29. 6. 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/23 
Udtalelse om forslag til Rådets beslutning om en informationsprocedure med hensyn til 
tekniske standarder og forskrifter 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 253 af 1. oktober 1980, side 2. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 19. september 1980 i medfør af artikel 198 i traktaten om opret­
telse af Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale 
Udvalg om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 186. plenarforsamling, afholdt i 
Bruxelles, den 25. og 26. marts 1981 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 198, 
under henvisning til anmodning af 19. september 
1980 fra Rådet for De europæiske Fællesskaber om 
Udvalgets udtalelse om forslag til Rådets beslutning 
om en informationsprocedure med hensyn til tek­
niske standarder og forskrifter, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
formand den 26. september 1980 om at pålægge afde­
lingen for industri, handel, håndværk og tjenestey­
delser at udarbejde udtalelse og beretning om forsla­
get, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af afdelingen 
for industri, handel, håndværk og tjenesteydelser på 
afdelingsmødet den 7. januar 1981, 
under henvisning til Udvalgets udtalelse af 21. no­
vember 1979 om samhandelshindringer og lovgiv-
ningsharmoniseringen på dette område, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, Evain, 
under henvisning til forhandlingerne på den 186. ple­
narforsamling, den 25. og 26. marts 1981, mødet den 
25. marts 1981, og ud fra følgende betragtninger: 
Fremskridtene henimod fjernelse af tekniske han­
delshindringer i EF har været utilstrækkelige bl.a., 
fordi der i medlemsstaterne indføres nye samhan­
delshindrende forskrifter; 
indførelse og bibeholdelse af sådanne tekniske han­
delshindringer bør undgås; 
aftalen om tekniske handelshindringer, som trådte i 
kraft 1. januar 1980, foreskriver, at de kontraherende 
parter skal informere hinanden om udkast til tek­
niske standarder og forskrifter — 
enstemmigt, idet dog 1 undlod at stemme 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Udvalget bemærker, at Kommissionen med sit 
forslag vil øge den række af midler, som den dispo­
nerer over med henblik på praktisk gennemførelse af 
fri bevægelighed inden for Fællesmarkedet. 
1.2. Den foreslåede procedure har ikke alene til 
formål at fjerne tekniske handelshindringer, når 
sådanne er opstået, men at forhindre, at medlemssta­
terne skaber sådanne hindringer. 
Nr. C 159/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 6. 81 
1.3. Proceduren skulle således på længere sigt bi­
drage til at begrænse antallet af fremtidige harmoni­
seringsdirektiver fra Kommissionens side, og følgelig 
bevirke en administrativ forenkling set med Kom­
missionens øjne. 
1.4. Af disse årsager kan Udvalget kun bifalde prin­
cipperne bag Kommissionens forslag. Udvalget 
gjorde i initiativudtalelsen fra 1979 opmærksom på, 
at fremskridtene henimod fjernelse af tekniske han­
delshindringer og gennemførelsen af egentlig fri sam­
handel havde været utilstrækkelige. Udvalget tilslut­
ter sig ånden og bogstavet i den erklæring fra Rådet 
for De europæiske Fællesskaber, som udgør præam­
blen til forslaget til Rådets beslutning. 
1.5. Udvalget mener dog, at ottende betragtning 
bør ændres til følgende: 
»I praksis kan nationale tekniske standarder i visse 
tilfælde have samme virkning på den frie vareud­
veksling som tekniske forskrifter, når disse er base­
ret på standarderne.« 
1.6. Der bør tilføjes en betragtning 8 a) med 
følgende ordlyd: 
»Hvor det er relevant, bør der ske harmonisering 
af visse nationale tekniske standarder for at sikre 
den frie varebevægelighed imellem EF-landene.« 
1.7. Udvalget bemærker, at der i begrundelsen for 
Kommissionens forslag henvises til Domstolens se­
neste retspraksis, ifølge hvilken samhandelshindrin­
ger, som skyldes forskelle i teknisk lovgivning, kun 
kan godkendes, hvis sådan lovgivning: 
— er nødvendig, det vil sige passende og ikke over­
dreven, og opfylder bydende nødvendige krav 
(offentlig sundhed, forbruger- og miljøbeskyttel­
se, god handelsskik osv); 
— forfølger et mål i almenhedens interesse, som er 
af så bydende nødvendig karakter, at det beretti­
ger til fravigelse af et af traktatens grundlæggende 
principper, f.eks. de frie varebevægelser; 
— er en væsentlig garanti for at opnå et sådant mål, 
det vil sige, både er det mest passende og det 
mindst hindrende for samhandelen. (Meddelelse 
fra Kommissionen angående konsekvenserne af Domstolens dom i sagen 120/78 af 20. februar 
1979 »Cassis de Dijon«, EFT nr. C 256 af 3. ok­
tober 1980.) 
1.8. Udvalget erkender betydningen af denne nye 
retspraksis, som kan sætte Kommissionen i stand til 
at bekæmpe uberettigede samhandelshindringer bed­
re. Det udtrykker håb om, at medlemsstaterne vil tage 
hensyn dertil, og i samråd med Kommissionen tage 
de forskrifter og den praksis, som er gældende på 
deres område, op til en ny behandling, som skal 
bygge på de kriterier, Domstolen har opstillet. 
Udvalget finder det tillige nødvendigt, at der på EF-
plan fastsættes foranstaltninger, hvilket Kommissio­
nen da også gør i det foreliggende forslag — med det 
formål i praksis at undgå, at der opstår og bibeholdes 
tekniske handelshindringer. 
1.9. Udvalget finder derfor Kommissionens forslag 
velegnet; dets formål er jo dels at gøre oplysningerne 
om udkast til udarbejdelse af standarder mere syste­
matiske og dels at styrke og udbygge status quo­
aftalen om nationale tekniske forskrifter fra 1969. 
1.10. Udvalget bemærker, at vægten i de nye 
bestemmelser bør ligge på tekniske forskrifter, efter­
som det i første række er disse forskrifter, der er årsag 
til samhandelshindringer. 
1.11. Udvalget finder det endvidere ønskeligt at 
begrænse de administrative byrder, som den fore­
slåede procedure indebærer, ved ikke at lade proce­
duren gælde for samtlige tekniske forskrifter og nor­
mer, men kun sådanne som forhindrer eller kan tæn­
kes at forhindre import eller markedsføring i én med­
lemsstat af produkter, som legalt sælges i en anden 
medlemsstat. Det anmoder Kommissionen om i 
direktivet at medtage en række kriterier desangåen­
de. Endvidere bør certifieringsbestemmelserne vide-
rekommunikeres. 
1.12. Udvalget mener, at ordningen kun kan fun­
gere godt, hvis den kommer til at omfatte en særlig 
procedure, så medlemsstaterne og andre berørte par­
ter kan anmelde konstaterede, samhandelshindrende 
forskrifter og standarder til Kommissionen. 
1.13. Udvalget ønsker et positivt resultat af den 
snævrere kontakt, der dels etableres mellem med­
lemsstaternes standardiseringsorganer indbyrdes, 
dels mellem disse og Kommissionen, med henblik på 
en informationsudveksling om disse organers respek­
tive standardiseringsprogrammer. Det mener, at 
snævrere kontakter mellem Kommissionen og CEN/ 
CENELEC er nødvendige i bestræbelserne på at 
analysere behovet for europæisk standardisering og 
29. 6. 81 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/25 
fastlægge de europæiske standardiseringsprogram-
mer, som måtte blive følgen heraf. 
1.14. Arbejdet med at definere de europæiske stan­
darder, som Kommissionen gerne ser vedtaget, bør i 
videst mulige omfang uddelegeres til CEN og CE­
NELEC, evt. fra sag til sag. 
1.15. Udvalget undrer sig over, at bilagets liste over 
standardiseringsorganer ikke medtager visse uafhæn­
gige, nationale standardiseringsorganer, til trods for 
at de påtænkte kontakter også omfatter disse orga­
ner, hvis beføjelser omfatter såvel opstilling af pro­
grammer som udarbejdelse af standarder. Denne 
bemærkning, som berører de artikler, hvori de natio­
nale standardiseringsorganer omtales, bliver overflø­
dig, såfremt de standardiseringskontorer, som er 
medlemmer af CEN og CENELEC medtages i bila­
get. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Udvalget mener, at de enkelte medlemsstaters 
specifikke love og administrative bestemmelser er 
den væsentligste årsag til de tekniske hindringer, og 
at det derfor vil være hensigtsmæssigt at ændre artik­
lernes rækkefølge, således at artikel 9 og 10 bliver 
hendholdsvis artikel 1 og 2 i direktivet. Det vil sam­
tidig være logisk at affatte forslagets titel således: 
»Forslag til Rådets beslutning om en informations­
procedure med hensyn til tekniske forskrifter og stan­
darder«. 
2.2. Udvalget anmoder om, at sidste punktum i arti­
kel 1 i forslaget til beslutning suppleres med følgen­
de: 
»på basis af oplysninger, som meddeles af de 
berørte medlemsstater«. 
2.3. Udvalget bemærker, at oplysningerne om stan­
darder er af et sådant omfang, at deres centralisering 
og sammenligning kræver tilvejebringelse af særlige 
tekstbehandlingsmuligheder (artikel 2). For at lette Kommissionen i dens arbejde vil det være ønskeligt, 
at CEN og CENELEC inddrages mest muligt i dette 
arbejde. 
2.4. Udvalget mener endvidere, at standardiserings-
organernes kvartalsmeddelser om udkast til stan­
darder netop på grund af de berørte teksters omfang 
kun bør bestå i sammendrag, navnlig i de tilfælde, 
hvor det påtænkte arbejde kun tilsigter nationale 
foranstaltningers tilpasning til allerede eksisterende 
internationale standarder (artikel 4); denne begræns­
ning gælder dog ikke i tilfælde, hvor det stående 
udvalg eller andre berørte parter anmoder om mere 
præcise oplysninger. 
2.5. Udvalget erindrer om, at det tidligere har adva­
ret mod oprettelsen af alt for mange tekniske udvalg 
ved forskellige initiativer, og foreslår derfor, at det 
påtænkte stående udvalg eventuelt sammenlægges 
med de tekniske udvalg, som bl.a. omtales i Rådets 
afgørelse fra januar 1980, og det udvalg, som er 
nævnt i udkast til fremgangsmåde for certificering af 
varer fra tredjelande (artikel 5). I betragtning af det 
stående udvalgs beføjelser og i betragtning af arten 
og omfanget af de dokumenter, der skal behandles, 
finder Udvalget det ønskeligt, at de europæiske 
(CEN og CENELEC) og de nationale standardise­
ringsorganer repræsenteres i dette udvalg. 
2.6. Udvalget mener, at Kommissionen ved udar­
bejdelsen af den i artikel 6 omtalte rapport om mulig­
hederne og eventuelle nærmere regler for udarbej­
delse af en europæisk standard, såvidt muligt bør 
samarbejde med de berørte standardiseringsorga­
ner. 
2.7. I artikel 7, første led, bør udtrykket 
»industrielle sammenslutninger eller enkeltperso­
ner« tydeliggøres og derfor erstattes af »berørte 
fysiske eller juridiske personer«. 
2.8. Når Kommissionen foreskriver, at medlems­
staterne skal tilstille den en meddelelse om deres 
hensigt om at udarbejde tekniske forskrifter (forsla­
gets artikel 9), bør det præciseres, hvilket stadium i 
processen der sigtes til. Man kunne i så henseende 
tage udgangspunkt i de allerede eksisterende GATT-
bestemmelser. Under alle omstændigheder bør 
GATT-proceduren og den procedure, som det fore­
liggende forslag resulterer i, være homogene. 
Nr. C 159/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 6. 81 
2.9. I artikel 10, stk. 1, anden linje, bør man af tyde­
lighedshensyn i den franske version ændre »commu-
nication« til »notification«; »meddelelse« bibehol­
des i den danske version. 
2.10. Fristen med hensyn til udsættelse med vedta­
gelsen af et udkast til tekniske forskrifter i en med­
lemsstat synes at efterlade et tomrum i de tilfælde, 
hvor Kommissionen fremlægger et udkast til forslag, 
Bruxelles, den 25. marts 1981. som ikke vedtages. Det bør fastsættes, at vedtagelsen 
af et nationalt udkast udskydes i yderligere 6 måne­
der, såfremt Kommissionen meddeler sin hensigt om 
at fremsætte forslag (artikel 10). 
2.11. Med hensyn til den oplysningspligt, som på­
hviler de kontraherende parter i aftalen om tekniske 
handelshindringer, mener Udvalget afslutningsvis, at 
den foreliggende EF-fremgangsmåde ikke bør 
medføre en yderligere overlapning af arbejdet. 
Tomas ROSEINGRAVE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg