Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en bæredygtig forvaltning af de eksterne flåder og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008

(COM(2015) 636 final — 2015/0289 (COD))

(2016/C 303/16)

Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union besluttede henholdsvis den 17. og den 22. december 2015 under henvisning til artikel 43, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en bæredygtig forvaltning af de eksterne flåder og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008«

(COM(2015) 636 final — 2015/0289 (COD)).

Det forberedende arbejde henvistes til Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, der vedtog sin udtalelse den 11. maj 2016.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 517. plenarforsamling den 25.-26. maj 2016, mødet den 25. maj 2016, følgende udtalelse med 146 stemmer for, 4 imod og 8 hverken for eller imod.

1. Konklusioner

EØSU støtter de mål, som Kommissionen forfølger med dette forslag, og mener derfor, det er nødvendigt at revidere den gældende forordning for at skabe forenkling, øge gennemsigtigheden, forbedre forvaltningen, sikre effektiv kontrol med reglernes anvendelse, stadfæste gensidigheden med tredjelande og bevare den ældgamle fiskeritradition i EU ved at sikre et bæredygtigt fiskeri.

Ikke desto mindre mener udvalget, at forslaget i sin nuværende form vil kunne skabe en vidtgående bureaukratisk og administrativ byrde for både Kommissionen, medlemsstaterne og operatørerne, som, hvis ikke der stilles de nødvendige tekniske, materielle og menneskelige ressourcer til rådighed, vil udhule den tilsigtede forenkling og fremprovokere negative sociale og økonomiske konsekvenser for både arbejdsgivere og arbejdstagere inden for fiskeriet.

EØSU opfordrer til, at der stilles tilstrækkelige menneskelige og økonomiske ressourcer til rådighed for både den afdeling i Kommissionens Generaldirektorat for Maritime Anliggender og Fiskeri, som er ansvarlig for disse sager, og for medlemsstaternes kontrolmyndigheder, så de får mulighed for at udføre deres arbejde ordentligt.

Udvalget går ind for, at behandlingen af fiskeritilladelser foretages af medlemsstaterne, hvilket giver Kommissionen mulighed for at kontrollere tilladelsens gyldighed på baggrund af kriterier for udstedelse af tilladelse. Kommissionen vil således i sin egenskab af traktaternes vogter føre tilsyn med, at medlemsstaterne opfylder deres forpligtelser.

2. Baggrund

Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008 af 29. september 2008 regulerer udstedelse af tilladelser til EU-fartøjer til at fiske uden for EU-farvande og til tredjelandsfiskerfartøjer til at fiske i EU-farvande.

Kommissionen mener, at den gældende forordning om fiskeritilladelser bør revideres med henblik på at inkorporere målene for den nye fælles fiskeripolitik på en ordentlig måde og sikre overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri), og Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik.

Desuden omhandler forslaget en række andre spørgsmål såsom udveksling af oplysninger i elektronisk format mellem medlemsstaterne og Kommissionen, oprettelsen af et elektronisk register over Unionens fiskeritilladelser, regler for tredjelandsfartøjer, der fisker i EU-farvande, herunder oplysninger om deres fangster, som stemmer overens med dem, der finder anvendelse for EU-fiskerfartøjer, samt muligheden for at Kommissionen kan vedtage delegerede retsakter og eventuelt gennemførelsesretsakter, der finder umiddelbar anvendelse.

3. Generelle bemærkninger

EØSU støtter de mål, som Kommissionen forfølger med dette forslag, dvs. at styrke EU's kapacitet til overvågning af sin fiskerflåde, når den fisker uden for EU-farvande, uanset under hvilke forhold dens aktiviteter i øvrigt finder sted, under hensyntagen til behovet for at finde den rette balance mellem på den ene side strengere kontrol med EU-flåden og på den anden side lettelse af arbejdsbyrden både på EU-niveau og i de nationale forvaltninger. Udvalget mener, det er nødvendigt at revidere den gældende forordning for at skabe forenkling, øge gennemsigtigheden, forbedre forvaltningen, sikre effektiv kontrol med reglernes anvendelse, stadfæste gensidigheden med tredjelande og bevare den ældgamle fiskeritradition i EU ved at sikre et bæredygtigt fiskeri.

Ikke desto mindre mener udvalget, at forslaget i sin nuværende form — hvor det ikke specificeres, hvilke redskaber der vil egne sig til at forenkle systemet — vil kunne skabe en vidtgående bureaukratisk og administrativ byrde, som, hvis ikke der stilles de nødvendige tekniske, materielle og menneskelige ressourcer til rådighed, vil udhule den tilsigtede forenkling. Det er nødvendigt at indføre en procedure for udstedelse af tilladelser, som er effektiv og sikrer, at disse er lovlige, men som samtidig er både enkel og hurtig. I modsat fald vil det få alvorlige konsekvenser for operatørerne i EU, som vil komme til at lide under forsinkelserne i forbindelse med udstedelsen af tilladelser, og som derfor vil komme til at miste fangstdage og blive ramt ud fra et socialt og et økonomisk perspektiv.

EØSU er bekendt med manglen på medarbejdere i såvel den afdeling i Kommissionens Generaldirektorat for Maritime Anliggender og Fiskeri, som er ansvarlig for disse sager, som i medlemsstaternes kontrolmyndigheder. Derfor opfordrer udvalget til, at der stilles tilstrækkelige menneskelige og økonomiske ressourcer til rådighed, så de pågældende får mulighed for at udføre deres arbejde ordentligt.

Udvalget understreger endnu en gang, at Kommissionen spiller en vigtig rolle i hele denne proces, og går ind for, at behandlingen af fiskeritilladelser foretages af medlemsstaterne, hvilket giver Kommissionen mulighed for at kontrollere tilladelsens gyldighed på baggrund af kriterier for udstedelse.

4. Særlige bemærkninger

Efter EØSU's opfattelse burde definitionen af »observatørprogram« i artikel 3, litra f, ud over en ordning, der gennemføres i en regional fiskeriforvaltningsorganisations regi, også dække ordninger i medlemsstatsregi. Formålet hermed skulle ikke blot være at kontrollere, at fartøjet overholder reglerne, men også ske med henblik på indsamling af data.

Forslagets artikel 5, stk. 1, litra d, slår fast, at flagmedlemsstaten kun må udstede en fiskeritilladelse, hvis operatøren og fiskerfartøjet i 12-månedersperioden forud for ansøgningen om fiskeritilladelse ikke er blevet idømt sanktioner for en alvorlig overtrædelse. EØSU mener, at dette kriterium for udstedelse af en fiskeritilladelse bør fjernes, fordi det kan betyde, at operatøren straffes dobbelt, uforholdsmæssigt og på diskriminerende vis. Efter udvalgets opfattelse indeholder forordningerne (EF) nr. 1224/2009 (om kontrol) og (EF) nr. 1005/2008 (om ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri) allerede procedurer og sanktioner for alvorlige overtrædelser begået såvel inden for som uden for EU's farvande.

Ifølge artikel 7, stk. 5, skal flagmedlemsstaten på anmodning af Kommissionen nægte udstedelse af tilladelse eller suspendere eller inddrage samme i tilfælde af »overordnede politiske årsager« … Denne formulering er efter EØSU's opfattelse for uklar og kan give anledning til situationer med manglende retssikkerhed for operatørerne, alt efter hvad Kommissionen i de enkelte sager vurderer, er »overordnede politiske årsager«. Artiklen bør gøre det klart, at en tilladelse kan nægtes, suspenderes eller inddrages på Kommissionens anmodning, hvis denne mener, at der er en alvorlig risiko for overtrædelse.

I artikel 8 fastlægges det, at et EU-fiskerfartøj kun må fiske i et tredjelands farvande, hvis det pågældende tredjeland er kontraherende part eller ikkekontraherende samarbejdspart i en RFFO. EØSU henleder opmærksomheden på Guinea-Bissau, som EU har en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri med, men som ikke er hverken kontraherende part eller ikkekontraherende samarbejdspart i Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). Udvalget mener derfor ikke, at EU bør gå ind i spørgsmål, som berører tredjelandes suverænitet. Desuden ville et sådant krav kunne påføre EU's flåde en konkurrencemæssig ulempe i forhold til flåder fra tredjelande, som ikke ville skulle opfylde det pågældende krav. Under alle omstændigheder opfordrer EØSU Kommissionen til at fortsætte sine bestræbelser via fiskeripartnerskabsaftalen, så Guinea-Bissau kan adeltage i ICCAT's arbejde med det formål at sikre en bæredygtig udnyttelse af ressourcerne.

Ifølge artikel 18, litra c, må en flagstat kun udstede en fiskeritilladelse, hvis operatøren har fremlagt dokumentation for, at det planlagte fiskeri er bæredygtigt, på basis af følgende elementer: en videnskabelig vurdering fra tredjelandet og/eller en regional fiskeriforvaltningsorganisation og flagmedlemsstatens gennemgang af den videnskabelige vurdering på grundlag af en vurdering foretaget af medlemsstatens nationale videnskabelige institut. Udvalget mener, at denne sidste gennemgang, der skal foretages af flagmedlemsstaten, bør fjernes.

Ifølge artikel 19, stk. 2, har Kommissionen 15 dage til at undersøge den dokumentation, der er blevet fremlagt af medlemsstaterne, og hvis der er problemer med et fartøj (fartøj og/eller fartøjsejer), har den to måneder til at gøre indsigelse mod udstedelsen af en fiskeritilladelse. Anvendelsen af denne bestemmelse vil kunne medføre en betydelig forsinkelse i udstedelsen af direkte fiskeritilladelser.

Ifølge artikel 27 skal flagmedlemsstaten underrette Kommissionen om fiskeritilladelsen, senest 15 kalenderdage før det planlagte fiskeri på åbent hav indledes. I tråd med ovenstående mener EØSU, at fristen på 15 dage bør udgå, og at det blot bør angives, at Kommissionen skal have besked, »inden« aktiviteterne indledes.

EØSU finder det yderst hensigtsmæssigt, at al udveksling af information mellem Kommissionen og medlemsstaterne samt i forhold til tredjelande sker elektronisk. Ligeledes mener udvalget, det er nødvendigt at oprette et elektronisk register for fiskeritilladelser.

BILAG

Følgende tekst i sektionens udtalelse blev ændret til fordel for ændringsforslag vedtaget på plenarforsamlingen, men fik dog tilslutning fra over en fjerdedel af de afgivne stemmer (forretningsordenens artikel 54, stk. 4):

Punkt 4.2

Forslagets artikel 5, stk. 1, litra d, slår fast, at flagmedlemsstaten kun må udstede en fiskeritilladelse, hvis operatøren og fiskerfartøjet i 12-månedersperioden forud for ansøgningen om fiskeritilladelse ikke er blevet idømt sanktioner for en alvorlig overtrædelse. EØSU mener, at det er nødvendigt at idømme en operatør, som gør sig skyldig i en alvorlig overtrædelse, passende sanktioner. Manglende udstedelse af en fiskeritilladelse, betyder ikke, at operatøren straffes dobbelt, men er blot anvendelse af et kriterium for udstedelse af fiskeritilladelse. Desuden mener udvalget, at denne foranstaltning i givet fald udelukkende bør anvendes, når der er tale om endelige domme.

Begrundelse

Der kan blive tale om en dobbelt sanktion, som er ude af proportioner, idet operatøren og fartøjets kaptajn underkastes ikke blot de sanktioner, der er fastsat i artikel 90 til 92 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, og i artikel 42 til 47 i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, men derudover også risikerer at miste muligheden for at få en tilladelse.

De nævnte artikler indeholder allerede strenge sanktioner mod operatører, som begår alvorlige overtrædelser — lige fra økonomiske sanktioner (mindst fem gange værdien af de fiskevarer, der er opnået ved den alvorlige overtrædelse) til følgende supplerende sanktioner:

1) beslaglæggelse af det fartøj, der er involveret i overtrædelsen

2) midlertidig arrest af fartøj

3) konfiskation af forbudte fiskeredskaber, fangster eller fiskevarer

4) suspension eller inddragelse af fisketilladelse

5) nedsættelse eller fjernelse af fiskerirettigheder

6) midlertidig eller permanent fjernelse af retten til at opnå nye fiskerirettigheder

7) midlertidig eller permanent udelukkelse fra offentlig bistand eller støtte

8) suspension eller inddragelse af den status som godkendt økonomisk aktør, der er indrømmet i henhold til artikel 16, stk. 3.

Artikel 92 i forordning (EF) nr. 1224/2009 fastlægger ligeledes et pointsystem for alvorlige overtrædelser. Når det samlede antal point er lig med eller overstiger et nærmere fastsat antal point, suspenderes fiskerilicensen automatisk i en periode på mindst to måneder. Perioden er fire måneder, hvis fiskerilicensen suspenderes for anden gang, otte måneder, hvis fiskerilicensen suspenderes for tredje gang, og et år, hvis fiskerilicensen suspenderes for fjerde gang som følge af at indehaveren af licensen tildeles det fastsatte antal point. Såfremt indehaveren tildeles det fastsatte antal point for femte gang, inddrages fiskerilicensen permanent.

Desuden mener vi, at den foreslåede foranstaltning strider imod princippet om ikke-forskelsbehandling, da samme overtrædelser ikke medfører samme sanktioner i og uden for EU-farvande. For samme overtrædelse idømmes dem, som fisker uden for EU-farvande, en supplerende sanktion, idet de mister muligheden for at få en fiskeritilladelse i en periode på 12 måneder. Det vil sige, at der skabes en dobbeltstandard for samme overtrædelser.

Afstemningsresultat: