MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om miljøansvar, for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader

2002/0021 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om miljøansvar, for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader

1. PROCEDURE

Dato for forslagets forelæggelse for Europa-Parlamentet og Rådet(dokument KOM(2002) 17 endelig udg. -2002/0021 (COD): // 19. februar 2002

Dato for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse: // 18. juli 2002

Dato for Regionsudvalgets udtalelse: // Der er ikke afgivet nogen udtalelse

Dato for Europa-Parlamentets udtalelse ved førstebehandlingen: // 14. maj 2003

Dato for vedtagelse af den fælles holdning: // 18. september 2003

2. FORMÅLET MED KOMMISSIONENS FORSLAG

Forslaget har til formål at fastlægge fælles regler, således at miljøskader, der i forslaget defineres som "skade på biodiversiteten", "skade på vandmiljøet" og "skade på jorden", vil blive forebygget eller afhjulpet gennem en miljøansvarsordning. I overensstemmelse med forureneren betaler-princippet er det så vidt muligt den virksomhed, som har forvoldt miljøskaden eller forårsaget en overhængende trussel om en sådan skade, der i sidste ende skal bære omkostningerne ved de nødvendige forebyggende eller afhjælpende foranstaltninger. De virksomheder, der udøver de i bilag I opførte erhvervsaktiviteter, som anses for risikobetonede eller potentielt risikobetonede, kan blive gjort ansvarlige for de miljøskader, de måtte forårsage; fejl eller forsømmelse er ikke en forudsætning for ansvar. Havforureningsulykker og nukleare skader er udelukket fra forslagets anvendelsesområde. Erhvervsvirksomheder ud over dem, der er anført i bilag I, kan ligeledes blive holdt ansvarlige for skader på biodiversiteten, som de måtte have forvoldt ved fejl eller forsømmelse. Der er ikke ansvar tilknyttet skader, der opstår i forbindelse med hændelser, der opstår ved force majeure eller som på forhånd var behørigt tilladt. I tilfælde hvor en virksomhed ikke kan gøres ansvarlig, eller en virksomhed er ansvarlig, men ikke i stand til at betale, skal medlemsstaterne finde en alternativ kilde til finansiering af de pågældende foranstaltninger. Forslaget omfatter ligeledes grænseoverskridende skader. Kvalificerede organer (herunder ikke statslige organisationer) kan anmode de kompetente myndigheder om at træffe foranstaltninger mod en ansvarlig virksomhed; de kan benytte muligheden for retlig prøvelse for at udfordre de kompetente myndigheders afgørelser eller manglende indsats. Virksomheder skal ikke forsikre deres potentielle ansvar i henhold til forslaget, men medlemsstaterne skal fremme udvikling af hensigtsmæssige finansielle sikkerhedsprodukter og markeder. Forslaget peger kun fremad, dvs. det har ingen tilbagevirkende kraft.

3. KOMMISSIONENS BEMÆRKNINGER TIL DEN FÆLLES HOLDNING

3. 1. Generelle bemærkninger

Den fælles holdning er et vigtigt skridt til indførelse og udvikling af en innovativ ordning for konkret gennemførelse af forureneren betaler princippet til at beskytte biodiversitet, jorden og vandområder i Europa. I Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram blev der ligeledes opfordret til en sådan ansvarsordning [1]. Kommissionen kunne støtte den fælles holdning, der blev vedtaget med kvalificeret flertal

[1] Jf. artikel 3, stk. 8, i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 om fastlæggelse af Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram (EFT L 242 af 10.09.2002, s. 1).

3.2. Detaljeret vurdering

Den fælles holdning adskiller sig i et vist omfang fra Kommissionens forslag. Mange af de foreslåede ændringer sigter mod at gøre teksten tydeligere, selv om nogle er indholdsmæssige ændringer. Kommissionen kan tilslutte sig de nedenfor anførte ændringer. Medmindre andet er anført vedrører henvisningerne til den fælles holdning.

Betragtninger i fælles holdning

En række betragtninger er blevet ændret som følge af ændringer i artiklerne (jf. især betragtning 6, 10, 16, 20, 22, 27 og 28 i den fælles holdning). Der er blevet fjernet fire betragtninger (betragtning 11, 15, 16 og 23 i Kommissionens forslag) som følge af ændringer indført i artiklerne (artikel 3, stk. 1), litra b), 5, stk. 4), 6, stk. 3) og 12), og der er blevet tilføjet seks nye (betragtning 4, 7, 11, 12, 14 og 19 i den fælles holdning) til fortolkning af den fælles holdning. Betragtning 4 tydeliggør, at luftbåren forurening kan forårsage miljøskade. Betragtning 7 skal læses sammen med det nye afsnit 2 om afhjælpning af skader på jorden i bilag II om anvendelse af risikovurderingsprocedurer til at vurdere risici for mennesker. Betragtning 11 og 12 tydeliggør forholdet mellem den fælles holdning og de internationale instrumenter. Betragtning 14 tydeliggør, at den fælles holdning ikke omfatter skade i traditionel forstand, dvs. personskade og skade på varer, samt økonomiske tab. Betragtning 19 tydeliggør, at der kan anvendes beregningsmetoder for bestemte typer omkostninger.

Betragtningerne i den fælles holdning hører til betragtningerne i Kommissionens forslag som vist i bilag I.

Artikler i den fælles holdning

Artikel 1 - Formål

Der er tilføjet en henvisning til princippet om, at forureneren betaler.

Artikel 2 - Definitioner

- Definitionerne er blevet ordnet i en mere logisk rækkefølge.

- Artikel 2, stk. 1, litra a): "skade på biodiversitet" er blevet omformuleret til "skade på beskyttede arter og naturtyper". Der er blevet tilføjet henvisninger til den hidtidige tilstand og kriterier til at vurdere betydelig negativ påvirkning for de pågældende naturtyper og arter (jf. ligeledes nyt bilag I).

- Artikel 2, stk. 2, i Kommissionens forslag er nu blevet til det artikel 2, stk. 1, litra a). Denne bestemmelse gør det klart, at i de tilfælde, der er omfattet af dette stykke, er kun tidligere identificerede negative virkninger udelukket fra begrebet skade på beskyttede arter og naturtyper.

- Artikel 2, stk. 1, litra b): "skade på vandmiljøet" defineres stadig med henvisning til de forskellige begreber, der definerer vandkvalitet i direktiv 2000/60/EF ('vandrammedirektivet'), men der er ikke længere krav om, at vandkvaliteten skal være blevet værre fra en af de kategorier, der er defineret i vandrammedirektivet, til en anden.

- Artikel 2, stk. 1, litra c): definitionen på "skade på jorden" omfatter definitionen på "forurening af jord" (artikel 2, stk. 1, nr. 11), i Kommissionens forslag). Begrebet "alvorlig skade" er blevet erstattet af "betydelig risiko".

- Artikel 2, nr. 2: definitionen på "skade" er blevet forenklet uden at ændre indholdet.

- Artikel 2, nr. 3: "biodiversitet" er blevet omformuleret til "beskyttede arter og naturtyper", da dette svarer bedre til definitionens indhold. Definitionen omfatter nu trækfugle, som der henvises til i artikel 4, stk. 2, i direktiv 79/409 ("fugledirektivet"). Medtagelse af naturtyper og arter, der er beskyttede i henhold til national lov, er nu valgfri.

- Artikel 2, nr. 4: definitionen på "bevaringsstatus" er blevet suppleret af kriterier, der muliggør vurdering, når den er gunstig.

- Artikel 2, nr. 5: definitionen på "vand" er uændret.

- Artikel 2, nr. 6: definitionen på "virksomhed", der nu omfatter definitionen på "person", er blevet ændret i tråd med den tilsvarende definition i direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening ("IPPC-direktivet").

- Artikel 2, nr. 7: definitionen på "erhvervsmæssig aktivitet" er blevet tydeliggjort og mere brugervenlig.

- Artikel 2, nr. 8: definitionen på "emission" tydeliggør nu, at kilden til emission skal være menneskelige aktiviteter.

- Artikel 2, nr. 9: definitionen på "overhængende fare for skade" er uændret.

- Artikel 2, nr. 10: definitionen på "forebyggende foranstaltninger" er uændret.

- Artikel 2, nr. 11: definitionen på "afhjælpningsforanstaltninger" - der erstatter ordet "genopretning" - er blevet ændret, således at det er tydeligere, at det omfatter afhjælpende og midlertidige foranstaltninger. Desuden er dele af definitionen blevet flyttet til bilag II (jf. nedenfor).

- Artikel 2, nr. 12: ordlyden på definitionen af "naturressource" er blevet ændret en smule for at afspejle ændringen i den fælles holdnings terminologi.

- Artikel 2, nr. 13: definitionen på "udnyttelsesmuligheder" er uændret.

- Artikel 2, nr. 14: definitionen på "hidtidig tilstand" er blevet forenklet ved at erstatte en indikativ liste med en generel henvisning til de bedste foreliggende oplysninger.

- Artikel 2, nr. 15: definitionen på "retablering" er blevet ændret som følge af ændringer i bilag II.

- Artikel 2, nr. 16: definitionen på "omkostninger" er uændret.

- Definitionerne på "kuratorer eller likvidator" og "kvalificerede organer" er blevet fjernet som følge af ændringer i artiklerne. Definitionen på "værdi" er ligeledes blevet fjernet.

Artikel 3 - Anvendelsesområde

- De første to afsnit af artikel 3 i Kommissionens forslag er blevet samlet i artikel 3, stk. 1. Artikel 3, stk. 1, litra b), definerer anvendelsesområdet med henvisning til det forhold, at virksomheden har gjort sig skyldig i fejl eller forsømmelse.

- Artikel 3, stk. 2, svarer til artikel 3, stk. 5, i Kommissionens forslag.

- Artikel 3, stk. 3, svarer til artikel 3, stk. 8, i Kommissionens forslag. Det er blevet omskrevet for at dække alle slags erstatning til private.

Artikel 4 - Undtagelser

- Artikel 4, stk. 1, svarer til artikel 9, stk. 1, litra a) og b), i Kommissionens forslag.

- Artikel 4, stk. 2, svarer til artikel 3, stk. 3, i Kommissionens forslag. De internationale instrumenter er nu anført i et bilag (bilag IV). Skader forårsaget af uheld, der reguleres af en af de internationale konventioner omhandlet i artikel 4, stk. 2, vil kun være undtaget fra det kommende direktivs anvendelsesområde, hvis den relevante konvention er i kraft i den pågældende medlemsstat.

- Artikel 4, stk. 3, er ny og giver virksomhederne ret til at begrænse deres ansvar i overensstemmelse med national ret om gennemførelse af to internationale konventioner om ansvaret for søretlige krav og ansvar for sejlads ad indre vandveje.

- Artikel 4, stk. 4, svarer til artikel 3, stk. 4, i Kommissionens forslag. De internationale instrumenter er nu anført i et bilag (bilag V).

- Artikel 4, stk. 5, svarer til artikel 3, stk. 6, i Kommissionens forslag. Der henvises nu til muligheden for at fastslå årsagssammenhængen snarere end det umulige heri.

- Artikel 4, stk. 6, svarer til artikel 3, stk. 7, i Kommissionens forslag. Der henvises til international sikkerhed, og beskyttelse mod naturkatastrofer er blevet tilføjet. En aktivitet undtages nu på basis af sit hovedformål.

Artikel 5 - Forebyggende foranstaltninger

- Artikel 5, stk. 1, samler de to første stykker af artikel 4 i Kommissionens forslag og forenkler proceduren med bestemmelse om en direkte pligt for virksomheden til at træffe de nødvendige foranstaltninger.

- Artikel 5, stk. 2, svarer til artikel 4, stk. 3, i Kommissionens forslag. Der er blevet tilføjet nogle detaljer om, hvilke oplysninger der skal gives inden for hvilke tidsfrister.

- Artikel 5, stk. 3, er nyt og fastsætter den kompetente myndigheds beføjelser, navnlig i forhold til den berørte virksomhed.

- Artikel 5, stk. 4, svarer til artikel 4, stk. 4, i Kommissionens forslag i det omfang, at det giver den kompetente myndighed mulighed for at påbyde virksomheden at træffe de nødvendige foranstaltninger. Det afspejler ligeledes, men med et noget anderledes indhold, artikel 6, stk. 1, i Kommissionens forslag i det omfang, at den kompetente myndigheder selv kan træffe foranstaltninger i de tilfælde, hvor artikel 6, stk. 1, sagde, at medlemsstaterne skulle sikre sig, at disse foranstaltninger blev truffet.

Artikel 6 - Afhjælpende foranstaltninger

- Artikel 6, stk. 1, bygger på stk. 1 og 3 i artikel 5 i Kommissionens forslag og forenkler proceduren med bestemmelse om en direkte pligt for virksomheden til at træffe de nødvendige foranstaltninger. Virksomheden skal ligeledes informere den kompetente myndighed. Udover de nødvendige afhjælpende foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 7 (artikel 6, stk. 1, litra b) skal virksomheden også øjeblikkeligt træffe enhver foranstaltning til at begrænse eller hindre yderligere miljøskade (artikel 6, stk. 1, litra a)).

- Artikel 6, stk. 2, er nyt og fastsætter den kompetente myndigheds beføjelser, navnlig i forhold til den berørte virksomhed.

- Artikel 6, stk. 3, svarer til artikel 5, stk. 2, i Kommissionens forslag i det omfang, at det giver den kompetente myndighed mulighed for at påbyde virksomheden at træffe de nødvendige foranstaltninger. Det afspejler ligeledes, men med et noget anderledes indhold, artikel 6, stk. 1, i Kommissionens forslag i det omfang, at hvor der ikke er nogen virksomhed til at oprette skaden, siger den fælles holdning, at den kompetente myndighed selv kan træffe foranstaltninger i de tilfælde, medens Kommissionens forslag krævede, at medlemsstaterne skulle sikre sig, at sådanne foranstaltninger blev truffet.

Artikel 7 - Fastlæggelse af afhjælpende foranstaltninger

- Artikel 7, stk. 1, er nyt og tydeliggør virksomhedens rolle, hvad angår første fase af den afhjælpende indsats i forbindelse med en ny pligt, der pålægges den i medfør af artikel 6, stk. 1, litra b).

- Artikel 7, stk. 2, bygger på artikel 5, stk. 3, og afsnit 3.2.4. og 3.2.6. i bilag II til Kommissionens forslag. Her tydeliggøres den kompetente myndigheds og virksomhedens respektive roller.

- Artikel 7, stk. 3, svarer til artikel 5, stk. 4, i Kommissionens forslag.

- Artikel 7, stk. 4, bygger på afsnit 3.2.5. i bilag II til Kommissionens forslag. Det omfatter nu også de personer, der henvises til i artikel 12, stk. 1.

Artikel 8 - Omkostninger til forebyggelse og afhjælpning

- I artikel 8, stk. 1, udtrykkes eksplicit, hvad der var implicit i Kommissionens forslag, dvs. at den pågældende virksomhed bærer omkostningerne.

- Artikel 8, stk. 2, svarer til artikel 7 i Kommissionens forslag. Der nævnes nu ikke længere noget om vurderingsomkostninger (jf. artikel 7, stk. 2, i Kommissionens forslag), eftersom disse indgår i det overordnede begreb omkostninger som defineret i artikel 2, stk. 1, 16), og derfor omfattes af den generelle bestemmelse i artikel 8, stk. 2. Andet underafsnit i artikel 8, stk. 2, er nyt og giver den kompetente myndighed mulighed for i visse tilfælde ikke at få dækket alle omkostninger.

- Artikel 8, stk. 3, svarer til artikel 9, stk. 3, i Kommissionens forslag. Artikel 8, stk. 3, litra b), specificerer nu, at en virksomhed ikke er fritaget for at bære omkostninger, når påbudet fra en offentlig myndighed er udstedt som følge af en emission eller hændelse, der skyldes virksomhedens egne aktiviteter. En ny bestemmelse er tilføjet, for at virksomheder kan få dækket de afholdte omkostninger, når det f.eks. fremkommer senere, at skaden er forvoldt af tredjemand.

- Artikel 8, stk. 4, erstatter artikel 9, stk. 1, litra c) og d), og stk. 2, i Kommissionens forslag og siger, at medlemsstater kan tillade, at en virksomhed ikke bærer omkostningerne i to typer situationer, der kan beskrives således: når den skadevoldende emission eller hændelse udtrykkeligt er tilladt i medfør af fællesskabslovgivningen eller blev anset for ikke at ville forårsage miljøskader ifølge den videnskabelige og tekniske viden på det pågældende tidspunkt.

- Artikel 8, stk. 5, svarer til artikel 6, stk. 2, i Kommissionens forslag.

Artikel 9 - Omkostningsfordeling i tilfælde med flere skadevoldere

Artikel 9, der erstatter artikel 11 i Kommissionens forslag, overlader fuldstændigt til nationale lovbestemmelser spørgsmålet om omkostningsfordeling i tilfælde med flere skadevoldere. Der er ingen bestemmelser svarende til artikel 11, stk. 2.

Artikel 10 - Tidsfrist for dækning af omkostninger

Artikel 10 svarer til artikel 12 i Kommissionens forslag. Der er nu fastsat et tidsrum på fem år fra den dato, hvor foranstaltningerne er afsluttet eller den ansvarlige virksomhed er blevet identificeret, idet den seneste af disse datoer betragtes som afgørende.

Artikel 11 - Kompetent myndighed

- Artikel 11, stk. 1, svarer til artikel 13, stk. 1, første punktum, i Kommissionens forslag. Andet punktum af artikel 13, stk. 1, er blevet fjernet, da det blev anset for unødvendigt.

- Artikel 11, stk. 2, svarer til artikel 13, stk. 2 og 3, andet punktum, i Kommissionens forslag. Første punktum af artikel 13, stk. 3, er blevet fjernet.

- Artikel 11, stk. 3, svarer til artikel 13, stk. 4, i Kommissionens forslag.

- Artikel 11, stk. 4, svarer til artikel 13, stk. 5, i Kommissionens forslag.

Artikel 12 - Anmodning om foranstaltninger

- Artikel 12, stk. 1, der erstatter artikel 14, stk. 1, i Kommissionens forslag, henviser ikke længere til "kvalificerede organer" som defineret i artikel 2, men definerer selv de personer, der kan anmode om foranstaltninger. Den nye ordlyd er inspireret af FN/ECE-konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet (Århus-konventionen). Der henvises udtrykkeligt til ikke statslige organisationer, der fremmer miljøbeskyttelse. Ifølge proceduren kan der nu også anmodes om foranstaltninger i tilfælde af overhængende fare for miljøskader.

- Artikel 12, stk. 2, svarer indholdsmæssigt til artikel 14, stk. 2, i Kommissionens forslag, undtagen derved at der i alle tilfælde kræves, at anmodning om foranstaltninger skal ledsages af underbyggende oplysninger.

- Artikel 12, stk. 3, svarer til artikel 14, stk. 3 og 4, i Kommissionens forslag.

- Artikel 12, stk. 4, svarer til artikel 14, stk. 5 og 6, i Kommissionens forslag. Hermed forenkles proceduren derved, at der ikke længere er to forskellige faser før en anmodende person i henhold til artikel 12, stk. 1, har ret til at benytte sig af revisionsprocedurerne i artikel 13.

- Artikel 12, stk. 5, er nyt og giver medlemsstaterne mulighed for at tilpasse procedurerne i stk. 1 til 4 i tilfælde af overhængende fare for skade.

Artikel 13 - Revisionsprocedurer

- Artikel 13, stk. 1, svarer til artikel 15, stk. 1, i Kommissionens forslag.

- Artikel 13, stk. 2, svarer til artikel 15, stk. 2, i Kommissionens forslag. Der henvises nu også til bestemmelser i national ret, der regulerer adgangen til domstolsprøvelse, for at medlemsstaterne kan sikre større adgang end den, der kræves i henhold til artikel 13, for at kunne opretholde disse bestemmelser.

Artikel 14 - Finansiel sikkerhedsstillelse

- Artikel 14, stk. 1, bygger på artikel 16 i Kommissionens forslag.

- Artikel 14, stk. 2, er nyt og kræver, at Kommissionen skal forelægge en rapport om direktivets effektivitet, om tilgængeligheden af og betingelserne for finansiel sikkerhedsstillelse, og eventuelt fremsætte forslag med henblik på obligatorisk finansiel sikkerhedsstillelse.

Artikel 15 - Samarbejde mellem medlemsstaterne

- Artikel 15, stk. 1, bygger på artikel 17 i Kommissionens forslag. Det udtrykkes nu tydeligt, at udveksling af oplysninger indgår i det samlede samarbejde, som denne bestemmelse kræver.

- Artikel 15, stk. 2, er nyt og gør det pligtigt at give oplysninger, hvis der er sket skade. Selv om ordlyden ikke er helt udtrykkelig, forekommer formålet at være, at den medlemsstat, på hvis område skaden har sit udspring, skal tage initiativ til at give information til de potentielt berørte medlemsstater.

- Artikel 15, stk. 3, er nyt og dækker den situation, hvor en medlemsstat er berørt af skader opstået i en anden medlemsstat.

Artikel 16 - Forholdet til national ret

Artikel 16 svarer til artikel 18 i Kommissionens forslag. Artikel 16, stk. 1, er blevet ændret som følge af ændringen af artikel 9.

Artikel 17 - Tidsmæssigt begrænset anvendelse

- Artikel 17, første og andet led, svarer til artikel 19, stk. 1, i Kommissionens forslag. Stk. 2 og 3 i artikel 19 er blevet fjernet.

- Tredje led i artikel 17 er nyt og supplerer artikel 10 om tidsbegrænsning for dækning af omkostninger, idet der sættes en tidsgrænse for, hvornår der ikke længere kan anlægges sag mod en virksomhed i medfør af det nye direktiv. Dette giver retlig sikkerhed, samtidig med at den pågældende tidsfrist (30 år) er lang nok til at omfatte miljøskader forårsaget af forurening, der står på i lang tid.

Artikel 18 - Beretninger og gennemgang

- De to første stykker af artikel 18 svarer indholdsmæssigt til artikel 20 i Kommissionens forslag, undtagen med hensyn til den yderligere specifikation vedrørende medlemsstaternes og Kommissionens frist for forelæggelse af deres respektive beretninger.

- Artikel 18, stk. 3, er ny og indeholder fire led om internationale aftaler, genetisk modificerede organismer (GMO), beskyttede arter og naturtyper samt de nye instrumenter, der eventuelt kan inkorporeres, hvilket Kommissionen skal gennemgå og behandle i sin beretning.

Artikel 19 - Gennemførelse

Den fælles holdning fastsætter nu en tidsfrist på tre år for medlemsstaternes gennemførelse.

Bilag I - Oplysninger som omhandlet i artikel 2, stk. 1, nr. 1), litra a)

Dette bilag er nyt og fastsætter kriterierne for, hvordan der kan bestemmes væsentlige negative ændringer i forhold til "hidtidig tilstand".

Bilag II - Afhjælpning af miljøskader

- Dette bilag svarer til bilag II i Kommissionens forslag.

- Formålet med afhjælpning af skade på vandmiljøet, beskyttede arter og naturtyper skelnes nu klart fra afhjælpning af skade på jorden. Adskillige punkter er blevet omformuleret for at gøre dem tydeligere.

- Dele af de relevante definitioner er nu anført i bilaget.

- Udtrykkene "supplerende afhjælpning" og "kompenserende afhjælpning" anvendes nu i stedet for "kompenserende genopretning" for bedre at skelne mellem de to begreber.

- Der er i afsnit 1.3.1 blevet tilføjet yderligere kriterier, der skal tages hensyn til ved vurdering af afhjælpningsforanstaltninger.

- Der er ligeledes tilføjet et nyt afsnit om, at foranstaltningerne skal stå i forhold til den miljømæssige gevinst (afsnit 1.3.3).

Bilag III - Aktiviteter som omhandlet i artikel 3, stk. 1

Dette bilag svarer til bilag I i Kommissionens forslag. Forskellige afsnit er blevet omformuleret for bedre at identificere eller specificere de aktiviteter, emissioner og produkter, der omfattes af det nye direktiv.

Bilag IV og V - Internationale konventioner omhandlet i artikel 4, stk. 2 og 4

Disse bilag er nye og omfatter lister over internationale aftaler og konventioner, der var anført i artikel 3, stk. 3 og 4, i Kommissionens forslag.

Bilag VI - Oplysninger og data omhandlet i artikel 18, stk. 1

Dette bilag svarer til bilag III i Kommissionens forslag. Indholdet er blevet forenklet, for at medlemsstaterne mere effektivt kan indsamle de nødvendige data og oplysninger.

Bestemmelser, der enten er blevet fjernet eller væsentligt ændret i den fælles holdning

Ud over de bestemmelser i Kommissionens forslag, der er blevet nævnt tidligere som værende samlet med andre eller fuldstændigt eller delvis fjernet, er følgende bestemmelser i Kommissionens forslag blevet fjernet af Rådet i den fælles holdning:

Artikel 6, stk. 1: denne bestemmelse krævede, at i tilfælde hvor en virksomhed ikke kan gøres ansvarlig, eller en virksomhed er ansvarlig, men ikke i stand til at betale, skal medlemsstaterne finde en alternativ kilde til finansiering af de pågældende foranstaltninger. Rådet fandt dette krav for strengt og foretrak at overlade det til de kompetente myndigheder at afgøre, hvorvidt miljøskader skulle afhjælpes i de ovennævnte tilfælde (jf. artikel 5, stk. 4, og artikel 6, stk. 3, i den fælles holdning).

Artikel 9, stk. 4: denne bestemmelse sigtede mod at indføre en specifik ordning for kuratorer og likvidatorer. Man fandt det unødvendigt at behandle dette emne - kuratorers og likvidatorers ansvar - hvilket snarere henhører under national ret.

Artikel 10: denne bestemmelse sigtede mod at tydeliggøre, at visse udgifter altid ville tilfalde virksomheder uafhængig af deres eventuelle ansvar i medfør af det nye direktiv. Det blev fundet overflødigt, da det er indlysende.

3.3. Europa-Parlamentets ændringer ved førstebehandlingen

På plenarforsamlingen den 14. maj 2003 vedtog Europa-Parlamentet 58 [2] ændringer. Kommissionen har fuldt ud accepteret ti ændringer (ændring 2, 6, 21, 47, 53, 60, 65, 66, 94 og 97), tre delvis (ændring 3, 91 og 95), to i princippet (ændring 34 og 100), samt elleve delvis og principielt (ændring 17, 23, 35, 44, 52, 85, 90, 93, 99, 101 og 107). De resterende ændringer kunne ikke accepteres (dvs. ændring 5, 7 til 14, 16, 18, 19, 22, 27, 32, 33, 36, 38, 41, 43, 54, 55, 72, 74, 76, 86, 96, 103, 106 og 108). Med hensyn til ændring 108 blev den kun delvis vedtaget af Europa-Parlamentet den 14. maj 2003. Den fuldstændige ændring 108 blev delvis og i princippet accepteret af Kommissionen, men en del af ændring 108, der endelig blev vedtaget, kan ikke accepteres.

[2] Dette antal er lig med 48, hvis følgende ændringer tælles som en, eftersom de er grupperet af Europa-Parlamentet: [93, 94, 23, 90, 95, 96 og 97]; [85, 99] og [86, 103 og 38].

I alt er 34 af disse ændringer (ændring 2, 3, 7, 10, 14, 16, 18, 21, 23, 32, 36, 38, 41, 44, 47, 52, 63, 65, 66, 72, 74, 85, 86, 90, 91, 93, 94, 95, 97, 99, 100, 101, 103 og 107) blevet indarbejdet i den fælles holdning fuldt ud, delvis eller i princippet.

De resterende 23 [3] ændringer (ændring 5, 6, 8, 9, 11, 12, 13, 17, 19, 22, 27, 33, 34, 35, 43, 53, 54, 55, 60, 76, 96 [4], 106 og 108) blev ikke indarbejdet i den fælles holdning.

[3] Det bør bemærkes, at der kun vil være 22 ændringer i stedet for 23, hvis der tælles efter samme måde som anført i fodnote 2. (Jf. også fodnote 4.)

[4] Det bør bemærkes, at hvis der tælles efter samme måde som anført i fodnote 2, skal ændring 96 ikke betragtes som isoleret, men som en del af gruppen [93, 94, 23, 90, 95, 96 og 97], der som sådan er blevet indarbejdet delvis og i princippet i den fælles holdning.

3.3.1. Parlamentets ændringer, som er accepteret af Kommissionen fuldt ud, delvis eller i princippet og indarbejdet i den fælles holdning fuldt ud, delvis eller i princippet.

Ændring 2: sidste sætning af betragtning 1 er en omformulering af den sidste del af ændringen; der gives ikke noget skøn over antallet af forurenede arealer, eftersom et sådant skøn sandsynligvis vil blive yderligere detaljeret i fremtiden, når der foreligger nye oplysninger.

Ændring 3: Betragtning 2 indarbejder en reference til bæredygtig udvikling, men der nævnes ikke noget om begrænset ansvar, da ansvar principielt er ubegrænset.

Ændring 21: Betragtning 31 indeholder en henvisning til "fremtidige farer for miljøet", men tidsrammen for gennemgang af direktivets effektivitet er længere (syv år i stedet for fire år).

Ændring 93, 94, 23, 90, 95 og 97 vedrører nogle af definitionerne i artikel 2, stk. 1, dvs. definitionerne på "biodiversitet", "bevaringsstatus", "skade", "virksomhed", "jordforurening", "kvalificeret organ", "genopretning", "skade på biodiversiteten" og "værdi". Biodiversitet er blevet omformuleret til "beskyttede arter og naturtyper", der er bredere, som Parlamentet udtrykte ønske om i en ændring, end Kommissionens forslag, fordi det omfatter trækfugle (selv om medtagelse af nationale steder nu er frivillig). Definitionen af "bevaringsstatus" omfatter nu en henvisning til gunstig bevaringsstatus for de pågældende arter og naturtyper, som Parlamentet anmodede om. Definitionen af "skade" er blevet bevaret. Definitionen af "virksomhed" er blevet ændret således, at første del af den tilsvarende ændring er blevet indarbejdet. Der er ikke længere nogen særskilt definition af "jordforurening": den indgår nu i definitionen af "skade på jorden"; der er ingen henvisning til "stråling". Der er ikke længere nogen definition af "kvalificeret organ"; jf. ændringer i artikel 12. Den del af definitionen af "genoprettelse" indgår nu i bilag II, hvor det er blevet omformuleret til "afhjælpende foranstaltninger". Definitionen af "skade på biodiversiteten", der er omformuleret til "skade på beskyttede arter og naturtyper", indeholder i et vist omfang Parlamentets ændring vedrørende denne definition, eftersom den direkte henviser til betydelig negativ påvirkning af indsatsen for at opnå eller opretholde en gunstig bevaringsstatus, og den omfatter indirekte (gennem den nye definition af "beskyttede arter og naturtyper" trækfugle. Definitionen på "værdi" er, som Parlamentet ønskede det, blevet fjernet. For fuldstændighedens skyld bør det nævnes, at ændring 96, der ikke blev accepteret af Kommissionen, ikke er blevet indarbejdet i den fælles holdning, eftersom ordet "stråling" ikke er blevet tilføjet i definitionen af "skade på jorden".

Ændring 85 og 99: definitionen i artikel 3 af anvendelsesområdet med hensyn til de omfattede aktiviteter forbliver uændret. Skader forårsaget af uheld, der reguleres af en af de internationale konventioner omhandlet i artikel 4, stk. 2, vil kun være undtaget fra det kommende direktivs anvendelsesområde, hvis den relevante konvention er i kraft i den pågældende medlemsstat, som Parlamentet ønskede.

Ændring 100 er indholdsmæssigt fuldt ud indarbejdet i artikel 5 undtagen på et punkt: artikel 5, stk. 4, siger, at den kompetente myndighed skal kræve, at virksomheden træffer forebyggende foranstaltninger, men den kræver ikke, at den kompetente myndighed selv træffer foranstaltningerne, hvis der ikke er en ansvarlig virksomhed.

Ændring 101 er indholdsmæssigt indarbejdet i artikel 6 undtagen på et punkt: artikel 6, stk. 3, siger, at den kompetente myndighed skal kræve, at virksomheden træffer forebyggende foranstaltninger, men den kræver ikke, at den kompetente myndighed selv træffer foranstaltningerne, hvis der ikke er en ansvarlig virksomhed. Dele af ændringen om virksomhedens samarbejde og kravet om at tage hensyn til risikoen for mennesker er ligeledes afspejlet i artikel 7, stk. 2 og stk. 3, andet led.

Ændring 91: hovedformålet med Parlamentets ændring synes at være afspejlet i artikel 8, stk. 4, der drejer sig om "Omkostninger til forebyggelse og afhjælpning", og som indeholder bestemmelser om, at medlemsstaterne kan tillade, at en virksomhed ikke bærer omkostningerne, når de skadevoldende emissioner eller hændelser udtrykkelig er tilladt i henhold til fællesskabslovgivningen (artikel 8, stk. 4, litra a)) eller ikke ansås for at ville forårsage miljøskader ifølge den videnskabelige og tekniske viden (artikel 8, stk. 4, litra b)). Artikel 8, stk. 4, erstatter artikel 9, stk. 1, litra c) og d) i Kommissionens forslag, der var "undtagelser". Der bør ligeledes lægges mærke til forskellen i ordlyden mellem stk. 3 og 4 i artikel 8. Når det er sagt, er dele af ændringen om de kompetente myndigheders ansvar og om virksomheders anvendelse af et miljøvurderings- og -styringssystem ikke blevet indarbejdet i den fælles holdning.

Ændring 44: artikel 12, stk. 1, og 13, stk. 1, falder i tråd med denne ændring, for så vidt som det overlades til virksomheden at indføre revisionsprocedurer i medfør af artikel 13. I lyset af det allerede brede anvendelsesområde for revisionsprocedurerne i artikel 13, der er inspireret af Århus-konventionen, henvises der ikke til "appel".

Ændring 47 afspejles fuldt ud i artikel 12, stk. 2.

Ændring 107: artikel 14, stk. 1, afspejler sidste del af ændringen, men der nævnes ikke noget om finansiel sikkerhed.

Ændring 52 afspejles fuldt ud i artikel 15, stk. 2 og 3.

Ændring 65: det sidste afsnit under punkt 1 i bilag II indarbejder denne ændring.

Ændring 66: det sidste afsnit under punkt 2 i bilag II indarbejder denne ændring.

3.3.2. Parlamentets ændringer, der blev accepteret af Kommissionen, men som ikke er indarbejdet i den fælles holdning

Ændring 6: der henvises ikke i præamblen til den fælles holdning til det forhold, at det nye direktiv ikke berører nationale regler for virksomheder. Denne udeladelse forekommer ikke at have nogen følgevirkning.

Ændring 17: der henvises ikke i præamblen til den fælles holdning specifikt til virksomhedens ret til at have adgang til prøvelse af den kompetente myndigheds afgørelser. Som forklaret i forbindelse med ændring 44 er denne ret indarbejdet i artikel 12, stk. 1, og 13, stk. 1, således at udeladelsen fra præamblen ikke har nogen følgevirkning.

Ændring 34: denne ændring søgte at pålægge medlemsstaten, på hvis område skaden opstod, at afhjælpe skader forårsaget på andre medlemsstater. Den fælles holdning indeholder ikke et sådant statsansvar. Denne fremgangsmåde er i tråd med manglen at sådant ansvar, hvor skaden fuldt ud er begrænset til en medlemsstats område.

Ændring 35: der er ingen specifik henvisning til "tydelig årsagssammenhæng" i artikel 8, da kravet om fastslå årsagssammenhængen er nævnt både i artikel 4, stk. 4, og 11, stk. 2.

Ændring 53: artikel 16, stk. 2, giver medlemsstaterne mulighed for - men kræver ikke at de skal - at vedtage bestemmelser om forbud mod dobbelt dækning. Det ser ikke ud til, at dette kunne få nogen betydning i praksis, eftersom nationale retter, hvis der skulle opstå et tilfælde af dobbelt dækning, uden at der er vedtaget de nødvendige foranstaltninger, ville udvikle hensigtsmæssige afgørelser, der ville fastlægge principperne for dobbelt dækning.

Ændring 60: kombinerede forbrændingsanlæg er ikke udtrykkeligt nævnt blandt aktiviteterne i bilag III. Denne udeladelse har ingen følgevirkning, da kombinerede forbrændingsanlæg indirekte er omfattet af affaldshåndtering i direktiv 2000/76/EF om forbrænding af affald.

3.3.3. Parlamentets ændringer, der ikke blev accepteret af Kommissionen, men som er indarbejdet i den fælles holdning

Ændring 7: sidste sætning af betragtning 10 siger nu, at direktivet ikke finder anvendelse på virksomhed, som hovedsagelig tjener det nationale forsvar; denne betragtning giver ikke længere det indtryk, at i modsætning til bestemmelserne i artikel 4, stk. 6, er alle aktiviteter i forbindelse med det nationale forsvar udelukket. Henvisning til Euratom-traktaten og internationale konventioner er ikke blevet fjernet, da det ikke ville passe sammen med artikel 3.

Ændring 10: omend i en anden sammenhæng henviser betragtning 13 udtrykkeligt til kravet om at fastslå årsagssammenhæng mellem skaden og den identificerede forurener.

Ændring 14: denne ændring fjerner henvisning til medlemsstaternes mulighed for at vælge enten solidarisk ansvar eller fordele det økonomiske ansvar på et retfærdigt og rimeligt grundlag. Betragtning 22 indeholder ikke længere denne henvisning.

Ændring 16: denne ændring ville fjerne henvisningen til at give kvalificerede organer "en særlig status". Betragtning 25 henviser ikke længere til kvalificerede organer.

Ændring 18: denne ændring ville fjerne dele af betragtningen med henvisning til behovet for at fastsætte passende overgangsbestemmelser, hvor det ikke er klart, om årsagen til den forvoldte skade er forårsaget efter direktivets gennemførelsesdato. Betragtning 30 indeholder ikke længere denne henvisning.

Ændring 32: artikel 6, stk. 1, indarbejder en del af denne ændring med bestemmelsen om, at virksomheden er forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger, uden at den kompetente myndighed har anmodet herom, således som Parlamentet ønskede. Der henvises ikke til katastrofeplaner, som i ændringen, men det er klart, at artikel 6, stk. 1, ligeledes dækker denne type situation.

Ændring 36: denne ændring søgte at forpligte den kompetente myndighed til at få omkostninger dækket af en eventuel tredjemand, som måtte have forvoldt miljøskade. Artikel 8 henviser ikke til tredjemand, men artikel 10 gør.

Ændring 86, 103 og 38: artikel 8, stk. 4, der hører til artiklen om "Omkostninger til forebyggelse og afhjælpning", indeholder bestemmelser om, at medlemsstaterne kan tillade, at en virksomhed ikke bærer omkostningerne, når de skadevoldende emissioner eller hændelser udtrykkelig er tilladt i henhold til fællesskabslovgivningen (artikel 8, stk. 4, litra a)) eller ikke ansås for at ville forårsage miljøskader ifølge den videnskabelige og tekniske viden (artikel 8, stk. 4, litra b)). Artikel 8, stk. 4, erstatter artikel 9, stk. 1, litra c) og d) i Kommissionens forslag, der var "undtagelser". Ordet "terrorhandlinger" er ikke blevet tilføjet i artikel 4, stk. 1, fordi en sådan hændelse enten ville være omfattet af artikel 4, stk. 1, som den nu er udformet, eller af artikel 8, stk. 3, litra a), der henviser til skade forårsaget af tredjemand. Den indledende sætning i artikel 4, stk. 1, er heller ikke blevet ændret, eftersom den fælles holdning ikke kræver, at medlemsstaterne skal sørge for at afhjælpe skader, som ingen virksomhed er ansvarlig for. I denne nye kontekst gør det ikke megen forskel i praksis, om artikel 4, stk. 1, handler om undtagelser fra det nye direktivs anvendelsesområde, eller om dækning af omkostninger. Der er ikke blevet indført nogen specifik undtagelse for aktiviteter såsom god landbrugspraksis og skovbrugspraksis, eftersom denne type tilfælde henhører under artikel 8, stk. 4, litra b).

Ændring 41: artikel 9 om omkostningsfordeling i tilfælde med flere skadevoldere falder i tråd med indholdet af denne ændring, for så vidt som både ændringen og artikel 9 begge foreskriver, at medlemsstater er ansvarlige for at fordele ansvaret, når flere parter er skyldige, og for at regulere retten til regres eller bidrag.

Ændring 63 er delvis afspejlet i indledningen til bilag II, for så vidt som den tydeliggør, at bilag II drejer sig om at vælge de mest hensigtsmæssige foranstaltninger til at sikre afhjælpning af miljøskader.

Ændring 72: det første afsnit af punkt 1.2.3 i bilag II giver den kompetente myndighed mulighed for at vælge, hvilken vurderingsmetode den finder passende, men kun i det specifikke tilfælde, hvor den vurderingsmetode, der først er nævnt i bilaget, ikke kan anvendes. I dette omfang afspejles ændringen, eftersom den ville mindske anvendelsen af økonomisk værdisætning.

Ændring 74: punkt 1.3.3. i bilag II indarbejder ideen af denne ændring, eftersom det afspejler proportionalitetsprincippet.

4. Konklusion

Den fælles holdning er i en vis grad inspireret af Rådets vilje til at forenkle procedurerne og tydeliggøre de begreber, der er nødvendige for at miljøansvarsordningen kan fungere. Således skulle det blive lettere for medlemsstaterne at gennemføre det nye direktiv. Tilføjelse af et nyt bilag I med kriterier, der skal lægges til grund ved vurderingen af betydningen af skade for beskyttede arter og naturtyper, illustrerer dette forhold. Bilag II med de fælles regler for fastlæggelse af afhjælpende foranstaltninger er ligeledes blevet omstruktureret og omformuleret, for at gøre det mere læsevenligt og forståeligt.

Den fælles holdning overlader i nogle tilfælde mere til medlemsstaternes skøn i visse spørgsmål, såsom i artikel 2, stk. 1, nr. 3, om medtagelse eller ej af naturtyper og beskyttede arter i henhold til national ret, eller i artikel 9 om tilfælde med flere skadevoldere, og den fælles holdning rækker videre end Kommissionens forslag på to andre punkter: alle trækfugle (jf. artikel 2, stk. 1, nr. 3)) er nu omfattet, og artikel 12 om anmodning om foranstaltninger dækker nu, i princippet i hvert fald, også tilfælde af overhængende fare. Det er nu også tydeliggjort, at internationale konventioner om transportfirmaers ansvar i tilfælde af bl.a. havforurening ikke gælder fremfor det nye direktiv, hvis de ikke er trådt i kraft i den pågældende medlemsstat.

Kommissionen skal i sin beretning nu gennemgå ordningens anvendelse, forskellige specifikke spørgsmål, herunder spørgsmålet om finansiel sikkerhedsstillelse, for at stille alle institutioner i beslutningstagningsprocessen bedre med hensyn til at vurdere, hvilke eventuelle ændringer der er nødvendige for at gøre ansvarsordningen så effektiv som mulig.

Til forskel fra Kommissionens forslag udelukker den fælles holdning ikke fra direktivets anvendelsesområde skader forårsaget af en emission eller hændelse, der udtrykkeligt er tilladt, og skader forårsaget af emissioner eller aktiviteter, der ikke blev anset for skadelige ifølge den videnskabelige og tekniske viden på det tidspunkt, hvor emissionen eller virksomheden fandt sted. I sådanne tilfælde kan medlemsstaterne imidlertid tillade, at virksomheden ikke bærer omkostningerne ved afhjælpende foranstaltninger, forudsat denne påviser, at den skadevoldende hændelse, emission eller virksomhed var omfattet af en af de ovenfor nævnte omstændigheder, og at virksomheden ikke har gjort sig skyldig i fejl eller forsømmelse (artikel 8, stk. 4).

Det punkt, hvorpå den fælles holdning afviger mest fra Kommissionens forslag vedrører spørgsmålet om "forældreløse skader", dvs. tilfælde hvor ingen virksomheder vil afhjælpe miljøskader. Kommissionens forslag krævede, at medlemsstaterne skulle finde alternative finansieringskilder; den fælles holdning overlader det nu fuldt ud til medlemsstaterne at afgøre, om de vil gribe ind.

Selv om Kommissionen ville have foretrukket strengere betingelser med hensyn til medlemsstaters subsidiære afhjælpende foranstaltninger, kan den acceptere den fælles holdning for at nå til bred enighed.

5. kommissionens erklæring

Kommissionen erkender, at definitionen af skade på jorden giver medlemsstaterne mindre vejledning end definitionerne på skade på vandmiljøet og skade på beskyttede arter og naturtyper. Den erkender, at de tiltag den har til hensigt at tage vedrørende jordbeskyttelse, som allerede anført i meddelelserne "Udarbejdelse af en handlingsplan for miljøteknologi" (KOM(2003) 131 endelig udg. af 25.3.2003) og "Mod en tematisk strategi for jordbundsbeskyttelse" (KOM(2002) 179 endelig udg. af 16.4.2002), vil bidrage til en mere ensartet tilgang medlemsstaterne imellem. Kommissionen har derfor afgivet erklæringen vedlagt som bilag III.

BILAG I Præambel - Sammenligningstabel

Betragtningerne i den fælles holdning hører til betragtningerne i Kommissionens forslag som vist nedenfor.

>TABELPOSITION>

BILAG II Artikler og bilag - Sammenligningstabel

Artiklerne i den fælles holdning hører til artiklerne i Kommissionens forslag som vist nedenfor.

>TABELPOSITION>

BILAG III Kommissionens erklæring om jordbundsbeskyttelse

"Kommissionen bekræfter, at den er rede til i den kommende tematiske strategi for jordbundsbeskyttelse at identificere behov og resultater i forbindelse med beskyttelse og bæredygtig anvendelse af jorden. Den minder desuden om, at den forventer at komme med et lovgivningsinitiativ om jordovervågning i 2004. Formålet hermed skal være at sikre, at en række målinger af de identificerede trusler på de relevante områder udføres harmoniseret og sammenhængende.