DA Den Europæiske Unions Tidende C 56/48

Rådets begrundelse: Rådets førstebehandlingsholdning (EU) nr. 1/2016 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Unions Jernbaneagentur og om ophævelse af forordning (EF) nr. 881/2004

(2016/C 56/02)

I. INDLEDNING

Den 31. januar 2013 forelagde Kommissionen Rådet et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Unions Jernbaneagentur og om ophævelse af forordning (EF) nr. 881/2004.

Den 26. februar 2014 vedtog Europa-Parlamentet sin førstebehandlingsudtalelse.

Den 5. juni 2014 nåede Rådet til politisk enighed om udkastet til forordning. Efter den juridiske og sproglige gennemgang vedtog Rådet sin førstebehandlingsholdning den 10. december 2015 efter den almindelige lovgivningsprocedure i artikel 294 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Efter afstemningen i Europa-Parlamentet og vedtagelsen af Rådets bilaterale aftale af fandt der forhandlinger sted mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen med henblik på at nå til enighed om forslaget. Den 17. juni 2015 blev der opnået enighed om et endeligt kompromis, som efterfølgende blev godkendt af De Faste Repræsentanters Komité den 30. juni 2015. Europa-Parlamentets Transport- og Turismeudvalg (TRAN) bekræftede enigheden den 10. november 2015 og sendte i den forbindelse en skrivelse til formanden for De Faste Repræsentanters Komité.

Rådet har under sit arbejde taget hensyn til udtalelsen fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg og udtalelsen fra Regionsudvalget.

II. ANALYSE AF FØRSTEBEHANDLINGSHOLDNINGEN

1. Generelt

Ovennævnte forslag er en del af den fjerde jernbanepakke, som består af seks lovgivningsforslag, der tager sigte på at fjerne de tilbageværende hindringer for færdiggørelsen af det fælles europæiske jernbaneområde.

Det overordnede mål med denne nye lovpakke er at øge jernbanetransportydelsernes kvalitet og effektivitet ved at fjerne de resterende markedshindringer og styrke harmoniseringen af interoperabilitet og sikkerhedskrav for at sikre et højere niveau af harmonisering af jernbanenettet i EU.

På denne baggrund er formålet med den nye forordning om Det Europæiske Jernbaneagentur (i det følgende benævnt »agenturet«), som Kommissionen har foreslået, derfor at ændre det eksisterende regelsæt for at fastlægge de nye opgaver inden for interoperabilitet og sikkerhed, som agenturet skal udføre. Disse nye opgaver følger af agenturets udstedelse af sikkerhedscertifikater og køretøjstilladelser, som Kommissionen har foreslået i interoperabilitetsdirektivet og sikkerhedsdirektivet.

Det foreslås desuden at præcisere eksisterende bestemmelser samt ajourføre og styrke bestemmelserne om forvaltningen af agenturet i overensstemmelse med principperne i den fælles tilgang fra Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen om decentraliserede agenturer, som der blev opnået enighed om den 12. juni 2012.

Rådets tilgang har været at foreslå flere ændringer til det oprindelige forslag. De væsentligste bestemmelser i direktivet er blevet ændret betydeligt. Rådets førstebehandlingsholdning ændrer derfor Kommissionens oprindelige forslag ved, at det er blevet omformuleret, og flere bestemmelser i teksten er tilføjet eller udgået. Dette betyder, at Rådet ikke kan acceptere de ændringer, som Europa-Parlamentet har indført med sin førstebehandlingsholdning vedrørende disse bestemmelser.

2. De vigtigste politiske spørgsmål

i) Udstedelse af sikkerhedscertifikater og køretøjstilladelser: agenturets og de nationale sikkerhedsmyndigheders respektive roller (artikel 12, 14, 20 og 21)

For at forbedre effektiviteten af udstedelsen af sikkerhedscertifikater og køretøjstilladelser påtænkte Kommissionen i sit forslag en betydelig overførsel af beføjelser fra de nationale myndigheder til agenturet i forbindelse med udstedelse af sikkerhedscertifikater og køretøjstilladelser.

Rådet tilslutter sig Kommissionens overordnede tilgang, men mener, at Kommissionens forslag skal ændres i den forbindelse for at give mere fleksibilitet, navnlig med hensyn til de nationale sikkerhedsmyndigheders og agenturets respektive ansvar i sikkerhedscertificerings- og køretøjstilladelsesprocesserne.

Rådet ændrer derfor den balance, som Kommissionen oprindelig havde foreslået, i kompetencefordelingen mellem agenturet og de nationale sikkerhedsmyndigheder med ekstra garantier til de nationale sikkerhedsmyndigheder under særlige omstændigheder.

Ifølge Rådets holdning oprettes der et dobbelt system til køretøjstilladelser og sikkerhedscertifikater, hvor agenturet fungerer som en one-stop-shop for godkendelse af køretøjer, der er bestemt til grænseoverskridende virksomhed, og for udstedelse af sikkerhedscertifikater til jernbanevirksomheder, der er involveret i grænseoverskridende trafik, hvor nationale sikkerhedsmyndigheder spiller en vigtig rolle ved at foretage de nødvendige vurderinger. For køretøjer og jernbanevirksomheder, der kun er involveret i national trafik, er det fortsat muligt at forelægge en anmodning om tilladelse eller certifikat enten til agenturet eller til de nationale sikkerhedsmyndigheder. I begge tilfælde er proceduren og kriterierne for afgørelsen imidlertid den samme.

Desuden fastsætter Rådets holdning, at agenturet opretter og forvalter et informations- og kommunikationssystem med one-stop-shop-funktioner (artikel 12).

Europa-Parlamentet støtter generelt tilgangen i Rådets holdning. Det anvender den dog på en anden måde ved at indføre en undtagelse for »isolerede jernbanenet«, der dækker medlemsstaternes jernbanenet eller dele deraf med en sporvidde på 1 520 mm.

Rådets førstebehandlingsholdning dækker Europa-Parlamentets betænkeligheder ved at medtage konceptet »isolerede net« under bestemmelserne vedrørende samarbejdsaftalerne.

På denne baggrund kan Rådet delvist eller indholdsmæssigt tage ændringsforslag 4, 49 og 62 i betragtning.

ii) Agenturets rolle i forbindelse med udstedelse af ibrugtagningstilladelsen til det europæiske signalsystem ERTMS (artikel 22)

Kommissionen påtænkte i sit forslag en overførsel til agenturet af ansvaret for udstedelse af ibrugtagningstilladelser til fast togkontrol- og signaludstyr, herunder det europæiske signalsystem ERTMS.

Rådet deler ikke Kommissionens tilgang til dette spørgsmål og mener, at de nationale sikkerhedsmyndigheder fortsat skal tillade ibrugtagning af ERTMS-systemer.

For at lette en aftale med Europa-Parlamentet, der insisterer på at give agenturet ansvaret for udstedelse af ibrugtagningstilladelser til ERTMS-systemer, indføres der i Rådets tekst en obligatorisk verifikation forud for udstedelsen af tilladelsen. Mere specifikt ønsker Rådet at fastsætte klare regler for samarbejdet mellem de berørte parter i tilfælde af to forskellige scenarier vedrørende ERTMS, hvor der er behov for ændringer, inden tilladelsen udstedes af den nationale sikkerhedsmyndighed, eller hvor agenturet mener, at der, efter at tilladelsen er udstedt af den nationale sikkerhedsmyndighed, mangler teknisk og operationel kompatibilitet mellem net og køretøjer udrustet med ERTMS-udstyr.

På denne baggrund kan Rådet kun delvist tage ændringsforslag 3, 11, 29 og 65 i betragtning.

iii) Gebyrer og afgifter for sikkerhedscertifikater og køretøjstilladelser (artikel 80)

Hvor Kommissionen foreslår at bruge delegerede retsakter til fastsættelsen af gebyrer og afgifter for sikkerhedscertifikater og køretøjstilladelser, sigter Rådets holdning mod i forordningen at nævne principperne for beregningen af de gebyrer og afgifter, som agenturet skal anvende for ansøgere om udstedelse af tilladelser og certifikater.

Rådets holdning fastsætter i retsakten, at disse gebyrer og afgifter skal tage hensyn til de faktiske omkostninger, som de nationale sikkerhedsmyndigheder har ved at udføre deres relevante opgaver, når de udsteder sikkerhedscertifikater og køretøjstilladelser. Med henblik herpå indgår der detaljerede bestemmelser i selve forordningen om de nærmere bestemmelser for fastsættelsen af gebyrer og afgifter for at præcisere, at disse skal fastsættes på en gennemskuelig, rimelig og ensartet måde i samarbejde med medlemsstaterne, ikke skal skade den europæiske jernbanesektors konkurrenceevne, og at de ikke skal føre til unødige finansielle byrder for ansøgerne. Derudover præciserer Rådets tekst for at imødekomme nogle af Parlamentets betænkeligheder, at gebyrer og afgifter også skal opkræves for afgørelser om godkendelse af ERTMS.

Endelig fastsætter Rådets holdning, at foranstaltninger i forbindelse med beregningen af gebyrer og afgifter fastsættes ved hjælp af gennemførelsesretsakter.

Europa-Parlamentet anmoder om delegerede retsakter i forbindelse med fastsættelsen af gebyrer og afgifter for sikkerhedscertifikater og køretøjstilladelser.

På denne baggrund kan Rådet ikke tage ændringsforslag 14 og 135 i betragtning.

iv) Agenturets ansvar og samarbejde med nationale retsmyndigheder (artikel 72 og 73)

Rådet mener, at en yderligere præcisering af agenturets ansvar i forbindelse med udstedelse af køretøjstilladelser og sikkerhedscertifikater er nødvendig. Derfor er der tilføjet nye bestemmelser herom i teksten til Rådets holdning, navnlig gennem indførelsen af en ny artikel om samarbejdet med de nationale retsmyndigheder. Mere specifikt præciserer Rådets tilgang, at den administrerende direktørs (og agenturets personales) immunitet kan ophæves, hvis det er nødvendigt.

v) Agenturets samarbejde med de nationale sikkerhedsmyndigheder (artikel 76)

Rådets holdning fastsætter, at agenturet og de nationale sikkerhedsmyndigheder skal indgå samarbejdsaftaler i forbindelse med køretøjstilladelser og sikkerhedscertifikater for at fremme den praktiske gennemførelse af det nye certificerings- og godkendelsessystem. I henhold til denne tilgang kan agenturet give visse certificerings- og tilladelsesopgaver i underentreprise til de nationale sikkerhedsmyndigheder.

Denne tilgang sigter mod at holde et tilstrækkeligt fleksibilitetsniveau for at tage hensyn til de særlige forhold i jernbanesektoren, hvor opgaverne ikke kan adskilles fuldt ud og snarere deles mellem agenturet og de nationale sikkerhedsmyndigheder. Særligt gælder for net, der er uden forbindelse med resten af Unionens jernbanesystem, at samarbejdsordninger kan indføres for at omfatte mulighed for at indgå kontrakter om opgaver med de relevante nationale sikkerhedsmyndigheder, når dette er nødvendigt for at sikre effektiv og forholdsmæssig tildeling af certificering og tilladelse.

vi) Regler for klage- og voldgiftsprocedurer/interessekonflikter (artikel 55-63, artikel 51)

Rådets holdning sigter mod at styrke bestemmelserne om klage- og voldgiftsprocedurerne i forordningen. Derfor afspejler Rådets tekst den mulighed, ansøgeren har for at forelægge sagen for en national domstol i tilfælde af uenighed med den foranstaltning, som den nationale sikkerhedsmyndighed har truffet. Desuden indfører Rådet nye bestemmelser om voldgiftsprocedurer for at sikre, at en national sikkerhedsmyndighed har mulighed for at indgive klage over en afgørelse truffet af agenturet i tilfælde af uenighed.

Europa-Parlamentet insisterer på at indføre yderligere krav vedrørende udnævnelsen af medlemmerne af klagenævnet, anmodninger om inhabilitet og indsigelse og behandling af og afgørelser om klager.

I denne forbindelse fastsætter Rådets tekst for at lette en aftale med Europa-Parlamentet detaljerede regler vedrørende den måde, klagenævnet fungerer på, herunder regler om dets medlemmers uafhængighed af de parter, der er involveret i en klage eller voldgift, om forebyggelse og styring af interessekonflikter hos agenturets personale på alle niveauer og om indsættelsen af en 3-måneders frist for en klageprocedure for at sikre, at klagesagen ikke skaber hindringer eller forsinkelser.

I den forbindelse kan Rådet acceptere ændringsforslag 114-117, 122-133, 138-140 og 146 delvist eller indholdsmæssigt.

vii) Nye forvaltningsregler (artikel 47 og 68)

Rådets tekst indeholder store ændringer til de forvaltningsregler, der er foreslået for agenturet i Kommissionens forslag. Dette gælder navnlig for sammensætningen af bestyrelsen og for bestemmelserne om afskedigelse af den administrerende direktør.

Mere specifikt besluttede Rådet i modsætning til Kommissionens forslag at udnævne to repræsentanter fra Kommissionen i bestyrelsen (mod fire i Kommissionens forslag) i overensstemmelse med de eksisterende ordninger i den fælles tilgang til decentrale agenturer.

Rådet indfører også en ny forpligtelse for Kommissionen til at foreslå en liste på mindst tre kandidater til udnævnelsen af den administrerende direktør.

Endelig fastsætter Rådets holdning, at beføjelsen til at foreslå afskedigelse af den administrerende direktør er blevet tildelt en tredjedel af medlemmerne af bestyrelsen.

viii) Sprog (artikel 74)

Rådet mener, at det er meget vigtigt at inddrage ekstra garantier i teksten om sprogspørgsmålet. Det dobbelte system i forbindelse med udstedelsen af sikkerhedscertifikater og køretøjstilladelser fungerer kun ordentligt, hvis både de berørte ansøgere og de nationale sikkerhedsmyndigheder fortsat kan bruge deres eget sprog, hvis det er nødvendigt. Denne dobbelte mekanisme betyder også, at der etableres et tæt samarbejde mellem agenturet og de nationale sikkerhedsmyndigheder med brugbare sprogordninger, der tager hensyn til de faktiske forhold på stedet og navnlig det forhold, at nationale sikkerhedsmyndigheder fortsat vil spille en vigtig rolle med at udføre de vurderinger, der er nødvendige for udstedelsen af ovennævnte tilladelser og certificeringer. Rådets holdning fastsætter derfor, at afgørelsen om sprog på anmodning af et medlem af bestyrelsen træffes med enstemmighed i overensstemmelse med nuværende praksis, der følger af anvendelsen af den nuværende forordning (EF) nr. 881/2004.

ix) Europæiske standarder i forhold til reservedele (artikel 19 og 45)

Rådets holdning fastsætter, at agenturet udsteder detaljerede retningslinjer for standarder til de relevante europæiske standardiseringsorganer til supplering af det mandat, som Kommissionen har givet dem. Desuden skal agenturet bidrage til identificeringen af mulige ombyttelige reservedele, der skal standardiseres, herunder disse reservedeles vigtigste grænseflader, og rette relevante henstillinger til Kommissionen.

I den forbindelse kan Rådet acceptere ændringsforslag 52, 53, 110 og 156 delvist eller indholdsmæssigt.

III. KONKLUSION

Rådets førstebehandlingsholdning afspejler det kompromis, der blev opnået i forhandlingerne mellem Rådet og Europa-Parlamentet med støtte fra Kommissionen. Dette kompromis er bekræftet ved skrivelse fra formanden for Europa-Parlamentets Transport- og Turismeudvalg (TRAN) til formanden for De Faste Repræsentanters Komité af 24. november 2015.

I denne skrivelse angiver formanden for TRAN-Udvalget, at han vil henstille til medlemmerne af TRAN-udvalget og efterfølgende til plenarforsamlingen, at de godkender Rådets førstebehandlingsholdning uden ændringer og afslutter den almindelige lovgivningsprocedure ved Europa-Parlamentets andenbehandling i overensstemmelse med artikel 294 i TEUF.