A4-0149/97

Beslutning om internationale fiskeriaftaler

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Raadet og Europa-Parlamentet om fiskeriaftaler, den nuvaerende situation og fremtidsudsigterne (KOM(96)0488 - C4-0590/96),

- der henviser til EU's muligheder for fiskeri i internationale zoner via Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO), Kommissionen for Fiskeriet i det Nordoestlige Atlanterhav (NEAFC) og Den Internationale OEstersoe-Fiskerikommission (IBSFC),

- der henviser til Kommissionens memorandum om konsekvenserne af, at Faellesskabet ikke indgaar fiskeriaftaler (5. juni 1996),

- der henviser til sin beslutning af 13. marts 1996 med (i) udtalelse fra Europa-Parlamentet om indkaldelse af regeringskonferencen og (ii) evaluering af Refleksionsgruppens arbejde og praecisering af Europa- Parlamentets politiske prioriteringer i forbindelse med regeringskonferencen, navnlig punkt 17 ((EFT C 96 af 01.04.1996, s. 77.)),

- der henviser til den beslutning om fiskeri som led i AVS/EOEF-samarbejdet, der blev vedtaget af Den Paritetiske Forsamling AVS/EOEF den 1. april 1993 i Gaborone ((EFT C 234 af 30.08.1993, s. 42.)),

- der henviser til EF-traktatens artikel 228, navnlig stk. 3,

- der henviser til forslag til beslutning af Fernández Albor om nye modeller med henblik paa at fremme EF-fiskernes adgang til fiskeressourcer i tredjelande (B4-0126/96),

- der henviser til den adfaerdskodeks, som Parlamentet og Kommissionen undertegnede den 31. marts 1995 ((EFT C 89 af 10.04.1995, s. 69.)), navnlig punkt 1 og 3.10,

- der henviser til den faelleserklaering om forbedring af oplysninger til budgetmyndigheden om fiskeriaftaler, som blev indgaaet af Parlamentet, Kommissionen og Raadet den 12. december 1996 ((EFT C 20 af 20.01.1997, s. 109.)),

- der henviser til betaenkning fra Fiskeriudvalget og udtalelser fra Budgetudvalget, Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser og Udvalget om Udvikling og Samarbejde (A4-0149/97),

A. der henviser til, at de internationale aftaler udgoer et vaesentligt element af stigende betydning for opretholdelsen af EF-flaadens fiskeri, som i betragtning af paavirkningen af havets oekosystem boer basere sig paa en rationel og ansvarlig udnyttelse,

B. der henviser til, at den faelles fiskeripolitik ogsaa skal medvirke til opfyldelsen af ét af Den Europaeiske Unions nuvaerende prioriterede maal, nemlig bevarelsen af de eksisterende arbejdspladser - baade paa havet og i forarbejdningsindustrien - i de afsides beliggende regioner, som er meget afhaengige af fiskeriet,

C. der henviser til, at mange af verdens levende marine ressourcer er udsat for et alt for haardt pres og i vidt omfang overudnyttes eller er ved at blive opfisket, samtidig med at en stigende efterspoergsel efter fiskerivarer naesten uundgaaeligt vil foere til et skaerpet kaploeb om disse ressourcer i de kommende aar, og at situationen indeholder en raekke udfordringer, som alle de beroerte parter noedvendigvis maa tage op,

D. der henviser til vigtigheden af paa internationalt plan at faa fastlagt, hvilke levende marine ressourcer der paa hvilke fiskepladser er udsat for et alt for haardt pres, saaledes at disse arter kan ydes stoerre beskyttelse i forbindelse med fiskeriet,

E. der henviser til, at en betydelig del af EU's internationale fiskeriaftaler indgaas med AVS-lande, og at disse aftaler, selv om der er tale om handelsaftaler, har en gunstig indvirkning paa det udviklingsmaessige plan (beskaeftigelse, foedevareforsyning mv.), og at det derfor er noedvendigt med en samordning af den faelles fiskeripolitik og den faelles udviklingspolitik,

F. der henviser til, at foedevaresikkerheden for den stigende verdensbefolkning ofte er usikker og kan forbedres ved at udnytte de marine ressourcer; der henviser til, at kystomraader - isaer i de fattige og mindre udviklede lande - derfor maa goere brug af de marine ressourcer til at skabe arbejdspladser og fremme den oekonomiske udvikling;

G. der henviser til, at Faellesskabet er en af de vigtigste aktoerer inden for det globale fiskeri, og at der ikke kan vaere tale om at unddrage sig det ansvar, som foelger heraf,

H. der henviser til at det af artikel 62 i De Forenede Nationers havretskonvention (UNCLOS) fremgaar, at en kyststat er ansvarlig for fastsaettelsen af fangstkapaciteten med hensyn til ressourcerne i dens eksklusive oekonomiske zone (EEZ), og at kyststaten er forpligtet til - i det omfang den ikke har kapacitet til at udnytte hele den tilladte fangstkvote - at give andre lande adgang til dette overskud gennem fiskeriaftaler eller andre ordninger,

I. der henviser til, at Faellesskabet har undertegnet De Forenede Nationers havretskonvention og konventionen om faelles fiskebestande og staerkt vandrende fiskebestande og desuden har underskrevet FAO's adfaerdskodeks for ansvarligt fiskeri,

J. der henviser til, at fiskebestandene ofte er fordelt over to eller flere landes eksklusive oekonomiske zoner (EEZ), og at der derfor boer foelges en regional strategi for udnyttelsen af disse bestande,

K. der henviser til, at i henhold til Lomé-konventionens artikel 64 anerkender AVS-landene den rolle, som EU-medlemsstaternes fiskerflaader, der lovligt fisker i AVS-landenes farvande, kan spille for fiskeriets udvikling i AVS-landene, hvorfor disse er indstillet paa at forhandle fiskeriaftaler med Faellesskabet, der sigter mod at fastsaette gensidigt tilfredsstillende vilkaar for det fiskeri, der foretages fra fartoejer, som foerer en EU-medlemsstats flag,

L. der ligeledes henviser til, at AVS-landene i henhold til samme artikel 64 i Lomé-konventionen ikke under nogen omstaendigheder efter indgaaelsen eller ivaerksaettelsen af en fiskeriaftale maa foretage nogen diskriminerende handlinger, som kunne beroere Faellesskabet eller dets medlemsstater,

M. der henviser til, at den kompensation, som Faellesskabet inden for rammerne af en fiskeriaftale forpligter sig til at yde, i henhold til Lomé-konventionens artikel 68 skal staa i forhold til betydningen og vaerdien af de fiskerimuligheder, der tilbydes i de paagaeldende AVS- landes EEZ,

N. der henviser til, at Faellesskabet i henhold til EF-traktatens artikel 130 V skal tage hensyn til maalsaetningerne for udviklingssamarbejdet »i de politikker, som det ivaerksaetter, og som vil kunne beroere udviklingslande«, og at det ville vaere utaenkeligt at afslaa opfordringer til at sikre kohaerens mellem Faellesskabets politik paa forskellige omraader,

O. der henviser til, at Faellesskabet i henhold til EF-traktatens artikel 130 B i forbindelse med udformningen og gennemfoerelsen af politikker og aktioner skal tage hensyn til maalene i artikel 130 A med henblik paa at afhjaelpe situationen i de mindre gunstigt stillede regioner samt styrke den oekonomiske og sociale samhoerighed i hele Faellesskabet,

P. der henviser til, at ifoelge artikel J.1 i traktaten om Den Europaeiske Union har den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik som maalsaetning at fremme det internationale samarbejde, og at Det Europaeiske Raad i Lissabon i juni 1992 understregede betydningen af den politiske og oekonomiske stabilitet i verdens regioner,

Q. der henviser til, at det egentlige formaal med de nuvaerende fiskeriaftaler med udviklingslande ikke er at bidrage til udviklingen af de lokale oekonomier, hvilket i stedet er omfattet af andre af Faellesskabets finansielle ordninger inden for rammerne af udviklingspolitikken,

R. der henviser til, at det foerst og fremmest er udviklingspolitikken, der for sin del skal indvirke paa den samlede udvikling, hvilket forudsaetter anerkendelse af den vigtige rolle, som fiskeripolitikken spiller for den sektorielle udvikling i en lang raekke tredjelande,

S. der henviser til, at der i de eksklusive oekonomiske zoner (EEZ), som er tildelt stater, hvor der drives intensivt fiskeri forbundet med utilstraekkelige kontrolforanstaltninger, er stor fare for, at visse bestande kommer ned paa et ikke-baeredygtigt niveau,

T. der henviser til, at det er noedvendigt, at de lande, som EU har indgaaet fiskeriaftaler med, ikke alene over for EU, men ogsaa over for tredjelande traeffer foranstaltninger til bevarelse af bestandene i deres eksklusive oekonomiske zoner,

U. der henviser til, at medlemsstaterne for EU-fiskerflaadens vedkommende udover de kontrolforanstaltninger, der er fastsat »ad hoc« i fiskeriaftalerne, skal respektere forordning (EOEF) nr. 2847/93 ((EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1.)) om indfoerelse af en kontrolordning under den faelles fiskeripolitik, som ogsaa finder anvendelse i forbindelse med fartoejer, der foerer faellesskabsflag, og som fisker i farvande, der er underlagt tredjelandes suveraenitet og domsmyndighed,

V. der henviser til, at der paa faellesskabsbudgettet kun er afsat 280 mio ecu til finansiering af fiskerirettigheder, hvilket udgoer 0,31% af faellesskabsbudgettet og 29,99% af de samlede faellesskabsmidler til fiskerisektoren,

W. der henviser til, at Faellesskabets flaade er blevet staerkt reduceret i loebet af de sidste ti aar,

X. der henviser til, at budgetposten for internationale fiskeriaftaler paa budgettet for den faelles fiskeripolitik faldt fra 278,5 mio ecu i 1996 til 273,3 mio ecu i 1997, og at der ikke vil ske en stigning for 1998; i den sammenhaeng henvises der til, at budgettet for den faelles fiskeripolitik naermest er uaendret, selv om faellesskabsbudgettet som saadan stiger, hvilket betyder, at den faelles fiskeripolitiks finansielle betydning er dalende inden for faellesskabsbudgettet,

Y. der henviser til, at Den Europaeiske Union importerer store maengder fiskeriprodukter fra tredjelande, og at EF-fiskerflaadens fangster ligger langt under forbruget i EU,

Z. der henviser til, at rederne bidrager til betalingen af omkostningerne ved de aftaler, der giver adgang til ressourcer mod oekonomisk kompensation, paa trods af at disse udgoer en vigtig del af en faelles politik, hvis finansiering fuldt ud burde foregaa over faellesskabsbudgettet, med gennemsnitlig en tredjedel af de samlede omkostninger, samt at dette ikke er tilfaeldet med andre typer aftaler, saasom dem der er indgaaet med Groenland eller Norge, som ikke paafoerer rederne nogen form for udgifter,

AA. er henviser til, at samarbejdet i forbindelse med udviklingen af tredjelandenes fiskerisektorer og EF-flaadens fiskeri i deres farvande ikke er uforenelige, idet EF-flaaden kun har tilladelse til at fiske de fastsatte overskud, samt at EF-flaadens fiskeri faktisk udoever en klart fremmende indflydelse paa fiskerisektorer og -infrastrukturer i disse lande, hvilket igen betyder, at de overskydende fiskerimuligheder for EF- flaaden i disse lande, efterhaanden som de udvikler deres fiskerisektorer, formindskes, hvilket situationen for Marokkos vedkommende er et meget klart bevis paa,

AB. der henviser til, at fiskeri i tredjelandes EEZ ikke er tilstraekkeligt til at loese problemet med faellesskabsflaadens overkapacitet,

AC. der imidlertid henviser til, at en del af overfiskningen i tredjelandes eksklusive oekonomiske zoner (EEZ) skyldes de aktiviteter, der udfoldes af fiskerflaader fra lande uden for EU; at mere og bedre information er paakraevet om de paagaeldende flaaders fiskeriindsats og de forholdsregler, der er truffet med henblik paa at kontrollere de anvendte fiskerimetoder; og at spoergsmaalet derfor boer droeftes i eventuelt kompetente internationale organisationer for at styrke den multilaterale dialog med alle beroerte parter,

AD. der henviser til, at der kun kan opnaas adgang til fiskebestande i tredjelandes farvande for begraensede tidsrum, og at muligheden for at forny aftalerne om adgang altid vil vaere staerkt afhaengige af politiske, oekonomiske og biologiske faktorer,

AE. der henviser til, at indgaaelse eller forlaengelse af aftalerne med tredjelande indebaerer store vanskeligheder, men at disse aftaler imidlertid har meget stor oekonomisk betydning for opretholdelsen af fiskeriet i Den Europaeiske Unions afsides beliggende regioner under maal nr. 1, som ikke raader over alternative beskaeftigelsesmuligheder til fiskeriet,

AF. der henviser til, at denne forsyning er af vital betydning for den europaeiske forarbejdningsindustri, som bliver mere og mere afhaengig af disse raavarer, fordi fangstmaengderne fra EF-farvandene er utilstraekkelige,

AG. der henviser til, at Faellesskabet ikke har en fast politik for sine internationale fiskeriaftaler, og at ad hoc-loesninger ikke slaar til over for de udfordringer, man staar overfor,

AH. der henviser til, at de internationale fiskeriaftaler indgaas ved forhandlinger mellem embedsmaend fra Unionen og tredjelande uden nogen forudgaaende droeftelse i Parlamentet af de paagaeldende aftalers maalsaetninger og sigte,

AI. der henviser til, at Parlamentet altid hoeres paa for sent et tidspunkt, under tidspres og uden adgang til de oplysninger, som er noedvendige for at kunne vurdere en aftale, og at en egentlig ordning for opfoelgning af aftalerne ville forbedre gennemsigtigheden og demokratiet og desuden fremme sund forvaltning og effektivitet,

AJ. der henviser til, at EU i oejeblikket deltager i forskelligartede typer internationale fiskeriaftaler, og at denne forskelligartethed skyldes saavel forskellige behov hos fiskerflaaderne og industrien i Faellesskabet som tredjelandenes forskellige oekonomiske, sociale og politiske forhold samt den biologiske mangfoldighed i deres farvande, et meget uensartet udviklingsniveau i de paagaeldende lande, deres forskellige interesser med hensyn til de modydelser, som EU kan tilbyde, og endog i nogle tilfaelde deres evne til paa passende maade at absorbere og forvalte de modydelser, der er fastsat inden for rammerne af nogle af disse aftaler,

AK. der henviser til, at det er i EU's egen interesse at fremme retfaerdige fiskeriaftaler, som begge parter har gavn af,

AL. der henviser til, at internationale og multilaterale aftaler er et vigtigt element i den faelles fiskeripolitik,

1. minder om fiskerisektorens sociooekonomiske betydning i EU og understreger derfor, at Faellesskabets fiskeres muligheder for adgang til ressourcerne bevares, styrkes og varieres, hvilket er en vaesentlig forudsaetning for at holde handelsunderskuddet nede og sikre den direkte og indirekte beskaeftigelse i fiskeriet og de dertil knyttede industrier;

2. fastslaar, at EU maa skabe overensstemmelse mellem egne kortsigtede interesser og sin egen flaades overleven og samtidig erkende, at baeredygtighed paa laengere sigt er afgoerende for saavel EU som for tredjelande;

3. stoetter Faellesskabets fiskerflaade og forlanger, at dens aktiviteter og arbejdspladser bevares baade paa havet og paa landjorden, hvilket de internationale fiskeriaftaler er af afgoerende betydning for;

4. hilser Kommissionens ovennaevnte meddelelse - fiskeriaftaler - den nuvaerende situation og fremtidsudsigterne - velkommen som en positiv begyndelse paa en revision af den politik og opfordrer Kommissionen til at stille forslag om Faellesskabets fiskeriaftaler;

5. understreger imidlertid, at fiskeriaftaler maa vaere i fuldstaendig overensstemmelse med Faellesskabets internationale forpligtelser og overordnede maalsaetninger og afspejle hele Faellesskabets egne velovervejede interesser;

6. mener, at EU's indflydelse som en af de vigtigste aktoerer inden for det globale fiskeri kan bidrage til at udoeve en gavnlig indflydelse paa fiskeriet i verden;

7. opfordrer Kommissionen til at indlede forhandlinger med andre nationer med hoejsoefiskerflaader, saaledes at det sikres, at alle lande, der forhandler fiskeriaftaler med udviklingslande, overholder de forpligtelser, der er indgaaet i multilaterale aftaler;

8. mener, at Faellesskabet boer gaa foran med et godt eksempel paa fornuftige principper og god praksis, hvad der vil bidrage til at fremme Faellesskabets internationale anseelse og udgoere vigtige fordele i bestraebelserne paa at sikre rationel anvendelse af verdens levende marine ressourcer samt forebyggelse af konflikter;

9. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at overholde deres forpligtelse til som underskrivere af FAO's adfaerdskodeks for ansvarligt fiskeri at samarbejde med alle andre relevante aktoerer om overholdelse og gennemfoerelse af maalsaetningerne og principperne i denne kodeks;

10. mener, at da det fortsat er vanskeligt at opnaa adgang til tredjelandes EEZ, kunne ordninger om adgang paa kort sigt udvides med indgaaelse af anden- og saakaldte tredjegenerationsaftaler, og opfordrer Kommissionen til at undersoege mulighederne for saadanne aftaler som afloesning for aftalerne om finansiel godtgoerelse, naar dette er muligt;

11. mener, at det i betragtning af alle de foreliggende omstaendigheder og med forbehold af EU's forpligtelse i udviklingssamarbejdet med tredjelandene er noedvendigt at opretholde en stor forskelligartethed i aftalerne, som giver mulighed for en frugtbar og fremadskridende udnyttelse af begge parters potentiale;

12. erindrer om, at det er kyststaterne, som har det fulde ansvar for at fastsaette fangstmaengden for deres farvande, og at faellesskabsflaaden derfor i alle tilfaelde kun har adgang til de overskydende ressourcer;

13. understreger i denne forbindelse, at flertallet af de AVS-lande, som Faellesskabet har indgaaet fiskeriaftaler med, ikke har nogen industriflaade, og at faellesskabsflaaden derfor fanger nogle forgaengelige ressourcer, som ellers ikke ville blive udnyttet eller blive genstand for ulovligt fiskeri fra andre fiskerflaader eller i bedste fald overdraget til lande, hvis fiskerilovgivning med hensyn til kontrol, forvaltning og bevarelse af ressourcer langt fra ville vaere paa hoejde med det, som i faellesskabsforordningerne kraeves af EU's fiskere, og som eventuelt ikke indeholder forpligtelser til udviklingssamarbejde, hvilket ikke ville give de paagaeldende AVS-lande eller andre udviklingslande den mindste fordel;

14. understreger, at Faellesskabet jaevnsides med reduktionen i sine fiskerflaaders overkapacitet i de omraader, hvor det endnu ikke har gjort det, maa styrke regionalstoetten til saerligt beroerte regioner og udforme sine foranstaltninger med henblik paa fremme af varige muligheder for at sikre oekonomisk velfaerd;

15. mener endvidere, at redernes og fiskernes sociale og oekonomiske interesser boer varetages paa behoerig vis i tilfaelde af eventuelle uventede overtraedelser af de eksisterende aftaler;

PRINCIPPER

16. opfordrer Kommissionen til at udarbejde et forslag til en forordning, som skal danne grundlag for Faellesskabets internationale fiskeriaftaler og indeholde foelgende principper:

i) baeredygtig udnyttelse af de levende marine ressourcer og forebyggelse af opfiskning af maal- og ikke-maalarter og skade paa de marine levesteder,

ii) sikring af EF-fiskerflaadens adgang til fiskeressourcer,

iii) samarbejde mellem alle relevante aktoerer om bl.a. evaluering af bestandene, forskning, bevarelsesforanstaltninger, overvaagning og kontrol, muligheder for at drive baade industri- og kystfiskeri, udarbejdelse og gennemfoerelse af regionale foranstaltninger,

iv) fuldstaendig overensstemmelse mellem fiskeriaftalerne og Den Europaeiske Unions politik paa andre omraader, isaer foelgerne heraf for beskaeftigelsen i de omraader, der er afhaengige af fiskeri;

17. tager henvisningerne i EF-traktatens artikel 130 R, artikel 7.5 i FAO's adfaerdskodeks for ansvarligt fiskeri og artikel 6 i FN's konvention om faelles fiskebestande og staerkt vandrende fiskebestande til efterretning og opfordrer Kommissionen til at foelge bestemmelserne i disse dokumenter, isaer hvad angaar forsigtighedsprincippet;

18. opfordrer Kommissionen til at vaere opmaerksom paa, hvilken virkning de internationale fiskeriaftaler har paa opfyldelsen af artikel 130 A og 130 B i EF-traktaten;

19. mener, at der i aftaler med tredjelande boer laegges stoerre vaegt paa bevarelsens tekniske aspekter, og opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til dem under alle forhandlinger om fiskeriaftaler og at gaa ind for, at netop disse aspekter udtrykkeligt anerkendes;

20. opfordrer Kommissionen til at opretholde en politik med periodisk information, overvaagning og kontrol i forbindelse med aftalerne med tredjelande og fortsaette bestraebelserne paa at forbedre dem, idet der tages hoejde for muligheden af at lade ordningerne i aftalerne med Marokko og Mauretanien omfatte andre aftaler, hvis omstaendighederne tilraader det;

21. opfordrer Faellesskabet til at sikre, at fiskeriaftalerne er i fuld overensstemmelse med folkeretten og adfaerdskodekser vedroerende fiskeri;

22. understreger, at der paa grund af den alvorlige mangel paa ressourcer til gennemfoerelse af en hensigtsmaessig fiskeriforvaltning i mange af de lande, som Faellesskabet indgaar fiskeriaftaler med, ofte overhovedet ikke er nogen mulighed for, at de fastsatte maalsaetninger kan gennemfoeres, medmindre der er tale om en utvetydig tilslutning til og gennemfoerelse af samarbejdsprincippet;

23. opfordrer Kommissionen til at udarbejde en integreret strategi for Faellesskabets forbindelser med udviklingslande paa fiskeriomraadet;

RETNINGSLINJER

24. opfordrer Kommissionen til at udarbejde et saet retningslinjer for at muliggoere en ensartet procedure ved evaluering af gennemfoerelsen af protokollerne om fangstmuligheder, naar disse udloeber, eller i forbindelse med forberedelsen af forhandlinger om nye protokoller eller aftaler. Retningslinjerne boer omfatte:

i) erhvervelse af saa paalidelige oplysninger som muligt om bestandenes tilstand, inden der undertegnes en protokol, og saa vidt muligt periodisk evaluering af bestandene, saa laenge aftalen gaelder,

ii) evaluering af de ressourcer, som er til raadighed til forskning, overvaagning og kontrol og de erhvervsuddannelsesmuligheder, der stilles til raadighed for tredjelandet, samt en vurdering af dets behov for bistand,

iii) hoering af repraesentanter for lokale fiskersamfund og hensyntagen til deres legitime interesser,

iv) samordning med andre af Faellesskabets aktiviteter, som paavirker fiskerierhvervet i det paagaeldende omraade,

v) en evaluering, der omfatter ikke blot de rent finansielle, men alle parametre i forbindelse med costbenefitforholdet i aftalen,

vi) indfoejelse, hvor det er relevant, af bestemmelser, der skal sikre, at lokal landing af fiskeriprodukter ikke oedelaegger de lokale fiskemarkeder, men paa en positiv maade bidrager til den lokale oekonomiske udvikling,

vii) en ordning, ifoelge hvilken et tredjeland skal rapportere til EU om programmerne for forskning og erhvervsuddannelse med faellesskabsstoette;

viii) stoerst mulig rentabilitet for Faellesskabets fiskerflaade og tilvejebringelse af tilstraekkelige forsyninger af tilfredsstillende kvalitet med henblik paa at daekke underskuddet paa faellesskabsmarkedet;

ix) indfoerelse af et offentligt register over selskaber og virksomheder, som drager nytte af aftalerne, og offentliggoerelse af kriterierne for adgang til de tredjelandsfarvande, der er omfattet af de paagaeldende aftaler;

BUDGETMAESSIGE BETRAGTNINGER

25. henviser til vigtigheden af, at der sker en korrekt gennemfoerelse af den ovennaevnte faelles erklaering fra de tre institutioner, Europa-Parlamentet, Raadet og Kommissionen, om en forbedring af budgetmyndighedens informationer om fiskeriaftaler, som blev undertegnet den 12. december 1996 og er vedfoejet som bilag til Europa-Parlamentets beslutning af samme dato om forslag til Den Europaeiske Unions almindelige budget for regnskabsaaret 1997, Sektion III - Kommissionen, modificeret af Raadet ((EFT C 20 af 20.01.1997, s. 101.));

26. bekraefter, at de tre institutioner i denne erklaering anerkender Europa- Parlamentets kriterier for opfoerelse af bevillinger vedroerende internationale fiskeriaftaler (B7-800) i reserven (B0-40), og at denne aftale goer det muligt at undgaa en systematisk anvendelse fra Raadets og Kommissionens side af den nuvaerende praksis med midlertidig gennemfoerelse af fiskeriaftaler og -protokoller;

27. insisterer paa den omstaendighed, at budgettets artikel B7-800 ogsaa omfatter ikke-obligatoriske udgifter i kraft af den skoensmaessige margin, som er overladt til Kommissionen i forbindelse med forvaltningen af disse udgifter, samt den finansielle art af nogle af protokollerne til fiskeriaftalerne;

28. henviser til, at budgetmyndigheden i forbindelse med den aarlige budgetprocedure og de gaeldende finansielle overslag (1998-99) traeffer afgoerelse om de midler, der skal afsaettes paa budgettet til internationale fiskeriaftaler; henviser til, at fleraarige finansieringsoversigter derfor kun udgoer et udgiftsoverslag, og at der ikke kan gennemfoeres forpligtelser eller betalinger paa grundlag heraf;

PARLAMENTETS ROLLE

29. opfordrer Kommissionen til rutinemaessigt og rettidigt at forelaegge Europa- Parlamentets Fiskeriudvalg beretninger om gennemfoerelsen og funktionen af de forskellige aftaler for at opfylde Kommissionens forpligtelse til at orientere Parlamentet og sikre, at Parlamentet kan udtale sig paa et kvalificeret grundlag;

30. bekraefter sine kriterier for definition af begrebet »betydelige budgetmaessige virkninger«, jf. EF-traktatens artikel 228, stk. 3, andet afsnit, indtil resultaterne af regeringskonferencen muliggoer, at hoering af Europa-Parlamentet om alle fiskeriaftaler og -protokoller finder sted ifoelge proceduren med samstemmende udtalelse;

31. opfordrer Kommissionen til at hoere Parlamentet om det forhandlingsmandat, som Raadet giver Kommissionen;

32. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen, formaendene for Den Paritetiske AVS-EU-Forsamling, til regeringerne i alle de stater, som EU har undertegnet fiskeriaftaler med, til medlemsstaternes parlamenter og regeringer samt til fiskeriorganisationerne i medlemsstaterne.