6. 2. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 31/11 
Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning (EØF) om samråd mellem luft-
havnsmyndigheder og lufthavnsbrugere og om principperne for fastsættelse af lufthavnsaf­
gifter (!) 
(91/C 31/03) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 7. juni 1990 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 84, stk. 2, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
udpegede RJ. Moreland til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 12. september 1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 280. plenarforsamling, den 18. oktober 
1990, enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Indledning — Kommissionens forslag 
1.1. Kommissionen agter med sit forslag at sikre, at 
lufthavnenes ydelser bringes i overensstemmelse med 
brugernes (luftfartsselskaber, passagerer osv.) ønsker 
og behov, og at afgifterne kommer til at stå i et rimeligt 
forhold til de leverede ydelser. 
1.2. Kommissionen har derfor opstillet tre hoved­
punkter: 
— regelmæssige samråd mellem lufthavnsmyndigheder 
og brugere, 
— tilstrækkelig og gennemsigtig udveksling af op­
lysninger mellem lufthavne og brugerne af disse, 
— fastlæggelse af visse generelle principper for luft­
havnsafgifter. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. ØSU mener, at det, generelt set, vil være muligt 
at mindske generne for passagererne i lufthavnene, og 
at mange lufthavnes monopolstilling eller monopollig­
nende stilling kan føre til, at lufthavnenes afgifter enten 
forvanskes eller bliver for høje. For så vidt som det er 
forordningens sigte at sikre lufthavnsbrugerne bedre 
vilkår samt tilvejebringe større gennemsigtighed i be­
slutningstagningen, kan ØSU godkende dette forslag. 
2.2. Imidlertid mener ØSU, at foreslaget kun vil få 
ringe betydning for brugerne, især flypassagererne, idet: 
a) mange lufthavne allerede har vedtaget de fleste af 
de foreslåede procedurer; 
C1) EFT nr. C 147 af 16. 6. 1990, s. 6. b) brugerne kun har ret til samråd, og beslutningerne 
i hovedsagen fortsat kun vil være lufthavnenes anlig­
gende. 
2.3. Endvidere skal ØSU gøre opmærksom på, at 
forslagene vil få en begrænset indflydelse på brugeraf­
gifterne, fordi: 
a) spørgsmålet om »toldfrie« varer, som er af stor 
betydning for mange lufthavnes regnskaber, ikke er 
taget med [bortsat fra en indirekte henvisning i 
artikel 12, litra d)]. Da det ikke er klart, hvorledes 
spørgsmålet om »toldfrihed« tager sig ud »efter 
1992 «, finder ØSU, at Kommissionen og Rådet sna­
rest bør tage dette op til overvejelse; 
b) selv om Kommissionen konstaterer, at lufthavns-
myndighederne benytter forskellige beregnings­
grundlag (henholdsvis aktuelle og samlede anskaf­
felsespriser), fremkommer den ikke med forslag til 
løsninger. Den efterlader således en uafklaret situa­
tion, som gør det vanskeligt eller umuligt at foretage 
en rimelig sammenligning af lufthavnenes regnska­
ber og omkostninger. 
2.4. Bortset fra kravet om et årligt samråd i artikel 3 
giver forslagets » regelmæssige « samråd snarere indtryk 
af, at der er tale om ad hoc-samråd end » regelmæssige « 
(f.eks. hver tredje måned) møder mellem lufthavnene 
og brugerne. 
2.5. Det siges i forslaget, at man har taget hensyn 
til dokument af Organisationen for international civil 
Luftfart (ICAO) 9082/2 af 1981 og altså ikke til det 
senere dokument 9082/3 af 1986. 
2.6. Lufthavnsmyndighedernes omkostninger, som 
væltes over på brugerne i form af gebyrer, er også 
en vigtig faktor i den intermodale konkurrence. ØSU 
beklager, at forslaget ikke siger noget om, hvorledes 
Kommissionen agter at sikre ligebehandlingen mellem 
de forskellige transportmåder — et princip, Kommissio-
Nr. C 31/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 2. 91 
nen andetsteds forfægter — med hensyn til fordeling 
af infrastrukturomkostninger. ØSU opfordrer derfor 
Kommissionen til at overveje dette spørgsmål og straks 
fremsætte passende forslag desangående. 
2.7. Så selv om ØSU stiller sig positivt til målsætnin­
gerne i forordningen, tror det ikke, at forordningen vil 
ændre ret meget. Dette spørgsmål vil blive yderligere 
behandlet i de særlige bemærkninger nedenfor. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Præamblen 6. betragtning 
3.1.1. »for at fremme en effektiv udnyttelse .... fart­
planer«. 
ØSU glæder sig over, at lufthavnene skal deltage i 
fordelingen af afgangs- og ankomsttidspunkter og 
mener, at Kommissionens særskilte forslag herom bør 
stemme overens med denne »betragtning«. 
3.2. Artikel 2 
3.2.1. Artikel 2, litra a), »lufthavn« 
3.2.1.1. Det bør klart fremgå, at definitionen af » pas­
sagerer « indbefatter transitpassagerer. Efter ordene » og 
hvorigennem der mindst passerer en million passagerer 
årligt« bør der tilføjes »på eller efter den i artikel 13 
anførte dato«. 
3.2.2. Artikel 2, litra b), »luftfartsydel-
ser og -faciliteter « 
3.2.2.1. Det er her nødvendigt med en præcisering, 
da det ikke klart fremgår, hvorvidt » flycekontroltjene-
ste « er omfattet eller ej. 
3.2.3. Artikel 2, litra d), »lufthavnsmyn-
dighed « 
3.2.3.1. I nogle medlemsstater er mere end en myn­
dighed ansvarlig for de ydelser, som her omtales. Der 
bør derfor tales om »luftfartsmyndighed (er)«. 
3.3. Artikel 3 
3.3.1. Denne artikel er formuleret uklart og kan føre 
til, at oplysninger til brugerne om årsregnskaber og 
driftskapacitet forveksles med samråd med brugerne 
om økonomisk planlægning og drift. Ligeledes bør alle lufthavne give oplysninger på ens grundlag, og sætnin­
gen » medmindre luftfartsmyndighederne og -brugerne 
måtte fastsætte andet med hjemme i national lovgiv­
ning « bør slettes. 
Artikelens indhold ville blive klarere, hvis den affattedes 
således: 
1) En lufthavnsmyndighed skal stille en række på års­
basis udarbejdede oplysninger til rådighed for bru­
gerne vedrørende lufthavnens aktiviteter, og disse 
oplysninger skal mindst omfatte de i bilag I til denne 
forordning angivne data. 
2) En lufthavnsmyndighed afholder mindst en gang 
om året samråd med brugerne om lufthavnens frem­
tidige økonomi og drift, for så vidt dens luftfartsy-
delser og -faciliteter, og skal i den forbindelse tage 
hensyn til de oplysninger, som er forelagt i henhold 
til stk. 1 samt disponible oplysninger om udviklin­
gen i økonomisk og driftsmæssig henseende. 
3) Stk. 3 uændret. 
3.4. Artikel 5, stk. 2 
3.4.1. Det ville måske være bedst, om de kompetente 
statslige myndigheder var — og blev betragtet som — 
uafhængige. For at undgå enhver misforståelse bør før­
ste punktum derfor udgå. 
3.5. Artikel 5, stk. 3 
3.5.1. Sætningen »væsentlige ændringer eller 
nyskabelser« er uklar og bør omformuleres, således at 
den giver mening. 
3.6. Artikel 6 
3.6.1. Udtrykket »i rimelig god tid « er en alt for vag 
formulering til at give mening. Enten angives et præcist 
tidspunkt (f.eks. 1 måned) eller også må artiklen udgå. 
3.6.2. Set i lyset af bemærkningerne i pkt. 2.4 ovenfor 
ville det være bedre, om artiklen indbefattede, at der 
bør holdes »regelmæssige« møder, f.eks. mindst hver 
sjette måned. 
3.7. Artikel 8 
3.7.1. Som nævnte i pkt. 3.1 bifalder ØSU, at Iuft-
havnsmyndighederne skal deltage i » procedurerne om­
kring fordelingen af afgangs- og ankomsttidspunkter«. 
Ordet » deltage « kan dog misfortolkes set i lyset af den 
senere henvisning til »observatør status«. 
6. 2. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 31/13 
Teksten kan eventuelt formuleres således: 
» Luftfartsmyndigheder har ret til at deltage i proce­
durerne omkring fordelingen af afgangs- og an­
komsttidspunkter, der vedrører deres egne lufthav-
n(e). Derudover skal de (og/eller deres repræsentati­
ve organisationer) indbydes til at deltage med obser­
vatørstatus i møder, hvor de for deres lufthavn (e) 
relevante fartplaner fastlægges.« 
Det bør bemærkes, at artiklen efterlader uklarhed om­
kring lufthavnsmyndighedernes rettigheder i forbindel­
se med fordelingen af afgangs- og ankomsttidspunkter. 
3.8. Artikel 9 
3.8.1. Artikel 9 giver som nævnt i pkt. 2.2 luftfarts­
myndighederne mulighed for at undlade at tage hensyn 
til disse samråd. Sætningen »på betingelse af at have 
indhentet eventuel godkendelse heraf« er unødig vag 
og bør formuleres strammere. 
3.9. Artikel 10 
3.9.1. Det forekommer ikke indlysende, hvor man 
specifikt omtaler Balearerne og De Kanariske Øer. ØSU 
mener, at det vil være enklere blot at sige »Hvor en 
lufthavnsmyndighed har ansvar for mere end en luft­
havn, der betjener samme by, ø eller region, kan luft-
havnsmyndigheden ...». 
3.10. Artikel 12, litra b) 
3.10.1. Kommissionen fastslår i sin »Begrundelse« 
(side 18) at » afgifterne skal finde anvendelse uden for­
skel på såvel trafik mellem medlemsstaterne som inden 
for en medlemsstat«. 
ØSU må derfor gå ud fra, at udtrykket »ikke indebære 
forskelsbehandling« i artikel 12, litra b), vedrører dette 
spørgsmål. 
Kommissionen bør enten lade udtrykket »ikke indebæ­
re forskelsbehandling« udgå eller også give en mere 
pracis definition. 
3.11. Artikel 13 
Datoen den 1. juli 1990 bør helt klart revideres, f.eks. 
til en dato ca. seks måneder efter Rådets beslutning. 
3.12. Bilag I (111) 
3.12.1. Nogle afgifter, f.eks. »flykontrolafgifter« 
henhører ikke under en lufthavns kontrol. Disse bør 
således slettes. Hvis ikke bør det klart fremgå af teksten, 
at disse andre organisationer er forpligtet til at give de 
relevante oplysninger. 
3.12.2. Derudover hører » håndtering af bagage « ind 
under ground handling, og derfor bør henvisningen 
hertil i afsnit A(h) slettes. 3.13. Bilag 11(1) 
3.13.1. Skal oplysningerne om luftfartsselskabernes 
planer gives individuelt eller kollektivt? Hvis de skal 
gives individuelt, kan det være uretfærdigt at bede 
luftfartsselskaberne om at afsløre deres planer, bl.a. 
over for konkurrenter, for en femårig periode. 
3.14. Bilag II (II) — Planlægning af flåden 
3.14.1. Et tidsrum på 15 år forekommer alt for langt. 
3.15. Bilag 11 (111) 
3.15.1. Kommissionen bør præcisere: 
a) for hvilken periode, oplysningerne skal gives; 
b) hvad » eventuel brug « betyder; 
c) om pkt. 6 » antal parkeringspladser « betyder » bil­
parkeringsareal« (car park space) eller »flyparke­
ringspladser« (aircrafstands). 
3.15.2. Luftfartsselskaberne bliver bedt om at oplyse 
den konkrete størrelse på de specielle faciliteter, de har 
behov for fremover. Selv om denne oplysning kan være 
nyttig, må den endelig beslutning om areal ligge hos 
lufthavnene som en del af deres normale planlægnings­
procedurer, hvori der tages hensyn til alle lufthavnsbru-
gernes særlige anmodninger. 
4. Andre bemærkninger 
4.1. Kommissionen nævner i »Begrundelsens« pkt. 
16 og 17, at den ser med bekymring på statsstøtte til 
lufthavne, og at den i medfør af artikler 92 og 94 i 
EØF-traktaten agter at tage spørgsmålet op. Den gør 
opmærksom på, at den er i færd med at undersøge 
visse af luftfartsselskabernes afgifter, især afgifterne til 
flyveledelse. ØSU mener, at disse punkter har meget 
vidtrækkende betydning — meget mere end virkninger-
Nr. C 31/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 2. 91 
ne af det foreliggende forslag til forordning — og 
anmoder Kommissionen om, så snart som muligt at 
Bryssel, den 18. oktober 1990. 
ØSU udtrykker tilfredshed med det foreslåede program 
og godkender generelt Kommissionens forslag. Til god­
kendelsen er imidlertid føjet en række bemærkninger 
og henstillinger, jf. nedenfor. 
1. Indledning 
1.1. I henhold til forningsaktionslinje 4 i rammepro­
grammet for Fællesskabets indsats inden for forskning 
og teknologis udvikling (F&TU) (1990-1994) (2), »Bi­
ovidenskab og -teknologi«, skal der vedtages og iværk­
sattes et nyt F&TU-særprogram inden for bioteknologi. 
Programmet løber over fem år, og det foreslås, at det 
tildeles 164 millioner ECU over EF-budgettet. 
1.2. Af det samlede beløb skal der afsættes 1 % til 
gennemførelsen af den centrale handlingsplan for ud­
bredelse af viden og udnyttelse af resultaterne af sær­
programmerne og de supplerende programmer, således 
som det er fastsat i artikel 4 i Rådets afgørelse om 
rammeprogrammet (1990-1994). 
i1) EFT nr. C 174 af 16. 7. 1990, s. 53. 
(2) EFT nr. L 117 af 8. 5. 1990, s. 28. finde løsninger på disse spørgsmål og derefter at frem­
sætte forslag herom. 
Fran^ois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
1.3. I henhold til bilag II til afgørelsen om rammepro­
grammet (punkt 4 under del A) har dette program, 
som er det fjerde i rækken efter BEP(3), BAP(4) og 
BRIDGE(5), til formål »at styrke den grundlæggende 
biologiske viden som det fælles og integrerede grundlag, 
der er nødvendigt for anvendelse inden for landbrug, 
industri, sundhed, ernæring og miljø«. 
1.4. På det konkrete plan skal det foreslåede program 
dække dølgende områder med den anførte vejledende 
fordeling (1 %) af budgetmidlerne: 
Område 1: Molekylærbiologisk indfaldsvinkel / 35-
40% 
— proteinstruktur og -funktion, 
(3) Program for biomolekulær teknik (1982-1986) (EFT nr. L 375 
af 20. 12. 1981, s. 1, som ændret ved EFT nr. L 305 af 8. 12. 
1983, s. 11). 
(4) Handlingsprogram for bioteknologi (1985-1989) (EFT nr. L 
83 af 23. 3. 1985, s. 1, som ændret ved EFT nr. L 306 af 30. 
7. 1988, s. 38). 
(5) Særprogram for forskning og teknologisk udvikling på områ­
det bioteknologi (EFT nr. L 360 af 9. 12. 1989, s. 32). Udtalelse om forslag til Rådets beslutning om et særprogram for forskning og teknologisk 
udvikling inden for bioteknologi (1990-1994) (*) 
(91/C 31/04) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 6. juni 1990 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 130 Q, stk. 2, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for energi, kernekraft og forskning, 
som udpegede André De Tavernier til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. 
september 1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 280. plenarforsamling, den 18. oktober 
1990, enstemmigt følgende udtalelse.