Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor"

(2001/C 123/11)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 25. oktober 2000 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Göran Lagerholm til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. december 2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 378. plenarforsamling af 24-25. januar 2001, mødet den 24. januar, følgende udtalelse med 76 stemmer for og 2 hverken for eller imod.

1. Kommissionens forslag

1.1. Det foreslåede direktiv indgår i en ny lovpakke for alle telekommunikationsnet og -tjenester, som skal sikre et konkurrencedygtigt marked for elektronisk kommunikation. Det foreslåede direktiv bygger på det foreslåede direktiv om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester(1) og skal erstatte direktiv 97/66/EF(2) om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden for telesektoren, idet bestemmelserne præciseres og udbygges. Direktivet skal tilpasses markedsudviklingen og den teknologiske udvikling for at sikre, at brugere af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester sikres den samme beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, uanset hvilken teknologi der anvendes.

1.2. Der bør træffes særlige foranstaltninger af lovgivningsmæssig og teknisk karakter for at beskytte de grundlæggende rettigheder og frihedsrettighederne, navnlig i lyset af de nye muligheder for automatiseret opbevaring og behandling af personoplysninger. De foranstaltninger, medlemsstaterne har vedtaget, skal harmoniseres for at undgå hindringer for det indre marked.

1.3. Udbydere af en offentlig tilgængelig, elektronisk kommunikationstjeneste skal træffe passende foranstaltninger for at garantere sikre tjenester, og medlemsstaterne skal sikre kommunikationshemmeligheden. De skal især forbyde aflytning, registrering med tekniske hjælpemidler og lagring. Trafik- og lokaliseringsdata må kun behandles i anonym form og med abonnentens samtykke.

1.4. Abonnenter har ret til at kræve uspecificerede forbrugsopgørelser. Den kaldende bruger skal have mulighed for at forhindre nummervisning, og kaldte abonnenter skal have mulighed for at afvise opkald, når nummervisningen er blevet forhindret. Der foreslås undtagelser for nødopkald og efter anmodning i forbindelse med generende opkald.

1.5. Enhver abonnent skal have mulighed for at forhindre en tredjepart i at foretage automatisk viderestilling til abonnentens terminal. Abonnenterne skal endvidere have mulighed for at bestemme, om og i hvilket omfang deres personoplysninger skal medtages i offentlige fortegnelser. Anvendelse af automatiserede opkaldsanordninger og uanmodet kommunikation, hvis formål er direkte markedsføring, er kun tilladt, hvis abonnenten har givet sit samtykke hertil.

1.6. Medlemsstaterne skal sørge for, at der ikke stilles bindende krav om, at terminaludstyr eller andet elektronisk kommunikationsudstyr skal indeholde specifikke funktioner. Hvor der er behov for det, vedtager Kommissionen foranstaltninger for at sikre, at terminaludstyr har de fornødne sikkerhedsfunktioner.

1.7. Medlemsstaterne kan indskrænke rækkevidden af enkelte bestemmelser af hensyn til statens sikkerhed, forsvaret eller den offentlige sikkerhed og i forbindelse med straffesager. Den gruppe vedrørende beskyttelse af personoplysninger, som blev nedsat ved artikel 29 i direktiv 95/46/EF(3), varetager også de i direktivet fastsatte opgaver med hensyn til beskyttelse af grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder samt legitime interesser.

2. Bemærkninger

2.1. En velfungerende elektronisk kommunikation forudsætter, at brugeren har mulighed for at beskytte sine personlige data. Det er dog i vid udstrækning et spørgsmål om horisontal lovgivning om beskyttelse af privatlivets fred, og ikke om sektorspecifikke tiltag. Selv om beskyttelse af privatlivets fred anses for vigtigere og mere presserende inden for telesektoren, mener ØSU, at dette spørgsmål bør behandles på samme måde, hvad enten der er tale om elektronisk eller "traditionel" kommunikation.

2.2. Det foreslåede direktiv om beskyttelse af personoplysninger bør derfor udelukkende omhandle spørgsmål, som er specifikke for elektronisk kommunikation. Det frygtes, at det nuværende horisontale direktiv 95/46/EF om beskyttelse af personoplysninger og direktiv 97/66/EF om beskyttelse af personoplysninger inden for telesektoren hverken er gennemført til fulde eller anvendes konsekvent. Også det nyligt vedtagne direktiv 00/31/EF(4) om elektronisk handel og direktiv 99/93/EF(5) om elektroniske signaturer indeholder bestemmelser om beskyttelse af privatlivets fred i telesektoren. Det er spørgsmålet, om ikke bevæggrundene og ræsonnementet bag i hvert fald førstnævnte direktiv på visse punkter er i modstrid med bestemmelserne i det foreslåede direktiv om beskyttelse af personoplysninger. Direktivforslaget bør derfor koncentreres om visse sektorspecifikke spørgsmål, så det undgås, at det kommer i konflikt med den planlagte revision af det horisontale direktiv 95/46/EF i 2001.

2.3. De ændringer, der foreslås til det nuværende direktiv, beskrives som begrænsede, hvilket nok er korrekt, men man kunne være gået længere i de nye definitioner. Imens man afventer det reviderede horisontale direktiv næste år, kunne det være hensigtsmæssigt at tilpasse det nuværende direktiv til den tekniske udvikling og undlade at udvide direktivets rækkevidde ud over det, der er nødvendigt af hensyn til selve kommunikationen.

2.4. Et eksempel på en nødvendig ændring gives i det foreslåede direktiv om forsyningspligt. De foreslåede bestemmelser i dette direktiv indebærer, at meget præcise lokaliseringsdata skal være obligatoriske for mobile 112-opkald, og rejser dermed et spørgsmål om privatlivets fred, ud over omkostningsmæssige og teknologiske overvejelser. Ethvert system, der indebærer deling af lokaliseringskontrollen med den endelige bruger, svækker beskyttelsen mod uønsket adgang til oplysningerne. Selv om det i visse tilfælde har åbenlyse fordele at kunne spore 112-opkald, er det spørgsmålet, om ikke slutbrugerne bør høres, inden der træffes beslutning om en så vidtrækkende ændring.

2.5. Der rejser sig endvidere en række vigtige spørgsmål i forbindelse med forslaget om, at elektronisk post skal være omfattet af et system, som bygger på, at post med henblik på direkte markedsføring kun må sendes til modtagere, der i forvejen har givet samtykke til at få tilsendt uanmodet kommunikation.

2.6. ØSU støtter forslaget om et sådant system med "positivt tilvalg" for kommerciel e-post. ØSU er sig bevidst, at et tilvalgssystem har en alvorlig ulempe, idet det risikerer at hæmme udviklingen af elektronisk handel, og oven i købet på en måde, som virker diskriminerende over for EU-virksomheder. Kommerciel kommunikation er en forudsætning for mange af tjenesterne på Internettet. Efter ØSU's opfattelse må forbrugernes interesse i at slippe for uanmodet kommerciel post dog veje tungere. Et sådant tilvalgssystem anvendes desuden allerede i flere medlemsstater.

Bruxelles, den 24. januar 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) KOM(2000) 393 endelig.

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 15. december 1997, EFT L 24 af 30.1.1998.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, EFT L 281 af 23.11.1995.

(4) EFT L 178 af 17.7.2000.

(5) EFT L 13 af 19.1.2000.