DA    DA DA 
DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 2.7.2008 
SEK(2008) 2181 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
 
Ledsagedokument til 
Forslag til  
 
RÅDETS DIREKTIV  
 
om gennemførelse af princippet om ligebehandli ng af alle uanset relig ion eller tro, handicap, 
alder eller seksuel orientering 
 
Resumé af konsekvensanalysen  
  
{KOM(2008) 426 endelig} 
{SEK(2008) 2180}  
DA 2   DA ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Ledsagedokument til  
Forslag til Rådets direktiv om gennemførelse af  princippet om ligebehandling af alle uanset 
religion eller tro, handicap, al der eller seksuel orientering 
Resumé af konsekvensanalysen 
 
1. INDLEDNING 
Retten til ligebehandling er et ove rordnet princip i EU-lovgivningen1. EF-traktatens artikel 13 
giver udtrykkeligt grundlag for at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, relig ion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Dette er også 
anerkendt i artikel 21 i EU's char ter om grundlæggende rettigheder. 
EU har med EF-traktatens artikel 13 som rets grundlag vedtaget en række direktiver på 
området som supplement til de allerede gældende omfattende retsregler om ligestilling 
mellem kønnene
2. Der forekommer dog stadig forskelsbe handling på mange områder, f.eks. 
med hensyn til adgang til og levering af varer og tjenester, bolig, uddannelse, sociale ydelser 
og sundhedsydelser. 
Kommissionen forpligtede sig tidligt i sin mandatp eriode til at undersøge mulighederne for at 
udvide de retlige rammer på grundlag af EF-traktatens artikel 13, begyndende med grønbogen "Ligestilling og ikke-forskelsbehandling i den udvidede Europæiske Union" (2004), 
meddelelsen "Ikke-forskelsbehan dling og lige mulighede r for alle - en rammestrategi" (2005), 
det europæiske år for lige muligheder for alle i 2007 og videre til lovgivnings- og arbejdsprogrammet for 2008
3. 
2. N UVÆRENDE EU- REGLER  
De nuværende EU-regler giver la ngt mere omfattende beskyttels e mod forskelsbehandling på 
grund af køn, race eller etnisk oprindelse end mod forskelsbehandling på grund af religion 
eller tro, handicap, alder eller se ksuel orientering, jf. skemaet ne denfor. Disse di rektiver er nu 
blevet inkorporeret i national re t, og dermed er beskyttelsen  mod forskelsbehandling blevet 
klart forbedret i medlemsstaternes lovgivning. Ud  over den retlige bes kyttelse har indsatsen 
på EU-plan betydet, at ofre for forskelsbeha ndling får bedre hjælp, idet der er oprettet 
ligebehandlingsorganer. 20 medlemsstater ha vde ikke et sådant  organ i forvejen. 
Nuværende EU-regler: 
Grund 
Område  Race Religion  Handicap  Alder  Seksuel 
orientering  Køn 
                                                 
1 Sag 203/86, Spanien mod Rådet (præmis 25), sag C-15/95, EARL de Kerlast (præmis 35), sag C-
144/04, Mangold (præmis 75). 
2 Direktiv 2000/43/EF, 2000/78/EF og 2004/113/EF. 
3 KOM(2007) 640. 
DA 3   DA Beskæftigelse 
og erhvervs-
uddannelse  Ja + 
Ligebehandlings-
organ Ja Ja Ja Ja Ja + 
Ligebehand-
lingsorgan  
Uddannelse  Ja + 
Ligebehandlings-
organ Nej Nej Nej Nej Nej 
Varer og tjenester
 Ja + 
Ligebehandlings-
organ Nej Nej Nej Nej Ja + 
Ligebehand-
lingsorgan  
Social 
beskyttelse  Ja + 
Ligebehandlings-
organ Nej Nej Nej Nej Ja + 
Ligebehand-
lingsorgan  
Nogle medlemsstater går ganske vist videre en d de fastsatte mindstest andarder, men der er 
stor forskel på niveauet for og omfanget af beskyttelsen mod forskelsbehandling af de 
forskellige grunde. I fem medlemsstater4 ydes der detaljeret retlig beskyttelse mod 
forskelsbehandling på grund af religion eller tro,  handicap, alder eller seksuel orientering på 
alle ovennævnte områder. Andre har mere ge nerelle bestemmelser i forfatningen eller kun 
retlig beskyttelse på nogle områder eller af nogle grunde. 
At der er ikke er ensartet beskyttelse mod forskelsbehandling, har indflydelse på borgernes 
beslutninger, når de ønsker at gøre brug af de res ret til fri bevægelighed, f.eks. med hensyn til 
at rejse, arbejde eller studere  i en anden medlemsstat. Det gør  det også vanskeligere for 
leverandører af varer og tjenester at driv e virksomhed på tværs af grænserne. 
2. D OKUMENTATION OG HØRING  
Den undersøgelse, som Kommissionen bestilt e i 2005 om de gældende nationale 
foranstaltninger, der er mere vi dtgående end EU-kravene, og vir kningen heraf, blev færdig i 
20065. I juni 2007 henvendte Kommi ssionen sig til medlemsstaterne for at gøre dem 
opmærksomme på undersøgelsen og på, at der ville blive foretaget en offentlig høring. 
Samtidig anmodede Kommissionen medlemsstaterne om at fore lægge yderligere oplysninger 
om allerede trufne eller planlagte foransta ltninger af mere vidtgående karakter end 
direktiverne fra 2000. 
Desuden bestilte Kommissionen i 2007 en ny unde rsøgelse fra konsortiet til evaluering af EU-
politikker6. I undersøgelsesrapporten med titlen "Study on discrimination on grounds of 
religion or belief, age, disabi lity and sexual orientation outsi de of employment" beskrives 
arten og omfanget af forskelsbehandling uden for arbejdsmarkedet i EU og de potentielle 
(direkte og indirekte) omkostninger, denne ka n medføre for de enkelte borgere og samfundet 
som helhed 
I rapporten er der taget hensyn til rapporterne fr a det europæiske netværk af uafhængige 
eksperter inden for ikke-forskelsbehandling, resultaterne af en Eu robarometer-undersøgelse 
                                                 
4 Bulgarien, Irland, Luxembourg, Slovenien og Ungarn. 
5 http://ec.europa.eu/employment_social/fundamental_rights/public/pubst_en.htm#stud . 
6 EPEC: "Study on discrimination on grounds of relig ion or belief, age, disability and sexual orientation 
outside of employment". Kan ses på: 
 http://ec.europa.eu/employment_social/fundamental_rights/org/imass_en.htm.  
DA 4   DA fra marts 2008 om forskelsbe handling og ulighed i Europa7 samt en snævrere afgrænset 
Eurobarometer-undersøgelse i Flash-serien fra februar 20088. 
Særlig skal nævnes den offentlige onlinehøring9, en undersøgelse blandt erhvervsfolk10 og en 
skriftlig høring af og møder med arbejdsmarke dets parter og europæiske ngo'er inden for 
ikke-forskelsbehandling11. De mest betydningsfulde ngo'er for handicappede på EU-plan 
indgav parallelt hermed en anmodning om, at der indføres lovgivning på området. Omkring 
1,3 mio. mennesker havde skrevet under på denne anmodning. 
Resultaterne af den offentlige høring og høringen af  ngo'erne viste tydeligt, at der er et ønske 
om mere lovgivning på EU-plan for at forbed re beskyttelsen mod forskelsbehandling, men 
nogle gik dog ind for specifikke direktiver vedrørende handicap og køn. Høringen af det 
europæiske virksomhedspanel viste desuden, at er hvervslivet mener, at det ville være nyttigt 
at have den samme beskyttelse mod forskelsbe handling i hele EU. Blandt arbejdsmarkedets 
parter var arbejdsgiverne i princippet imod ny lovgivning, fordi de mente, at den ville 
medføre mere bureaukrati og større omkostninge r. Arbejdstagersiden gik ind for forbud mod 
forskelsbehandling på grund af alder, handicap, religion eller seksuel orientering også uden 
for arbejdsmarkedet og påpegede, at forskels behandling uden for arbejdsmarkedet påvirker 
deres medlemmers arbejdsevne (f.eks. mang elen på reel adgang til transport for 
handicappede). 
3. R EFERENCESCENARIE  
De nuværende EU-direktiver vil fortsat være gæ ldende. Nogle, men ikke alle, medlemsstater 
har allerede detaljerede nationale  retlige bestemmelser til beskyttelse af borgere, der udsættes 
for forskelsbehandling uden for arbejdsmarkede t, mens andre har langt mere generelle 
forfatningsmæssige bestemmelser. 
Der vil også fremover forekomme tilfælde af forskelsbehandling på grund af alder, handicap, 
religion eller tro og seksuel orientering med de raf følgende problemer for ofrene og unødige 
omkostninger og byrder for ikke blot de enke lte borgere, men også for virksomhederne og 
samfundet som helhed. 
De Forenede Nationers konvention om handica ppedes rettigheder, som Fællesskabet og 26 
medlemsstater har undertegnet, skal gennemfør es af disse medlemsstater og Fællesskabet. 
4. P ROBLEMETS ART  
Et meget stort antal mennesker i EU er ud sat for eller risikerer at blive udsat for 
forskelsbehandling, fremgår det af en offentlig høring (35% af de adspurgte angav at have 
været udsat for forskelsbehandling med hens yn til uddannelse, social beskyttelse eller 
sundhedsydelser på grund af alder, handicap, re ligion eller seksuel orientering, og 20 % 
                                                 
7 Eurobarometer-undersøgelse 296 om forskelsbehandling i EU. Offentliggøres i juli 2008 på: 
http://ec.europa.eu/employment_social/fundamental_rights/public/pubst_en.htm  og 
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/eb_special_en.htm . 
8 Flash Eurobarometer 232. Resultaterne i deres helhed kan ses på: 
http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_232_en.pdf . 
9 Resultaterne i deres helhed kan ses på: 
http://ec.europa.eu/employment_social/fundamental_rights/news/news_en.htm#rpc . 
10 http://ec.europa.eu/yourvoice/ebtp/consultations/index_en.htm . 
11 http://ec.europa.eu/employment_social/fundamental_rights/org/imass_en.htm#ar . 
DA 5   DA angav, at de havde oplevet forskelsbehandling med hensyn til adgang til varer, tjenester eller 
bolig). Ifølge en Eurobarometer-undersøgelse12 fra februar 2008 mener mellem 8 og 16 % af 
EU-borgerne, at de selv, et familiemedlem el ler venner har oplevet forskelsbehandling på 
grund af alder, handicap, religion, seksuel orienter ing eller en kombination af disse faktorer. 
EPEC-undersøgelsen dokumenterer omfanget af forskelsbehandling på grund af religion og 
tro, alder, handicap og seksuel orientering på en  række områder (adgang til varer og tjenester, 
sundhedsydelser, udannelse, transport mv.). De ngo'er, der deltog i høringen, gav også 
konkrete eksempler på forskelsbehandling. 
Den retlige beskyttelse, som ofre for forske lsbehandling kan regne me d, varierer alt efter 
grundene til den pågældende fors kelsbehandling, om den finder sted på arbejdsmarkedet eller 
på andre områder, og hvor de bor. At beskytte lsen mod forskelsbehand ling ikke er den samme 
på EU-plan og nationalt plan, har praktiske konsekvenser: Det be tyder, at de tilfælde af 
forskelsbehandling, som der peges på i rapporte n, ikke behandles ensa rtet, og at ofre for 
forskelsbehandling har ulige adgang til at kl age og få kompensation alt efter medlemsstat. 
Forskellene i den beskyttelse, som medlemsstater ne giver, påvirker også folks mobilitet samt 
den grænseoverskridende handel med varer og tjenester. 
5. EU- POLITISKE TILTAG  
Formålet med eventuelle tiltag skal være at beskytte borgerne bedre mod at blive 
forskelsbehandlet og at opnå, at alle grupper in tegreres bedre socialt og deltager fuldt og helt i 
samfundet og økonomien, samtidig med at der skabes klare retlige rammer i medlemsstaterne, så den grænseoverskridende handel fremmes, og der bliver sat gang i den frie bevægelighed. 
En række løsningsmuligheder er blevet overvej et, og efter en forel øbig gennemgang af de 
mulige politiske tiltag blev seks udvalgt med henblik på en mere indgående analyse: 
• ingen nye foranstaltninger på EU-plan 
• selvregulering inden for forsikrings- og banksektoren 
• en henstilling specielt vedrørende ligebehandlingsorganernes kompetence og multipel 
diskrimination (dvs. forskelsbehandling af flere grunde) 
• en generel henstilling 
• direktiver vedrørende de enkelt e grunde til forskelsbehandling 
• et direktiv omfattende flere grunde til forskelsbehandling. 
6. S
AMMENLIGNING AF DE FORSKELLIGE LØSNINGSMULIGHEDER  
De forskellige løsningsmulighede r blev analyseret med henblik på at finde ud af, i hvilket 
omfang de kunne opfylde målsætningerne, og hvilke fordele og ulemper de indebærer i 
forhold til referencescenariet,  dvs. ingen foranstaltninger, men "business as usual". 
De økonomiske og sociale konsekvenser blev un dersøgt for alle løsningsmuligheder og også 
de miljømæssige følger, hvis det var relevant. Så vidt muligt forelægges der tal til at belyse omkostninger og fordele for borgerne generelt,  leverandører af va rer og tjenester og 
                                                
 
12 Flash Eurobarometer 232. 
DA 6   DA samfundet som helhed, men det skal bemærkes, at det kan være svært at finde pålidelige 
oplysninger om forskelsbehandling og omkostninger i forbindelse dermed. 
Hvis man valgte den løsningsmuli ghed ikke at foretage sig noget,  ville man ikke få løst de 
problemer, der er blevet peget på, de økonomiske og samfundsmæssige omkostninger ved forskelsbehandling ville være uændrede, og der ville være risiko for, at forskellene i den 
retlige beskyttelse ville blive større. 
De undersøgte løsningsmuligheder uden lovgivni ngsmæssige tiltag kunne ikke garantere en 
klar forbedring af beskyttelsen mod forskelsbe handling, fordi det var umuligt at forudse, i 
hvilket omfang medlemsstaterne ville anvende dem og gennemføre dem i praksis. En dialog 
med forsikrings- og banksektoren blev anset for at være en mulig effe ktiv måde at behandle 
den påståede forskelsbehandling inden for disse sektorer på. 
Tiltag alene på medlemsstatsplan baseret på nationale forfatningsmæssige og 
lovgivningsmæssige rammer blev anset for at indebære en ri siko for, at forskellene i 
beskyttelsesniveauet ikke blot v ille bestå, men også blive udvidet. 
Den eneste sikre måde, hvorpå der kan opnås klar e fremskridt hen imod de fastsatte mål, er 
gennem et retligt bindende tiltag på EU-plan. Er faringerne med de gældende direktiver har 
været positive, og gennemførelsen af dem har givet en langt be dre beskyttelse mod 
forskelsbehandling i mange medlemsstater i for hold til, hvordan situationen var før eller ville 
have været, hvis der ikke  havde været EU-tiltag. 
Det fremgår også af analysen, at et direkti v, som forbyder forskelsbehandling på grund af 
handicap mv., ville give medlemsstaterne mulighe d for effektivt og konsekvent at gennemføre 
dele af FN-konventionen om handicappedes retti gheder. Særlig gennem definitionen af, hvad 
der forventes med hensyn til "tilpasninger i rimeligt omfang", vil et direktiv give større retssikkerhed end konventionen. Derudover vil et direktiv give ofre for forskelsbehandling 
klarere og mere effektive ordninger for klageadgang. 
7. K
ONKLUSION  
Det konkluderes i konsekvensanalysen, at et re tligt bindende tiltag på  fællesskabsplan om 
udvidelse af beskyttelsen mod forskelsbehand ling på grund af alder, handicap, seksuel 
orientering og religion eller tro vil være det bedst egnede middel til at opfylde de fastsatte målsætninger.  
8. D
ET NYE DIREKTIV  
• skal være baseret på tilgangen og begreberne i de allerede gældende direktiver, der har EF-
traktatens artikel 13 som re tsgrundlag, særlig direktiv 2000/43/EF og 2000/78/EF, f.eks. 
definitionerne af forskelsbehandling og chikane, forpligtelsen til at foretage tilpasninger i rimeligt omfang samt de proceduremæssige bestemmelser 
• skal kun forbyde forskelsbehandling på om råder, der falder ind under Fællesskabets 
kompetence, og dermed ikke berøre tilret telæggelsen af uddannelsessystemet eller 
undervisningens indhold (f.eks. undervisning af  elever med særlige behov), spørgsmål 
vedrørende civilstand (f.eks. partnerskaber/ægteskaber mellem personer af samme køn) 
eller familieretlige spørgsmål (f.eks. adoption) eller nationa le bestemmelser om statens 
eller statslige organisati oners sekulære status. 
DA 7   DA • skal kun fastsætte mindstekrav, således at medl emsstaterne frit kan i ndføre eller bibeholde 
bestemmelser, der giver bedre beskyttelse, og således at nogle medlemsstater på eget 
initiativ kan højne det nati onale beskyttelsesniveau 
• skal ikke berøre nationale forfatningsmæssi ge bestemmelser, der kræver ligebehandling 
eller forbyder forskelsbehandling. 
Ny lovgivning kan kombineres med en dialog, hvor  der ses på følt forskelsbehandling inden 
for bank- og forsikringssektoren, med henblik på  at præcisere bestemmelserne for branchen 
og forbrugerne. Ikke-lovgivningsmæssige tiltag til bekæmpelse af forskelsbehandling, f.eks. information om emnet, uddannelse og udveksling af god praksis, vil fortsat blive fremmet.