DA Den Europæiske Unions Tidende C 132/6

Meddelelse Fra Kommissionen Vejledning om statsstøtte til skibsadministrationsselskaber

(EØS-relevant tekst)

2009/C 132/06

1. ANVENDELSESOMRÅDE

Denne meddelelse handler om, hvorvidt teknisk skibsadministration og besætningsadministration kan omfattes af den nedsatte selskabsbeskatning eller anvendelsen af tonnageafgiftsordningen i henhold til afsnit 3.1 i Kommissionens meddelelse C(2004) 43 — EU-retningslinjer for statsstøtte til søtransportsektoren (1) (»retningslinjerne«). Den handler ikke om statsstøtte til kommerciel skibsadministration. Meddelelsen gælder besætningsadministration og teknisk administration, uanset om de to ydelser leveres enkeltvis eller i samlet til samme skib.

2. INDLEDNING

2.1. Generel baggrund

Retningslinjerne giver mulighed for, at skibsadministrationsselskaber kan omfattes af tonnageafgiftsordningen eller andre beskatningsordninger for rederier (afsnit 3.1). Det er dog kun tilfældet, hvis de leverer både den tekniske administration og besætningsadministration til samme skib (»samlet administration«), medens aktiviteter, hvor det kun er én af disse to ydelser, der leveres, ikke kan omfattes af tonnageafgiftsordningen eller andre beskatningsordninger.

Det er fastsat i retningslinjerne, at Kommissionen undersøger virkningerne af retningslinjerne på skibsadministration efter tre års anvendelse (2). I denne meddelelse forelægges resultaterne af vurderingen, og der drages konklusioner om, hvorvidt skibsadministrationsselskaber kan modtage statsstøtte.

2.2. Skibsadministration

Skibsadministrationsselskaber er retlige enheder, der yder forskellige former for tjenester til rederier, f.eks. teknisk tilsyn, ansættelse og uddannelse af besætningsmedlemmer, besætningsadministration og drift af fartøjer. Der er tre hovedkategorier inden for skibsadministrationstjenester, nemlig besætningsadministration, teknisk administration og kommerciel administration.

Besætningsadministration omfatter bl.a. at udvælge og påmønstre tilstrækkeligt uddannede søfarende, at sørge for aflønning, at sikre en tilstrækkelig bemanding på skibe, at kontrollere søfarendes certificeringer, at sørge for de søfarendes ulykkes- og invalideforsikring, rejser og visaudstedelse, at behandle godtgørelsesanmodninger for lægeudgifter, at vurdere de søfarendes præstationer og — i nogle tilfælde — at uddanne dem. Besætningsadministration udgør langt størstedelen af den globale skibsadministration.

Teknisk skibsadministration består i at sikre fartøjets sødygtighed og at sørge for, at det fuldt ud opfylder de tekniske og sikkerhedsmæssige krav. Den tekniske leder er navnlig ansvarlig for afgørelser vedrørende reparation og vedligehold af skibet. Teknisk administration udgør en betydelig del af skibsadministrationsbranchens aktiviteter, om end en langt mindre del end besætningsadministration.

Den kommercielle administration omfatter salgsfremmende aktiviteter og salg af skibets kapacitet i form af at udchartre skibe, at modtage bestillinger vedrørende transport af last eller passagerer, at sikre markedsføringen og at udpege agenter. Den kommercielle administration udgør en meget lille del af skibsadministrationsbranchens aktiviteter. På nuværende tidspunkt foreligger der ikke Kommissionen nogen fuldstændige oplysninger om den kommercielle administration. Den kommercielle skibsadministration behandles derfor ikke i denne meddelelse.

Som alle andre maritime aktiviteter er skibsadministration en verdensomspændende forretning. Da der ikke findes nogen international lovgivning, som regulerer tredjeparters administration af skibe, er standarderne inden for dette område fastlagt i en række privatretlige aftaler (3).

I Fællesskabet foregår størstedelen af skibsadministrationsaktiviteterne i Cypern. Der er dog også skibsadministrationsselskaber i Det Forenede Kongerige, Tyskland, Danmark, Belgien og Nederlandene. Udenfor Fællesskabet findes skibsadministrationsselskaberne hovedsagelig i Hong Kong, Singapore, Indien, De Forenede Arabiske Emirater og USA.

2.3. Gennemgang af de kriterier, virksomheder skal opfylde for at opnå støtte

Siden offentliggørelsen af retningslinjerne i januar 2004 er en række søfartslande blevet optaget i Fællesskabet, heriblandt Cypern, der er hjemsted for verdens største skibsadministrationsindustri.

Cyperns tiltrædelse og landets indledende arbejde med at overholde retningslinjerne og en undersøgelse gennemført af et konsortium på de cypriotiske myndigheders vegne (4) førte til en dybere forståelse af denne aktivitet og dens opståen og udvikling. Der er nu en større bevidsthed om navnlig forbindelsen mellem administration af teknik/besætning og søtransport og om mulighederne for, at besætning og/eller den tekniske ledelse kan bidrage til at nå retningslinjernes mål.

3. VURDERING SKIBSADMINISTRATIONSSELSKABERS STØTTEBERETTIGELSE

I modsætning til andre søfartsrelaterede tjenester er skibsadministration en normal hovedaktivitet for søtransportvirksomheder, som normalt udføres af virksomheden selv. Skibsadministration er en af de væsentligste aktiviteter for driftsselskaber. Nu til dags outsources det dog sommetider til eksterne skibsadministrationsselskaber. Det er denne tætte forbindelse mellem skibsadministration og søtransport, der gør, at de eksterne skibsadministrationsselskaber er professionelle operatører med samme baggrund som rederierne og arbejder inden for det samme forretningsmiljø, selv om de er brancheopdelt i henhold til deres respektive specialisering. Rederier er skibsadministrationsselskabernes eneste kunder.

På denne baggrund mener Kommissionen, at ekstern skibsadministration beskatningsmæssigt ikke bør stilles dårligere end intern skibsadministration, forudsat at skibsadministrationsselskaberne opfylder de krav, der gælder for rederierne, og forudsat at støtte til skibsadministrationsselskaber bidrager til at nå retningslinjernes mål på samme måde som støtte til rederierne.

Kommissionen mener navnlig, at skibsadministrationsselskaberne netop på grund af deres specialisering og arten af deres hovedaktiviteter vil kunne levere et væsentligt bidrag til at realisere retningslinjernes mål, herunder især målene vedrørende en »sikker, effektiv og miljøvenlig søtransport« og »at underbygge det maritime kompleks i medlemsstaterne« (5).

4. UDVIDELSE AF STATSSTØTTEBERETTIGELSEN TIL AT OMFATTE SKIBSADMINISTRATIONSSELSKABER

På grundlag af forklaringerne i afsnit 3 ovenfor vil Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), godkende skattelettelser til skibsadministrationsselskaber, jf. retningslinjernes afsnit 3.1, for så vidt angår enkeltvis eller fælles tilrådighedsstillelse af teknisk skibsadministration og besætningsadministration, hvis betingelserne i denne meddelelses afsnit 5 og 6 er opfyldt.

5. BETINGELSER FOR STØTTEBERETTIGELSE, SOM GÆLDER FOR BÅDE TEKNISK SKIBSADMINISTRATION OG BESÆTNINGSADMINISTRATION

For at kunne modtage støtte skal skibsadministrationsselskaberne påvise en klar forbindelse til Fællesskabet og dets økonomi, jf. retningslinjernes afsnit 3.1. De bør derudover bidrage til opfyldelse af retningslinjernes mål, f.eks. dem, der er fastsat i retningslinjernes afsnit 2.2. Teknisk administration og besætningsadministration kan modtage statsstøtte, hvis de skibe, der administreres, opfylder alle kravene i denne meddelelses afsnit 5.1 til 5.4. Støtteberettigede aktiviteter skal udføres 100 % fra Fællesskabets område.

5.1. Bidrag til Fællesskabets økonomi og beskæftigelsestal

Den økonomiske forbindelse til Fællesskabet er godtgjort ved, at skibsadministrationen udføres på en eller flere medlemsstaters territorium, og at det hovedsagelig er EU-borgere, der er beskæftiget med aktiviteterne i land eller på skibene.

5.2. Økonomisk forbindelse mellem de administrerede skibe og Fællesskabet

Skibsadministrationsselskaber kan modtage statsstøtte i forbindelse med skibe, som administreres 100 % fra Fællesskabets territorium, uanset om administrationen leveres af selskabet selv eller helt eller delvist outsources til et eller flere skibsadministrationsselskaber.

Eftersom skibsadministrationsselskaber dog ikke har fuld kontrol over deres kunder, anses kravet for at være opfyldt, hvis mindst to tredjedele af de administrerede skibes tonnage administreres fra Fællesskabets område. Tonnage ud over denne andel, der ikke administreres 100 % fra Fællesskabets territorium, er ikke støtteberettiget (6).

5.3. Overensstemmelse med Fællesskabets og internationale standarder

Skibsadministrationsselskaber er støtteberettigede, hvis alle de skibe og besætninger, som de administrerer, overholder de internationale standarder og de EF-retlige regler, herunder reglerne om sikkerhed, uddannelse og certificering af søfarende, miljøvenlighed og arbejdsforhold om bord.

5.4. Krav til flagandelen

Det krav til flagandelen, der er fastsat i det ottende afsnit i retningslinjernes afsnit 3.1, gælder for skibsadministrationsselskaber. Den fællesskabsflagandel, der skal regnes for at være referenceniveauet, er niveauet på den dag, hvor denne meddelelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. For nye virksomheder beregnes referenceniveauet et år efter den dato, hvor virksomheden påbegyndte sine aktiviteter.

6. SUPPLERENDE KRAV TIL BESÆTNINGSADMINISTRATION

6.1. Uddannelse af søfarende

Besætningsadministrationsselskaber er støtteberettigede, hvis alle søfarende på de administrerede skibe er uddannet og har et sønæringsbevis i overensstemmelse med den internationale konvention om uddannelse af søfarende, om sønæring og om vagthold (STCW), 1978, med senere ændringer, og har gennemført en uddannelse i personlig sikkerhed om bord på skibe. Besætningsadministrationsselskaber er støtteberettigede, hvis de opfylder STCW-kravene og de EF-retlige krav til virksomheders ansvar.

6.2. Arbejdsforhold

For at kunne modtage statsstøtte skal besætningsadministrationsselskaber på alle de administrerede skibe sikre, at bestemmelserne i ILO’s konvention om søfarendes arbejdsforhold, 2006, (»MLC«) (7), opfyldes fuldt ud af de søfarendes arbejdsgiver, hvad enten dette er rederen eller skibsadministrationsselsskaberne. Skibsadministrationsselskaberne skal navnlig sikre, at MLC-bestemmelserne om den søfarendes ansættelsesaftale (8), kompensation ved tab af skib eller forlis (9), lægehjælp (10), rederens ansvar, herunder betaling af løn ved ulykke- eller sygdom (11) samt hjemsendelse (12) anvendes korrekt.

Besætningsadministrationsselskaber skal også sikre, at de internationale standarder for arbejdstid og hviletid, der er fastlagt i MLC, overholdes fuldt ud.

Endelig skal besætningsadministrationsselskaber for at være støtteberettigede også stille en finansiel sikkerhed, så der er garanti for kompensation i tilfælde af søfarendes død eller langsigtede invaliditet på grund af en arbejdsrelateret kvæstelse, sygdom eller fare.

7. AFGIFTSBEREGNING

For skibsadministrationsselskaber vil Kommissionen også anvende det princip i retningslinjerne, som siger, at for at undgå fordrejning vil der kun ske godkendelse af ordninger, der giver en ensartet beskatning i medlemsstaterne for den samme aktivitet eller samme tonnage. Det indebærer, at fuldstændige fritagelser eller tilsvarende ordninger ikke vil blive godkendt (13).

Det afgiftsgrundlag, der skal anvendes for skibsadministrationsselskaber, kan af indlysende årsager ikke være det samme som det, der anvendes for rederier, eftersom et skibsadministrationsselskabs omsætning for et givet skib er meget lavere end rederiets. I henhold til den undersøgelse, der er nævnt i afsnit 2.3, og i henhold til anmeldelser, som er modtaget tidligere, bør afgiftsgrundlaget for skibsadministrationsselskaber sættes til ca. 25 % (tonnage eller antaget profit) af det afgiftsgrundlag, som gælder for rederiet for samme skib eller tonnage. Kommissionen kræver derfor, at der anvendes en procentsats på mindst 25 % i forbindelse med tonnageafgiftsordninger for skibsadministration (14).

Hvis skibsadministrationsselskaber har andre aktiviteter, som ikke er statsstøtteberettigede i henhold til denne meddelelse, skal der føres særskilte regnskaber for disse aktiviteter.

Hvis skibsadministrationsselskaber benytter en underkontrahent til en del af deres aktiviteter, er underkontrahenten ikke statsstøtteberettiget.

8. ANVENDELSE OG REVISION

Kommissionen vil følge retningslinjerne i denne meddelelse fra dagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

Statsstøtte til skibsadministrationsselskaber vil være omfattet af den generelle revision af retningslinjerne, jf. retningslinjernes afsnit 13.

(1) EUT C 13 af 17.1.2004, s. 3.

(2) Se fodnote 3 på side 7 i EUT C 13 af 17.1.2004.

(3) F.eks. »BIMCO's Standard Ship Management Agreement SHIPMAN 98«, som ofte anvendes i forbindelse med aftaler mellem skibsadministrationsselskaber og rederier.

(4) Study on Ship Management in Cyprus and in the European Union af 31. maj 2008; undersøgelsen blev udført på de cypriotiske myndigheders vegne af et konsortium under ledelse af Wirtschaftsuniversität Wien.

(5) Afsnit 2.2 i retningslinjerne.

(6) At denne 2/3-regel ikke er overholdt, har ingen betydning for, om skibsadministrationsselskabet i sig selv kan modtage støtte.

(7) Der erindres om, at de europæiske arbejdsmarkedsparter vedtog en aftale, som overtog den relevante del af ILO-konventionen fra 2006, som er indarbejdet i EF-retten ved Rådets direktiv 2009/13/EF af 16. februar 2009 om iværksættelse af aftalen, der blev indgået mellem European Community Shipowners′ Associations (ECSA) og European Transport Workers′ Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold, 2006, og om ændring af direktiv 1999/63/EF (EUT L 124 af 20.5.2009, s. 30).

(8) Forskrift 2.1 og norm A2.1 (søfarendes ansættelsesaftaler) i afsnit 2 i MLC.

(9) Ibid., forskrift 2.6 og norm A2.6 (søfarendes kompensation ved tab af skibe eller forlis) i afsnit 2.

(10) Ibid. forskrift 4.1 og norm A4.1 (lægebehandling om bord og i land, rederens ansvar), forskrift 4.3 og A4.3 (sundheds- og sikkerhedsbeskyttelse samt forebyggelse af ulykker) og forskrift 4.4 (adgang til landbaserede velfærdsfaciliteter) i afsnit 4.

(11) Forskrift 4.2 og norm A2.1 (rederens ansvar) i afsnit 4.

(12) Forskrift 2.5 og norm A2.5 (hjemsendelse) i afsnit 2.

(13) Kommissionen benytter lejligheden til i denne meddelelse at understrege, at den mekanisme, som anvendes til at beregne skatten, som både skibsadministrationsselskaber og rederier skal betale, er irrelevant i sig selv; det er navnlig irrelevant, om der anvendes et system, som bygger på en antaget profit, eller ej.

(14) Rederiet skal, hvis det ellers er støtteberettiget, stadig betale hele tonnageafgiften.