Nr. C 126/2 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 5. 77 
II 
(Forberedende  retsakter) 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
Udtalelse  om meddelelse  til Rådet  fra Kommissionen  med  henblik  på revision  af Den 
europæiske  Socialfonds  opgaver  og funktion 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er endnu  ikke  offentliggjort  i De Euro-
pæiske  Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  6. april  1977  i medfør  af artikel  126  og 127  i Traktaten  om 
oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  148.  plenarforsamling  afholdt  i 
Bruxelles,  den 27./28.  april  1977  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  126 
og 127, 
under  henvisning  til anmodning  om  udtalelse  af 6. 
april  1977  fra Rådet  for De europæiske  Fællesskaber, 
under  henvisning  til præsidiets  beslutning  af 27. 
februar  1977  om  i foregribelse  af denne  høring  at 
pålægge  Afdelingen  for sociale  anliggender  at udar-
bejde  udtalelse  og beretnin  g herom, 
under  henvisning  til udtalelse  udarbejdet  af Afdelin-
gen for sociale  anliggender  af 21. april  1977, under  henvisning  til beretning  udarbejdet  af ordføre-
ren, hr. Laval, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  148.  ple-
narforsamling  den  27. og 28. april  1977,  mødet  den 
28. april  1977, 
og ud fra følgende  betragtninger: 
Kommissionen  har ikke  fundet  det hensigtsmæssigt  at 
foreslå  gennemgribende  ændringer  i de bestemmelser 
om Fondens  opgaver,  der har  været  gældende  siden 
1. februar  1971,  men  lægger  hovedvægten  på forbed-
ringen  af Fondens  funktion,  bl.a.  gennem  efi revi-
sion af de administrative  og finansielle  regler; 
under  alle  omstændigheder  kan  Fonden  ikke  længere 
indskrænkes  til som  hidtil  blot  at være  et ledsagein-
strument  til beskæftigelsespolitikken  gennem  erhvervs-
28.5.  77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 126/3 
uddannelsen  og den  faglige  videreuddannelse  i en 
stabil  beskæftigelsessituation,  som  antages  at forblive 
stabil; 
de foranstaltninger,  som  træffes  for  at fremme 
arbejdskraftens  bevægelighed,  kan  kun  få den  tilsig-
tede virkning,  såfremt  der samtidig  skabes  tilstrække-
lig beskæftigelse; 
det er absolut  nødvendigt  at tillægge  Den  europæiske 
Socialfond  de midler,  som  er nødvendige  for,  at den 
kan løse  de pålagte  opgaver  f. eks.  at bidrage  til gen-
oprettelse  af fuld  beskæftigelse,  en målsætning  som 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg  allerede  ved 
mange  lejligheder  har gjort  sig til talsmand  for,  særlig 
i sin udtalelse  om forslaget  til et fjerde  program  for 
økonomisk  politik  på mellemlang  sigt — 1.3. Kommissionens  forslag  indeholder  åbninger 
for fremtiden,  men  samler  sig dog  om et begrænset 
antal  ændringer,  som  ikke  rører  ved  Fondens  nuvæ-
rende  strukturer,  og som  dels  tilsigter  en bedre  tilpas-
ning  af Fonden  til beskæftigelsessituationens  krav  og 
en koncentration  af interventionerne  omkring  de 
mest  presserende  problemer  på EF-plan,  dels  tilsigter 
en forøgelse  af effektiviteten  gennem  en revision  af de 
administrative  og finansielle  regler,  hvorved  behand-
lingen  af ansøgninger  og udbetalingen  af tildelt  støtte 
kan fremskyndes. 
1.4. Udvalget  godkender  disse  retningslinjer,  men 
havde  gerne  set, at Kommissionen,  når det kom  til de 
konkrete  forslag,  havde  draget  alle  konsekvenser  af 
sin ellers  så klare  analyse  i første  del af meddelelsen 
til Rådet. 
ENSTEMMIGT  VEDTAGET  FØLGENDE 
UDTALELSE: 
Under  forbehold  af nedenstående  bemærkninger  god-
kender  udvalget  Kommissionens  forslag  til genbe-
handling  af reglerne  om Den  europæiske  Socialfonds 
opgaver  og funktion: 
1. Almindelige  bemærkinger 1.5. Det  bør  her  erindres,  at Udvalget  flere  gange 
har henstillet,  at Socialfonden  fik en vigtigere  plads  i 
beskæftigelsespolitikken  og fik mulighed  for — som 
et redskab  for solidariteten  i Fællesskabet  — at danne 
syntesen  af de vigtigste  målsætninger  i medlemssta-
terne  og i Fællesskabet.  Udvalget  har ligeledes  ment, 
at Fondens  midler  burde  integreres  i Fællesskabets 
strukturpolitik. 
1.1. Udvalget  finder  Kommissionens  bestræbelse 
prisværdig;  som  helhed  er forslagene  egnede  til at 
forbedre  Fondens  virke  og effektivitet.  Det er imidler-
tid tvivlsomt,  om forslagene  er tilsstrækkelige  til at 
imødegå  de meget  omfattende  problemer,  Fælles-
skabet  står  overfor;  udvalget  mener,  at man  ved  gen-
behandlingen  af reglerne  for  Fondens  opgaver  og 
funktion  især  burde  tage  mere  hensyn  til den  aktuelle 
økonomiske  situation  i medlemsstaterne  og til de 
sociale  konsekvenser  heraf.  Der  har  fundet  meget 
dybtgående  ændringer  sted  i beskæftigelsen  siden 
reformen  i 1971. 1.6. Den  europæiske  Socialfond  er et vigtigt  red-
skab  med  direkte  grundlag  i EØF-traktaterne  til »at 
lette arbejdskraftens  adgang  til beskæftigelse  og 
fremme  dens  geografiske  og faglige  bevægelighed  in-
den for Fællesskabet«  (art.  123).  Følgelig  bør Fonden 
have  en aktiv  rolle  i Fællesskabets  beskæftigelsespoli-
tik, erhvervs-  og videreuddannelsespolitik  og ligeledes 
i forbindelse  med  regionaludviklingspolitikken,  som 
også  fremmer  beskæftigelsen. 
1.2. På  grundlag  af den  i Kommissionens  medde-
lelse fremlagte  analyse  af de positive  og negative 
aspekter  af Fondens  virke  siden  1971-reformen  og af 
de oplysninger,  som  kan  udledes  heraf  vedrørende 
Fondens  effektivitet  og rolle  inden  for beskæftigelses-
politikken,  skulle  det være  muligt  allerede  nu at fore-
stille  sig en dybtgående  ændring  i Fondens  opgaver, 
som oprindelig  blev  afstukket  ud fra en given  økono-
misk  og social  situation,  som  siden  har ændret  sig be-
tydeligt. 1.7. Således  bør  Fondens  virksomhed  samordnes 
med de øvrige  finansielle  redskaber,  særlig  Den  euro-
pæiske  Fond  for Regionaludvikling.  Den  europæiske 
Udviklings-  og Garantifond  for Landbruget,  EKSF-
lånene  og Den  europæiske  Investeringsbank.  Særlig 
for så vidt  angår  samordningen  af Socialfondens  med 
Regionalfondens  aktiviteter  mener  afdelingen,  at der 
her foreligger  et fortrinligt  forsøgsområde  for samar-
bejdet  mellem  to af Fællesskabets  finansielle  redska-
ber, det ene med  formål  i skabelsen  af arbejdspladser, 
det andet  til stimulering  af denne  proces  og til sikring 
Nr. C 126/4 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 5. 77 
af besættelsen  af de skabte  arbejdspladser.  Derfor  må 
det undgås,  at Socialfonden  bliver  en hjælpefond  til 
Regionalfonden  og, mere  generelt,  at den  mister  sin 
særstilling,  og bliver  en uselvstændig  og teknisk  del 
af en helhed,  hvori  de mere  politisk  eller  økonomisk 
beskafne  interventionsredskaber  spiller  den  afgørende 
rolle. hedder:  »Det  stående  Udvalg  for Beskæftigelse  må på 
grundlag  af den  undersøgelse  af beskæftigelsessitua-
tionen,  som  det regelmæssigt  skal  foretage,  omhygge-
ligt analysere  de vanskeligheder,  som  rammer  eller 
truer  med  at ramme  visse  sektorer,  regioner  eller 
arbejdstagerkategorier,  og overvåge  at de fælles  insti-
tutioner  fremsætter  forslag  til de nødvendige  inter-
ventioner«. 
1.8. I  øvrigt  mener  Udvalget,  at Fonden  med  det 
samme  burde  anvendes  efter  beskæftigelsespolitiske 
retningslinjer,  som  i højere  grad  var  udformet  efter 
omfanget  af problemerne,  som  de konstateres  i alle 
medlemsstaterne.  Dette  kræver  en forøgelse  af Fon-
dens  midler,  hvis  man  ikke  ønsker,  at dens  hidtidige 
opgaver  forsømmes. 
1.8. I  øvrigt  mener  Udvalget,  at Fonden  med  det 
kræver  de nye  målsætninger  således  en væsentlig 
forøgelse  af Fondens  midler,  som  er klart  utilstrække-
lige. Denne  argumentation  vil dog  fremdeles  være 
utilfredsstillende,  så  længe  der  ikke  foreligger 
tilstrækkelig  konkrete  retningslinjer  for den  beskæfti-
gelsespolitiske  anvendelse  af midlerne. 1.11.  Udvalget  mener,  at Fonden  i overensstem-
melse  med  målsætningerne  i Rådets  afgørelse  af 
1. februar  1971  især  bør intervenere  til fordel  for: 
— regioner  med  forsinket  udvikling  eller  aftagende 
aktivitet; 
— sektorer,  som  er særlig  hårdt  ramt  af strukturelle 
forandringer  og balanceforstyrrelser,  men  som 
frembyder  muligheder  for beskæftigelse; 
— kategorier  af personer,  som  er sårbare  på arbejds-
markedet,  specielt  unge,  som  søger  deres  første 
arbejdsplads,  og kvinder. 
1.9. Udvalget  minder  i øvrigt  om,  at det altid  har 
ment,  at det nok  var Rådets  opgave  — på forslag  af 
Kommissionen  — at fastlægge  de generelle  kriterier 
og målsætninger  for  bestemmelsen  af de interven-
tionsområder  og de bistandsformer,  Fonden  bemyn-
diges  til at anvende,  men  at de påhviler  Kommissionen 
for hver  enkelt  sag og efter  høring  af repræsentanter 
for de berørte  økonomiske  og  sociale  kredse  at 
afgøre,  hvilke  sektorer,  regioner  eller  personkatego-
rier, der  skal  have  adgang  til Fondens  midler  og i 
hvilket  omfang  (interventionssatsen)  ('). 
1.10.  Et  sådant  perspektiv  kræver,  at Fællesskabet 
vælger  blandt  de forskellige  mulige  veje,  hvilket  bety-
der, at der  må etableres  et nært  samarbejde  mellem 
de forskellige  ansvarlige  instanser  såsom  Europa-Par-
lamentet,  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg,  Tre-
partskonferencen  og ikke  mindst  Det  stående  Udvalg 
for Beskæftigelse,  særlig  med  henblik  på bestemmel-
sen af nye  opgaver  eller  støtteformer,  således  som  der 
peges  på af Udvalget  i udtalelsen  af 26. maj  1971  om 
»Forslagene  til gennemførelsesforordninger  til Rådets 
afgørelse  nr. 71/66  af 1. februar  1971  (2), hvori  det 1.12.  Udvalget  mener  desuden,  at Fondens  virk-
somhed  inden  for erhvervsuddannelsen  og omskolin-
gen i højere  grad  bør  indgå  i en samlet  og ny hold-
ning til uddannelsesproblematikken,  en holdning  som 
i mange  henseender  endnu  er i sin vorden.  Dette 
synspunkt  skyldes  den  omfattende  og vedvarende 
ungdomsarbejdsløshed,  der  optræder  side  og side 
med en voksende  kvalitativ  skævhed  mellem  udbud 
og efterspørgsel  på arbejdsmarkedet. 
1.13.  Udvalget  henleder  særlig  opmærksomheden 
på følgende  aspekter: 
— skævheden  mellem  på den  ene  side  uddannelsen 
og på den  anden  side  arbejdsmarkedets  krav,  her-
under  behovene  for sociale  infrastrukturer; 
— nødvendigheden  af en passende  vejledning  og 
uddannelse  på et tidligt  trin  af undervisningen, 
således  at det undgås,  at socialpolitiske  midler  må 
tages  i anvendelse  for at afbøde  svaghederne  i det 
traditionelle  uddannelsessystem,  idet  disse  midler 
primært  bør  anvendes  til at fremme  tilpasningen 
til den  teknologiske  og økonomiske  udvikling 
m.v. . . .; 
(!) EFT  nr. C 26 af 4. 3. 1970. 
(2) EFT  nr. C 88 af 6. 9. 1971  — side 6. — muligheden  for at skabe  uddannelsesformer  med 
henblik  på nye  stillinger,  hvortil  både  mænd  og 
kvinder  har adgang. 
28. 5. 77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 126/5 
1.14.  Generelt  er det udvalgets  opfattelse,  at Fon-
den i første  række  bør yde  tilskud  til uddannelsespro-
grammer,  der  munder  ud i konkrete  beskæftigelses-
muligheder,  som  bør  søges  tilvejebragt  med  andre 
EF-politiske  redskaber,  særlig  til fordel  for de mest 
sårbare  personkategorier  såvel  som  de sektorer  og 
regioner,  som  har beskæftigelsesproblemer,  men  hvor 
samtidig  beskæftigelsesmuligheder  er til stede  eller 
kan udvikles  i andre  erhverv. 
2. Særlige  bemærkninger  til ændringsforslagene  til 
afgørelse  71/66/EØF 
(bilag  I i Kommissionens  meddelelse) 
2.1. Udvalget  finder  Kommissionens  forslag  om til-
deling  af støtte  til private  organer  meget  værdifuldt 
og bifalder  på baggrund  af de nye  tildelingsbestem-
melser,  at de offentlige  myndigheder  gøres  finansielt 
ansvarlige  for  operationen.  Når  alene  medlemssta-
terne  bemyndiges  til at videregive  støtteansøgnin-
gerne,  forekommer  det imidlertid  nødvendigt  på ny 
at tage  stilling  til den  måde,  hvorpå  arbejdsmarkedets 
parter  har været  inddraget  i beslutningerne  om støtte-
tildeling,  og til de efterfølgende  konsultationer  på 
forskellige  niveauer  (virksomhed,  sektor,  region,  cen-
traladministration). 
2.2. Udvalget  er enig  med  Kommissionen  i, at Fon-
dens  interventionssatser  må  differentieres,  hvis  man 
vil, at der  skal  vises  virkelig  solidaritet  over  for  de 
lande  og regioner,  som  for tiden  er ramt  af struktur-
arbejdsløshed.  Derfor  går  Udvalget  ind  for  en 
ændring  af interventionssatsen  (65  % i stedet  for 
50 %) til fordel  for regioner,  som  i særlig  grad  er 
ramt  af strukturel  uligevægt,  eller  som  står  over  for 
nedgang  i en eller  flere  væsentlige  erhvervssektorer. i'anvendelse  af de ændrede  bestemmelser  i art.  8 i 
afgørelsen  af 1. februar  1971,  i særdeleshed  for  at 
imødegå  de problemer,  som  opstår  i kraft  af den  ved-
varende  økonomiske  krise. 
2.2.2.  Udvalget  beklager  dog,  at Kommissionen 
har i sinde  at udsætte  indførelsen  af disse  nye  støtte-
former,  som  går  videre  end  erhvervsuddannelses-  og 
mobilitetsmålsætningerne,  til et senere  tidspunkt.  Den 
foruroligende  beskæftigelsessituation  i alle  Fællesska-
bets regioner  kræver,  at nye  støtteformer  godkendes 
og iværksættes  straks,  for at traktatens  art.  123  kan 
gennemføres  fuldstændigt,  ifølge  hvilken  Fondens 
opgave  først  og fremmest  er at lette  arbejdskraftens 
adgang  til beskæftigelse  og fremme  den  geografiske 
og faglige  bevægelighed  inden  for Fællesskabet. 
2.2.3.  Under  forbehold  af disse  bemærkninger  er 
Udvalget  enig  i, at art.  8 i afgørelse  71/66/EØF  må 
ændres. 
2.2.4.  Udvalget  godkender  forslaget  om,  at der 
skal være  mulighed  for i en vis periode  at opretholde 
indtægten  for personer,  som  har mistet  deres  arbejde 
eller hvis  beskæftigelse  er nedsat  eller  suspenderet 
eller som  venter  på en uddannelse  eller  et arbejde  (jf. 
bilag  II, artikel  3, stk.  2 a), men  bemærker,  at denne 
form  for  intervention  ikke  må  forveksles  med 
arbejdsløshedsunderstøttelsen,  som  den  adskiller  sig 
fra ved sit formål,  som  er at hjælpe  til et nyt arbejde. 
Samtidig  minder  Udvalget  om,  at det ikke  er Social-
fondens  opgave  at gøre  tjeneste  som  udligningsmeka-
nisme  mellem  medlemsstaternes  forskellige  systemer 
til arbejdsløshedssikring,  og at måtte  anvende  andre 
midler  til på EF-plan  at nå frem  til en ligelig  beskyt-
telse  mod  ledigheden. 
2.2.1.  Ligeledes  godkender  Udvalget  Kommissio-
nens  forslag,  som  tager  sigte  på indførelse  af nye  for-
mer for støtte,  som  går videre  end  erhvervsuddannel-
ses- og mobilitetsmålsætningerne,  og erklærer  sig ind-
forstået  med,  at disse  nye  aktioner,  som  især  tager 
sigte  på forbedrede  ansættelsesvilkår  samt  oprettelse 
og opretholdelse  af arbejdspladser,  foretages  med  en 
interventionssats  på 35 %, selv  om den  af Kommis-
sionen  foreslåede  åbning  kun  delvis  svarer  til ønsker, 
Udvalget  flere  gange  har  fremsat  om  udvidelse  af 
Fondens  opgaver.  Udvalget  vil således  ikke  undlade 
at yde  sit bidrag  til fastlæggelsen  og iværksættelsen  af 
den nye  bistand,  som  Kommissionen  vil foreslå  Rådet 2.3. Udvalget  mener,  at Fonden  bør  være  tilstræk-
kelig  smidig  til hurtigt  at kunne  reagere  på forandrin-
ger på arbejdsmarkedet,  herunder  disses  konjunktu-
relle aspekter.  Det  henstilles  endvidere,  at Fondens 
regionale  effekt  ikke  svækkes,  og det understreges,  at 
der ikke  må ses bort  fra beskæftigelsesproblemernes 
strukturelle  aspekter.  Noget  sådant  ville  være  i mod-
strid  med  selve  Fondens  grundlag  og de mål,  som  den 
har i henhold  til traktaten,  og som  i første  række  gør 
den til et redskab  til løsning  af strukturelle  problemer, 
mens  det for de konjunkturelle  problemers  vedkom-
mende  er mere  effektivt  at anvende  andre  beskæfti-
Nr. C 126/6 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 28. 5. 77 
gelsespolitiske  redskaber.  Kun  med  disse  udtrykkelige 
forbehold  kan  Udvalget  godkende,  at princippet  om 
et forud  fastsat  forhold  mellem  tildelinger  efter  arti-
kel 4 og tildelinger  efter  artikel  5 opgives. 
2.3.1.  Resultaterne  af en sådan  foranstaltning  bør 
vurderes  i forhold  til ovennævnte  målsætninger,  og 
denne  vurdering  bør  indgå  i årsberetningen,  som  bør 
forelægges  Det økonomiske  og sociale  Udvalg. 
2.4. Udvalget  noterer  sig,  at Kommissionen  for-
pligter  sig til at opretholde  muligheden  for i fremtiden 
at ændre  afgørelsen  af 1. februar  1971,  og at tillægge 
Fonden  nye  opgaver  inden  for  rammerne  af EØF-
traktatens  artikel  123.  Udvalget  mener  derfor,  at en 
ny genbehandling  af reglerne  for Fondens  funktion 
bør kunne  ske i fremtiden  på grundlag  af traktatens 
artikel  126. 3.3. Udvalget  har  intet  at indvende  mod  forslaget 
om bortfald  af listen  med  nærmere  regler  for tilskud 
til ydelser  i henhold  til forordning  EØF  2397/71. 
3.4. Udvalget  finder,  at tildelinger  fra Fonden  på 
grundlag  af omkostningsoverslag  må  betragtes  som 
en mærkbar  forbedring  af proceduren.  Dette  forud-
sætter  imidlertid: 
— en forudgående  analyse  af de  gennemsnitlige 
udgifter  til operationerne; 
— præcise  retningslinjer  på beskæftigelsesområdet 
for tildeling  af støtte  fra Fonden; 
— høring  af arbejdsmarkedets  parter  på tidspunktet 
for beslutningstagningen. 
3. Særlige  bemærkninger  til ændringsforslagene  til 
gennemførelsesforordningerne  til Rådets  afgørelse 
nr. 71/66/EØF 
(bilag  II og III Kommissionens  meddelelse) 
3.1. Udvalget  går ind  for en udvidelse  af Fondens 
muligheder  for  intervention  til fordel  for  kvinders 
beskæftigelse. 
3.2. Udvalget  godkender  ligeledes  forslaget  om at 
åbne  for bistand  fra Fonden  til fordel  for personer, 
som leder  en  lille  virksomhed,  særlig  af 
håndværksmæssig  karakter,  og  personer,  som  er 
direkte  beskæftiget  i selvstændig  virksomhed  i land-
bruget,  og som  overgår  til anden  selvstændig  virk-
somhed. 
3.2.1.  Udvalget  ønsker  desuden,  at der  gives  ad-
gang  til bistanden  til personer,  som  er direkte  beskæf-
tiget  i selvstændig  virksomhed  inden  for landbruget, 
og som  overgår  til anden  selvstændig  virksomhed  af 
ligeledes  landbrugsmæssig  karakter. 
3.2.2.  Udvalget  mener  endvidere,  at Fonden  især 
skal yde  tilskud  til oplysnings-  eller  uddannelsespro-
jekter  til fordel  for unge  eller  lønmodtagere,  der har 
besluttet  sig til: 
— at etablere  sig  som  selvstændig,  navnlig  som 
håndværker, 
— at oprette  en virksomhed  eller  overtage  ledelsen 
af en virksomhed. 3.5. Udvalget  understreger  sin  interesse  for  en 
at fremskynde  tildelingen  af støtte  ved at anvende  den 
terventionsansøgningerne  og  muliggør  godkendelsen 
af disse  ved  regnskabsårets  begyndelse.  Samtidig  vil 
Udvalget  dog  henlede  opmærksomheden  på de risici, 
der knytter  sig til en samlet  forudgående  indgivelse  af 
støtteansøgninger,  for så vidt  som  dette  øger  indfly-
delsen  fra de enkelte  medlemsstaters  centrale  myndig-
heder  og således  fremmer  et kvoteringssystem.  Såle-
des bør  denne  fremgangsmåde  hverken  reducere 
arbejdsmarkedets  parters  uundværlige  medvirken,  på 
nationalt  såvel  som  på EF-plan,  eller  svække  Kom-
missionens  rolle  i udfoldelsen  af EF-solidariteten. 
3.6. Udvalget  noterer  sig,  at Kommissionen  ønsker 
at fremskynde  tildelingen  af støtte  ved at anvende  den 
størst  mulige  andel  af bevillingerne  ved  begyndelsen 
af det regnskabsår,  i løbet  af hvilket  det enkelte  pro-
jekt skal  gennemføres. 
3.7. Udvalget  går ind  for princippet  om,  at Kom-
missionen  forud  for det enkelte  regnskabsår  fastsæt-
ter årlige  retningslinjer  — hvoraf  nogle  gælder  for en 
treårsperiode  — som  fastlægger  prioritering  af Fon-
dens  interventioner.  En sådan  fremgangsmåde  vil især 
gøre  det muligt  for Fondens  forvaltning  at kende  de 
retningslinjer,  efter  hvilke  Kommissionen  vurderer 
ansøgningerne.  Dog  må  det  påses,  at sådanne  ret-
ningslinjer  ikke  forhindrer,  at en tilpasning  til foran-
dringer  på arbejdsmarkedet  sker  hurtigere,  end  det 
før har været  tilfældet. 
3.8. Ligeledes  går Udvalget  ind for ydelse  for for-
skud,  dog  under  forbehold  af de i pkt.  3.4.  nævnte 
forudsætninger. 
28. 5. 77 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 126/7 
4. Særlige  bemærkninger  til bilag  IV til VIII 
4.1. Udvalget  godkender  forslagene  til afgørelser 
som fremlagt  i bilag  IV og VIII  i Kommissionens 
meddelelse.  Disse  forslag  bliver  især  nødvendige  efter 
de ændringer,  som  Kommissionen  agter  at få indført 
i forordning  EØF  2396,  og efter  den  foreslåede 
ophævelse  af forordning  (EØF)  nr. 2397  (bilag  II til 
meddelelsen). 
4.2. Vedrørende  ophævelsen  af tidsfristen  for gen-
nemførelsen  af de afgørelser,  som  er omtalt  i bilag  V, 
VI, VII og VIII,  og som  Udvalget  iøvrigt  godkender, 
skal det  dog  understreges,  at det  tidligere  er blevet 
hørt om  forslagene  om fornyelse  af disse  afgørelser. 
Når Kommissionen  foreslår,  at genbehandlingen  af disse  afgørelser  fremtidig  skal  foretages  i takt  med 
deres  gennemførelse,  en udvikling  som  Kommissio-
nen skal  gøre  status  over  i den  årlige  beretning,  den 
forelægger  Rådet  og Europa-Parlamentet,  finder  Ud-
valget,  at det ville  være  naturligt,  om Kommissionen 
tillige  forelægger  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
denne  beretning. 
5. Særlige  bemærkninger  til bilag  IX 
5.1. Udvalget  godkender  forlængelsen  af gennem-
førelsesfristerne  for de fire  i dette  bilag  nævnte  afgø-
relser  til 31. december  1977,  idet  man  derved  undgår 
enhver  afbrydelse  i finansieringen  af Fondens  virk-
somhed. 
Bruxelles,  den  28. april  1977. 
Basil  de FERRANTI 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om de multilaterale  handelsforhandlinger  inden  for GATT 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  ifølge  dets  forretningsorden,  især  artikel  20, 
stk. 4, på sin  148.  plenarforsamling  afholdt  i Bruxelles,  den  27./28.  april  1977  sin 
udtalelse  om det nævnte  emne. 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til beslutning  truffet  den 16. decem-
ber 1976  af dets  præsidium  om  som  svar  på ønske 
fremsat  af Afdelingen  for  forbindelser  med  tredje-
lande  om under  afviklingen  af de multilaterale  han-
delsforhandlinger  inden  for GATT  at give  udtryk  for 
reaktionerne  i de økonomiske  og sociale  kredse,  der 
er repræsenteret  inden  for Udvalget,  at pålægge  afde-
lingen  at tilrettelægge  arbejdet  hermed, 
under  henvisning  til dets  forretningsorden,  især  arti-
kel 20, stk.  4, 
under  henvisning  til dets  tidligere  udtalelser  om disse 
forhandlinger  og især  dets  udtalelse  af 24. maj  1973 
om »Kommissionens  meddelelse  til Rådet  om  udar-bejdelse  af en samlet  plan  for de forestående  multila-
terale  forhandlinger  inden  for GATT«  (*), 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ord-
føreren,  hr. Claude  Evain, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen 
for forbindelser  med  tredjelande  på mødet  den  19. 
April  1977, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  148.  ple-
narforsamling  den 27. og 28. april  1977,  og 
ud fra følgende  betragtning 
(x) EFT  nr. C 115  af 28. september  1974.