KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 31.10.1995 
KOM(95) 511 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA~PARLAMENTET 
om integreret planlægning i kystområder 

-l -3 -
Indholdsfortegnelse 
1. RESUME ........................ ·•...................... 4 
2. BAGGRUND . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5 
2.1 Oversigt over problemerne . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5 
2.1.1 Definition på kystområder . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5 
2.1.2 Kystområdernes relative betydning for EU . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 6 
2.1.3 Mindre biodiversitet, vandforurening og landskabsforfladigelse . . . . . . . . . . . . 9 
2.1.4 Konkurrence om pla4sen og sæsonbestemte udsving i belastningerne . . . . . . . 10 
2.1.5 Der hersker et meget kompliceret forhold mellem menneskernes gøremål og 
kystmiljøet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 13 
2.2 Diagnosegrundlag . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 15 
2.2.1 Oversigt over eksisterende foranstaltninger . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 15 
2.2.2 Utilstrækkelig samordning . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 15 
3. DEMONSTRATIONSPROGRAM FOR INTEGRERET PLANLÆGNING AF 
KYSTOMRÅDERNE MED HENBLIK PÅ EN BÆREDYGTIG UDVIKLING .. 18 
3.1 Begrundelse for en fællesskabsaktion . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 18 
3 .1.1 Generel begrundelse . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 18 
3 .1.2 Kommissionens meddelelse fra 1986 og de fremskridt, der er gjort . . . . . . . . 18 
3 .1.3 Fremskyndet iværksættelse af bæredygtig udvikling . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 19 
3.2 Et demonstrationsprogram . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 20 
3.2.1 Målsætninger . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 20 
3.2.2 Partnere . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 21 
3.2.3 Indhold . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 22 
3.2.4 Midler og tidsplan ..... · ......................... : . . . . . . . . . . 25 
Bilag 1: Eksempler på aktioner, som særlig er rettet mod kystområderne . . . . . . . . . 27 
Bilag 2: Karakteristiske eksempler på fællesskabsforanstaltninger, som er relevante for 
beskyttelsen· og planlægningen af kystområder . . . . . . . . . : . . . . . . . . . . . . . . . . . 28 
Bilag 3: Kontakter med organismer vedrørende integrerede planer for europætske ' 
kystområder . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 32 
Noter og henvisninger . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 33 
-4 -
1. RESUME 
I denne meddelelse gøres der opmærksom på nogle af de vigtigste særpræg ved 
Fællesskabets kystområder, hvor miljøet konstant forringes en lang række steder. Det 
forklares, hvorfor der bør gøres en indsats på EU-plan for at fremskynde opnåelsen af en 
bæredygtig udvikling i disse områder. Meddelelsen giver udtryk for vilje til bedre 
integrering mellem EU's politik og medlemsstaternes politik med henblik på bæredygtig 
udvikling. 
Der er planer om et demonstrationsprogram for integreret planlægning i kystområder. 
Formålet med dette program er at vise, hvorledes integrations- og nærhedsprincipperne kan 
anvendes i praksis, så de eksisterende instrumenter bliver mere effektive. En af de vigtigste 
faktorer er en bedre samordning såvel mellem de forskellige aktivitetsområder som mellem 
de ansvarlige instanser på de forskellige niveauer. 
Meddelelsen skal gøre det muligt at indhente udtalelser fra talrige 'parter, som er berørte af 
de europæiske kystområders fremtid, og at planlægge demonstrationsprogrammet. 
Demonstrationsprogrammet skal bidrage til afprøvningen af samarbejdsinstrumenteme og 
samarbejdsordningerne. Resultaterne herfra og de fremkalØte reaktioner vil vise, hvilke 
supplerende foranstaltninger der eventuelt bør gennemføres på europæisk niveau eller på 
andre beslutningsniveauer. 
-5 -
2. BAGGRUND 
I talrige europæiske kystområder forgår der en konstant forringelse af miljøets tilstand og 
af naturressourcerne. Dette på trods af, at man i lang tid har erkendt behovet for at 
beskytte disse områder, både som led i Fællesskabets naturværdier og kulturarv og som et 
uundværligt grundlag for økonomisk og social udvikling1•2•3•4• Der findes endvidere talrige 
retsakter og finansierings- og planlægningsinstrumenter, som direkte eller indirekte tager 
sigte på kystområderne. Den nuværende situation skyldes hovedsageligt mangel på 
ordninger, som gør det muligt under beslutningsprocessen at tage hensyn til de komplekse 
forhold, der hersker mellem menneskernes aktiviteter og miljøet. 
2.1. OVERSIGT OVER PROBLEMERNE 
2.1.1 Definition på kystområder 
Med henblik på analysen, overvejelserne og forslagene i denne meddelelse er kystzonen 
defineret som en stribe land og hav, hvis bredde varierer afhængigt af miljøforholdene og 
planlægningsbehovet. Den svarer sjældent til eksisterende administrative områder eller 
planområder. Således er det inden for fiskeriområdet normalt at begrænse kystzonen til 
territorialfarvandene som defineret i havretskonventionen, selv om denne grænse hverken 
svarer til nogen biologisk enhed eller til nogen veldefineret forvaltningsenhed. De naturlige 
kystsystemer og de zoner, hvor menneskernes aktiviteter er forbundet med udnyttelsen af 
kystnære ressourcer kan således strække sig langt længere ud end territorialfarvandene og 
flere kilometer ind i landet ( se fig. 1 ). 
Figur 1: Definition på kystzonen med henblik på integreret planlægning. 6 
EØZ 
200Somil 
Graensefor 
kontinentalsoklen I 
I 
I .. Territorialfarvand 
12sømil I 
I 
I 
~ I Kyst 
I I 
I 
I 
I I 
I I I I 
Tidevands 
zone I 
I 
I 
I 
I 
ystens bagland 
-6 -
2.1.1 Kystområdernes relative betydning for EU og medlemsstaterne 
Sammenholdt med andre verdensdele har Europa en enorm stor kontinentalsokkel og en 
forholdsvis lang kystlinje i forhold til landarealet. Her møder man mange forskellige 
kystformer forårsaget af vidt forskellige naturforhold og arealanvendelser. I Europa har 
menneskets indflydelse været den kraftigste, og her er miljøudviklingen også blevet fulgt 
og undersøgt i lang tid. Europas kystvande modtager den største udledning af 
næringssalte 7• 
Den Europæiske Unions kystlinje på 89 000 km er ikke ligeligt fordelt mellem de 13 
medlemslande, som grænser ud til havet. Figur 2 viser, at omkring halvdelen af de 
statistiske territoriale enheder (NUTS) på niveau tre8 grænser ud mod havet. Dette gælder 
alle de danske amter, men kun en fjerdedel af de spanske provinser eller franske 
departementer. Kystens befolkningstæthed varierer også meget: selv om 19% af 
befolkningen i EU's kyststater bor i kystkommuner er 41 % af disse 68 mio. indbyggere 
italienere eller spaniere. Kystkommunernes indbyggere udgør 70% af hele Danmarks 
befolkning og 44% af Portugals, men kun 3% af Belgiens og 5% af Tysklands (se fig. 3). 
Figur 2: NUTS III-enheder ved kysten. 
. ..,. ~ -0 ~ Q ,,Q GUldlloupe Mri1lque Nunlon 
~ CINlriN ~ Madeira '-:. V aw ~,j ~· ø Guva,e 
1" • 
-7 -
Figur 3: Kystbefolkningens relative størrelse (Kilde: Eurostat) 
A: land 
B : samlet befolkning ('000) 
C : indbyggere i kystkommuner ('000) 
D : indbyggere med højst 50 km til kysten ('000) 
E : resten af landets territorium ('000) 
A B C C/B% D D/B% E E/B% --------+---+------+------+----------l Belgique-Belgie 
Danm3]k 
Deutschland 
Ellada 
Espafia 
France 
Ireland 
Italia 
Nederland 
Portugal 
Suomi 
Sverige 
United Kingdom 10.041 
5.171 
80.614 
10.323 
39.085 
57.372 
3.549 
56.859 
15.182 
9.862 
5.042 
8.668 
57.998 
359.766 295 3 
3.600 70 
3.910 5 
3.445 33 
11.703 30 
5.245 9 
1.810 51 
16.919 30 
3.231 21 
4.351 44 
1.826 36 
4.373 50 
7.961 14 
68.669 19 3.190 32 6.851 68 
5.171 100 0 0 
8.878 11 71.736 89 
8.817 85 1.506 15 
21.201 54 17.884 46 
13.981 24 43.391 76 
3.061 86 488 14 
33.853 60 23.006 40 
11.412 75 3.770 25 
7.236 73 2.626 27 
2.994 59 2.048 41 
6.796 78 l.872 22 
42.592 73 15.406 27 
169.182 4 190.584 53 BE+IR+FI 6% DK5% UK1~eE~ ·••• .·•. GR5% 
SE6% ··. •·•••-: _.-•· E17% 
PT6 -_ -••· 
-NL5% .>t / :.> 
·----•-•··•••-•·•• FR8% 
IT24% 
C/r.C 
l: 
~-=1 
100~ I I D 
8().CXX) --,----------------------------------. 
70.000 
50.cm 
40.cm 
30.00J . 
BE DK DE GR ES FR IR IT NL PT FI SE UK 
-8 -
Figur 4 gør det muligt at bedømme EU-landenes "kystkarakter" eller "indlandskarakter" 
ved hjælp af to indikatorer: i) forholdet mellem kystens længde og landets areal, ii) den 
del af landets befolkning, der bor i kystkommuner. Kystkarakteren er ikke særlig udtalt i 
nogle lande (BE, DE, FR) og meget udtalt i andre lande (DK) eller har en større 
befolkningsvægt (IT, ES, SE) end geografisk vægt (UK). 
Figur 4: EU-lande~es kystkarakter: geografisk og befolkningsmæssig (Kilde: Eurostat) 
A: land 
B : landets samlede befolkning 
C : indbyggere i kystkommuner 
D : kystens længde (km) 
E : landet areal (km2) 
A B C C/B*IO0 D E DÆ*lO0 
Belgique-Belgie 30.518 83 0,3 295 10.041 3 
Danmark 43.080 6.227 14,5 3.600 5.171 70 
Deutschland 356.958 3.378 0,9 J.910 80.614 5 
Ellada 131.957 12.991 9,8 3.445 10.323 33 
Espafia 504.790 5.791 1,1 11.703 39.085 30 
France 543.965 4.698 0,9 5.245 57.372 9 
Ireland 68.895 5.629 8,2 1.810 3.549 51 
Italia 301.303 6.808 2,3 16.919 56.859 30 
Nederland 41.029 1.970 4,8 3.231 15.182 21 
Portugal 83.859 2.797 3,3 4.351 9.862 44 
Suomi 338.147 9.420 2,8 1.826 5.042 36 
Sverige 410.934 11.930 2,9 4.373 8.668 50 
-yruted Kingdom 241.752 17.457 7,2 7.961 57.998 14 
I 3.097.187 89.179 2,9 68.669 359.766 19 
DIE 70 
DK 
00 
50 SE IR 
PT 
40 
FI 
GR 
3'.) ES IT 
20 I NL 
UK 
10 FR 
BE DE 
0 
0,0 2,0 4,0 6,0 8,0 10,0 12,0 14,0 16,0 
C/8 
. ··------- ··---· ---- ------
& 
-9 -
2.1.3 Mindre biodiversitet, vandforurening og landskabsforfladigelse 
På grænsefladen mellem hav og land har nogle livsformer udviklet sig, som er afpassede 
efter de særlige miljøforhold. Naturtyperne er meget varierede, men dækker et forholdsvis 
lille areal. De har været i kraftig tilbagegang i flere årtier (se boks 1). Otte ud af de fyrre 
naturtyper, hvis beskyttelse prioriteres i henhold til direktivet om bevaring af naturtyper 
samt vilde dyr og planter9, er kysttyper. Omkring en tredjedel af EU's vådområder 
befinder sig ved kysten10 og det samine gælder over 30% af de særligt beskyttede områder, 
der er udpeget i henhold til direktivet om beskyttelse af vilde fugle11• De fleste 
kystøkosystemer har en meget høj biologisk produktivitet. Kystbæltet fungerer som 
ynglested og vækstplads for yngel af de fleste fiske-og skaldyrarter, der har økonomisk 
betydning for fiskeriet. En betydelig del af fangsterne af disse arter kommer fra denne 
zone, hvor næsten halvdelen af de beskæftigede i fiskerisektoren er koncentreret12• 
Kvaliteten af kystvandene giver anledning· til stor bekymring. De to mest spektakulære 
fænomener i de seneste år, nemlig oliepletter og algeopblomstringer, har gjort det klart, at 
kystverdenen ofte lider under begivenheder eller udviklinger, som den ikke selv har nogen 
indflydelse på. 
Menneskets ældgamle bosættelse af kystområderne og udnyttelsen af deres ressourcer har 
skabt originale landlige og bymæssige landskabsformer, som afspejler kulturer, der er 
koncentreret omkring samhandel og i det store og hele er udadvendte. Urbaniseringen og 
den ensformige landbrugs- og industriudvikling har i væsentlig grad reduceret 
biodiversiteten og landskabernes kulturelle identitet i langt de fleste europæiske regioner. 
Til de allerede nævnte problemer kommer de problemer, som kystområderne kan risikere 
at blive udsat for i den nærmeste fremtid som følge af den generelle udvikling i 
miljøforholdene eller den socioøkonomiske situation. 
Den seneste forskning tyder på, at klimaændringerne vil medføre en havstigning på nogle 
millimeter om året, men også hyppigere og kraftigere kyststorme. De kombinerede 
virkninger af disse to fænomener vil få mere eller mindre markante følger afhængig af, 
hvor de finder sted, og kan navnlig medføre store oversvømmelser13• 
Hvis der ikke træffes egnede forholdsregler, vil den kraftige udvikling, der forventes i 
turistsektoren, navnlig i kystområderne14, øge trykket på det naturlige miljø og land-og 
bymiljøet. 
-10 -
I 
: _Boks l: Forringelse af de naturlige miljøers og landskabernes diversitet 
! 1' * Mange britiske flodmundinger har mistet mellem en fjerdedel og halvdelen af deres 
I tidevandszone-habitatter i løbet af de seneste 150-200 år. I nogle tilfælde er tabet meget større. 
90% af Tees flodmunings-habitatter er gået tabt i løbet afde seneste 100 år og 85% af vaderne 
i Belfast Lough er forsvundet siden det 16. århundrede. I 1989 fandt der 123 landindvindinger 
sted, hvilket påvirkede 30% af de britiske flodmundinger (EUCC)15• 
,;, 75% af klitsystemerne i Sydeuropa (fra Gibraltar til Sicilien) er forsvundet siden 1960 
(EUCC). 
. * Over 32 000 ha af den tyske del af Vadehavet er inddiget siden 1963, således at 
11 kystlinjen langs denne del af Nordsøen er faldet fra 1200 km til 700 km i denne periode. Store 
li bugter i international sammenhæng, som Nordstrander Bucht og Meldorfer Bucht, er blevet 
t/:1 afskåret fra havet i løbet af den sidste snes år (EUCC). ,, 
li * Situationen i den fælJes flodmunding for floderne Odiel og Tinto, ved Huelva i det 
f sydøstlige Spanien, er blevet betydeligt forringet i omkring tredive år af havneaktiviteter og 
~ den industrielle udvikling. 80% af de 3000 ha marsk på Tintos højre flodbred er blevet dækket 
I: 
1
' af aflejringer af fosforholdigt gips. Over 7000 ha af Odiels flodslette er alvorligt angrebet af 
[ saltindtrængning, ændrede afstrømningsforhold samt forurening med tungmetaller og farlige 
kemiske stoffer. I dag er marskområderne omkring Odiel fredede på grund af deres betydning 
(30% af den europæiske redebyggende population af skestork). Det har derfor været 
nødvendigt at iværksætte en kostbar restaureringsplan for flodmundingen for at bekæmpe 
forureningen 16• 
* Loires munding omfatter meget forskellige naturlige miljøer, hvoraf nogle er af 
europæisk interesse. I løbet af de seneste tiår er de oprindelige værdier imidlertid blevet 
betydeligt forarmede. I 1978 udgjorde de naturlige flodbredder kun omkring 30 km mod 300 
ved århundredets begyndelse. Af de rørskove, der dengang dækkede tusinder af hektarer på 
denne strækning, er der i dag kun nogle små lapper tilbage. De rør, der er tilbage, er 
tilflugtsted for sjældne arter som hvid stork og sort glente17• 
* Af de 700 000 ha marsk, der fandtes langs Italiens kyster ved århundredets begyndelse, 
var der kun 192 000 ha tilbage i 1972 og mindre end 100 000 ha i 199418• 
1 
• * I 1976 dækkede skovene i Normandiet 1018 km2 i et bælte på 5 km fra kysten. I 1980 
var der kun 892 km2 tilbage19• 
:t 1.4 Konkurrence om pladsen og sæsonbestemte udsving i belastningerne 
Der udøves særdeles talrige menneskelige aktiviteter i kystområderne (se tabel 1), men 
denned. ikke nødvendigvis flere end i andre områder. Problemerne opstår, når disse 
;.i.ktiviteter får tendens til alle sammen at udvikle sig i en smal kystbræmme, så der opstår 
:,;:åvel indbyrdes konflikter som konflikter med beskyttelsen af naturlige miljøer og 
bndskaber. Denne koncentration afspejler sig i befolkningstætheden, som i 11 ud af 13 
lande er større i kystkommunerne end i resten af landet (se fig. 5). Endvidere udgør de 
krnftige tidsmæssige udsving i turismen og de hermed forbundne belastninger for miljøet 
en særlig komplikation for forvaltningen af kystområder. 
-11 -
Tabel 1: Varer og tjenesteydelser, som typisk produceres eller ydes i kystzonen20• 
Varet fremstillet pi grundlag vedvarende ressourcer 
af 
Fisk / 
Skaldyr 
Alger og andre havplanter 
Ferskvand (efter afsaltning) 
Bølgeenergi, tidevandsenergi, 
saltgradientenergi og 
termalenergi 
Tjenesteydelser, der udnytter vedvarende ressourcer 
Transport 
Forsvar 
Fritidsbeskæftigelser ( for 
eksempel badning, lystsejlads, 
lystfiskeri, dykning og 
iagttagelse af vilde dyr og 
planter) 
Bortskaffelse af affald og andre 
reststoffer, som er nedbrydelige 
Figur 5: Befolkningstæthed (Kilde: Eurostat) 
Befolkningstæthed : 
A :· kystkommuner 
B: kystbræmme på 50 km 
C : landets samlede territorium 
700 
En) 
500 
400 
D) 
200 
100 
0 ressourcer, der ikke fornyes 
Olie 
Gas 
Malme 
Grus og sand 
ressourcer, der ikke fornyes 
Bortskaffelse af affald og andre 
reststoffer, som ikke er 
nedbrydelige 
Placering af anlæg: på land eller 
i havet, faste eller mobile; for 
eksempel til malmoparbejdning, 
terminaler, havne, rørledninger 
og kabler, som hviler på 
havbunden samt 
energiproduktion 
■ A 
~ 8 
□ C 
-12 -
Skematisk set kan man på europæisk plan skelne mellem tre store kystzonetyper, nemlig 
"by/industri", "intensiv turisme" og "natur/landlig/fiskerj", hvor den dominerende funktion 
giver vidt forskellige forvaltningsproblemer med vidt forskellig befolkningsmæssig og 
økonomisk vægt (se fig. 6). 
Figur 6: Vigtigste kystzonetyper. 
Intensiv turisme ("Top ten regions") 
A : Antal turister (1.8.1987) 
B : Antal turister pr. km2 
C : Turister/Indbyggerantal 
Kilde: Pr. Vandermotten, ULB, Bruxelles 
A : By/industri 
Kystbyer > 50.000 Indbygger 
Kilde: Eurostat 
-· 
Q A B 
VAR 715.232 KOBENHAVN-ST. 
ALICANTE 616.671 SAVONA 
ALPES-MARIT. 583.663 VENEZIA 
BARCELONA 561.236 ALPES-MARIT. 
VALENCIA 
VENDEE 
BALEARES 
HERAULT 517. 736 ~ENOVA 
491.346 IMPERIA 
487.872 VAR 
484.029 FORLI C 
558 PYRENEES-OR. 129 
196 CORSE 127 
140 ALPES-HTE-PROV. 124 
136 SAVONA 103 
131 VENDEE 102 
127 VAR 101 
120 DODECANESOS 93 
120 CYCLADES 00 
ROMA 454.202 LA TINA 117 GERONA 87 
PYRENEES-OR. -ø:>.240 LUCCA 116 AUOE 78 --------1-...----------L----------· ·-···--
B: Natur 
Særligt beskyttede områder ( direktiv 79/409ÆØF) 
0 >225 Km2 + < 225 km2 
-13 -
2.1.5 Der hersker et meget kompliceret forhold mellem menneskernes gøremål og 
: kystmiljøet 
At der samtidig foregår en række forskellige aktiviteter på samme begrænsede plads, kan 
ikke alene forklare den betænkelige. udvikling i kystområderne. 
Der hersker komplicerede naturforhold, og konsekvenserne af menneskernes indgreb, som 
vekselvirker med disse forhold, er vanskelige at vurdere. Årsagen til en forstyrrelse af 
tilstanden i kystmiljøet kan være fjern at finde: en tredjedel af nitrogentilførslen til 
Østersøen hidrører fra atmosfærisk deposition21• Næringssalte, som udvaskes af vandløb og 
hermed føres ud i havet, er en væsentlig årsag til massive algeopblomstringsepisoder. Det 
er ofte vanskeligt at forbinde de virkninger, der observeres, med bestemte årsager, da 
virkningerne ikke nødvendigvis viser sig med det samme (forurenende stoffer, der først 
indfanges i flodmundingernes mudderbund og senere atter kommer i cirkulation). Det sker 
navnlig ofte, at en større skade (forurening eller tab af biodiversitet) er forårsaget af 
mange forskellige faktorer. 
Fordi der tages for lidt eller for sent hensyn til disse vekselvirkninger under 
planlægningsprocessen og inden beslutningerne træffes, hæmmer menneskernes aktiviteter 
hinanden og ødelægges miljøet (se bQks 2). 
-14 -
.Q.ok~J.: Eksempler på komplekse kystprocesser og forhold mellem menneskernes aktiviteter og miljøet. 
* Kysterosion 
Ved århundredets begyndelse blev der bygget et dige, som skulle beskytte øen Sild (D) mod 
oversvømmelser fra havet ved stormvejr. Ved store storme gav digernes brydning af bølgerne imidlertid 
anledning til øget kysterosion. Det har flere gange været nødvendigt at udføre et dyrt arbejde for at 
afbøde på problemer skabt ved en utilstrækkelig teknisk løsning: en lodret mur i stedet for en skrånende 
flade (Schierick & al.)22• 
Eutrofiering 
Der er i mange europæiske kystområder konstateret en betydelig stigning i koncentrationen af 
næringssalte i kystvandene. De vigtigste kilder er landbrug og intensiv kvægavl, kommunalt spildevand 
og, lokalt, intensiv akvakultur. Berigelse af vandet med næringssalte stimulerer fytoplanktonvæksten, 
EAJm i visse tilfælde fører til algeopblomstringer. Konkurrencen om de biotiske stoffer, herunder navnlig 
den ilt, der forbruges til plantevæksten og nedbrydningen af organiske materialer, er skadelig for de 
;,ilde dyr og planter og for akvakulturen. Virkningerne af disse fænomener gør også de ramte steder 
mindre attraktive for turisterne. 
* Forsinkede virkninger 
Forskningen har vist, at næsten alt det opslemmede materiale, der medføres af vandløbene og udledes i 
havet, aflejres i kystzonen sammen de hermed forbundne forurenende stoffer (Europa-Kommissionen)23• 
De forurenende stoffer, der således ophobes i kystsedimenterne, medfører såvel øjeblikkelige som 
forsinkede virkninger. Under Delta-planen i Nederlandene skabte lukningen af Haringvliet, en af Rhin­
annene, et vandområde, som til stadighed er udsat for sedimentationsprocesser. På grund af den kraftige 
industrialisering i afvandingsområdet i Nederlandene og i Tyskland er sedimenterne kraftigt forurenede 
og udgør de en fare for økosystemet via de organismer, der lever på bunden. Larver og æg fra insekter 
og andre dyr indeholder forurenende stoffer, som man ligeledes genfinder højere i fødekæden i fisk og i 
fogle. Der er drøftelser i gang om at fjerne forurenede sedimentlag og deponere dem i isolerede bassiner 
(Schierick & al.)24. 
* Atmosfærisk deposition 
En væsentlig del af tilførslen af forurenende stoffer til havmiljøet er undertiden blevet transporteret 
, meget langt ad luftvejen. Forskningen i det nordvestlige Middelhav (Europa-Kommissionen)25 har vist, at 
selv om den atmosfæriske deposition kun udgør 20% af alle eksterne bidrag (fra vandløb og fra luften), 
er denne procentdel på over 90% for cadmium og bly, som er grundstoffer, som hovedsagelig hidrører 
fra menneskelige aktiviteter. 
* Dræning og udstykning af vådområder 
Evros-deltaet i det østlige Grækenland er et vådområde, som har usædvanlig stor betydning for 
naturbevarnlsen. I 1975 blev det af de græske myndigheder fredet i medfør af Ramsar-konventionen. 
Dette gjorde det muligt at bremse og senere standse det dræningsarbejde og den udstykning til 
landbrugsformål, der blev indledt i halvtredserne. Dræningen og udstykningen havde faktisk vist sig ikke 
blot at være uforenelig med bevarelsen af naturværdier, men også at være økonomisk urentabel. Den 
drænede jord blev ufrugtbar, oppumpningen af grundvand til kunstvanding af afgrøderne medførte 
indtrængning af saltvand, dræningskanalerne var ikke tilstrækkeligt effektive. Udbedringsarbejde af 
mindre omfang, men alligevel skadelig for miljøet, blev gennemført i l 980erne uden tilfredsstillende 
resultater for landbruget. I 1987 blev stedet udpeget som særligt beskyttet område i henhold til direktivet 
om beskyttelse af vilde fugle og er siden blevet forvaltet med henblik på bevarelse af dette vigtige 
element i de europæiske økologiske værdier26· 
-15 -
2.2 DIAGNOSEGRUNDLAG: UTILSTRÆKKELIG SAMORDNING 
2.2.1 Oversigt over eksisterende foranstaltninger 
Bevidstheden om, at det er nødvendigt med en bedre beskyttelse af kystområderne, og det 
politiske engagement førte fra begyndelsen af 1970erne til at der blev gjort en stor indsats, 
som i en række lande mundede ud i særlige forskrifter og nationale strategier og, mere 
generelt, i regionalplaner, undersøgelser, opgørelser og forskningsprojekter (se bilag 1). 
På fællesskabsplan er der kun få foranstaltninger, som specifikt vedrører kystmiljøet: de 
fleste af dem vedrører området som helhed. Disse foranstaltninger, som vedrører området 
som helhed, har givetvis en stor indflydelse ( direkte eller indirekte) på udviklingen i 
kystområderne, selv om det langt fra er let at sætte tal på forholdene mellem årsag og 
virkning. Som det fremgår af bilag 2 afhænger beskyttelsen af kystområderne i mindst lige 
så høj grad af gennemførelsen af selve miljøpolitikken som af integreringen af miljøet i 
de sektorbestemte politikker. Med hensyn til bæredygtig udvikling går denne 
integreringsaktion dels ud på at begrænse eventuelle negative virkninger af den førte 
politik (brug af naturområder, gener) og dels på at øge de positive virkninger. 
2.2.2 Utilstrækkelig samordning 
Der findes således en lang række retsforskrifter og instrumenter, hvis anvendelse skulle 
føre til beskyttelse af kystmiljøet. Dette er imidlertid ikke tilstrækkeligt til at bremse den 
ødelæggelse af miljøet, der fortsætter mange steder. Konklusionerne fra nylige 
undersøgelser af spørgsmålet nærmer sig følgende vurdering: den række af forskellige 
forskrifter og instrumenter, der findes, er forholdsvis tilfredsstillende, men er langt fra så 
effektiv, som den kunne være, fordi der ikke foregår nogen tilstrækkelig samordning 
mellem de forskellige beslutningstagere, der har indflydelse på udviklingen i 
kystområderne. 
Dette vedrører ikke alene de horisontale forhold mellem de forskellige erhvervsgrene og 
andre sektorer (se tabel 2), men i særdeleshed forbindelsesleddene mellem de strategier og 
foranstaltninger, der skal gennemføres af de ansvarlige instanser på de forskellige niveauer. 
En alt for snæver anvendelse af nærhedsprincippet fører faktisk ofte til en sønderdeling af 
ansvaret, som slet og ret fordeles mellem ansvarsniveauerne uden nogen muligheder for at 
tage hensyn til de talrige indbyrdes vekselvirkninger. På grund af denne mangel på 
samordning ignoreres de tidligere nævnte komplicerede forhold mellem menneskernes 
aktiviteter og kystmiljøet, og de isolerede foranstaltninger opfylder ikke deres formål eller 
modarbejder måske endda hinanden Gf. boks 3). 
-16 -
Ir·---~ ! .Boks 3: Nogle eksempler på manglende samordning 
I * Som i talrige kystområder foregik der langs kysten ved Granit Rose i Bretagne en kraftig 
1 urbanisering fra 1960 til 1990. Det fremgår af figur 7, at den reserve, der findes af 
forskriftsmæssigt godkendte byggegrunde, m·å formodes yderligere at forværre forholdene. De 
fokale byplaner, der er udarbejdet i denne periode, ser således ud til at være i strid med de 
nationale retningslinjer og regionalplanen27, som slår til lyd for en udvikling i dybden, ind mod 
landets indre frem for langs kysten. En nedbremsning af denne tendens begynder imidlertid at 
gøre sig følelig ved ændringen af byplanerne i forbindelse med den franske kystlov og navnlig 
takket være naturbeskyttelsesforeningernes optræden. 
'~ "Kyststaterne, som vedtager og gennemfører et nationalt program for integreret planlægning 
:• af kystområderne, er stødt på hindringer, herunder: opsplittede institutionelle ordninger, 
::j sektoradskilt sagsbehandling, modstridende interesser og mangel på prioritering". Selv om det 
:i t:;dændes, at de institutionelle ordninger samt de tværfaglige og tværministerielle relationer er 
\i særdeles vigtige, slår de ofte kun dårligt igennem og virker de· ikke tilstrækkeligt effektivt 
li (World Coast Conference)28• 
~i ' 
i: 
[[j. * "Vi tror fuldt og fast, at beskyttelsen og planlægningen af Det Forenede Kongeriges kyster i 
!\ århundreder har lidt under mangel på samordnede beslutninger og foranstaltninger både på 
ti lokalt plan og på landsplan. Vi er af den opfattelse, at lovgivningen er utilstrækkelig, at 
I! plruilægningsprocessen ikke altid foregår regelmæssigt, at der mangler en central plan, og at 
li der et væld af konflikter mellem politik og ansvarlighed ( og i visse tilfælde en manglende 
'li indsats), som følge af de mange forskellige organisationer uden nogen indbyrdes samordning ... 
;! Dette skyldes til dels, at jord og hav er blevet forvaltet og planlagt særskilt ved kysten, til dels 
i:! at der ikke har været nogen veldefiner~de retningslinjer for kystpoli!ikken, og endelig ~i_l dels at 
::i numge af de problemer, der skal løses 1 kystområder, er af betragtehgt omfang, og løsnmgen 
f ! på disse problemer er traditionelt blevet opsplittet mellem et hav af organisationer, der 
1! efterhånden har udviklet sig med hvert deres ansvarsområde og/eller afvigende interesser med 
/~ hensyn til kystområdet." (kommunernes landsforening)29 
iil 
i:: * "Det fremgår af forskellige undersøgelser, at der er en enorm mangfoldighed, men kun ringe 
111 ··ensretning eller sammenhæng, en situation, som ikke er uden lighed med situationen i EU som 
)! helhed. Kystzonens udstrækning overskrider de traditionelle operationelle grænser, kredsen af 
il forskellige økonomiske og miljømæssige beslutningstagere er stor, og deres beføjelser er ofte af 
!1! midlertidig karakter og altid varierede. Endvidere har transportområderne eller vandområdet for 
ri: eksempel institutioner eller selskaber, som EU-programmerne kan referere til. Dette er ikke 
::11 tilfældet med kystområderne, som er institutionelt underudviklede (G. Steeley)30 
: 11Da der foreligger en situation, hvor punktvise og spredte indgreb stadig dominerer -en 
!! fremgangsmåde, som ikke klæder staten -er tiden inde til en samordnet planlægning ... 
omkring en strategi, som er baseret på en ligevægtig udvikling, som er forenelig med 
miljøhensynene. For at nå så langt, må der skabes den fornødne sammenhæng mellem de 
forskellige instrumenter og midler, og ske en tilnærmelse mellem myndighedernes politik og 
lokaie initiativer ... Kysten står over for et skala-eller niveauproblem: det forvaltes, på 
forskellige niveauer, af et meget stort antal beslutningstagere, som griber ind i meget forskellig 
målestok. Indtrykket er, at der mangler sammenhæng i foranstaltningerne for et miljø, som 
mere end alle andre har behov for indgriben. Derfor forekommer kystområderne at være et af 
de steder, hvor der findes de største modsætningsforhold med hensyn til det nationale 
territoriums funktion." (DATAR)31 
-17 -
Tabel 2: Sektorbestemt planlægning i kystområderne 
Omn\der, hvor der ofte indgår en særlig Områder, som ikke er særlig specifikke for 
kystdimension kystområdeme, men som kan have 
betydelige indflydelse herpå 
Forsvar Landbrug 
Havneudvikling Skove 
Sejlads . Forvaltning af vilde dyr og planter 
Turisme og fritid Parker og fritid 
Fiskeri Undervisning 
Akvakultur Folkesundhed 
Byplanlægning 
Vandforsyning 
Vandforureningsbekæmpelse 
Transport 
Naturkatastrofeplaner 
Udnyttelse af råstofressourcer 
Industriudvikling 
Energiproduktion 
Forskning 
Figur 7: Udviklingen i urbaniseringen af kysten ved Granit Rose 1960-1990 og 
byggegrundsreserver32• 
A : Bebyggede områder 
B : Områder, som endnu ikke er bebyggede, men som planmæssigt kan bebygges. 
,; 
1960 1990 -A 
-B 1 km 
-18 -
3. DEMONSTRATIONSPROGRAM FOR INTEGRERET PLANLÆGNING AF 
KYSTOMRÅDERNE MED HENBLIK PÅ EN BÆREDYGTIG UDVIKLING 
3.1 BEGRUNDELSE FOR EN FÆLLESSKABSAKTION 
3.Ll Generel begrundelse 
Ifølge Fællesskabets femte program for politik og handling i forbindelse med miljøet 
og bæredygtig udvikling33 skal der tages et initiativ som reaktion på Rådets opfordring til 
at udarbejde en overordnet fællesskabsstrategi for integreret forvaltning af kystområder34• 
Arbejdet på de europæiske aspekter ved den fysiske planlægning, herunder navnlig 
Kommissionens meddelelse "Europa 2000 +"35 og udarbejdelsen af en udviklingsplan 
for Fællesskabets område36, har bekræftet, at det er nødvendigt at være særlig 
opmærksom på kystområdernes sårbare miljø, som kræver en integreret fremgangsmåde. 
Unionens interesse for kystområdernes fremtid er begrundet af tre årsager: 
der findes problemer i europæisk målestok, som ikke kan behandles af landene 
enkeltvis (fælles naturværdier og kulturarv, transport af forurenende stoffer og sedimenter, 
turiststrømme, sikkerhe<;l til søs) 
indflydelsen fra EU's politik og handling på kystområdernes udvikling 
(regionalpolitik, transportpolitik, fiskeripolitik, miljøpolitik, landbrugspolitik, energipolitik, 
industripolitik og politik på turismeområdet) 
behovet for udveksling af erfaringer og knowhow inden for et område, hvor 
resultater endnu er sjældne, og hvor der et kraftigt offentligt og politisk ønske om 
bevarelse af kystområder og en bæredygtig udvikling af disse områder. 
3.1.2 Kommissionens meddelelse fra 1986 og de fremskridt, der er gjort 
Selv om det er klart, at EU har en rolle at spille, må man stille det spørgsmål, om det er 
hensigtsmæssigt at gennemføre en særaktion til supplering af de allerede eksisterende 
genereHe eller specifikke foranstaltninger (se bilag 2). Kommissionen behandlede dette 
spørgsmål i sin meddelelse KOM(86) 57137, der blev udarbejdet efter vedtagelsen af det 
europæiske charter for kystområder38 og som svar på en opfordring fra Europa­
Parlamentet39 og Rådet40• I denne forbindelse anførte Kommissionen, at den ville fortsætte 
med at anvende de eksisterende eller planlagte foranstaltninger til punkt og prikke under 
sr:r;rlig hensyntagen til kystaspekterne. Der var således ikke tale om særforanstaltninger for 
kystområderne. 
-19 -
Redegørelsen i ovenstående afsnit viser imidlertid, at der siden meddelelsen fra 1986 ikke 
er sket tilstrækkelige fremskridt med hensyn til integreret beskyttelse og planlægning af 
kystområderne. Dette skyldes to faktorer: for det første går det ikke så hurtigt med at 
indføre en ny fremgangsmåde og for det andet var de politiske og instrumentale forhold 
denga.11g ikke så modne, som de er i dag. I denne forbindelse bemærkede Kommissionen 
faktisk i 1986, at succesen ved en integreret fremgangsmåde afhænger af indførelsen af 
instrumenter af forebyggende karakter, som først og fremmest omfatter: 
i) en intern procedure i Kommissionen med henblik på hensyntagen til miljøet i 
forbindelse med strukturfondene 
ii) pligt til vurdering af planers og programmers virkninger på miljøet 
iii) en referenceramme for hensyntagen til fællesskabspolitikkernes konsekvenser for 
den fysiske planlægning 
iv) værktøjer til økonomisk evaluering, hvori miljøet og naturressourcerne er integreret. 
Der er siden opnået væsentlige fremskridt på disse fire punkter: 
i) en intern procedure i Kommissionen med henblik på hensyntagen til miljøet i de 
europæiske politikker er blevet vedtaget og anvendt41• Forordningen vedrørende 
strukturfondene indeholder bestemmelser om forenelighed med miljøet42, 
ii) et forslag til direktiv om den strategiske vurdering af planers og programmers 
virkninger på miljøet vil blive forelagt for Rådet og Parlamentet i 1995, 
iii) arbejdet vedrørende fysisk planlægning for det europæiske territorium skrider frem43 
iv) forskningen i økonomisk evaluering er på vej44• 
3.1.3 Fremskyndet iværksættelse af bæredygtig udvikling 
I løbet af de seneste år er to vigtige politiske retningslinjer således blevet bekræftet og 
konkretiseret. 
i) systematisk integrering af miljømålsætninger i den økonomiske udvikling med 
deltagelse fra alle aktører 
ii) hensyntagen på europæisk plan til territoriale aspekter og den fysiske planlægning 
ud fra nærhedsprincippet og et ønske om samarbejde. 
Både med hensyn til de grundlæggende retningslinjer og til instrumenterne er de nye vilkår 
således tilvejebragt for at kunne rykke fremad mod opnåelsen af en bæredygtig udvikling i 
kystområderne. Erfaringen med anvendelsen af det femte handlingsprogran:i på 
miljøområdet samt arbejdet med fysisk planlægning på europæisk niveau og i 
medlemsstaterne har imidlertid klart vist, at gennemførelsen af bæredygtig udvikling går 
alt for langsom i forhold til de alvorlige og komplicerede problemer, der hersker i 
kystområderne. 
Der er derfor behov for en særlig indsats fra EU og medlemsstaterne i fællesskab for på 
alle niveauer at fremskynde denne gennemførelse og effektivisere retsforskrifterne samt de 
eksisterende finansierings- og planlægningsinstrumenter. 
-20 -
I betragtning af, at 
i) der ikke eksisterer nogen afprøvet model, som man bare skal følge for at nå 
dette mål, og at 
ii) de naturlige og socioøkonomiske betingelser varierer meget i EU, 
foreslår Kommissionen at gennemføre et demonstrationsprogram med henblik på at tage 
så meget ved lære som muligt af de erfaringer, der er disponible, som led i en større fælles 
indlæringsproces. En sådan kooperativ og pragmatisk fremgangsmåde er i øvrigt en 
forudsætning for at kunne fastsætte eventuelle senere foranstaltninger med en bedre 
udnyttelse af de forskellige instrumenter, der findes. 
3.2 ET DEMONSTRATIONSPROGRAM 
3.2.1 Målsætninger 
Opnåelse af bæredygtig udvikling kræver en komplet, systematisk anvendelse af 
integrations- og nærhedsprincippeme. Dette kan kun opnås ved aktiv deltagelse fra alle 
samfundets partnere (politiske myndigheder, administrationer, økonomiske 
beslutningstagere, forskere, offentligheden). Det er endvidere ofte nødvendigt at ændre 
fremgangsmåde. Den sektororienterede tankegang må vige for samordning. De egnede 
instrumenter skal gøres endnu bedre, dette gælder navnlig information og 
samordningsmekanismerne. 
Formålet med demonstrationsprogrammet bliver således at demonstrere de praktiske 
betingelser, der alle skal være til stede for at den bæredygtige udvikling kan blive en 
realitet i alle de forskellige situationer, der findes langs Europas kyster. Det får en 
dobbeltfunktion: 
i) det skal gøre det muligt at afprøve samarbejdsmodeller med henblik på integreret 
forvaltning af kystområderne 
ii) det skal, efterhånden som det skrider frem, levere de fornødne tekniske resultater til 
at holde dialogen i gang mellem de europæiske institutioner og alle de aktøi:er, der er 
berørt af kystområdernes fremtid. 
Resultaterne fra programmet og de fælles overvejelser i forbindelse hermed skal gøre det 
muligt at formulere eventuelle supplerende foranstaltninger, som bør gennemføres 
samordnet på europæisk plan eller på andre niveauer. De skal også bidrage til forskellige 
fællesskabsaktioner på miljøområdet og inden for fysisk planlægning, herunder navnlig: 
opstilling af detaljerede kriterier og mekanismer for hensyntagen til miljøet i 
forbindelse med strukturfondene, 
udarbejdelse af et direktivforslag om strategisk vurdering af virkningerne på 
miljøet, 
initiativer vedrørende andre territorieformer, som indebærer lignende problemer, 
som for eksempel byområder eller bjergegne. 
Endelig er det også en reaktion på Den Europæiske Unions forpligtelser i medfør af 
Agenda 21 fra De Forenede Nationers Konference om Miljø og Udvikling45• 
-21 -
3.2.2 : Partnere 
Partnerne i programmet skal være repræsentative for de nive~uer, hvor den fysiske 
planlægning af kystområderne behandles (se tabel 3). Endvidere skal de tilfælde, der 
udvælges til at indgå i demonstrationsprogrammet, dække den mangfoldighed af 
situationer, der findes ved de europæiske kyster (by/industri, intensiv turisme og 
natur/landlig/fiskeri). Et begrænset antal tilfælde med stor koncentration af viden og 
erfaring vil være at foretrække frem for et højt antal tilfælde af middelmådig interesse. For 
at blive en succes må programmet i så stort omfang som muligt støtte sig på eksisterende 
oplysninger og samordningsmekanismer. Der ønskes først og fremmest partnere, som 
· allerede har gennemført en væsentlig del af de opgaver, der er nævnt i tabel 4, og som har 
vilje til at deltage og at anvende deres erfaring på at nå videre frem mod den bæredygtige 
udvikling. 
Kommissionen bør våge over, at alle partnere får adgang til alle disponible oplysninger på 
europæisk plan om aktiviteterne i kystområderne (Det Europæiske Miljøagentur, Eurostat 
og forskningsprogrammer) samt om Fællesskabets relevante politikker og foranstaltninger. 
Den skal strukturere og organisere analysen og evalueringen af resultater, som er i stand til 
at fremme programmet, med henblik på at tage ved lære med henblik på opfølgningen af 
foranstaltningen på europæisk plan og på andre niveauer, navnlig ved at drage omsorg for 
resultatevalueringsprocessen. 
Tabel 3: Samordningsniveauer og resultater af samordningen 
Niveau Resultater af samordningen 
Europæisk/tværnational Vision/perspektiv 
National Strategi 
Tværregional Perspektiv/strategi 
Regional/lokal Program/ordning/plan 
-22 -
3.2.3 Indhold 
Følgende hypoteser ligger til grund for demonstrationsprogrammet: 
i) En bedre samordning mellem aktørerne er grundlaget for en bæredygtig udvikling. 
Denne samordning bidrager til erkendelsen af samvirke eller modvirke mellem 
foranstaltninger truffet under forskellige politikker og letter accepteringen af den fornødne 
mægling. Den ansvarliggør med andre ord aktørerne. 
ii) Selve samordningen kan kl,lll udbygges på grundlag af oplysninger, som både er 
fuldstændige og forståelige for alle, om miljøsituationen, om årsagen til ændringer heri, om 
virkningerne af politikker og foranstaltninger på forskellige niveauer og om 
valgmulighederne. 
iii) Samordningen skal lægges ordentligt til rette og holdes ved lige. Kun ved ordning 
og metode i arbejdet kan der holdes en dialog i gang mellem beslutningstagerne i de 
forskellige sektorer og i de ansvarlige instanser på \de forskellige niveauer, og det er også 
nødvendigt af hensyn til den konstante udveksling af oplysninger fra det lokale trin til 
Fællesskabet og den modsatte vej. 
De enkelte partnere skal derfor, for det areal der vedrører dem, udføre de samme arbejder 
som vist skematisk i nedenstående fig. 8. På grundlag af en situationsopgørelse 
(beskrivelse af miljøet og planlagte foranstaltninger til socioøkonomisk udvikling) skal der 
foretages en analyse af årsagerne til de aktuelle problemer og en evaluering af 
konsekvenserne af den planlagte udvikling. Disse data skal derefter behandles, således at 
aktørerne kan få rådighed over forståelige oplysninger, som sætter dem i stand til at 
bedømme situationen og blive enige om planlægningsvalgene. 
I værksætteisen af programmet og opfølgningen af de_t samt analysen, formidlingen og 
drøftelsen af resultaterne vil udgøre en væsentlig del af arbejdet. 
Figur 8: Skematisk indhold af demonstrationsprogrammet 
Beskrivelse Analyse Samordning Resultater 
Forbedrede planer 
og programmer 
Miljøets I for pilotzoner. 
tilstand Formidling af 
knowhow 
tf Forholdene Drøftelse af 
. mellem Anager valgmuligheder, . 
og virkninger aktørernes Anvisninger for 
samordnin2 opfølgningen 
af aktionen 
på EU-plan 
Naturlige J\,fenneskelige 
processer ' aktiviteter 
-23 -
Tabel 4: Programmets vigtigste opgaver. 
Beskrivelse • Miljøets tilstand og infrastrukturer til miljøforvaltning 
-Fauna, flora, habitatter 
-Landskaber 
-Arealanvendelse 
-Vandkvalitet 
-Luftkvalitet 
-Emission af forurenende stoffer og affaldsproduktion 
-Kystdynamik 
-Infrastrukturer til miljøforvaltning 
* Opgørelse over foranstaltninger: 
-miljøbeskyttelse ( omfang og sted) 
-udvikling (planer, programmer, udviklingsforanstaltninger for de 
enkelte sektorer : transport, industri, fiskeri, energi osv.) 
-· anlægsarbejder (infrastrukturer, anlæg) 
Analyse -Årsager til de aktuelle miljøproblemer 
-Vurdering af de gældende og planlagte miljøforanstaltningers 
virkninger 
-Strategisk vurdering af besluttede eller påtænkte 
udviklingsforanstaltninger 
-Virkninger forårsaget af samfundsudviklingen og det naturlige miljø 
(tendenseme i store træk) 
-Analyse af sammenhængen mellem de foranstaltninger, der er truffet 
eller planlagt inden for de forskellige sektorer og på de forskellige 
niveauer 
-Vurdering af planmuligheder, herunder økonomiske evalueringer 
-Sammenfatninger af de indhentede oplysninger med henblik på 
samordningeI?, 
Samordning -Om nødvendigt justering af samordningsstruktureme, så alle de 
relevante aktører kan deltage 
-Evaluering af oplysninger og valgmuligheder 
-Udformning eller tilpasning af planer/programmer/strategier/visioner 
Resultater * Videnformidling: 
-om planer/programmer/s~tegier/visioner med henblik på 
bæredygtig udvikling i de kystområder, der er omfattet af 
demonstrationsprogrammet 
-om betingelserne for bæredygtig udvikling set i forhold til 
niveauer eller områdetyper 
-om hvorledes den horisontale og den vertikale samordning virker 
* Identificering af supplerende aktioner, som skal gennemføres ved 
samordning på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan 
Tabel 5: 
Beskrivelse 
Analyse 
Samordning 
Resultater -24 -
Illustration (ikke udtømmende) af opgaverne for programmets partnere på 
forskellige niveauer. 
Lokalt/regionalt << ... << ..... Nationalt... .. >> ..... > > Europæisk 
tværnationalt/tværregionalt 
-Detaljeret miljøopgørelse -Syntetiske miljøindikatorer -Definering af syntetiske 
-Indikatorer -Landsplaner indikatorer (Det 
-Beskyttelses- Europæiske Miljøagentur, 
foranstaltninger Eurostat) 
-U dviklingsforanstaltninger -Databaser om de 
europæiske kysters tilstand 
(Agenturet, Eurostat) 
-Opgørelse over de 
fællesskabspolitikker og 
-programmer, der er 
relevante for 
kystområderne 
-Lokale og andre -Miljøstrategisk vurdering -Miljøstrategisk vurdering 
foranstaltningers af sektororienterede af Fællesskabets politikker 
konsekvenser for landsplaner og på kystområderne 
kystområderne landsdækkende programmer -Evaluering af 
-Konsekvenser af den set ud fra deres virkninger sammenhængen mellem de 
generelle, naturens og på kystområderne forskellige politikker 
samfundets udvikling 
-Sammenhængen i 
sektororienterede 
foranstaltninger både 
indbyrdes og med 
politikken på andre 
niveauer 
-Evaluering af 
planvalgmuligheder 
-Udnyttelse af eksisterende -Eksisterende eller -Fællesgruppe (for flere 
ordninger og procedurer, tilpassede tværministerielle generaldirektorater) 
suppleret og justeret efter samordningsprocedurer -Samordning med 
behov, til samordning internationale 
mellem forskellige sektorer organisationer 
og mellem territoriale -Samordning med landene 
enheder og regionerne 
-Samordnede integrerede -Kystmiljøets tilstand -Oplysninger om de 
kystområdeplaner, som -Kyststrategier europæiske kysters tilstand 
hænger sammen med de -Oplysninger om 
øvrige niveauers fællesskabspolitikkernes 
planer/ordninger virkninger på miljøet og 
den fysiske planlægning 
-Kriterier og metoder for 
gennemførelsen af 
bæredygtig udvikling i 
strukturfondene 
-Midler til forbedring af 
samarbejdet med henblik 
på bæredygtig udvikling 
-25 -
3.2.4 Midler og tidsplan 
Midler 
Gennemførelsen af programmet medfører, at de enkelte partnere skal udføre visse opgaver, 
og dermed omkostninger. Disse vil dog ikke nødvendigvis komme til udtryk i yderligere 
udgifter på Fællesskabets budget. Forskellige instrumenter og programmer, hvis generelle 
formål og kriterier er af direkte betydning for kystområderne, findes faktisk allerede eller 
er under udarbejdelse. Uden at ændre de regler, der gælder herfor, giver de mulighed for 
at interesserede partnere kan forelægge forslag, som vil kunne indgå som led i 
demonstrationsprogrammet, det gælder navnlig: 
-Fællesskabets nye initiativ vedrørende grænseoverskridende samarbejde om fysisk og 
strategisk rumlig planlægning i Europa (INTERREG II C under forberedelse) 
-det andet handlingsprogram under artikel 10 i EFRU-forordningen, herunder navnlig 
foranstaltningerne inden for fysisk og strategisk rumlig planlægning 
-LIFE, hvor kystmiljøet udtrykkeligt nævnes i det nye forordningsudkast46 
-det finansielle instrumentet for fiskeriet, PESCA-programmet 
-artikel 8 i forordning (EØF) nr. 4256/88 samt fællesskabsinitiativet LEADER II, der via 
det europæiske observatorium for innovation og udvikling af landdistrikterne gør det 
muligt, at identificere og lette overførslen af erfaringer fra integreret planlægning, også i 
landlige kystområder 
-Det Europæiske Miljøagentur ( europæisk kystområdecenter) 
-PHARE multicountry programmer, alt efter de berørte landes interesse 
-miljøforskningsprogrammet, for eksempel til tilrettelæggelse af evalueringsseminarer 
-driftsmidler til samling og udnyttelse af resultater (undersøgelser, møder .... ) . 
Den samordnede udnyttelse af forskellige finansieringskilder til støtte for· et mål, som er 
fælles for flere fællesskabspolitikker er i overensstemmelse med Kommissionens ønske om 
en optimal sammenhæng mellem de finansielle instrumenter. Den bidrager også til at 
demonstrere, at fremskridtene mod den bæredygtige udvikling· på kort sigt i høj grad 
afhænger af en bedre udnyttelse af de eksisterende midler på alle niveauer. 
& 
-26 -
Tidspbm 
Der regnes med følgende etaper af en samlet varighed på omkring 3 år efter vedtagelsen af 
meddelelsen: 
-Opsætning af programmet 
Omdeljng af meddelelsen til de aktører, der har indflydelse på udviklingen i kystområderne 
( europæiske institutioner, lande, sammenslutninger af regioner og lokale myndigheder, 
ikke-statslige organisationer). Indsamling af reaktioner (resolution fra Rådet, udtalelse fra 
Parlamentet). Drøftelser, indkredsning af potentielle partnere, udvælgelse af projekter, 
udarbejdelse af tekniske bilag . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 6 mdr. 
-Gennemførelse af programmet . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 2 år 
-Analyse af resultater og fastlæggelse af opfølgninger . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 6 mdr. 
-27 -
Bilag l: Eksempler på aktioner på forskellige niveauer, som særlig er rettet mod 
kystområderne 
Fælles erklæring om beskyttelse af Vadehavet, undertegnet i 1982 af Danmark, 
Nederlandene og Tyskland. 
Vision og strategier omkring Østersøen 2010. Mod en ramme for den fysiske planlægning 
af Østersøregionen. Tue Baltic Institute, ISBN 91-630-3091-8. 
Ministerkonference om beskyttelse af Nordsøen, fra 1984: Bremen-konferencen. 
Den blå plan for Middelhavet, indledt i 1976 under Barcelona-konventionen. 
Nationalt direktiv om beskyttelse og planlægning af kysten (79-08-25). Kystloven, FR 
1986. 
Kystloven (Spanien). Lov nr. 22/1988 af 28. juli 1988. 
Lov om integreret kystplanlægning (Portugal). Lovbekendtgørelse nr. 309/93. 
Oprettelse af Conservatoire de l'Espace Littoral et des Rivages Lacustres (Frankrig 1975). 
Oprettelse under National Trust af Enterprise Neptune (Det Forenede Kongerige 1965). 
National kystundersøgelse: en national strategi for udviklingen og bevarelserne (Irland). 
Bord Failte Eirann og Foras Forbartha, Dublin 1972. 
Retningslinjer for planlægningspolitikken: Kystplaner. Noter til statssekretærer og deres 
inspektører i England og Wales, HMSO 1992. 
Plan for kysten i Basse-Normandie (Frankrig). DATAR, 1979. 
-28 -
Bilag 2: Karakteristiske eksempler på fællesskabsforanstaltninger, som er relevante 
for beskyttelsen og planlægningen af kystområder 
* Miljøpolitik 
Selv om de fleste foranstaltninger uden skelnen gælder for hele EU's territorium, gælder 
nogle udtrykkeligt for kystområderne. 
-I henhold til direktivet om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (92/43ÆØF 
og direktivet om beskyttelse af vilde fugle (79/409ÆØF) har medlemsstaterne pligt til at 
beskytte og forvalte et tilstrækkeligt antal steder til, at en række vilde dyr og planter kan 
overleve, og bevare de naturtyper, der er nævnt i direktiverne. En lang række særligt 
beskyttede områder med henblik på beskyttelsen af fugle ligger ved kysten og det samme 
er tilfældet for Natura 2000-nettet i sin helhed. 
-I henhold til direktivet om kvaliteten af badevand (76/160ÆØF) og direktivet om 
skaldyrvande (79/923ÆØF) har medlemsstaterne pligt til at sørge for at vandkvaliteten i de 
områder, som det har udpeget, er så god som foreskrevet i direktiverne. Ved at vedtage 
forslaget til direktiv om vandområders økologiske kvalitet (KOM(93) 680 endelig udg.) vil 
de forpligte sig til at forelægge programmer, som tager sigte på at nå bestemte 
kvalitetsniveauer, herunder for kystvandene. 
-Direktivet om rensning af byspildevand (91/271ÆØF) vedrører udledningerne i vandløb 
og i kystvande. 
-Direktiv 91/676ÆØF går ud på at begrænse udledning i vand af nitrater, der stammer 
fra landbruget, og det bidrager således også til at forebygge eutrofiering af kystvandene, 
som er en del af de potentielt sårbare områder. 
-Ud over deres indflydelse på luftkvaliteten udgør emissioner til atmosfæren, via nedfaldet 
af forurenende stoffer, en ikke ubetydelig del af kilderne til eutrofiering og forureningen af 
kyst-og havvand. En række direktiver går ud på at bekæmpe og begrænse luftforurening 
fra forskellige aktiviteter: industrianlæg (84/360ÆØF, ændret ved 91/692ÆØF), 
forbrænding af farligt affald (94/67 ÆF) og kommunale affaldsforbrændingsanlæg 
(89/369ÆØF) samt store fyringsanlæg (94/66ÆF om ændring af direktiv 88/609ÆØF). 
-Direktivet om vurdering af visse projekters indvirkning på miljøet (85/337ÆØF) vedrører 
en række projekter, hvoraf nogle er specifikke for kysterne. Det direktiv, der er under 
udarbejdelse, om strategisk vurdering af planers og programmers virkninger vil spille en 
meget vigtig rolle for den integrerede planlægning af kystområderne. 
-Begrænsningen af og kontrollen med markedsføringen af en række forurenende stoffer 
begrænser deres tilstedeværelse i miljøet, herunder i kystområderne. Dette gælder for 
eksempel maling, som indeholder organiske tinforbindelser (direktiv 76/769ÆØF), visse 
plantebeskyttelsesmidler ( direktiv 79/117 ÆØF) og en række vaske-og rengøringsmidler 
( direktiv 73/404ÆØF, ændret ved 82/242 og 86/9). 
-Siden 1986 er der ydet omkring hundrede tilskud under .det finansielle miljøinstrument 
LIFE (forordning (EØF) nr. 1973/92) samt budgetlinjerne for ACNAT og MEDSPA til 
projekterne vedrørende beskyttelse og forvaltning af kystområder. I det nye 
forordningsforslag (KOM(93) 135 endelig udg.) nævnes udtrykkeligt rationel forvaltning af 
kystområder. 
-En del af den finansielle støtte til oplysningsvirksomhed og uddannelse vedrører 
kystområder. 
-Der er oprettet en række databaser om miljøtilstanden og arealanvendelsen i Europa 
under CORINE-programmet47• Disse databaser ajourføres og udbygges af Det Europæiske 
Miljøagentur48, som har til opgave at levere de oplysninger, der er nødvendige til den 
-29 -
europæiske miljøpolitik, og hvis arbejdsprogram omfatter et emne, der hedder 
"kystområder". 
* Økonomisk og social samhørighed 
Et meget vigtigt skridt frem mod integrering af miljøet i udviklingsprocessen blev taget 
med vedtagelsen af forordning (EØF) nr. 2081/93, hvori det fastlægges, at de planer og 
programmer, som medlemsstaterne forelægger under strukturfondenes mål nr. 1,2 og 5 skal 
omfatte: 
-en bedømmelse af miljøsituationen i den pågældende region 
-en vurdering af virkningerne på miljøet fra den strategi og de foranstaltninger, der er 
fastlagt i planen, ifølge principperne om bæredygtig udvikling og i overensstemmelse med 
fællesskabsrettens gældende bestemmelser 
-bestemmelser truffet for at inddrage de ansvarlige miljømyndigheder i forberedelsen og 
gennemførelsen af de foranstaltninger, der er fastlagt i planen samt for at sikre, at 
Fællesskabets miljøforskrifter overholdes. 
Disse bestemmelser skal gøre det muligt, for eksempel i støtteberettigede kystområder, at 
integrere miljøhensyn i udviklingen inden for havne, transport og turisme samt at fremme 
finansieringen af miljøinfrastrukturer som vandrensnings- eller affaldsbehandlingsanlæg. 
Under ENVIREG-programmet49, som gælder for strukturfondenes mål 1,1-og 5b­
regioner, anvendes tre fjerdedele af budgettet til begrænsning af forureningen i 
kystområderne og integreret planlægning med henblik på beskyttelse af det naturlige miljø 
og landskaber. 
Endelig lægges der i arbejdet på de europæiske aspekter ved den fysiske planlægning 
særlig vægt på kystområderne. 
* Fiskeripolitik 
Den fælles fiskeripolitik omfatter bevarelsesforanstaltninger, med sigte på at beskytte 
fiskeriets ressourcer, og strukturforanstaltninger, med sigte på at afpasse aktiviteterne efter 
ressourcemulighederne, og disse foranstaltninger er integreret i indsatsen for at beskytte 
havets ressourcer. 
Således omfatter strukturforanstaltningerne forskrifter, som gør det muligt at begrænse 
miljøvirkningerne fra intensiv akvakultur, tilskynde til ekstensiv akvakultur, investeringer, 
som skal forbedre de hygiejniske forhold og sundheden for mennesker og dyr. 
Foranstaltninger til bevarelse af fiskeriressourcer (grundforordning, T AC og kvoter, 
tekniske foranstaltninger, begrænsning af fiskerikapaciteten) bidrager også til at beskytte 
miljøet, dette gælder navnlig: 
-forordning (3760/92), som fastlægger grundlaget for bevarelse af fiskeriressourcerne i 
forbindelse med beskyttelse af havets økosystemer 
-30 -
-de årlige forordninger om den samlede tilladte fangstmængde (T AC) af de vigtigste 
kommercielle arter i Fællesskabets del af det nordøstlige Atlanterhav, som fordeler 
kvoterne mellem medlemsstaterne 
-forskellige forordninger, som går ud på at tilpasse fiskeriets kapacitet til 
ressourcemulighederne ( 4028/86, 3690/93, 1627 /94) eller at begrænse fiskerfartøjernes 
tekniske egenskaber (3094/86: Nordsøen, 1866/86: Østersøen, 1626/94: Middelhavet). 
* Landbrugspolitik: 
Reformen af den fælles landbrugspolitik og ledsageforanstaltningerne går blandt andet ud 
på at ekstensivere produktionen og begrænse forureningen. Forordhing 2843/94 om 
ændring af forordning 2328/91 og 866/90 indeholder bestemmelser om støtte til 
investeringer inden for miljøbeskyttelsesområdet. Der kan ydes støtte til bevarelse af 
halvnaturlige miljøer (f. eks. marskenge og græsdiger) i forbindelse med kombinerede 
landbrugs- og miljøforanstaltninger (2078/92). Endvidere nævnes i artikel lla i forordning 
(EØF) nr. 2052/88 som kriterium for støtteberettigelse under mål nr. 5b "det pres, der 
udøves på miljøet og landskabet". Således er nogle landlige ky~tområder med sårbare 
økosystemer blevet udpeget som støtteberettigede (f.eks. marskområder i Bretagne, Poitiers 
og Charenton). 
* Transportpolitik 
Politikken for sikkerhed til søs bidrager til at begrænse farerne for hav-og kystforurening, 
navnlig gennem foranstaltninger, som vedrører skibsfart, uddannelse af besætningen, 
egenskaber ved fartøjerne og havnenes modtageanlæg til affaldsbehandling. 
* Energipolitik 
Der er generelt behov for at begrænse kystinfrastrukturernes virkninger på miljøet. Der 
tages navnlig hensyn til dette problem i den regionale energiplanlægning50• Endvidere 
udgør en række tyndt befolkede regioner, som ligger fjernt fra energiforsyningsnettene, et 
velegnet sted til at indføre teknikker og metoder, hvor der anvendes lokale vedvarende 
energikilder på en miljøvenlig måde. 
* Industripolitik 
Industripolitikken bidrager til at fremme en ligevægtig udvikling af industriaktiviteterne i 
kystområderne (sværindustri, byggeri, ... ). 
* Forskningspolitik 
Det fjerde rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (1994-1998) omfatter en 
række særprogrammer til støtte for politikker, som er relevante for kystområderne. 
Miljøprogrammet omfatter et område (den menneskelige d~mension ved miljøændringer), 
hvor integrerede planer for kystområderne ofres særlig opmærksomhed. 
* Fællesskabsaktioner vedrørende "turisme og miljø" 
I den grønbog om Den Europæiske Unions betydning for turismen51, som Kommissionen 
vedtog den 4. april 1995, står bæredygtig udvikling af turismen nævnt som en af dens 
grundlæggende bekymringer. 
-31 -
Forskellige projekter beliggende i kystområder har modtaget støtte under Fællesskabets 
handlingsplaner til fordel for turisme, hvor det navnlig fastslås, at de foranstaltninger der 
træffes skal være· egnede til at bevare og beskytte kvaliteten af det naturlige miljø"52• 
Fællesskabets handling på dette område er nærmere betegnet blevet gennemført ved hjælp 
af følgende foranstaltninger: 
støtte til initiativer, som går ud på at oplyse turisterne og tjenesteyderne om 
vekselvirkningerne mellem turisme og miljø, navnlig ved at indføre en europæisk 
pris herfor 
støtte til pilotprojekter af fornyende karakter, som går ud på at forene turisme med 
naturbeskyttelse på lokalt eller regionalt plan, navnlig i kyst-og bjergområder, 
naturparker og naturreservater, for eksempel ved foranstaltninger til vejledning af 
de besøgende 
Støtte til udvikling af net for tværnational udveksling af oplysninger blandt andet 
om miljøproblemer og eventuelle muligheder for at løse disse problemer i 
forbindelse med driften og forvaltningen af naturarealer 
støtte til initiativer, der fremmer blød turisme. 
-32 -
Bilag 3: Kontakter med organismer vedrørende integrerede planer for europæiske 
kystoinrlder 
I forbindelse med udarbejdelsen af meddelelsen blev der i 1995 udvekslet synspunkter og 
oplysninger med følgende organismer: 
-European Union for Coastal Conservation 
-Konferencen for perifere havregioner i Det Europæiske Fællesskab. (Kommissionerne for 
øer, Nordsøen, Atlanterhavsbuen, Middelhavet og Eurisles-nettet) 
-Det Europæiske Miljøagentur med kontrahenter: Laboratorio Nacional de Engenharia 
Civl (Lissabon), Centro de Estudios y Experimentacion de Obras Publicas (Madrid), 
National Institute for Coastal and Marine Management (Den Haag). 
-Delegation ål' Arnenagement du Territoire et Mission Interministerielle de la Mer (Paris) 
-Co-ordinated Action for Seaside Town (Kystnet) 
-The National Trust (UK) 
-Coastwatch Europa 
-Birdlife International 
-De Europæiske Kommuners og Regioners Råd 
-Den blå plan (handlingsplan for Middelhavsområdet) 
-33 -
Noter og henvisninger 
1. Resolution (73) 29 fra Europarådets ministerudvalg om beskyttelse af kystområder. 
2. Rekommandation fra OECD-Rådet om principperne for forvaltningen af 
kystområder, C(76) 161 vedtaget den 12.10.1976 
3. Det Europæiske Fællesskabs handlingsprogram på miljøområdet (1973-1977). EFT 
nr. C 112, 1973. 
4. Integreret planlægning af kystområderne i Det Europæiske Fællesskab, 1978, EUR 
6105. 
5. Det Europæiske Miljøagentur. Scoping study on integrated environmental 
assessment of coastal zones. Udkast, maj 1995. 
6. Management arrangements for the development and implementation of coastal 
zones management programmes. Undersøgelse lavet for World Coast Conference, 
Noordwijk, 5.11.1993. 
7. Integrated Geosphere Biosphere Programme. Land Ocean Interactions in the 
Coastal Zone. Meeting report on implementation plan. Quezon City, Phillippinerne, 
23. -27. april 1995. 
8. Eurostat. Regioner. Nomenklatur for statistiske territoriale enheder (NUTS). ISBN 
92-826-4188-0. 
9. Rådets direktiv 92/43ÆØF af21.5.1992, EFT nr. L 210 af22.7.1992. 
10. Meddelelse fra Kommissionen. Forsvarlig anvendelse og bevaring af vådområder. 
Meddelelse fra Kommissionen til Rådets og Europa-Parlamentet. KOM(95) 189 
endelig udg. 
11. Rådets direktiv 79/409ÆØF af 2. april 1979, EFT nr. L 103 af 25.4.1979. 
12. Europa-Kommissionen, 1993: Kystressourcer og integreret udvikling af 
kystområderne, papirer fra kollokvium organiseret af GD XIV og XVI, Porto, 7. -
8. oktober 1993 (2 bind). 
13. Climatic Research Unit, University of East Anglia, Coordinator. Climate and sea 
level change and the implications for Europe. Final report under Research contract 
for the European Commission, 1995. 
14. EF. Resolution vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes 
regeringer, forsamlet i Rådet den 1. februar 1993 om et program for Fællesskabets 
politik og handling i forbindelse med miljøet og bæredygtig udvikling. EFT C 138, 
1993. 
15. European Union for Coastal Conservation. Coastline, EUCC Magazine, 1994.3 
-34 -
16. Junta de Andalusia & Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. Estudio de 
: la gestion integrada de las marismas del Odiel. ISBN 84.,;87294-25-1. 
17. Marion, Lore. Projet d'application de la directive "oiseaux" de la CEE å l'estuaire 
de la Loire. Laboratoire d'evolution des systemes naturels et modifies, Museum 
National d'Histoire Naturelle et Universite de Rennes, associe au CNRS et å 
L 'INRA. Groupe Omithologique de Loire Atlantique. Office National de la Chasse. 
18. Europe's environment. The Dobris assessment. Draft report, 1995. 
19. Gachelin, Ch. Pour un Plan Strategique Integre du Littoral Francais, DAT AR 1992. 
20. World Coast Conference: jf. note 6. 
21. Helcom, 1994. 
22. G.J. Schiereck & J. Van der Weide, Coastal Zone Management: a round game, 
papir forelagt for Coastal Zone Management Workshop, Malaysia, marts 1995. 
23. Europa-Kommissionen. FTU-programmet inden for miljø. EROS-projektet 
(European River Ocean System). 
24. Jf. note 22. 
25. Jf. note 23. 
26. Grækenlands ornitologiske forening. Informationsnote, 1995. 
27. Plan for Bretagnes kyst og øer godkendt af Bretagnes departements- og regionalråd 
(januar 1977) og af det interministerielle råd for fysisk planlægning (november 
1977). 
28. Jf. note 6. 
29. Kommunernes landsforening, miljøudvalget, 1992. Anden rapport. Beskyttelse og 
planlægning af kystområder. HMSO. 
30. Steeley, G. udkast til resolution for De Europæiske Kommun~rs og Regioners Råd, 
1994. 
31. Jf. note 19. 
32. Conservatoire de 'Espace Littoral et des Rivages Lacustres, Paris. 
33. EFT nr. C 138 af 17.5.1993. 
34. Resolution af 25.2.1992, EFT nr. C 59 af 6.3.1992. 
35. Kommissionens meddelelse KOM(94) 354. "Europa 2000 +. Samarbejde om fysisk 
planlægning af det europæiske territorium. ISBN. 92-826-9100-4. 
-35 -
36 Konklusioner fra det tyske formandskab efter det uformelle ministerrådsmøde om 
fysisk planlægning i Leipzig 21. -22. september 1994 i Bundesministerium fiir 
Raumordnung, Bauwesen und Stiidtebau. 
37. Integreret forvaltning af kystområder og dennes plads i Fællesskabets miljøpolitik 
KOM(86) 571. 
38. Plenarforsamlingen under konferencen for Det Europæiske Fællesskabs perifere 
maritime regioner, 1981. 
39. Europa-Parlamentets beslutning af '18.6.1982 nr. PE 73424 
40. Jf. note 37. 
41. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. Interne foranstaltninger med 
henblik på at nå integreringsmålsætningen, vedtaget den 2. juni 1993. 
42. Forordning (EØF) 2081/93, artikel 8, 9 og 1 la. 
43. Jf. note 36. 
44. FTU-programmerne inden for miljø (1990-1994) -EFT L 192 af 16.7.1991 og 
(1994-1998) -EFT L 321 af 31.12.1994 -Miljøændringernes menneskelige 
dimension. 
45. Agenda 21, kapitel 17, afsnit 17.3 og 17.5. Kyststaterne forpligter sig til integreret 
planlægning og bæredygtig udvikling af kystområderne og havmiljøet inden for 
deres nationale jurisdiktion. 
46. EF. Forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1973/92. 
KOM(95) 135 endelig udg. 
4 7. Europa-Kommissionen. Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Parlamentet om 
resultaterne fra CORINE-programmet, SEK(91) 958. 
48. Forordning (EØF) nr. 1210/90 -EFT L 120 af 11.5.1990. 
49. EFT nr. C 115 af 9.5.1990. 
50. Europa-Kommissionen. Den regionale energiplanlægning i Det Europæiske 
Fællesskab. Papirer fra kontrahentseminaret 21. -22. januar 1993. 
51. KOM(95) 97. 
52. Turismen og miljøet i Europa, Alpenforschungsinstitut gemn. GMbH, Garmisch­
Partenkrichen (D). EUROFFICE ISBN 92-862-9917-X. 
I 
l 
I 
I i 
I I 
I I 
\ ~ 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 511 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 13 14. 
Katalognummer : CB-C0-95-547-DA-C 
ISBN 92-77-94866-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-298S Luxembourg