Nr. C 109/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 19. 9. 74 
2.36.  Artikel  61 med udtrykkene  »ugyldighed«  og »omstødelig«  hen-
viser  Udvalget  til sine  bemærkninger  til artikel  42. 
2.36.1.  Udvalget  henviser  til sin  bemærkning  til 
artikel  32, stk. 3), litra  a). Bruxelles,  den 29. maj  1974. 
2.37.  Artikel  63 Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
2.37.1.  Hvad  angår  problematikken  i forbindelse Alfons  LAPPAS 
Formand 
BILAG 
til udtalelse  fra Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
Følgende  ændringsforslag,  der  blev  fremsat  i henhold  til forretningsordenens  bestemmelser, 
blev forkastet  under  debatten  : 
Punkt  2.10,  artikel  12 
Punkterne  2.10.2.,  2.10.3.  og 2.10.4.  under  artikel  12 erstattes  af følgende  tekst: 
»Når  et kontrolorgan  skal  give  sin godkendelse,  skyldes  det,  at de i artikel  12 nævnte 
beslutninger  er af afgørende  betydning  for  en virksomhed;  man  kunne  lige  så vel have 
overdraget  denne  beføjelse  til generalforsamlingen.  En sådan  fremgangsmåde  ville  imidlertid 
normalt  være  for tidsrøvende.  Det  er derfor  i selskabets  interesse,  at kontrolorganet  udøver 
godkendelsesbeføjelsen.  Kontrolorganets  godkendelsesbeføjelse  berører  som  fastsat  i 
artikel  14, stk.  4, ikke  direktionsorganets  ansvar.  Udvalget  fremhæver  imidlertid,  at også 
kontrolorganet  i henhold  til artikel  14 er ansvarligt  for sine  beslutninger. 
Hvad  angår  formuleringen  af de enkelte  godkendelsesforbehold  foreslår  Udvalget,  at 
man definerer  begreberne  »større«  og »betydelige«  klarere,  således  at man  undgår  at 
organerne  udlægger  dem  forskelligt«. 
Resultatet  af afstemningen: 
Ja-stemmer:  21 
nej-stemmer:  48 
undlod  at stemme  : 10 
UDTALELSE  FRA  DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
om »Forslag  til Rådets  direktiv  om  tilnærmelse  af medlemsstaternes  lovgivning 
vedrørende  emballering  af visse  produkter  efter  vægt  og volumen  i færdigpakninger« 
Den tekst,  hvorom  der  har  fundet  en høring  sted,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 110  af 13. december  1973,  side  56. 
Rådet  besluttede  på sit 262.  møde  den  19. november  1973  at høre  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  om det ovennævnte  forslag  til direktiv  i henhold  til artikel  100  i traktaten 
om oprettelsen  af Det  europæiske  økonomiske  Fællessfkab. A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
19. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 109/17 
Rådet  har  den  20.  november  1973  fremsat  anmodningen  om  udtalelse  til Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Udvalget  vedtog  på sin 120.  plenarforsamling,  der holdtes  i Bruxelles  den 29. og 30. maj 
1974,  sin udtalelse  om det ovennævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende  : 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til den  anmodning  om  en udta-
lelse,  som  formanden  for De europæiske  Fællesska-
bers Råd  den  20. november  1973  rettede  til Udval-
get vedrørende  »Forslag  til Rådets  direktiv  om  til-
nærmelse  af  medlemsstaternes  lovgivning  ved-
rørende  emballering  af visse  produkter  efter  vægt  el-
ler volumen  i færdigpakninger«, 
under  hensisning  til artikel  100  i traktaten  om opret-
telse  af De europæiske  økonomiske  Fællesskaber  ; 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  blev  truffet 
af dets  præsidium  den  28.  november  1973,  om  at 
pålægge  Afdelingen  for industri,  handel,  håndværk 
og tjenesteydelser  at udarbejde  en udtalelse  og en 
beretning  herom, 
under  henvisning  til den  supplerende  udtalelse  fra 
Afdelingen  for  miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og 
forbrug,  som  blev  fremsat  den 21. marts  1974, 
under  henvisning  til sin udtalelse  om  »Forslag  til 
Rådets  direktiv  om tilnærmelse  af medlemsstaternes 
lovgivning  om  emballering  af visse  flydende  stoffer 
efter  volumen  i færdigpakninger«, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der blev  fremsat 
af Afdelingen  for industri,  handel,  håndværk  og tje-
nesteydelser,  på mødet  den 8. maj  1974, 
under  henvisning  til den  beretning,  som  blev  givet 
af hr. Lecuyer, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på sin 120.  ple-
narforsamling  den  29. og 30. maj  1974,  mødet  den 
29. maj  1974, 
i overensstemmelse  med  forretningsordenens  artikel 
45, ved håndsoprækning  énstemmigt  idet  dog  3 und-
lod at stemme  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE  : 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  bifalder  direktiv-
forslaget,  dog  med  forbehold  af følgende  bemærk-
ninger  : 
1. ALMINDELIGE  BEMÆRKNINGER 
1.1. Af  den  begrundelse,  som  går fprud  for direk-
tivforslaget,  fremgår  det klart,  at medlemsstaterne  har grebet  problemet  med  forholdet  mellem  det angivne 
indhold  og færdigpakningens  faktiske  indhold  an på 
to forskellige  måder  : 
— i nogle  lande  skal  den  faktiske  mængde  mindst 
være  lig med  den  angivne  mængde  (den  såkaldte 
minimumsmetode)  ; 
— i andre  lande  skal  den  faktiske  mængde  i gen-
nemsnit  være  mindst  lig  med  den  angivne 
mængde  (den  såkaldte  gennemsnitsmetode). 
1.2. Hvad  enten  man  anvender  den  ene  eller  den 
anden  metode,  bør  man  efter  Udvalgets  mening  tage 
hensyn  til de industrielle  metoder  ved  fremstilling  af 
færdigpakninger.  Disse  maskiner  bliver,  som  det 
understreges  i direktivforslaget,  justeret  på forhånd 
med henblik  på salg  af produkter  i ens  nominelle 
mængder,  hvis  størrelse  er forud  fastsat  af påfylde-
ren. 
1.3. Ved  forhåndsjusteringen  bliver  der taget  hen-
syn til den  efter  de gældende  bestemmelser  tolere-
rede fejlmargen. 
1.4. For  den  såkaldte  minimumsmetodes  vedkom-
mende  justeres  fordelingsmaskinen  på  en  sådan 
måde,  at mængden  af produktet  efter  vægt  eller  vo-
lumen  sættes  til den  tolererede  fejlmargens  laveste 
punkt. 
1.5. For  den  såkaldte  gennemsnitsmetodes  ved-
kommende  justeres  fordelingsmaskinen  på en sådan 
måde,  at mængden  af produktet  i gennemsnit  svarer 
til den tolererede  fejlmargens  midterste  punkt. 
1.6. Hvis  man  som  eksempel  tager  en maskine, 
der foretager  færdigpakning  i poser  på 1 000 g, og 
hvis man  går ud fra en tolereret  fejlmangen  på plus 
eller minus  2,5 °/o, bliver  grænseværdierne  efter  gen-
nemsnitsmetoden  975  g og 1 025 g. Af den  repræsen-
tative  stikprøvekontrol  skal  det  fremgå,  at den 
mængde,  der er indeholdt  i færdigpakningen,  i gen-
nemsnit  svarer  til 1 000 g. 
1.7. For  den  såkaldte  minimumsmetodes  vedkom-
mende  vil fejlmargenens  laveste  værdi  være  1 000 g 
i stedet  for 975  g. Da der  er en tolereret  fejlmargen 
Nr. G 109/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 19. 9. 74 
for maskinens  funktion  på 2,5  °/a, justeres  denne  til 
en gennemsnitsværdi  på 1 025 g, således  at den  inde-
holdte  mængde  teoretisk  set i intet  tilfælde  er lavere 
end 1 000 g. 
1.8. I  praksis  kan  der  komme  uorden  i maskinen, 
mens  den  er i gang,  og den  kan  endog  tænkes  at le-
vere en mængde,  som  ligger  under  den  mindst  tillad-
te. 
1.9. I  så fald  overtræder  virksomheden  bestemmel-
serne.  Det  samme  gælder  for den  såkaldte  gennem-
snitsmetodes  vedkommende,  hvis  det  ved  stikprø-
'veundersøgelisen  konstateres,  at gennemsnitsvægten 
ligger  på under  1 000 g. 
1.10.  Udvalget  konstaterer,  at forskellen  mellem 
de to metoder  ikke  er så udpræget,  som  det  ved 
første  øjekast  ser ud til. Efter  dets  mening  bør  man 
vælge  en metode,  der  ligeledes  giver  såvel  den  en-
kelte  forbruger  som  grupper  af forbrugere  mulighed 
for at foretage  en kontrol,  der  ikke  er forbundet 
med overdrevne  omkostninger.  Dette  indebærer,  at 
kontrollen  ligeledes  kan  foretages  i detailhandelsled-
det og at stikprøveundersøgelsen  skal  være  mindst 
mulig. 
1.11.  Med  hensyn  til kontrolprøver,  som  kunne 
udføres  på sidste  trin  af salget  uden  at foregribe  an-
svarsbegrebet,  foreslår  Udvalget,  ^at Kommissionen 
inden  for rammerne  af et direktiv,  der skal  have  til 
formål  at harmonisere  handelssædvanerne,  under-
søger  en løsning,  der f.eks.  kan  være  inspireret  af et 
system,  som  fastsætter,  at gennemsnitsvægten  af 36 
færdigpakninger,  der udtages  tilfældigt  fra mindst  3 
detailsalgssteder,  ikke  må være  lavere  end  den  vægt, 
der er angivet  på færldigpakningen. 
1.12.  De  problemer,  der kan  opstå  med  hensyn  til 
de færdigpakninger,  der på grund  af deres  beskaffen-
hed kunne  give  anledning  til ændring  af deres  vægt 
eller volumen  fra  fremstilling  til detailsalg,  kunne 
ligeledes  behandles  i dette  direktiv. 
2. SÆRLIGE  BEMÆRKNINGER 
2.1. Artikel  1 
2.1.1.  Udvalget  mener,  at direktivets  anvendelses-
område  bør  betragtes  som  en generel  ramme.  Under 
hensyntagen  til produkternes  karakteristika  bør  man 
kunne  begrænse  anvendelsesområdet  gennem  særlige 
direktiver  ; i en række  tilfælde  kunne  den  fastsatte 
værdi  være  over  5 g eller  5 ml og lavere  end  10 kg 
eller 10 1. Tredje  indrykning  burde  suppleres  i over-
ensstemmelse  hermed. 
2.1.2.  Efter  som  der  er tale  om salg  i ens mæng-
der, ønsker  Udvalget  samtidig  at understrege,  at di-
rektivforslaget  omfatter  de færdigpakninger,  der  er 
bestemt  for den  private  forbruger.  Undtaget  er bl'.a. produkter,  som  importeres  med  henblik  på mellem-
liggende  forbrug  i industrien. 
2.2. Artikel  3 
2.2.1.  Tredje  afsnit  i denne  artikel  er en afgivelse 
fra harmoniseringen,  så snart  handelssædvanen  ved-
rørende  salg  ikke  er den  samme  i alle  medlemssta-
terne.  Udvalget  beklager,  at det  forholder  sig såle-
des. Man  anmoder  om,  at man  fortsætter  og hurtigt 
inden  for en frist  på 3 år får sluttet  det arbejde,  der 
vedrører  angivelse  af vægt  eller  volumen  for hver  af 
de produkttyper,  der er omhandlet  i bilag  III. 
2.2.2.  I  forventning  om  idisse  (resultater  godken-
der Udvalget  tankegangen  i dette  afsnit,  men  finder, 
at følgende  formulering  ville  være  bedre  : 
» Hvis  handelssædvanen  for salg  efter  vægt  eller 
volumen  ikke  er den  samme  i alle  medlemssta-r 
terne  for  en vis art produkter  eller  en indpak-i 
ningstype,  bør  der  på disse  både  anføres  angi-
velse  af vægt  og volumen  eller  en anden  angi-
velse  i overensstemmelse  med  handelssædvanen  i 
kraft  i bestemmelseslandet  «. 
2.3. Bilag  1 — Punkt  2.1. 
2.3.1.  Udvalget  mener,  at direktivet  burde  over-
lade det til særlige  direktiver  at fastsætte  bestemmel-
ser for påskrifterne  og især  at fastsætte  bogstavernes 
størrelse.  Som  eksempel  minder  det  om,  at der  i 
Rådets  direktiv  af 24. juli 1973  om 'kakao  og choko-
lade ikke  fastsættes  nogen  størrelse  for skrifttegnene 
i de påskrifter,  der figurerer  på produkterne. 
2.4. Punkt  3.2. 
2.4.1.  Udvalget  konstaterer,  at Kommissionen  har 
foreslået  en toleranceklasse  for flydende  næringsmid-
ler, der  normalt  emballeres  uden  vanskeligheder. 
Denne  toleranceklasse  svarer  til klasse  B i dette  di-
rektiv.  Men  klasse  B omfatter  produkter,  som  er 
meget  vanskelige  at emballere,  og industrien  kan 
ikke med  selv  de mest  moderne  maskiner  overholde 
disse  tolerancer.  Derfor  foreslår  det  oprettelsen  af 
en tredje  klasse  » C «, hvis  tolerancer  er tre gange  så 
store  som  tolerancerne  i klasse  A. 
2.4.2.  Tolerancerne  i klasse  C skulle  især  finde 
anvendelse  på : 
— stærket  skummende  flydende  stoffer  ; 
19. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 109/19 
— produkter,  som  på trods  af store  tekniske  om-
kostninger  ikke  kan  holdes  konstant  tyktfly-
dende  i tilstrækkelig  grad  ; 
— produkter,  som  må påfyldes  ved  flere  arbejdspro-
cesser  ; 
— produkter  med  høj  vægt  pr. enhed,  f. eks.  varer  i 
mindre  bestanddele  og i granuleret  form,  hvis 
højeste  vægt  pr. enhed  er lige  så stor  eller  større end den  vægt,  som  ifølge  tabellen  i punkt  3.2. 
(klasse  » B «) er angivet  på emballagen  ; 
— gasholdige  produkter,  som  ikke  trods  store  tekni-
ske omkostninger  kan  holdes  konstant  flydende. 
Bruxelles,  den  29. maj  1974. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
UDTALELSE  FRA  DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
om »Forslag  til Rådets  direktiv  om  den  femte  ændring  af Rådets  direktiv  af 27.  juni 
1967  om  tilnærmelse  af medlemsstaternes  administrativt  eller  ved  lov  fastsatte  bestem-
melser  om klassificering,  emballering  og etikettering  af farlige  stoffer« 
Den tekst,  hvorom  der  har  fundet  en høring  sted,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fælleskabers  Tidende  nr.  C 92 af 31. oktober  1973,  side  8. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  på sit 254.  møde  den  20.  september  1973  at høre  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  om det ovennævnte  forslag  til direktiv  i henhold  til artikel  100  i traktaten 
om oprettelsen  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab. 
Rådet  har  den  24.  september  1973  fremsat  anmodningen  om  udtalelse  til Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Udvalget  vedtog  på sin 120.  plenarforsamling,  der holdtes  i Bruxelles  den  29. og 30. maj 
1974,  sin udtalelse  om det ovennævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende  : 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til anmodningen  fra  Rådet  for  De 
europæiske  Fællesskaber  af 24.  september  1973  om 
en udtalelse  om  »Forslag  til Rådets  direktiv  (EØF) 
om den  femte  ændring  af Rådets  direktiv  af 27 juni 
1967  om  tilnærmelse  af medlemsstaternes  admini-
strativt  eller  ved  lov  fastsatte  bestemmelser  om  klas-
sificering,  emballering  og etikettering  af farlige  stof-
fer«, 
unider  henvisning  til artikel  100  i Traktaten  om  op-
rettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab, under  henvisning  til den  beslutning,  som  Det  økono-
miske  og sociale  Udvalgs  præsidium  traf  den  26. sep-
tember  1973  om  at pålægge  Afdelingen  for industri, 
handel,  håndværk  og  tjenesteydelser  at forberede 
udarbejdelsen  af en  hovedudtalelse  og  -beretning 
herom, 
under  henvisning  til det  almindelige  program  af 28. 
maj 1969  om  fjernelse  af sådanne  hindringer  for 
samhandelen  med  industriprodukter,  som  skyldes 
forskelle  mellem  medlemsstaternes  administrativt  el-
ler ved  lov fastsatte  bestemmelser, 
under  hensvisning  til »Rådets  direktiv  af 27.  juni 
1967  om  tilnærmelse  af lovgivning  om  klassifice-
ring,  emballering  og etikettering  af farlige  stoffer«,