Nr. C 101/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 4. 86 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 82/501/EØF om risikoen for 
større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter (*) 
(86/C 101/05) 
Procedure 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 13. november 1985 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte 
emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for sociale anliggender, som udpegede 
Edouard Brassier til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 13. februar 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 234. plenarforsamling den 28. februar 1986 med 
80 stemmer for, 12 stemmer imod og 14 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Kommissionens forslag, der er fremsat i henhold til 
artikel 19 i direktivet af 24. juni 1982 (2), har til formål at 
revidere bilag I, II og III i dette direktiv. 
Det drejer sig i dette tilfælde om en begrænset revision, som 
ikke på væsentlige punkter ændrer omfanget og indholdet 
af de bestemmelser, der blev vedtaget i 1982. 
1.2. Kommissionens hovedsigte er at give en bedre 
definition af nogle stoffer eller grupper af stoffer samt de 
tilsvarende grænseværdier. Kommissionen ønsker endvide­
re at styrke bestemmelserne for en række industrielle 
aktiviteter, som involverer særlig farlige stoffer. Desuden 
fastslås det, at der vil blive foretaget en mere tilbundsgåen­
de revision senere, når der er vundet større erfaring med 
direktivets gennemførelse. Fem år efter notifikationen af 
direktivet skal Kommissionen fremlægge en beretning om 
dets anvendelse (artikel 18). Den tilbundsgående revision 
skal støtte sig til denne beretnings konklusioner. 
1.3. Med forbehold af de følgende bemærkninger 
bifalder Udvalget Kommissionens forslag og bekræfter 
endnu en gang, hvor stor en betydning det tillægger 
vedtagelsen og anvendelsen af effektive foranstaltninger, 
der kan forebygge større uheld i forbindelse med en række 
industrielle aktiviteter samt begrænse konsekvenserne for 
arbejdstagerne, befolkningen og miljøet. Udvalget henviser 
i denne forbindelse til bemærkningerne i sin udtalelse af 26. 
marts 1980 (3) vedrørende forslaget til direktiv om risikoen 
for større uheld i forbindelse med en række industrielle 
aktiviteter og understreger, at de sidste års katastrofer 
bekræfter, hvis det skulle være nødvendigt, at der er behov 
for effektive forskrifter på dette område samt en konstant 
og hurtig tilpasning, baseret på præcise videnskabelige 
kriterier, af disse forskrifter til nye risici, der måtte dukke 
op. Det skal tilføjes, at større uheld ifølge den definition, 
der gives i artikel 1, stk. 2, litra c, ikke kun omfatter uheld af 
katastrofetypen, men også hændelser af større omfang, der 
straks eller senere medfører alvorlig fare for mennesket som 
individ. 
(!) EFT nr. C 305 af 26. 11. 1985, s. 9. 
(2) EFT nr. L 230 af 5. 8. 1982, s. 1. 
(3) EFTnr. C 182 af 21. 7. 1980. 1.4. Kommissionens bevæggrunde til at ændre bilag I, II 
og III svarer til Udvalgets gentagne gange udtrykte ønske 
om at forbedre beskyttelsen af arbejdstagerne, befolknin­
gen og miljøet mod risikoen for uheld, specielt fremsat i 
dets udtalelser om henholdsvis »Forslag til Rådets 
resolution om De europæiske Fællesskabers andet hand­
lingsprogram vedrørende sikkerhed og sundhed på arbejds­
pladsen« (4) og »Forslag til direktiv om vurdering af 
offentlige og private projekters virkninger på miljøet« (5). 
1.5.1. Selv om visse punkter i forslaget har fremkaldt 
meget forskelligartede meningstilkendegivelser, der er 
refereret i Udvalgets beretning, mener afdelingen, at 
forslaget er et tilfredsstillende kompromis mellem på den 
ene side kravene om en effektiv begrænsning af risici på 
grundlag af forskningsviden og praktisk erfaring, på den 
anden side de økonomiske krav og realiteter, som 
virksomhederne og de kompetente myndigheder står 
overfor. Kommissionens kriterier for valg af stoffer og 
mængder søger at tage hensyn til dette dobbeltkrav. 
Udvalget opfordrer imidlertid Kommissionen til at fortsæt­
te bestræbelserne, således at den takket være et bedre 
kendskab til de forskellige industrielle processer kan 
anvende kriterier, der er så objektive og videnskabelige som 
muligt, og som gør det muligt at foretage en tilpasning af 
bilagene i tråd med den videnskabelige og industrielle 
udvikling. 
1.5.2. Udvalget mærker sig forklaringerne, fremsat af 
Kommissionens repræsentanter, om at de foreslåede 
ændringer er resultatet af en videnskabelig og objektiv 
undersøgelse, der tager højde for de økonomiske realiteter, 
men det beklager dog, at Kommissionens arbejdsmetode 
ikke har levnet mulighed for en tilfredsstillende informa­
tion af Det økonomiske og sociale Udvalg eller af Det 
rådgivende udvalg for sikkerhed, hygiejne og sundhedsbe­
skyttelse på Arbejdspladsen om, hvilke motiver og kriterier 
der har styret Kommissionens skridt til ændring af en 
række grænseværdier indeholdt i direktivets bilag II og III. 
(4) EFT nr. C 176 af 4. 7. 1983, s. 16. 
(5) EFT nr. 185 af 27. 7. 1981 s. 8. I denne forbindelse bør 
ISPESL's undersøgelse i Italien nævnes. 
28. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 101/11 
Udvalget håber endvidere, at de involverede virksomheder 
og kompetente myndigheder i fællesskab vil gøre en indsats 
for at give offentligheden bedre oplysning om de risici, der 
er forbundet med visse produkttyper. 
1.6.1. Udvalget noterer sig bemærkningerne til opgørel­
sen over anvendelsen af bestemmelserne i direktivet af 
1982, og anbefaler kraftigt, at der lægges ganske særlig 
vægt på en effektiv og fuldstændig gennemførelse af disse 
bestemmelser inden for de foreskrevne tidsfrister og i de 
forskellige medlemsstater med særlig respekt for bestem­
melserne i artikel 9, stk. 4, der sætter datoen den 8. juli 1989 
som sidste frist for den fuldstændige gennemførelse af 
artikel 5 (J). 
1.6.2. I denne forbindelse finder Udvalget det nødven­
digt hurtigst muligt at få rådighed over fuldstændige og 
objektive oplysninger, specielt om følgende: 
— hvilke interne retsbestemmelser, medlemsstaterne har 
vedtaget for at komme i overensstemmelse med 
direktivet; 
— hvorledes disse interne retsbestemmelser er blevet 
anvendt i praksis i medlemsstaterne og inden for hvilke 
tidsfrister; 
— hvilke former for kontrol og sanktioner, medlemsstater­
ne har forudset. 
Udvalget er overbevist om, at sådanne oplysninger er 
nødvendige, hvis man vil undgå divergerende fortolknin­
ger, som kunne medføre skadelige konkurrenceforvridnin­
ger. 
1.7. Selv om problemerne, der angår risikoen for større 
uheld i forbindelse med transport af farlige stoffer, ikke 
hører ind under direktivets anvendelsesområde, understre­
ger Udvalget nødvendigheden af at indføre effektive EF-
bestemmelser på området (2). 
1.8.1. Udvalget ønsker til slut at fremhæve, at vedtagel­
sen af EF-foranstaltninger og nationale foranstaltninger 
vedrørende risikoen for større uheld i forbindelse med 
industrielle aktiviteter ikke må føre til en »eksport« af 
risikoen til lande, hvis sikkerhedsnormer er knap så 
stramme. Det ville være en umoralsk virkning, der både ud 
fra et socialt og økonomisk synspunkt og ud fra et rent 
menneskeligt synspunkt ville være helt uacceptabel. 
1.8.2. Udvalget mener, at det på dette område er 
ønskeligt, at medlemsstaterne og Fællesskabet går sammen 
0) Disse bestemmelser lyder som følger: »Endvidere skal 
medlemsstaterne påse, at fabrikanten senest den 8. juli 1989 
udfylder den i stk. 3, andet afsnit, nævnte erklæring med de 
data og oplysninger, der er omhandlet i artikel 5. Normalt skal 
fabrikanten fremsende denne supplerende erklæring til den 
kompetente myndighed; medlemsstaterne kan imidlertid 
fritage fabrikanten for at fremsende denne supplerende 
erklæring; i så fald skal den tilsendes de kompetente 
myndigheder på disses udtrykkelige anmodning«. EFT nr. L 
230 af 5. 8. 1982, s. 5). 
(2) Jf. ØSU's udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om ændring 
af direktiv 84/63l/EØF om overvågning af og kontrol inden 
for Fællesskabet med grænseoverskridende overførsel af farligt 
affald« (dok. CES 1085/85). om en aktion i internationale organisationer som FN med 
henblik på at forhindre enhver form for »eksport« af de 
risikotyper, som direktivet om større uheld omfatter, samt 
at sikre, at teknologioverførsler foretages under betryggen­
de sikkerhedsforhold. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Betragtninger 
Tredje betragtning 
Udvalget bemærker, at det ikke er Kommissionens hensigt 
at udvide anvendelsen af artikel 5 til alle industrielle 
aktiviteter, men kun til dem, der indebærer risiko for større 
uheld. Det er på denne betingelse, direktivet får troværdig­
hed. 
Sidste betragtning 
Udvalget finder, at Det rådgivende udvalg for sikkerhed, 
hygiejne og sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen i det 
foreliggende tilfælde ikke er blevet rådspurgt på ret vis, og 
det ønsker, at samarbejdet mellem dette udvalg og 
Kommissionen bliver mere effektivt i fremtiden. 
2.2. Ændringer i bilag 1 (industrielle anlæg i henhold til 
artikel 1 i direktivet) 
Udvalget deler Kommissionens ønske om en klarere 
affattelse og bifalder de foreslåede ændringer, som ikke får 
væsentlige følger for direktivets anvendelsesområde, 
således som det er defineret i artikel 1, stk. 2, litra a), 
eftersom hensigten først og fremmest er at sikre en ensartet 
fortolkning i alle medlemsstaterne. Udvalget opfordrer dog 
Kommissionen til at sikre sig, at der ikke længere er 
sproglige unøjagtigheder eller forskelle, således at man 
undgår skævheder i anvendelsen af direktivet og dets bilag i 
de forskellige medlemsstater. 
Der er enighed om: 
1) at listen ikke er udtømmende, og at den kan udvides; 
2) at den mere generelt henviser til industrielle anlæg til 
fremstilling, forarbejdning eller behandling. 
2.3. Ændringer i bilag II (separat oplagring) 
Udvalget bifalder ændringsforslagene til dette bilag, især 
hvad angår: 
— sænkning af grænsen for chlor (fra 200 til 50 tons) under 
anvendelse af direktivets artikel 5, 
— distinktionen mellem ammoniumnitrat (de nye grænse­
værdier er sænket) og ammoniumnitrat i form af 
gødningsstoffer (grænseværdierne er de samme som de 
værdier, der før var gældende for ammoniumnitrat). 
Nr. C 101/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 4. 86 
2.4. Ændringer i bilag III (liste over stoffer med henblik 
på anvendelse af direktivets artikel 5 — notifika-
tionsprocedure) 
2.4.1. Udvalget bifalder ændringsforslagene til dette 
bilag. 
Hvad angår de fastsatte mængder for cobaltchlorider, 
nikkelchlorider og nikkelsulfater, bemærker Udvalget, at 
Kommissionen har ønsket at udelukke små anlæg, hvor der 
Bruxelles, den 26. februar 1986. 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, som var indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, blev forkastet af 
Udvalget under debatten: 
Punkt 2.3. 
Teksten ændres som følger (ændret eller tilføjet tekst i kursiv): 
»2.3. Ændringer i bilag II (separat oplagring) 
Afdelingen bifalder visse af de foreslåede ændringer i dette bilag, men finder det umuligt at godkende andre 
ændringer i betragtning af mangelen på relevante videnskabelige, tekniske og økonomiske kriterier (jf. punkt 
1.5.1 og 1.5.2 i forslaget til udtalelse) fra Kommissionens side. Der er navnlig tale om: 
— sænkningen af mængdegrænsen for chlor (fra 200 til 50 tons) og valget afgrænse for svovltrioxid (50 tons) 
for så vidt angår anvendelsen af artikel 5, 
— afdelingen godkender sondringen mellem ammoniumnitat (—) og ammoniumnitratgødning (—)« 
Begrundelse 
Under møderne i studiegruppen fremlagde Kommissionen ingen objektive (videnskabelige, tekniske eller 
økonomiske) belæg for de foreslåede nedsættelser af tærskler eller for valgene af andre tærskler. Gruppen var 
enig om, at sådanne belæg er en nødvendig forudsætning for at drage logiske konklusioner. 
Det indtryk, der blev videregivet til studiegruppen, var, at mange af de foreslåede ændringer var arbitrære, nogle 
måske endog baseret på populære forestillinger snarere end objektivere kriterier, andre på falske præmisser 
(f.eks. byggende på den tyske Storfallverordnungs anderledes kriterier), nogle måske baseret på større ulykker 
andre steder i verden under betingelser, som adskiller sig fra de i Europa foreliggende. Den eneste større ulykke 
inden for EF, som blev drøftet (Napoli), drejede sig om brændbare og ikke om toksiske substanser, hvis nedsatte 
tærskler var under debat. helt åbenbart ikke er risiko for større uheld, fra direktivets 
anvendelsesområde. De nye bestemmelser udgør derfor en 
lempelse i forhold til direktivets nugældende regler. 
2.4.2. Udvalget mener endvidere, at nikkels og cobalts 
tilstedeværelse på listen i bilag III retfærdiggøres af 
definitionen af begrebet »større uheld« i direktivets artikel 
1, stk. 2, litra c), hvor der tales om »som straks eller senere 
medfører alvorlig fare«, stofferne nikkel og cobalt kan 
nemlig i visse former være kræftfremkaldende. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
28. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 101/13 
De lavere tærskler for anvendelsen af direktivets artikel 5, som foreslås uden ændring i tærsklerne for 
anvendelsen af artikel 3 og 4, vil simpelthen betyde, at formaliteterne for notifikation skal opfyldes for mange 
flere anlæg (med deraf følgende forøgelse af papirarbejdet for producenter og myndigheder) uden forbedring af 
sikkerheden (som sikres af de anlæg, som under alle omstændigheder falder ind under direktivets artikel 3 og 4). 
Resultat af afstemningen 
For: 25, imod: 77, hverken for eller imod: 12. 
Punkt 2.4. 
Teksten ændres som følger (ændringerne er / kursiv): 
2.4. »Ændringer i bilag IH (liste over stoffer med henblik på anvendelsen af direktivets artikel 5 — 
notifikationsprocedure). 
2.4.1. Som ad bilag II godkender afdelingen visse af de foreslåede ændringer i bilag III, men kan ikke 
godkende andre foreslåede ændringer, så længe underbyggelse fattes. 
Afdelingen bifalder, at man udpeger specifikke former for cobalt og nikkel i stedet for at nævne generiske 
grupper, og bemærker, at Kommissionen ved fastsættelsen af minima for cobaltchlorider, nikkelchlorider og 
nikkelsulfater har ladet sig lede af ønsket om fra direktivets anvendelsesområde at udelukke anlæg, som helt 
åbenbart ikke frembyder risici for større ulykker. Følgelig er de nye bestemmelser mindre restriktive end det 
gældende direktiv. 
2.4.2. Afdelingen bemærker endvidere, at Kommissionen begrunder tilstedeværelsen i bilag III af de former 
for cobalt og nikkel, hvis toksitet er lav navnlig under henvisning til den i artikel 1 stk, 2, litra c, i 1982-direktivet 
givne definition af »større uheld«, idet der her er tale om umiddelbar eller forsinket fare for mennesker; det vil 
sige begrundet med, at nikkel og cobalt i visse former kan have carcinogene egenskaber. 
Afdelingen bemærker hertil, at forskningen langtfra giver grundlag for enighed om, at disse former for cobalt og 
nikkel faktisk er carcinogene, og at kræftfremkaldende egenskaber i alt fald ikke er med blandt de kriterier (i 
direktivets bilag IV) som er grundlag for substansers optagelse i direktivets anvendelsesområde. 
2.4.3. Med hensyn til bemærkningerne om, at afdelingen ikke kan godkende ændringer i grænsemængderne, 
skal dette forstås som refererende til: 
Nedsættelsen af grænsemængderne for fosgen, chlor, metylisocyanat og svovldioxid; valget af grænse for 
svovltrioxid. For eksempel er svovltrioxid ikke signifikant mere giftigt end svovldioxid, og damptrykket er 
betydeligt lavere, således at den med svovltrioxid forbunde risiko er tilsvarende mindre; alligevel er de for 
svovltrioxid og svovldioxid foreslåede tærskler henholdsvis 25 og 500 tons«. 
Begrundelse 
(Se ovenfor). 
Resultat af afstemningen 
For: 21, imod: 71, hverken for eller imod: 8.