5.1.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 3/7 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Udkast til Kommissionens henstilling om indførelse af privilegium for krav på afgifter af 
den i EKSF-traktatens nævnte artikel 49 og 50 
KOM(84) 652 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 5. december 1984) 
(85/C3/10) 
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 49 
og 50, 
under henvisning til udtalelse fra Rådet, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamen­
tet, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Den beføjelse til at lægge afgifter på produktion af 
kul og stål og fastsætte betingelserne for påligning og 
opkrævning heraf, som er tillagt Den Høje Myndig­
hed i henhold til traktatens artikel 49 og 50, omfatter 
også beføjelse til at træffe alle foranstaltninger, der 
kan sikre opkrævning af afgifterne herunder også i 
tilfælde af den afgiftspligtiges insolvens; 
De europæiske Fællesskabers Domstol har i dom af 
17. maj 1983 i sag 168/82 (*) fastslået betydningen af 
den fiskale kompetence, der således er tillagt Den 
Høje Myndighed med henblik på, at denne under de 
bedst mulige vilkår kan udføre de opgaver, der er til­
lagt den ved traktaten; 
i alle medlemsstaterne, på nær Danmark, tillægges 
statens skattekrav privilegium i forbindelse med fuld-
byrdelsesprocedurer, hvor der foreligger konkurre­
rende krav; for at sikre, at produktionsafgifterne, der 
er Kul- og Stålfællesskabets vigtigste indtægtskilde, 
kan inddrives effektivt og på lige fod med medlems­
staternes skattekrav, må kravene på produktionsafgif­
ter tillægges samme privilegium som indenlandske 
skattekrav; 
det forhold, at skatteprivilegiet i visse medlemsstater 
tillægges forskellig rang, alt efter skattens art, nød-
(') Sml. 1983, s. 1681. vendiggør, at man blandt de forskellige indenlandske 
skatter må vælge den skat, som EKSF-afgifterne kan 
ligestilles med; der bør derfor så vidt muligt henvises 
til en skat, der er fælles for alle medlemsstaterne, så­
ledes at en sådan henvisning har den samme betyd­
ning overalt i medlemsstaternes nationale lovgivning; 
merværdiafgiften opfylder dette krav; 
det forekommer nødvendigt, at privilegiet for EKSF-
afgifterne er ens i hele Fællesskabet, og at forældel­
sesfristen er tilstrækkelig lang, for at Kommissionen 
kan udøve privilegiet lige effektivt i alle medlemssta­
terne; 
de forhøjelser, der ifølge EKSF-traktatens artikel 50, 
stk. 3, kan pålægges i tilfælde af forsinkelse, er en 
uadskillelig del af EKSF's fiskale krav; 
Kommissionen skal kunne gøre det pågældende privi­
legium gældende i forbindelse med procedurer, hvor 
der foreligger konkurrerende krav, og som stadig ver­
serer på det tidspunkt, hvor denne henstilling bringes 
i anvendelse, for derved at sikre, at krav på EKSF-af-
gifter der er opstået i årene forud for henstillingens 
vedtagelse, så vidt muligt kan inddrives, uden at det 
dog må ske på bekostning af de rettigheder, de til­
kommer den afgiftspligtiges øvrige kreditorer, og som 
efter den nationale lovgivning betragtes som erhver­
vede; 
ifølge EKSF-traktatens artikel 50, stk. 2, skal betin­
gelserne for påligning og opkrævning fastsættes ved 
en af Den Høje Myndighed vedtaget generel beslut­
ning efter høring af Rådet; ifølge artikel 14, sidste 
stykke, kan Den Høje Myndighed, når den er beføjet 
til at vedtage en beslutning, indskrænke sig til at rette 
en henstilling; dette retlige instrument synes det mest 
velegnede med henblik på den valgte løsning, hvoref­
ter krav på EKSF-afgifter får samme stilling som den, 
der tillægges indenlandske skattekrav i henhold til de 
enkelte medlemsstaters lovgivning; 
Nr. C 3/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.1.85 
VEDTAGET FØLGENDE HENSTILLING: 
Artikel 1 
Medlemsstater, der tillægger indenlandske skattekrav 
privilegium, som omfatter hele eller en del af den af 
den afgiftspligtiges formue, tillægger krav på afgifter 
af den i EKSF-traktatens artikel 49 og 50 nævnte art 
samme privilegium i alle de tilfælde, hvor der i hen­
hold til den nationale lovgivning anses at foreligge 
konkurrerende krav. 
Artikel 2 
De medlemsstater, hvori indenlandske skattekrav til­
lægges et almindeligt eller særligt privilegium, men 
med forskellig rang, afhængig af skattens art, tillæg­
ger krav på EKSF-afgifter et almindeligt eller særligt 
privilegium af samme rang som den, der i henhold til 
vedkommende stats nationale lovgivning tillægges 
krav på merværdiafgifter. 
Artikel 3 
Det i artikel 1 og 2 nævnte privilegium består, så 
længe kravet på EKSF-afgiften ikke er forældet. Privilegiet omfatter hovedkravet med tillæg af den i 
EKSF-traktatens artikel 50, stk. 3, og den i artikel 6 i 
Den Høje Myndigheds beslutning nr. 3/52 af 23. de­
cember 1952 ('), nævnte forhøjelse for forsinkelse. 
Artikel 4 
Medlemsstaterne sætter de nødvendige ved lov eller 
administrativt fastsatte bestemmelser i kraft for senest 
den . . . (2) at efterkomme denne henstilling. De un­
derretter straks Kommissionen herom. 
Medlemsstaterne foreskriver bestemmelserne, at arti­
kel 1, 2 og 3 finder anvendelse på de fuldbyrdelses-
procedurer, der verserer på det tidspunkt, hvor denne 
henstilling gennemføres. 
Artikel 5 
Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne. 
C) EFT for EKSF nr. 1 af 30. 12. 1952, s. 4. 
(2) Denne dato, der senere skal indføjes, fastsættes til ét år 
efter vedtagelsen af henstillingen.