om ændring af forordning (EU) nr. 575/2013 for så vidt angår tilpasninger af securitiseringsrammen for at støtte den økonomiske genopretning som reaktion på covid-19-pandemien

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (kaldet kapitalkravsforordningen eller CRR) danner sammen med direktiv 2013/36/EU (kaldet kapitalkravsdirektivet eller CRD) den retlige ramme for tilsyn med kreditinstitutter, der driver virksomhed i Unionen. CRR og CRD blev vedtaget i kølvandet på finanskrisen i 2008-2009 for at øge modstandsdygtigheden hos institutter, der udøver virksomhed i EU's finansielle sektor, hovedsageligt baseret på globale standarder, der er aftalt med EU's internationale partnere, navnlig Baselkomitéen for Banktilsyn (BCBS). CRR er siden blevet ændret flere gange for at afhjælpe de resterende svagheder i den retlige ramme for tilsyn og for at gennemføre nogle udestående elementer af den globale reform af finansielle tjenesteydelser, som er afgørende for at sikre institutternes modstandsdygtighed. Med nogle af ændringerne, der er indeholdt i forordning (EU) 2017/2401, gennemførtes den reviderede securitiseringsramme, der blev vedtaget af BCBS i december 2014 ("den reviderede Basel-ramme"). Den reviderede Basel-ramme er udformet med henblik på at gøre de lovbestemte kapitalkrav, der gælder på det pågældende tidspunkt, mindre komplekse, bedre at afspejle risiciene i forbindelse med positioner i en securitisering og gøre det muligt for institutterne at bestemme kapitalkravene ved egne beregninger og på grundlag af de oplysninger, der er tilgængelige for institutterne, og dermed mindske afhængigheden af eksterne ratings.

For yderligere at fremme udviklingen af et EU-securitiseringsmarked af høj kvalitet baseret på god praksis omfattede forordning (EU) 2017/2401 også ændringer, der havde til formål at indføre en mere risikofølsom reguleringsmæssig behandling af simple, transparente og standardiserede securitiseringer (STS-securitiseringer) i overensstemmelse med standarderne for alternativ behandling af "simple, transparente og sammenlignelige" securitiseringer, der blev offentliggjort af BCBS i juli 2016. Kriterierne for at være omfattet af STS-securitiseringer er fastsat i forordning (EU) 2017/2402, som også indeholder et sæt fælles krav til risikotilbageholdelse, rettidig omhu og offentliggørelse af oplysninger for alle finansielle tjenesteydelsessektorer.

Det alvorlige økonomiske chok forårsaget af covid-19-pandemien og de ekstraordinære inddæmningsforanstaltninger har vidtrækkende konsekvenser for økonomien. Virksomheder står over for forstyrrelser i forsyningskæderne, midlertidige lukninger og mindre efterspørgsel, mens husholdningerne er konfronteret med arbejdsløshed og et fald i indtægterne. Offentlige myndigheder på EU-niveau og medlemsstatsniveau har truffet afgørende foranstaltninger for at støtte husholdninger og solvente virksomheder, således at de kan modstå denne alvorlige, men midlertidige afmatning i den økonomiske aktivitet og den mangel på likviditet, som afmatningen vil forårsage. Som følge af de reformer, der blev gennemført i kølvandet på finanskrisen i 2008, er institutterne i dag velkapitaliserede og langt mere modstandsdygtige, end de var i 2008. Dette gør det muligt for dem at spille en central rolle i forvaltningen af det økonomiske chok, der skyldes covid-19-pandemien. Ikke desto mindre vil usikkerheden med hensyn til tempoet i genopretningen af den økonomiske aktivitet uundgåeligt have en indvirkning på banksektoren, herunder den forventede stigning i mængden af misligholdte lån på grund af den dybe recession, som skyldes covid-19-pandemien.

Securitisering kan spille en vigtig rolle med hensyn til at øge institutternes kapacitet til at støtte den økonomiske genopretning ved at tilvejebringe et effektivt redskab til finansiering og risikospredning for institutter. Det er derfor af afgørende betydning i forbindelse med den økonomiske genopretning efter covid-19-pandemien at styrke denne rolle og hjælpe institutterne med at kanalisere tilstrækkelig kapital til realøkonomien. Med udgangspunkt arbejde, som EBA har udført for nylig, kan dette resultat nås ved hjælp af tre målrettede ændringer, der tager sigte på at øge den overordnede risikofølsomhed i EU's securitiseringsramme, der vil gøre det mere økonomisk rentabelt for institutter at anvende securitiseringsværktøjet inden for rammerne af en tilsynsramme, der er egnet til at sikre EU's finansielle stabilitet.

For det første er det nødvendigt at fastsætte en mere risikofølsom behandling af balanceført STS-securitisering i overensstemmelse med EBA's henstilling i dens "Report on STS framework for synthetic securitisation". Rapporten anbefaler på grundlag af en omfattende analyse af udviklingen i og tendenserne inden for balanceført syntetisk securitisering i EU, herunder data om historikken for de syntetiske transaktioners misligholdelse og tab, at der etableres en tværsektoriel EU-ramme for balanceført STS-securitisering, der er begrænset til balanceført syntetisk securitisering, og som er baseret på et fælles sæt anerkendelseskriterier. Den anbefaler også en målrettet, differentieret tilsynsmæssig behandling af balanceførte STS-securitiseringseksponeringer, idet der navnlig tages hensyn til den reducerede agentur- og modelrisiko i forhold til balanceførte ikke-STS-syntetiske securitiseringseksponeringer.

Tilpasningen af den tilsynsmæssige behandling anerkendes også bredt som et nødvendigt skridt for yderligere at tilskynde institutterne til at bære de omkostninger, der er forbundet med at opfylde STS-kriterierne ved struktureringen af securitiseringstransaktioner.

For det andet er det nødvendigt at fjerne de eksisterende lovbestemte begrænsninger for securitisering af misligholdte eksponeringer (NPE), der er indbygget i den nuværende ramme. Som fremhævet i EBA's udtalelse 2019/13 om den reguleringsmæssige behandling af NPE-securitiseringer omfatter den nuværende ramme ikke de særlige karakteristika ved NPE-securitisering, hvilket har ført til for store kapitalkrav for denne kategori af eksponeringer, navnlig i forbindelse med den interne ratingbaserede metode for securitisering (SEC-IRBA) og standardmetoden for securitiseringer (SEC-SA). Rammebestemmelsernes for konservative karakter skyldes, at de udelukkende er udformet med henblik på de specifikke risikofaktorer, der er forbundet med ikke-misligholdte lån. Det foreslås derfor at ændre behandlingen af NPE-securitiseringer ved at fastlægge en enkel og tilstrækkeligt konservativ tilgang baseret på en fast risikovægt på 100 % for den foranstillede tranche af traditionelle NPE-securitiseringer og på anvendelsen af en nedre grænse på 100 % på risikovægtene af andre trancher af både traditionelle og balanceførte syntetiske NPE-securitiseringer, som fortsat er omfattet af den generelle ramme for beregningen af risikovægtede eksponeringer. Den foreslåede behandling er tilpasset de vigtigste elementer i den tilgang, der er ved at blive færdiggjort af BCBS.

For det tredje foreslås det at ændre artikel 249, stk. 3, som indfører et yderligere kriterium for anerkendelse af ufinansieret kreditrisikoafdækning for institutter, der anvender standardmetoden til beregning af kapitalkrav for securitiseringseksponeringer. Specifikt fastsætter den et minimumskrav til kreditrating for næsten alle typer udbydere af ufinansieret kreditrisikoafdækning, herunder centralregeringer. Denne bestemmelse synes ikke at være i overensstemmelse med de generelle regler for kreditrisikoreduktion, der er fastsat i CRR, med den pågældende forordnings mål og heller ikke med de nye internationale standarder, der er fastsat i den reviderede Basel III-ramme, der pålægger et minimumskrav til kreditrating for kun et begrænset antal udbydere af kreditrisikoafdækning i tilfælde af securitiseringseksponeringer. Denne ændring vil gøre de nationale offentlige garantiordninger mere effektive med hensyn til at støtte institutternes strategier for at securitisere misligholdte eksponeringer i kølvandet på covid-19-pandemien.

Disse foreslåede ændringer vil sammen med de foreslåede ændringer af forordning (EU) 2017/2402 gøre det muligt for institutterne at opretholde en stor mængde udlån til økonomien i de kommende måneder og vil derfor yde et vigtigt bidrag til absorberingen af virkningerne af chokket forårsaget af covid-19-krisen.

I forhold til den nuværende lovgivningsmæssige ramme vil ændringerne som sådan styrke securitiseringens rolle som et redskab, der står til rådighed for institutterne med henblik på at opretholde og måske endda øge deres udlånskapacitet på to måder:

·ved at gøre det lettere at anvende denne teknik til at komme af med misligholdte eksponeringer, der kan forventes at vokse i kølvandet på krisen. Ved at gøre dette vil institutterne være i stand til bedre at sprede risikoen til andre finansielle aktører og i sidste ende reducere de lovbestemte kapitalkrav, der følger af den store mængde af misligholdte eksponeringer, samtidig med at der opretholdes høje tilsynsstandarder, og

·ved at gennemføre en mere risikofølsom behandling af den foranstillede tranche, som det eksponeringsleverende institut besidder i tilfælde af balanceført STS-securitisering. Som påpeget af mange interessenter ville udviklingen af STS-anerkendelseskriterierne ikke i sig selv være tilstrækkelig til at nå målet om at gøre opfyldelsen af disse kriterier økonomisk bæredygtig, hvis indførelsen af de nye kriterier ikke ledsages af en mere risikofølsom tilsynsmæssig behandling med hensyn til kapitalkrav, der bedre afspejler deres særlige karakteristika.

Den mere risikofølsomme behandling af NPE-securitiseringer og af den foranstillede tranche af balanceførte STS-securitiseringer er indeholdt i nærværende forslag, mens anerkendelseskriterierne for den sidstnævnte type securitiseringer sammen med andre tværsektorielle bestemmelser findes i forordning (EU) 2017/2402.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område