BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Formålet med den fælles fiskeripolitik som fastsat i forordning (EU) nr. 1380/2013 ("grundforordningen") er at sikre en udnyttelse af havets levende biologiske ressourcer, der sikrer langsigtet miljømæssig, økonomisk og social bæredygtighed.

Ved Rådets afgørelse 98/392/EF godkendte EU De Forenede Nationers havretskonvention, som blandt andet indeholder principper og regler for bevarelse og forvaltning af havets levende biologiske ressourcer. Som led i sine mere generelle internationale forpligtelser deltager EU i bestræbelser i internationale farvande på at bevare fiskebestande.

I henhold til Rådets afgørelse 86/238/EØF har EU været kontraherende part i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (i det følgende benævnt ”ICCAT-konventionen”) siden den 14. november 1997.

ICCAT-konventionen fastlægger en ramme for det regionale samarbejde om bevarelse og forvaltning af tun og tunlignende arter i Atlanterhavet og de tilstødende farvande gennem oprettelse af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (”ICCAT”).

ICCAT har beføjelse til at vedtage bindende afgørelser (henstillinger) om bevarelse og forvaltning af de fiskerier, der hører under organisationens kompetenceområde, som er bindende for de kontraherende parter. Disse henstillinger er hovedsagelig rettet til ICCAT-konventionens kontraherende parter, men omfatter også forpligtelser for private operatører (f.eks. fartøjsførere). ICCAT's henstillinger træder i kraft seks måneder efter vedtagelsen, og de skal for EU’s vedkommende gennemføres i EU-retten hurtigst muligt.

Under ICCAT's årlige møde i 2016, som blev afholdt i Vilamoura (Portugal), tog ICCAT’s CPC’er et afgørende skridt i forhold til at tackle den alarmerende situation for sværdfisk i Middelhavet (Xiphias gladius) ved at vedtage en 15-årig genopretningsplan i ICCAT's henstilling 16-05. Henstillingen indeholder regler for bevarelse, forvaltning og regulering af bestanden af sværdfisk i Middelhavet for at opnå en biomasse svarende til det maksimalt bæredygtige udbytte inden 2031, idet sandsynligheden for at nå dette mål ligger på mindst 60 %.

I december 2016 sendte EU et brev til ICCAT's sekretariat, hvori gennemførelsen af ICCAT's henstilling 16-05 blev bekræftet pr. 1. januar 2017.

Dette forslag har til formål at gennemføre ICCAT's henstilling 16-05 i EU-retten, således at EU kan opfylde sine internationale forpligtelser og give operatørerne retssikkerhed med hensyn til regler og forpligtelser.

I henhold til ICCAT-henstilling 16-05 om indførelse af en flerårig genopretningsplan for sværdfisk i Middelhavet vil det under visse omstændigheder være nødvendigt at udsmide og genudsætte sværdfisk. Af hensyn til EU’s internationale forpligtelser i henhold til ICCAT indeholder den delegerede forordning (EU) 2018/191 undtagelser fra landingsforpligtelsen for middelhavssværdfisk som fastsat i grundforordningens artikel 15. Denne forordning om en genopretningsplan for sværdfisk i Middelhavet behøver således ikke omfatte sådanne udsmids- og genudsætningsforpligtelser og berører ikke de tilsvarende bestemmelser i den delegerede forordning (EU) 2018/191.

I artikel 15, stk. 2, i grundforordningen er det fastsat, at landingsforpligtelsen bør gennemføres med forbehold af EU’s internationale forpligtelser. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for at gennemføre sådanne internationale forpligtelser i EU-retten, herunder især undtagelser fra landingsforpligtelsen.

I henhold til ICCAT-henstilling 16-05 skal sværdfisk om bord på fartøjer, herunder inden for sportsfiskeri og rekreativt fiskeri, der overstiger den tildelte kvote for fartøjet og/eller den maksimalt tilladte bifangst, smides ud. Middelhavssværdfisk om bord på fartøjer, der er mindre end den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse, skal ligeledes smides ud. Dette gælder dog ikke en given bifangst, der er fastsat af medlemsstaterne i deres årlige fiskeriplaner.

I Rådets forordning (EU) 2017/127 er der for 2017 fastlagt fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande. Fiskerimulighederne ændres som regel adskillige gange i løbet af den periode, de er fastsat for.

Med vedtagelsen af ICCAT-henstilling 16-05 blev den samlede tilladte fangstmængde (”TAC”) for sværdfisk i Middelhavet fastsat til 10 500 tons. ICCAT havde dog ikke tildelt CPC’erne en TAC, hvorfor EU's andel på tidspunktet for offentliggørelsen af Rådets forordning (EU) 2017/127 var ukendt. ICCAT skulle indkalde en arbejdsgruppe for at fastlægge en rimelig og ligelig fordelingsordning for TAC for sværdfisk i Middelhavet og fastlægge en kvote for CPC’er for 2017.

Arbejdsgruppen mødtes i Madrid den 20.-22. februar 2017, og der blev indgået en aftale mellem parterne om tildeling af kvoter for 2017, og der blev opnået et kompromis vedrørende forvaltningen af kvoteudnyttelsen for 2017.

Det var derfor relevant at ændre Rådets forordning (EU) 2017/127 for at skabe retssikkerhed for operatører, både hvad angår de mængder sværdfisk i Middelhavet, de måtte fange i 2017, og indførslen af områder med fangstbegrænsninger. Denne ændring fandt sted gennem Rådets forordning (EU) 2017/1398.