EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 18.6.2021 COM(2021) 311 final 2018/0210(COD) MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET



i henhold til artikel 294, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde



vedrørende Rådets holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond







2018/0210 (COD) MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET



i henhold til artikel 294, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde



vedrørende Rådets holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond



1.Sagsforløb Forslag fremsendt af Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet: 12. juni 2018 (dokument COM(2018) 390 final – 2018/0210 COD)) Udtalelse afgivet af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg: 12. december 2018 Udtalelse afgivet af Regionsudvalget: 9. oktober 2018 Europa-Parlamentets holdning ved førstebehandlingen: 4. april 2019 Afsendelse af det ændrede forslag: Ikke relevant Rådets holdning ved førstebehandlingen: 14. juni 2021 2.Formålet med Kommissionens forslag Dette forslag er en del af pakken vedrørende den flerårige finansielle ramme (FFR) for perioden efter 2020, som Kommissionen foreslog i maj 2018. Det har til formål at støtte opfyldelsen af målene for den fælles fiskeripolitik og EU's politik for havforvaltning og international havforvaltning. Kommissionen har derfor foreslået et budget på 6,14 mia. EUR.

3.Bemærkninger til Rådets holdning Rådets førstebehandlingsholdning afspejler fuldt ud den politiske enighed, der blev opnået mellem Europa-Parlamentet og Rådet den 4. december 2020. Kommissionen mener, at den politiske enighed overordnet set er i overensstemmelse med målet om at maksimere EU-merværdien og med Unionens prioriteter med hensyn til den europæiske grønne pagt, digital omstilling og modstandsdygtighed. Kommissionen mener også, at den politiske enighed overordnet set er afbalanceret og omfatter de nødvendige sikkerhedsforanstaltninger for at hindre indførelsen af fiskeristøtte, der kan anses for at være skadelig med hensyn til bæredygtighed. Kommissionen mener, at den politiske enighed er i overensstemmelse med: –de grundlæggende principper for bæredygtigt fiskeri som led i den fælles fiskeripolitik –EU's tilsagn med hensyn til FN's mål for bæredygtig udvikling (eller verdensmål) nr. 14.6 om at afskaffe fiskeristøtte, som bidrager til overkapacitet og overfiskning samt –EU's holdning i de igangværende drøftelser om fiskeristøtte i Verdenshandelsorganisationen. Kommissionen bakker derfor op om den politiske enighed, der er opnået. De væsentligste elementer, der er opnået enighed om, er følgende: ·Fondens navn ændret til "Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfond " (EHFAF) Kommissionen mener, at det nye navn afspejler fondens anvendelsesområde. ·Fordeling af finansielle midler –Den tildeling, der gennemføres ved direkte forvaltning, er reduceret med 32 mio. EUR, eftersom det samlede EHFAF-budget under FFR er reduceret med samme beløb. Kommissionen mener ikke, at denne meget begrænsede nedskæring vil få negative konsekvenser for støtten under direkte forvaltning, navnlig med hensyn til havpolitikken og dagsordenen for international havforvaltning. Samtidig bevarer denne nedskæring betydelige tildelinger til medlemsstaterne under delt forvaltning med henblik på at imødekomme behovene i deres fiskeri- og akvakultursektor og opfylde klima- og miljømål. –Reduktion af loftet for Kommissionens tekniske bistand fra 1,7 % til 1,5 % af det samlede budget. Kommissionen mener, at selv om denne reduktion vil reducere Kommissionens evne til at bistå medlemsstaterne i programmeringsprocessen, vil den ikke underminere de centrale missioner, der understøttes af teknisk bistand. –Et loft på 15 % for hver national tildeling til at gennemføre fem flådeforanstaltninger (dvs. forøgelse af bruttotonnage, udskiftning af motor, unge fiskeres første erhvervelse af et brugt fartøj, endeligt ophør med fiskeriaktiviteter og midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter). I Kommissionens forslag var loftet på 10 %, men kun for endeligt og midlertidigt ophør. Da arten af de øvrige foranstaltninger imidlertid har ændret sig, anmodede Kommissionen om, at de blev omfattet af loftet. Disse fem foranstaltninger omfatter individuelle investeringer eller kompensation og har derfor ikke en høj merværdi. Selv om Kommissionen ville have foretrukket et loft på 10 % for alle fem flådeforanstaltninger for at sikre maksimal merværdi af EU-midlerne, mener den, at dette loft på 15 % stadig sikrer, at støtten til flådeforanstaltninger ikke vil skade EHFAF's centrale prioriteter (f.eks. bæredygtigt fiskeri, fiskerikontrol, indsamling af videnskabelige data til støtte for fiskeriforvaltning, innovation, kollektiv organisering af sektoren eller lokal udvikling). Dette loft forhindrer også, at der skabes et kunstigt tilbud om subsidier, hvilket i sig selv ville skabe en efterspørgsel og dermed forvride markedet. –Forhøjelse af loftet for kompensation for meromkostninger i regionerne i den yderste periferi fra 50 % til 60 % af de tildelinger, der er øremærket til disse regioner, med mulighed for en yderligere forhøjelse på 10 procentpoint, hvis det er behørigt begrundet af medlemsstaterne i deres program.

Kommissionen mener, at denne forhøjelse bevarer en rimelig andel af strukturinvesteringerne. Kommissionen vil nøje undersøge, om eventuelle anmodninger fra medlemsstaterne om at anvende de yderligere 10 procentpoint er begrundet i et reelt behov. ·Tilpasning af fondens overordnede struktur til logikken i de andre fonde, der er omfattet af forordningen om fælles bestemmelser (navnlig erstatning af "støtteområderne" med "specifikt mål") Denne tilpasning påvirker ikke substansen. Kommissionen mener, at denne nye struktur har resulteret i en betydelig forenkling, hvilket begrænser antallet af undtagelser, der er tilladt for EHFAF i forordningen om fælles bestemmelser, og vil lette medlemsstaternes programmering. ·Indførelse af en ny foranstaltning til forøgelse af fiskerfartøjers volumen (kvantificeret i "bruttotonnage") med henblik på at forbedre sikkerheden, arbejdsvilkårene eller energieffektiviteten Kommissionen bemærker, at denne foranstaltning ikke var indeholdt i Kommissionens forslag, og at den gør det muligt at øge et fartøjs nominelle fiskerikapacitet, men mener, at der er tilstrækkelige kontrolforanstaltninger til at forhindre, at fartøjet øger sin fangstkapacitet. –Kun parameteren "bruttotonnage" for fiskerikapacitet kan øges, ikke effektparameteren –Forøgelsen af bruttotonnagen er kun støtteberettiget i fartøjskategorier, hvor der ikke er overkapacitet. Der skal kompenseres herfor ved forudgående udtagning af mindst samme bruttotonnage i samme fartøjskategori eller i en kategori af den nationale flåde, der er udsat for overkapacitet, så flådens samlede kapacitet dermed ikke øges. Dette er en strengere betingelse end i EU's almindelige "tilgangs-/afgangsordning", som blot fastsætter, at en tilgang af fiskerikapacitet skal kompenseres ved en tilsvarende afgang fra enhver fartøjskategori –Forøgelsen af bruttotonnagen skal begrundes med en forbedring af sikkerheden, arbejdsvilkårene eller energieffektiviteten. Artiklen indeholder derfor en udtømmende liste over støtteberettigede operationer, der knytter stigningen i bruttotonnagen sammen med den efterfølgende installation af et anlæg eller udstyr, der forbedrer sikkerheden, arbejdsvilkårene eller energieffektiviteten, for at sikre, at der ikke ydes støtte til skadelige operationer –Kun fartøjer, der er op til 24 m lange og mindst 10 år gamle, er støtteberettigede med henblik på at fokusere på de fartøjer, der har størst behov. Kommissionen mener derfor ikke, at denne foranstaltning er skadelig, da den ikke bidrager til overfiskeri eller overkapacitet. ·Ændring af visse betingelser for støtte til udskiftning af fiskerfartøjers motorer (dvs. udvidelse af støtteberettigelsen til fartøjer med en længde på over 12 m og op til 24 m, og nyt krav om en reduktion af CO2-emissioner på 20 % for fartøjer på mellem 12 m og 24 m) Kommissionen fremhæver tre betingelser, der forhindrer potentielle skadelige virkninger: –der ydes kun støtte til fartøjskategorier uden overkapacitet –den nye motor må ikke have større effekt end den udskiftede motor –den nye motor skal underkastes fysisk eftersyn for at sikre, at dens faktiske effekt svarer til den angivne effekt. Udvidelsen af støtten til fartøjer på op til 24 m er en overførsel fra perioden 2014-2020. Kommissionen mener, at det nye krav om at reducere CO2-emissioner vil bidrage til at nå den europæiske grønne pagts mål om klimaneutralitet. Kommissionen vil få beføjelse til at præcisere visse elementer i metoden til måling af denne reduktion og vil sikre, at denne metode ikke skaber byrder for medlemsstaterne og støttemodtagerne. ·Ændring af visse betingelser for støtte til unge fiskeres første erhvervelse af et brugt fiskerfartøj (dvs. udvidelse af støtteberettigelsen til fartøjer med en længde på over 12 m og op til 24 m; berettigelse til delvis erhvervelse af fartøjet, hvis den unge fisker ejer mindst 33 % af aktierne) Kommissionen minder om, at denne støtte er en opstartsordning for unge fiskere, der har til formål at fremskynde generationsskiftet. Dette er ikke det samme som fornyelse af flåden, da der kun ydes støtte til unge fiskeres (dvs. under 40 år) første erhvervelse af et brugt fartøj. Kommissionen fremhæver tre betingelser, der forhindrer potentielle skadelige virkninger: –der ydes kun støtte til fartøjskategorier uden overkapacitet

–fartøjet skal være brugt (dvs. have været registreret i mindst 3 år for små fartøjers vedkommende og i mindst 5 år for andre fartøjers vedkommende). Udvidelsen af støtten til fartøjer på op til 24 m er en overførsel fra perioden 2014-2020. Kommissionen mener også, at den nye mulighed for at støtte en delvis erhvervelse af et fartøj vil lette et gradvist generationsskifte, f.eks. inden for en familievirksomhed. Betingelsen om en ejerandel på mindst 33 % vil sikre, at den unge fisker faktisk er involveret i fartøjets drift, hvilket mindsker risikoen for misbrug, f.eks. "papirejerskab". ·Afskaffelse af den obligatoriske resultatbaserede gennemførelsesmekanisme, der foreslås for endeligt ophør med fiskeriaktiviteter ("finansiering, der ikke er knyttet til omkostninger"). Medlemsstaterne kan derfor frit vælge blandt de gennemførelsesmekanismer, der er fastsat i forordningen om fælles bestemmelser Selv om Kommissionen beklager, at denne obligatoriske resultatbaserede mekanisme er blevet fjernet, mener den, at endeligt ophør bidrager til at fjerne overkapacitet af følgende årsager: –det skal indgå i handlingsplanerne, at medlemsstaterne ifølge den fælles fiskeripolitik skal forberede sig på at tilpasse flådens fiskerikapacitet til de disponible ressourcer i de fartøjskategorier, hvor der er overkapacitet –den ophuggede fiskerikapacitet kan ikke erstattes –støttemodtageren kan ikke registrere et nyt fartøj inden for 5 år efter at have modtaget støtteudbetalingen. Kommissionen mener ikke, at denne foranstaltning er et skadeligt tilskud, da den permanent vil reducere flådens samlede kapacitet og dermed mindske presset fra fiskeriet på havets biologiske ressourcer. ·Omdannelse af "ekstraordinært ophør med fiskeriaktiviteter" (dvs. en kompensationsordning, der skal afbøde de socioøkonomiske virkninger af uventede og betydelige fiskerilukninger) til "midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter" (dvs. en kompensationsordning, der skal ledsage gennemførelsen af bevarelsesforanstaltninger og midlertidige reduktioner af fiskeriindsatsen på grundlag af videnskabelig rådgivning). Forlængelse af den maksimale varighed af kompensationen fra 6 måneder til 12 måneder pr. fartøj i programmeringsperioden Kommissionen bemærker, at denne ordning er strengere end ordningen for perioden 2014-2020, fordi enhver kompensation for en bevarelsesforanstaltning skal i) være begrundet i videnskabelig rådgivning og ii) bidrage til at reducere fiskeriindsatsen. Selv om kompensationens maksimale varighed er blevet forlænget fra 6 til 12 måneder, sikrer disse betingelser, at midlertidigt ophør bidrager til bevaringsforanstaltninger. Kommissionen bemærker også, at denne ordning er strengere end ordningen i perioden 2014-2020 for så vidt angår partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri. Det er nemlig ikke længere muligt at kompensere for den manglende fornyelse af en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri, men kun for afbrydelsen af dens anvendelse som følge af force majeure. ·Direkte tilskud til produktive investeringer i akvakultur og til små og mellemstore virksomheder i forarbejdningssektoren Kommissionen beklager, at den politiske enighed ikke omfatter forslaget om obligatoriske finansielle instrumenter (f.eks. offentlige lån eller garantier) til produktive investeringer i akvakultur og til investeringer i forarbejdningssektoren og derfor viderefører reglerne for perioden 2014-2020 (dvs. obligatoriske finansielle instrumenter kun for store virksomheder i forarbejdningssektoren). Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at overveje de finansielle instrumenters potentiale, både med hensyn til forenkling og investeringernes løftestangseffekt. ·Oprettelse af en kompensationsordning som reaktion på ekstraordinære kriser, der forårsager markedsforstyrrelser. Støtteberettigelsen i forbindelse med disse kompensationer kan kun udløses af en kommissionsafgørelse, hvori der redegøres for situationen med markedsforstyrrelser Kommissionen glæder sig over denne kriseordning til håndtering af konsekvenserne af covid-19-pandemien og eventuelle andre fremtidige kriser. Kommissionen minder om, at ordningens anvendelsesområde er baseret på covid-19-foranstaltningerne, der udløb ved udgangen af 2020: –kompensation for økonomiske tab til individuelle fiskere, akvakulturbrugere og virksomheder i forarbejdningssektoren –kompensation til producentorganisationer, så de kan forvalte den fælles markedsordnings oplagringsmekanisme (dvs. midlertidig kollektiv oplagring af produkter for at begrænse udbuddet som en måde at presse priserne op på). Kommissionen mener navnlig, at denne ordning kun bør finde anvendelse i tilfælde af "usædvanlige begivenheder, der medfører betydelige markedsforstyrrelser", og at den af følgende tre grunde kun bør kunne aktiveres ved en kommissionsafgørelse med henblik på: (1)at begrænse den til alvorlige kriser

(2)at sikre, at der hurtigt kan ydes kompensation (en delegeret retsakt eller en gennemførelsesretsakt efter udvalgsproceduren vil kræve flere uger, hvis ikke måneder) (3)at sikre lige vilkår i alle medlemsstater. ·Opretholdelse af princippet om, at investeringer om bord kun er støtteberettigede, hvis de er mere vidtgående end Unionens retlige krav. Investeringer, der opfylder nationale lovkrav, bliver dog støtteberettigede, herunder investeringer om bord, der er nødvendige for at opfylde de krav, som en medlemsstat har indført for at gennemføre fakultative bestemmelser i direktiv (EU) 2017/159 om arbejdsforhold om bord Kommissionen mener, at offentlig støtte skal tilskynde til adfærd, der går videre end overholdelse af loven, og derfor skal investeringer om bord (f.eks. i fiskeri- eller sikkerhedsudstyr) skabe merværdi. Investeringer, der opfylder nationale krav, kan dog være støtteberettigede for at tilskynde medlemsstaterne til at være mere ambitiøse end EU-lovgivningen. Kommissionen glæder sig også over den specifikke undtagelse fra denne regel for investeringer om bord i forbindelse med kontrol og overvågning (se næste punkt). ·Støtteberettigelse for alle fiskerfartøjer i forbindelse med obligatoriske elektroniske indberetningssystemer (kun små fartøjer i Kommissionens forslag) Kommissionen mener, at modernisering af de eksisterende kontrolværktøjer og anvendelse af nye overvågningsteknologier er afgørende for at fremme en kultur for overholdelse i sektoren. Kommissionen glæder sig derfor over, at disse investeringer er støtteberettigede, selv om de ikke går ud over de retlige krav. ·Støtteberettigelse i forbindelse med opførelse af nye landingssteder (men ikke af nye havne) Kommissionen mener ikke, at der er nogen økonomisk begrundelse for, at opførelsen af nye havne er berettiget til støtte, hvilket også er for dyrt til, at en så lille fond kan dække. Kommissionen minder om, at modernisering af eksisterende havne er støtteberettiget, selv med en højere sats for offentlig støtte til investeringer i forbindelse med gennemførelsen af landingsforpligtelsen. Kommissionen mener imidlertid ikke, at landingssteder er det samme som havne, da de primært anvendes til landinger af mindre kystfiskerfartøjer. Kommissionen anerkender derfor, at støtte til nye landingssteder kan være berettiget. ·En enkelt maksimal medfinansieringssats på 70 % i stedet for en specifik sats for hvert specifikt mål. Den eneste undtagelse er 100 % for godtgørelse af meromkostninger for regionerne i den yderste periferi som i det oprindelige forslag Kommissionen glæder sig over denne fælles maksimumssats og bemærker, at der med undtagelse af endeligt og midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter (50 % i forslaget) er tale om et fald i forhold til det oprindelige forslag (dvs. mellem 75 % og 100 % for alle de øvrige specifikke mål). Kommissionen glæder sig derfor over dette samlede fald i EU's andel, hvilket resulterer i en mere afbalanceret medfinansiering mellem EU og medlemsstaterne. ·Forhøjelse af den maksimale støtteintensitet for offentlig støtte fra 30 % til 40 % for visse flådeforanstaltninger (dvs. forøgelse af bruttotonnage, udskiftning af motor, unge fiskeres første erhvervelse af et brugt fartøj). Forhøjelse af andre støtteintensiteter op til 100 % i tilfælde, der f.eks. vedrører innovation, kollektive ydelser og kollektive støttemodtagere Kommissionen mener, at satsen for den offentlige støtte bør afhænge af typen af operation eller støttemodtager. Højere satser end 50 %-standarden bør være begrundet i et markedssvigt, en høj merværdi eller en kollektiv fordel. Kommissionen mener, at der med de betingelser, der er omfattet af den politiske enighed, tages hensyn til denne bekymring, navnlig satsen på 100 % for fartøjer til kystfiskeri af mindre omfang — som er den vigtigste del af præferencebehandlingen af ikkeindustrielle fartøjer — og muligheden for en sats på 100 %, hvis operationen kombinerer en kollektiv interesse, en kollektiv støttemodtager og innovative elementer. Kommissionen glæder sig også over den lavere sats (40 %) for visse individuelle flådeforanstaltninger, fordi der er tale om individuelle investeringer med begrænset kollektiv merværdi. I den forbindelse bør offentlig støtte fungere som løftestang for private investeringer og ikke overskygge dem. ·Afskaffelse af handlingsplanen for kystfiskeri af mindre omfang som et selvstændigt dokument, men indarbejdelse af dens mål i alle programmeringsbehovene Kommissionen mener, at denne løsning vil have samme virkning som den foreslåede handlingsplan. Medlemsstaterne skal tage hensyn til mindre fartøjers særlige behov i analysen af deres styrker, svagheder, muligheder og trusler (SWOT-analyse) og ved beskrivelsen af de planlagte aktionstyper for hvert specifikt mål. Dette vil sikre, at små fartøjer behandles forskelligt, hvis det er relevant. ·Krav om, at medlemsstaterne skal tage hensyn til regionale udfordringer i deres nationale programmer Kommissionen mener, at dette nye krav, som medlovgiverne har indført, er et rimeligt kompromis, der tager hensyn til specifikke geografiske udfordringer ved udarbejdelsen af de nationale programmer uden at skabe administrative byrder. Kommissionen understreger, at medlemsstaterne bør henvise til "havområdeanalyserne", hvori fremhæves de vigtigste udfordringer på havområdeniveau og foreslås mulige løsninger. ·Gennemførelsesretsakter (i stedet for delegerede retsakter i forslaget) med henblik på at definere tilfælde af manglende overholdelse af den fælles fiskeripolitik Kommissionen mener ikke, at denne ændring af proceduren berører indholdet af disse retsakter. ·Medlovgiverne accepterede ikke, at et klimamål på 30 % og et specifikt udgiftsmål for biodiversitet kunne fastsættes i en artikel, således som Kommissionen havde anmodet om som opfølgning på aftalen om den flerårige finansielle ramme. Selv om der ikke er nogen bindende udgiftsmål for klima og biodiversitet som sådan, bemærker Kommissionen, at EHFAF skal bidrage til EU's klimamål inden for rammerne af det overordnede mål på 30 % for klimaudgifter og til biodiversitetsmål inden for rammerne af FFR-målet på 7,5-10 %. Kommissionen vil samarbejde med medlemsstaterne i forbindelse med programmeringen af EHFAF for 2021-2027 for at nå begge disse mål.

4.Konklusion Kommissionen støtter resultaterne af de interinstitutionelle forhandlinger og kan derfor acceptere Rådets førstebehandlingsholdning. 5.ERKLÆRINGER FRA KOMMISSIONEN Kommissionen har fremsat tre ensidige erklæringer og to fælleserklæringer, som findes i tillægget.



TILLÆG Erklæringer fra Kommissionen Erklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om udgiftsmålet for biodiversitet "Europa-Parlamentet, Rådet og Europa-Kommissionen anerkender, at der er et presserende behov for at fremme indsatsen for at beskytte og bevare hav- og kystøkosystemer og biodiversitet. De tre institutioner er enige om, at bekæmpelse af tab af biodiversitet, beskyttelse og genopretning af økosystemer og/eller bevarelse af dem i god stand vil kræve betydelige offentlige og private investeringer på nationalt og europæisk plan, og at en betydelig del af EHFAF's udgifter bør investeres i biodiversitet. De tre institutioner er enige om, at Europa-Kommissionen i forbindelse med programmeringen af EHFAF for 2021-2027 vil samarbejde med medlemsstaterne om at nå det overordnede ambitionsniveau for biodiversitetsudgifter, der er fremhævet i betragtning 15." Erklæring fra Kommissionen om overvågning af udgiftsmålet for biodiversitet "Europa-Kommissionen vil i forbindelse med programmeringen af EHFAF for 2021-2027 aktivt tilskynde medlemsstaterne til i videst muligt omfang at anvende foranstaltningerne i deres programmer, navnlig dem, der træffes i henhold til artikel 25 (beskyttelse af biodiversitet og økosystemer), til at nå det overordnede mål om at tilvejebringe årlige udgifter under FFR til at tackle tab af biodiversitet, beskytte og genoprette økosystemer og bevare økosystemerne i god stand som følger: 7,5 % af de årlige udgifter under FFR til biodiversitetsmål i 2024 og 10 % af de årlige udgifter under FFR til biodiversitetsmål i 2026 og 2027. Kommissionen vil regelmæssigt overvåge omfanget af disse udgifter på grundlag af de samlede støtteberettigede udgifter, som støttemodtagerne har anmeldt til forvaltningsmyndigheden, og på grundlag af data indsendt af medlemsstaten. Hvis overvågningen viser, at der ikke er gjort tilstrækkelige fremskridt med hensyn til at nå det overordnede ambitionsniveau, vil Kommissionen aktivt samarbejde med medlemsstaterne på det årlige gennemgangsmøde for at vedtage afhjælpende foranstaltninger, herunder en programændring." Erklæring fra Kommissionen og Rådet om deres tilsagn om at forsøge at undgå en afbrydelse af fiskeriet inden for rammerne af partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri "Rådet og Kommissionen er fortsat fast besluttet på at forsøge at undgå en afbrydelse af fiskeriet i henhold til partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri ved at tilstræbe en rettidig fornyelse af partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri og gennemførelsesprotokollerne hertil." Erklæring fra Kommissionen om statsstøtte til fornyelse af fiskerflåderne i regionerne i den yderste periferi "Kommissionen noterer sig de vanskeligheder, der hidtil er opstået i forbindelse med ydelsen af statsstøtte til fornyelse af fiskerflåderne i regionerne i den yderste periferi. Med henblik på en bæredygtig udvikling af disse regioner vil Kommissionen bestræbe sig på at bistå medlemsstaterne med at forbedre indsamlingen af de videnskabelige data, der er nødvendige for at opfylde betingelserne for støtteberettigelse i retningslinjerne for statsstøtte, med henblik på at lette anvendelsen af retningslinjerne for behandling af statsstøtte til fiskeri- og akvakultursektoren i regionerne i den yderste periferi."