A4-0136/95

Beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet med henblik paa vedtagelse af en handlingsplan for Den Europaeiske Union vedroerende bekaempelse af narkotikamisbrug (1995-1999) (KOM(94)0234 - C4- 0107/94)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa- Parlamentet (KOM(94)0234 - C4-0107/94),

- der henviser til traktaten om Den Europaeiske Union, saerlig artikel K.1, nr. 4 og 9 og til EF-traktaten, saerlig artikel 129,

- der henviser til sine beslutninger af 9. oktober 1986 om narkotikaproblemet ((EFT C 283 af 10.11.1986, s. 79.)) og 13. maj 1992 om arbejdet i Undersoegelsesudvalget om Narkotikaproblemet ((EFT C 150 af 15.06.1992, s. 41.)) i betaenkninger fra Undersoegelsesudvalget om Narkotikaproblemet og Undersoegelsesudvalget om Udbredelsen af Organiseret Narkokriminalitet,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender og udtalelser fra Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse, Budgetudvalget, Udvalget om Udvikling og Samarbejde, Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender, Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser, Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik, Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse og Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier (A4-0136/95),

A. henviser til, at narkotikapolitikken skal betragtes som et omraade med delt kompetence mellem Den Europaeiske Union og medlemsstaterne,

B. der henviser til, at det er i Den Europaeiske Unions interesse at begraense efterspoergslen efter narkotika og traeffe foranstaltninger af forskellig art for at bekaempe personlig anvendelse, afhaengighed og behov for narkotika,

C. der henviser til, at den vigtigste institutionelle udvikling siden 1992 har vaeret ikrafttraedelsen af traktaten om Den Europaeiske Union med dens udtrykkelige henvisninger til narkotikaproblemet, oprettelsen af Europol's Narkotikaenhed i Haag og Det Europaeiske Overvaagningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug i Lissabon samt det tilknyttede net af nationale informationscentre om narkotikamisbrug benaevnt REITOX- nettet,

D. der henviser til, at de nye narkotikamarkeder og distributionssyndikater, der er opstaaet i de central- og oesteuropaeiske lande, samt mafiaens og andre kriminelle organisationers omdirigering af penge til lovlige erhvervsaktiviteter afstedkommer nye problemer,

E. der henviser til, at der vil vaere et udbud af narkotika, saa laenge der er efterspoergsel, og at der altid vil vaere efterspoergsel,

F. der henviser til, at den nuvaerende politik paa ingen maade har kunnet forhindre, at den illegale narkotikahandel i aarevis har floreret og i dag er mere intens end nogensinde foer,

G. der henviser til, at der i nogle EU-medlemsstater er uoverensstemmelse mellem den faktisk foerte narkotikapolitik paa regionalt og lokalt plan og den formelle holdning til narkotika paa nationalt plan,

H. der henviser til, at der for oejeblikket ikke sker nogen samordning af indsamlingen af oplysninger om afgroeder, hvorfor disse oplysninger er meget divergerende, samt at pengene til rydning af opiums- og cocaplantager og den efterfoelgende dyrkning af alternative afgroeder stort set har vaeret spildt, da narkotikahandlerne altid kan haeve den pris, de tilbyder for narkoafgroeder, til langt over de priser, der kan opnaas for alternative afgroeder,

I. der henviser til den afgoerende betydning af en global og integreret strategi til bekaempelse af det mangesidede problem med narkotika og narkotikamisbrug, som haenger sammen med sociale problemer, som f.eks. social udelukkelse og arbejdsloeshed i Den Europaeiske Union,

J. der henviser til manglen paa tilstraekkelige finansielle midler baade paa nationalt plan og EU-plan og indtraengende opfordrer til, at de midler, der beslaglaegges under aktioner til bekaempelse af narkotikamisbruget, anvendes til at yde oeget finansiel stoette til aktioner med henblik paa at bekaempe narkotikamisbruget og fremme resocialiseringsprogrammer, der isaer tager sigte paa hoejrisikogrupper,

K. der henviser til, at Kommissionens meddelelse, trods adskillige fortrin saasom erkendelsen af, at narkotikaproblemet maa gribes an om som en integreret helhed, ikke angiver omfanget af problemets menneskelige omkostninger og heller ikke indeholder en tilbundsgaaende analyse af aarsagerne til og foelgerne af faenomenet, og ville have haft mere vaegt, hvis Kommissionens handlingsplan til bekaempelse af narkotika og forslaget om forebyggelse af narkomani var blevet forelagt i sammenhaeng,

L. der henviser til, at dette til dels skyldes de vanskeligheder, der opstaar som foelge af kompetenceopdelingen paa narkotikaomraadet i henhold til artikel K i Traktaten om Den Europaeiske Union,

M. der henviser til, at hoejtstaaende embedsmaend fra Kommissionen, fra De Forenede Nationers narkotikabekaempelsesprogram, udenrigsministeriet i Washington og andre har gjort det klart, at traktaten om Den Europaeiske Union langt fra at foroege viljen til og forbedre effektiviteten i en samordnet narkotikabekaempelsen tvaertimod har foert til usikkerhed og fornyet forvirring omkring «hvem der goer hvad»,

N. der henviser til, at der paa trods af en raekke forbedringer inden for visse sektorer stadig er et utilstraekkeligt samarbejde mellem landene i Den Europaeiske Union og med De Forenede Stater; et eksempel herpaa er de forskellige politikker, der foeres i f.eks. Vestindien og andre steder med skattely til og let adgang for narkotikahandlere, i forbindelse med samarbejdet mellem efterforskningsmyndigheder, i samarbejdet om afdaekning af metoder og fremgangsmaader for hvidvaskning af penge og i gennemfoerelsen af programmer for uddannelse og teknisk udstyr i OEsteuropa, navnlig langs EU's graenser,

1. opfordrer Det Europaeiske Raad til at vedtage handlingsplanen for 1995- 1999, hvori det erkendes, at der maa laegges mindst lige saa stor vaegt paa forebyggende foranstaltninger og nedsaettelse af skadevirkningerne som paa lovgivning og straf vedroerende narkotika og narkotikahandel, og insisterer paa, at der maa skabes klarhed over ansvarsfordelingen mellem Kommissionen og Raadet for at sikre, at arbejdet ikke forsinkes;

2. understreger, at handlingsplanen skal angribe alle led i kaeden lige fra oprindelsesleddet over kriminel smugleri og handel til uddannelse, sundhedsspoergsmaal og revalidering;

3. anmoder Kommissionen om hurtigst muligt at ivaerksaette den konkrete gennemfoerelse af dette handlingsprogram.

4. opfordrer Kommissionen og Raadet til at undersoege og alvorligt overveje alternativer til den hidtil foerte politik paa grundlag af en videnskabelig og statistisk undersoegelse af de virkelige resultater af den nuvaerende strategi;

5. fastholder, at der er behov for samarbejde og ikke rivalisering mellem Den Europaeiske Unions institutioner og deres tilknyttede organer gennem en tydelig opstilling af maalsaetninger og definition af opgavefordelingen;

6. er af den opfattelse, at den narkotikabekaempende politik for ofte ikke i tilstraekkelig grad skelner mellem brugere og kriminelle forhandlere, og at det derfor fremover vil vaere noedvendigt at koncentrere indsatsen om at bekaempe den organiserede kriminalitet, som styrer den ulovlige narkotikahandel, og give narkomanerne tilbud om sundhedsmaessige og sociale revalideringsprogrammer, som der ikke er risiko for, at bekaempelsesforanstaltninger kommer til at ramme;

7. anser det for overordentlig vigtigt, at spoergsmaal vedroerende begraensning af efterspoergslen tages op til behandling ud fra den betragtning, at den bedste form for forebyggelse indebaerer politikker, der tager sigte paa at goere folk mindre modtagelige og saarbare over for narkotikaens svoebe, dvs. som bidrager til nedbringelse af arbejdsloesheden, fattigdommen og den sociale udstoedelse, samt paa at bekaempe racisme og fremmedhad for dermed at bidrage til en mere vellykket skolegang og bedre uddannelser, til bedre levevilkaar og oeget stabilitet og dialog i familierne og samfundet;

8. gaar ind for et snaevrere samarbejde og for en vedvarende dialog med alle internationale organisationer, der beskaeftiger sig med bekaempelse af narkotikamisbruget, samt med beroerte tredjelande;

9. anmoder om, at den rapport, Kommissionen skal forelaegge i anden halvdel af 1996 ledsaget af de justeringer, der findes paakraevet, ligeledes forelaegges for Europa-Parlamentet.

vedroerende Raadet

10. kraever, at der indtil en revision af traktaterne goeres maksimalt brug af aktionsmulighederne inden for samarbejdet om retlige og indre anliggender som omhandlet i afsnit VI i traktaten om Den Europaeiske Union og navnlig

i) en yderligere udbygning af samarbejdet mellem politi og toldvaesen under anvendelse af intelligente vaerktoejer saasom databaser, satellitkommunikation og teknikker til bekaempelse af narkotikahandel,

ii) indgaaelse af Europol-konventionen inden Det Europaeiske Raads samling i Cannes i tilknytning til vedtagelsen af de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at Europol's Narkotikaenhed kan arbejde effektivt, medens konventionen bliver ratificeret, idet dette dog kun kan ske paa betingelse af, at der sikres en behoerig domstolsmaessig og (inter)parlamentarisk kontrol, at der skabes klarhed om Domstolens og Revisionsrettens befoejelser, at der sikres en reel og operationel beskyttelse af menneskerettighederne og privatlivets fred, og at de beroerte borgere faar adgang til de oplysninger, som indsamles om dem;

iii) oprettelse under Europol af et effektivt centralt system for indsamling af oplysninger om den internationale organiserede kriminalitets virksomhed, metoder og udvikling, navnlig i forbindelse med ulovlig handel med narkotika; dette skal goeres paa en saadan maade, at oplysningerne kan anvendes effektivt af medlemsstaterne, naar de i faellesskab eller hver for sig beskaeftiger sig med kriminelle og kriminelle sammenslutninger samt med de operationer, som de gennemfoerer;

iv) fastholder, at der maa ske en fuldstaendig samordning af Europols virksomhed med virksomheden i Interpol, De Forende Nationers internationale narkotikabekaempelsesprogram (UNDCP), GAFI og kilder i De Forende Stater for at forhindre bekostelig og unoedvendig overlapning og en aftale om de respektive roller, som de forskellige organisationer skal spille med henblik paa at sikre den stoerst muligt effektivitet; henstiller, at der oprettes en inter- national kriminalkomité til opnaaelsen af dette maal;

v) ser gerne, at der i EU udarbejdes en ordning, hvormed beslaglagt loesoere og andre aktiver fra doemte i narkotikasager kan erklaeres for konfiskeret paa hele Unionens omraade; de saaledes tilvejebragte midler skal anvendes til reintegration og hjaelp til narkotikamisbrugere, forebyggelse af narkotikamisbrug, bekaempelse af narkotikasmugling og samarbejde med de internationale organisationer;

vi) selv om det erkendes, at domfaeldelsen af narkotikasmuglere og andre, som er indblandet i narkotikahandel, skal ske i de nationale domstole, henstilles det imidlertid kraftigt, at der sker en saa stor tilnaermelse af og en saa omfattende udveksling af oplysninger om domspraksis i medlemsstaterne som mulig; dette skal navnlig foere til, at der ikke opstaar forholdsvis sikre tilflugtsteder i EU for organiseret kriminalitet i stort omfang;

vii) forenkling og fremskyndelse af udleveringsprocessen mellem medlemsstaterne (som hidtil er sket i henhold til den europaeiske konvention om udlevering, som alle medlemsstater undtagen Belgien har undertegnet) gennem gennemfoerelse eller vedtagelse af de relevante konventioner om forenklede procedurer, som Raadet betids skal hoere Europa-Parlamentet om, og om svaekkelse eller afskaffelse af de juridiske forbehold, som giver mulighed for afvisning af udlevering;

11. understreger behovet for en foroegelse af de menneskelige og tekniske ressourcer i de vigtigste indrejsepunkter i EU, saa der ikke er mangel paa opdagelses- og analysefaciliteter; haaber, at der, hvor det er muligt, vil blive oprettet internationale enheder, som kan lette kommunikationen med sandsynlige bestemmelseslande for mulige narkotikaforsendelser og yderligere lette teknikken med og anvendelsen af «kontrollerede forsendelser»;

vedroerende Kommissionen

12. opfordrer de medlemsstater, som endnu ikke i fuld udstraekning har omsat direktivet om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge, til at goere det hurtigst muligt, mener, at det boer udvides til at omfatte andre lande, navnlig EOES-landene; opfordrer endvidere til, at der traeffes mere gennemgribende og samordnede foranstaltninger inden for EU og sammen med FIN-CEN i USA med henblik paa at bekaempe dette stadig vigtigere aspekt af den internationale organiserede kriminalitet og efterlyser forslag til mere gennemgribende og samordnede foranstaltninger til hvidvaskning af penge, idet det understreges, at banker og finansinstitutter har et saerligt ansvar for, at deres oplaering i opdagelsesteknikker er effektiv, og mener at der boer ske en dramatisk foroegelse af investeringerne i de nyeste teknikker og det nyeste udstyr til sporing af sorte pengebevaegelser og af dem, som foretager dem; understreger, at der i den forbindelse navnlig skal fokuseres paa en undersoegelse af, hvilke erhvervsgrene det kriminelle provenu investeres i, og hvilke virkninger disse investeringer har paa de paagaeldende sektorer;

13. finder, at der boer vedtages en lovgivning med henblik paa at forebygge hvidvaskning af penge omfattende de oekonomiske sektorer, som i stadig stigende grad benyttes med dette formaal for oeje;

14. opfordrer Kommissionen til at kigge naermere paa de europaeiske mediers beretninger om, at visse europaeiske lande producerer narkotika med henblik paa narkotikahandel;

15. opfordrer Kommissionen til inden for rammerne af direktiv 91/308/EOEF at fremme oprettelsen af et permanent koordineringsorgan for medlemsstaternes finansieringsinstitutter med henblik paa udveksling af oplysninger om mistaenkelige transaktioner og at stoette alle europaeiske organer for politimaessigt samarbejde om bekaempelse af narkotikahandel.

16. understreger sin anbefaling af, at der etableres taettere baand mellem store kemiske virksomheder og kemiske sammenslutninger, og at hindringer for inspektion bliver afhjulpet;

17. anser det for absolut noedvendigt, at faellesskabslovgivningen vedroerende kontrol med ulovlig fremstilling af og handel med visse stoffer, der benyttes ved produktion af narkotika og psykotrope stoffer, kommer til at gaelde i samtlige medlemsstater og overtages af alle EOES-landene; anser det endvidere for noedvendigt, at denne lovgivning medtages i de bilaterale aftaler, der indgaas med alle beroerte tredjelande;

18. stoetter Kommissionens opfordring til oprettelse af et centralt system for indsamling af videnskabelige oplysninger paa grundlag af en teknisk analyse af narkotikabeslaglaeggelser i Europa;

19. kraever, at der foretages en grundig evaluering af de foerste erfaringer med en alternativ udvikling i de lande, der producerer ulovlige afgroeder;

20. kraever en koordineret og daekkende undersoegelse i alle EU-lande og landene i Central- og OEsteuropa af vaeksten i den organiserede kriminalitet i forbindelse med narkotikahandel og pengehvidvaskning og af korruptionen blandt regeringsorganer og politikere, som yderligere fremmer den organiserede kriminalitet;

21. opfordrer til, at EU-landene yderligere forbedrer deres internationale samarbejde, navnlig inden for rammerne af FN's narkotikabekaempelsespolitik og paa grundlag af FN's konventioner;

22. anmoder om en omfattende undersoegelse af spoergsmaalet om narkotika og narkomaner i EU-landenes faengsler og af de politikker, der ivaerksaettes for at hjaelpe narkomaner i faengsel, herunder ogsaa i forbindelse med deres genindplacering i samfundet efter loesladelsen, samt for saa vidt muligt at finde alternativer til faengselsstraffe for stofmisbrugere, som ikke har begaaet andre forbrydelser;

23. henstiller, at der ved hjaelp af oplysningerne fra disse undersoegelser foretages en gennemgang af virkningerne af den narkotikapolitik, herunder bistandsinitiativerne, der foeres i de forskellige medlemsstater, for at fastslaa, hvilken politik der er den mest effektive, og derved naa frem til en faelles helhedsstrategi for bekaempelse af kriminalitet og narkotikaproblemet paa den mest effektive maade baade hvad angaar indgreb og forebyggelse, og anbefaler ligeledes, at resultaterne heraf stilles til raadighed baade for Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter;

24. understreger, at der i forbindelse med en saadan undersoegelse ogsaa boer foretages en grundig sammenligning af erfaringerne fra den politik til nedsaettelse af risikoen, som er blevet gennemfoert i Frankfurt, Hamburg, Amsterdam og Zuerich, der alle har undertegnet Frankfurt-resolutionen af 22. november 1990 og som er medlemmer af organisationen European Cities on Drug Policy (ECDP), og den strengere narkotikakontrolpolitik, der foeres af byer som Berlin, Dublin, London, Paris, Madrid, Stockholm og 19 andre europaeiske lande, som har undertegnet og er medlemmer af «European Cities on Drug Policy»;

vedroerende Det Europaeiske Overvaagningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EONN)

25. erkender, at der i EU er forskellige holdninger til narkotikaproblemet f.eks. holdningen til hash i Nederlandene sammenlignet med holdningen i Tyskland, og understreger derfor noedvendigheden af, at centret saetter fokus paa disse forskelle gennem tvaerfaglig forskning, hvor valget mellem repression, praevention og begraensning af skaderne sammenholdes med folkesundhed, kriminalitet og korruption i en sammenhaengende evaluering af effektiviteten af de forskellige politikker; understreger ogsaa noedvendigheden af, at centret som en primaer maalsaetning opretter en database, som viser antallet af og tendensen i de forskellige former for narkotika, virkningerne for brugere og misbrugere, resultaterne af baade medicinske og epidemiologiske undersoegelse, baggrunden for og de samfundsmaessige aarsager til narkotikamisbruget og den enkeltes eget ansvar; databasen boer ogsaa betone effektiviteten af forskellige foranstaltninger, der anvendes, baade paa nationalt og paa regionalt og lokalt plan, virkningerne af narkomanernes kriminelle handlinger begaaet for at skaffe penge til stoffer og foelgerne heraf for samfundets stabilitet med relation til de forskellige aspekter af den gaeldende politik og erfaringerne fra pilotprojekter, saa der kan foretages en praecis vurdering af omfang, omkostninger og effektivitet under hensyntagen til de sundhedsmaessige og sociale aspekter, politiets, toldvaesenets og domstolenes indsats, samt de oekonomiske, finansielle og kriminologiske aspekter etc.;

26. kraever, at centret fra begyndelsen sikrer en effektiv udveksling af oplysninger mellem den centrale database og de nationale databaser, saa de allerede indsamlede oplysninger kan udnyttes mest effektivt og for at undgaa dobbeltarbejde; henstiller, at der aftales faelles analysemetoder mellem centret og medlemsstaterne i forbindelse med indsamling af narkotikaoplysninger; mener, at et af Narkotikaovervaagningscentrets foerste hovedopgaver skal vaere at undersoege saa fundamentale spoergsmaal som f.eks., hvorfor man bruger narkotika, og hvilke foranstaltninger der er blevet brugt med stoerst held i forebyggelsen og mindskningen af problemet;

27. mener, at det er absolut noedvendigt for at gennemfoere en tvaerfaglig undersoegelse, at centret til enhver tid raader over de seneste oplysninger fra medlemsstaterne om juridiske spoergsmaal, kompetencefordeling mellem de forskellige myndigheder, praeventions- og behandlingspolitik samt praktiske oplysninger om handel og forbrug, smitsomme sygdomme, kriminalitet og sikkerhed;

28. konstaterer, at EONN skal spille en central rolle i forbindelse med gennemfoerelse af handlingsplanen, og oensker, at Overvaagningscentret i den forbindelse faar stillet alle de noedvendige tekniske, menneskelige og finansielle midler til raadighed;

29. finder det paakraevet, at de aarlige rapporter og det treaarige arbejdsprogram samt andre dokumenter, som Overvaagningscentrets bestyrelse skal udarbejde, ogsaa forelaegges for Europa-Parlamentet;

30. anser det for vigtigt, at EONN kommer til at fungere paa en gennemskuelig maade, saaledes at borgerne kan have tillid til centret, og gaar ind for, at det civile samfunds institutioner faar let adgang til de indsamlede informationer og statistiske data udarbejdet af centret;

vedroerende medlemsstaterne

31. opfordrer regeringskonferencen i 1996 til at lade bekaempelsen af narkotikamisbrug indgaa som led i Faellesskabets politik, saaledes at den ikke laengere udsaettes for hindringer gennem opdelingen mellem de tre soejler, der tilmed kompliceres gennem yderligere opdeling af befoejelserne under den tredje soejle;

32. anmoder de beroerte medlemsstater om ufortoevet at omsaette EF-direktivet om psykotrope stoffer og praekursorer og at undertegne FN-konventionen om fremstilling og markedsfoering af visse stoffer, der benyttes ved ulovlig fremstilling af narkotika og syntetiske stoffer;

33. opfordrer de medlemsstater, der ikke allerede har gjort det, til at gennemfoere en politik, der nedsaetter risikoen ved narkotikamisbrug;

34. foreslaar, at medlemsstaterne ud over samarbejdet paa europaeisk niveau ogsaa indleder en intensiv dialog og et intensivt samarbejde paa regionalt og lokalt plan i byerne og i graenseomraaderne, idet konkrete erfaringer fra narkotikapolitikken paa regionalt plan, i stoerre og mindre byer og i graenseomraaderne skal danne udgangspunkt for droeftelserne;

35. foreslaar, at der i hvert EU-land oprettes en national narkotikaefterretningsenhed, som, hvor det er muligt, integreres i, men stadig betragtes som en saerlig enhed i en eventuel national kriminalefterretningstjeneste, og at tilsvarende enheder oprettes i hver land, der graenser op til EU; henstiller, at disse enheder faar fyldestgoerende oekonomiske midler og bliver bemandet med uddannet personale;

36. understreger behovet for at hoejne opmaerksomheden og dialogen om arrestation, domfaeldelse og straf og ligeledes behovet for at goere en alvorlig indsats for at bringe de nuvaerende metoder mere paa linje indbyrdes, samtidig med at det erkendes, at dette fortsat maa vaere et anliggende, som hver enkelt medlemsstat traeffer afgoerelse om og gennemfoerer;

37. opfordrer medlemsstaterne til at styrke deres strafferetlige samarbejde paa narkotikaomraadet, navnlig for saa vidt angaar udlevering, og henstiller, at der sker en udvidelse af det lokale samarbejde mellem politi, domstole og bistandsforvaltninger;

38. opfordrer medlemsstaterne til at afsaette flere bevillinger til deres nationale programmer for uddannelse af raadgivere og til resocialiseringsprogrammer og revalidering af narkotikamisbrugere, idet de samtidig tager hensyn til de erfaringer, som er blevet indhoestet paa EU-plan, og aktivt fremmer de bedste resocialiseringsmetoder og spredningen af oplysninger;

39. henstiller indtraengende til medlemsstaterne, at de overvejer, hvordan de bedre kan indhente og samordne oplysninger fra banker, som effektivt kan medvirke til at spore transaktioner, der mistaenkes for have rela- tion til narkoindtaegter;

vedroerende producentlandene

40. opfordrer til et langt bedre samarbejde om udarbejdelse af realistiske statistikker over de omraader, der anvendes til saaning, dyrkning og hoest af opiumsplanter, coca og cannabis, under anvendelse af den seneste satellitteknologi sammen med en systematisk kontrol paa jorden;

41. laegger ogsaa vaegt paa, at der tilbydes alternativer i producentlandene, saaledes at det ikke laengere skal vaere en livsnoedvendighed at dyrke narkotikaafgroeder, navnlig ved at der ivaerksaettes faelles aktioner som led i den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik eller som led i samarbejdsaftalerne med tredjelande (Lomé-konventionen og udviklingspolitikken);

42. oensker at modtage evalueringer fra Kommissionen om dens deltagelse i UNDCP-programmer og isaer at blive underrettet regelmaessigt om, i hvor hoej grad de beroerte befolkninger i produktionslandene i overensstemmelse med anmaerkningen til budgetpost B7-5080 inddrages i planlaegningen og gennemfoerelsen af narkotikasubstitutionsprogrammer;

43. mener med hensyn til narkotikaproduktionslandene, at det er vigtigt at fremme alternative handelsmuligheder, og opfordrer Kommissionen til at stoette saakaldte «fair trade»-projekter og -indfoersler fra lande med narkotikaafgroeder for at give flere landbrugere lejlighed til at dyrke alternative produkter og saelge dem til fordelagtige priser;

44. stiller sig positivt til viderefoerelsen af GSP i allerede indgaaede og kommende aftaler, hvis ordningen forud underkastes en regelmaessig, systematisk, grundig og uafhaengig evaluering, som kan kaste lys over de faktiske resultater af den med hensyn til begraensning af produktionen af raastoffer til narkotikafremstilling;

45. mener, at GSP direkte skal gavne de fattige landbrugere, der hidtil har forsoegt at faa deres udkomme ved produktion af narkotikaraastoffer, eller som staar i fare for at goere det, og oensker til stadighed at blive underrettet af Kommissionen om, hvor stor en procentdel af GSP der gaar til de naevnte sektorer;

46. oensker oplysninger fra Kommissionen om, med hvilke foranstaltninger den agter at fremme dyrkningen i Andesregionen og de mellemamerikanske lande af lovlige produkter, der ikke hoerer ind under GSP;

47. finder det vigtigt, at fremtidige aftaler med de beroerte lande baseres paa noeje overvejelser og en indgaaende dialog paa lokalt plan, saaledes at der aabnes mulighed for nye formuleringer, der tager sigte paa at fremme en omlaegning af produktionen til alternative afgroeder ved at stoette ivaerksaettelse af andre aktiviteter inden for landbrug, handel og industri, som ud fra et oekonomisk synspunkt er attraktive for lokalbefolkningen;

48. oensker, at der sker en vaesentlig aendring i den maade, som pengene til udryddelse og erstatning af narkotikaafgroeder anvendes paa; paapeger i den forbindelse, at der ikke er lykkedes USA og andre at goere vaesentlige fremskridt i Peru og Bolivia, og at det samme gaelder for De Forenede Nationer og andre baade i Sydoestasien (Burma) og Nordvestasien (Afghanistan); henviser til, at de sydlige SNG-stater omfatter nye frugtbare omraader til dyrkning af baade opiumvalmuer og cannabis;

49. opfordrer Kommissionen til at foretage en undersoegelse af udvidelsen af narkotikaproduktionen i forbindelse med foroegelsen af eksporten af billige foedevarer fra EU til de narkotikadyrkende lande og underrette det om de konsekvenser, der maatte blive draget heraf;

50. understreger, at bekaempelse af hoestafgroeder fra luften kun kan gennemfoeres under tilboerlig hensyntagen til miljoeet og til lokalbefolkningens levevilkaar;

51. understreger, at dyrkning af afgroeder til narkotikaproduktion foerste gang paa nye arealer skal forhindres hurtigt og effektivt, da dette ikke har nogen forbindelse med lokale landmaends «traditionelle levevis»; fastholder at enhver handelsaftale indgaaet af Den Europaeiske Union med narkotikaproducerende lande skal omfatte en bestemmelse om, at de er villige til at formindske dyrkningsarealerne;

52. er endelig af den opfattelse, at det ikke boer overvejes at stoette udryddelse af afgroeder under anvendelse af repressive midler;

vedroerende de finansielle foelgevirkninger

53. mener, at de drastiske nedskaeringer paa de nationale budgetters bevillinger til offentlige tjenesteydelser, isaer paa sundhedsomraadet, umuliggoer enhver form for behandlings- og forebyggelsespolitik, og understreger behovet for tilstraekkelige bevillinger paa Den Europaeiske Unions budget i de kommende fem aar;

54. forlanger en vurdering af, hvor stor en virkning det har at bruge sparsomme midler paa plantagerydning og indfoerelse af erstatningsafgroeder sammenlignet med kriminalistisk efterretningsarbejde og et forbedret overvaagnings- og opklaringsarbejde ved graenserne;

55. anmoder om, at der gennem PHARE-programmet og andre programmer ydes de central- og oesteuropaeiske lande enhver mulig assistance til udformningen af deres egen narkotikaforebyggende politik og strategi for nedsaettelse af skaderne og til at bringe deres egne efterretningsmaessige og operative ressourcer op paa et tidssvarende niveau;

56. henstiller, at der gennemfoeres et taettere samarbejde mellem medlemsstaterne og USA i forbindelse med uddannelse af og udstyr til told- og politimyndighederne i landene i det tidligere Sovjetunionen, og navnlig at der forekommer europaeisk deltagelse i den nye nationale politiskole i Ungarn, som er blevet grundlagt af USA;

57. kraever, at konfiskerede midler sammen med de yderligere beloeb, der er noedvendige fra EU og de nationale budgetter, i foerste raekke anvendes til forbedring af den forebyggende politik og programmerne for nedsaettelse af skaderne og i anden raekke til forbedring af de instrumenter, som politi- og toldmyndighederne raader over til at bekaempe narkotikahandlerne;

58. anbefaler, at der tilrettelaegges en konference med deltagelse af medlemsstater, Europa-Parlamentet, Kommissionen og andre relevante organer, hvor den nuvaerende situation i Den Europaeiske Union skal droeftes paa grundlag af omhyggeligt indhentet information med hovedvaegten lagt paa en nedbringelse af efterspoergslen (og herunder en undersoegelse af narkotikamisbrugets sociale aarsager) og en evaluering af bistandspolitikken;

59. mener, at konferencens formaal ligeledes skal vaere at fremme overvejelser omkring og analyser af resultaterne af den nuvaerende politik, som foeres i medfoer af FN-konventionerne fra 1961, 1971 og 1988, med henblik paa en eventuel aendring af disse konventioner;

60. ser gerne, at der ogsaa paa det forebyggende omraade bliver udarbejdet flere programmer og forslag; understreger, at indsatsen paa sundhedsomraadet, naar det gaelder forebyggelse af narkotikamisbrug, ikke blot bestaar af pleje og behandling af syge; derimod tjener de fremgangsmaader, der anvendes i sundhedsfremme, og som bygger paa princippet «det er bedre at forebygge end at helbrede», til at loese problemerne ved kilden, dvs. at den enkelte borger tilskyndes til at anlaegge en ansvarlig livsstil og adfaerd; det primaere sigte med sundhedsfremme boer vaere sundhedsorienteret og ikke sygdomsorienteret (KOM(94)0202, s. 4 og 5, punkt 7 og 8);

61. understreger betydningen af familiens og skolens supplerende og afgoerende rolle i den forebyggende indsats over for boern og unge, naar det gaelder bekaempelsen af narkotikamisbrug; det drejer sig om at goere foraeldre og laerere fuldt bevidste om deres pligter som opdragere; unge tager bl.a. stoffer, naar de ikke ved, hvad de skal stille op med deres liv; paa den anden side maa man i undervisningen bekaempe virkelighedsflugten, og dét allerede paa de laveste klassetrin, f.eks. ved at boernene laerer at overvinde vanskelighederne;

62. erkender narkotikaproblemets forskelligartede aspekter, som bevirker et stoerre antal budgetposter, og anbefaler, at Kommissionen forelaegger Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender en aarlig beretning, hvoraf det fremgaar, hvor mange penge der er blevet brugt paa narkotikabekaempelsesprogrammer og dertil knyttede aktiviteter og med hvilke resultater;

63. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen, medlemsstaternes og ansoegerlandenes parlamenter og regeringer og de oevrige central- og oesteuropaeiske landes regeringer, Europaraadet og De Forenede Nationer.