BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Ledigheden og de fortsat høje tal for fattigdom gør det nødvendigt at skride ind på EU-niveau såvel som på nationalt niveau. Næsten 23 millioner mennesker står i dag uden arbejde, og mere end 113 mio. skønnes at leve med risiko for fattigdom eller social udelukkelse. Sociale spørgsmål og beskæftigelsesspørgsmål ligger de europæiske borgere meget på sinde, og folk forventer mere af Unionen på området. Unionen står over for yderligere udfordringer i form af mangel på kvalificeret arbejdskraft, utilfredsstillende resultater af den aktive arbejdsmarkedspolitik og uddannelsessystemer, social udelukkelse af marginaliserede grupper samt arbejdskraftens lave mobilitet. Der er behov for både politiske initiativer og konkrete støtteforanstaltninger.

Mange af disse problemer er blevet forstærket af den finansielle og økonomiske krise, den demografiske udvikling og migrationstendenserne og de hurtige teknologiske omvælt­ninger. Medmindre der sættes effektivt ind over for dem, kommer de til at udgøre en stor udfordring for social samhørighed og konkurrenceevne. Det er derfor afgørende, at vækst­fremmende investeringer i infrastruktur, regional konkurrenceevne og erhvervsudvikling ledsages af foranstaltninger, der understøtter en bæredygtig jobskabelse inden for arbejdsmarkedspolitik, uddannelse og erhvervsuddannelse, social integration, arbejdstageres, virksomheders og iværksætteres tilpasningsevne samt den forvaltningsmæssige kapacitet.

Den Europæiske Socialfond (ESF) støtter politikker og prioriteter med henblik på at opnå fremskridt med hensyn til fuld beskæftigelse, forbedret kvalitet og produktivitet på arbejdspladsen, forbedret geografisk og faglig mobilitet blandt arbejdstagere i Unionen, forbedrede uddannelsessystemer og styrkelse af den sociale integration for dermed at bidrage til økonomisk, social og territorial samhørighed.

Da ESF bør være i fuld overensstemmelse med Europa 2020-strategien og dennes overordnede mål, bør fonden understøtte den politik, der føres af medlemsstaterne inden for de integrerede retningslinjer, der vedtages i henhold til traktatens artikel 121 og artikel 148, stk. 4, og henstillingerne angående de nationale reformprogrammer. Ved at der fastsættes mindste­andele og -beløb for ESF som en af strukturfondene, sikres det, at omfanget af investeringer, som er direkte målrettet europæiske borgere, afspejler Unionens prioriteter i tilstrækkelig grad.

ESF vil også yde et værdifuldt bidrag til andre vigtige prioriteter i Europa 2020-strategien, såsom styrkelse af vores investering i forskning og innovation, forbedret adgang til og brug af informations- og kommunikationsteknologier, øget konkurrenceevne i små og mellemstore virksomheder, støtte til overgangen til en lavemissionsøkonomi, miljøbeskyttelse og fremme af en bæredygtig ressourceudnyttelse. ESF vil samarbejde med det nye integrerede program for sociale forandringer og innovation. Sammen vil de danne et omfattende europæisk initiativ angående beskæftigelse og social integration.

2. RESULTATER AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG AF KONSEKVENSANALYSER

Ved udarbejdelsen af dette forslag er der taget hensyn til resultaterne af de offentlige høringer om 5. situationsrapport om økonomisk og social samhørighed[1], gennemgangen af EU-budgettet[2] og forslagene til den flerårige finansielle ramme[3].

Den offentlige høring om den femte samhørighedsrapports konklusioner fandt sted mellem den 12. november 2010 og den 31. januar 2011 og blev afrundet med et samhørighedsforum. Der indkom i alt 444 bidrag. Der indkom besvarelser fra medlemsstaterne, regionale og lokale myndigheder, arbejdsmarkedets parter, europæiske interesseorganisationer, ikke-statslige organisationer, borgere og andre aktører. Høringen affødte en række spørgsmål om den fremtidige samhørighedspolitik. Et resumé af resultaterne blev offentliggjort den 13. maj 2011[4].

Desuden blev der tilrettelagt særlige konferencer og seminarer om ESF's fremtid. I juni 2010 deltog mere end 450 højtstående repræsentanter fra offentlige myndigheder, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet på europæisk og nationalt niveau såvel som fra tredjelande i konferencen "ESF og Europa 2020". Desuden fandt et seminar om ESF's fremtid med deltagelse af ikke-statslige organisationer og arbejdsmarkedets parter sted i december 2010.

Den 7 oktober 2010 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning om den fremtidige samhørig­hedspolitik og ESF[5]. Europa-Kommissionen har også anmodet om og modtaget sonderende udtalelser fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[6] og Regionsudvalget[7].

ESF-udvalgets ad hoc‑gruppe om Den Europæiske Socialfonds fremtid, der er en uformel gruppe af eksperter fra medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter, ydede ekspertrådgivning. Ad hoc-gruppen holdt møde 7 gange i perioden december 2009 til marts 2011. Desuden blev der nedsat en arbejdsgruppe med repræsentanter for medlemsstaterne for at drøfte fælles indikatorer. Den afholdt møde fire gange og fastlagde grundlaget for de foreslåede indikatorer. ESF-udvalget afgav egne udtalelser om ESF's fremtid på sine møder den 3. juni 2010 og 10. marts 2011. Både Beskæftigelsesudvalget (EMCO) og Udvalget for Social Beskyttelse (SPC) afgav også specifikke udtalelser i henholdsvis januar og marts 2011.

Resultaterne af de efterfølgende evalueringer, der er foretaget for programmerne for 2000-2006, og en bred vifte af undersøgelser blev anvendt som input. Der er foretaget en specifik konsekvensanalyse af ESF-forordningen som led i en pakke på tre konsekvensanalyser, der også omfatter forordningerne om EFRU og Samhørighedsfonden og konsekvensanalysen vedrørende den generelle forordning for ESF, EFRU og Samhørighedsfonden.

Konsekvensanalysen af ESF-forordningen berørte i hovedsagen instrumentets anvendelses­område og et særligt aspekt med hensyn til forenkling. Desuden drøftedes samspillet mellem og komplementariteten med de finansielle instrumenter, der er til rådighed for Kommissionens generaldirektorat for beskæftigelse, sociale anliggender, arbejdsmarkeds­forhold og inklusion, navnlig ESF, Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen og Progress-programmet, Eures og mikrofinansieringsfaciliteten under Progress.

Der er meget bred opbakning til ESF's rolle. ESF anses for at tilvejebringe betydelig europæisk merværdi, idet den giver medlemsstaterne og regionerne mulighed for at tage fat på centrale europæiske prioriteter med europæisk finansiering. Fonden anses for en væsentlig byggesten, der benyttes til at imødegå de vigtigste udfordringer, som europæiske borgere må imødese, og skabe fremskridt i henseende til opfyldelsen af målene i Europa 2020-strategien. Fokusering på hovedudfordringerne og på Rådets henstillinger ses generelt som en vigtig forudsætning for støttens effektivitet. Der er også behov for at gøre støtten og den tilknyttede revisionsbyrde mindre kompleks, især når det gælder mindre støttemodtagere.

3. FORSLAGETS JURIDISKE INDHOLD

Den Europæiske Socialfond (ESF) er oprettet ved artikel 162 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Timingen af den fornyede gennemgang af EU-støtte til at fremme samhørighed hænger sammen med forslaget til en ny flerårig finansiel ramme, jf. Kommissionens arbejdsprogram.

Dette forslag til forordning bygger på artikel 164 i TEUF. Ved Rådets forordning (EU) nr. […] opstilles rammerne for strukturfondenes og Samhørighedsfondens indsats, og der fastsættes navnlig tematiske mål, principper og regler for programmering, overvågning og evaluering samt forvaltning og kontrol.

Inden for denne overordnede ramme defineres ESF's formål og anvendelsesområde i nærværende forslag tillige med de tilknyttede investeringsprioriteter, hvormed der tages højde for tematiske mål, og der fastsættes specifikke bestemmelser om operationelle programmer, som medfinansieres af ESF, og om støtteberettigede udgifter.

ESF vil arbejde inden for rammerne af artikel 174 i TEUF, hvori Den Europæiske Union opfordres til at styrke sin økonomiske, sociale og territoriale samhørighed og fremme en harmonisk udvikling af Unionen som helhed ved at mindske forskellene mellem de forskellige regioners udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede regioner.

I EU's budgetrevision er det fremhævet, at: "EU's budget bør derfor bruges til at finansiere fælles offentlige goder, som medlemsstaterne og regionerne ikke kan finansiere selv, eller som EU kan sikre bedre"[8]. Nærværende forslag overholder subsidiaritetsprincippet, eftersom opgaverne for ESF er fastsat i traktaten, og politikken gennemføres i overensstemmelse med princippet om delt forvaltning og under hensyntagen til den institutionelle kompetence i medlemsstaterne og regionerne.

4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Kommissionens forslag til en flerårig finansiel ramme omfatter et forslag på 376 mia. EUR til samhørighedspolitikken i perioden 2014-2020.

Foreslået budget 2014-2020 || Mia. EUR || ESF's mindste andel || Deraf følgende mindstebeløb for ESF Mia. EUR

Mindre udviklede regioner Overgangsregioner Mere udviklede regioner Territorialt samarbejde Samhørighedsfonden Ekstra tildeling til tyndtbefolkede områder og randområder || 162.6 38.9 53.1 11.7 68.7 0.926 || 25 % 40 % 52 % - - - || 40.7 15.6 27.6 - - -

"Netforbindelser i Europa" inden for transport, energi og ikt || 40 mia. EUR (med yderligere 10 mia. EUR øremærket i Samhørighedsfonden) || - ||

*Alle tal i faste 2011-priser

Med henblik på at øge fondenes bidrag til indsatsen for at virkeliggøre de overordnede mål i Europa 2020-strategien fastsættes mindste andele for ESF for hver kategori af regioner, som er defineret i forslaget om en generel forordning. Dette har til følge, at ESF's mindste andel i alt vil blive 25 % af budgettet til samhørighedspolitikken (idet tildelingen til "Netforbindelser i Europa" er undtaget), dvs. 84 mia. EUR. Den angivne mindste ESF-tildeling indbefatter budgettet (2,5 mia. EUR) for et kommende forslag fra Kommissionen om fødevarebistand til de socialt dårligst stillede.

5. RESUMÉ AF INDHOLDET AF FORORDNINGEN

Det foreslås i udkastet til ESF-forordningen for 2014-2020, at ESF's anvendelsesområde målrettes fire "tematiske mål" i hele Den Europæiske Union: i) fremme af beskæftigelse og arbejdskraftens mobilitet; ii) investering i uddannelse, færdigheder og livslang læring; iii) fremme af social integration og fattigdomsbekæmpelse; iv) styrkelse af den institutionelle kapacitet og effektiv offentlig forvaltning. Hver tematisk målsætning er omsat i interven­tionskategorier eller "investeringsprioriteter". Desuden bør ESF også bidrage til at opfylde andre tematiske mål som f.eks. at støtte overgangen til en klimaresistent og ressourceeffektiv økonomi med et lavt CO2-emissionsniveau, udnytte informations- og kommunikations­teknologi bedre, fremme forskning, teknologisk udvikling og innovation og styrke konkurrenceevnen i små og mellemstore virksomheder.

Det er nødvendigt at koncentrere finansieringen for at nå tilstrækkelige og påviselige resultater. For at sikre denne koncentration foreslås det, at

– støtte til forvaltningskapacitet bør begrænses til medlemsstater, som har mindre udviklede regioner, eller som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden

– mindst 20 % af ESF-tildelingen bør afsættes til "fremme af social integration og fattigdomsbekæmpelse"

– operationelle programmer bør koncentrere finansieringen om et begrænset antal "investeringsprioriteter".

Endvidere tydeliggøres og styrkes ESF's bidrag til EU's tilsagn om at fjerne uligheder mellem mænd og kvinder og hindre forskelsbehandling i udkastet til forordning. Medlemsstaterne bør kombinere en solid integrering af kønsaspektet med særlige foranstaltninger for at fremme ligestillingen mellem mænd og kvinder og ikke-forskelsbehandling.

Ligeledes tilsigtes det i udkastet til forordning at styrke den sociale innovation og tværnationalt samarbejde i ESF med et incitament i form af en højere medfinansieringssats for prioriteter i relation til disse, særlige programmerings- og overvågningsordninger og en styrket rolle til Kommissionen i forbindelse med udveksling og formidling af god praksis, fælles foranstaltninger og resultater i hele Unionen.

I udkastet til forordning foreslås minimumsstandarder for kvalitet og et sæt obligatoriske fælles indikatorer for overvågnings- og evalueringssystemer. Derved bør det sikres, at overvågningen frembringer solide og pålidelige data, som let kan sammenlægges på EU-plan, og at evalueringen er målrettet mod at vurdere ESF-støttens effektivitet og resultater.

I udkastet til forordning tillægges det stor betydning, at arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer inddrages i programmeringen og gennemførelsen af ESF's prioriteter og foranstaltninger. Til dette formål opfordres der i udkastet til forordning til, at en passende del af ESF-midlerne afsættes til kapacitetsopbygning hos arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer i mindre udviklede regioner og lande. Fælles aktiviteter, der gennemføres af arbejdsmarkedets parter, vil også modtage støtte i betragtning af deres afgørende rolle inden for beskæftigelse, uddannelse og social integration.

I samme ånd foreslås i udkastet til forordning et begrænset antal særlige regler for støtteberettigelse for at lette adgangen til ESF-finansiering for mindre støttemodtagere og operationer og for at tage højde for, at ESF-operationernes er af forskellig art, og at ESF-støttemodtagerne er af en anden type, end det er tilfældet for andre fonde. For at sikre, at forenklingen kommer støttemodtagerne til gode, foreslås det i udkastet til forordning at udvide anvendelsen af metoder med forenklede omkostninger, bl.a. ved at gøre dem obligatorisk for mindre operationer. Med disse bestemmelser mindskes den administrative byrde for støttemodtagere og forvaltningsmyndigheder, resultatorienteringen i ESF styrkes, og de bidrager til at mindske fejlmulighederne.

Endelig er der indført særlige bestemmelser om finansielle instrumenter for at tilskynde medlemsstaterne og regionerne til at skabe en løftestangseffekt med ESF og dermed øge dennes kapacitet til at finansiere foranstaltninger til støtte for beskæftigelse, uddannelse og social integration.

2011/0268 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1081/2006

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 164,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen[9],

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[10],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[11],

efter den almindelige lovgivningsprocedure og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ved forordning (EU) nr. […] fastlægges rammebestemmelserne for indsatsen under Den Europæiske Socialfond (ESF), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Fiskerifond, og navnlig fastlægges de tematiske mål, principper og regler for programmering, overvågning og evaluering samt forvaltning og kontrol. Det er derfor nødvendigt at fastsætte Den Europæiske Socialfonds opgaver og anvendelsesområde tillige med de tilknyttede investerings­prioriteter vedrørende de tematiske mål og at fastsætte særlige bestemmelser om den type aktiviteter, der kan finansieres af ESF.

(2) ESF bør forbedre beskæftigelsesmulighederne, fremme uddannelse og livslang læring og udvikle aktive integrationspolitikker i overensstemmelse med de opgaver, der er tillagt ESF i traktatens artikel 162, og dermed bidrage til den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i overensstemmelse med traktatens artikel 174. I henhold til traktatens artikel 9 bør ESF tage hensyn til de krav, der er knyttet til fremme af et højt beskæftigelsesniveau, sikring af passende social beskyttelse, bekæmpelse af social udelukkelse samt et højt niveau for uddannelse, erhvervsuddannelse og beskyttelse af menneskers sundhed.

(3) Det Europæiske Råd opfordrede den 17. juni 2010 til, at alle fælles politikker, herunder samhørighedspolitikken, støtter Europa 2020-strategien for intelligent, bære­dygtig og inklusiv vækst"[12]. For at sikre fuld tilpasning af ESF til denne strategis mål, især for beskæftigelse, uddannelse og bekæmpelse af social udelukkelse bør ESF støtte medlemsstaternes gennemførelse af Rådets henstillinger om medlemsstaternes og Unionens overordnede retningslinjer for den økonomiske politik og Rådets afgørelser om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 121 og artikel 148, stk. 4. ESF bør også bidrage til gennem­førelsen af flagskibsinitiativerne og særlig "En dagsorden for nye kvalifikationer og job"[13], "Unge på vej"[14] og "Den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse"[15]. ESF vil også støtte aktiviteterne i initiativerne "En digital dagsorden"[16] og "Innovation i EU"[17].

(4) Den Europæiske Union står over for strukturelle udfordringer som følge af den økonomiske globalisering, teknologiske ændringer og en støt aldrende arbejds­styrke og mangel på arbejdskraft i nogle sektorer og regioner. Udfordringerne forværredes yderligere af den nylige økonomiske og finansielle krise, som har resulteret i øget arbejdsløshed, som især rammer unge og andre udsatte grupper, f.eks. indvandrere. ESF bør sigte mod at fremme beskæftigelse og støtte arbejdskraftens mobilitet, investere i uddannelse, færdigheder og livslang læring, fremme social integration og bekæmpe fattigdom. Ved at fremme velfungerende arbejdsmarkeder, idet arbejdstageres tværnationale geografiske mobilitet styrkes, bør ESF navnlig støtte det europæiske arbejdsformidlingsnet Eures i forbindelse med ansættelse og de tilhørende oplysninger, rådgivning og vejledning på nationalt og tværnationalt plan.

(5) Ud over disse prioriteter bør den offentlige forvaltnings effektivitet forbedres i de mindre udviklede regioner og medlemsstater med henblik på at øge den økonomiske vækst og beskæftigelsesmuligheder, og den institutionelle kapacitet bør styrkes hos de aktører, som står for beskæftigelse, uddannelse og sociale politikker.

(6) Samtidig er det vigtigt at støtte europæiske små og mellemstore virksomheders udvikling og konkurrenceevne og at sikre, at folk gennem erhvervelse af egnede færdigheder og gennem livslang læring kan tilpasse sig nye udfordringer såsom overgangen til en videnbaseret økonomi, den digitale dagsorden og overgangen til en mere energieffektiv økonomi med lavere CO2-emissioner. ESF bør bidrage til at imødegå disse udfordringer ved at forfølge sine tematiske hovedmål. ESF bør i den forbindelse styrke arbejdsstyrkens overgang til grønnere færdigheder og arbejdspladser, bl.a. inden for energieffektivitet, vedvarende energi og bæredygtige transportsektorer under hensyn til Unionens hensigt om at øge andelen af EU-budgettet, som er afsat til integration af klimaaspektet, til mindst 20 % med bidrag fra forskellige politikområder.

(7) ESF bør bidrage til Europa 2020-strategien og sikre, at støtten i højere grad koncentreres om Den Europæiske Unions prioriteter. ESF bør navnlig øge sin støtte til kampen mod social udelukkelse og fattigdom gennem en mindste øremærket tildeling. Alt efter udviklingsniveauet i de støttede regioner bør valget og antallet af investeringsprioriteter med henblik på støtte fra ESF også være begrænset.

(8) En række fælles output- og resultatindikatorer bør fastlægges for at sikre en tættere overvågning og en bedre vurdering af de resultater, som opnås på europæisk plan gennem foranstaltninger, der støttes af ESF.

(9) En effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de foranstaltninger, der støttes af ESF, forudsætter god forvaltningsskik og partnerskab mellem alle relevante territoriale og socioøkonomiske aktører, navnlig arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer. Derfor må medlemsstaterne tilskynde arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer til at deltage i gennemførelsen af ESF.

(10) Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bidrager til at fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd i overensstemmelse med traktatens artikel 8. Evalueringer har vist betydningen af at inddrage kønsaspektet i alle dimensioner af programmerne, samtidig med at det sikres, at der træffes specifikke foranstaltninger for at fremme ligestillingen mellem kønnene.

(11) I henhold til artikel 10 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde bør de ESF-finansierede prioriteter bidrage til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering, ESF bør støtte opfyldelsen af forpligtelsen i FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, bl.a. med hensyn til uddannelse, arbejde og beskæftigelse og tilgængelighed. ESF bør også fremme overgangen fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet.

(12) Støtte til social innovation er afgørende for at bedre at afpasse politikker efter sociale forandringer og fremme og støtte innovative sociale virksomheder. Blandt andet er afprøvning og evaluering af innovative løsninger, inden de indføres i stor skala, afgørende for at forbedre politikkers effektivitet og dermed berettiget til særlig ESF-støtte.

(13) Tværnationalt samarbejde har en mærkbar merværdi, og Kommissionens rolle bør styrkes for at lette erfaringsudveksling og koordinere gennemførelsen af relevante initiativer.

(14) Det er nødvendigt at mobilisere regionale og lokale aktører for at opfylde Europa 2020-strategien og dens overordnede mål. Territoriale pagter, lokale beskæftigelses­initiativer og social integration, lokale udviklingsstrategier, som styres af lokalsamfundet, og strategier for bæredygtig udvikling af byområder kan anvendes og støttes for mere aktivt at inddrage regionale og lokale myndigheder, byer, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer i gennemførelsen af programmerne.

(15) Ved forordning (EU) nr. [...] fastsættes det, at reglerne om udgifters støtteberettigelse afgøres på nationalt niveau, dog med visse undtagelser for hvilke der fastsættes særlige bestemmelser i henseende til ESF.

(16) Det er hensigtsmæssigt at vedtage bestemmelser, som supplerer artikel 57 og 58 i forordning (EU) nr. […], for at forenkle anvendelsen af ESF og mindske fejlrisikoen under hensyntagen til særlige forhold i foranstaltninger, der støttes af ESF.

(17) Medlemsstaterne og regionerne bør tilskyndes til at skabe en løftestangseffekt med ESF via finansielle instrumenter for at støtte f.eks. studerende, jobskabelse, arbejdstageres mobilitet, social integration og social iværksætterkultur.

(18) Kommissionen bør gives delegationsbeføjelse til at vedtage retsakter efter artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til at definere standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb og deres maksimale beløb for forskellige typer af operationer og fastsætte særlige regler og vilkår for politikbaserede garantier. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(19) Denne forordning træder i stedet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006 af 5. juli 2006 om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1784/1999[18]. Nævnte forordning bør derfor ophæves –

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Kapitel I Almindelige bestemmelser

Artikel 1 Genstand

Ved denne forordning fastsættes Den Europæiske Socialfonds (ESF's) opgaver, anvendelsesområdet for støtten, de nærmere bestemmelser samt hvilke typer udgifter, der er støtteberettigede.

Artikel 2 Opgave

1. ESF skal fremme høj beskæftigelse og jobkvalitet, støtte arbejdstageres geografiske og faglige mobilitet, lette deres tilpasning til forandringer, fremme et højt niveau for uddannelse og erhvervsuddannelse, fremme ligestilling, lige muligheder og ikke-forskelsbehandling, fremme social integration og bekæmpe fattigdom, hvilket bidrager til Den Europæiske Unions prioriteter om at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed.

2. Til dette formål bistår ESF medlemsstaterne med opfyldelsen af prioriteter og de overordnede mål i Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. ESF skal støtte udformningen og gennemførelsen af politikker og foranstalt­ninger under hensyntagen til de integrerede retningslinjer for medlemsstaternes økonomiske politikker og beskæftigelsespolitikker[19] og Rådets henstillinger om de nationale reformprogrammer.

3. Mennesker og herunder ugunstigt stillede grupper såsom langtidsledige, handicappede, indvandrere, etniske minoriteter, marginaliserede befolkningsgrupper og personer, der risikerer social udelukkelse, skal kunne drage fordel af ESF. ESF skal også yde støtte til virksomheder, systemer og strukturer med henblik på at lette deres tilpasning til nye udfordringer og fremme en god forvaltningsskik og gennem­førelse af reformer bl.a. inden for beskæftigelse, uddannelse og sociale politikker.

Artikel 3 Anvendelsesområdet for støtten

1. Under de nedennævnte tematiske mål og i henhold til artikel 9 i forordning (EU) nr. […] skal ESF støtte følgende investeringsprioriteter:

a) Beskæftigelsen fremmes, og arbejdskraftens mobilitet støttes i kraft af:

i) adgang til beskæftigelse for arbejdssøgende og erhvervsinaktive, herunder lokale beskæftigelsesinitiativer og støtte til arbejdskraftens mobilitet

ii) varig integration af unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, i arbejdsmarkedet

iii) selvstændig virksomhed, iværksætterkultur og virksomhedsetablering

iv) ligestilling mellem mænd og kvinder og forening af arbejde og privatliv

v) arbejdsstyrkens, virksomheders og iværksætteres tilpasning til forandringer

vi) aktiv og sund aldring

vii) modernisering og styrkelse af arbejdsmarkedets institutioner, herunder foranstaltninger til at fremme arbejdskraftens mobilitet på tværs af landegrænser.

b) Der investeres i uddannelse, kvalifikationer og livslang læring ved at:

i) nedbringe antallet af unge, som forlader skolen før tid, og fremme lige adgang til førskoleundervisning og undervisning på primær og sekundærtrinnet af høj kvalitet

ii) forbedre kvaliteten og effektiviteten af og mulighederne for at få adgang til videregående eller tilsvarende uddannelser med henblik på at øge deltagelsen og succesraten

iii) forbedre adgangen til livslang uddannelse, forbedring af arbejdsstyrkens kvalifikationer og kompetencer og styrke de arbejdsmarkedsrelevante aspekter i uddannelsessystemer og erhvervsuddannelsessystemer.

c) Social integration fremmes, og fattigdom bekæmpes i kraft af:

i) aktiv integration

ii) integration af marginaliserede samfund såsom romasamfundet

iii) bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af køn, race, etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering

iv) bedre adgang til prismæssigt overkommelige, bæredygtige tjenester af høj kvalitet og herunder sundhedspleje og sociale tjenesteydelser af almen interesse

v) fremme af den sociale økonomi og de sociale virksomheder

vi) lokaludviklingsstrategier, som styres af lokalsamfundet.

d) Den institutionelle kapacitet og effektiviteten i den offentlige forvaltning styrkes i kraft af:

i) investering til gavn for den institutionelle kapacitet og de offentlige forvaltningers og offentlige tjenesteydelsers effektivitet med henblik på reformer, bedre regulering og god forvaltningsskik. Denne investeringsprioritet gælder kun i de medlemsstater, som har mindst én NUTS II-region, jf. artikel 82, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. […], eller i de medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden.

ii) Kapacitetsopbygning hos de aktører, som tilvejebringer beskæftigelsespolitikker, uddannelsespolitikker og sociale politikker og sektorpolitikker og territoriale pagter til at mobilisere for reform på nationalt, regionalt og lokalt plan.

2. Via de investeringsprioriteter, der er angivet i stk. 1, bidrager ESF også til de andre tematiske mål, der er fastsat i artikel 9 i forordning (EU) nr. […], primært ved at:

a) støtte overgangen til en klimaresistent, ressourceeffektiv og miljømæssigt bæredygtig økonomi med lave CO2-emissioner gennem reform af uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne, tilpasning af færdigheder og kvalifika­tioner, opkvalificering af arbejdsstyrken og skabelse af nye arbejdspladser på miljø- og energiområdet

b) forbedre adgangen til, udnyttelsen og kvaliteten af informations- og kommuni­kationsteknologi gennem udvikling af digitale færdigheder, investering i e-integration, e-færdigheder og beslægtede iværksætterkvalifikationer

c) styrke forskning, teknologisk udvikling og innovation gennem ph.d.-studier, videreuddannelse af forskere, netværksaktiviteter og partnerskaber mellem højere læreanstalter, forsknings- og teknologicentre og virksomheder

d) forbedre små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne ved at fremme tilpasningsevnen hos virksomheder og arbejdstagere og øge investeringen i menneskelig kapital.

Artikel 4 Sammenhæng og tematisk koncentration

1. Medlemsstaterne skal sikre, at den strategi og de foranstaltninger, der er fastlagt i de operationelle programmer, er sammenhængende og målrettet mod at tage fat på de udfordringer, som udpeges i de nationale reformprogrammer og Rådets relevante henstillinger efter traktatens artikel 148 stk. 4, for at bidrage til virkeliggørelsen af de overordnede mål i Europa 2020-strategien om beskæftigelse, uddannelse og fattigdom.

2. Mindst 20 % af ESF's samlede ressourcer i hver medlemsstat tildeles det tematiske mål "fremme af social integration og fattigdomsbekæmpelse", der er fastsat i artikel 9, stk. 9, i forordning (EU) nr. […].

3. Medlemsstaterne skal videreføre den tematiske koncentration efter følgende retningslinjer:

a) I mere udviklede regioner skal medlemsstaterne koncentrere 80 % af tildelingen til hvert operationelt program om højst fire af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.

b) I overgangsregioner skal medlemsstaterne koncentrere 70 % af tildelingen til hvert operationelt program om højst fire af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.

c) I mindre udviklede regioner skal medlemsstaterne koncentrere 60 % af tildelingen til hvert operationelt program om højst fire af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.

Artikel 5 Indikatorer

1. Fælles indikatorer, jf. bilaget til denne forordning, og programspecifikke indikatorer skal anvendes i overensstemmelse med artikel 24, stk. 3, og artikel 87, stk. 2, litra b), nr. ii), i forordning (EU) nr. […]. Alle indikatorer skal udtrykkes i absolutte tal. Fælles og programspecifikke outputindikatorer vedrører delvist eller fuldt ud gennemførte operationer. Hvis det er relevant for arten af de operationer, som modtager støtte, fastsættes kumulative, kvantificerede målværdier for 2022. Indikatorerne skal sættes til nul i udgangspunktet. Fælles og programspecifikke resultatindikatorer vedrører de prioriteter eller delprioriteter, som er fastlagt under en prioritet. Indikatorerne i udgangspunktet skal anvende de nyeste disponible data. Kumulative, kvantificerede målværdier skal fastsættes for 2022.

2. Sideløbende med de årlige rapporter om gennemførelsen forelægger den pågældende myndighed elektronisk strukturerede data for hver investeringsprioritet. Dataene skal omfatte kategoriseringen tillige med output- og resultatindikatorerne.

Kapitel II Særlige bestemmelser for programmering og gennemførelse

Artikel 6 Inddragelse af partnere

1. Inddragelse af arbejdsmarkedets parter og andre aktører, især ikke-statslige organisationer, i gennemførelsen af operationelle programmer jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. […], kan tage form af globaltilskud, jf. artikel 112, stk. 7, i forordning (EU) nr. […]. I dette tilfælde skal det operationelle program udpege den del af programmet, der berøres af globaltilskuddet, og herunder en vejledende finansiel tildeling hertil fra hver prioritet.

2. For at sikre arbejdsmarkedets parter en passende deltagelse i de foranstaltninger, der støttes af ESF, sikrer forvaltningsmyndighederne af et operationelt program i en region, jf. artikel 82, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. […], eller i medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at der afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til kapacitetsopbygningsaktiviteter i form af erhvervsuddannelse, netværksforanstaltninger, styrkelse af den sociale dialog og til aktiviteter, som arbejdsmarkedets parter gennemfører i fællesskab.

3. For at sikre ikke-statslige organisationer en passende deltagelse i og adgang til de foranstaltninger, der støttes af ESF, navnlig inden for social integration, ligestilling mellem kønnene og lige muligheder, sikrer forvaltningsmyndighederne af et operationelt program i en region, jf. artikel 82, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. […], eller i medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at der afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til ikke-statslige organisationers kapacitetsopbygning.

Artikel 7 Fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder

Medlemsstaterne og Kommissionen skal fremme ligestilling mellem mænd og kvinder gennem integrering som omhandlet i artikel 7 i forordning (EU) nr. […] og specifikke målrettede foranstaltninger som nævnt i artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), navnlig med henblik på at øge deres erhvervsdeltagelse og avancementsmuligheder varigt, mindske den kønsbaserede opdeling af arbejdsmarkedet, bekæmpe kønsstereotyper i uddannelse og erhvervsuddannelse og gøre det lettere at forene arbejde og privatliv for mænd og kvinder.

Artikel 8 Fremme af lige muligheder og ikke-forskelsbehandling

Medlemsstaterne og Kommissionen skal fremme lige muligheder for alle og herunder tilgængelighed for handicappede gennem integrering af princippet om ikke-forskelsbehandling som omhandlet i artikel 7 i forordning (EU) nr. […] og gennem særlige foranstaltninger inden for investeringsprioriteterne, jf. artikel 3 og særlig artikel 3, stk. 1, litra c), nr. iii). Sådanne foranstaltninger skal målrettes personer med risiko for at blive udsat for forskelsbehandling og handicappede for at styrke deres erhvervsdeltagelse, øge deres sociale integration, mindske ulighederne i succesraten på uddannelser og sundhedstilstand; desuden lettes overgangen fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet.

Artikel 9 Social innovation

1. ESF skal fremme social innovation på alle områder, der falder ind under ESF's anvendelsesområde, jf. artikel 3 i denne forordning, navnlig med henblik på afprøvning og opskalering af innovative løsninger på sociale behov.

2. Medlemsstaterne skal udpege temaer for social innovation svarende til deres specifikke behov i deres operationelle programmer.

3. Kommissionen fremmer kapacitetsopbygning med henblik på social innovation, navnlig ved at støtte gensidig læring, oprettelse af netværk og formidling af god praksis og metoder.

Artikel 10 Tværnationalt samarbejde

1. Medlemsstaterne skal støtte tværnationalt samarbejde med henblik på at fremme gensidig læring og derved øge effektiviteten af politikker, der støttes af ESF. Partnere fra mindst to medlemsstater skal deltage i et tværnationalt samarbejde.

2. Medlemsstaterne kan vælge temaer til tværnationalt samarbejde fra en liste, som foreslås af Kommissionen og godkendes af ESF-udvalget.

3. Kommissionen skal lette tværnationalt samarbejde om de temaer, der er omhandlet i stk. 2, gennem gensidig læring og samordnede eller fælles foranstaltninger. Kommissionen skal navnlig etablere en europæisk platform for at lette erfaringsudveksling, kapacitetsopbygning og netværksarbejde samt formidling af relevante resultater. Desuden skal Kommissionen udvikle en ramme for en koordineret gennemførelse, herunder fælles støtteberettigelseskriterier, typer af og tidsplan for foranstaltninger og fælles overvågnings- og evalueringsmetoder med henblik på at lette tværnationalt samarbejde.

Artikel 11 Fondsspecifikke bestemmelser for operationelle programmer

1. Uanset artikel 87, stk. 1, i forordning (EU) nr. […] kan der fastsættes prioriteter i de operationelle programmer med henblik på gennemførelsen af social innovation og tværnationalt samarbejde som omhandlet i artikel 9 og 10.

2. Uanset artikel 109, stk. 3, i forordning (EU) nr. […] skal den maksimale medfinansieringssats for en prioritet forhøjes med ti procentpoint, dog højst 100 %, når den samlede prioritet er øremærket til social innovation, tværnationalt samarbejde eller en kombination af begge.

3. Ud over bestemmelserne i artikel 87, stk. 3, i forordning (EU) nr. […] skal de operationelle programmer også redegøre for, hvordan planlagte ESF-støttede foranstaltninger bidrager:

a) til de tematiske mål, der er anført i artikel 9, stk. 1 til 7, i forordning (EU) nr. […] opdelt på prioriteter, hvis dette er relevant

b) til social innovation og tværnationalt samarbejde, der er nævnt i artikel 9 og 10, hvis de ikke er omfattet af en særlig prioritet.

Artikel 12 Særlige bestemmelser for områder med særlige territoriale karakteristika

1. ESF kan støtte lokaludviklingsstrategier, som styres af lokalsamfundet, jf. artikel 28 i forordning (EU) nr. […], territoriale pagter og lokale initiativer for beskæftigelse, uddannelse og social integration samt integrerede territoriale investeringer (ITI), jf. artikel 99 i forordning (EU) nr. […].

2. Som supplement til EFRU-interventionerne, jf. artikel 7 i forordning (EU) nr. [EFRU] kan ESF støtte bæredygtig byudvikling gennem strategier med integrerede foranstaltninger, hvormed der tages fat på de økonomiske, miljømæssige og sociale udfordringer, som påvirker byområderne i byer, der er anført i partnerskabskontrakten.

Kapitel III Særlige finansforvaltningsbestemmelser

Artikel 13 Udgifters støtteberettigelse

1. ESF yder støtte til støtteberettigede udgifter, som uanset artikel 109, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. […] kan omfatte finansieringsmidler, som arbejdsgivere og arbejdstagere har bidraget med i fællesskab.

2. Uanset artikel 60, stk. 2, i forordning (EU) nr. […] kan ESF yde støtte til udgifter til operationer uden for programområdet, men inden for Unionen, forudsat at følgende to betingelser er opfyldt:

a) operationen skal være til gavn for programområdet

b) forpligtelser, som er pålagt programmets myndigheder med hensyn til forvaltning, kontrol og revision for operationen, opfyldes af myndighederne med ansvar for det program, hvorunder den pågældende operation støttes, eller også indgår de aftaler med myndighederne i den medlemsstat, hvor operationen finder sted, forudsat at betingelserne i stk. 2, litra a), og forpligtelserne i relation til forvaltning, kontrol og revision af operationen opfyldes.

3. Foruden de udgifter, der er omhandlet i artikel 59, stk. 3, i forordning (EU) nr. […], er erhvervelse af infrastruktur, jord og fast ejendom ikke berettiget til støtte fra ESF.

4. Bidrag i naturalier i form af ydelser eller lønninger, som tredjemand har afholdt til fordel for deltagerne i en operation, kan være berettiget til støtte fra ESF, forudsat at deres værdi ikke overstiger udgifterne, som tredjeparten har afholdt, hvis de er pådraget i overensstemmelse med nationale regler, herunder regnskabsregler.

Artikel 14 Metoder med forenklede omkostninger

1. Ud over de metoder, der er omhandlet i artikel 57 i forordning (EU) nr. […], kan Kommissionen refundere udgifter, der er afholdt af medlemsstaterne på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb, som er defineret af Kommissionen. De således beregnede beløb skal betragtes som offentlig støtte, der er udbetalt til støttemodtagerne, og som støtteberettigede udgifter med henblik på anvendelsen af forordning (EU) nr. […].

Til dette formål tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med proceduren i artikel 16 angående omfattede typer af operationer, definitionerne af standardskalaerne for enhedsomkostninger og faste beløb og deres maksimale beløb, der kan tilpasses efter alment accepterede metoder.

Regnskabskontrollen skal udelukkende tilsigte at kontrollere, at betingelserne for Kommissionens godtgørelser på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb er opfyldt.

Når disse finansieringsformer tages i anvendelse, må medlemsstaterne anvende deres egen regnskabspraksis til at støtte operationer. I forbindelse med denne forordning og forordning (EU) nr. […] må denne regnskabspraksis og de heraf følgende beløb ikke revideres af revisionsmyndigheden eller af Kommissionen.

2. I overensstemmelse med artikel 57, stk. 1, litra d), og stk. 4, litra d), i forordning (EU) nr. […] må en fast sats på op til 40 % af de støtteberettigede direkte personaleomkostninger anvendes til at dække de resterende støtteberettigede omkostninger ved en operation.

3. Støtte, som refunderes på grundlag af de støtteberettigede udgifter til operationer, der fastsættes i kraft af faste tilskudsbeløb, standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb som omhandlet i artikel 57, stk. 1, i forordning (EU) nr. […], kan beregnes på et individuelt grundlag med henvisning til et budgetforslag, som på forhånd er aftalt med forvaltningsmyndigheden, når den offentlige støtte ikke overstiger 100 000 EUR.

4. Tilskud, for hvilke den offentlige støtte ikke overstiger 50 000 EUR, ydes i form af faste beløb eller standardskalaer for enhedsomkostninger undtagen for operationer, der modtager støtte inden for rammerne af en statsstøtteordning.

Artikel 15 Finansielle instrumenter

1. I henhold til artikel 32 i forordning (EU) nr. […] kan ESF støtte foranstaltninger og politikker inden for dens anvendelsesområde gennem finansielle instrumenter såsom risikodelingsordninger, egenkapital og gæld, garantifonde, holdingfonde og lånefonde.

2. ESF kan anvendes til at styrke adgangen til kapitalmarkeder for offentlige og private organer på nationalt og regionalt plan med henblik på at gennemføre foranstaltninger og politikker, der falder inden for rammerne af ESF og det operationelle program i kraft af "politikbaserede ESF‑garantier" med forbehold af Kommissionens godkendelse.

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 16 med henblik på at fastsætte særlige regler og vilkår for medlemsstaternes ansøgninger, herunder lofter for politikbaserede garantier, som navnlig tilsikrer, at anvendelsen af disse ikke fører til alt for høje gældsniveauer hos offentlige myndigheder.

Kommissionen skal vurdere hver ansøgning, og Kommissionens skal godkende hver "politikbaseret ESF‑garanti", under forudsætning af, at den er underlagt det operationelle program, der er nævnt i artikel 87 i forordning (EU) nr. […], og at den er i overensstemmelse med de fastsatte særlige regler og vilkår.

Kapitel IV Delegerede beføjelser og afsluttende bestemmelser

Artikel 16 Delegation af beføjelser

1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. Delegationen af beføjelser, jf. artikel 14, stk. 1, og artikel 15, stk. 2, sker for en ubegrænset periode fra den 1. januar 2014.

3. Den i artikel 14, stk. 1, første afsnit, og artikel 15, stk. 2, andet afsnit, omhandlede delegation af beføjelser kan når som helst tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 14, stk. 1, første afsnit, og artikel 15, stk. 2, andet afsnit, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på 2 måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med 2 måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 17 Ophævelse

Forordning (EF) nr. 1081/2006 ophæves med virkning fra den 1. januar 2014.

Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning.

Artikel 18 Revisionsklausul

Europa-Parlamentet og Rådet tager senest den 31. december 2020 denne forordning op til revision i overensstemmelse med traktatens artikel 164.

Artikel 19 Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG Fælles output- og resultatindikatorer for ESF-investeringer

1) Fælles outputindikatorer angående deltagere

Med deltagere[20] menes personer, som direkte drager fordel af en ESF-investering, og som kan udpeges og udspørges om deres særlige forhold, og for hvem særlige udgifter er øremærket. Andre støttemodtagere bør ikke medregnes som deltagere.

· arbejdsløse og herunder langtidsledige*

· langtidsledige*

· erhvervsinaktive*

· erhvervsinaktive, som ikke er under uddannelse eller erhvervsuddannelse*

· beskæftigede og herunder selvstændige erhvervsdrivende*

· under 25 år*

· over 54 år*

· med primæruddannelse (ISCED 1) eller sekundæruddannelsens første trin (ISCED 2)*

· med andet sekundærtrin (ISCED 3) eller niveauet mellem sekundær og tertiær uddannelse (ISCED 4)*

· med tertiær uddannelse (ISCED 5 til 8)*

· indvandrere, mennesker af udenlandsk herkomst, minoriteter (herunder marginaliserede samfund såsom Roma)**

· handicappede**

· andre ugunstigt stillede**.

Det samlede antal deltagere beregnes automatisk på grundlag af outputindikatorer.

Disse oplysninger om deltagere, der indgår i en ESF-støttet operation, forelægges i de årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 44, stk. 1, og 2, samt artikel 101, stk. 1, i forordning (EU) nr. […]. Alle data opdeles efter køn.

2) Fælles outputindikatorer for enheder

· antal projekter, som helt eller delvist er gennemført af arbejdsmarkedets parter eller ikke-statslige organisationer

· antal projekter, som er målrettet de offentlige forvaltninger eller offentlige tjenester

· antal støttede mikrovirksomheder eller små og mellemstore virksomheder.

Disse oplysninger forelægges i de årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 44, stk. 1, og 2, samt artikel 101, stk. 1, i forordning (EU) nr. […].

3) Fælles, her og nu-resultatindikatorer angående deltagere

· erhvervsinaktive deltagere, der går i gang med at søge arbejde efter deltagelsen

· deltagere, der går i gang med en uddannelse eller erhvervsuddannelse efter deltagelsen

· deltagere, der kvalificerer sig efter deltagelsen

· deltagere, der kommer i arbejde efter deltagelsen.

Disse oplysninger forelægges i de årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 44, stk. 1, og 2, samt artikel 101, stk. 1, i forordning (EU) nr. […]. Alle data opdeles efter køn.

4) Fælles, mere langsigtede resultatindikatorer angående deltagere

· deltagere, der er i arbejde 6 måneder efter deltagelsen

· deltagere, der er selvstændige erhvervsdrivende 6 måneder efter deltagelsen

· deltagere med en forbedret stilling på arbejdsmarkedet 6 måneder efter deltagelsen.

Disse oplysninger forelægges i de årlige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 44, stk. 4, i forordning (EU) nr. […]. De indsamles på grundlag af en repræsentativ stikprøve af deltagere inden for hver prioritet eller delprioritet. Stikprøvens egen gyldighed bør sikres på en sådan måde, at dataene kan generaliseres for hele prioriteten eller delprioriteten. Alle data opdeles efter køn.

[1] Femte rapport om økonomisk, social og territorial samhørighed, november 2010.

[2] Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om "Gennemgang af EU's budget", KOM(2010) 700 af 19.10.2010.

[3] Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Et budget for Europa 2020, KOM(2011) 500 af 29.6.2011.

[4] Arbejdsdokument fra Kommissionen: Resultaterne af den offentlige høring om konklusionerne af den femte rapport om økonomisk, social og territorial samhørighed, SEK(2011) 590 endelig af 13.5.2011.

[5] Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2010 om Den Europæiske Socialfonds fremtid, P7_TA(2010) 0357. Europa-Parlamentets beslutning af 7. oktober 2010 om EU's samhørigheds- og regionalpolitik efter 2013, P7_TA(2010) 0356.

[6] EUT C 132 af 3.5.2011, s. 8.

[7] EUT C 166 af 7.6.2011, s. 8.

[8] KOM(2010) 700 af 19.10.2010.

[9] EUT C […] af ]…], s. […].

[10] EUT C […] af ]…], s. […].

[11] EUT C […] af ]…], s. […].

[12] KOM(2010) 2020 endelig af 3.3.2010.

[13] KOM(2010) 682 endelig af 23.11.2010.

[14] KOM(2010) 477 endelig af 15.9.2010.

[15] KOM(2010) 758 endelig af 16.12.2010.

[16] KOM(2010) 245 endelig/2 af 26.8.2010.

[17] KOM(2010) 546 endelig af 6.10.2010.

[18] EUT L 210 af 31.7.2006, s. 12.

[19] Rådets henstilling af 13. juli 2010 om overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker i EUT L 191 af 23.7.2010, s. 28–34) og Rådets afgørelse af 21. oktober 2010 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker i EUT L 308 af 24.11.2010, s. 46–51).

[20] De af medlemsstaterne indførte regler for databehandlingen skal følge bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, særlig artikel 7 og 8. Data, som indberettes under de indikatorer, der er markeret med *, er personoplysninger i henhold til artikel 7 i ovennævnte direktiv. Behandlingen af disse er nødvendig for at overholde en retlig forpligtelse, som gælder for den registeransvarlige (artikel 7, litra c)). En definition af den registeransvarlige findes i ovennævnte direktivs artikel 2. Data, som indberettes under de indikatorer, der er markeret med **, er en særlig kategori af personoplysninger i henhold til artikel 8 i ovennævnte direktiv. Med forbehold af, at der gives tilstrækkelige garantier, kan medlemsstaterne af grunde, der vedrører hensynet til vigtige samfundsmæssige interesser, fastsætte andre undtagelser end dem, der er nævnt i artikel 8, stk. 2, enten ved national lovgivning eller ved en afgørelse truffet af tilsynsmyndigheden (artikel 8, stk. 4).