DA Den Europæiske Unions Tidende C 213/1

Konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om ungdomssektorens rolle i en integreret og tværsektoriel tilgang til forebyggelse og bekæmpelse af voldelig radikalisering blandt unge

(2016/C 213/01)

RÅDET OG REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER,

SOM MINDER OM

1. den politiske baggrund for dette spørgsmål, jf. bilaget til disse konklusioner,

SOM ERKENDER FØLGENDE:

2. Unge, deres værdier og holdninger samt færdigheder og kompetencer rummer et stort potentiale for vores samfund. Konstante ændringer og samfundsmæssige og økonomiske udfordringer gør udveksling af demokratiske værdier og unges sociale inklusion og aktive medborgerskab endnu vigtigere.

3. Terrorangrebene for nylig i Belgien, Frankrig og Danmark og lignende grusomheder i Europa førhen samt den stigende forekomst af hadefulde udtalelser og hadforbrydelser (1), propaganda og voldeligt fremmedhad i Europa viser, at der er et påtrængende behov for, at alle sektorer i samfundet, herunder ungdomssektoren, bidrager til at bekæmpe voldelig radikalisering (2) og bevare den sociale stabilitet og et miljø, hvor det er sikkert at vokse op.

4. Samtidig med at det er nødvendigt at bekæmpe og tackle voldelig radikalisering på flere fronter, er det altafgørende, at de trusler og farer, den udgør for unge, anerkendes og forebygges, og at der tidligt og effektivt gribes ind over for dem i form af interventionsforanstaltninger, idet unges kulturelle mangfoldighed respekteres.

5. Den identitetsmæssige udvikling kan påvirkes af mange faktorer såsom en baggrund i multiproblemfamilier, jævnaldrende, internettet og de sociale medier, det politiske miljø samt den position, som grupper af unge har i samfundet, hvor de ofte er genstand for forskelsbehandling, ydmygelse, udstødelse, uretfærdighed, manglende fremtidsudsigter og en følelse af frustration, som kan føre til voldelig radikalisering.

6. Forældre, søskende, jævnaldrende og andre relevante aktører (3) er afgørende for, at der kan ske en positiv identitetsudvikling. Dette kan omfatte interkulturel bevidsthed, respekt for andre og aktiv deltagelse i samfundet, men også aspekter af åndelighed, religion eller tro, og involverer styrkelse af den følelse af tilhørsforhold, der er nødvendig for at modvirke de informationer og ekstremistiske idéer, som unge kan blive udsat for.

7. Unge bør opmuntres til at udøve selvrefleksion, udvikle empati, lære kritisk tænkning, hvordan de kan leve med udfordringer og usikkerheder, og hvordan de skal håndtere situationer og følelser, der giver dem ubehag, så de bliver mere modstandsdygtige og bevarer konstruktive forbindelser på tværs af samfundsgrupper.

8. Unge skal være bevidste om og forstå demokrati, ligestilling, respekt for den menneskelige værdighed, menneskerettighederne, pluralisme og mangfoldighed og have medie- og IT-færdigheder. Dette bidrager til kritisk tænkning, en bevidsthed og viden om, hvordan information kan fordrejes og udnyttes af voldelige ekstremistiske grupper til at udbrede propaganda.

9. Foranstaltninger, der tager sigte på at forebygge voldelig radikalisering, bør ikke føre til stigmatisering eller forskelsbehandling af eller fremmedhad over for grupper af unge,

UNDERSTREGER FØLGENDE:

10. Ungdomsarbejde er en tilgængelig og opsøgende tjeneste og metode og et tilgængeligt og opsøgende redskab, der sigter mod positiv identitetsudvikling hos alle unge ved at tilbyde et ikkeformelt og uformelt miljø for udvikling af værdier, færdigheder, kompetencer, talenter og åbne holdninger, som også giver dem mulighed for at erkende og styre de risici, som de kan blive udsat for, herunder voldelig radikalisering.

11. Ungdomsarbejde anvender en bred og helhedsorienteret tilgang, inddrager unge aktivt og samarbejder med enkeltpersoner og grupper af unge for at finde løsninger på deres spørgsmål og problemer. På denne måde tilbyder ungdomsarbejde et sikkert miljø, hvor unge kan vokse op, skabe en identitet, føle et tilhørsforhold og blive udsat for positiv indflydelse fra jævnaldrende, og det kan forhindre negativt gruppepres, der fører til voldelig radikalisering.

12. Ungdomssektoren kan i samarbejde med uddannelsessektoren og andre relevante sektorer og aktører spille en afgørende rolle i en integreret og tværsektoriel tilgang til bekæmpelse af voldelig radikalisering, især i de tidlige faser, ved at støtte unge i deres udvikling og handlinger, fremme demokratiske og pluralistiske principper, inklusion og aktivt medborgerskab og sætte fokus på negative faktorer såsom forskelsbehandling og manglende fremtidsudsigter, der påvirker unges liv,

SOM UNDERSTREGER FØLGENDE:

13. De forskellige involverede elementer og kompleksiteten af voldelig radikalisering og dens store indvirkning på samfundet kræver en integreret og tværsektoriel tilgang på lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan. Denne tilgang inddrager forskellige sektorer og aktører, herunder ungdomsarbejde, organisationer, der ledes af unge, og uddannelse.

14. I en integreret og tværsektoriel tilgang bør ungdomspolitikker og ungdomsarbejde med fokus på et sikkert og inklusivt miljø, uformel og ikkeformel læring samt forebyggelse bringes i overensstemmelse med andre relevante sektorers politikker, redskaber og aktiviteter såsom tidlig underretning, effektiv indgriben og bekæmpelse af voldelig radikalisering. På denne måde kan der opnås en sammenhængende, struktureret, indbyrdes informeret og gensidigt støttet tilgang til unge, jævnaldrende og familier og deres sociale netværk.

15. En sådan tilgang bør betyde, at forskellige strategier anvendes afhængigt af graden af radikalisering: fra generelle forebyggelsesstrategier (4) tidligt i radikaliseringsprocessen til en mere målrettet tilgang rettet mod specifikke grupper eller enkeltpersoner, når der faktisk forekommer voldelig radikalisering. Dette supplerer ungdomsarbejdes centrale rolle som led i en tværsektoriel indsats med hensyn til at hjælpe unge med at finde deres plads i samfundet og med hensyn til at beskytte unge mod faren for voldelig ekstremisme,

OPFORDRER DERFOR MEDLEMSSTATERNE TIL UNDER HENSYNTAGEN TIL NÆRHEDSPRINCIPPET:

16. at arbejde på en integreret og tværsektoriel tilgang på nationalt, regionalt og lokalt plan for at nå ud til alle unge, der er i risiko for voldelig radikalisering, ved at: a) fremme effektivt og velafstemt samarbejde mellem ungdomssektoren, uddannelsessektoren og andre relevante sektorer og udvikle fælles redskaber, foranstaltninger og udveksling af god praksis (5) til at håndtere tilfælde af voldelig radikalisering b) undersøge og fremme den rolle, som ungdomsarbejde som en del af sammenslutninger og netværk på nationalt, regionalt og lokalt plan kan spille for dannelsen af et stærkt støttegrundlag for udvikling af unge, herunder deres modstandskraft og styrkelsen af beskyttende faktorer

17. hvor det er relevant, at anerkende og styrke ungdomssektoren i: a) dens rolle med hensyn til at støtte unge, så de ledes på rette vej til voksenlivet og finder deres plads i samfundet, og med hensyn til at skabe et sikkert og inklusivt miljø for unge, så de kan udvikle deres identitet, under hensyntagen til udviklingen af åndelig eller kulturel og religiøs identitet, når det er relevant b) dens rolle i forbindelse med fremme af demokratiske værdier og aktivt medborgerskab gennem forskellige former for ungdomsarbejde og fremme af respekten for kulturel mangfoldighed gennem interkulturel, interreligiøs og intergenerationel dialog samt anfægtelse af alle former for forskelsbehandling c) dens opsøgende arbejde i forhold til enkeltpersoner og grupper af unge i fare for voldelig radikalisering og udstødelse af samfundet og med hensyn til at støtte og inddrage unge i aktiviteter med jævnaldrende d) dens indsats for at opsøge unge for at undergrave og udfordre eksisterende voldelige ekstremistiske ideologier og modvirke dem med attraktive ikkevoldelige alternativer via internettet og sociale medier (6) e) at fremme uddannelse af ungdomsarbejdere og udvide deres kompetencer, så de er i stand til at blive opmærksomme på spørgsmål vedrørende voldelig radikalisering og er i stand til at identificere og bekæmpe propaganda, retorik og adfærd, der kan kædes sammen med voldelig radikalisering f) at støtte unge i at styrke deres medie- og IT-færdigheder og kritiske tænkning under anvendelse af en tværsektoriel tilgang, f.eks. gennem samarbejde mellem ungdomsarbejdssektoren og skoler eller lokale centre, hvilket kan bidrage til at forhindre rekruttering af disse unge til voldelige aktiviteter gennem jævnaldrendes indflydelse og sociale medier g) at fremme inddragelse af civilsamfundet h) dens evne til at udfylde sin rolle gennem forbedret tidssvarende bevidsthed og viden og forbedrede tidssvarende redskaber samt godt samarbejde med relevante sektorer og personer, hvilket fører til en situation, hvor voldelig radikalisering blandt unge erkendes og forebygges tidligt i) at tilskynde og støtte unge i at deltage i frivilligt arbejde, da det kan spille en vigtig rolle i en positiv identitetsudvikling og fremme empati og ansvarlig tænkning

18. at opretholde eksisterende bæredygtige foranstaltninger og praksis, der har vist sig at være vellykkede, og at gennemføre innovative og bæredygtige foranstaltninger og praksis, hvor det er relevant, der er skræddersyede til unge, med hensyn til lokale aktiviteter, demokratisk deltagelse, interkulturel læring og dialog, aktivt medborgerskab og positiv indbyrdes undervisning mellem jævnaldrende;

OPFORDRER DERFOR MEDLEMSSTATERNE OG KOMMISSIONEN TIL INDEN FOR DERES RESPEKTIVE KOMPETENCEOMRÅDER:

19. at øge samarbejdet på europæisk plan om udveksling af viden og praksis ved at arbejde sammen i EU-sammenhæng, herunder i ekspertgruppen om aktivt medborgerskab og forebyggelse af marginalisering og voldelig radikalisering, ekspertgruppen om digitalisering og EU-netværket til bevidstgørelse omkring radikalisering, og med relevante tredjelande og Europarådet (7) for at udveksle viden og bedste praksis med hensyn til forebyggelse af voldelig radikalisering, herunder brug af sociale medier, modfortællinger (8) og digitalt ungdomsarbejde

20. at udveksle oplysninger og bedste praksis og at udvikle vejledende principper, hvor det er relevant, for etablering af sammenslutninger eller netværk for en integreret og tværsektoriel tilgang og dermed lære at samarbejde på en effektiv, velafstemt og sammenhængende måde under hensyntagen til EU's forskelligartede kulturelle kontekst

21. at fremme udviklingen af en dialog og effektive modfortællinger for at støtte forældre, søskende, jævnaldrende og andre, der er i kontakt med unge, der er i risiko for voldelig radikalisering, og tilvejebringelsen af oplysninger om eksisterende støtteordninger og rådgivningsmuligheder

22. at udvikle uddannelsesmoduler for ungdomsarbejdere, hvor det er hensigtsmæssigt, som et grundlag for undervisningsmateriale, der skal anvendes på nationalt, regionalt og lokalt plan for at sikre, at ungdomsarbejde tilføres tilstrækkelig tidssvarende viden og bevidsthed samt tilstrækkelige tidssvarende værktøjer og færdigheder vedrørende: a) fænomenet med alle typer voldelig radikalisering, en forståelse af subkulturer samt specifikke interventionsmetoder til at forebygge voldelig radikalisering på et tidligt stadium b) udløsende faktorer, der fører til voldelig radikalisering c) den digitale verden, herunder internettet og sociale medier d) bekæmpelse af ekstremistisk indflydelse på internettet og i sociale medier og udfordring af voldelige ekstremistholdninger e) støtte til unge, så de kan udvikle kritisk tænkning og den relevante viden og de relevante færdigheder og kompetencer til at kunne forstå de forskellige kilder og dagsordener bag de oplyste informationer, herunder propaganda og hadefulde udtalelser f) støtte til jævnaldrende for at hjælpe unge med at undgå voldelig radikalisering gennem jævnaldrendes positive indflydelse g) samarbejde i tværsektorielle partnerskaber h) støtte til udvikling af unges identitet, interkulturelle kompetencer og forståelse af demokratiske og pluralistiske værdier og aktivt medborgerskab

23. at fremme og støtte gruppeseminarer for ungdomsarbejdere, eksperter, politiske beslutningstagere og forskere for at muliggøre udveksling af bedste praksis og oplysninger om, hvordan spørgsmålet om voldelig radikalisering bedst kan tackles

24. at fremme, iværksætte, koordinere, støtte og tilgængeliggøre resultaterne af yderligere forskning i voldelig radikalisering med henblik på forbedring af viden om spørgsmål som f.eks. omfanget af, oprindelsen til, beskyttende faktorer i forbindelse med og årsagerne til samt den kognitive og emotionelle dynamik i voldelig radikalisering for at sætte medlemsstaterne og Den Europæiske Union i stand til at udvikle evidensbaserede politikker og praksis;

OPFORDRER DERFOR EUROPA-KOMMISSIONEN TIL:

25. at sikre optimal formidling af resultaterne fra ekspertgruppen om aktivt medborgerskab og forebyggelse af marginalisering og voldelig radikalisering, der vil fungere som en anvendelig vejledning for ungdomsarbejdere, sociale organisationer og fagfolk i en integreret kooperativ kontekst i, hvordan de kan nå ud til og arbejde med unge, der risikerer voldelig radikalisering

26. at overveje, hvordan de eksisterende EU-programmer såsom Erasmus+, Et Kreativt Europa og »Europa for Borgerne« bedst kan bruges til at fremme den sociale inklusion af unge med forskellig baggrund og således bidrage til at forebygge radikalisering og sikre styrket kapacitet inden for ungdomsarbejde, samarbejde med uddannelsessektoren og andre relevante sektorer om dette emne samt styrkelse af de unges egen indflydelse.

(1) Special Eurobarometer 437 (2015): »Discrimination in the EU in 2015«.

Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (2012): »Making hate crime visible in the European Union«.

(2) Voldelig radikalisering er et komplekst problem, som ikke er ens defineret. I denne forbindelse betegner voldelig radikalisering en proces, hvor en person accepterer anvendelse af vold for at nå politiske, ideologiske eller religiøse mål, herunder voldelig ekstremisme og terrorisme. Bemærk, at radikalisering ikke nødvendigvis fører til voldelig ekstremisme eller terrorisme, og at radikale tilkendegivelser ikke behøver at være problematiske i sig selv.

(3) F.eks. lærere, uddannelsespersonale på universiteter, socialarbejdere, ungdomsarbejdere, personale i sundhedssektoren, frivillige, naboer, sportstrænere, religiøse og uformelle ledere samt lokale politibetjente.

(4) Generelle forebyggelsesstrategier er udformet til at nå hele befolkningen uden hensyn til individuelle risikofaktorer. De kan målrettes for eksempel alle unge inden for en bestemt aldersgruppe. Målet er at sikre et vist grundlæggende niveau af modstandskraft blandt unge.

(5) F.eks. EU-netværket til bevidstgørelse omkring radikaliserings database over god praksis, redskabet Youth Wiki og Europæisk Videncenter for Ungdomspolitiks database over god praksis.

(6) Som eksempler kan nævnes: No Hate Speech-kampagnen, ungdomsinformation samt EYCA og ERYICA.

(7) F.eks. inden for rammerne af bevægelsen No Hate Speech Movement.

(8) Modfortællinger er kommunikationsaktiviteter, der direkte eller indirekte anfægter ekstremistiske fortællinger enten online eller offline, herunder modfakta, på et mere faktuelt grundlag.