B4-0377, 0379, 0385, 0386 og 0402/99

Beslutning om situationen i Kosovo

Europa-Parlamentet,

* der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i Kosovo og det tidligere Jugoslavien,

* der henviser til FN's Sikkerhedsraads resolutioner 1160 (1998), 1199 (1998) og 1203 (1998),

A. der er dybt chokeret over den voksende brutalitet, der praeger den etniske udrensningsproces i Kosovo, og den humanitaere tragedie, der nu udspiller sig i omraadet som foelge af denne proces,

B. der henviser til, at serbernes intimideringskampagne og overgreb mod den albanske befolkning i Kosovo er blevet yderligere intensiveret gennem de sidste faa maaneder og er kulmineret i oedelaeggelsen af utallige landsbyer og i hundredtusindvis af maends, kvinders og boerns flugt til nabolandene under rystende omstaendigheder,

C. der understreger, at dette brutale overgreb fra de serbiske og jugoslaviske myndigheders side ikke blot har resulteret i en af de vaerste humanitaere tragedier i Europa siden Anden Verdenskrigs afslutning, men ogsaa har foert til en alvorlig destabilisering i hele den sydlige del af Balkan,

D. der bemaerker, at den dramatiske stigning i volden og menneskerettighedskraenkelserne maa betragtes som et bevidst forsoeg fra praesident Milosevic' og de serbiske og jugoslaviske myndigheders side paa at oedelaegge Kosovo-befolkningens faelles identitet,

E. der understreger, at praesident Milosevic' afvisning af en fredelig forhandlingsloesning paa den barbariske konflikt i Kosovo, de fortsatte overgreb mod Kosovos befolkning og den stadig voksende humanitaere katastrofe i omraadet har tvunget NATO til at tage beslutningen om at indlede »Operation Allied Force« mod militaere maal i Forbundsrepublikken Jugoslavien,

F. der henviser til, at NATO paa grundlag af en enstemmig afgoerelse truffet af organisationens medlemsstater besluttede at indlede en begraenset militaeraktion mod de jugoslaviske styrker med det formaal at faa Forbundsrepublikken Jugoslavien til at overholde tidligere aftaler og principperne i udkastet til aftale fra Rambouillet,

G. der med dyb beklagelse konstaterer, at NATO's luftangreb mod militaere maal i Forbundsrepublikken Jugoslavien ogsaa har kraevet en raekke ofre blandt civilbefolkningen trods NATO's bestraebelser paa at begraense saadanne tab,

H. der beklager, at det ikke var muligt i fuldt omfang at inddrage De Forenede Nationer og Sikkerhedsraadet i beslutningen om at tvinge praesident Milosevic til at acceptere en forhandlingsloesning paa konflikten i Kosovo, fordi to faste medlemmer af Sikkerhedsraadet forhindrede, at det opretholdt FN's myndighed og gennemfoerte sine egne resolutioner om dette spoergsmaal,

I. der henviser til, at stabile og produktive langsigtede forbindelser med Den Russiske Foederation har stor betydning for baade EU og NATO, men paapeger, at noedvendigheden af saadanne forbindelser imidlertid ikke kan fratage EU muligheden for at gribe ind over for folkedrab og destabilisering i en i forvejen kriseramt region,

J. der understreger, at styrkelsen af de internationale menneskerettighedsnormer boer have forrang for nationale suveraenitetsovervejelser,

K. der henviser til, at oeget samarbejde og byrdedeling mellem EU's medlemsstater er bydende noedvendigt i betragtning af den katastrofale flygtningekrise, der er under udvikling i Kosovo, Montenegro, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Albanien,

L. der desuden understreger, at der foerst og fremmest boer soerges for dem, der opholder sig i omraadet - ved at tilbyde dem husly, mad og medicin - for at muliggoere en hurtig tilbagevenden til deres hjem, saa snart konflikten er ophoert, men at der som en ekstraordinaer og midlertidig foranstaltning ogsaa boer soerges for flygtninge i Unionens medlemsstater,

M. der henviser til, at det staar mere og mere klart, at der er brug for et globalt tiltag i omraadet med henblik paa en grundig tackling af alle problemer i landene i Sydoesteuropa og en reel stabilisering i regionen,

N. der er dybt foruroliget over situationen i Republika Srpska, hvor de seneste udviklinger bringer de skroebelige Dayton-aftaler i alvorlig fare,

O. der henviser til, at befolkningerne i Kosovo, Serbien og Montenegro er ofre for en kriminel politik, der er praesident Milosevic' og hans regimes vaerk,

1. fordoemmer paa det kraftigste den bevidste og massive etniske udrensningspolitik og de serbiske og jugoslaviske troppers og paramilitaere styrkers brutale oedelaeggelse af menneskeliv og ejendom i Kosovo;

2. accepterer, at en militaer aktion mod Forbundsrepublikken Jugoslaviens styrker var uundgaaelig efter Rambouillet-forhandlingernes sammenbrud og de manglende resultater af yderligere maeglingsbestraebelser;

3. opfordrer de serbiske og jugoslaviske myndigheder til oejeblikkeligt og fuldt ud at gennemfoere FN's Sikkerhedsraads resolutioner 1160 (1998), 1199 (1998) og 1203 (1998) og

* traekke de serbiske og jugoslaviske tropper tilbage fra Kosovo og standse den etniske udrensningsproces samt den brutale oedelaeggelse af menneskeliv og ejendom,

* skabe forudsaetning for, at flygtningene kan vende tilbage til deres hjem i sikkerhed,

* gaa med til udstationering af en international sikkerhedsstyrke samt

* skabe forudsaetning for en politisk loesning paa konflikten i Kosovo;

4. er overbevist om, at en varig politisk loesning noedvendigvis maa vaere baseret paa en internationalt garanteret vaesentlig grad af autonomi for Kosovo inden for Forbundsrepublikken Jugoslaviens eksisterende graenser;

5. paaskoenner det initiativ, FN's generalsekretaer, Kofi Annan, har taget til at optraede som maegler for at bringe konflikten til ophoer;

6. opfordrer indtraengende Raadet til at goere sit bedste for at inddrage FN's Sikkerhedsraad og OSCE's formandskab i bestraebelserne paa at klare den humanitaere noedsituation og fastlaegge de naermere bestemmelser for udstationeringen af multinationale landtropper med mandat til at udfoere fredsbevarende opgaver og fredshaandhaevelsesopgaver for at goere det muligt for flygtningene at vende tilbage overalt i Kosovo;

7. opfordrer Kommissionen, Raadet og medlemsstaterne til paa Den Europaeiske Unions vegne i naert samarbejde med saavel Rusland som USA at henstille til Sikkerhedsraadet at goere hele Kosovo til »en beskyttet humanitaer zone«;

8. opfordrer Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne til at spille en ledende rolle svarende til medlemsstaternes stoerrelse og oekonomiske kapacitet i forbindelse med hjaelpen til flygtningene og bistanden til de nabostater og -omraader, der har modtaget flygtninge;

9. opfordrer Raadet til i samarbejde med andre internationale organer at forbedre koordineringen af den humanitaere indsats og til at oege bistanden til flygtningene i omraadet; opfordrer endvidere Raadet og medlemsstaterne til at paatage sig deres ansvar og vaere lige saa generoese som de europaeiske borgere, der i titusindvis er rede til at modtage flygtninge fra Kosovo, indtil der er skabt betingelser for disses tilbagevenden til Kosovo;

10. understreger imidlertid, at flygtninge udelukkende vil blive evakueret fra omraadet paa frivillig basis;

11. udtrykker tilfredshed med Kommissionens nylige afgoerelse om at frigive 250 mio. euro til bistand til de deporterede befolkningsgrupper fra Kosovo samt til de nabostater, der er mest beroert af den massive deportationspolitik, og opfordrer Kommissionen og Raadet til at tage de noedvendige skridt i naert samarbejde med Parlamentet som den ene af budgetmyndighedens to parter;

12. opfordrer indtraengende medlemsstaternes regeringer til at blive enige om og uden yderligere forsinkelse vedtage de foreslaaede faelles aktioner vedroerende midlertidig beskyttelse af fordrevne personer og om solidaritet med henblik paa at yde fordrevne fra Kosovo oejeblikkelig beskyttelse i EU;

13. opfordrer Kommissionen, Raadet og medlemsstaterne til - i samarbejde med USA og Rusland - at tage et omfattende initiativ til fordel for den sydlige del af Balkan i form af en faelles strategi vedtaget af Raadet med sigte paa en oekonomisk og social genopbygning af hele omraadet og gentager, at det sydoestlige Europa har brug for en stabilitetspagt, der kan bane vejen for en langsigtet politisk og oekonomisk stabiliseringsproces som led i en forbedring af forbindelserne med Den Europaeiske Union;

14. er af den opfattelse, at en forudsaetning for fred og stabilitet i hele regionen er, at der indfoeres demokrati og retsstatslige forhold i Jugoslavien, og opfordrer foelgelig Raadet og Kommissionen til at intensivere sin indsats for at informere befolkningerne i Serbien og Montenegro, isaer i form af udsendelser paa serbisk;

15. henstiller til myndighederne i Beograd at sikre Ibrahim Rugova, der har modtaget Sakharov-prisen, fuld bevaegelsesfrihed og indbyder ham til at tale i Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender;

16. anmoder Raadet om at intensivere og styrke forbindelserne med regeringen i Montenegro, som har spillet en afgoerende rolle med hensyn til at forhindre en yderligere spredning af konflikten;

17. opfordrer Raadet og medlemsstaterne til at tage et omfattende initiativ med henblik paa at reformere De Forenede Nationer, saaledes at FN lettere kan involvere sig fuldt ud i alle fredsbevarende og fredsskabende aktiviteter samt til at styrke den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik med henblik paa at give Unionen selv mulighed for at traeffe fredsbevarende og fredsskabende foranstaltninger;

18. kraever, at praesident Milosevic og andre, som har gjort sig skyldige i krigsforbrydelser og etniske udrensninger, bringes for Den Internationale Krigsforbryderdomstol for det tidligere Jugoslavien, og gentager sin anmodning til de stater, der er i besiddelse af beviser for disses strafferetlige og politiske ansvar for forbrydelserne begaaet i Kroatien, Bosnien og Kosovo, om ufortoevet at fremsende disse beviser til denne domstol; opfordrer til, at ikke-statslige organisationer med den noedvendige ekspertise ogsaa inddrages i arbejdet med indsamlingen af oejenvidneberetninger og beviser for de forbrydelser, der er blevet begaaet;

19. opfordrer til ratificering af statutten for Den Internationale Straffedomstol som middel til at forhindre fremtidige krigsforbrydelser;

20. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, NATO, De Forenede Nationer, praesident Milosevic og regeringerne og parlamenterne i Albanien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Forbundsrepublikken Jugoslavien, Montenegro og Serbien samt til Ibrahim Rugova.