Under EFRU er der også gennemført en bred vifte af interventioner på uddannelsesområdet (tæt ved 27 000 investeringer i infrastruktur) og inden for social inklusion (mere end 3 500 projekter), hvorved EFRU bidrog til opfyldelsen af de dertil relaterede overordnede Europa 2020-mål. I den efterfølgende evaluering af EFRU og Samhørighedsfonden udpeges følgende som nogle af de vigtigste resultater: forbedring af de sociale infrastrukturfaciliteter, inkl. modernisering af udstyr og øget lønsomhed af tjenester som ambulancekørsel og plejetjenester (f.eks. Ungarn); forbedring af uddannelsessystemerne i visse medlemsstater, hvor der blev rullet et betydeligt budget ud til fordel for uddannelsesinfrastruktur (f.eks. Portugal); forbedring af sundhedssystemerne med det formål at forbedre folkesundheden (Ungarn og Tjekkiet); forbedring af tjenesterne for livslang læring og arbejdsmarkedstjenesterne med henblik på bedre at kunne tilpasse arbejdsstyrken på bestemte målområder til arbejdsmarkedets og erhvervslivets behov (f.eks. Spanien, Polen, Tjekkiet og Litauen). Visse programmer anvendte investeringer i social infrastruktur til at forbedre sikkerheden i byområder eller til at udvide og forbedre den kulturelle arv i forbindelse med uddannelse. Anden social infrastruktur blev anvendt i kombination med forskellige byudviklingstiltag til støtte for kultur-, sports- eller uddannelsesfaciliteter samt til etableringen af støttecentre rettet mod forskellige dårligt stillede grupper94.

Den efterfølgende evaluering af ESF viste, at fonden i perioden 2007-2013 skabte merværdi ved at udvide genstandsområdet for de igangværende nationale interventioner. Ved at gøre brug af ESF-interventioner var medlemsstaterne i stand til at yde mere skræddersyede og intensive ydelser til specifikke målgrupper såsom mennesker med handicap, unge mennesker med høj risiko for at gå for tidligt ud af skolen eller ledige med dårlige kvalifikationer. Disse mennesker ville ellers ikke have haft adgang til sådanne tjenester eller ville kun have haft adgang til generelle tjenester. Som opfølgning herpå blev visse vellykkede ESF-interventioner indarbejdet i den generelle nationale politik, f.eks. i Belgien, Frankrig, Italien og Sverige.

Samlet set varierede opfyldelsen af målene afhængig af, hvor robust fastsættelsen af målene var, aktiviteternes karakter, målgruppernes karakteristika og arten af de fastsatte mål. Krisen udløste et større støttebehov end oprindeligt antaget for visse typer aktiviteter, og gjorde samtidig integrationen af de dårligst stillede på arbejdsmarkedet mere udfordrende, hvilket i nogle tilfælde har ført til dårligere resultater.

Undersøgelsen af hvorvidt de fastsatte mål er nået viser gode resultater, idet målene siden 2014 er nået på et tilfredsstillende niveau for omkring 64 % af de relevante indikatorers vedkommende. Inden 2015 havde 55 % af de 1 992 resultatindikatorer, for hvilke der var fastsat mål og iværksat overvågning, nået eller overgået deres fastsatte mål, mens 8 % præsterede mellem 90 og 100 % i forhold til målet.

 på baggrund af makroøkonomiske simuleringer skønnes investeringer i menneskelig kapital at have haft en indvirkning på BNP (stigning på 0,25 %) og produktivitet. Denne indvirkning er meget større i EU-12-landene (stigning på 1,5 %), men de er også positive for EU-15-landene (stigning på 0,2 %)

Den efterfølgende evaluering af ESF bekræftede, at ESF var meget relevant for løsningen af de vigtigste politikudfordringer i forbindelse med opnåelsen af de overordnede Europa 2020-mål og bidrog til EU's retningslinjer for arbejdsmarkedspolitik, socialpolitik og uddannelse samt til udviklingen af den nødvendige institutionelle kapacitet til gennemførelse af politikker og reformer. I perioden 2007-2013 har ESF også været et vigtigt instrument for og bidraget til 2020-strategien om den åbne koordinationsmetode inden for uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdom. Evalueringen bekræftede også, at de specifikke udfordringer, der blev påpeget i de landespecifikke henstillinger, er godt afspejlet i de operationelle programmer, som ESF medfinansierer.

I perioden 2007-2013 spillede ESF en vigtig rolle i forbindelse med afbødningen af de negative konsekvenser af krisen og en effektiv reaktion på de nye udfordringer, der opstod som følge af krisen. Det er også vigtigt at have i mente, at den socioøkonomiske kontekst, som ESF's operationelle programmer blev oprettet i (mellem 2005 og 2007), var meget forskellig fra de omstændigheder, der gjorde sig gældende under gennemførelsen, og som var stærkt præget af økonomisk og finansiel krise. Ikke desto mindre har interventioner under ESF i perioden 2007-2013 generelt været effektive og ramt de rette målgrupper, hvilket betyder, at de har integreret mennesker på arbejdsmarkedet, forbedret kompetenceniveauet og skabt ændringer i de forskellige systemer. ESF har navnlig været med til at støtte de svageste grupper i samfundet, der var særligt påvirkede af krisen, og gjort det muligt for medlemsstaterne at iværksætte konjunkturstimulerende politikforanstaltninger. ESF spillede en endnu vigtigere rolle i de mindre udviklede regioner og bidrog til EU's regionale og sociale samhørighed. ESF's største bidrag gik til aktive arbejdspolitikker, mens bidragene var mere begrænsede på andre områder, såsom uddannelse og social inklusion, sammenlignet med de nationale udgifter.

På dette område samarbejder EFRU og ESF ved at investere i såvel infrastruktur som menneskelig kapital inden for uddannelse og erhvervsuddannelse, aktive arbejdsmarkedspolitikker og integration af dårligt stillede grupper på arbejdsmarkedet og i samfundet.

Både EFRU og Samhørighedsfonden har altid haft stort fokus på støtte til investeringer i transport. Det gjorde sig også gældende i perioden 2007-2013, hovedsageligt fordi de 10 central- og østeuropæiske medlemsstater (samt Cypern og Malta) trådte ind i EU i 2004 og 2007, og der var behov for at forbedre disse medlemsstaters infrastruktur. Med støtte fra EFRU og Samhørighedsfonden er der fjernet transportflaskehalse, transporttider er blevet reduceret, og der er ydet støtte til sporvogne og metrotog i byzoner. Støtten omfatter tillige anlæggelsen af tæt ved 5 800 km veje, mest motorveje (heraf 2 700 km TEN-T), der er afgørende for økonomisk udvikling og ofte bidrager til miljøkvaliteten. Støtten omfatter også anlæggelse eller modernisering af de nødvendige standarder for 2 600 km TEN-T-jernbanestrækninger93. Der blev også støttet et antal offentlige transportprojekter i perioden 2007-2013, som reducerede trafiktætheden og forbedrede miljøet i byerne samt forkortede rejsetiderne. I forbindelse med en høring, der blev gennemført til brug ved den efterfølgende evaluering af EFRU og Samhørighedsfonden, understregede medlemsstaterne, at finansieringen via samhørighedspolitikken spillede en vigtig rolle for store, komplekse projekter, hvilket navnlig var synligt i jernbanesektoren. Medlemsstaterne mente, at sådanne projekter muligvis ikke var blevet gennemført uden støtte fra samhørighedspolitikken. Interessenterne anså også samhørighedspolitikken for at være en afgørende faktor i udviklingen af bæredygtige transportforanstaltninger.

Et stort antal projekter, der har til formål at øge elproduktionskapaciteten fra vedvarende energikilder, blev gennemført med støtte fra EFRU. En betydelig andel af disse projekter blev gennemført i mindre udviklede regioner. Navnlig skal det bemærkes, at medlemsstaternes indberettede yderligere kapacitet til vedvarende energiproduktion, der følger direkte af støttede interventioner, ligger tæt på 5 000 MW.

Den efterfølgende evaluering af EFRU og Samhørighedsfonden gennemgik 27 operationelle programmer og konstaterede en samlet reduktion på 2 904 GWh pr. år (nok til at oplyse den tyske by Stuttgart i et år) frem mod udgangen af 2013 for alle energieffektivitetsforanstaltninger tilsammen, hvoraf 1 438 GWh var resultatet af foranstaltninger til forbedring af energieffektiviteten i såvel beboelsesejendomme som offentlige bygninger. Et konkret eksempel er Litauen, hvor energieffektivitetsforanstaltninger gennemført i 864 bygninger havde reduceret forbruget med 236 GWh pr. år ved udgangen af 2014, hvilket indikerer en reduktion på næsten 3 % af det samlede årlige energiforbrug i landet92. Man kan med andre ord sige, at reduktionen for bygninger beløber sig til næsten 0,2 % af det samlede årlige energiforbrug i de berørte lande og regioner, hvilket ikke er meget, men ikke desto mindre vigtig, set i lyset af de relativt få midler, der er blevet brugt herpå. Omfanget af disse resultater bliver endnu større, hvis der tages højde for, at kun 55 % af den samlede finansiering til rådighed for energieffektivitetsforanstaltninger var blevet anvendt ved udgangen af 2013.

I perioden 2007-2013 bidrog samhørighedspolitikken også væsentligt til miljøet. Da EU-12-landene trådte ind i EU i henholdsvis 2004 og 2007 steg behovet for investeringer, og en betragtelig andel af de EFRU- og Samhørighedsfondmidler, der blev tildelt disse lande, gik til at støtte sådanne investeringer. Primært takket være EFRU og Samhørighedsfonden har navnlig konvergenslandene oplevet et betydeligt skifte vedrørende affaldsbortskaffelse, der gik fra overvejende brug af deponeringsanlæg til genvinding. Et betragteligt antal deponeringsanlæg, der ikke levede op til EU's standarder, blev lukket. I Tjekkiet, Ungarn, Litauen, Polen, Slovenien og Kroatien steg andelen af genvundet affald med over 10 procentpoint. En del af dette skifte var medfinansieret af EFRU og Samhørighedsfonden91. Nærmere betegnet i Polen, hvor andelen af kommunalt affald, der ender på deponeringsanlæg blev reduceret fra 90 % til 53 %, mens andelen af affald, der blev genvundet, steg fra 6 % til 16 %, og andelen af komposteret affald steg fra 6 % til 13 %. I Bulgarien blev andelen af affald, der ender på deponeringsanlæg, reduceret fra 80 % til 70 % mellem 2007 og 2013.

På trods af vanskelighederne med at fastlægge en statistisk signifikant sammenhæng mellem ændringer i beskæftigelsesprocenten, uddannelsesindikatorerne og andelen af ESF-investeringer bekræftede den efterfølgende evaluering af ESF, at fonden spillede en afgørende rolle for medlemsstaternes evne til bedre at kunne nå Europa 2020-målene for intelligent vækst. Der er sket betragtelige forbedringer i EU-28 på uddannelsesområdet over perioden: i 2014 faldt antallet af elever, der forlader skolen tidligt, med 3 procentpoint sammenlignet med 2008, andelen af elever, der fortsætter på en videregående uddannelse, steg med 7 procentpoint i samme periode og kønsskævhederne i de vigtigste uddannelsesindikatorer blev mindre. Derudover steg udgifterne til forskning og udvikling, om end minimalt (med 0,2 procentpoint).

Anvendelsen af finansielle instrumenter i forbindelse med tildelingen af EFRU-midler steg betydeligt fra 1 mia. EUR i 2000-2006 til 11,5 mia. EUR i 2007-2013. Som følge af forsinkelsen i oprettelsen af fondene og dertil knyttede overvågningssystemer, var det svært at kvantificere udbyttet af de finansielle instrumenter eller vurdere, hvor lønsomme de har været sammenlignet med tilskud. Den efterfølgende evaluering af EFRU og Samhørighedsfonden viser imidlertid, at de finansielle instrumenter spillede en afgørende rolle i forbindelse med finansieringen af SMV'er i forbindelse med den økonomiske krises kreditstramninger, hvilket helt sikkert bidrog til mange virksomheders overlevelse. Som svar på den økonomiske krise blev der foretaget en række lovgivningsmæssige ændringer, der gjorde det muligt at anvende finansielle instrumenter til finansiering af driftskapital, hvilket gav de finansielle instrumenter en fordel sammenlignet med tilskud. I Litauen vurderede forvaltningsmyndigheden navnlig, at ca. 60 % af lånene gik til at støtte driftskapital og holde virksomheder oven vande under krisen. De finansielle instrumenter gjorde det også muligt at fasholde investeringer i ny teknologi og forbedring af produktionsprocesserne generelt. Den efterfølgende evaluering konkluderede, at de finansielle instrumenter potentielt kunne være et mere lønsomt middel til finansiering af investeringer på mange politikområder, men at retsgrundlaget imidlertid ikke havde været præcist nok i perioden 2007-2013. I kombination med manglen på erfaring hos mange gennemførelsesorganer førte dette til forsinkelser i gennemførelsen. En anden udfordring er at udbrede anvendelsen af finansielle instrumenter uden for virksomhedsstøtteområdet, hvor 90 % af finansieringen gennem de finansielle instrumenter endte i perioden 2007-2013.

Det vurderes, at der blev tildelt 6,1 mia. EUR fra EFRU til støtte for store virksomheder, dvs. rundt regnet 20 % af den samlede direkte støtte til virksomheder under EFRU. Dette udmøntede sig i omkring 6 000 projekter, der havde en gennemsnitlig størrelse på 1 mio. EUR. I alt modtog rundt regnet 3 700 individuelle store virksomheder støtte for at bringe ny teknologi og produktivitetsforbedringer til den region, de var etableret i, og med det formål at skabe en afsmittende effekt for SMV'er, menneskelig kapital og sociale infrastruktur.

Merværdien af fase II i det paneuropæiske projekt "Extreme Light Infrastructure – nuclear physics" i Magurele, Rumænien, har fået tildelt 140 mio. EUR i støtte fra EFRU. Dette forskningsprojekt om højintensitetslasere er åbent for forskere fra offentlige og private organer verden over. 100 forskere arbejder allerede på projektet, og det forventes, at yderligere 100 forskere tilknyttes, når projektet fuldendes. Projektet medfører også socioøkonomiske fordele og tilfører regionen merværdi (nye arbejdspladser, moderne infrastruktur, forretningsudvikling og øget synlighed og udviklingspotentiale). Rumænien gennemfører dette projekt i samarbejde med to andre medlemsstater - Ungarn og Tjekkiet - hvilket demonstrerer de synergieffekter og produktivitetsforbedringer, der kan skabes ved hjælp af medfinansiering fra EU.

Nogle af programmerne anvendte EFRU som prøvekanin for eksperimentelle og innovative politikforanstaltninger i stedet for at kopiere traditionelle nationale ordninger. Det var f.eks. tilfældet med det stærke fokus på forskning og innovation i Danmark, Sverige og Finland, Living Labs-eksperimentet i Puglia (Italien) og Inno-voucher-ordningen i Litauen. Evalueringen konkluderede, at denne eksperimentelle tilgang - anvendelse af EFRU som prøvekanin i stedet for at kopiere nationale støtteordninger - med fordel kan anvendes mere fremover, eftersom det er en måde, hvorpå EFRU kan bidrage til en særlig strøm af EU-merværdi, der overstiger de relativt små finansieringsbeløb, der er tale om, i hvert fald hvad angår mere udviklede regioner (konkurrenceevne).

Det største udbytte af støtten var, at den kunne bruges til at hjælpe SMV'er med at modstå effekten af krisen i form af lånemuligheder, på et tidspunkt hvor alle andre finansieringsmuligheder var brugt op. Dette gjorde SMV'er i stand til at investere i moderniseringer eller udvidelser af anlægsaktiver. I tillæg hertil og som en del af samhørighedspolitikkens svar på den økonomiske krise blev støtteberettigelsesreglerne ændret for at give mulighed for finansiering af driftskapital, og dette gjorde det muligt for en lang række virksomheder at overleve og fastholde arbejdskraft. Samtidig ydede EFRU også støtte til innovation og til indførelsen af mere teknisk avancerede produktionsmetoder samt til udvikling af nye produkter. Dette førte også til synlige adfærdsændringer, som f.eks. at SMV'ernes ledelser var mere villige til at løbe en risiko og til at innovere.

Støtten fra EFRU og Samhørighedsfonden til SMV'er i denne periode gik primært til forskning og innovation. Omkring 400 000 SMV'er på tværs af EU modtog direkte støtte og 130 000 nye virksomheder fik hjælp til at starte op. Selv om dette kun udgør 2 % af virksomhederne i EU, og støtten primært gik til strategiske virksomheder, vurderes det, at 15 % af de små virksomheder i fremstillingssektoren, og en tredjedel af de mellemstore virksomheder i denne sektor, modtog direkte finansiel støtte. Overvågningsdata indikerer også, at denne støtte har ført til direkte oprettelse af mere end 1,2 mio. arbejdspladser. Set i et bredere perspektiv blev der skabt i alt 3. mio. job i EU-økonomien i perioden 2007-2013.

Resultaterne for intelligent vækst opnås både ved at mobilisere finansielle ressourcer og ved at bidrage til forbedringen af investeringsvilkårene. Programmerne fremmer job, vækst og investeringer i hele Europa med fokus på de mindst udviklede områder og på sektorer med vækstpotentiale.

Den efterfølgende evaluering af EFRU og Samhørighedsfonden vurderer, at der for hver euro i form af investeringer i samhørighedspolitikken i perioden 2007-2013 genereres 2,74 EUR yderligere i BNP frem mod 2023, dvs. et skønnet samlet afkast på næsten 1 bio. EUR i yderligere BNP inden 2023. BNP-effekten afspejler dermed hele EU's budget for perioden 2007-2013 (975,8 mia. EUR) og 2014-2020 (908,4 mia. EUR).

Hver region og hvert land i EU har fordel af samhørighedspolitikken, også de der betaler mest. Den efterfølgende evaluering af EFRU og Samhørighedsfonden konkluderer, at midlerne under samhørighedspolitikken og investeringer i udviklingen af landdistrikterne har ført til en stigning i BNP på 4 % over normalen i 2015 i EU-12-landene, og i Ungarn er denne stigning endda på over 5 %. Denne virkning er varig på længere sigt (og i nogle tilfælde endda for opadgående). I Polen vurderes det f.eks., at BNP i 2023 vil være næsten 6 % over det niveau, man ville have forventet for et scenario uden samhørighedspolitikinvesteringer i perioden 2007-2013. I regioner i mere udviklede medlemsstater er virkningen mindre, men fortsat positiv, selv når der tages højde for, at disse medlemsstater er dem, der betaler mest til samhørighedspolitikken.

I 2016 færdiggjorde Kommissionen sine efterfølgende evalueringer af 2007-2013-programmerne under EFRU, Samhørighedsfonden88 og ESF89. Disse to evalueringer omhandlede resultaterne af interventioner under samhørighedspolitikken afviklet i alle 28 medlemsstater, og disse interventioners bidrag til EU's politiske prioriteter. I afsnittene nedenfor fremlægges resultaterne af disse evalueringer samt de endelige resultater udledt af de overvågningsdata, som medlemsstaterne har indberettet i deres afslutningserklæringer ved udgangen af marts 201790.

Gennemførelsesmønstret var det samme for ESF. Ved udgangen af marts 2017 havde Kommissionen modtaget anmeldelse af udgifter svarende til 99,17 % af det samlede budget for ESF for perioden 2007-2013.

 budgetterne for teknisk bistand var ikke fuldt udnyttet, og den gennemsnitlige gennemførelsessats i EU var på 67,9 %. Dette kan forklares med, at aktiviteter, der var målrettet ændringer på systemniveau, var langsommere til at komme i gang, planlagt til slutningen af perioden og/eller mere udfordrende at gennemføre som følge af deres kompleksitet.

 gennemførelsessatsen for social inklusion, adgang til arbejde og menneskelig kapital (der spænder fra 83,7 % til 78,1 %) var betydeligt højere end for styrkelse af den institutionelle kapacitet (69,0 %) og fremme af partnerskaber (64,2 %). Dette kan forklares med, at sidstnævnte område omfatter mange langsigtede projekter, der løb i hele programmeringsperioden

Disse problemer blev løst navnlig takket være specifikke tiltag, der blev iværksat af Kommissionen, og som havde til formål at støtte medlemsstaterne i deres gennemførelsesbestræbelser. Arbejdet i taskforcen vedrørende bedre gennemførelse spillede en stor rolle i den forbindelse. Taskforcen blev oprettet i november 2014 og fik mandat til at hjælpe lande med en udnyttelsesgrad, der lå betydeligt under gennemsnittet, med at forbedre og accelerere deres gennemførelse, idet der især var fokus på medlemsstater med en svag administrativ kapacitet.

Evalueringen af EFRU og Samhørighedsfondens resultater viste, at disse gennemførelsesforsinkelser skyldtes adskillige væsentlige problemer, som især var typiske i de nye medlemsstater, for hvilke perioden 2007-2013 var den første fulde periode for gennemførelse af samhørighedspolitikken86.

I alle de lande, hvor gennemførelsen haltede, steg betalingerne over de følgende år, og for de fleste lande betyder det (under hensyntagen til de haltende betalinger og det faktum, at der er et loft på 95 %, indtil projektet er fuldt afsluttet), at de havde nået deres finansielle gennemførelsesmål ved udgangen af 2016. Kun Italien, Tjekkiet og Rumænien oplever stadig visse forsinkelser.

Diagram: Betalinger vs. disponibel finansiering - EFRU plus Samhørighedsfonden85 - Kilde: GD REGIO, Infoviewdatabasen. Tallene omfatter ikke Interreg, idet det er svært at fordele disse midler på medlemsstaterne.

Gennemførelsen af EFRU- og Samhørighedsfondprogrammerne startede langsomt81, men begyndte at tage fart i de fleste lande omkring 2012 (se næste diagram). Ved udgangen af marts 2016 var 90 % den disponible finansiering82 under EFRU og Samhørighedsfonden for perioden 2007-2013 imidlertid blevet udbetalt til medlemsstaterne, idet en lidt større andel var udbetalt til EU-12-lande83 (92 %) end til EU-15-lande84 (89 %). Den samme tidsprofil er tydelig for både EFRU og Samhørighedsfonden selv, om end sidstnævnte blev opbygget en smule langsommere (som det må forventes, idet det normalt tager længere tid at gennemføre store infrastrukturprojekter) og nåede op på niveau sidst i perioden.

I alt 440 operationelle programmer (322 for EFRU og Samhørighedsfonden og 118 for ESF) drog fordel af finansiering under samhørighedspolitikken i programmeringsperioden 2007-2013 med en samlet budgettildeling på 346,5 mia. EUR. De nationale og regionale offentlige bidrag - sammen med private bidrag - bringer de samlede investeringer op på 477,1 mia. EUR80. Programmet blev gennemført mellem januar 2007 og december 2015.

Selv om de ovenfor rapporterede oplysninger er baseret på delvise data, betragtes de som indikative og værd at nævne. Der arbejdes videre med disse data. Rapporteringscyklussen for programmerne 2017, der indebærer, at medlemsstaterne skal fremsende deres programrapporter til Kommissionen inden udgangen af juni 2017 samt deres nationale statusrapporter inden udgangen af august 2017, vil give et mere fyldestgørende billede af gennemførelsen og fremskridt hen imod investerings- og politikmål og sikre en mere kvalitativ rapportering. Rapporterne fra medlemsstaterne vil blive sammenfattet af Kommissionen i en strategirapport ved udgangen af 201779.

Der er blevet programmeret et samlet beløb på 6 mia. EUR til støtte for styrkelsen af den institutionelle kapacitet og effektivisering af den offentlige forvaltning, primært under ESF, men det planlægges ligeledes at tildele støtte under EFRU. Mere end 11 % af det samlede budget var blevet tildelt til projekter ved udgangen af 2015. De projekter, der var udvalgt ved udgangen af 2015 har en samlet værdi på 680 mio. EUR. Det drejer sig om Interregprojekter i Bulgarien, Estland, Frankrig, Kroatien, Italien og Polen. 97 000 ansatte i den offentlige forvaltning har fået støtte fra ESF, og medlemsstaterne har indberettet 31 projekter, som er målrettet de offentlige forvaltninger eller offentlige tjenester på nationalt, regionalt eller lokalt niveau. De EFRU-finansierede Interregprogrammer havde gjort store fremskridt med projektudvælgelsen og nåede en finansiel volumen på 900 mio. EUR ved udgangen af 2015 (7,4 % af de planlagte investeringer)78.

EFRU-interventioner vedrørende social inklusion omfatter investeringer i social, sundheds-, uddannelses-, bolig- og børnepasningsinfrastruktur, genopretning af forsømte områder, tiltag til reducering af migranters geografiske og uddannelsesmæssige isolation, og opstart af virksomheder. Projektudvælgelsessatsen for disse EFRU-interventioner lå på ca. 12 % ved udgangen af 2016, og tæt ved 1 000 projekter var allerede udvalgt og ved at blive gennemført. Den rapporterede fremgang i støtten til sundhedsinfrastruktur er stadig marginal, idet medlemsstaternes indberettede værdier kun omhandler situationen ved udgangen af 2015. Støtten til udvalgte integrerede byudviklingsstrategier omhandler 1,7 mio. mennesker (5 % af det fastsatte mål)77.

I 2015/2016 blev de nye operationelle programmer under FEAD rullet ud. Ved udgangen af 2016 var FEAD operationel i størsteparten af medlemsstaterne såvel hvad angik materiel bistand som gennemførelse af aktiviteter for de dårligst stillede vedrørende social inklusion. I juni 2016 fremsendte medlemsstaterne deres årlige gennemførelsesrapporter for 2015, som viser, hvordan gennemførelsen af programmerne er accelereret sammenlignet med 2014. Det vurderes, at 22,4 mio. mennesker, kumulativt frem til slutningen af 2015, har draget fordel af FEAD's fødevare- og materialebistand. Heraf var 50 % kvinder, 30 % af slutmodtagerne var børn, 9 % var personer på 65 år eller mere, 12 % var migranter (deltagere af udenlandsk herkomst eller minoriteter, inkl. marginaliserede grupper såsom romaer), 4 % var personer med handicap, og 6 % var hjemløse. Der blev uddelt mere end 560 000 ton mad kumulativt frem til slutningen af 2015.

Der ses også fremskridt på området for social inklusion, hvor oplysningerne om tidlig gennemførelse af ESF-interventioner er lovende. Ved udgangen af 2015 kom 39,8 % af de 631 000 ESF-deltagere fra en arbejdsløs husstand, og 32,1 % var migranter (udenlandsk herkomst eller minoriteter) – hvilket viser, at der var fokus på de personer, der har størst behov for støtte. 55 000 deltagere har allerede fundet et job76.

 275 000 dårligt stillede deltagere i foranstaltninger under ESF eller ungdomsbeskæftigelsesinitiativet var i gang med at søge arbejde, under uddannelse, opnåede formelle kvalifikationer eller var i beskæftigelse, herunder som selvstændige erhvervsdrivende.

 235 000 af disse deltagere kom i beskæftigelse efter gennemførelse af tiltag under ESF eller ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, og 181 000 deltagere havde opnået formelle kvalifikationer efter at have deltaget i et sådant tiltag

I visse medlemsstater har det imidlertid taget længere tid at få de nødvendige procedurer og strukturer på plads. Otte medlemsstater var nødt til at returnere deres forfinansiering til Kommissionen, da der ikke indløb nok anmodninger om endelig betaling til at dække dem. Dokumentation fra de nationale evalueringer af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet indikerer, at der foreligger gennemførelsesudfordringer, som risikerer at hindre initiativets succes, navnlig hvad angår leveringskvalitet, effektivitet og overvågning. Disse udfordringer tæller bl.a.: kortere gennemførelsesfrist for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet sammenlignet med ESF-tiltag, utilstrækkelig kapacitet hos nogle af de offentlige beskæftigelsesmyndigheder eller andre formidlerorganisationer til at kunne gennemføre programmet, vanskeligheder med at udpege inaktive eller administrativt ekskluderede borgere, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse (et antal medlemsstater tager hånd om dette ved at arbejde mere aktivt sammen med ikkestatslige organisationer og ved at iværksætte særlige opsøgende foranstaltninger), og forsinkelser i gennemførelsen af integrerede overvågningssystemer for ESF's operationelle programmer samt bæredygtigheden af de tilbud, der er afgivet under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet - navnlig i en kontekst hvor der stadig er lav efterspørgsel efter arbejdskraft i mange medlemsstater75.

I oktober 2016 vedtog Kommissionen en meddelelse og et ledsagende arbejdsdokument, som understreger hovedresultaterne af ungdomsgarantien og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet siden deres indførelse i 201374. Meddelelsen viser, at selv om ungdomsarbejdsløshed fortsat er et centralt emne i mange medlemsstater, så har unges arbejdsmarkedsresultater i EU samlet set oversteget forventningerne siden 2013. Hvad angår gennemførelse af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, var der betydelige fremskridt i anden halvdel af 2015 og især i 2016. Ved udgangen af 2016 beløb de samlede berettigede omkostninger til tiltag udvalgt under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet sig til 4,7 mio. EUR, og støttemodtagerne havde anmeldt omkostninger til et beløb på mere end 1,1 mia. EUR. Ved udgangen af 2016 havde Kommissionen modtaget anmodninger om endelig betaling under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet fra medlemsstaterne til en værdi af ca. 839 mio. EUR. Ved udgangen af november 2016 var 1,6 mio. unge mennesker blevet omfattet af støtteforanstaltninger under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Ifølge oplysninger fra november 2016 lykkedes det de større medlemsstater, der havde haft størst fordel af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, hver især at inddrage tusindvis af unge, nemlig Italien (ca. 640 000 personer, som var blevet kontaktet eller allerede deltog i foranstaltninger), Frankrig (162 000), Spanien (277 000) og Grækenland (39 000).

Hvad angår inklusiv vækst, er ESF den vigtigste fond under udgiftsområde 1B, der investerer i beskæftigelse, social inklusion og uddannelse. Det planlægges at tildele over 168 mia. EUR i støtte på dette område, navnlig fra ESF, men også fra EFRU. Der er blevet udvalgt projekter svarende til over 12 % af dette beløb (over 11,5 mia. EUR), og mange mennesker havde allerede haft gavn af støtten ved udgangen af 201573.

Med hensyn til investeringer i strategiske netværk er der planlagt investeringer i TEN-T og andre transportinvesteringer under EFRU og Samhørighedsfonden. F.eks. er der planlagt anlæggelse af nye jernbanestrækninger med en samlet længde på 1 136 km (heraf 571 km TEN-T), genopbygning eller modernisering af jernbanestrækninger med en samlet længde på 8 610 km (heraf 4 636 km TEN-T), anlæggelse af nye veje med en samlet længde på 3 414 km (heraf 2 022 km TEN-T), og genopbygning eller modernisering af veje med en samlet længde på 9 742 km (heraf 798 km TEN-T)70. Ved udgangen af 2015 var der blevet udvalgt projekter for i alt 4,1 mia. EUR (6,2 % af de planlagte investeringer)71. Ligesom det er tilfældet med miljøinfrastruktur, forklarer transportinvesteringernes særlige programcyklus de relativt moderate fysiske fremskridt, der er indberettet indtil nu (3 km ny vej anlagt og 26 km genopbygget eller moderniseret vej, hvoraf 24 km er TEN-T)72.

Der er endnu ikke blevet indberettet nogen væsentlige værdier under EFRU og Samhørighedsfonden for de fælles indikatorer til måling af genvindingskapacitet, forbedret spildevandsrensning eller forbedret vandforsyning, selv om nogle programmer har indberettet værdier for specifikke indikatorer. Dette skyldes, at de relaterede investeringer - som alle andre infrastrukturinterventioner - har en længere programcyklus, hvilket betyder, at der går længere tid, før de faktiske resultater bliver synlige.

Finansielle instrumenter er i høj grad blevet et vigtigt værktøj for opfyldelsen af målene for samhørighedspolitikken, og en væsentlig andel af midlerne er derfor i højere grad blevet ydet ved hjælp af disse instrumenter. Den aktuelle planlægning viser, at 20,1 mio. EUR under EFRU og Samhørighedsfonden, svarende til 8 % af de samlede tildelinger, forventes tildelt ved hjælp af finansielle instrumenter. EFRU gennemføres i stigende grad ved hjælp af finansielle instrumenter, der har en stor løftestangseffekt på offentlige og private investeringer. Det er ikke kun SMV'er, der er begyndt at drage fordel heraf (ca. 50 % af EFRU-støtten til SMV'er ydes ved hjælp af finansielle instrumenter), men også transport- og energiprojekter og projekter, der vedrører den cirkulære økonomi. Helt konkret viser de seneste oplysninger, at der takket være EFRU-interventioner, der gennemføres ved hjælp af finansielle instrumenter, allerede er afledt private investeringer til en værdi af 43 mio. EUR, hvilket matcher den offentlige virksomhedsstøtte, der ydes i form af tilskud. Derudover er der genereret yderligere 35,5 mio. EUR i private investeringer, der matcher den offentlige virksomhedsstøtte, som ydes på andre måder end som tilskud.

Ved udgangen af 2015 var der tildelt EU-støtte til en værdi af 7,5 mia. EUR til specifikke EFRU-projekter, der fremmer SMV'ers konkurrenceevne (8,9 % af de samlede planlagte investeringer). Der var således ydet EFRU-finansiering til projekter, der støtter i alt 113 000 SMV'er69. Otte medlemsstater (Tyskland, Spanien, Finland, Frankrig, Irland, Portugal, Sverige og Det Forenede Kongerige) og en række Interregprogrammer tegnede sig for 95 % af disse prognoser. 85 000 af disse virksomheder vil få støtte i form af rådgivning og vejledning, og der forventes 25 000 nystartede virksomheder. I denne tidlige fase forventes dette at medføre 65 000 direkte nye arbejdspladser i de støttede virksomheder. På baggrund af de projekter, der allerede var fuldt gennemført, viser de indberettede resultater, at der blev støttet 36 379 virksomheder (hvoraf 3 238 var opstartsvirksomheder), og at der blev oprettet mere end 2 500 direkte nye arbejdspladser (hvoraf 174 er forskerstillinger).

Der er fuld gang i projektudvælgelsen på de områder, der bidrager til det digitale indre marked. Frem mod udgangen af 2016 var ca. 1 200 projekter blevet udvalgt til at opfylde målet om et forbundet digitalt indre marked, hvilket svarer til samlede investeringer på 2,6 mia. EUR (EFRU plus national medfinansiering). Gennem disse projekter vil næsten yderligere 80 000 husholdninger få bredbåndsdækning, hvorved der bidrages til forbedret konkurrenceevne og økonomisk vækst på de berørte områder.

På området for intelligent vækst udgør beløbet på 3,4 mia. EUR, der er tildelt specifikke forsknings- og innovationsprojekter under EFRU, 5,7 % af de samlede planlagte investeringer for perioden 2014-2020. Ved udgangen af 2015 forventedes 19 000 virksomheder at drage fordel af udvalgte EFRU-ordninger til fremme af samarbejdet med forskningsinstitutter (15 % af målet), og 5 000 forskere forventedes at drage fordel af forbedret FTU-infrastruktur (7 % af målet)68.

Den åbne dataplatform dækker mere end 40 % af EU-budgettet og fik den første pris fra ombudsmanden for meget høj kvalitet inden for åben administration tidligt i 2017.

Medlemsstaterne fremsendte de første data om gennemførelsen af samhørighedspolitikprogrammerne for 2014 og 2015 til Kommissionen i slutningen af maj 2016, og Kommissionen sammenfattede disse i den sammenfattende årsrapport for ESI-fondene for 201666, som var den første i en række årlige rapporter til EU-institutionerne om gennemførelsen af ESI-fondene. ESI-fondenes åbne dataplatform67 er også blevet ajourført, så man kan se den finansielle volumen for de udvalgte projekter samt prognoser og resultater vedrørende fælles indikatorer som indberettet af programmerne i 2016.

Forhåndsbetingelserne har medført strategiske, lovgivningsmæssige og administrative forandringer. De har også udløst politikreformer og bevirket, at der er blevet reageret positivt på relevante landespecifikke henstillinger, hvilket bør føre til mere effektiv og lønsom anvendelse af ESI-fondene. Disse fordele begrænses ikke til ESI-fondene, men har også en positiv virkning for gennemførelsen af strukturelle ændringer og for forbedringen af investeringsmiljøet i EU65.

Den relativt korte frist for gennemførelsen af forhåndsbetingelserne betyder, at det indtil videre ikke er muligt fuldt ud at vurdere deres lønsomhed. På baggrund af den foreløbige vurdering af denne mekanisme skønnes det, at forhåndsbetingelserne har bidraget til at forbedre den ramme, som EU-budgettet arbejder indenfor. Forhåndsbetingelserne sikrer en direkte forbindelse mellem investeringer, der medfinansieres af ESI-fondene, og politikker på EU-plan. De bidrog til, at relevant EU-lovgivning blev indarbejdet i national lovgivning og gennemført, til at håndtere hindringer for investeringer i EU og til at støtte målene for klimapolitikken.

Medlemsstaterne havde frist indtil den 31. december 2016 til at opfylde alle forhåndsbetingelserne, og vil skulle rapportere til Kommissionen om denne opfyldelse senest i juni 2017 i forbindelse med de årlige gennemførelsesrapporter eller i august 2017 i forbindelse med de statusrapporter, der skal fremsendes i henhold til retsgrundlaget. Hvis forhåndsbetingelserne ikke er opfyldt på det tidspunkt, hvor programmet vedtages, bør medlemsstaterne sikre rettidig gennemførelse af en handlingsplan, der sikrer deres opfyldelse. En stor andel af de 660 særlige handlingsplaner, der gælder for prioriteter under EFRU og Samhørighedsfonden er af medlemsstaterne indberettet som gennemførte i starten af 2017: pr. 25. januar 2017 var der afsluttet 358 handlingsplaner og 115 var indberettet som afsluttet, men afventede Kommissionens vurdering. 89 % af de handlingsplaner om forhåndsbetingelser, der havde betydning for ESF-investeringer, blev af Kommissionen vurderet som afsluttede eller næsten afsluttede i begyndelsen af februar 2017.

Forhåndsbetingelserne64er et af de vigtige nye elementer i de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fonde) for perioden 2014-2020, der sigter mod at øge fondenes lønsomhed. Forhåndsbetingelserne har til formål at sikre, at der er indført passende lovgivningsmæssige og politiske rammer, og at der er tilstrækkelig administrativ kapacitet, inden der investeres midler. Derved øges effektiviteten og lønsomheden af de investeringer, som ESI-fondene støtter, samt af de offentlige og private investeringer.

Diagram: Projektudvælgelse under EFRU for perioden 2014-2020 og anmeldte udgifter pr. medlemsstat pr. 3. januar 2017.

Det samme billede tegner sig for ESF, der til trods for et meget lavt attesteret udgiftsniveau ved udgangen af 2015, havde nået en projektudvælgelsessats, der oversteg 13 %. Ved udgangen af 2016 var projektudvælgelsesniveauet mere end fordoblet (med over 30 %), hvilket viser, at projektudvælgelsen tager fart.

I 2016 accelererede projektudvælgelseshastigheden pr. medlemsstat, idet den samlede udvælgelsessats nåede op på 26,1 % (fra 4,6 % i 2015) ud af den samlede tildeling for EFRU-Samhørighedsfonden. Ved udgangen af 2016 var der allerede ydet tilskud på 67 mia. EUR under EFRU og 19,1 mia. EUR under Samhørighedsfonden. Takket være disse investeringer gennemføres der i øjeblikket 59 000 EFRU-projekter og 2 500 Samhørighedsfondprojekter. Inklusive national medfinansiering investeres der for 48 mia. EUR i realøkonomien under EFRU og 16 mia. EUR under Samhørighedsfonden til støtte for EU's 2020-mål om job og vækst. Projektudvælgelsesniveauet er imidlertid ulige fordelt på tværs af programmer og medlemsstater.

2016 er det første fulde gennemførelsesår - pr. medlemsstat - for samhørighedspolitikkens operationelle programmer for programmeringsperioden 2014-2020. På dette tidlige gennemførelsesstadie er udvælgelsen af projekter et vigtigt skridt i retning af en vellykket gennemførelse af investeringerne.

Partnerskabsaftalerne, der er blevet indført for perioden 2014-2020, har vist sig at være et effektivt instrument til øremærkning af midler til EU's investeringsprioriteter. Revisionsretten konkluderede, at de nye partnerskabsaftaler viser, at det er lykkedes Kommissionen og medlemsstaterne at målrette midlerne bedre til vækst og job samt at udpege investeringsbehov og på vellykket vis omsætte dem til målsætninger og ønskede resultater61.

Foruden denne tilpasning og i lyset af de aktuelle økonomiske og sociale udfordringer, som adskillige medlemsstater står over for, er der bl.a. blevet fremlagt følgende forslag: i) en udvidelse af muligheden for at opnå en 10 %-forhøjelse, der gælder for medlemsstater med midlertidige budgetproblemer (vedtaget i 2016), og en forlængelse af den medfinansieringssats på 85 %, der gælder for alle operationelle programmer støttet af EFRU og EFS i Cypern ud over den oprindeligt fastsatte frist den 30. juni 2017 indtil programmernes afslutning, ii) muligheden for at indføre en særskilt prioritetsakse under operationelle EFRU-programmer for genopbygning. EFRU-støtte suppleres med genopbygningsmidler fra ESF som svar på større eller regionale naturkatastrofer, og iii) etableringen af det nye støtteprogram for strukturreformer, som udgøres af et integreret instrument, der yder støtte til medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelse af reformer på en lang række tematiske områder, der vedrører EU's procedurer for økonomisk styring og EU-lovgivningen, og som omfatter støtte til reformer, som medlemsstaterne selv har valgt at gennemføre.

I 2016 blev der fremlagt en række forslag og tilpasninger på dette område. Kommissionen gennemførte f.eks. en tilpasning af tildelingerne af midler under samhørighedspolitikken fordelt på medlemsstater for perioden 2017-2020, der betød en samlet stigning over perioden på 4,6 mia. EUR til Grækenland, Italien og Spanien som primære støttemodtagere. Disse yderligere midler skal sættes ind på at bekæmpe ungdomsarbejdsløshed, imødegå de stigende udfordringer i forbindelse med flygtninge- og migrationskrisen og øge investeringerne i kombination med Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer under hensyntagen til hver medlemsstats specifikke behov.

Gennem hele 2016 er der fortsat gjort en indsats for at styrke forbindelserne mellem EU's mekanismer for økonomisk styring og samhørighedspolitikken. Programmerne under samhørighedspolitikken for perioden 2014-2020 tager fat på relevante landespecifikke henstillinger60, som er udsendt i forbindelse med det europæiske semester. Kommissionens 2016-analyse udmøntede sig i 66 "investeringsrelevante" landespecifikke henstillinger (en stigning fra 32 i 2015). Disse landespecifikke henstillinger vedrørte ajourføring og tilpasning af henstillinger udstedt i forbindelse med det europæiske semester for 2015 eller genoptagelse af tidligere udstedte landespecifikke henstillinger. Ingen af 2016-henstillingerne krævede ændringer af de nyligt vedtagne 2014-2020-programmer.

Samhørighedspolitikken for perioden 2014-2020 er fuldt ud tilpasset Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Samhørighedspolitikken investerer strategisk i forskning og innovation, støtter intelligent specialisering, små virksomheder og digitale teknologier og bidrager dermed til EU's mål om intelligent vækst. Den er også afgørende for EU's bæredygtige vækst og bidrager betydeligt til at styre Europa i retningen af en lavemissionsøkonomi ved hjælp af investeringer i energi, miljø, klima og bæredygtig transport. I tillæg til investeringer i vigtige infrastrukturer inden for bredbånd, transport og vandforsyning, for blot at nævne nogle få, og i tillæg til investeringer i uddannelse og erhvervsuddannelse, social inklusion og den europæiske arbejdsstyrkes faglige tilpasningsevne, støtter samhørighedspolitikken virksomheder i hele Europa direkte med henblik på at øge deres konkurrenceevne og støtte dem i udviklingen af innovative produkter og oprettelsen af arbejdspladser. Finansiering via samhørighedspolitikken udgør mere end 60 % af det offentlige investeringsbudget i en række medlemsstater og har fortsat spillet en afgørende rolle for de langsigtede investeringsstrategier, idet den støtter strukturreformer, tilskynder den private sektor til at foretage investeringer, tager hånd om markedssvigt og forbedrer investeringsmiljøet.

EFRU, Samhørighedsfonden og ESF udgør EU's samhørighedspolitik med et budget på 351,8 mia. EUR for perioden 2014-2020. Samhørighedspolitikken er det vigtigste EU-investeringsinstrument til opfyldelse af Europa 2020-målsætningerne om vækst og jobskabelse på EU-plan og strukturreformer på nationalt plan. Samhørighedspolitiske interventioner bidrager til at fremme gennemførelsen af flere af Juncker-Kommissionens prioriteter, navnlig "job, vækst og investering", "det digitale indre marked" og "energiunionen og klima". Samhørighedspolitikken bidrager også til udviklingen af det indre marked samt en række foranstaltninger i forbindelse med flygtningekrisen og migrationspolitikken.

Dette udgiftsområde omfatter Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Socialfond (ESF)59 - herunder ungdomsbeskæftigelsesinitiativet (specifik supplerende tildeling) og Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede (FEAD). Alle disse programmer gennemføres under delt forvaltning.

Der var afsat 50,8 mia. EUR til programmerne under udgiftsområde 1B for 2016, hvilket udgør 32,7 % af det samlede EU-budget for 2016.

På telekommunikationsområdet fremmer Connecting Europe-faciliteten udrulningen af digitaltjenesteinfrastrukturer og bredbånd i hele EU. Disse digitaltjenesteinfrastrukturer vil gøre det muligt for borgere, virksomheder og forvaltninger i hele EU at drage fuld fordel af at deltage i det indre digitale marked. For eksempel vil en borger, der er ude at rejse, kunne drage fordel af kontinuitet i sundhedssektoren, idet man vil kunne anvende grænseoverskridende tjenester til at tilgå sine sundhedsoplysninger. Støtten til digitaltjenesteinfrastrukturer fortsatte således i 2016. Der blev iværksat fire indkaldelser af forslag, og der blev tildelt 26,2 mio. EUR i finansiering alene til de første 40 forslag under den første indkaldelse.

Konstruktionen af den første gassamkøringsforbindelse mellem Finland og Estland skal gøre en ende på energiisolationen (Balticconnector). Balticconnector og gasrørledningen mellem Polen og Litauen, der forventes færdiggjort i 2020, vil gøre det muligt for Finland og de baltiske lande at diversificere deres gaskilder og -ruter. Det vil beskytte dem mod eventuelle leveringsafbrydelser fra deres nuværende og eneste udbyder. Rørledningen vil bestå af tre sektioner: 22 km finsk landledning, 80 km under vand og 50 km estisk landledning. Dette muliggør transport af 7,2 mio. m3 gas pr. dag med flow i begge retninger. Tilskuddet på 187 mio. EUR dækker 75 % af konstruktionsomkostningerne.

Følgende projekt, der er finansieret under første runde indkaldelser af forslag i 2016, er et godt eksempel på, hvordan Connecting Europe-facilitetens vigtigste politiske prioriteter og grænseoverskridende problemstillinger løses.

Det første jernbaneprojekt, der skulle afsluttes under Connecting Europe-faciliteten (juli 2016), var en forbedring af sikkerheden på den centrale jernbanestrækning i Polen, som blev gennemført under prioriteten Sikker og sikkerhedsbeskyttet infrastruktur. Projektet bestod i at fjerne to niveauskæringer med lokale veje, der var placeret på strækningen. Denne jernbanestrækning er en del af hovednetkorridoren Østersøen - Adriaterhavet i det centrale Polen. Det har bidraget til en forbedring af sikkerheden og fjernelse af flaskehalse og har gjort det muligt at øge hastigheden til 200 km/t på den berørte del af strækningen. Dette projekt er et perfekt eksempel på, hvordan relativt små beløb (samlet værdi: 4,1 mio. EUR, Connecting Europe-facilitet-tilskud på 3,5 mio. EUR) kan bidrage til opfyldelsen af politikmål.

Tilskuddene til projekter vedrørende det transeuropæiske transportnet (TEN-T) har kickstartet store infrastrukturfinansieringer i Europa og bidrager til de overordnede mål for Connecting Europe-faciliteten, såsom at slå bro over manglende transportforbindelser og fjerne flaskehalse. Som eksempler kan nævnes:

Fem banker55 og ét universitet har tilmeldt sig studielånsordningen under Erasmus+56, der understøttes af EIF. Ved udgangen af 2016 var der stillet i alt 159 mio. EUR til rådighed for 11 500 studielån til kandidatstuderende ved hjælp af garantiaftaler til en værdi af 25,9 mio. EUR. Selv om det undersøgte antal var lille, er tilbagemeldingerne fra støttemodtagere i 2015 opløftende, idet tilfredsheden ligger på 70 %. 70 % bemærkede desuden, at de ikke ville have kunnet tage en kandidatuddannelse i udlandet uden støtte fra studielånsordningen, og halvdelen af respondenterne var de første i deres familie til at tage en højere uddannelse. På denne ordnings tidlige stadium matcher udbredelsen endnu ikke forventningerne, og EIF og Kommissionen søger derfor at udvide den geografiske dækning blandt de finansielle formidlere (banker og universiteter) og øge udbredelsen blandt mobile kandidatstuderende.

Erasmus+ skrider planmæssigt frem og forventes at nå målet på 4 mio. deltagere i 2020. Ved udgangen af 2016 var de fleste af projekterne (87 %) stadig i gang. De havde mere end 2 mio. deltagere og flere end 168 000 organisationer var involveret i projekterne52. Det gjorde det muligt for 497 000 unge at studere, tage kurser, lave frivilligt arbejde og tage til udlandet på udveksling. Dette EU-programs positive indvirkninger er blevet vurderet: Kommissionens rapport53 understregede, at Erasmus+studerende ikke blot har større chancer for at få job sammenlignet med deres ikke-mobile ligemænd, men også har større chancer for at indtræde i lederstillinger. I gennemsnit sidder 64 % af de Erasmus+studerende i lederstillinger senest 5-10 år efter afsluttet eksamen sammenlignet med 55 % blandt deres ikke-mobile ligemænd. Dette er endnu mere udtalt for Erasmus+studerende fra Central- og Østeuropa, hvoraf ca. 70 % ender med at sidde i lederstillinger54.

I sit tredje gennemførelsesår gik Erasmus+ ind i en fase med større stabilitet sammenlignet med de tidligere år. Ændringer af programreglerne blev holdt på et minimum for at interessenterne kunne få ro til at blive bedre bekendt med programmets struktur, således at de er bedre i stand til at drage fuld fordel af alle de muligheder, som Erasmus+ tilbyder.

Parallelt med handlingsplanen for ITER-organisationen godkendte bestyrelsen for F4E i marts 2015 en handlingsplan, der skal forbedre dets funktionsmåde, og som også tager hensyn til de bemærkninger, som Europa-Parlamentet og Revisionsretten fremsatte i forbindelse med dechargen for 2013. Denne handlingsplan er nu ved at blive gennemført.

ITER-organisationen har underskrevet i alt 108 af de 136 udbudsprocedurer for de forskellige arbejdspakker vedrørende opførelsen af ITER-reaktoren. Dette udgør 91,1 % af projektets samlede værdi i naturalier. Det betyder, at en betydelig andel af ITER's aktivitet nu er i hænderne på de ITER-medlemmer, der leverer ITER-komponenterne. Det europæiske fællesforetagende for ITER (F4E), der er ansvarlig for leveringen af EU's bidrag til ITER-organisationen, har nu tildelt størstedelen af de kontrakter, der repræsenterer store værdier (mere end 100 mio. EUR). Pr. 31. december 2016 har F4E underskrevet 1 015 operationelle udbudskontrakter og 156 tilskudsaftaler til en værdi af i alt ca. 3,1 mia. EUR (2008-værdi).

Til opførelsen af ITER kræves der over 10 mio. komponenter, der fremstilles rundt om i verden. Omkring 75 % af investeringerne går til skabelse af ny viden og nye avancerede materialer og teknologier, hvilket giver Europas industrier og SMV'er en stor mulighed for at innovere og udvikle "afledte" produkter til brug uden for sektorer uden for ITER's område, f.eks. den brede energisektor, inden for luftfart eller inden for højteknologisk udstyr såsom scannere til kernemagnetisk resonans. Et eksempel herpå er superledere og spoleviklingspakkerne til ITER's toroidalfeltspoler (Toroidal Field Coils Winding Packs), der fremstilles i Europa, og som aldrig tidligere er blevet fremstillet i denne størrelsesorden og derfor udgør en vigtig teknologisk landvinding.

I 2015 godkendte ITER-Rådet en handlingsplan, der skulle hjælpe ITER-organisationen med at løse projektets mange udfordringer. Et af de store tiltag i denne handlingsplan var revisionen af projektets langsigtede tidsplan og de dertil knyttede omkostninger, som blev afsluttet på vellykket vis i november 2016. Den nye plan følger en såkaldt trinvis fremgangsmåde, der blev anbefalet af uafhængige eksperter i april 2016, og som fokuserer først på opførelsen af de komponenter, der er en afgørende forudsætning for at nå til første plasma i 2025, og dernæst på flere på hinanden følgende rækker af monterings- og testfaser, inden fasen med fuld drift (deuterium-tritium-fasen) indledes i 2035.

ITER er et internationalt projekt, der har til formål at fremme fusionsforskning. EU tager del i dette projekt. De risici og komplikationer, som projektet er løbet ind i, navnlig i form af forsinkelser, risiko for budgetoverskridelser og problemer med den overordnede styring, er hovedsageligt knyttet til projektets iboende karakter af projektet, der går ud over fusionsteknologiens nuværende stade, og til de komplekse styringsmekanismer i det globale konsortium, der leder projektet.

Derudover vil leverandørsektoren, aftagersektoren og ikkestatslige organisationer have fri adgang til open source-data til brug for forretningsmuligheder og uafhængig politikovervågning.

De gratis billeder, som Copernicus leverer, vil afsløre ændringer over tid og herunder bl.a. give mulighed for at analysere tidligere observationer ud fra 100 % geografisk dækning. Ved at analysere afgrødetyper, kan de kompetente myndigheder kontrollere, om en landbruger, der modtager grønne betalinger, har bevaret sine vedvarende græsgange og/eller diversificeret sine afgrøder. Copernicusdataene giver mulighed for at udskifte overholdelseskontroller på stedet med fjernkontrol og automatiseret overvågning af resultaterne af politikker, hvorved der bidrages til forenkling, omkostningseffektivitet og bedre politikresultater.

I 2016 iværksatte Kommissionen en omfattende strategi for brugerudbredelse, der skal fremme anvendelsen af Copernicusdata og stimulere nye økonomiske muligheder, som opstår som et resultat af disse data. Parallelt søgte Kommissionen at udvide sit samarbejde med internationale partnere om fremme af udbredelsen af Copernicus på globalt plan. Der er allerede underskrevet aftaler om adgang til og udveksling af Copernicusdata med De Forenede Stater og Australien.

For bedre at kunne nå slutbrugerne udvikles der seks forskellige kernetjenester på forskellige områder, hvoraf nogle allerede er færdigudviklet. Gennemførelsen af Copernicus' seks kernetjenester medfører direkte fordele for tjenesteudbydersektoren (europæiske SMV'er) og skaber vækst og job. Desuden skabte Copernicus i 2016 fortsat direkte fordele for Europas rumindustri, idet der aktuelt er mere end 230 leverandører, herunder 48 SMV'er, som drager fordel af kontrakter til en værdi af 530 mio. EUR, der finansieres af EU.

Copernicus har til formål at lukke hullerne i den europæiske jordobservationskapacitet og anvendelse samt garantere, at de europæiske institutioner og den europæiske industri har uafhængig adgang til jordobservationsdata og information. For at opfylde dette mål finansieres der tre komponenter:

- EGNOS Data Access Service (EDAS): der er en landbaseret kommerciel tjeneste, der via internettet leverer EGNOS-signaler til registrerede brugere, som er uden for EGNOS-satellitternes rækkevide (siden 2012).

For EGNOS lå denne sats på 63 % i 2015 og steg til 75 % i 2016. På landbrugsområdet for globale satellitnavigationssystemer var 80 % af de satellittilknyttede traktorer koblet til EGNOS51. Ved udgangen af 2016 var 219 lufthavne tilkoblet EGNOS, og der var 401 EGNOS-baserede procedurer i 20 lande i Europa. Inden for vejtransport brugte 1,1 mio. lastbiler EGNOS til betaling af bompenge.

Udbredelsen af Galileo har draget stor fordel af klarmeldingen af de indledende tjenester. En række Galileokompatible produkter er nu på markedet49. Med klarmeldingen af Galileos indledende tjenester i december 2016 kan chipsæt- og modtagerproducenter samt applikationsudviklere anvende Galileosignaler til udvikling af deres aktiviteter, og der findes allerede en række Galileokompatible produkter på markedet50. Disse projekter har allerede ført til, at 13 opfindelser sendes på markedet, der er taget 5 patenter, der er produceret 34 avancerede prototyper, 2 produkter allerede er på markedet, og der er offentliggjort 223 videnskabelige artikler. Det globale satellitnavigationssystemmarked forventes at vokse fra 5,8 mia. apparater i brug i 2017 til skønnede 8 mia. i 2020. Den detaljerede vurdering af markedsudbredelsen fortsatte i 2016. Hvad angår udbredelsen af teknologi, steg antallet af modtagerapparater, der tilbyder Galileokompatibilitet, fra 25 % i 2012 til 35 % i 2014 og ligger i dag på næsten 40 %.

Det er nu sikret, at det europæiske Galileosystem er placeret på det globale marked for satellitnavigationssystemer i en kontekst, hvor de amerikanske og russiske systemer styrkes, og det kinesiske system er under hurtig opbygning. Dette er et første skridt hen imod fuld operativ kapacitet. Galileos indledende tjenester er fuldt kompatible med GPS, og den kombinerede anvendelse af disse tjenester vil være til stor gavn for slutbrugeren. Når der er flere satellitter til rådighed, vil der også være mere præcise og pålidelige positionsdata til rådighed for slutbrugerne. Navnlig vil navigation i byerne, hvor satellitsignaler ofte blokeres af høje bygninger, blive forbedret af mere præcise positionsdata.

Hvad angår udrulningen af ruminfrastruktur er det i 2016 lykkedes at opsende seks Galileosatellitter. Navnlig skal det bemærkes, at det for første gang lykkedes at opsende fire navigationssatellitter på samme tid. Dette er en fremragende bedrift i Galileo-øjemed, og det hurtige udrulningstempo er relativt nyt for navigationssatellitområdet. Fremskridtene kan illustreres som i grafen, der sammenligner de forventede og faktiske fremskridt for udviklingen af Galileoinfrastrukturen48.

Galileoprogrammet og programmet for den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste (EGNOS) opstiller Europas eget globale satellitnavigationssystem og leverer meget præcise globale positionsdata i civilt regi. Efterhånden som de nye generationer af højtydende satellitnavigationstjenester frembyder betydelige økonomiske muligheder, bidrager programmerne til jobskabelse og vækst ved at sikre, at EU's industri øger sin andel af markedet for globale satellitnavigationssystemer i efterfølgende omsætningsled.

Den evaluering af programmet, der blev gennemført i 2014, konkluderede allerede, at programmets overordnede koncept var en succes, dvs. at det tog hånd om de europæiske iværksætteres behov. Ca. 36,5 % af deltagerene i Erasmusinitiativet for unge iværksættere startede egen virksomhed i referenceperioden, mens 30 % af de nye iværksættere46 og 56 % af de værtsiværksættere47, der svarede på undersøgelsen, rekrutterede nye ansatte efter at have afsluttet deres deltagelse i initiativet.

Erasmusinitiativet for unge iværksættere under Cosme er nået op 4 600 udvekslinger mellem nye og erfarne iværksættere siden programmets start.

Mere end to tredjedele af Cosme-budgettet til adgang til markedet er øremærket Enterprise Europe-netværket, som hjælper SMV'er med at udvide internationalt, navnlig ved at finde forretnings- og teknologipartnere i udlandet. Netværket består af 479 organisationer i EU og 85 organisationer i otte andre lande, der deltager i Cosme. Ud af disse er 20 % nye organisationer. Der er underskrevet 5 088 partnerskaber mellem SMV'er, og netværket overgår således sine mål for de første to år. Netværket hjælper også aktivt SMV'er med at få mest muligt ud af det indre marked gennem oplysning, rådgivning og formidling: der blev leveret 56 244 rådgivningstjenester, og 21 676 kunder deltog i formidlingsarrangementer og virksomhedsmissioner.

Udover lånegarantier stiller Cosme også en egenkapitalfacilitet til rådighed. Som følge af den særlige risiko og det særlige risikokapitalmarked var egenkapitalfaciliteten længere tid om at komme i gang, og de første aftaler blev først underskrevet i slutningen af 2015. Ved udgangen af 2016 var der blevet underskrevet ni finansieringsaftaler (hvoraf én var betinget). I henhold til disse aftaler investeres der et samlet beløb på 471 mio. EUR i SMV'ers vækst- og udvidelsesfaser. På nuværende tidspunkter er der investeret 64 mio. EUR i tolv SMV'er beliggende i syv medlemsstater.

Som illustreret i tabellen her viser de aktuelle prognoser, at målene for 2017 vil blive overgået, delvist takket være støtte fra EFSI.

Takket være disse aftaler havde mere end 143 000 SMV'er pr. 31. december 2016 allerede modtaget finansiering til en værdi af mere end 5,5 mia. EUR under den forbedrede lånegarantifacilitet44. Ud af disse SMV'er har 91 % færre end 10 ansatte, og ca. 40 % blev startet for mindre end fem år siden. Disse SMV'er har hjemme i 21 lande.

Cosme stiller en lånegarantifacilitet til rådighed for finansielle formidlere, når disse finansierer mere risikable SMV'er, der under andre omstændigheder ikke ville kunne rejse midler. Gennemførelsen skrider planmæssigt frem. Ved udgangen af 2016 var der underskrevet i alt 67 lånegarantiaftaler til en værdi af 612 mio. EUR.

Cosmes finansielle instrumenter bygger på de vellykkede instrumenter, der blev oprettet under rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation 2007-2013, der var med til at mobilisere mere end 21 mia. EUR i lån og 3 mia. EUR i risikovillig kapital til mere end 387 000 SMV'er i Europa43.

Cosme har til formål at styrke europæiske virksomheders konkurrenceevne og bæredygtighed (navnlig SMV'er) ved at lette adgangen til finansiering (60 % af budgettet) og adgangen til markederne (21,5 % af budgettet). De resterende 18,5 % er øremærket tilskyndelse til iværksætterkultur og til fremme af oprettelsen af og væksten i SMV'er.

I alt syv offentlig-private partnerskaber (OPP'er) arbejder med strategiske teknologier, der understøtter vækst og job i vigtige europæiske sektorer såsom innovativ medicin, brændselsceller og brint, elektronik, flyveteknik og biobaserede industrier. "Løftestangseffekten"42 er en håndgribelig parameter til vurdering af et fællesforetagendes EU-merværdi. De første prognoser viser, at fællesforetagenderne er godt på vej mod at opfylde, og i visse tilfælde overstige, den juridiske minimumsgrænse for løftestangseffekten. Efterhånden som antallet af underskrevne tilskudsaftaler stiger, vil det være muligt at rapportere mere detaljeret om løftestangseffekten. Det skal dog understreges, at den samlede effekt først kan vurderes ved et programs slutning. Der genereres yderligere investeringer gennem kontraktretlige OPP'er inden for områder såsom fremtidens fabrikker, robotteknologi, grønne køretøjer og cybersikkerhed, for hvilket der blev underskrevet en OPP i begyndelsen af juli 2016.

Sidst skal nævnes, at de finansielle instrumenters rolle allerede er vokset, som følge af den løftestangseffekt de har haft for de offentlige investeringer, deres evne til at kombinere forskellige former for offentlig og privat finansiering og deres langsigtede finansielle bæredygtighed. Mere end 5 700 innovative virksomheder, hovedsageligt SMV'er og midcapselskaber, har modtaget et samlet bidrag på 8 mia. EUR fra finansielle instrumenter under Horisont 2020. Denne økonomiske støtte har udløst yderligere investeringer på tværs af EU og i associerede lande til en værdi af mere end 20 mia. EUR. Den hurtige oprettelse af de finansielle instrumenter under Horisont 2020 blev gjort mulig af den store efterspørgsel hos de innovative virksomheder og som følge af synergier med investeringsplanen for Europa og EFSI, der bidrager med yderligere ressourcer til innovation og forskningsaktiviteter. Ud af de EFSI-transaktioner som EIB har godkendt indtil nu vedrører de 21 % forsknings-, udviklings- og innovationssektoren, og to tredjedele af disse projekter har et stærkt forsknings-, udviklings- og innovationselement.

"Fast Track to Innovation" er et pilotprojekt, der blev iværksat i 2015 for at bringe konsortiers markedsnære innovation på markedet. Projektet har fået positive reaktioner fra industrien: 46 projekter og 204 enheder blev udvalgt til at modtage finansiering i form af et samlet EU-bidrag på 98,7 mio. EUR. Ca. 75 % af de udvalgte enheder var fra industrien, og heraf var 63 % SMV'er. Med en samlet succesrate på 5 % bør "Fast Track to Innovation"-projektet dog overveje behovet for yderligere finansiering.

Industriens deltagelse - såvel i form af bidrag til de fremsendte forslag som i engagement i de udvalgte projekter - har vist en meget opløftende tendens de sidste to år. Der er allerede underskrevet 5 399 tilskudsaftaler med mindst én deltager fra industrien40, hvilket repræsenterer et EU-bidrag på 45,7 mia. EUR.

SMV'er har indtil nu modtaget mere end 3 mia. EUR i finansiering. Det mål, som Europa-Parlamentet og Rådet har fastsat, og som siger, at mindst 20 % af midlerne under områderne "Samfundsmæssige udfordringer" og "Lederskab inden for støtte- og industriteknologi" (LEIT) skal gå til SMV'er, blev overgået med næsten 4 procentpoint. Horisont 2020 har lanceret et nyt finansieringsinstrument, der er specielt udviklet til SMV'er. Dette instruments tiltrækningskraft i mange mindre medlemsstater viser, at det er let tilgængeligt. I overensstemmelse med målet på 7 % for perioden som helhed (som fastlagt af medlovgiverne) er 5,6 % af dette kombinerede budget allerede blevet afsat til direkte støtte til SMV'er gennem SMV-instrumentet39. På tværs af Horisont 2020 var ca. 21 % af alle indskuddene indskud relateret til denne type virksomhed.

Synergieffekt: De store spillere i den europæiske HVDC-industri er repræsenteret i PROMOTioN-konsortiet. Projektet vil styrke Europa som det førende HVDC-videncenter i verden ved at løfte nye HVDC-teknologier op på et højere teknologisk beredskabsniveau og derved skabe arbejdspladser i Europa.

Lønsomhed: En undersøgelse fra 201438 viste, at en EU-koordineret tilgang til spørgsmålet vil føre til betydeligt lavere infrastrukturomkostninger og CO2-udledninger. Projektet forventes at realisere en del af dette potentiale. Det har en miljømæssig indvirkning, fordi det gør det muligt at udbygge integrationen af vindenergi, hvilket minimerer indvirkningen på havmiljøet. Derudover reduceres nettets miljømæssige indvirkning yderligere gennem innovation på komponentniveau, reduktionen af såvel størrelsen på som vægten af vekselretterne og anvendelsen af biologisk nedbrydelig isoleringsvæske.

Effektivitet: Projektet søger at løse et tværnationalt problem, nemlig at forbinde havvindmølleparker med elektricitetsnet på land i forskellige europæiske lande.

Projektet PROMOTioN ("Progress on Meshed HVDC Offshore Transmission Networks") undersøger, om det europæiske elektricitetsmarked vil have fordel af et masket offshore-transmissionsnet, og vil udvikle HVDC-teknologier (højspændt jævnstrøm), som kan forbinde havvindmølleparker i Nordsøen med elektricitetsnet på land i forskellige lande. På nuværende tidspunkt er projektet det største energiprojekt under Horisont 2020 med et EU-bidrag på 39,3 mio. EUR over en periode på fire år. Projektet omfatter 34 partnere fra 11 lande, inkl. alle de store HVDC-producenter, transmissionssystemoperatører, der er forbundet til Nordsøen, adskillige leverandører af vindturbiner, udviklere af offshore-vindkraftanlæg, førende akademikere og industrien.

Bidraget til klimaindsatsen og bæredygtig udvikling er steget betydeligt med Horisont 2020 sammenlignet med det syvende rammeprogram. De foreløbige resultater for perioden 2014-2016 indikerer, at udgiftsmålet på 60 % til bæredygtig udvikling er realistisk, men udgifterne til klimaindsatsen ligger på nuværende tidspunkt under målet på 35 %. Der vil være særlig fokus på dette mål - og budgettet dertil - i arbejdsprogrammet for perioden 2018-2020.

Horisont 2020 blev aktiveret i 2014, og de første projekter blev godkendt og underskrevet hen mod slutningen af 2014. Det betyder, at en betydelig mængde data om aktiviteterne under de projekter, der pt. gennemføres, først bliver tilgængelige i 2017. Desuagtet viser visse resultater imidlertid, at status for gennemførelsen af Horisont 2020 er god, og at udbyttet tyder på, at målene for Horisont 2020 bliver nået.

Lønsomheden af Horisont 2020 er blevet positivt påvirket af uddelegeringen af programforvaltningen, forenklingsproceduren og oprettelsen af det fælles støttecenter. Forenklingsbestræbelserne har reduceret sagsbehandlingstiden drastisk, og den er nu på gennemsnitligt 192 dage, hvilket er et fald på mere end 100 dage sammenlignet med det syvende rammeprogram. Sammenlignet med det syvende rammeprogram har uddelegeringen øget omkostningseffektiviteten: de administrative udgifter til Horisont 2020 ligger fortsat langt under niveauet for det syvende rammeprogram og 5 % under det samlede budget for Horisont 2020. Det er fortsat en prioritet at forenkle Horisont 2020 for at sikre, at programmerne tiltrækker de bedste forskere og innovatorer. Den nye pakke af forenklingsforanstaltninger, der anvendes fra 2017, vil reducere ansøgernes administrative omkostninger og være med til at forebygge regnskabsfejl. Derudover vil den forbedre finansieringsbetingelserne for EU-støttede forskere i de lande, hvor uligheden mellem EU-projekter og nationale projekter har skabt forhindringer for forskerne. Den vil også bane vejen for nye forenklingsforanstaltninger under det næste forskningsrammeprogram.

Til trods for den lave succesrate var ca. 52 % af ansøgerne nye, dvs. at de ikke havde deltaget i det foregående forskningsprogram, det syvende rammeprogram for forskning (RP7).

Ved udgangen af 2016 var der fremsendt mere end 102 000 støtteberettigede forslag i forbindelse med indkaldelser under Horisont 2020. Der blev underskrevet mere end 11 000 tilskudsaftaler om 49 000 indskud, hvorved der er forpligtet ca. 20,5 mia. EUR til EU-investeringer i forskning og innovation. Succesraten for ansøgninger var fortsat lav på ca. 12 % (sammenlignet med 19 % for tidligere EU-forskningsprogrammer), og kun lidt over en fjerdedel af forslagene fik en positiv evaluering og blev udvalgt til finansiering, hvilket siger noget om, at interessen for programmet er stor, og at konkurrencen er hård i udvælgelsesprocessen.

Et eksempel herpå er Connecting Europe-facilitetens låneinstrument. Instrumentet har banet vejen for nye finansielle produkter inden for bæredygtig transport, såsom Green Shipping Guarantee-programmet37, der blev startet i 2016, og som skal udbygges med midler fra EFSI, hvilket potentielt vil mobilisere 3 mia. EUR i investeringer, der skal udstyre fiskerfartøjer med såkaldt ren teknologi. Programmets testfase - der forventes at beløbe sig på op til 250 mio. EUR - støttes af Connecting Europe-facilitetens låneinstrument, mens det resterende beløb på op til 500 mio. EUR ydes af EFSI.

Kommissionen arbejder også på at gøre det nemmere at kombinere EFSI med anden europæisk finansiering.

Evalueringen af erfaringer fra det første år med EFSI36 indikerede, at EU-garantien har været et lønsomt og effektivt værktøj til at øge mængden af særlige aktiviteter under EFSI og garantier under EIF, der begge begunstiger SMV'er og midcapselskaber. Der udtænkes imidlertid nye modeller for samarbejdet med nationale erhvervsfremmende banker og finansielle formidlere med henblik på at fremme udbredelsen af risikodelingsinstrumenter og efterstillet finansiering inden for rammerne af infrastruktur- og innovationsvinduet. Mens EU-garantien har gjort det muligt for EIB at gennemføre aktiviteter med højere risiko end normalt, indikerede evalueringen, at EFSI ikke er udstyret til at støtte såkaldte first-loss-papirer på investeringsplatforme, der tager sig af alvorlige markedssvigt. EIB har derfor i mindre grad været i stand til at generere udbytte på langsigtet finansiering til fast rente i visse medlemsstater uden for euroområdet, der har mindre udviklede finansielle markeder.

Projekter finansieret af EFSI omfatter støtte til i) et projekt for billige boliger i Polen, der indebærer opførelse af 1 300 billige boliger, ii) opførelsen af 14 centre for primær sundhedspleje i Irland, iii) opførelsen af 2 biomassefyrede kraftvarmeværker, der vil forbedre energiforsyningssikkerheden og leveringen af elektricitet, og iv) udrulningen af nye ultrahurtige bredbåndsnetværk i ca. 700 kommuner i Alsace i Frankrig. Alle projekter er plottet ind på projektkortet: http://www.eib.org/efsi/map/index.htm.

-Inden for rammerne af vinduet for små og mellemstore virksomheder har Den Europæiske Investeringsfond (EIF) godkendt 244 projekter til en samlet investeringsværdi af 69,5 mia. EUR. Det forventes, at mere end 380 000 SMV'er og midcapselskaber fordelt på alle medlemsstater vil drage fordel heraf.

-Inden for rammerne af infrastruktur- og innovationsvinduet har EIB godkendt 175 projekter til en investeringsværdi af rundt regnet 94,4 mia. EUR, idet EIB's finansiering understøttes af EU-garantien under EFSI med et forventet beløb på 22,4 mia. EUR. Disse projekter gennemføres i 25 medlemsstater og slår dermed rekorden fra 2016, der var på 20 lande.

Ved udgangen af december 2016, dvs. halvvejs inde i sin investeringsperiode, kørte gennemførelsen af EFSI efter planen. Den investeringsvolumen, som de godkendte EFSI-operationer forventedes at mobilisere, beløb sig på daværende tidspunkt til 163,9 mia. EUR (men var i midten af maj 2017 steget til 190 mia. EUR fordelt på alle EU's medlemsstater), hvilket er mere end halvdelen af målet på 315 mia. EUR for midten af 2018 35. Midlerne fordeler sig som følger:

For at sikre at borgerne kan drage fuld fordel af de muligheder, som Europa skaber, støtter programmer såsom Erasmus+ uddannelsen af fremtidens jobsøgende.

Derudover bidrog store projekter såsom Galileo, Copernicus og ITER til at sikre Europa en førende rolle i rumsektoren og til at bevise, at fusion kan være en bæredygtig energikilde.

Andre hovedprogrammer finansierede initiativer, der opbygger netværk og know-how på tværs af EU, såsom Horisont 2020 - rammeprogrammet for forskning og innovation, programmet for virksomheders konkurrenceevne og små og mellemstore virksomheder (Cosme) og Connecting Europe-faciliteten.

Med det formål at slå bro over den eksisterende investeringskløft i EU fortsætter Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) i tæt samarbejde med Den Europæiske Investeringsbank (EIB) med at mobilisere privat finansiering af strategiske investeringer i innovative og strategiske projekter. EU-budgettet bidrager til EIB gennem EU's garantifond34.

Budgetmidlerne under udgiftsområde 1A "Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse" bidrog til Europa 2020-prioriteterne om "intelligent og bæredygtig vækst". Hovedprogrammerne stimulerede investeringer og job i en situation med moderate vækstprognoser og langsom genopretning af Europas økonomi.

Programmerne under dette udgiftsområde bidrager primært til Juncker-Kommissionens prioriteter, nemlig "job, vækst og investering", "det digitale indre marked", "energiunionen og klima" og "en dybere og mere retfærdig Økonomisk og Monetær Union". De bidrager desuden til Europa 2020-prioriteterne om "intelligent og bæredygtig vækst" og "inklusiv vækst", primært ved at skabe job og øge beskæftigelsesegnetheden ved hjælp af Horisont 2020 og Erasmus+. Programmerne under dette udgiftsområde bidrager endvidere til Europa 2020 ved at sætte skub i forskning og innovation, forbedre kompetenceniveauet og (livslang) uddannelse, fremme iværksætterlysten, lette brugen af intelligente net og digital økonomi, opbygge sammenkoblede transeuropæiske net, investere i tværeuropæiske infrastrukturer og sigte mod større energi- og ressourceeffektivitet.

Diagram: Nederst: Udgiftsområde 1A's andel af det samlede 2016-budget. / Øverst: Vigtigste programmer finansieret under udgiftsområde 1A i 2016. Kategorien "Andre programmer" omfatter blandt andet EU-programmet for beskæftigelse og social innovation (EaS), told og Fiscalis. Kategorien "Store infrastrukturprojekter" omfatter bl.a. Galileo, den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste (EGNOS), Copernicus og ITER. Alle beløb er i mio. EUR.

Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI), der indgår i investeringsplanen for Europa33.

De vigtigste programmer under udgiftsområdet "Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse" er:

Der var afsat 19 mia. EUR til programmerne for konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse (forpligtelsesbevillinger under udgiftsområde 1A) i 2016. Dette udgør 12,2 % af de samlede årlige udgifter på budgettet.

De resultater, der er opnået med midler fra EU-budgettet frem til slutningen af 2016, beskrives i den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport i overensstemmelse med programmernes forskellige udviklingstrin og varierer således fra inputdata i et programs tidlige fase til resultater for afsluttede programmer. Den information, der præsenteres i denne rapport, bygger på de senest tilgængelige data på tidspunktet for udarbejdelsen af den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport.

EU-budgettet komplementerer de nationale budgetter og den brede vifte af EU's egne politikinstrumenter og lovgivningsinstrumenter, som tager hånd om de udfordringer, der er i forbindelse med bæredygtig udvikling. Kommissionen har allerede i stort omfang indarbejdet de økonomiske, sociale og miljømæssige dimensioner, der er kernen i målene for bæredygtig udvikling, EU-budgettet og udgiftsprogrammerne. Resultatrammen for EU's udgiftsprogrammer for perioden 2014-2020 indeholder allerede de relevante elementer til rapportering om disse tre dimensioner.

Den 22. november 2016 fremlagde EU sit svar på 2030-dagsordenen samt målene for bæredygtig udvikling og vedtog en pakke herom29. Denne pakke omfatter en overordnet meddelelse om De næste skridt hen imod en bæredygtig europæisk fremtid30 ledsaget af et arbejdsdokument31, der i brede vendinger beskriver, hvordan forskellige EU-politikker og EU-lovgivningen kan bidrage til opfyldelsen af målene om bæredygtig udvikling. Opfyldelsen af de mange mål afhænger stærkt af, hvilke tiltag medlemsstaterne iværksætter. EU støtter, koordinerer og komplementerer medlemsstaternes politikker på mange områder og deler ansvaret på andre områder.

2030-dagsordenen repræsenterer en forpligtelse til at udrydde fattigdom og opnå en bæredygtig udvikling i hele verden inden 2030. De 17 mål for bæredygtig udvikling og de dertil knyttede 169 målsætninger er globale af natur, alment gældende og tæt forbundne.

2015 var et afgørende år for bæredygtig udvikling over hele verden. Verdens ledere vedtog nemlig en ny ramme: 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling (herefter benævnt "2030-dagsordenen")25, som blev vedtaget den 25. september 2015 på De Forenede Nationers 70. Generalforsamling i New York, der fokuserede på målene for bæredygtig udvikling. Samme år vedtog man også Parisaftalen om klimaændringer (COP21)26 samt Addis Abeba-handlingsplanen27 som en integreret del af 2030-dagsordenen, og Sendairammen for katastrofeforebyggelse28.

Diagram: EU-budgettets bidrag til klimaindsatsten i perioden 2014-2017: 105 589 mio. EUR fordelt på budgetområder (kilde: Overslag over udgifter og indtægter 2018) - **"Andre områder" omfatter udgifter til andre programmer (og PS) under udgiftsområde 1a (Copernicus, Connecting Europe-faciliteten, Cosme), udgiftsområde 3 (EU's civilbeskyttelsesmekanisme) og udgiftsområde 4 (EU's civilbeskyttelsesmekanisme, instrumentet til førtiltrædelsesbistand II, initiativet EU-bistandsfrivillige, instrumentet for økonomisk støtte til det tyrkisk-cypriotiske samfund, det europæiske naboskabsinstrument, det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder, instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, samarbejde med Grønland, instrumentet, der bidrager til stabilitet og fred, partnerskabsinstrumentet for samarbejde med tredjelande og humanitær bistand).

På samme måde som for integreringen af klimaindsatsen skønnede sporingsproceduren for biodiversitetsrelaterede udgifter, at 7 % af 2015-budgettet og 9 % af 2016-budgettet ville gå til at begrænse og vende den nedadgående tendens for biodiversiteten i EU og dermed yde et vigtigt bidrag til Europa 2020-strategiens mål om bæredygtig vækst.

EU-budgettet er også et vigtigt værktøj for gennemførelsen af tværgående politikmål såsom klimaforanstaltninger og biodiversitet. For at kunne reagere på udfordringerne og opfylde investeringsbehovene i forbindelse med klimaændringerne har EU besluttet, at mindst 20 % af dets budget for 2014-2020 – svarende til 200 mia. EUR over hele perioden – skal gå til klimaindsatsen. For at nå dette mål integreres afbødnings- og tilpasningsforanstaltningerne i alle større EU-udgiftsprogrammer, navnlig i programmerne for regional udvikling, Samhørighedsfonden, energipolitikken, transportpolitikken, politikken for forskning og innovation, den fælles landbrugspolitik samt EU's udviklingspolitik. Siden budgetforslaget for 2014 er skønnene over de klimarelaterede udgifter blevet overvåget hvert år i overensstemmelse med den metode, der er baseret på de såkaldte "Rio markers". I 2016 blev det samlede bidrag til indarbejdning af klimaindsatsen anslået til ca. 20,9 %.

Diagram: De overordnede Europa 2020-mål – reference vs. 2015 vs. mål (100 %) – Kilde: Eurostats websted.

De overordnede Europa-2020-mål overvåges af Kommissionen ved hjælp af ni indikatorer. Oplysninger om fremskridtene med disse indikatorer opdateres og offentliggøres regelmæssigt på Eurostats websted23. Nedenstående diagram viser de senest tilgængelige data24 for de ni indikatorer. Diagrammet viser de fremskridt, der er gjort siden 2008, og hvor meget der stadig mangler for at nå Europa 2020-målene. De seneste data viser, at indikatorerne for miljø- uddannelsesmålene bevæger sig hen mod de overordnede mål, mens der stadig kræves en større indsats på områderne beskæftigelse, forskning og udvikling samt bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse.

Der er en tydelig forbindelse mellem de individuelle mål og Europa 2020-strategiens mål om intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst22. Målene er valgt med det formål at være gensidigt forstærkende og med henblik på at kunne yde et samlet bidrag til alle tre dimensioner. Målene sigter på at fremhæve et udvalgt antal hoveddrivkræfter for vækst, der er relevante for alle medlemsstater, og som kan fungere som rettesnor for medlemsstaternes tiltag med støtte fra EU-budgettet. De er bevidst ikke altomfattende og tager ikke højde for alle vækstfaktorer.

For at kunne måle fremskridtene frem mod opfyldelsen af målet om intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst omfatter Europa 2020-strategien21 fem overordnede mål om beskæftigelse, forskning og udvikling, klima og energi, uddannelse og bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse. Hver medlemsstat har omformet disse overordnede mål til nationale mål. Der gennemføres således en lang række tiltag på både nationalt plan, EU-plan og internationalt plan med henblik på at opnå konkrete resultater. EU-budgettet er kun et af EU's midler til at bidrage til gennemførelsen af Europa 2020-strategiens overordnede mål. Hvorvidt det lykkes, afhænger imidlertid af, at alle EU's aktører gør en kollektiv indsats.

EU-budgettets fordeling på de forskellige prioriteter viser, at den overordnede struktur for FFR for perioden 2014-2020 afspejler målene i Europa 2020-strategien.

FFR for perioden 2014-2020 og programmerne i den er udformet med henblik på at bidrage til opfyldelsen af de vedtagne fælles mål for Europa 2020-strategien, som har til formål at omdanne EU til en intelligent, bæredygtig og inklusiv økonomi inden 2020.

I 2016 beløb EU-budgettet sig til 155,3 mia. EUR. Ca. halvdelen heraf (45 % eller 69,8 mia. EUR) var afsat til udgiftsområde 1 "Intelligent og inklusiv vækst" fordelt mellem udgiftsområde 1A "Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse" (12,2 %) og udgiftsområde 1B "Økonomisk, social og geografisk samhørighed" (32,7 %). Udgiftsområde 2 "Bæredygtig vækst: naturressourcer" var det næststørste budgetområde og tegnede sig for 40,2 %20. I 2016 blev der vedtaget seks ændringsbudgetter. De ændringer, der ikke var standardjusteringer (for overskuddet for det foregående eller i forbindelse med ajourført lovgivning), blev foreslået for at styrke fokus på særlige prioriterede områder, såsom humanitær bistand inden for EU og forlængelsen af EFSI, og for at tage hånd om betalingsbehovet, der var meget mindre end anslået, primært på området for samhørighed. Næsten 1 % blev brugt på særlige instrumenter: nødhjælpsreserven, Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) og Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (ESF).

Diagram: EU-budgettet for 2016 opdelt efter udgiftsområde som en procentdel af det samlede EU-budget for 2016, der beløber sig til 155,3 mio. EUR.

Til forskel fra de nationale budgetter er EU-budgettet flerårigt af natur, hvilket betyder, at det primært er et investeringsbudget. FFR støtter EU-tiltag på mellemlang og lang sigt og tilstræber at skabe en sammenhængende og stabil langsigtet vision for modtagerne af midler og de medfinansierende nationale myndigheder. Den uforudsigelige karakter af de seneste kriser, såvel inden for som uden for Europa, har imidlertid afdækket, at det også skal være muligt at tilpasse EU-budgettet til uforudsete begivenheder og at reagere hurtigt, der hvor der er behov. For at bibeholde balancen mellem EU-budgettets forudsigelighed og reaktionsevne er der brug for hele tiden at revurdere og justere det.

Kommissionen arbejder tæt sammen med medlemsstaterne for at sikre komplementariteten mellem EU og de nationale budgetter og for at styrke koordineringen af økonomiske politikker medlemsstaterne imellem. Det arbejde, der foregår inden for rammerne af det europæiske semester (herunder de landespecifik henstillinger), er afgørende for synergieffekten og reduceringen af den finanspolitiske byrde, hvor det er muligt.

EU-budgettet anvendes i kombination med de nationale budgetter og er et værktøj, som komplementerer politikker og lovgivningsinstrumenter i bestræbelserne på at opfylde EU's prioriteter. Selv om det er relativt begrænset i størrelse (svarende til ca. 2 % af de samlede offentlige udgifter i EU), har det en kraftig løftestangseffekt og fungerer i høj grad som katalysator. Det har en evne til at mobilisere midler ved hjælp af finansielle instrumenter, og et fremtrædende eksempel herpå er Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI). Det kan også bidrage til at styre nationale offentlige investeringer i retning af i fællesskab vedtagne EU-mål gennem medfinansiering.

Ca. 3/4 af EU-budgettet gennemføres i samarbejde med medlemsstaterne i henhold til princippet om delt forvaltning. Selv om Kommissionen har det endelige ansvar for forvaltningen af EU-budgettet, deles ansvaret for de resultater, der opnås med midler fra EU-budgettet, med en bred vifte af aktører på europæisk, nationalt og regionalt niveau. Alle har et ansvar for at sikre, at hver euro på EU-budgettet tjener det fastsatte mål på lønsom og effektiv vis.

Revisionsrettens revisioner er også med til at øge udbyttet af programmerne, driften heraf, forvaltningssystemerne samt procedurerne i de organer og institutioner, der forvalter EU's midler19. De seneste beretninger bekræfter f.eks. behovet for at forenkle reglerne og styrke eller tilpasse resultatrammen. Disse erfaringer vil blive medtaget i Kommissionens forberedelse af den næste generation af programmer.

I et programs første gennemførelsesår bygger udbyttedataene i overvejende grad på input, dvs. finansielle tildelinger, men hvor det er muligt også på output, dvs. udbytte. Det første sæt oplysninger er en god indikator for udgifterne på EU-budgettet og deres bidrag til de politiske prioriteter. Efterhånden som programmet gennemføres bliver oplysninger om udbytte og virkning tilgængelige, men dette er først muligt, når der er gået tilstrækkelig lang tid til, at de afholdte udgifter har kunnet skabe en virkning.

Det er en forudsætning for mere resultatorienterede og godt forvaltede EU-programmer, at der implementeres en solid resultatramme for EU-budgettet. I FFR for perioden 2014-2020 er der indarbejdet resultatrammer som et nyt obligatorisk element i retsgrundlaget for programmerne og som en grundpille i den øgede resultatorienterede tilgang for denne programmeringsperiode. Disse rammer kræver, at der fastsættes klare og målbare målsætninger og indikatorer samt overvågnings-, rapporterings- og evalueringsplaner. Det er Kommissionens opfattelse, at overvågningen af disse indikatorer i kombination med evalueringer skaber et godt grundlag for at vurdere udbyttet af programmerne og sikre, at de på sigt opfylder de fastsatte mål. Det er også med til at sikre, at problemer kommes i forkøbet og løses, når de opstår.

Der er også gjort andre fremskridt i forbindelse med dette initiativ i 2016. Navnlig er strukturen og indholdet af de programredegørelser, der ledsagede budgetforslaget for 2017 blevet forbedret, således at budgetmyndigheden får et mere præcist billede af programmernes udbytte. Derudover fremlagde Kommissionen i 2016 også for første gang en integreret regnskabspakke, der indeholder detaljerede oplysninger om indtægter, udgifter, forvaltning og udbytte af EU-budgettet i overensstemmelse med bedste praksis for åbenhed og ansvarlighed (den integrerede regnskabspakke om EU-budgettet)18. Kommissionen har også aktivt arbejdet sammen med eksperter fra medlemsstaterne, andre EU-institutioner og internationale organisationer for at opbygge en fælles forståelse af de gældende resultatrammer og skabt mulighed for at udveksle nye idéer og bedste praksis. I 2016 fandt der tre sådanne ekspertgruppemøder sted, foruden den anden konference om initiativet "Et EU-budget, der fokuserer på resultater".

Som bevis på, at Kommissionen har forpligtet sig til at skabe de nødvendige rammer for en resultatorienteret tilgang og for at sikre, at fokus lægges på resultater fremfor på de afholdte beløb, har Kommissionen foreslået en række ændringer til finansforordningen. Disse vil f.eks. gøre det muligt, at betalinger baseres på opfyldte betingelser, at udbetalingen af et "fast engangsbeløb" fremover vil kunne dække alle støtteberettigede omkostninger i forbindelse med en foranstaltning, at forenklede tilskudsformer prioriteres, og at anvendelsesområdet for kontrol af forenklede tilskudsformer præciseres. Enklere og mere fleksible regler bør bidrage til hurtigere og mere effektiv anvendelse ude i medlemsstaterne og har til formål at reducere de omkostninger, der vedrører gennemførelsen af EU-reglerne såvel som fejlprocenterne. Kommissionens forslag om en forenklet finansforordning har til formål at skabe et fælles regelsæt, der er lettere at læse, og som er 25 % mindre end den gældende finansforordning og dertilhørende gennemførelsesbestemmelser.

Set i lyset af dette præsenterede Kommissionen den 14. september 2016 en omfattende midtvejsgennemgang af den gældende flerårige finansielle ramme (FFR), inkl. en gennemgang af EU-budgettets resultatramme. Denne gennemgang var en god mulighed for at tage bestik af de opnåede resultater og af behovet for at reagere på større uforudsete udfordringer, som f.eks. migrations- og sikkerhedskrisen. Gennemgangen underbyggede en række forslag fremlagt sammen med en meddelelse, der har til formål at supplere finansieringen af EU's hovedprioriteter og behov inden for områderne job og vækst samt migration og sikkerhed med ca. 6 mia. EUR. Forslaget har også til formål at skabe mere fleksibilitet for EU-budgettet og forenkle de finansielle regler, der gælder for modtagere af midler.

For at sikre at midlerne tildeles prioriteter, og at tiltag giver et højt udbytte og merværdi, gennemfører Kommissionen sit initiativ "Et EU-budget, der fokuserer på resultater". Initiativet bygger på resultatrammen for perioden 2014-2020 og fremmer en bedre balance mellem overholdelse og udbytte. De vejledende principper bag er "fokus, smidighed og resultater", og initiativet har til formål at sikre, at hver euro på EU-budgettet bruges på de områder, der giver højest EU-merværdi, at udbyttet af EU-budgettet evalueres grundigt, og at de opnåede resultater kommunikeres klart og tydeligt.

Kommissionen har forpligtet sig til at sikre, at EU-budgettet giver det bedste udbytte for borgerne i form af stærk støtte til EU's politiske prioriteter. I 2016 blev især job, vækst og investeringer samt hurtige og omfattende reaktioner på de talrige udfordringer, som EU stod over for, prioriteret højt.

Den konklusion, der drages på grundlag af forvaltningserklæringerne fra tjenestegrenene, og den sikkerhed, der er opnået gennem det interne revisionsarbejde, gør det muligt for Kommissionen at påtage sig det overordnede politiske ansvar for forvaltningen af EU-budgettet for 2016 gennem vedtagelsen af denne rapport.

I del 2 beskrives Kommissionens interne kontrol med, finansielle forvaltning og beskyttelse af EU-budgettet i 2016. Denne rapportering trækker på de årlige aktivitetsrapporter fra Kommissionens tjenestegrene, hvori det interne kontrolmiljø og hertil knyttede spørgsmål beskrives i detaljer. I det omfang der i løbet af året opstod problemer, beskrives det i rapporten, hvordan Kommissionens tjenestegrene løste disse problemer. Afsnittet sammenfatter oplysninger om, hvorvidt de interne kontrolmål er nået (risikoforvaltning i forbindelse med lovlighed og formel rigtighed, omkostningseffektivitet af kontroller, og strategier for bekæmpelse af svig), beskyttelsen af EU-budgettet samt den forvaltningserklæring, der er fremlagt for kommissærkollegiet.

For hvert af budgettets udgiftsområder giver rapporten oplysninger om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af programmerne under den flerårige finansielle ramme (FFR) for perioden 2014-2020, og de seneste tilgængelige oplysninger om resultaterne af programmerne under FFR for perioden 2007-2013. Efter anmodning fra Europa-Parlamentet og Revisionsretten redegøres der i rapporten også for forbindelserne til Europa 2020-strategien, og der gives konkrete eksempler på den merværdi, der opnås af EU-finansieringen.

Del 1 i denne rapport vurderer effektiviteten af EU-budgettet på grundlag af den senest tilgængelige dokumentation for de resultater, der var opnået ved anvendelse af EU-budgettet indtil udgangen af 2016. Der trækkes på oplysninger fra de programredegørelser, der indgår i budgetforslaget for 2018, de årlige aktivitetsrapporter for 2016, der er udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene og andre kilder såsom evalueringer17 og gennemførelsesrapporter vedrørende EU-programmer.

Ved udgangen af 2016 havde alle Kommissionens tjenestegrene også evalueret deres kontrolsystemers omkostningseffektivitet. På baggrund af disse evalueringer (f.eks. risici, omkostningerne ved kontrol, betalingstider) konkluderede hovedparten, at kontrolsystemerne forbedrer den organisatoriske egnethed. Kommissionens tjenestegrene træffer i stigende grad foranstaltninger, der skal sikre, at deres kontrolsystemer fortsætter med at være risikobaserede og omkostningseffektive. Et eksempel på, hvordan man kan kombinere ressourcer for at få stordriftsfordele og forbedre omkostningseffektiviteten af kontrollerne, er oprettelsen af det fælles støttecenter, der betjener mere end 20 generaldirektorater og andre enheder såsom forvaltningsorganer og fællesforetagender, der har alle har det til fælles, at de er med til at gennemføre forskningsprogrammet Horisont 2020.

Derudover evaluerer Kommissionens tjenestegrene regelmæssigt effektiviteten af deres interne kontrolsystemer. For 2016 konkluderede Kommissionens tjenestegrene generelt, at de interne kontrolstandarder fungerer godt og blev implementeret effektivt.

For at forbedre produktiviteten af den finansielle forvaltning yderligere har Kommissionen i 2016 iværksat en gennemgang af de primære finansielle forretningsprocedurer.

Høje standarder for finansiel forvaltning kræver, at de foranstaltninger, der skal sikre effektiv beskyttelse af EU-budgettet, er omkostningseffektive.

Hvad angår opnåelsen af sikkerhed i 2016, er der gjort bemærkelsesværdige fremskridt bl.a. i forbindelse med den årlige regnskabsafslutning og i form af en tilbageholdelse på 10 % af udbetalingen for hver enkelt mellemliggende betaling fra GD REGIO, GD EMPL og GD MARE16, en differentieret væsentlighedstærskel for Horisont 2020 for så vidt angår de generaldirektorater, agenturer og organer, der arbejder med forskning, og bedre segmentering af opnåelsen af sikkerhed pr. type udgifter i GD DEVCO og GD NEAR.

Af hensyn til gennemsigtigheden er der i de årlige aktivitetsrapporter afgivet forbehold for de programmer, for hvilke restfejlprocenten (endnu) ikke var faldet til under 2 % på rapporteringstidspunktet.

I deres årlige aktivitetsrapporter for 2016 erklærede alle 49 ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, at de havde opnået rimelig sikkerhed for, at de oplysninger, der er indeholdt i deres rapport, giver et retvisende billede; at de midler, der var afsat til aktiviteterne, er blevet anvendt til det tiltænkte formål og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning; og at de indførte kontrolprocedurer giver de nødvendige garantier for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.

I mellemtiden træffes der yderligere forholdsregler i forbindelse med de programmer, som har en vedvarende høj fejlprocent, med henblik på at finde en løsning på årsagen dertil14 og for at forebygge, afsløre og afhjælpe svig15. I den forbindelse blev det nye system for tidlig opdagelse og udelukkelse, der skal beskytte EU's finansielle interesser, taget i brug den 1. januar 2016. Dette system øger beskyttelsen af EU-budgettet mod upålidelige økonomiske aktører.

Det samlede fremadrettede risikobeløb ved afslutningen, dvs. når alle korrektioner er foretaget, anslås til mindre end 2 % af de samlede relevante udgifter. Dette indikerer, at Kommissionens tjenestegrenes flerårige kontrolmekanismer generelt sikrer passende forvaltning af risici vedrørende transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed, og at de finansielle korrektioner og inddrivelser, der foretages de efterfølgende år, samlet set beskytter EU-budgettet.

Kommissionens tjenestegrene har gennem årene haft succes med at begrænse den årlige fejlprocent. Til trods for den nedadgående tendens i den anslåede fejlprocent har Revisionsretten endnu ikke afgivet en positiv revisionserklæring vedrørende dens holdning om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, eftersom dens skøn over Kommissionens årlige fejlprocent stadig er højere end væsentlighedstærsklen på 2 %13. Mens der et givet år kan forefindes fejl, bliver disse imidlertid også behørigt korrigeret de efterfølgende år. Det er derfor nødvendigt og mere passende at foretage en flerårig analyse af disse fejl og korrektioner. Kommissionens udgiftsprogrammer, kontrolsystemer og forvaltningscyklus, der ligger inden for den såkaldte flerårige finansielle ramme, er netop også flerårige.

Kommissionens førsteprioritet er at sikre, at EU-budgettet forvaltes fornuftigt, og at alle nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af skatteydernes penge er på plads.

I tillæg til det udbytte, der opnås ved anvendelse af EU-midler, har den måde, som EU-budgettet forvaltes på, også en væsentligt indvirkning på det samlede udbytte. Derfor efterstræber Kommissionen at nå de højeste standarder inden for finansiel forvaltning hvad angår produktivitet, effektivitet og omkostningseffektivitet.

EU-budgettet er også et vigtigt redskab i bekæmpelsen af klimaændringerne, og EU har derfor besluttet, at mindst 20 % af budgettet for 2014-2020 – svarende til lidt mere end 200 mia. EUR over hele perioden − skal bruges på klimarelaterede foranstaltninger.

Som opfølgning på de gode erfaringer med investeringsplanen for Europa fremlagde Kommissionen i 2016 en ambitiøs plan for europæiske eksterne investeringer i Afrika og de europæiske nabolande som middel til at løse de problemer, der fører til migration. Som en del af denne plan forventes Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling (EFSD)12 at mobilisere op til 44 mia. EUR i investeringer med midler over EU's almindelige budget.

Et hidtil uset budget for humanitær bistand på ca. 2 mia. EUR, der gik til mad, ly, beskyttelse og sundhedspleje til 120 mio. mennesker i mere end 80 lande.

Ønsket om at fremme stabilitet og bæredygtig udvikling er også af betydning for de tiltag, som EU-budgettet understøtter uden for EU's territorium. EU er verdens st