RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET - Udvikling af et europæisk iværksættersamfund Unionens foranstaltninger til fordel for de små og mellemstore virksomheder (SMV'er)

INDHOLDSFORTEGNELSE

Resumé

RESUMÉ AF STØTTEN TIL SMV'ER

INDLEDNING

Rapportens mål og struktur

Definition af SMV'er

KAPITEL I: FORBEDRING AF SMV'ernes RAMMEBETINGELSER

1. Forbedrede data og større viden om SMV'er

1.1. Statistik

1.2. Det Europæiske Observatorium for SMV'er

2. Information af virksomhederne

2.1. Nettet af Euro Info Centre

2.2. Dialog med Erhvervslivet: information, rådgivning og tilbagemelding

3. Forbedring af erhvervsklimaet

3.1. Task force for forenkling af erhvervsklimaet (BEST)

3.2. Udveksling af bedste praksis: samordnede aktioner

3.3. Overdragelse af virksomheder

3.4. Benchmarking

3.5. Lovforslags kvalitet, subsidiaritet og proportionalitet

3.6. Forenkling af lovgivningen om det indre marked: SLIM

3.7. Betalingsforsinkelser i handelsforhold

3.8. Adgang til informationssamfundet og til elektronisk handel

3.9. Fremme af innovation

3.10. Forbedring af konkurrenceevnen: handel, erhvervsdrivende foreninger og turisme

3.11. Regler for retligt samarbejde på det civile og kommercielle område

4. Lovgivningsmæssige rammer for SMV'er

4.1. Det indre marked

4.2. Konkurrencepolitik

4.3. Skatte- og toldbestemmelser

4.3.1. Beskatning af virksomheder

4.3.2. Indirekte beskatning: Moms

4.3.3. Told

5. De finansielle rammebetingelser

5.1. Forberedelse af SMV'er på indførelsen af euroen

5.2. Grænseoverskridende pengeoverførsler

5.3. Handlingsplan for de finansielle tjenester

5.4. 3. rundbordsdrøftelse mellem bankdirektører og SMV'er

5.5. Uformelle investorer

5.6. Vejledning i selvvurdering for SMV'er, der skal børsnoteres

5.7. Gensidig sikkerhedsstillelse

6. Forbindelse mellem erhvervspolitikken og de andre politikker

6.1. Sociale rammebetingelser og beskæftigelse

6.1.1. Den europæiske beskæftigelsesstrategi og søjlen vedrørende iværksætterkultur

6.1.2. Social dialog

6.1.3. Konsultation af erhvervslivet

6.1.4. Lokal udvikling og beskæftigelse

6.2. Miljølovgivning og -foranstaltninger

6.2.1. Det femte miljøhandlingsprogram

6.2.2. Miljøstyring og miljørevision

6.2.2.1. Vejledning om miljøstyring

6.2.2.2. Resultaterne af pilotaktionen Euromanagement-miljø

6.2.3. EF-ordning for tildeling af et miljømærke

6.3. Infrastrukturer inden for energi, transport og telekommunikation

KAPITEL II: PROGRAMMER OG FINANSIELLE INSTRUMENTER TIL FORDEL FOR SMV'er

7. Adgang til finansiering og kredit

7.1. Lån

7.1.1. EIB's globallån

7.1.2. SMV-faciliteten: rentegodtgørelser til jobskabende SMV'er

7.2. Sikkerhedsstillelse

7.2.1. Sikkerhedsstillelse for SMV'er baseret på EIF's egne ressourcer

7.2.2. Pilotprojektet "vækst og miljø"

7.2.3. SMV-garantifaciliteten

7.3. Risikokapital

7.3.1. Den Europæiske Teknologifacilitet (ETF)

7.3.2. ETF-iværksætterfaciliteten

7.3.3. CREA

7.3.4. Finansiering af innovation: I-TEC

7.3.5. Aktionen Eurotech Capital

7.4. Joint ventures i EU: JEV-initiativet

8. Støtte til SMV'er via regionalpolitikkerne

8.1. Støtte til SMV'er i programmeringen 1994-1999

8.1.1. Nationale initiativprogrammer

8.1.1.1. Finansiering til SMV'er i de regionale målsætninger

8.1.1.2. Skøn over aktionernes og foranstaltningernes indvirkning

8.1.2. Fællesskabsinitiativprogrammer

8.1.2.1. SMV-fællesskabsinitiativet

8.1.2.2. Fællesskabsinitiativet Leader II

8.1.3. Pilotprojekter og innovative aktioner

8.1.3.1. Pilotprojekter

8.1.3.2. Regionale og lokale beskæftigelsespagter

8.2. Den fremtidige samhørighedspolitik og SMV'er (programmering 2000-2006)

8.2.1. De nye forordninger og budgetter

8.2.2. Kommissionens retningslinjer

9. Interventioner til fordel for SMV'er i landbruget

10. Samarbejde mellem virksomhederne

10.1. Juridisk instrument til fremme af tværnationalt samarbejde: EØFG

10.2. Virksomhedernes europæisering

10.2.1. Europartenariat- og Interprise-programmerne

10.2.2. Tværnational underleverandørvirksomhed

11. Fremme af iværksætterånden og støtte til særlige målgrupper

11.1. Håndværk, små virksomheder og mikrovirksomheder

11.2. Kvindelige iværksættere og medhjælpende ægtefæller

12. Adgang til Forskning og Teknologisk Udvikling

12.1. De europæiske FTU-programmer som katalysator for innovation og internationalisering

12.2. Særforanstaltninger for SMV'er under fjerde rammeprogram

12.3. SMV'ers deltagelse i EU's FTU-programmer

12.3.1. SMV'ers øgede deltagelse i EU's FTU-programmer

12.3.2. Særforanstaltninger for SMV'er - nye deltagere og øget deltagelse

12.3.3. Andre foranstaltninger under fjerde rammeprogram med relevans for SMV'er

12.4. EU's FTU-politiks betydning for SMV'erne

12.5. Femte rammeprogram for FTU og SMV-særforanstaltningerne I tilknytning hertil

12.5.1. Aktiviteterne under de enkelte temaprogrammer

12.5.2. Støtte til SMV'ers deltagelse

12.5.3. SMV'ers deltagelse i femte rammeprogram - første resultater

12.5.4. Cordis

13. Erhvervsuddannelse

13.1. Den Europæiske Socialfond

13.1.1. ADAPT- og EMPLOYMENT-initiativerne

13.2. Leonardo da Vinci-programmet 120

13.3. BENE - Business Education Network for Europe

14. Andre støtteprogrammer

kapitel III: udvidelsen af eu, førtiltrædelses AKTIVITETERNE og SAMARBEJDET med tredjelande

15. Udvidelsen af EU og førtiltrædelsesaktiviteterne

15.1. Deltagelse i det tredje flerårige program for SMV'er

15.2. Joint Venture-programmet (JOP)

15.3. PHARE: program for teknisk bistand på nationalt plan

15.4. SMV-finansieringsfaciliteten

15.5. PHARE's erhvervsstøtteprogram

16. Internationalisering af virksomhederne: samarbejde med tredjelande

16.1. Handelspolitik

16.2. Samarbejdet med USA og Canada

16.3. Samarbejdet med Japan

16.4. Samarbejdet med landene i Middelhavsområdet, Latinamerika og Asien

16.5. Samarbejdet med de nye uafhængige stater

16.6. Udviklingssamarbejde (AVS-landene)

16.7. Samarbejdet med Sydafrika

KONKLUSION

Resumé

Denne rapport om Unionens foranstaltninger til fordel for de små og mellemstore virksomheder (SMV'er) er udarbejdet i overensstemmelse med Rådets afgørelse om det tredje flerårige program for små og mellemstore virksomheder. I denne afgørelse bestemmes det, at Kommissionen hvert andet år forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport med en vurdering af de fremskridt, der er gjort med hensyn til at tilgodese SMV-dimensionen i alle fællesskabspolitikker og -programmer som følge af dens samordningsindsats. Dette er den femte rapport af denne art. Heri gøres rede for den seneste udvikling siden vedtagelsen af den forrige rapport i slutningen af 1997 samtidig med, at der gøres rede for fremtidsperspektiverne.

Rapporten er inddelt i tre overordnede kapitler: det første vedrører forbedring af SMV'ernes rammebetingelser, det andet omhandler de programmer og instrumenter, der har en særlig økonomisk indvirkning på støtten til SMV'er, mens det tredje kapitel vedrører udvidelse, førtiltrædelsesaktiviteter og samarbejde med tredjelande. I konklusionen gøres der rede for, hvordan der er blevet taget hensyn til SMV'er i fællesskabspolitikkerne og -programmerne.

Det interessante ved denne rapport er, at den indeholder en oversigt over Unionens foranstaltninger til fordel for SMV'er. Den omhandler målene i det integrerede program for små og mellemstore virksomheder, der danner rammer om samordningen af Unionens aktioner uanset, om de gennemføres i forbindelse med erhvervspolitikken eller i forbindelse med andre fællesskabspolitikker, der kan tænkes at berøre de små og mellemstore virksomheder.

Den indgår ligeledes i opfølgningen til Det Europæiske Råds møde i Lissabon (den 23.-24. marts 2000), hvor der blev slået til lyd for, at der indføres et klima, der er favorabelt for oprettelse og udvikling af innovative virksomheder, navnlig SMV'er. Ved denne lejlighed skønnede Det Europæiske Råd, at det ville være hensigtsmæssigt at anvende en åben samordningsmetode, der gør det muligt at udbrede bedste praksis og sikre en større overensstemmelse med Unionens vigtigste målsætninger. Kommissionen blev opfordret til at fremlægge sit forslag til det kommende flerårige program for virksomheder og iværksætterånd for 2001-2005, which Rådet vedtog i slutning af 2000. Det Europæiske Råd opfordrede Rådet og Kommissionen til dels at gennemføre en benchmarkingundersøgelse af virksomhedsoprettelse (omkostninger, varighed) og risikokapital, dels at udarbejde en rapport om omlægningen af BEI's og FEI's instrumenter for at dirigere finansieringen mod virksomheder i opstartsfasen eller mod højteknologiske virksomheder. Rådet vedtog i juni 2000 det europæiske charter for små virksomheder, som Det Europæiske Råd havde krævet indført, og det blev godkendt af Det Europæiske Råd på topmødet i Feira i juni 2000.

I Lissabon fastsatte Unionens femten medlemsstater et strategisk mål for de kommende ti år: at blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnøkonomi i verden. For at nå dette mål må Europa i højere grad blive et iværksættersamfund og et innovativt samfund. eEurope initiativet, som blev præsenteret ved denne lejlighed, og hvis mål er at indføre den enkelte borger, den enkelte skole og den enkelte virksomhed i den digitale alder, har resulteret i en handlingsplan, der navnlig indebærer foranstaltninger, som kan øge virksomhedernes anvendelse af elektronisk handel og af internettet.

Denne rapport omhandler prioriteringen af de små og mellemstore virksomheder inden for de bredere politiske rammer, som udgøres af de samordningsinstrumenter, der blev indført som en del af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, Luxembourg-processen vedrørende den europæiske beskæftigelsesstrategi og Cardiff-processen, der sigter mod at udvikle lovgivningsmæssige rammer, der er mere favorable for SMV'er, opfølgningen af BEST-handlingsplanen, den samordnede aktion med medlemsstaterne eller benchmarking undersøgelserne af resultaterne.

I denne rapport gøres der status over politikkerne til fordel for SMV'er på det tidspunkt, hvor det flerårige program for virksomhederne og iværksætterkulturen i Europa fornyes. Den bidrager til at skabe transparens og synlighed i Unionens aktioner til fordel for SMV'er. Den vil blive formidlet bredt til de økonomiske kredse.

Der er i årenes løb gradvist blevet udviklet en konvergens mellem Unionens politikker for SMV'er både for at forbedre erhvervsklimaet og for at øge støtten til virksomhederne via de forskellige instrumenter og finansielle programmer.

Forbedring af erhvervsklimaet og af rammebetingelserne vedrører administrativ forenkling samt det lovgivningsmæssige, juridiske, fiskale, finansielle og sociale klima. BEST-handlingsplanen, som Kommissionen har gennemført i samarbejde med medlemsstaterne, omfatter alle de aktioner, der er gennemført for at forbedre og forenkle erhvervsklimaet. Forbedringen af erhvervsklimaet indebærer ligeledes et bedre kendskab til virksomhederne og deres udvikling samt til deres adgang til information på fællesskabsplan. Nettet af Euro Info Centre og de øvrige fællesskabsinformationsnet samt dialogen med erhvervslivet stiller information og rådgivning om Fællesskabets retsakter og programmer samt en tilbagemeldingsmekanisme til rådighed for virksomhederne. Som eksempel på nogle af de seneste foranstaltninger, der er truffet for at forbedre erhvervsklimaet, kan nævnes direktivet om betalingsforsinkelser af 29. juni 2000, forslaget til forordning om et EF-patent fra juli 2000 samt forslagene til forenkling af lovgivningen om offentlige indkøb.

De programmer og finansielle instrumenter til fordel for SMV'er, som Unionen har indført, antager form af direkte eller indirekte støtte. De sigter hovedsageligt mod at forbedre SMV'ernes adgang til finansiering og kredit (lån, garantier og risikokapital), til regional støtte, til samarbejde mellem virksomheder, til forskning samt til erhvervsuddannelse.

Da adgang til finansiering er af afgørende betydning for SMV'er, har Den Europæiske Union i de senere år styrket bestemmelserne om støtte til finansieringen af SMV'er, navnlig fra Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond, for at fremme udviklingen af risikokapital og garantier til SMV'erne. De nye finansieringsmekanismer er blevet indført med det særlige Amsterdam-aktionsprogram ligesom den europæiske teknologifacilitet (med et budget på 125 mio. euro) og initiativet "vækst og beskæftigelse", der er resultatet af et initiativ truffet af Europa-Parlamentet og det særlige europæiske beskæftigelsestopmøde i Luxembourg. Der er således blevet udformet tre nye programmer, nemlig den europæiske teknologifacilitet - iværksætter (ETF-iværksætter med et budget på 168 mio. euro), SMV-garantifaciliteten (med et budget på 168 mio. euro) og "Joint European Venture" programmet (JEV med et budget på 84 mio. euro) med et rammebeløb på 420 mio. euro. Andre initiativer fremmer startkapital (CREA) eller oprettelsen af net af uformelle investorer ("Business angels"). EIB's globallån er i de seneste fem år kommet 49 000 SMV'er til gode, hvoraf 85 % er små virksomheder. For så vidt angår Den Europæiske Investeringsfond har 33 % af dens samlede aktiviteter været garantistillelse over for SMV'er svarende til et beløb på 879 mio. euro. BEI's og EIF's instrumenter til fordel for SMV er nu ved at blive evalueret, så de i højere grad kan rettes mod nystartede, højteknologiske virksomheder og andre risikokapitalinitiativer.

Strukturfondene, som er de vigtigste finansieringsinstrumenter, der står til rådighed for regional udvikling og beskæftigelse, yder ligeledes en betydelig støtte til SMV'er i de støtteberettigede regioner. En tematisk evaluering af strukturfondenes betydning har vist, at 21,3 mia. euro eller 18 % af fondenes budget er kommet over 800 000 SMV'er til gode i perioden 1994-1999. Kommissionen understregede i sine retningslinjer til medlemsstaterne i forbindelse med programmerne 2000-2006 SMV'ernes betydning for den regionale konkurrenceevne og beskæftigelsen i Unionen. Den mener således, at oprettelse eller udvikling af konkurrencedygtige virksomheder er en forudsætning for, at der kan skabes varige arbejdspladser, og dermed for regional økonomisk udvikling. Servicesektorens voksende rolle blev understreget.

SMV'ernes deltagelse i programmerne for forskning og teknologisk udvikling er vokset kraftigt. I det fjerde rammeprogram var SMV'ernes deltagelse over dobbelt så stor som i det foregående program. Således deltog der 14 754 SMV'er i perioden 1994-1998 mod 5 424 i perioden 1990-1994. De 14 754 SMV'er, der deltog, repræsenterer 28,5 % af projekterne og har modtaget over 20 % af det samlede budget. Oprettelsen af et enkelt kontaktpunkt for SMV'er, en forenkling af indsendelsesprocedurerne for SMV'er og de specifikke foranstaltninger for SMV'er (forundersøgelsespræmier og CRAFT-projekter) har fremmet deres deltagelse. Denne deltagelse skulle vokse endnu mere i løbet af det nuværende femte rammeprogram takket være det horisontale program "Fremme af innovation og tilskyndelse til SMV'ers deltagelse ".

Det er hovedsageligt Den Europæiske Socialfond og Leonardo-programmet, der yder fællesskabsstøtte til erhvervsuddannelse i SMV'er. Selv om de tilgængelige oplysninger endnu er unøjagtige, tyder de dog på, at SMV'ernes andel i de projekter, der modtager støtte under Den Europæiske Socialfonds mål 4, er overvældende, og at den ligger på mellem 40 og 90 % i programmerne i perioden 1994-1999. I ADAPT-initiativet anslås den til 15 % af projekterne. SMV'ernes andel i projekter under Leonardo-programmet er gennemsnitligt på 20 %. Den søjle, der er helliget udvikling af iværksætterkulturen inden for den europæiske beskæftigelsesstrategi, er en anerkendelse af den afgørende rolle, som SMV'erne spiller i beskæftigelsespolitikkerne. Den skulle dog komme mere konkret til udtryk i medlemsstaternes nationale beskæftigelseshandlingsplaner.

Det internationale samarbejde er et af de områder, der ligeledes berører SMV'erne. For det første forbereder Kommissionen Unionens udvidelse, hvilket har resulteret i åbningen af det tredje flerårige program for små og mellemstore virksomheder i ansøgerlandene inden for rammerne af førtiltrædelsesstrategien. For det andet fremmer Kommissionen oprettelsen af fælles virksomheder (JOP) og direkte investeringer navnlig via SMV-faciliteten i samarbejde med Den Europæiske Bank for Økonomisk Genopbygning og Udvikling. For det tredje har samarbejdet med tredjelande til formål at fremme internationaliseringen af virksomhederne i en global økonomi. Internationaliseringen vedrører dels handelspolitikken dels det økonomiske samarbejde med mange lande.

Det fremgår af rapportens konklusioner, at den politiske prioritering af SMV'erne og af udviklingen af et europæisk iværksættersamfund konsolideres. Der er i de senere år i stigende omfang blevet taget hensyn til SMV'erne, og deres deltagelse i fællesskabsprogrammerne er vokset. Der må imidlertid gøres en indsats for at evaluere de forskellige politikkers indvirkning på SMV'ernes udvikling. Denne rapport vil bidrage til at udbrede kendskabet til Unionens aktioner blandt de organisationer, der støtter SMV'erne. Fællesskabsbidraget til udviklingen af et europæisk iværksættersamfund er stort, men medlemsstaternes indsats spiller dog en afgørende rolle for optimering af mulighederne for øget konkurrenceevne, vækst, innovation og beskæftigelse i SMV'erne. Det fremgår klart af rapporten, at erhvervspolitikken og navnlig støtten til SMV'erne i løbet af det tredje flerårige program for små og mellemstore virksomheder er blevet en integrerende del af og integreret i Unionens store politikker. En lignende positiv udvikling er blevet observeret i medlemsstaterne. Kommissionens og medlemsstaternes fælles indsats på dette område vil gøre det muligt at realisere Unionens ambition, som Det Europæiske Råd fastlagde på topmødet i Lissabon, nemlig at blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske økonomi i verden.

RESUMÉ AF STØTTEN TIL SMV'ER

>TABELPOSITION>

INDLEDNING

I Den Europæiske Union er der bred enighed om den centrale rolle, som de små og mellemstore virksomheder (SMV'er) spiller i forbindelse med vækst, konkurrenceevne, innovation og beskæftigelse. Der har i de seneste år været en politisk vilje til at fremme et Europa med en mere udbredt iværksætterkultur, hvilket bekræftes af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23.-24. marts 2000, som understreger, at der bør skabes et klima, som er favorabelt for oprettelse og udvikling af innovative virksomheder, navnlig SMV'er, samt det europæiske charter om SMV'er, som Rådet vedtog den 13. juni, og som blev positivt modtaget af Det Europæiske Råd i Feira den 19.-20. juni 2000.

Fællesskabets politikker og programmer bidrager i forskellig grad til udviklingen af en dynamisk, europæisk iværksætterkultur, som kan fremme oprettelse, vækst og udvikling af virksomheder og deres kapacitet til at innovere, opnå adgang til nye markeder og tilpasse sig den nye økonomi.

Denne rapport bidrager til at gøre Unionens indsats mere synlig, idet den indeholder en samlet oversigt over Unionens foranstaltninger til fordel for virksomhederne, navnlig SMV'er.

Denne rapport om Unionens foranstaltninger til fordel for SMV'er er udarbejdet i henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets afgørelse om det tredje flerårige program til fordel for små og mellemstore virksomheder [1]. I artikel 5, stk. 2, bestemmes det, at "Kommissionen forelægger hvert andet år Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget en rapport med en vurdering af de fremskridt, der er gjort med hensyn til at tilgodese SMV-dimensionen i alle fællesskabspolitikker og -programmer som følge af dens samordningsindsats".

[1] Rådets afgørelse 97/15/EF af 9.12.1996, EFT L 6 af 10.1.1997, s.25.

Der er tale om den femte rapport, idet de fire øvrige rapporter blev udarbejdet i henholdsvis 1992, 1994, 1995 og 1997 [2]. Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer (OPOCE) har offentliggjort de seneste to rapporter i en mere brugervenlig form, og rapporten fra 1997 er tilgængelig på Internettet [3] på de elleve officielle fællesskabssprog, og den er blevet udgivet i over 70 000 eksemplarer, som er udsendt til de økonomiske kredse. Denne rapport vil ligeledes blive offentliggjort på Internettet, så snart den er godkendt. I denne rapport gøres der rede for udviklingen siden slutningen af 1997, og den vedrører således årene 1998, 1999 og en del af 2000. Det er den sidste rapport, der udarbejdes under det tredje flerårige program for små og mellemstore virksomheder [4], som udløb ved udgangen af 2000. Efterfølgeren til dette program blev det flerårige program til fremme af initiativ og iværksætterånd for perioden 2001-2005 [5].

[2] SEK(1992) 704 af 26.5.1992, KOM(1994) 221 af 7.9.1994, KOM(1995) 362 af 8.9.1995 og KOM(1997) 610 endelig udgave af 25.11.1997.

[3] Publikation fra Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer CT-08-97-759-FR-C ISBN 92-828-2854-9. Præsentationen på Internettet indeholder talrige hyperlinks til andre nyttige sider: http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/promoting_entrepreneurship/index.htm

[4] Hjemmeside for GD Entreprise http://europa.eu.int/comm/enterprise/index_en.htm

[5] Rådets beslutning 2000/819/EF af 20.12.2000, EFT L 333 af 29.12.2000, s. 84

Medlemsstaternes repræsentanter i forvaltningskomitéerne for det flerårige program for små og mellemstore virksomheder stillede sig meget positivt til rapporten fra november 1997, som de anså for at være både nyttig og af god kvalitet.

Europa-Parlamentets har vist sin interesse for rapporten fra 1997 ved at vedtage en initiativbeslutning af 5. november 1998 [6]. Parlamentet glæder sig over offentliggørelsen af en sådan rapport, men det har benyttet sig af lejligheden til at fremhæve de områder, hvor der kan gennemføres forbedringer. Parlamentet slår til lyd for en øget samordning af fællesskabspolitikkerne til fordel for SMV'er, navnlig i forbindelse med strukturfondene. Det understreger nødvendigheden af, at man anvender fællesskabsdefinitionen på SMV'er i de programmer, der vedrører disse virksomheder. Parlamentet lægger vægt på, at der ved udarbejdelsen af lovforslag, som berører virksomhederne, skal gennemføres en systematisk høring af de organisationer, der repræsenterer SMV'er, og på, at SMV'erne er repræsenteret i den sociale dialog på europæisk plan. Parlamentet kræver endvidere, at støtten til SMV'er fortsat prioriteres højt i forbindelse med strukturfondenes udformning af programmer (2000-2006), og at der fastsættes kvantificerbare og kontrollerbare mål for SMV'ernes deltagelse. Endelig understreger Parlamentet behovet for at indarbejde SMV-dimensionen i uddannelsesprogrammerne.

[6] A4-0359/98.

Rapportens mål og struktur

Målet med denne rapport er at gøre rede for, hvordan SMV-dimensionen er blevet integreret i Fællesskabets politikker og programmer.

Rapportens opbygning svarer til de store målsætninger i det flerårige program for små og mellemstore virksomheder (1997-2000), nemlig forbedring af SMV'ernes rammebetingelser (kapitel I) og støtte til virksomhederne gennem forskellige støtteprogrammer og finansielle instrumenter til fordel for SMV'er (kapitel II). Kapitel III er helliget udvidelse, førtiltrædelse og samarbejde med tredjelande. Rapporten gør rede for, hvordan der er blevet taget større hensyn til SMV'ernes karakteristika i fællesskabsprogrammerne og -politikkerne samtidig med, at det erkendes, at der kan gennemføres forbedringer for at øge SMV'ernes deltagelse i fællesskabsprogrammerne.

I en sammenfattende tabel præsenteres støtten til SMV'er samt SMV'ernes deltagelsesprocent i støtteprogrammer og -foranstaltninger både i antal og i forhold til budgettet.

De nyfremkommende kommunikationsredskaber såsom Internettet udgør meget magtfulde instrumenter, når der skal leveres tidstro information for dermed at sikre Unionens aktiviteter en øget transparens og synlighed blandt det størst mulige publikum. Derfor indeholder denne rapport oplysninger om et stort antal Internetsider vedrørende fællesskabsanliggender, hvor læseren kan finde yderligere oplysninger på meget specifikke områder samt en til stadighed ajourført information. I de seneste år har Kommissionen således anvendt Internettet som et prioriteret redskab til fra dag til dag at formidle oplysninger om udviklingen i dens politikker. Alligevel vil denne rapport blive offentliggjort i papirudgave, idet anvendelsen af Internettet ikke er generelt udbredt, og en papirudgave af referencedokumenter er fortsat nyttig og praktisk.

Definition af SMV'er

Forkortelsen SMV, der anvendes i hele denne rapport, henviser til fællesskabsdefinitionen på små og mellemstore virksomheder (SMV) i Kommissionens henstilling af 3. april 1996 [7], som er rettet til medlemsstaterne og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) samt Den Europæiske Investeringsfond (EIF). Definitionen af SMV'er er opsummeret i nedenstående skema. Denne definition af SMV'er skal anvendes i alle fællesskabsprogrammer og nationale programmer vedrørende disse virksomheder. Selv om definitionen af SMV'er gradvist anvendes mere og mere, kan man dog konstatere, at ikke alle kriterier anvendes systematisk. En større disciplin ved anvendelsen af fællesskabsdefinitionen af SMV'er er derfor ønskelig.

[7] EFT L 107 af 30.4.1996, s.4.

>TABELPOSITION>

KAPITEL I: FORBEDRING AF SMV'ernes RAMMEBETINGELSER

Hovedformålet med erhvervspolitikken er at skabe et klima, der er fordelagtigt for oprettelse og udvikling af virksomheder. Forbedringen af erhvervsklimaet vedrører rammebetingelserne, den administrative og lovgivningsmæssige forenkling samt de finansielle, skattemæssige, sociale og miljømæssige betingelser, de fungerer under. En bedre adgang for SMV'er til informationssamfundet, navnlig til elektronisk handel, og til innovation er ligeledes vigtige forudsætninger for deres konkurrenceevne.

En af betingelserne for, at der kan etableres et klima, der er gunstigt for virksomhederne, er at der indhentes statistisk oplysninger om SMV'er, og at der stilles informationsnet og mekanismer til returnering af information til rådighed, så der kan tages større hensyn til deres behov ved fastlæggelsen af de politikker, der berører dem.

1. Forbedrede data og større viden om SMV'er

1.1. Statistik

Over 99 % af de 18 mio. virksomheder i EU, der ikke henhører under landbrugssektoren, er SMV'er. De beskæftiger 66 % af arbejdsstyrken og frembringer 55 % af den samlede omsætning.

Den femte udgave af publikationen "Enterprises in Europe" [8], der blev offentliggjort i 1999, indeholder data fra 1994-1995 om de europæiske virksomheder opdelt efter størrelsesklasse (på grundlag af deres antal, beskæftigelse og omsætning), en mere detaljeret analyse af aktivitetssektorerne (31 sektorer er undersøgt) og af landestrukturen (alle EU-landene plus Norge, Island og Schweiz). Endvidere indeholder den tematiske analyser af f.eks. virksomhedsstrukturen i de centraleuropæiske lande, virksomhedsdemografi (oprettelser og lukninger), arbejdsstyrkens struktur i små virksomheder (køn, uddannelse, jobtype), regionale analyser af SMV'er og sammenligninger med USA og Japan. SMV-databasen blev ajourført i første halvdel af 2000, og Eurostat har udgivet en række "Statistics in Focus" vedrørende SMV'er (tema 4 nr. 11/2000, 8/2000, 27/1999, 16/1999) [9]. Der foretages løbende ajourføring af denne SMV-database. Den sjette udgave af "Enterprises in Europe" forventes udgivet i foråret 2001.

[8] Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, nr. CA-12-98-174-**-C.

[9] Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, nr. CA-NP-00-011-**-C, CA-NP-00-008-**-C, CA-NP-99-027-**-C og CA-NP-99-016-**-C.

Nedenstående skemaer giver et billede af de europæiske virksomheder opdelt på antal ansatte, aktivitetssektor og deres bidrag til beskæftigelsen og omsætningen i Unionen.

Virksomheder i Den Europæiske Union - fordelt på størrelsesklasse på grundlag af antallet af ansatte oplysninger fra 1997

>TABELPOSITION>

Virksomheder i Den Europæiske Union - fordelt på aktivitetssektorer oplysninger fra 1997

>TABELPOSITION>

Kommissionen (Eurostat) bestræber sig fortsat på at forbedre det europæiske, statistiske system, navnlig vedrørende virksomhedsstatistikker vedrørende SMV'er. Ved at begrænse byrden på virksomhederne frembringer medlemsstaterne flere og flere nøgledata opdelt på størrelsesklasse i overensstemmelse med Rådets forordning 58/97 om statistikker over erhvervsstrukturer.

EU's statistikker over erhvervsstrukturer med særlig henvisning til SMV'er

EU's statistikker over erhvervsstrukturer er blevet bedre i de senere år. Rådets forordning (EF) 58/97 om statistik over erhvervsstrukturer danner fælles rammer for indsamling, kompilering, fremsendelse og evaluering af Fællesskabets statistikker om virksomhedernes struktur, aktiviteter, konkurrenceevne og resultater med særlig henvisning til SMV'er (artikel 2). I artikel 6 bestemmes det, at medlemsstaterne kan tilvejebringe de nødvendige data ved at kombinere forskellige kilder: obligatoriske rundspørger, administrative kilder eller skøn. Denne bestemmelse tager hensyn til behovet for at begrænse den statistiske byrde på virksomhederne, navnlig på SMV'er.

Kommissionens forordning (EF) 2701/98 om de datarækker, der skal tilvejebringes til brug for udarbejdelse af statistik over erhvervsstrukturer, indeholder en række grundlæggende variabler (antal virksomheder, omsætning, merværdi, bruttoinvestering i materielle goder, antal ansatte) fordelt på sektorer og størrelsesklasser i henhold til Kommissionens henstilling om definition af SMV'er [10]. I Kommissionens forordning (EF) nr. 1618/1999 fastsættes visse kvalitetsstandarder for de statistikker, som medlemsstaterne skal udarbejde.

[10] EFT L 107, af 30.4.1996, s.4.

Et af hovedmålene med iværksætterpolitikkerne er at øge antallet af virksomhedsopstarter og etableringen af net mellem virksomhederne. Eurostat har i flere år arbejdet med virksomheds demografi. Et større udviklingsprojekt er blevet indledt i samarbejde med medlemsstaterne for at nå frem til harmoniserede virksomhedsstatistikker på dette område. De første resultater baseret på et harmoniseret grundlag skulle foreligge i begyndelsen af 2002. Indikatorer om virksomhedsdemografi er allerede blevet indarbejdet i BEST-indikatorerne.

Publikationer om specifikke sektorer, der omfatter oplysninger om SMV'er

Publikationen "Services in Europe" [11] blev udarbejdet første gang i 1998 sammen med adskillige udgaver af de korte rapporter med titlen "Statistics in Focus", der er helliget tjenesteydelser.

[11] Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, nr. CA-17-98-742-**-C.

Vedrørende handel og distribution blev de nye publikationer "Retailing in the EEA 1997" [12] og "Wholesale Trade in the EEA 1997" [13] lanceret på et seminar i 1998 [14]. "Distributive Trades in Europe" blev ligeledes offentliggjort i 1999 [15].

[12] Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, nr. CA-11-98-738-**-C.

[13] Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, nr. CA-06-97-618-**-C.

[14] Resultaterne offentliggøres af Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer katalog nr. CA-16-98-594 -EN-S.

[15] n° CA-24-99-154-**-C

Efter offentliggørelsen af undersøgelsen "The Co-operative, Mutual and Non-profit Sector in the European Union" [16] er der blevet udviklet en ny metodebeskrivelse for udarbejdelse af fremtidige rapporter inden for socialøkonomi.

[16] Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer, Luxembourg, nr. CA-82-94-642-**-C.

BACH-databasen

Kommissionen har ligeledes længe deltaget i tilsynet med de europæiske virksomheders økonomiske og finansielle situation, og her er SMV'erne af særlig interesse [17]. Der blev i 1987 oprettet en specifik database med dette formål for øje - BACH [18], der indeholder harmoniserede årlige regnskabsstatistikker for 11 europæiske lande, Japan og USA. Databasen blev oprettet som supplement til allerede eksisterende informationskilder på europæisk plan og er blevet udviklet i samarbejde med European Committee of Central Balance Sheet Data Offices (ECCB). BACH har dannet grundlag for en række sammenlignende økonomiske analyser udført af Kommissionen og de nationale dataleverandører. Informationen i databasen anvendes ligeledes af et voksende antal forskere, universiteter og private og offentlige organer. Eventuelle anvendelser kan omfatte komparative sektorielle analyser, sektorielle referencesystemer og sammenligninger af europæiske, amerikanske og japanske virksomheders resultater.

[17] Jf. Financial situation of European enterprises in 1996. EUROPEAN ECONOMY. Supplement A. Economic trends. Nr. 11/12. November/december 1998. Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer. Luxembourg.

[18] http://europa.eu.int/comm/economy_finance/databases/ bach_en.htm

1.2. Det Europæiske Observatorium for SMV'er

Den femte rapport fra Det Europæiske Observatorium for SMV'er blev offentliggjort i 1997. Den indeholdt både kvantitativ og kvalitativ information om SMV'er i EØS-området og Schweiz. Den beskæftigede sig navnlig med spørgsmål omkring beskæftigelse og arbejdsvilkår samt SMV'ernes reaktioner på de udfordringer, som globaliseringen og den øgede konkurrence medfører. Den indeholdt ligeledes detaljerede tematiske undersøgelser af SMV'er og miljøet og SMV'er og turistsektoren. Rapporten konkluderede, at mikrovirksomheder med mindre end ti ansatte har det største vækstpotentiale.

Resultaterne af den femte rapport og ligeledes af den fjerde rapport blev præsenteret på to konferencer i 1997. Disse arrangementer trådte i stedet for Kommissionens meddelelse om observatoriets rapport.

Den sjette rapport fra Det Europæiske Observatorium for SMV'er blev offentliggjort i 2000 [19].

[19] http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/analysis/observatory.htm

2. Information af virksomhederne

2.1. Nettet af Euro Info Centre

Nettet af Euro Info Centre (EIC), der er en privilegeret forbindelse mellem Europa og SMV'er, har 273 medlemmer i 38 lande og 14 korrespondancecentre [20].

[20] http://Europa.eu.int/comm/enterprise/networks/eic/eic.html

I maj 1998 blev der gennemført en delvis omstrukturering af nettet med det formål at øge de kvalitative og kvantitative resultater af nettet af Euro Info Centre. Antallet af Euro Info Centre blev i den forbindelse sat til 233, heraf 17 "netværksledere". "Netværkslederne" er Euro Info Centre, der selv råder over et net på nationalt plan. Denne nye status sikrer nettet af Euro Info Centre en større gennemslagskraft i de europæiske virksomhedskredse.

I 1998 indgik Kommissionen ligeledes aftaler med 42 nationale, transnationale eller europæiske organisationer, der repræsenterer SMV'er. Disse organisationer har en status som "associerede medlemmer", der er baseret på udvekslinger af merværdi og information.

I september 1999 fik nettet af Euro Info Centre efter en indkaldelse af bud 44 nye medlemmer beliggende i Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Ungarn, Polen, Rumænien og Slovakiet. Denne udvidelse af nettet vil bidrage til en vellykket udvidelse af Unionen, idet det kan bistå virksomhederne.

Der er nu 273 Euro Info Centre i 38 lande, hvortil kommer 14 korrespondancecentre beliggende i middelhavsområdet samt i Schweiz, Litauen, Letland og Slovenien.

Nettet af Euro Info Centre er på grund af dets geografiske dækning et enestående net. Det er integreret i de offentlige, private og blandede organisationer, der har direkte forbindelse til SMV'er (handelskamre, lokale udviklingskontorer eller banker). Euro Info Centrene, der udelukkende koncentrerer sig om virksomhederne, er polyvalente. De informerer, vejleder og rådgiver virksomhederne og bistår på dem med alle spørgsmål i tilknytning til de områder, der henhører under EU's programmer og -politikker.

Euro Info Centrene er det centrale element i fællesskabsordningen for små og mellemstore virksomheder

De europæiske SMV'er skal have enkel, klar og effektiv adgang til Den Europæiske Union: til dens lovgivning, dens programmer og dens muligheder.

SMV'erne har i deres lokale Info Center en nær samarbejdspartner, der kan give et enkelt og pragmatisk svar på deres forespørgsler enten direkte eller indirekte ved at henvise virksomhederne til kompetente, specialiserede strukturer og/eller formidlere, der kan gå mere ind i deres sag.

Denne centrale rolle forudsætter, at der etableres et tæt samarbejde med de andre SMV-formidlere, heriblandt de andre fællesskabsnet såsom innovationsformidlingscentrene, nettet af nationale kontaktcentre for SMV'er eller de europæiske erhvervs- og innovationscentre. Kommissionen agter at rationalisere disse net ud fra et ønske om at skabe synergi mellem dem og styrke deres samarbejde med de nationale net.

Euro Info Centrene udvikler partnerskaber med andre organer med kontakt til SMV'er (værtsorganisationer, lokale, regionale, nationale parter og partnere inden for særlige fagområder og kategorier) for dermed at fremme synergien og undgå overlapning af funktioner og kompetenceområder under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet.

For at sikre kvaliteten af Euro Info Centrenes tjenester, er de underlagt en permanent uafhængig kontrol.

I 1999 fremsatte firmaet Deloitte & Touche i en evaluering følgende udtalelse:

"Euro Info Centrene evalueres positivt. De har en stor kvalitativ og kvantitativ indvirkning. De vidner ligeledes om en øget "netværks"-indsats, og deres bidrag til SMV'ernes merværdi går langt videre end deres traditionelle rolle som leverandører af information om europæiske anliggender. Tilsynet med Euro Info Centrenes aktivitetsniveauer og opretholdelsen af en kvalitetskontrol er blevet forbedret i løbet af det tredje flerårige program for små og mellemstore virksomheder ".

Tjenesteydelser fra Euro Info Centrene:

Infotjenesten

I deres egenskab af informationsformidlere stiller Euro Info Centrene en lang række dokumenter til rådighed for virksomhederne. Som arrangører af seminarer og konferencer, deltager de aktivt i store arrangementer om prioriterede emner i EU-landene, de central- og østeuropæiske lande og middelhavslandene. I forbindelse med informationskampagnen om euroen 1999-2000, tilrettelægger Euro Info Centrene over 270 aktioner henvendt til SMV'er. I 1998 videreførte Euro Info Centrene bevidstgørelseskampagnen om arbejdsmiljø i SMV'er, som blev lanceret i 1997. Euro Info Centrene tilskyndes til at deltage i bevidstgørelsesaktioner inden for rammerne af initiativet eEurope ("go digital"), der sigter mod at give det størst mulige antal SMV'er adgang til elektronisk handel.

Bistand og rådgivning

Euro Info Centrene tilbyder støtte i de forskellige faser af virksomhedernes udvikling. De rådgiver om den EU-finansiering, der står til rådighed for virksomhederne såsom fællesskabsprogrammerne for forskning og teknologisk udvikling og strukturfondene, om den europæiske politik for kvalitet, standardisering og certificering og om miljøpolitikken.

Endvidere støtter Euro Info Centrene bevarelsen og konsolideringen af nye markeder. Dette område dækker Euro Info Centrenes aktiviteter på områder vedrørende europæisering og globalisering af virksomhederne gennem en bedre information om samtlige markeder i tredjelande og de EU-programmer, der er er relevante i den sammenhæng. Det dækker ligeledes fremme af samarbejdet mellem virksomhederne både inden for EU og med virksomheder i tredjelande ved hjælp af de øvrige fællesskabsnet og -instrumenter.

På disse forskellige områder er nettets samlede ekspertise baseret på Euro Info Centrenes ekspertgrupper, der udvikler produkter og tjenesteydelser. De vigtigste områder, som disse grupper dækker, er miljø, euroen, eksterne forbindelser, informationssamfundet, de offentlige indkøb og standardisering.

Øget tilbagemelding fra SMV'erne

Kommissionens tjenestegrene er klar over den privilegerede stilling, som Euro Info Centrene indtager, når SMV'erne ønsker at gøre dem opmærksomme på de særlige problemer, som de er stødt på i forbindelse med gennemførelse af lovgivningen eller deltagelse i visse fællesskabsprogrammer. Denne tilbagemelding tager form af en direkte konsultering af Euro Info Centrene eller gennemføres i form af undersøgelser blandt SMV'er i deres region. Euro Info Centrene viderefører det arbejde, der blev indledt i 1994, vedrørende det indre marked gennem en tilbagemeldingsprocedure, der nu er veletableret, og gennem indsamling af "success stories". Euro Info Centrene deltager ligeledes i de høringer, der åbnes i forbindelse med en række grønbøger: i 1999 bidrog Euro Info Centrene således til udarbejdelsen af grønbogen om information af den offentlige sektor i informationssamfundet.

2.2. Dialog med Erhvervslivet: information, rådgivning og tilbagemelding

I tilknytning til Euro Info Centrene, er dialogen med erhvervslivet blevet udviklet som en tovejskommunikation til støtte for SMV'er på en direkte og interaktiv måde for at hjælpe dem til drage fordel af de muligheder, som det indre marked åbner, og for at gøre det muligt for alle operatører (virksomheder, medlemsstater og europæiske institutioner) at få gavn af de praktiske erfaringer, som virksomheder, der fungerer på det indre marked, har indhøstet.

Dialogen med erhvervslivet består af to hovedelementer:

* Webstedet for Dialog med Erhvervslivet (internetadresse: http://europa.eu.int/business) er en veletableret flersproglig kilde til data, information og rådgivning fra mange eksisterende kilder. Den er et praktisk og gratis redskab, der hjælper virksomhederne til at vinde nye markedsandele på det indre marked og til at overvinde potentielle hindringer gennem et bedre kendskab til dets funktion. Flere tusinde virksomheder anvender hver dag adressen for at få adgang til støttetjenester på europæisk, nationalt og lokalt plan.

* Tilbagemeldingsmekanismen for virksomhederne (lanceret i april 2000) vil gøre det muligt for medlemsstaterne og Europa-Kommissionen at drage de politiske konklusioner, der bl.a. skal indgå som et prioriterede aktioner i den årlige gennemgang af Strategien for det indre marked [21]. Dette vil ske på grundlag af en dybtgående analyse af omfattende tilbagemeldinger fra 20 000 virksomheder om året via 41 repræsentative Euro Info Centre i de 15 medlemsstater. I forbindelse med omstruktureringen af Kommissionen - og ligeledes med direkte relevans for det efterfølgende regeringsinitiativ - undersøger Kommissionen i øjeblikket mulighederne for at udvide tilbagemeldingsmekanismen for virksomheder til at omfatte en bredere række af Kommissionens politiske områder. Den mere systematiske brug af tilbagemelding ville gøre det muligt for Kommissionen at reagere bedre på virksomhedernes behov og gøre den politiske beslutningstagning mere omfattende.

[21] KOM (2000) 257 endelig udgave af 3.5.2000 og KOM (1999) 624 endelig udgave af 24.11.1999.

3. Forbedring af erhvervsklimaet

3.1. Task force for forenkling af erhvervsklimaet (BEST)

Kommissionen oprettede i erkendelse af behovet for yderligere behandling og vurdering af spørgsmål i tilknytning til iværksætterkultur og konkurrenceevne og i henhold til et mandat fra Det Europæiske Råd i Amsterdam Task Force for forenkling af erhvervsklimaet (BEST) i september 1997. Der er tale om en gruppe af iværksættere, offentlige administratorer og akademiske eksperter, der har mandat til at se på de virkninger, som lovgivningen og den administrative praksis har på virksomhederne, og til at fremsætte konkrete forslag til nedbringelse af de byrder, der begrænser virksomhedernes vækst og jobskabelsespotentiale. BEST fremlagde sin endelige rapport, der var opdelt i to dele, i maj 1998 [22].

[22] Rapport fra Task force for forenkling af erhvervsklimaet, del I og II, 1998, tilgængelig på webstedet: http://europa.eu.int/comm/enterprise/enterprise_policy/index.htm

Som reaktion på de prioriterede henstillinger fra BEST fremsatte Kommissionen et forslag til en handlingsplan om "Fremme af iværksætterånden og konkurrenceevne" [23], som Rådet (industri) godkendte den 29. april 1999 [24]. Kommissionen har for nylig iværksat gennemførelsesprocessen og samarbejder med medlemsstaterne for at sikre en aktiv opfølgning. Den fremlagde en første beretning om gennemførelsen af handlingsplanen i anden halvdel af 2000.

[23] KOM(1998) 550 endelig udgave af 30.9.1998.

[24] Rådets (industri) konklusioner af 29.4.1999, ref. 7422/99.

Denne handlingsplan samlede for første gang alle de politiske aspekter, der har indvirkning på virksomhederne. Den ligger i forlængelse af andre fællesskabspolitikker, særlig Luxembourg-processen og de strukturelle reformer af produktmarkederne, arbejdsmarkederne og de finansielle markeder, der blev påbegyndt af Det Europæiske Råd i Cardiff. Det vigtigste punkt i handlingsplanen er fremme af iværksætterånd og -kultur som middel til forbedring af konkurrenceevnen og en bæredygtig vækst. Den er koncentreret omkring de aspekter, der er vigtigst for SMV'er, dvs. nye metoder inden for uddannelse, erhvervsuddannelse og på arbejdspladsen, lettere adgang til finansiering og innovation og bedre offentlig administration.

3.2. Udveksling af bedste praksis: samordnede aktioner

Det integrerede program til fordel for SMV og håndværksfagene [25] var et vigtigt skridt i udviklingen af en europæisk erhvervspolitik, idet det skabte fælles rammer for alle aktioner til støtte for SMV'er, hvorved både disse aktioners profil og deres effektivitet blev øget. Der blev i første omgang skabt grundlag for koordinering mellem erhvervspolitikken og andre fællesskabspolitikker eller -programmer, der berører SMV'er, og dernæst for en koordinering af medlemsstaternes politikker via en række samordnede aktioner.

[25] KOM(1994) 207 endelig udgave af 3.6.1994 og KOM(1996) 329 endelig udgave af 10.7.1996.

Det karakteristiske træk ved de samordnede aktioner er, at Kommissionen har til opgave at hjælpe medlemsstaterne med at forbedre deres politikker og programmer ved at fremme identifikation og udveksling af bedste praksis. Tanken er, at effektiviteten af medlemsstaternes aktioner kan øges gennem en systematisk sammenligning med andre medlemsstaters praksis.

Da de samordnede aktioner blev lanceret, fokuserede de på det lovgivningsmæssige og administrative erhvervsklima. Kommissionens henstilling om forbedring og forenkling af erhvervsklimaet i forbindelse med virksomhedsetablering [26], der blev offentliggjort i 1997, og meddelelsen om overdragelse af små og mellemstore virksomheder [27], der blev offentliggjort i 1998, omfattede nogle af de tidlige resultater. På det seneste er der i stigende grad blevet lagt vægt på støtteforanstaltninger og forbedring af støtteordningernes synlighed og anvendelse.

[26] EFT L 145 af 5.6.1997, s. 29.

[27] EFT C93 af 28.3.1998, s. 2.

Indgangsvinklen til samordnede aktioner er at præsentere god praksis på en række fora, hvortil indbydes offentlige myndigheder, kontorer for virksomhedsstøtte og andre dele af erhvervslivet. Disse fora har fundet sted med regelmæssige mellemrum, siden støtteinitiativerne for oprettelse af nye virksomheder første gang blev behandlet i Madrid i 1995. På et forum i Baden i 1998 lancerede man undersøgelsen af støttetjenesterne for virksomheder i vækst. Denne undersøgelse blev fulgt op af en mere intensiv undersøgelse af støtten til virksomheder i hastig vækst i Helsinki i 1999. Temaet "Increasing the visibility and effectiveness of support services for SMEs" blev behandlet på et forum i Dublin i 1996.

Opfølgningen heraf har antaget forskellige former. I forbindelse med støtteforanstaltninger er der behov for en løbende undersøgelse af de operationelle parametre. Der er derfor blevet afholdt en række opfølgningseminarer. Disse fokuserer på mere specifikke spørgsmål end foraene og omfatter et mindre antal eksperter, der kan yde ekspertvejledning vedrørende identifikation af god praksis. Resultatet har været, at omkring 20 tilfælde af god praksis i forbindelse med hjælp til opstart på områderne finansiering, uddannelse og direkte støtte i form af kuvøsevirksomheder er blevet identificeret og offentliggjort. Analysen af støtten til virksomheder i vækst gennemføres på tilsvarende vis. Det er nu hensigten at gennemføre denne debat via elektroniske fora, som eventuelt kan inddrage en meget større del af de fagfolk, som yder støtte til virksomhederne i forbindelse med identifikation af bedste praksis.

Endelig har Kommissionen taget en række andre skridt til at fremme de samordnede aktioner. Der er blevet indgået aftaler med kontrahenter om oprettelse af "støtte"-databasen om hjælpeforanstaltninger til fordel for SMV'er, der befinder sig i opstartsfasen, og om udvikling af internetredskaber til centralisering af information og formidling af god praksis. Mere grundlæggende gennemføres der undersøgelser af arten og kvaliteten af tjenesteydelserne til SMV'er med det formål i sidste ende at fremme større sammenhæng og kvalitet i støtten til virksomhederne i Europa.

En rapport om erhvervspolitiske aktioner samordnet medlemsstaterne imellem blev vedtaget den 9. november 1999 [28] og blev meget positivt modtaget af Rådet. Alle dokumenter vedrørende samordnede aktioner og yderligere information findes på internetsiden [29].

[28] KOM(1999) 569 endelig udgave af 9.11.1999

[29] http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/concerted_actions/index.htm.

Resumé af de vigtigste aktiviteter under programmet for samordnede aktioner siden den foregående rapport

>TABELPOSITION>

3.3. Overdragelse af virksomheder

Efter forummet i Lille om overdragelse af SMV'er vedtog Kommissionen den 28. Marts 1998 [30] en meddelelse for at præsentere evalueringen af de fremskridt, som medlemsstaterne har gjort i forlængelse af henstillingen fra 1994 [31].

[30] EFT C 93, 28.3.1998, s. 2.

[31] Henstilling vedrørende overdragelse af små og mellemstore virksomheder af 7.12.1994, offentliggjort i EFT L385 af 31.12.1994, s. 14 og C 400 af 31.12.1994, s. 1.

Kommissionens aktiviteter har øget alle de involverede parters kendskab til betydningen af overdragelse af virksomheder, og der er sket visse fremskridt i form af konkrete foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet for at lette overdragelse af virksomheder. For eksempel har Spanien ændret sin lovgivning om arve- og gaveafgift. Nu gives der 95 % fritagelse fra arveafgiften, når virksomheder overdrages inden for familien. Der er dog stadig behov for en yderligere indsats på dette område, idet der i de fleste medlemsstater ikke findes en effektiv skattenedsættelse og tilstrækkelig let adgang til finansiering i forbindelse med virksomhedsoverdragelse.

I forbindelse med en indkaldelse af forslag i 1998 [32] støttede Kommissionen aktioner inden for uddannelse af iværksættere og formidlere for at give dem praktiske færdigheder vedrørende de forskellige metoder til overdragelse eller overtagelse af virksomheder og for at fremme støttetjenester inden for virksomhedsoverdragelse.

[32] EFT C 263, af 20.8.1998, s. 13.

3.4. Benchmarking

Benchmarking er et instrument til at forbedre indsatsen ved at tage ved lære af bedste praksis. Benchmarking er i stigende grad blevet anvendt inden for erhvervspolitikken siden 1997 [33]. Benchmarking anvendes i forbindelse med samordnede aktioner og derudover anvendes den nu til at styrke erhvervslivets konkurrencesituation og i handlingsplanen vedrørende innovation.

[33] Benchmarking: Iværksættelse af en foranstaltning, som stilles til rådighed for operatører og offentlige myndigheder, KOM(1997) 153 af 16.4.1997.

Styrkelse af erhvervslivets konkurrencesituation

Rammebetingelser: i 1997 blev der gennemført et pilotinitiativ vedrørende benchmarking af centrale områder inden for rammebetingelserne, der indvirker på konkurrenceevnen. Fire projekter, der blev gennemført i samarbejde med medlemsstaterne og afsluttet i 1998, omfattede benchmarking af finansiering af innovation, informations- og kommunikationsteknologi og organisatoriske ændringer, færdigheder og logistik. Pilotprojekterne demonstrerede de potentielle fordele ved benchmarking som et instrument til at effektivisere gennemførelsen af politikker [34].

[34] Benchmarking af det europæiske erhvervslivs konkurrenceevne: vurdering af initiativerne SEK(1999) 523 af 12.4.1999.

Rådet hilste disse initiativer velkommen og stillede sig positivt til dem [35]. Det anmodede Kommissionen og medlemsstaterne om at identificere de praktiske skridt, der skal tages for at sikre en løbende udvikling af benchmarking og for at nedsætte en speciel Benchmarking Competitiveness Group med dette formål for øje [36]. Denne gruppe overvåger nu gennemførelsen af nye benchmarkingprojekter.

[35] Rådets konklusioner om benchmarking af 16. november 1998.

[36] Rådets konklusioner vedrørende benchmarking af konkurrenceevnen af 29. april 1999.

Kommissionen nedsatte en højtstående gruppe vedrørende benchmarking i 1997. Den bestod af repræsentanter for SMV'er, arbejdsmarkedets parter og bredere samfundsmæssige interesser. Den fremlagde sin endelige rapport i oktober 1998.

Erhvervslivet: European Benchmarking Network (bestående af fagfolk inden for benchmarking) blev etableret i 1997 med støtte fra Kommissionen med det formål at fremme SMV'ernes indførelse af benchmarking. Det har i øjeblikket over 400 medlemsorganisationer i de 15 medlemsstater. Nettet har også fremmet etableringen af nationale benchmarkingcentre, offentliggørelsen af en håndbog i benchmarking og en Cd-rom til brug for SMV'er samt tilrettelæggelsen af fire europæiske konferencer om benchmarking.

Et initiativ under strukturfondenes SMV-initiativ med henblik på at etablere en transnational benchmarkingdatabase til brug for SMV'er er i øjeblikket ved at blive udviklet.

Sektorer: Der er blevet gennemført en række projekter med henblik på benchmarking af sektorspecifikke konkurrencespørgsmål. Disse omfatter energieffektivitet i den kemiske sektor, arbejdstilrettelæggelse i automobilindustrien og indkøb inden for informations- og kommunikationsteknologisektoren. Der gennemføres i øjeblikket projekter i tilknytning til innovation inden for den bioteknologiske sektor, kvalitetsprocedurer inden for bygge- og anlægssektoren, indkøbsprocedurer i forsvarssektoren og procedurer for standardiseringsorganerne.

Oversigt over tendenser inden for innovation

Man er ved at udarbejde en oversigt over tendenser inden for innovation, som skal danne grundlag for benchmarking. Målet er at nå frem til fælles referencerammer for analyse af innovationsindsatsen og innovationspolitikker. Det er hensigten på denne måde at fremme formidling og anvendelse af god praksis. Oversigten over tendenser vil fokusere på fire prioriterede områder: finansiering af innovation, udvikling af innovative virksomheder, beskyttelse af teknologi og fremme af teknologioverførsel. Der lanceres fire benchmarkingprojekter i tilknytning til hvert af disse områder. Som et første skridt har et net af korrespondenter indsamlet og behandlet information om over 250 innovationspolitiske foranstaltninger i samtlige medlemsstater og identificeret relevante organisationer og personer.

3.5. Lovforslags kvalitet, subsidiaritet og proportionalitet

Europa-Kommissionen arbejder til stadighed på at forbedre den eksisterende fællesskabslovgivning og på at sikre, at ny lovgivning er effektiv, men alligevel enkel og transparent. Kommissionen offentliggør en årlig rapport om de principper, der skal følges, og de foranstaltninger, der skal træffes, ved behandling af forslag til lovgivning. Dette omfatter behovet for at tage hensyn til og overholde subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, for at forbedre kvaliteten af udkastene, for at indføre forenklingsforanstaltninger, for at konsolidere og kodificere eksisterende lovgivning og for at sikre, at alle interesserede parter har adgang til information. Den seneste rapport "Bedre lovgivning 1999" [37] blev behandlet på Det Europæiske Råds møde i Helsinki, hvor stats- og regeringscheferne bekræftede, at de bestræber sig på at sikre en bedre lovgivning. Desuden går der en periode med konsultation af interesserede aktører forud for de fleste lovforslag. Denne konsultation foregår ofte via en grønbog eller en hvidbog, tidstro offentliggørelse af svarene på konsultationerne på Europa-serveren og en rapport fra Kommissionen om resultaterne af konsultationerne og retningslinjerne for den fremtidige indsats.

[37] KOM(1999) 562 endelig udgave af 3.11.1999.

I forlængelse af topmødet i Lissabon den 23.-24. marts 2000 blev Kommissionen anmodet om at fastlægge en strategi for koordinering og forenkling af lovgivningen inden 2001.

Vurdering af fællesskabslovgivningens virkninger på virksomhederne

Når et lovforslag efter al sandsynlighed vil få en betydelig indvirkning på erhvervslivet, skal de generaldirektorater, der har ansvaret for udarbejdelse af forslaget, udarbejde en rapport indeholdende en vurdering af virkningerne på erhvervslivet. Målet med Kommissionens system til vurdering af et lovforslags virkninger på erhvervslivet er at skabe en passende ligevægt mellem de nye krav og udgifterne til opfyldelse af disse krav og andre administrative byrder på erhvervslivet.

I 1997 blev der gennemført 12 vurderinger af virkningerne på erhvervslivet. Disse omfattede forslaget til direktiv om bekæmpelse af overskridelse af betalingsfrister i handelstransaktioner [38], copyright og tilknyttede rettigheder i informationssamfundet, beskatning af energiprodukter [39], en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede virksomheder i forskellige medlemsstater [40], produktansvar [41] og rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået mellem af parter [42].

[38] KOM(1998) 126 endelig udgave af 25.3.1998.

[39] KOM(1997) 30 endelig udgave af 12.3.1997.

[40] KOM(1998) 67 endelig udgave af 4.3.1998.

[41] KOM(1997) 478 endelig udgave af 1.10.1997.

[42] KOM(1997) 392 endelig udgave af 23.7.1997.

I 1998 blev der gennemført 21 vurderinger af virkningerne på erhvervslivet. Disse omfattede forslag vedrørende spørgsmål såsom indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab [43], tilrettelæggelse af arbejdstid inden for vejtransport for mobile arbejdstagere og selvstændige chauffører [44], grænseværdier for benzen og carbonmonoxid i luften [45], visse retlige aspekter af elektronisk handel [46] og et forslag om sikring af en reel minimumsbeskatning af renteindtægter fra opsparing i Fællesskabet [47].

[43] KOM(1998) 612 endelig udgave af 11.11.1998.

[44] KOM(1998) 662 endelig udgave af 24.11.1998.

[45] KOM(1998) 591 endelig udgave af 20.1.1999.

[46] KOM(1999) 427 endelig udgave af 17.8.1999.

[47] KOM(1998) 295 endelig udgave af 20.5.1998.

Endvidere udarbejdede Kommissionen i 1998 en rapport om systemet til vurdering af virkningerne på erhvervslivet [48] som en del af Kommissions bestræbelser på at skabe åbenhed og transparens og som et bidrag til drøftelserne af behovet for yderligere forbedringer af systemet som en del af indsatsen for at forbedre kvaliteten af lovgivningen til gavn for de virksomheder, navnlig SMV'er, der skal gennemføre det.

[48] Evaluating the Impact on Business - the European Commission's Impact Assessment System, 1998.

I 1999 blev der gennemført 12 vurderinger af virkningerne på erhvervslivet. Disse omfattede forslag vedrørende spørgsmål såsom energieffektivitetskrav til strømstabilisatorer til fluorescerende belysning, nationale emissionslofter for visse luftforurenende stoffer, ozon i luften, strukturelle statistikker over udgifter til arbejdskraft, direktivet om batterier og akkumulatorer og underindekser til de harmoniserede indekser over forbrugerpriser.

Som reaktion på opfordringer fra Rådet og Europa-Parlamentet om at foretage yderligere forbedringer af vurderingen af virkningerne på virksomhederne, navnlig i forbindelse med behovet for en mere omfattende vurdering af lovgivningens virkninger, herunder en costbenefitanalyse, vil Kommissionen imidlertid lancere et pilotprojekt, som skal gennemføres parallelt med det normale system. En første evalueringsrapport om projektet skal efter planen foreligge inden udgangen af 2001.

Virksomhedspanel: en innovativ supplerende høringsprocedure

Handlingsplanen for det indre marked indeholdt forslag om oprettelse af et panel bestående af europæiske virksomheder, der skal høres som supplement til de høringer, som Kommissionen normalt gennemfører i forbindelse med forberedelse af dens lovforslag. Meddelelsen om "Virksomhedspanelet: et pilotprojekt" [49] blev vedtaget af Rådet (det indre marked) den 30. marts 1998. Panelets arbejde fokuserer på udgifterne i tilknytning til opfyldelse af kravene og de sandsynlige administrative virkninger af den foreslåede nye lovgivning.

[49] KOM(1998) 197 endelig udgave af 30.3.1998.

Virksomhedspanelet er indtil videre blevet hørt tre gange. De ordninger, som medlemsstaterne og Kommissionen har indført, har fungeret tilfredsstillende. 10 medlemsstater deltog i den tredje høring om forslaget til direktiv om affald fra elektrisk og elektronisk udstyr. Parallelt med høringerne i medlemsstaterne har Kommissionen gennemført en online høring via web-stedet Dialog med Erhvervslivet. Anvendelsen af denne innovative procedure for høring af virksomhederne om et udkast til Kommissionens forslag har ført til, at en lang række forskellige virksomheder har indsendt deres bemærkninger, hvilket i nogle tilfælde førte til ændringer af lovudkastet. Pilotprojektet vil danne grundlag for en indgående evaluering, som vil blive gennemført sammen med gennemgangen af Kommissionens system til vurdering af virkningerne på erhvervslivet.

3.6. Forenkling af lovgivningen om det indre marked: SLIM

SLIM-initiativet (Forenkling af lovgivningen om det indre marked), der blev lanceret i 1996 og har til formål at reducere de begrænsninger, som reglerne for det indre marked pålægger virksomhederne, har medført mærkbare resultater. Samrådsproceduren om Intrastat-forslaget, der sigter mod at begrænse omfanget af oplysninger, som indsamles til statistikker over handlen inden for EU [50], blev gennemført med succes. Kommissionen har udstedt to forordninger om angivelse af nettomassen og om statistisk værdi [51]. Rådets forordning om en forenkling af varenomenklaturen [52] blev vedtaget den 31. januar 2000 [53]. Det ændrede direktiv om prydplanter, der både klarlægger dets omfang og reducerer den administrative byrde på både leverandører og administrationer, er blevet vedtaget. I tredje fase af SLIM-initiativet, som blev afsluttet i slutningen af 1998, fremsatte SLIM-grupperne forslag vedrørende bestemmelser for koordinering af social sikring, elektromagnetisk kompatibilitet og forsikring. Med hensyn til social sikring dannede de relevante ændringer allerede grundlag for et forslag fra Kommissionen, som blev vedtaget i december 1998 [54].

[50] Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1182/1999 af 10.5.1999, EFT L 144, 9.6.1999 baseret på Kommissionens forslag KOM(1997) 252 endelig udgave af 30.5.1997.

[51] Kommissionens forordning (EF) nr. 2385/96 af 16.12.1996, EFT L 326, 17.12.1996 og Kommissionens forordning (EF) nr. 860/97 af 14.5.1997, EFT L 123, 15.5.1997.

[52] KOM(1997) 275 endelig udgave af 4.6.1997.

[53] EFT L 28 af 3.2.2000, s. 16-18.

[54] KOM(1998) 779, EFT C 38, 12.2.1999, s. 10.

En fuldstændig liste over alle de anbefalinger, der blev fremsat af de tre grupper, og Kommissionens forslag til opfølgning blev offentliggjort [55].

[55] KOM (1999) 88 endelig udgave af 25.2.1999.

Den fjerde fase af SLIM-initiativet blev indledt i januar 1999. Tre sektorer blev undersøgt: farlige stoffer, selskabsret og færdigpakning [56]. Grupperne har fremsat deres anbefalinger, og Kommissionen har offentliggjort en rapport til Rådet og Europa-Parlamentet om resultatet [57].

[56] Simpler Legislation for the Single Market: Extension to a Fourth Phase. SEK(1998) 1944.

[57] KOM(2000) 56 endelig udgave af 4.2.2000.

Kommissionen har evalueret SLIM-initiativet og vedtog den 28. februar 2000 en meddelelse [58], der indeholder foranstaltninger til forbedring af gennemførelsen af SLIM-initiativet.

[58] KOM(2000) 104 af 28.2.2000.

3.7. Betalingsforsinkelser i handelsforhold

Betalingsforsinkelser er årsagen til hver fjerde konkurs, hvilket indebærer tab af 450 000 arbejdspladser om året og resulterer i, at et beløb på 23,6 mia. euro, hvert år tabes i form af ubetalte fordringer. Denne situation resulterer i en betydelig begrænsning i handelstransaktionerne mellem medlemsstaterne, hvilket er i modstrid med artikel 14 i traktaten, der vedrører det indre markeds funktion. Undersøgelser viser, at over 20 % af de europæiske virksomheder ville eksportere mere, hvis de kunne opnå kortere betalingsfrister hos deres udenlandske kunder. De små og mellemstore virksomheder rammes særlig hårdt af betalingsforsinkelser (idet de er mere sårbare overfor svingninger i likviditetsstrømmene). Kommissionen har set sig foranlediget til at vedtage lovgivning for at forbedre tingenes tilstand. Den forsøgte i første omgang at rette op på denne situation gennem en henstilling til medlemsstaterne i maj 1995 [59]. Da denne henstilling ikke har haft nogen virkning [60], fremsatte Kommissionen i marts 1998 et forslag til direktiv for at bekæmpe dette problem [61].

[59] EFT L 127 af 10.6.1995, s.19 og EFT C 144 af 10.6.1995, s. 3.

[60] jf. Evalueringen af henstillingen indeholdt i Kommissionens meddelelse fra juli 1997, EFT C 216 af 17.7.1997, s.10.

[61] EFT C 168 af 3.6.1998, s. 13 og KOM(1998) 126 endelig udgave af 25.3.1998.

Dette direktiv blev underlagt proceduren med fælles beslutningstagning mellem Europa-Parlamentet og Rådet (art. 251 i traktaten). Rådet vedtog direktivet den 18. maj 2000, og det blev endeligt vedtaget af Europa-Parlamentet den 15. juni 2000. Der er tale om direktiv 2000/35/EF af 29. juni 2000 [62].

[62] EFT L 200 af 8.8.2000, s.35.

Dette direktiv vedrører overskridelse af betalingsfrister mellem alle virksomheder, herunder også inden for den offentlige sektor. De vigtigste bestemmelser omhandler hovedsageligt en lovfæstet ret til morarenter samt effektive procedurer til inddrivelse af skyldige betalinger i hele Unionen og EØS-landene. Der er fastsat en morarente, der ligger 7 procentpoint over Den Europæiske Centralbanks rente eller tilsvarende for de medlemsstater, der ikke deltager i euroen, og for EØS-landene. Der fastsættes en periode på 30 dage som referenceperiode for betalingsfristerne, i forhold til hvilken det vil være muligt at bedømme de frister, der er fastsat i kontrakterne. Dette direktiv skulle have en umiddelbar indvirkning på den måde, hvorpå parterne forhandler og indgår kontrakter. Det burde få en positiv virkning ved at afkorte betalingsfristerne, forbedre likviditeten, især for SMV'er, og ved på sigt at gøre arbejdspladserne i Europa mere stabile.

3.8. Adgang til informationssamfundet og til elektronisk handel

Det er vigtigt, at de små og mellemstore virksomheder drager fordel af det vækstpotentiale, der ligger i de digitale teknologier. Der er imidlertid meget, der tyder på, at Europa ikke i samme grad som dets internationale partnere drager fordel af de positive virkninger af den "nye økonomi". Dette gælder ikke blot SMV'er, men erhvervslivet generelt, borgerne, administrationerne, skolerne osv.

For at rette op på denne situation sigter eEurope-initiativet [63], som Kommissionen lancerede den 8. december 1999 [64], mod at føre alle i Europa - alle borgere, alle skoler og alle virksomheder - ind i den digitale tidsalder så hurtigt som muligt. Medlemsstaterne og industrien støtter eEurope kraftigt. På det ekstraordinære europæiske topmøde, der blev afholdt den 23.-24. marts 2000 i Lissabon, tilsluttede stats- og regeringscheferne sig de centrale mål med eEurope-initiativet, og opfordrede Kommissionen og Rådet til at udarbejde en handlingsplan, som skulle fremlægges på Det Europæiske Råds møde i Feira den 19.-20. juni 2000.

[63] http://europa.eu.int/comm/information_society/policy/index_en.htm.

[64] KOM(1999) 687.

Handlingsplanen for eEurope [65] identificerer 11 aktionslinjer. Tre af disse er særlig relevante for de små og mellemstore virksomheder:

[65] KOM(2000) 330 af 24.5.2000, http://europa.eu.int/comm/information_society/e-Europe/actionplan/index_en.htm.

- e-handel: forbedre den juridiske sikkerhed for SMV'er, der tilbyder EU-dækkende e-handel; styrke forbrugernes tillid til e-handel; fremskynde vedtagelsen af de lovgivningsmæssige og administrative rammer for e-handel og transponeringen og anvendelsen af disse i medlemsstaterne.

- Billigere og hurtigere internetadgang: fremskynde vedtagelsen, transponeringen og anvendelse af de nye lovgivningsmæssige rammer for elektroniske kommunikationstjenester med det formål at sætte skub i udviklingen af nye faste og trådløse bredbåndsinfrastrukturer, så taksterne kan sættes ned.

- Arbejde i den videnbaserede økonomi: forbedre arbejdstagernes digitale kompetence og udvikle nye færdigheder, der er tilpasset behovene på markedet; drage fordel af de nye muligheder, som de digitale teknologier åbner, f.eks. distancearbejde, til at øge fleksibiliteten i tilrettelæggelsen af arbejdet.

Flerårigt EF-program for at fremme informationssamfundet i Europa: "Promise"

"Promise" [66] er et program (1998-2002, budget: 25 mio. EUR), der øger borgernes kendskab til de informationsteknologiske tjenester og tilskynder dem til at anvende dem. På nuværende tidspunkt har kun et begrænset antal mennesker daglig adgang til og gør daglig brug af netværksforbindelser i forbindelse med deres personlige aktiviteter (e-mail, e-handel eller world-wide web). Kun 15 % af de europæiske SMV'er anvender nye informationsteknologier til at forbedre deres standard og til at konkurrere på det globale marked. Mange aktiviteter under Promise er relevante for SMV'er: navnlig ESIS-oversigten og Eurobarometer-undersøgelserne vedrørende SMV'ernes situation i forhold til informationssamfundet, de europæiske Internet Fiestaer og ISPO-informationstjenesterne. Der blev ligeledes tilrettelagt European Information Society Awareness Weeks (EISAW) i 1997 i samarbejde med nettet af Euro Info Centre, hvilket resulterede i 27 arrangementer i de 15 medlemsstater og med deltagelse af 2 061 SMV'er fra forskellige erhvervssektorer. I 1998 blev der lanceret en indkaldelse af forslag om "Optimering af de socioøkonomiske fordele ved informationssamfundet i Europa", hvori der blev lagt stor vægt på de små og mellemstore virksomheder (EPSILON initiativet). I 1999 bragte en workshop om formidling i informationssamfundet tilrettelagt for små og mellemstore virksomheder SMV'er og relevante formidlere/multiplikatorer sammen, og de dannede tilsammen et forum, hvor man drøftede bedste praksis i forbindelse med formidling og fremme af informationssamfundet for SMV'er og forbedring af samordningen og synergien mellem de vigtigste aktører på dette område.

[66] http://www.ispo.cec.be/promotion/i_promise_wp_2000_en.html

De aktuelle prioriteter omfatter koordinering af de forskellige fællesskabsinitiativer, der bidrager til etablering og fremme af informationssamfundet. Der lægges nu større vægt på at identificere, skabe åbenhed omkring og fremme indførelsen af bedste praksis i informationssamfundet på specifikke områder med det formål at fremme anvendelsen og udbredelsen af applikationer, tjenester og metodebeskrivelser af høj kvalitet frem for at finansiere nye projekter.

Fremme informationssamfundet i de støtteberettigede regioner i Unionen

Aktionerne vedrørende informationssamfundet i de støtteberettigede regioner i Unionen (RISI) er opdelt i to aktionsområder: RISI 1, der fremmer partnerskab mellem centrale aktører i regionen med henblik på udarbejdelse af en regional handlingsplan for informationssamfundet; og RISI 2, der støtter multiregionale pilotprojekter. Der er udvalgt i alt 31 projekter, hvoraf 21 finansieres af EFRU og 10 af ESF. De multiregionale aktioner sigter som f.eks. "Enterskillsnet" mod at udvikle et net af SMV'er i landområder mellem Tarn og Haute-Garonne (F), i Andalusien (E), i Etelä-Savo (FIN), i Dublin og Lanford (IRL) og i Skotland. En anden aktion, "Tourist", omfatter regionale aktører inden for turistsektoren på Madeira (P), i Burgenland (A), i Lappi (FIN), i Val d'Aoste (I), i Västerbotten (S) og i Hampshire (UK).

Elektronisk handel

Elektronisk handel (e-handel) er en ny konkurrencefaktor, der, hvis den udvikles korrekt, kan være til fordel for alle SMV'er, selv om den er en stor udfordring, navnlig for SMV'er i de mere traditionelle og arbejdskraftintensive sektorer. Elektronisk handel kan ligeledes give anledning til helt nye aktiviteter, navnlig nye mellemled, online handel og nye logistiske tjenester.

Elektronisk handel dækker alle former for handel, administrative transaktioner eller informationsudveksling, der gennemføres ved hjælp af informations- og kommunikationsteknologi. Fra virksomhedernes synspunkt består dette koncept i såvel relativt enkle indkøbssystemer som komplekse løsninger, der omfatter hele handelscyklussen. Set ud fra et organisatorisk synspunkt fungerer elektronisk handel som en magtfuld integreringsmekanisme, da den muliggør gnidningsfri drift af de eksisterende strømme mellem virksomheder og forbrugere, virksomhederne indbyrdes og endelig udveksling af oplysninger mellem virksomheder og den offentlige sektor. Endvidere fremskynder den elektroniske handel fremkomsten af nye og innovative samarbejdsmetoder mellem SMV'er, som vil hjælpe dem til at tage de udfordringer, som globaliseringen medfører, op på en vellykket måde.

Et af målene i handlingsplanen for eEurope, som Kommissionen vedtog den 24. maj 2000 [67], er fremskyndelse af e-handel, det såkaldte "go digital" initiativ. Det vil tilskynde de små og mellemstore virksomheder til at blive digitale via koordinerede networkingaktiviteter vedrørende udveksling af viden om bedste praksis, åbenhed over for e-handel og benchmarking (f.eks. via "Forskere til SMV-stipendieordningerne").

[67] http://europa.eu.int/comm/information_society/e-Europe/actionplan/index_en.htm.

Elektronisk handel kan potentielt gøre virksomhederne mere effektive og konkurrencedygtige. Den øger mulighederne for at udvide og målrette dialogen mellem producenter/leverandører og forbrugere, hvorved kvaliteten af produkter og tjenesteydelser forbedres. Den gør det muligt for SMV'er, at samarbejde for at samle deres indkøbskapacitet, for at nå ud til nye og fjerntliggende markeder uden store ekstraomkostninger, for at få adgang til markedsinformation, for at forbedre deres logistik og for at udvikle kooperative F&U faciliteter.

Alligevel mangler SMV'erne viden og færdigheder, og de lider under, at forbrugerne ikke i tilstrækkelig grad accepterer og har tillid til elektronisk handel (især da de ikke har et let genkendeligt mærke). Derudover har små virksomheder behov for en klar og enkel lovgivning samt for en takstordning for telekommunikation, der er tilpasset den elektroniske handels karakteristika. Der er endvidere stor forskel på teknologileverandørernes og de små virksomheders information, forhandlingsstyrke og repræsentation. Elektronisk handel vil først få en fuldstændig og positiv indvirkning på de små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne i Europa, når Internettet bliver reelt og økonomisk tilgængeligt for alle i samme omfang som elektricitets-, gas- og vandforsyning. Manglende viden og uddannelse, høje udgifter til telekommunikation og usikkerhed omkring de juridiske aspekter betegnes ofte som de største forhindringer for en hurtig udbredelse af elektronisk handel til alle i Europa, da disse faktorer forhindrer etableringen af en kritisk masse af brugere på det elektroniske marked.

Følgende aktioner blev gennemført i 1999 og blev videreført i 2000:

* Bevidstgørelse: da 99 % af alle virksomheder i Europa er SMV'er, er bevidstgørende aktioner for SMV'er af central betydning for e-handlens succes. Derfor vil der i løbet af 2000 blive gennemført en informationskampagne rettet mod små og mellemstore virksomheder i fem medlemsstater. Denne informationskampagne vil omfatte en række forskellige spørgsmål i tilknytning til e-handel.

Brugen af elektronisk handel blandt SMV'er fremmes gennem de nuværende initiativer:

* Etablering af en række permanente, ikke-lukrative, online virksomhedstjenester, som kan fremme de små virksomheders konkurrenceevne i forbindelse med e-handel. De tjenester, der udvikles, vil bidrage til skabelse af kooperative strukturer baseret på anerkendt bedste praksis. Partnerskabsaftaler mellem virksomhedsbrugere, regionale og lokale myndigheder, faglige organisationer og teknologileverandører fremmes for at hjælpe SMV'er til at vinde konkurrencefordele i forbindelse med e-handel.

* Etablering af en online virksomhedscertificerings- og mæglingsordning for SMV'er. Denne tjeneste, der skal udvikles i samarbejde med den private sektor, sigter mod at tilbyde SMV'er virksomhedstjenester såsom kommerciel reklamering, certificering og kvalitetsmærke- eller betalingsordninger. Tilgængeligheden af sådanne tjenester på overkommelige og pålidelige betingelser er af afgørende betydning for de små og mellemstore virksomheders succes med deres web-tiltag.

3.9. Fremme af innovation

Fremme af innovation i SMV'er er et afgørende spørgsmål, som Den Europæiske Union tillægger stor betydning. I denne forbindelse gennemføres aktionen ved hjælp af nedenstående midler:

* pilotaktioner og undersøgelser inden for rammerne af særprogrammet "Fremme af innovation og tilskyndelse til SMV'ers deltagelse" under det femte rammeprogram for FTU,

* instrumenter til fordel for de støtteberettigede regioner i Unionen og

* finansiering af innovative virksomheder.

Finansieringen af innovative virksomheder behandles i starten af kapitel II i afsnittet om finansielle instrumenter, og praktiske oplysninger kan findes på Cordis hjemmesiden [68].

[68] http://www.cordis.lu/finance/src/acc-fin.htm.

Pilotaktion "Mekanismer, der kan lette oprettelse og udvikling af innovative virksomheder"

På grundlag af konklusionerne fra det første europæiske forum om innovative virksomheder, der blev afholdt i Wien i november 1998, har Kommissionen besluttet at iværksætte en pilotaktion, der skal fremme de mekanismer, der støtter oprettelse og udvikling af innovative virksomheder.

Denne pilotaktion sigter mod at identificere, analysere og udnytte fremtrædende regionale (eller infraregionale) initiativer, der bidrager til oprettelse og udvikling af innovative virksomheder.

Initiativets merværdi ligger navnlig i udvekslingen af information, erfaringer, kvalifikationer og god praksis og i, at det fremhæver "success stories". Det forventes, at denne proces vil resultere i et "europæisk udstillingsvindue" for innovation, der kan få stor indvirkning og en sneboldeffekt i alle regioner i EU, og at den vil tilskynde økonomiske områder til at gennemføre tilsvarende initiativer, der er tilpasset deres lokale situation.

I og med at der er tale om en pilotaktion, bør den gennemføres på relativt kort tid (under 2 år), så man kan drage erfaringer på grundlag heraf og efterfølgende gennemføre aktioner i løbet af det femte rammeprogram.

En første indkaldelse af forslag blev offentliggjort den 15. juni 1999 [69] og havde et vejledende budget på 12 mio. EUR. Der blev indkaldt forslag til tre former for aktioner: tematiske net, projekter og ledsageforanstaltninger.

[69] EFT C 167 af 15.6.1999, s. 11.

* Tematiske net på centrale områder, der sigter mod at identificere og etablere net mellem europæiske økonomiske områder, der kan fremvise ordninger og forhold, som er favorable for oprettelse af innovative virksomheder, og som agter at dele information, erfaringer og metoder.

Der vil blive tildelt et europæisk mærke for at udmærke og fremhæve godkendte forslag, som repræsenterer individuelle økonomiske områder, der opfylder de af Kommissionen opstillede kriterier for fortrinlighed.

* Projekter, der har som mål at validere originale instrumenter og fremgangsmåder, der anvendes i EU og i de associerede lande til støtte for oprettelse og udvikling af innovative virksomheder, at tilskynde til privat investering i disse virksomheder og at afprøve mulighederne for at overføre disse instrumenter og fremgangsmåder til andre sammenhænge.

Nedenstående prioriteter er specifikt målrettede:

- etablering af forbindelser mellem og udveksling af lokale finansieringsmekanismer (såsom regionale fonde eller net af uformelle investorer) og/eller mentorordninger for innovative, nye virksomheder

- integrerede aktioner vedrørende uddannelse og støtte til innovative, nye virksomheder og om god praksis ved udarbejdelse af virksomhedsplanerne (f.eks. konkurrencer om virksomhedsplaner)

- nye tjenester for innovative, nye virksomheder i teknologiparker, kuvøsevirksomheder eller videnskabsparker

- mekanismer, der kan fremme videregående uddannelsesinstitutioners (universiteters osv.) og forskningsinstitutters overførsel af viden og oprettelse af innovative, nye virksomheder (spin-out) i samarbejde med industri og investorer

- initiativer til støtte for udvikling af og adgang til internationale markeder for innovative virksomheder (f.eks. investeringsfora, mægler- eller partnerskabsarrangementer osv.).

Denne aktion henvender sig hovedsageligt til universiteter, forskningsorganisationer og forvaltningsorganisationer i den offentlige sektor på lokalt, regionalt eller nationalt plan.

* Ledsageforanstaltninger, der søger at forberede eller støtte andre aktioner såsom nettet eller projekterne og bidrage til realisering af strategiske mål såsom fastlæggelse af EU's innovationspolitik. Der indgår to typer af ledsageforanstaltninger i indkaldelsen:

- støtteforanstaltninger, der kan fremme samspil mellem net (f.eks. workshopper, web-steder osv.) og forvaltning heraf, herunder udveksling af information, overførsel af bedste praksis og tilrettelæggelse af PR-arrangementer (f.eks. et årligt europæisk forum af innovative virksomheder)

- en "innovationspolitisk grænseflade" i samarbejde med andre relevante EU-politikker for at drage erfaringer på grundlag af aktiviteterne i de tematiske net og projekterne ved at skabe en grænseflade til ekspertpaneler, besøgsordninger, workshopper, benchmarkingundersøgelser osv.

* Undersøgelser og god praksis i forbindelse med innovation

I 1999 blev der lanceret 14 forskningsundersøgelser til støtte for analyse og benchmarking af innovationsresultater i Europa. Resultaterne af disse undersøgelser, der vil foreligge i 2000, vil bidrage til formidling af god praksis til virksomheder og politiske beslutningstagere. Undersøgelserne dækker de spørgsmål, der i den europæiske handlingsplan for innovation er anført som prioriterede aktionsområder f.eks.:

- innovative virksomheder;

- finansiering af virksomheder baseret på ny teknologi;

- patentbeskyttelse i Europa;

- teknologioverførsel fra store offentlige forskningsinstitutter.

I samarbejde med Eurostat lancerede direktoratet med ansvar for innovation ligeledes i 1999 en række undersøgelser om udnyttelse af resultaterne af Community Innovation Survey - II, der dækker europæiske virksomheders innovative resultater i perioden 1997-1998. De emner, der behandles, er:

- antal (og procentdel) innovative virksomheder fordelt på størrelsesklasse;

- innovative virksomheder fordelt på typen af innovation;

- innovationsintensitet (procentdel af udgifterne til innovationsaktiviteter i forhold til virksomhedens omsætning);

- målene med innovation;

- informationskilder for innovationsprojekter;

- faktorer, der står i vejen for innovationsprojekter i virksomheder.

Undersøgelsen og analysen af innovationsresultaterne og -politikkerne i Europa blev videreført i 2000. En indkaldelse af bud blev offentliggjort den 23. september 1999 [70] med det formål at udvælge kontrahenter, som skal gennemføre en ny række undersøgelser.

[70] EFT C 269 af 23.9.1999, s. 12.

* Innovationsprojekter og ledsageforanstaltninger

I 1999 offentliggjorde Kommissionen en indkaldelse af forslag [71] til innovationsprojekter og ledsageforanstaltninger (herunder støtteforanstaltninger til "klynger", fælles PR-strukturer og en innovationspolitisk grænseflade) med et samlet budget på 15,6 mio. EUR. 42 % af deltagerne i disse aktioner er SMV'er. På grund af arbejdets karakter forventes størstedelen af modtagerne, når resultaterne af disse aktioner skal formidles, også at være SMV'er.

[71] EFT C 80 af 23.3.1999, s. 12.

* Net af innovationsformidlingscentre

Nettet af innovationsformidlingscentre har 53 medlemmer [72]. Fællesskabsbidraget beløber sig til 54 mio. EUR ud af et samlet budget på i alt 100 mio. EUR for en periode på 30 måneder inden for rammerne af innovationsprogrammet. Innovationsformidlingscentrene rådgiver virksomhederne om teknologi og innovation, navnlig i forbindelse med transnational teknologioverførsel.

[72] http://www.cordis.lu/irc/home.html.

Nettets resultater over for SMV'er i perioden fra slutningen af 1997 til midten af 1999 kan opsummeres således:

- antal kontakter med klienter (SMV'er): 47 694

- antal SMV'er, der har modtaget bistand: 38 632

- antal forhandlede teknologioverførsler: 1 686

- antal underskrevne aftaler om teknologioverførsel: 222

- indsendte forslag til FTU-projekter: 1 870

- godkendte forslag til FTU-projekter: 877.

* Fremme af innovation i de støtteberettigede regioner i Unionen [73]

[73] http://www.inforegio.cec.eu.int/wbpro/prord/prordi/pdia3%5Fen.htm.

RIS-RITTS: regionale innovationsstrategier (RIS) og regionale strategier og infrastrukturer for innovation og teknologioverførsel (RITTS)

Selv om de regionale innovationsstrategier (RIS) samfinansieres af GD REGIO og de regionale strategier og infrastrukturer for innovation og teknologioverførsel (RITTS) finansieres over programmet Innovation, forvaltes disse to initiativer samlet.

Siden 1994 har over 100 regioner modtaget finansiering til udarbejdelse af RIS og RITTS (500 000 EUR, finansieret i forholdet 50 % af Kommissionen og 50 % af regionen).

Hovedformålet er at etablere et effektivt regionalt innovationssystem ved at forbedre den eksisterende regionale innovationskapacitet. RIS er ikke begrænset til højteknologiske sektorer, men dækker ligeledes traditionelle sektorer samt servicesektoren (f.eks. turisme), der er vigtige i støtteberettigede regioner, og hovedvægten lægges på SMV'er.

RIS har gjort det muligt at identificere nye innovationsprojekter i virksomhederne og navnlig i SMV'er. De har ligeledes gjort det muligt at etablere nye regionale partnerskaber for økonomisk udvikling og fremme af samarbejdet mellem virksomheder og den offentlige og den private sektor. For eksempel ledes pilotudvalgene for flere RIS-projekter (herunder det belgiske Limbourg, Yorkshire & Humberside, Strathclyde, Shannon) af virksomhedsledere, hvilket gør det muligt for disse forvaltningsorganer at bevare iværksættervisionen intakt. Udvalgene består ligeledes af politiske personligheder.

Over 5 000 SMV'er har været underlagt teknologisk revision og/eller interview.

Der er ved at blive oprettet en database (RINNO) om offentlige aktioner i forbindelse med regional innovation, som vil være et "intelligent" register, der letter identifikation og formidling af god praksis blandt de ansvarlige på regionalt plan.

Derudover blev der oprettet et net for RITTS-RIS [74], som skulle hjælpe regionerne, lette udvekslinger mellem de regioner, der deltager i innovationsstrategierne, bistå med networking mellem deltagende regioner ved at skabe en fælles platform mellem regionerne og formidle resultaterne heraf til parter uden for nettet.

[74] http://www.innovating-regions.org.

TRIP (Transregionale innovationsprojekter)

TRIP sigter mod at fremme samarbejdet om den praktiske udvikling og gennemførelse af foranstaltninger, der afspejler resultaterne af RITTS og RIS. Essensen i transregionale innovationsprojekter er en fælles udvikling af nye metoder og ikke blot overførsel af erfaringer. Det forventes, at disse projekter vil give RITTS eller RIS i de enkelte regioner en merværdi ved at gennemføre konkrete innovationsaktioner, styrke udvekslingerne og samarbejdet med andre regioner i forbindelse med innovationsprojekter. Elleve TRIP med et samlet budget på 4,5 mio. EUR er ved at blive udviklet på områderne forbindelser mellem industri og forskning, integration af SMV'er i forsyningskæden, regional økonomisk information og støtte til innovation inden for servicesektoren.

RTT (multiregionale pilotprojekter inden for teknologioverførsel), hvoraf der er udvalgt 7 projekter, har til formål at nedbringe uligevægten mellem regionerne og tilskynde til tværregionalt samarbejde inden for forskning, udvikling og innovation. For eksempel er formålet med projektet Footwear at tilpasse, demonstrere og overføre en italiensk teknologi til automatiseret design og produktion af skabeloner til SMV'er inden for skofabrikation i mål 1 regioner i Spanien, Portugal og Grækenland. I en anden sektor sigter Esteem-projektet mod at overføre miljøvenlig produktionsteknologi til SMV'er i Det Forenede Kongerige, Grækenland, Tyskland og Finland.

Fremme af oprettelsen af innovative SMV'er i de støtteberettigede regioner i Unionen: Europæiske erhvervsfremme- og innovationscentre (BIC)

Med det formål at støtte udvikling af og innovation i SMV'er og oprettelsen af innovative virksomheder er der blevet etableret et net bestående af 150 erhvervsfremme- og innovationscentre, hovedsageligt i de støtteberettigede regioner i Unionen, inden for rammerne af et forsøgsprogram, der gennemføres under Fællesskabets regionalpolitik. Der er tale om støttecentre, der har til opgave at bistå med udvikling og oprettelse af innovative virksomheder gennem et system af integrerede vejlednings- og instruktionstjenester for virksomhederne.

Efter en positiv vurdering af programmet med hensyn til oprettelse af virksomheder, skabelse af arbejdspladser og udvikling har Kommissionen formelt anerkendt BIC i de nye retningslinjer for strukturfondene 2000-2006 [75] som en fremragende organisationsmodel for integrerede tjenester til SMV'er og deres rolle som instrumenter i den regionale politik. Kommissionen har anbefalet de nationale myndigheder at gøre mere udstrakt brug af disse instrumenter og både oprette dem i nye områder og gøre mere brug af deres tjenester i de områder, hvor de findes, i forbindelse med gennemførelse af offentlige foranstaltninger til fordel for SMV'er.

[75] EFT C 267 af 22.9.1999.

Nye europæiske erhvervsfremme- og innovationscentre oprettes med regional støtte i områder, der modtager støtte fra strukturfondene, eller uden regional støtte uden for disse områder. I begge tilfælde kan sådanne centre indgå i det europæiske net af erhvervsfremme- og innovationscentre - EBN [76], som udvikler sine tjenester for faglig bistand til medlemmerne.

[76] http://www.ebn.be.

Europæiske erhvervsfremme- og innovationscentre har indgået samarbejdsaftaler med Euro Info Centrene og informationsformidlingscentrene, så alle disse organer kan kombinere deres tjenester til SMV'er og berige hinanden.

Patentering som innovationsfremme i SMV'er

Meddelelsen fra Kommissionen af 5. februar 1999 om patentering som innovationsfremme [77] gør status over den omfattende høringsprocedure i forbindelse med grønbogen om EF- patentet og det europæiske patentsystem fra 1997 [78]. I meddelelsen foreslås det bl.a., at der iværksættes en pilotaktion som supplement til de nationale patentkontorers indsats for at fremme innovation, særlig blandt SMV'er, og at patentsystemet bør gøres mere attraktivt for SMV'er. Desuden bør betingelserne for patenterbarhed af opfindelser i forbindelse med software harmoniseres og gøres mere gennemskuelige. Softwarepatenter kan være et væsentligt middel for SMV'er for at kunne tiltrække risikovillig kapital.

[77] Meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg: Patentering som innovationsfremme - Opfølgning af grønbogen om EF-patentet og det europæiske patentsystem, KOM(1999) 42 endelig udgave, 5.2.1999.

[78] KOM(1997) 314 endelig udgave, 24.6.1997.

EF-patent

Kommissionen forelagde den 1. august 2000 et forslag til forordning om EF-patent [79], der er en central prioritet inden for intellektuel ejendomsret. Et ensartet patent for hele EU er vigtigt, hvis man skal fjerne den konkurrenceforvridning, som de nationale beskyttelsesrettigheders territoriale karakter medfører. Det vil gøre det muligt for europæiske virksomheder, herunder SMV'er, at tilpasse deres produktions- og distributionssystemer til fællesskabsdimensionen og tage udfordringerne i forbindelse med innovation og konkurrenceevne op i forhold til USA og Japan. EF-patentet bør være omkostnings mæssigt overkommeligt og bør garantere juridisk sikkerhed, der er tilpasset virksomhedernes, og især SMV'ernes, behov.

[79] KOM(2000) 412 af 5.7.2000.

Nationale patentkontorer fremmer innovation

Høringen om grønbogen viste, at de nationale patentkontorer bør spille en aktiv rolle i formidling og fremme af systemet vedrørende industriel ejendomsret og akkumuleret knowhow, særlig gennem et mere indgående samarbejde med de organer, der repræsenterer SMV'er, håndværksvirksomhederne, de faglige sammenslutninger og uafhængige opfindere samt universiteterne. Kommissionen har tilrettelagt tre rundbordsdrøftelser med de nationale patentkontorer for at lette udveksling af bedste praksis mellem nationale patentkontorer på området fremme af innovation. Der er planlagt andre initiativer på dette område, der omfatter nationale patentkontorer, herunder en pilotaktion under femte rammeprogram for FTU. Dette pilotprojekt skulle styrke patentinformationens aktuelle rolle, resultere i en indledende evaluering af den opfindelse, der skal beskyttes, og fastlægge en beskyttelsesstrategi, give information om procedurer og frister, der skal overholdes, hvis beskyttelsesstrategien skal lykkes, og give grundlæggende økonomisk information om industriel ejendomsret.

Pilotaktionen skal omfatte bistand til virksomheder på alle områder af industriel ejendomsret: patenter, men også varemærker, mønstre og brugsmodeller, og skal dermed yde reel "innovationsbeskyttelse". Denne nye rolle, der skal udfyldes af de patentkontorer, der ønsker at deltage i initiativet, kan indebære oprettelse af en lille specialiseret gruppe på nationalt, tværfagligt plan, som skal fokusere på virksomhedernes behov for innovationsbeskyttelse og reagere på passende måde på disse behov. Blandt disse gruppers mulige opgaver kunne være offentliggørelse af brochurer, der dækker hele innovationsbeskyttelsesområdet, forberedelse af web-steder med det samme indhold, tilrettelæggelse af udstillinger om innovation og konferencer om handels- og industrikamre, i regionale organisationer, på universiteter og tekniske institutter osv.

Patentsystemet skal gøres mere attraktivt for SMV'er

Kommissionen har identificeret udgifterne til patentering i Europa som en af de vigtigste hindringer for en optimal anvendelse af systemet, navnlig blandt SMV'er. Kommissionen hilste derfor Det Europæiske Patentkontors beslutning om en yderligere nedsættelse af gebyrerne velkommen. Denne beslutning udelukker dog ikke, at der kan indføres særlige bestemmelser for SMV'er og universiteter.

SMV'ernes innovationskapacitet kan ligeledes støttes og styrkes ved, at der oprettes stillinger for særligt uddannede rådgivere i de repræsentative organisationer (handelskamre, faglige sammenslutninger), som skal have til opgave at levere direkte information til virksomhederne og bistå dem lige fra innovationen opfindes til patentet tildeles og den kommercielle forvaltning heraf.

Endelig har Kommissionen vedtaget et ændret forslag til direktiv om brugsmodeller, en form for beskyttelse, der er særlig velegnet til tekniske opfindelser, som SMV'er er en frugtbar kilde til [80].

[80] Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilnærmelse af retsforskrifterne om brugsmodelbeskyttelse af opfindelser, KOM(1999) 309 endelig udgave, 25.6.1999.

3.10. Forbedring af konkurrenceevnen: handel, erhvervsdrivende foreninger og turisme

Handels- og distributionsvirksomheder

Eurostats seneste statistikker viser, at disse virksomheder tegner sig for 30 % af virksomhederne, 16 % af beskæftigelsen og over 13 % af BNP i Den Europæiske Union, hvilket svarer til 5 mio. virksomheder med en samlet omsætning på 640 mia. euro og 21,5 mio. arbejdspladser fordelt på detailhandlende, grossister og mellemled. Størstedelen af virksomhederne i sektoren er SMV'er, men de store virksomheder tegner sig for en meget betydelig del af omsætningen inden for sektoren. Den kvindelige arbejdsstyrkes andel ligger i gennemsnit på over 50 % (54,8 %). De højeste tal findes i lande med den højeste omsætning pr. ansat. Som det er tilfældet inden for servicesektoren generelt, er kvindernes beskæftigelse højest inden for detailsektoren, hvor den når op på 57,6 % af den samlede beskæftigelse i denne sektor.

En hvidbog om handel [81] blev offentliggjort i januar 1999 som opfølgning til Kommissionens grønbog om handel [82], der blev vedtaget i november 1996, og som lancerede en høringsproces inden for sektoren om de udfordringer, den står over for, og om de metoder, som sektoren kan tage i anvendelse for at forblive konkurrencedygtig, så den fortsat kan yde et væsentligt bidrag til beskæftigelse og social samhørighed.

[81] KOM(1999) 6 endelig udgave af 27.1.1999.

[82] KOM(1996) 530 endelig udgave af 20.11.1996.

Der vil blive lagt stor vægt på at integrere sektorens behov bedre i fællesskabspolitikkerne og -programmerne. Dette indebærer en nøje kontrol med udviklingen inden for sektoren, navnlig inden for e-handel og sammenlægninger, udarbejdelse af statistikker i samarbejde med Eurostat og en styrkelse af forbindelserne til alle aktører inden for sektoren, medlemsstaterne, embedsmænd og faglige organisationer på europæisk plan.

Der blev i 1999 truffet beslutning om at gennemføre en kampagne "European Days of Commerce" for at øge kendskabet til de udfordringer og konsekvenser, som den elektroniske handel og euroen medfører for sektoren.

Kommissionens arbejde med at identificere bedste praksis for mindre forretninger i landdistrikter er blevet offentliggjort på Europa-hjemmesiden [83].

[83] http://europa.eu.int/comm/enterprise/services/commerce/index.htm.

I maj 1999 blev der afholdt en konference i Malaga om de problemer, som lokale forretninger i byområder står over for; der arbejdes i øjeblikket på at identificere problemerne og på at udarbejde praktiske løsninger i samarbejde med medlemsstaterne.

Erhvervsdrivende foreninger: kooperativer, gensidige selskaber, fonde og foreninger

Kommissionen vedtog i juni 1997 en meddelelse om "fremme af foreninger og fonde i Europa" [84] med det formål at henlede beslutningstagernes opmærksomhed på den voksende betydning, som fonde og foreninger har i Europa, og de problemer og udfordringer, de står over for. Kommissionen har fremlagt specifikke foranstaltninger på fællesskabsplan, på nationalt plan og på sektorplan for at udvikle denne sektor.

[84] KOM(1997) 241 endelig udgave af 6.6.1997.

Siden da har der været tilrettelagt en række interne høringer, syv nationale konferencer og ni ekspertmøder om emner vedrørende kommunikation. I en tilsynsrapport vil der blive gjort rede for resultaterne heraf, navnlig vedrørende behovene for faglige kvalifikationer og uddannelse.

To europæiske konferencer har kendetegnet denne per