1.Indledning

Amsterdampagten, som EU's medlemsstater blev enige om i maj 2016, er udarbejdet i tæt samarbejde med Kommissionen. Den fastsætter EU's dagsorden for byerne, hvilket er et historisk skridt i retning af et tættere forhold mellem byerne og EU's udvikling og de nationale politikker. Den giver byerne mulighed for at komme med konkrete tiltag til fordel for bedre lovgivning, bedre finansiering og bedre kendskab til EU og nationale politikker. Det er en innovativ arbejdsmetode, som i praksis involverer flere myndighedsniveauer, og dagsordenen styres i fællesskab af alle involverede parter på et frivilligt, inklusivt og lige grundlag. Der er identificeret 12 emner, som er af særlig stor betydning for byudvikling, og disse behandles på integreret vis. I juni 2016 bekræftede Rådet for Den Europæiske Union betydningen af EU's dagsorden for byerne og opfordrede Kommissionen og EU's medlemsstater til at engagere sig fuldt ud i dens gennemførelse.

Rådets konklusioner om EU's og medlemsstaternes mål og prioriteter, som er blevet vedtaget til FN's tredje konference om boliger og bæredygtig byudvikling (Habitat III), indeholder nogle vigtige tiltag vedrørende byudvikling. De opfordrer til en integreret og stedbaseret tilgang til byudvikling sammen med en langsigtet vision, som er nødvendig for at fremme byer af alle størrelser, der er velstyrede, socialt inklusive og sikre, modstandsdygtige, ressourceeffektive og miljømæssigt bæredygtige samt økonomisk velstående. EU's dagsorden for byerne er fuldt ud i overensstemmelse hermed.

Byer er vigtige drivkræfter for økonomisk vækst i EU. Det er i byerne, at de fleste borgere bor, hvor den største andel af bruttonationalproduktet genereres, hvor en stor del af EU's politikker og lovgivning gennemføres, og hvor en betydelig del af EU's midler bruges. Derudover deltager byerne i åben innovation og muliggør interaktioner på flere niveauer, i flere dimensioner og flere sektorer mellem forskellige interessenter, som er involveret i sammen at skabe, udforme og gennemføre integrerede og innovative løsninger.

Byer er også de steder, hvor muligheder som følge af den bymæssige kontekst kan gribes (f.eks. overgang til lavemission, cirkulær økonomi, ren mobilitet, kulturtilbud mv.). Samtidig er der mange udfordringer, som i høj grad påvirker byerne, og det er der, de bedst håndteres. Disse udfordringer kan vedrøre globale spørgsmål (f.eks. arbejdsløshed, migration, effekten af naturkatastrofer, som forværres af klimaændringer, vandknaphed, bæredygtig produktion og forbrug eller tab af biodiversitet, grå og sort økonomi mv.), men de kan også vedrøre lokale spørgsmål, som er tæt knyttet til borgernes livskvalitet (f.eks. luftkvalitet, rekreative områder, trafik og støjniveauer, vandforurening mv.). I hvidbogen om Europas fremtid blev det fremhævet, at "mange europæere [finder], at EU enten er for fjern eller blander sig for meget i deres dagligliv" . Da byer er et af de nærmeste forvaltningsniveauer i forhold til borgerne, kan EU bringe sig tættere på borgerne ved at samarbejde med dem. EU og byerne bør derfor sammen med medlemsstaterne, regionerne og interessenterne arbejde sammen om at tilpasse politikker til byernes behov og dermed levere synlige forbedringer af befolkningens dagligliv.

Momentum om bymæssige spørgsmål er ikke kun taget til i EU, men også globalt, hvor EU og medlemsstaterne har medvirket til at forme den nye dagsorden for byerne. Sidstnævnte afspejler og styrker principperne og de vigtigste budskaber i Amsterdampagten. Den nye dagsorden for byerne skaber et gensidigt fordelagtigt forhold mellem urbanisering og bæredygtig udvikling og vil være vejledende for byudviklingspolitikker og finansiering i de næste 20 år. EU's dagsorden for byerne bidrager til det eksterne samarbejde om at skabe bæredygtige byer i hele verden og styrker potentialet for inklusiv, sikker, modstandsdygtig og bæredygtig byudvikling inden for rammerne af den nye europæiske konsensus om udvikling og det kommende arbejdsdokument om byer og lokale myndigheder i tredjelande. Rådet for Den Europæiske Union har anerkendt, at EU's dagsorden for byerne er en vigtig leveringsmekanisme for den nye dagsorden for byerne i EU .

EU's dagsorden for byerne sætter også fornyet skub i flere andre internationale aftaler. Dette gælder især bæredygtigt udviklingsmål 11 i 2030-dagsordenen om at gøre "byer og bolig- og bebyggelsesmiljøer inklusive, sikre, modstandsdygtige og bæredygtige" og andre byrelaterede mål. Den støtter også Parisaftalen om klimaændringer, som er den første universelle, retligt bindende globale klimaaftale nogensinde, der anerkender den vigtige rolle, som byer spiller med hensyn til at reducere emissioner, og Sendairammen for katastroferisikobegrænsning . Endelig har den inspireret til udviklingen af den nyligt vedtagne union for Middelhavets dagsorden for byerne.

Målet med denne rapport er at beskrive den indledende fase af gennemførelsen og de foreløbige resultater af EU's dagsorden for byerne indtil oktober 2017. Den første del omhandler gennemførelse og fremhæver hovedelementerne i arbejdsmetoden. Den anden del omhandler resultaterne og de virkninger, som EU's dagsorden for byerne indtil videre har haft på den politiske beslutningstagning, samt nogle indledende forslag med hensyn til bedre lovgivning, bedre finansiering og bedre viden i første udkast til handlingsplaner.

2.Gennemførelse

EU's dagsorden for byerne er en "paraply" for alle bypolitiske initiativer. Den bør således gennemføres af alle relevante aktører på alle niveauer.

Partnerskaberne (grupper af eksperter fra Kommissionen, medlemsstaterne, byer og interessenter) spiller en central rolle. Alle forvaltningsniveauer deltager i disse partnerskaber i alle faserog arbejder på lige fod, således at de deler ansvaret for resultaterne og samarbejder på daglig basis: EU's institutioner og rådgivende organer, medlemsstaternes ministerier, regionale myndigheder, byernes myndigheder samt interessenter. Med et års erfaring mener medlemmerne, at arbejdsmetoden er meget positiv, da den fremmer ejerskab og forbedrer det endelige indhold.

Der er identificeret 12 prioriterede temaer i Amsterdampagten. De blev valgt under hensyntagen til prioriteterne i EU's 2020-strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst: inklusion af migranter og flygtninge, fattigdom i byerne, boliger, luftkvalitet, cirkulær økonomi, job og kvalifikationer i den lokale økonomi, tilpasning til klimaforandringer (herunder grønne infrastrukturløsninger), energiomstilling, bæredygtig arealanvendelse og naturbaserede løsninger, mobilitet i byerne, digital overgang og innovative og ansvarlige offentlige indkøb. Disse prioriterede emner behandles under hensyntagen til en række tværgående spørgsmål, som afspejler nogle af EU's vigtige politikker, navnlig den territoriale dimension: behovet for et godt samarbejde mellem byer og landdistrikter, betydningen af små og mellemstore byer, merværdien i god byplanlægning, som kan påvirke byspredning og aktivitet i bycentrene, tilknytningen til den internationale dimension, navnlig den nye dagsorden for byerne og de bæredygtige udviklingsmål, det generelle princip om integrering af ligestillingsaspektet mv.

Partnerskaberne analyserer udfordringer og flaskehalse med henblik på at anbefale fokuserede, konkrete og gennemførlige aktioner i form af en handlingsplan, som skal afsluttes senest to år efter, at arbejdet blev indledt. Deres forslag, som vedtages ved konsensus, dækker forbedringer inden for lovgivning, finansiering og viden, men omfatter også politikker, forvaltning og praksis. Med denne tilgang tages der højde for byernes mangfoldighed og deres generelle territoriale kontekst i forhold til at bidrage til Unionens målsætning om territorial samhørighed.

Alle 12 partnerskaber er etableret i tre faser i perioden maj 2016 til juni 2017 (fire partnerskaber under det nederlandske formandskab, fire under det slovakiske formandskab og fire under det maltesiske formandskab). De deltagende medlemsstater og byer er blevet foreslået af medlemsstaterne, Regionsudvalget, Eurocities, Rådet af Kommuner og Regioner i Europa og URBACT-programmet og er udvalgt af generaldirektørgruppen for bymæssige anliggender (Directors General Group on Urban Matters). En lang række byer og partnere udtrykte interesse i at deltage i partnerskaberne (idet der blev modtaget i alt omkring 250 ansøgninger). Partnerskaberne dækker meget bredt: 22 medlemsstater, 84 byer, 13 af Kommissionens Generaldirektorater, to bysammenslutninger (Eurocities og Rådet af Kommuner og Regioner i Europa), EIB (i otte partnerskaber) og flere interessenter som f.eks. sammenslutninger, NGO'er, forsknings- og uddannelsesorganer samt erhvervsrepræsentationer (f.eks. Den Europæiske Føderation af Nationale Sammenslutninger, der arbejder med de hjemløse, Polis – et net af europæiske byer og regioner, som samarbejder om lokal transport, Housing Europe). Det er også værd at understrege, at sammensætningen af partnerskaberne er afbalanceret med deltagelse af de fleste medlemsstater samt byer af alle størrelser fra alle dele af EU og på alle niveauer af økonomisk og social udvikling samt visse regionale bynet og regioner.

For at sikre, at partnerskaberne forbliver operationelle, begrænses deres størrelse til 15-20 medlemmer. Det er derfor af afgørende betydning at arbejde i fuld åbenhed og også lade dem, der ikke er medlemmer, blive hørt. Dette er sket gennem et interaktivt websted kaldet "Futurium", som gør det muligt for alle interesserede at holde sig informeret og give feedback (f.eks. om de første udkast til handlingsplaner, som partnerskaberne har foreslået), en række workshops og også en konference på højt plan arrangeret hvert andet år af Kommissionen kaldet "Byforum".

EU's dagsorden for byerne kræver, at spørgsmålene skal håndteres på en integreret måde. De prioriterede temaer kræver input og samarbejde mellem eksperter fra forskellige politikområder. Bedre luftkvalitet er f.eks. lige så meget et spørgsmål om at håndtere emner vedrørende transport, energi, bæredygtig forvaltning af naturressourcer, naturbaserede løsninger, sundhed, forvaltning, boliger, infrastruktur, erhverv, byggeri, finansielle modeller samt forskning og innovation.

I overensstemmelse med denne tilgang deltager eksperter fra flere af Kommissionens generaldirektorater i partnerskabernes arbejde, som især navnlig sikrer, at de dækker mange EU-politikker og instrumenter, der er relevante for byerne, og at de samarbejder om at undgå dobbeltarbejde, etablere komplementaritet og bygge på synergier. For at styrke en omfattende tilgang af bypolitiske spørgsmål og konsekvente forslag til at tackle disse udfordringer, koordinerer partnerskaberne også deres arbejde indbyrdes.‎

3.Første resultater

3.1.Indvirkning på politikudformningen