DA Den Europæiske Unions Tidende C 18/69

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet — Partnerskab EU-Afrika — Afrikas og Europas forbindelser: Mod en styrkelse af samarbejdet på transportområdet

KOM(2009) 301 endelig

2011/C 18/12

Ordfører: Jan SIMONS

Kommissionen besluttede den 24. juni 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet - Partnerskab EU-Afrika - Afrikas og Europas forbindelser: Mod en styrkelse af samarbejdet på transportområdet

KOM(2009) 301 endelig.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 24. marts 2010.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 462. plenarforsamling den 28.-29. april 2010, mødet den 29. april, enstemmigt følgende udtalelse:

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 Kommissionens meddelelse falder inden for rammerne af den nuværende politik og eksisterende instrumenter, men peger samtidig ud over disse. Formålet er at sætte gang i overvejelserne om, hvordan der i kraft af de i EU indhøstede erfaringer kan skabes bedre interkontinentale forbindelser, idet disse erfaringer tilpasses forholdene i Afrika.

1.2 Udvalget er positivt indstillet over for et mere intensivt samarbejde mellem EU og Afrika under forudsætning af, at samarbejdet baseres på et partnerskab med lige rettigheder og pligter og ikke på et donor-modtager-forhold, således som dette har været tilfældet tidligere.

1.3 EØSU understreger, at infrastruktur og transportsystemer er forudsætningen for den samfundsøkonomiske og regionale integration, der skaber beskæftigelse og adgang til sundhedspleje og uddannelse, og som dermed bliver et vigtigt led i fattigdomsbekæmpelsen.

1.4 Udvalget beklager, at meddelelsen ikke i fuldt omfang inddrager Kommissionens forskellige politikområder, herunder navnlig dem, der hører under GD for Udvikling og GD for Handel for derved at tilgodese hensynet til sammenhængen i EU's politik over for Afrika.

1.5 Udvalget glæder sig over, at det på konferencen »TEN-T Days 2009«, der blev afholdt i Napoli den 21. og 22. oktober 2009, blev besluttet, at EU sammen med sine afrikanske partnere vil opstille en handlingsplan.

1.6 Handlingsplanen skal opstilles inden afholdelsen af det første uformelle forum om transport som led i partnerskabet mellem EU og Afrika og derefter efter planen offentliggøres i efteråret 2010. Udvalget kan tilslutte sig en fremgangsmåde, der sikrer en passende overvågning af handlingsplanens gennemførelse, f.eks. i kraft af oprettelsen af en fælles komité.

1.7 EØSU henstiller, at det som led i handlingsplanen fastsættes, at bekæmpelsen af korruption og pirateri i Afrika bør prioriteres.

1.8 Hvad navnlig angår planlægningen og finansieringen af transportinfrastrukturnetværket og handlingsplanen som helhed, bør det efter udvalgets opfattelse undersøges, i hvilket omfang de civilsamfundsparter, der er berørt af gennemførelsen af Cotonou-aftalen, kan spille en rolle.

1.9 EØSU ville påskønne en udtalelse fra Den Afrikanske Unions socioøkonomiske og kulturelle råd om handlingsplanen og de forslag, der indgår i den.

1.10 EØSU skal gøre opmærksom på, at det ved tildelingen af EU-midler til gennemførelsen bør være en forudsætning, at arbejdstagere fra Den Afrikanske Union får gavn heraf.

1.11 I forbindelse med tilrettelæggelsen af TEN-T-programmerne er det efter udvalgets opfattelse vigtigt at tage interoperabilitet som udgangspunkt og udnytte de enkelte transportformers naturlige fordele under hensyntagen til den intermodale tilgang, som EU har valgt at prioritere.

1.12 Ligeledes mener EØSU, at der ved tilrettelæggelsen af samarbejdet bør tages hensyn til uddannelse, løn- og arbejdsvilkår, sociale forhold, sikkerhed, miljø og bæredygtighed.

1.13 Anlæg og udbygning af vejinfrastrukturen bør medføre, at urbaniseringstendensen bremses på en dynamisk måde i kraft af et velfungerende offentligt transportsystem.

1.14 Det er en afgørende forudsætning, at der fastsættes krav om sporbarhed og kontrol med anvendelsen af midlerne, og at disse krav håndhæves konsekvent i praksis.

1.15 Efter EØSU's mening bør EU gøre sig klart, at Kina igennem årtier har søgt at spille en rolle i Afrika, men ud fra andre politiske retningslinjer og med andre mål end EU. Udvalget mener således, at der bør stræbes efter et trepartssamarbejde mellem EU, Kina og Afrika, og at det i den forbindelse bør være en forudsætning, at anlægsprojekter og licitationer kommer beskæftigelsen i Afrika til gode.

2. Indledende sammenfatning af Kommissionens meddelelse

2.1 Den 24. juni 2009 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (KOM(2009) 301 endelig) om et partnerskab mellem EU og Afrika på transportområdet.

2.2 Meddelelsen understreger, at transportinfrastrukturen har afgørende betydning for den samfundsøkonomiske integration, og at denne er forudsætningen for transport af personer og varer.

2.3 I den forbindelse bør der tages hensyn til Afrikas stadigt stigende urbanisering og det forhold, at 40 % af den afrikanske befolkning nu bor i byområderne. Hvis ikke der gribes ind, vil denne andel være fordoblet i 2030.

2.4 Referencerammen for samarbejdet mellem EU og Afrika på transportområdet er det infrastrukturpartnerskab, som blev indgået mellem parterne i 2006. Formålet med partnerskabet var først og fremmest at forbedre forbindelserne mellem de afrikanske infrastrukturnet for derved at bidrage til den regionale integration og udviklingen til gavn for den afrikanske befolkning.

2.5 Finansieringen af de afrikanske transportinfrastrukturprojekter sker primært via Den Europæiske Udviklingsfond, der bidrager med 30 % hertil.

2.6 Kommissionen fastslår i sin meddelelse, at samarbejdet mellem EU og Afrika ikke alene vedrører den fysiske infrastruktur, men også lovgivningsmæssige og administrative aspekter. På denne måde fremmes ikke alene handel og økonomisk vækst i kraft af den forbedrede infrastruktur, men også beskæftigelsen, og mulighederne for at bekæmpe fattigdommen forbedres.

2.7 Rådet vedtog den 18. maj 2009 en række konklusioner, der plæderer for fremme af regionale infrastrukturer og anlæg af manglende infrastrukturer syd for Sahara.

2.8 Den forelagte meddelelse ligger i forlængelse af gennemførelsesplanen for det strategiske infrastrukturpartnerskab, der blev vedtaget af EU og Den Afrikanske Union i 2007.

2.9 Meddelelsen bør konkret munde ud i overvejelser mellem repræsentanter for EU og Den Afrikanske Union om planer for prioriterede foranstaltninger og tilhørende finansieringsmuligheder. Disse aspekter bør indgå i en fælleserklæring ved de to parter.

3. Generelle bemærkninger

3.1 Generelt

3.1.1 Udvalget er tilhænger af et mere intensivt samarbejde mellem EU og Afrika baseret på lige rettigheder og pligter, om end der også er reelle forskelle, som der skal tages hensyn til. Ønsket herom og måden, det skal ske på, fremgår af Lissabon-erklæringen af 8. og 9. december 2007.

3.1.2 Efter udvalgets opfattelse bør samarbejdet dreje sig om samfundsøkonomisk, regional integration og herunder også om trafik- og transportfaciliteter. Regional integration bør endvidere gøres til et centralt punkt i revisionen af Cotonou-aftalen senere i 2010.

3.1.3 At der her er tale om en vanskelig opgave, er indlysende. Udvalget henstiller, at der ved tilrettelæggelsen af de videre planer for samarbejdet fokuseres nøje på, at der bør være tale om ligeværdige bidrag og delt ansvar.

3.1.4 EØSU understreger, at samarbejdet bør omfatte en bred vifte af områder, herunder uddannelse, løn- og arbejdsvilkår, sociale forhold, sikkerhedsspørgsmål, borgerrettigheder, miljø, bæredygtighed, interoperabilitet, offentlig transport i byerne, administrative spørgsmål, toldproblemer og sidst, men ikke mindst, korruptionsbekæmpelse. Endvidere bør der tages hensyn til de i EU indhøstede erfaringer med hensyn til interoperabilitet og bedste praksis.

3.1.5 Udvalget beklager, at Kommissionens meddelelse ikke kommer ind på de sociale og uddannelsesmæssige problemer på transportområdet. Det konstateres blot, at disse spørgsmål indgår i det det infrastrukturpartnerskab, som der blev indgået aftale om i 2006.

3.1.6 Endvidere bør det efter udvalgets opfattelse tages med i betragtning, at hverken indsatsen på de omtalte områder eller de nævnte foranstaltninger, der udspringer af samarbejdet, vil kunne lykkes, medmindre de baseres på et solidt fundament i form af veluddannet, lokal arbejdskraft.

3.1.7 Samarbejdet bør vedrøre alle transportformer og deres indbyrdes sammenhæng og bør tilpasses de særlige omstændigheder i Afrika.

3.1.8 Udvalget anser overholdelsen af følgende forudsætninger for vigtig: Gennemsigtighed, tilstrækkelig sikkerhed og kombinering af samarbejdsprogrammerne med ledsageforanstaltninger.

3.1.9 I sin udtalelse om »EU-Afrika-strategien« af 18. september 2008 (1) fastslog udvalget, at »mens den økonomiske integration på regionalt og subregionalt plan er øget betydeligt, er handelspotentialet ikke blevet fuldt udnyttet. Specielt skal de foranstaltninger, der er truffet med henblik på at harmonisere toldprocedurerne, samordnes, infrastrukturen skal udvikles, borgernes frie bevægelighed sikres osv.«

3.1.10 Også på konferencen »TEN-T Days 2009«, der blev afholdt i Napoli den 21. og 22. oktober 2009, drøftede man på det europæisk-afrikanske transportforum spørgsmålet om, hvordan udviklingen i Afrika og de transafrikanske netværk kan få gavn af de erfaringer, EU har gjort med de transeuropæiske transportnetværk.

3.1.11 Ét af resultaterne af transportforummet var, at Kommissionen sammen med sine afrikanske partnere vil udarbejde en handlingsplan med det formål løbende at intensivere udbygningen af transportnetværkene mellem de to kontinenter. Denne handlingsplan påtænkes offentliggjort i andet halvår af 2010.

3.1.12 Efter udvalgets opfattelse er det vigtigt, at der ud over de allerede eksisterende bilaterale partnerskaber indgås regionale økonomiske partnerskaber med det formål at fremme den regionale integration.

3.1.13 Tilrettelæggelsen af de foranstaltninger, der er led i handlingsplanen, bør ske i nært samarbejde med Den Afrikanske Union og under hensyntagen til arbejdsmarkedsparternes synspunkter.

3.1.13.1 Eftersom de strukturer, der skal sikre inddragelse af arbejdsmarkedsparterne, ikke er så veludviklede i Afrika, og parterne i praksis ofte ikke engang orienteres om igangværende planer, bør det i samarbejde med de afrikanske myndigheder overvejes, hvordan inddragelsen i og orienteringen om pågående overvejelser kan forbedres.

3.1.14 Samtidig hermed bør der efter udvalgets opfattelse udarbejdes en fælles strategi, der navnlig prioriterer bæredygtighedskriteriet samt udvikling og velfærd for den afrikanske befolkning.

3.1.15 Alligevel frygter udvalget, at der vil opstå problemer i forbindelse med gennemførelsen af handlingsprogrammet. Navnlig bør der tages højde for forskellen på afrikansk og europæisk kultur.

3.1.16 EØSU mener, at Den Afrikanske Union gør klogt i at tage kontakt til unionens socioøkonomiske og kulturelle råd for at følge op på de projekter, der er led i handlingsplanen.

3.1.17 EU har nu bevilget et beløb på 4,6 mia. EUR fra Den Europæiske Udviklingsfond til anlæg og forbedringer af den afrikanske infrastruktur og til transport i perioden 2007-2013.

3.1.18 Alle partnerskabsaftaler bør evalueres i forbindelse med det kommende EU-Afrika-topmøde, der finder sted i slutningen af 2010 i Addis Abeba. I efteråret 2010 skal der af det uformelle transportforum ligeledes udarbejdes en gennemførelsesplan for de planlagte projekter. I den forbindelse opfordrer udvalget til formelt og i overensstemmelse med erklæringen fra Lissabon-topmødet herom at inddrage arbejdsmarkedsparterne og andre private aktører.

3.1.19 En forbedring af transportnetværkene forbedrer befolkningens mobilitet, mindsker transportomkostningerne og fremmer transportens bæredygtighed og pålidelighed, hvilket navnlig bør komme den fattige del af befolkningen til gode i form af overkommelige priser. Dette forudsætter en koordineret tilgang med hensyn til planlægning og anlæg af infrastruktur.

3.1.20 Dette er så meget desto vigtigere, som transportomkostningerne i Afrika er blandt de højeste i verden (15 % af eksportindtægterne til sammenligning med 4 % i de industrialiserede lande). Behovet for forbedringer er så stort, fordi dets opfyldelse er en forudsætning for en integration af de regionale og nationale markeder.

3.1.21 Derudover bør det videre samarbejde bl.a. i kraft af anvendelsen af »bedste praksis« resultere i øget handel, større sikkerhed, bedre sikring og et transportsystem, der er gearet til den moderne tids udfordringer.

3.1.22 Efter udvalgets opfattelse bør sloganet »Working together for a better future« være ledetråd for de fremtidige forbindelser mellem Afrika og EU.

3.1.23 Dette afspejles ligeledes i konklusionerne fra topmødet i Lissabon den 8. og 9. december 2007, der lagde grunden til et ligeværdigt strategisk partnerskab mellem Afrika og EU som fastsat i Lissabon-erklæringen af 9. december 2007.

3.1.24 Partnerskabet vedrører fred og sikkerhed, forvaltning og menneskerettigheder, migration, energi og klimaforandringer, handel, infrastruktur og udvikling.

3.1.25 EØSU gør opmærksom på, at Kommissionens meddelelse alene omhandler partnerskabet mellem EU og Afrika. Dette til trods har Kina igennem årtier været en fast aktør på det afrikanske kontinent, navnlig hvad angår infrastrukturudvikling. Kinas strategi er at bevilge enkeltstående afrikanske lande lån på gunstige betingelser, ofte knyttet til modydelser i form af langtidsaftaler om udvikling af infrastruktur- og transportprojekter og tilladelse til at udnytte naturressourcer.

3.1.26 Én mulighed for at tage højde for dette er at stræbe efter et trepartssamarbejde mellem EU, Kina og Afrika, idet det i den forbindelse bør være en forudsætning, at anlægsprojekter og licitationer kommer beskæftigelsen i Afrika til gode. I øvrigt vedtog udvalget den 1. oktober 2009 en særdeles læseværdig udtalelse om forholdet mellem EU, Kina og Afrika (2).

3.2 Ikke-statslige aktører

3.2.1 Hvad angår planlægningen og finansieringen af transportinfrastrukturnetværket, bør det efter udvalgets opfattelse undersøges, i hvilket omfang den private sektor kan spille en rolle ved siden af de offentlige myndigheder. På den ene side er der behov for inddragelse af stat og borgere, herunder ngo'er, men på den anden side er det også helt nødvendigt at trække på private virksomheder og store europæiske fonde.

3.2.2 I de senere år har navnlig landbrugssammenslutninger, fagforeninger, forbrugersammenslutninger mv. spillet en vigtig rolle, bl.a. som følge af succesen med Lomé- og Cotonou-aftalerne. Udvalget skal understrege, at denne succes bør fortsættes.

3.3 Korruption og pirateri

3.3.1 Selvom problemet med korruption og pirateri er allestedsnærværende i Afrika og står i vejen for den økonomiske udvikling, strejfes det desværre kun i Kommissionens meddelelse. Korruption og pirateri udgør også en hindring for yderligere regional integration.

3.3.2 EØSU mener, at alle forslag og foranstaltninger, der er led i samarbejdet med Den Afrikanske Union, bør omfatte bekæmpelse af korruption og pirateri.

3.3.3 Dette er i øvrigt også en én af Den Afrikanske Unions målsætninger og er knæsat i Cotonou-aftalen.

3.3.4 For EU's vedkommende bør gælde, at forudsætningen for anvendelsen af europæiske midler er, at midlerne kan spores, og at anvendelsen af dem kan kontrolleres og i praksis bliver kontrolleret nøje.

3.3.5 Korruption forekommer især inden for landtransport, herunder navnlig vejtransport, hvorimod pirateri især er forbundet med søtransport.

3.3.6 EØSU understreger, at skibe, der sejler ud for Somalias kyst og i Adenbugten bør følge FN's »Best Management Practices to deter piracy« (bedste ledelsespraksis for at afværge sørøveri) og registrere deres rute på webstedet EU NAVFOR/MSC (HOA). En sådan praksis bør også omfatte en liste over skibes selvforsvarsforanstaltninger.

4. Særlige bemærkninger

4.1 Det kan fastslås, at samtlige 53 stater i Afrika har problemer på transportområdet og med transportsektorens infrastruktur. I 2006 blev der vedtaget et program til udvikling af infrastrukturen i Afrika (PIDA), hvis formål er at sikre en bedre koordinering af planlægning og anlæg af infrastruktur.

4.2 PIDA omfatter en række foranstaltninger inden for uddannelse af flyveledere og sikkerhedsrådgivere samt på miljø- og trafiksikkerhedsområdet.

4.3 Næste skridt er at samordne planlægningen i EU og Afrika, navnlig med hensyn til etableringen af et europæisk-afrikansk transportnet. Navnlig spørgsmålet om trafikknudepunkter i havne og lufthavne skal tages op.

4.4 I betragtning af, at de økonomiske ressourcer er knappe, bør disse kun anvendes til konkrete projekter, hvor de giver den største nytte. I trafiksammenhæng betyder dette, at der bør tilstræbes samordnet modalitet under udnyttelse af hver enkelt transportforms særlige egenskaber og under hensyntagen til de særlige forhold i det enkelte land.

4.5 I den forbindelse skal udvalget henstille, at bekæmpelsen af korruption udtrykkeligt gøres til et led i handlingsplanen.

4.6 Det skal fastlægges, hvilke jernbaneforbindelser der skal prioriteres. Jernbanenettet har alle dage haft afgørende betydning for opkobling til trafiknettet af lande uden adgang til havet. Der er i øjeblikket 15 lande i Afrika, der ikke råder over et jernbanenet.

4.7 Afrika tegner sig i skrivende stund kun for 4 % af den globale luftfart. Kvalitet og sikkerhed af fly og ydelser inden for afrikansk luftfart halter desværre langt efter mobilitetsbehovet. Sikkerhed og begrænsning af udledningen af miljøskadelige stoffer står højt på dagsordenen.

4.8 92 % af Afrikas udenrigshandel foregår via skibsfart. På følgende områder bør et mere intensivt samarbejde mellem EU og Den Afrikanske Union resultere i etablering af logistikcentre og bedre drift af havnene: — forenkling af told- og dokumentationsprocedurerne; — forøgelse af havnedybderne for at give adgang for de fartøjer, der i øjeblikket må ligge for anker ud for kysterne med de farer for sikkerheden, dette afstedkommer; — havnesikring i kraft af en tilpasning af ISPS-koden.

4.9 En stor del af handelen på det afrikanske kontinent afvikles via vejtransport på trods af, at infrastrukturen, hvis kvalitet varierer kraftigt fra land til land, er helt utilstrækkelig til formålet. Pr. 100 km2 findes der i Afrika kun knap 7 km vej. Rent bortset herfra er der tale om lange ventetider i forbindelse med afvikling af deklareringsformaliteter og med at klare den altdominerende korruption.

4.10 I begyndelsen af 2009 stillede Kommissionen et beløb på 3 mia. EUR fra Den Europæiske Udviklingsfond til rådighed for udviklingen af transafrikanske transportakser. Disse transportakser skal i fremtiden forbindes med de transeuropæiske net.

4.11 Udvalget understreger kraftigt, at tildelingen af europæiske midler til infrastrukturformål bør gøres betinget af, at der udelukkende anvendes officielt registreret arbejdskraft fra Den Afrikanske Union for at sikre fremme af uddannelsesniveauet og befolkningens velfærd som følge af projekterne.

4.12 Erfaringerne viser, at international vejtransport ikke er mulig overalt i Afrika, og at den dér, hvor den er mulig, hindres af krav om udbetaling af løsepenge og korruption langs veje og ved grænseovergange. Alligevel er der ofte ikke noget alternativ til vejtransport.

4.13 Efter udvalgets opfattelse vidner det om realitetssans, at Den Afrikanske Union har valgt at følge EU's tilgang på TEN-T-området, idet det i planer og programmer er vigtigt at tage udgangspunkt i interoperabilitet som målsætning.

4.14 Det er dog ikke kun økonomiske betragtninger, der har betydning. Ved gennemførelsen af de store transeuropæiske infrastrukturprojekter har EU gjort brug af koordinatorer, der har kunnet bistå medlemsstaterne med løsning både af problemer af finansieringsmæssig og praktisk art i forbindelse med realisering af projekter i stor skala. Efter udvalgets opfattelse er det en god idé at udpege koordinatorer for de manglende forbindelser i de otte transafrikanske net, der allerede er fastlagt.

4.15 Udvalget gør opmærksom på, at der, inden der foretages investeringer på infrastrukturområdet i Afrika, skal foreligge tilstrækkelige garantier, hvad angår sikkerhed og sikring. Med hensyn til bekæmpelsen af pirateri kan der gøres brug af de ledsageprogrammer, som IMO har udviklet.

4.16 Endvidere bør foranstaltninger til forbedring af trafiksikkerheden vies særlig opmærksomhed. Hvert år omkommer ca. 1 mio. mennesker ved trafikulykker (jf. kommissionsmeddelelsens punkt 3.2.4, andet afsnit, første punktum). 65 % af ofrene er fodgængere.

Bruxelles, den 29. april 2010 Mario SEPI Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Jf. EUT C 77 af 31.3.2009, s. 148-156.

(2) Jf. EUT C 318 af 23.12.2009, s. 106-112.