[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 5.10.2009

KOM(2009) 517 endelig

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2010 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande for Sortehavet

BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Formålet med forslaget

Som følge af Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af EU den 1. januar 2007 og i forlængelse af bevarelsesforanstaltninger, der allerede er gennemført i 2008 og 2009, er formålet med forslaget at fastsætte medlemsstaternes fiskerimuligheder og de dertil knyttede betingelser for de kommercielt vigtigste fiskebestande i Sortehavet for 2010.

Den generelle baggrund

Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik skal den fælles fiskeripolitik sikre, at de levende akvatiske ressourcer udnyttes på en økonomisk, miljømæssigt og socialt bæredygtig måde. Den årlige fastsættelse af fiskerimuligheder i form af samlede tilladte fangstmængder (TAC'er), kvoter og fiskeriindsatsbegrænsninger er et vigtigt værktøj til at nå disse mål.

Fiskerimulighederne i Sortehavet og de dertil knyttede betingelser blev for første gang fastsat ved EF-lovgivning i 2008.

I disse første forsigtighedsbaserede EF-forvaltningsforanstaltninger for Sortehavet opfordres de nationale myndigheder, de berørte parter og forskersamfundet til at forbedre kontrollen med fangster og landinger og til at forbedre dataenes kvalitet med henblik på bedre videnskabelige og økonomiske analyser.

Disse foranstaltninger vil endvidere styrke Fællesskabets stilling i drøftelserne inden for rammerne af et eventuelt kommende regionalt fiskeriforvaltningsorgan med deltagelse fra alle Sortehavslandene.

Indtil der er udviklet en mere avanceret og integreret plan for forvaltningsforanstaltninger for bæredygtigt fiskeri i denne region, som skal aftales på multilateralt plan, er formålet med dette forslag at foreslå bevarelsesforanstaltninger for 2010 i tråd med punkt 4 og 5 og punkt 7-9 i Kommissionens meddelelse om høringen om fiskerimuligheder for 2010[1].

Det tilstræbes, at Rådet vedtager udkastet til forordning i oktober 2009.

Forslaget indeholder forvaltningsforanstaltninger til fastsættelse af Fællesskabets TAC'er og kvoter og dertil knyttede tekniske foranstaltninger.

Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører

Der findes ingen fiskeribevarelsesforanstaltninger på multilateralt plan.

Dette forslag ligger i forlængelse af forordningen for 2009, dvs. Rådet forordning (EF) nr. 1139/2008 af 10. november 2008.

Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål

De foreslåede foranstaltninger er udarbejdet i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål og er i tråd med Fællesskabets politik for bæredygtig udvikling.

2. HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE

Høring af interesserede parter

De to pågældende medlemsstater er klar over, at Kommissionen har til hensigt at forelægge bevarelsesforanstaltninger for Sortehavet i tråd med de regler, der er fremlagt i Kommissionens høring om fiskerimulighederne for 2010.

GD MARE indbød den 5. juni 2009 fiskerikonsulenter fra Rumænien og Bulgarien til at drøfte følgerne af forårets STECF-rapport om årets revision af TAC'en for pighvar som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1139/2008. Begge medlemsstaterne har reageret skriftligt og har efter fælles overenskomst anmodet om en forøgelse af TAC'en for pighvar til 130 tons.

I lyset af erklæringen fra STECF af 17. juli 2009 må enhver mulighed for at øge TAC'en for pighvar udelukkes. Der har imidlertid endnu ikke fundet nogen strukturerede høringer sted med de to medlemsstaters myndigheder og interesseparter. Der er planlagt afholdt sådanne høringer i begyndelsen af september 2009.

Ekspertbistand

Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) indkaldte to arbejdsgrupper bestående af forskere fra Sortehavsregionen (Bulgarien, Rumænien, Tyrkiet og Ukraine) i marts og juli 2009. Grupperne udarbejdede rapporter med en beskrivelse af situationen for bestandene af brisling og pighvar i Sortehavet, med særlig vægt på Fællesskabets farvande. Rapporterne blev sendt til STECF, som tog pighvarfiskeriet i Sortehavet op til revision på plenarmødet i april 2009, mens både brisling og pighvar blev taget op på mødet i København den 13.-17. juli 2009.

STECF gav den 17. juli 2009 videnskabelig rådgivning om fiskerimulighederne i Sortehavet i 2010[2].

STECF noterer sig, at pighvarbestanden bør klassificeres i kategori 10 ifølge Kommissionens høring om fiskerimulighederne for 2010, hvilket betyder, at TAC'en for pighvar bør reduceres med mindst 25 % i forhold til TAC for 2009, dvs. fra 100 t til 75 t. Der bør gennemføres genopretningsforanstaltninger, herunder reduktion af fiskeriindsatsen og indførelse af mere selektive fiskeredskaber. Der er ingen nye oplysninger, der taler for en ændring i den nuværende 50/50-tildelingsnøgle mellem de pågældende to medlemsstater.

For brisling foreslår STECF, at denne bestand klassificeres i kategori 6, hvilket betyder, at der ikke fastsættes nogen EU-TAC for denne bestand. Kategori 6 vælges således i en situation, hvor bestandens tilstand er ukendt, og STECF anbefaler en passende fangst. TAC'en bør tilstræbes fastsat i overensstemmelse med STECF's rådgivning, men må højst ændres med 15 %. Da der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger om bestandens størrelse, bør TAC'en forblive uændret.

Konsekvensanalyse

Forslaget går ud på, at de tilladte fangstmængder for 2009 mindskes betydeligt. De sandsynlige konsekvenser for fiskerisektoren blev undersøgt i samråd med de nationale myndigheder og med eksperter og forskere fra de pågældende to medlemsstater i 2007 og 2008. De foreslåede nedskæringer kræver, at der vedtages ledsageforanstaltninger, som bør drøftes med de pågældende medlemsstater.

Hvad fiskerimulighederne for pighvar i 2009 angår, har det bulgarske pighvarfiskeri været lukket på nationalt plan og på EU-plan siden den 1. april. Fiskeriet er sæsonlukket fra den 15. april til den 15. juni. Til kontrol med fangster og landinger er der planlagt et kontrolbesøg fra Kommissionens inspektører i oktober 2009.

Anvendes 2010-reglerne om fiskemuligheder på brisling, betyder det, at den ikke-tildelte TAC for 2009 bør forblive uændret. Dette vil ikke skabe vanskeligheder i betragtning af, at Bulgariens og Rumæniens kombinerede årlige fangster i de seneste år tegner sig for mindre end halvdelen af denne mængde.

I betragtning af at pighvarfiskeriet er steget betydeligt i Bulgarien i 2009, og at den årlige kvote var opbrugt den 1. april 2009, bør gennemførelsen af TAC- og kvote-reduktionerne på kort sigt føre til meget betydelige begrænsninger i det bulgarske fiskeri.

Forslaget bør grundlæggende ses som en fortsættelse af foranstaltningerne for 2008 og 2009, der tog sigte på at skabe betingelserne for langsigtet bæredygtig udnyttelse i området.

3. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

Retsgrundlag

Retsgrundlaget for forslaget er Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002, særlig artikel 20.

4. BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER

Der kan blive behov for justering af flådekapaciteten som forudset i de operationelle programmer til gennemførelse af foranstaltninger under Den Europæiske Fiskerifond i de pågældende to medlemsstater. Forslaget har ikke desto mindre ingen konsekvenser for EU's budget.

5. YDERLIGERE OPLYSNINGER

Detaljeret redegørelse

Forslaget fastsætter medlemsstaternes fiskerimuligheder i Sortehavet for 2010. Medlemsstaterne tildeles TAC'er og kvoter som fastsat i bilag I. De foreslåede tal er baseret på Kommissionens høring om fiskerimulighederne for 2010.

De tekniske foranstaltninger, der ledsager de kvantitative restriktioner, består af forbud mod pighvarfiskeri fra den 15. april til den 15. juni, en mindstelandingsstørrelse for pighvar på mindst 45 cm og anvendelse af en mindstemaskestørrelse for bundsatte garn til fiskeri efter pighvar på 400 mm. Afviklingsperioden for anvendelse af mindre net er nu udløbet.

Der fastsættes et forbud mod ”high-grading” for alle kvotebelagte arter. Det overordnede sigte med forbuddet mod high-grading er at begrænse udsmid. Et forbud mod high-grading indebærer et forbud mod udsmid af arter, som der er fastsat kvoter for, og som legalt kan fanges og landes i henhold til Fællesskabets fiskerilovgivning.

Kommissionen fremmer også samarbejde om fiskeriforvaltning mellem tredjelande, der støder op til Sortehavet, inden for rammerne af bilaterale samråd med Tyrkiet og Ukraine og gennem relevante regionale fiskeriorganisationer, f.eks. GFCM (Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet).

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2010 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande for Sortehavet

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik[3], særlig artikel 20,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 847/1996 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år[4], særlig artikel 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet træffe de nødvendige foranstaltninger for så vidt angår adgang til farvande og ressourcer samt bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri.

(2) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte fiskerimulighederne for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper og fordele disse muligheder mellem medlemsstaterne.

(3) For at fiskerimulighederne skal kunne forvaltes effektivt, bør der fastsættes nærmere betingelser for udøvelse af fiskeri.

(4) Artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 indeholder definitioner, der er relevante for fordelingen af fiskerimuligheder.

(5) Ifølge artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96 skal det fastlægges, hvilke bestande de i den forordning fastsatte forskellige foranstaltninger skal gælde for.

(6) For at bidrage til bevarelsen af fiskebestandene bør der i 2010 iværksættes en række supplerende foranstaltninger vedrørende de tekniske betingelser for fiskeri.

(7) Nedsættelsen af den samlede tilladte fangstmængde (TAC) for brisling foregriber ikke de fremtidige niveauer for denne bestand, som bør tage hensyn til fiskerivirksomheden i andre lande ved Sortehavet.

(8) Fiskerimulighederne bør udnyttes i overensstemmelse med de gældende EF-retsforskrifter på området, navnlig Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik[5] og Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer[6].

(9) For at sikre korrekt håndhævelse og kontrol bør maskestørrelsen måles efter Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 af 10. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 850/98 for så vidt angår bestemmelse af maskestørrelse og vurdering af trådtykkelse i fiskenet[7].

(10) Med henblik på at begrænse udsmid er det hensigtsmæssigt at forbyde high-grading for alle kvotebelagte arter, dvs. forbud mod udsmid af kvotebelagte arter, som legalt kan fanges og landes i henhold til Fællesskabets fiskerilovgivning.

(11) For at sikre EF-fiskernes udkomme er det vigtigt at åbne for disse fiskerier fra den 1. januar 2010. I betragtning af sagens hastende karakter er det absolut nødvendigt, at der gives en undtagelse fra den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I Genstand, anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1 Genstand

Ved denne forordning fastsættes fiskerimulighederne for 2010 for visse fiskebestande i Sortehavet og de dertil knyttede betingelser for udnyttelse af disse fiskerimuligheder.

Artikel 2 Anvendelsesområde

1. Denne forordning gælder for EF-fiskerfartøjer (EF-fartøjer), der fisker i Sortehavet.

2. Uanset stk. 1 gælder denne forordning ikke for fiskeri, som udelukkende udøves med henblik på videnskabelige undersøgelser, der udføres med tilladelse fra en medlemsstat og under dennes myndighed, og som Kommissionen og den medlemsstat, i hvis farvande undersøgelserne foregår, på forhånd er blevet underrettet om.

Artikel 3 Definitioner

Ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002 gælder følgende definitioner i denne forordning:

a) "GFCM": Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet

b) "Sortehavet": det geografiske GFCM-underområde som defineret i resolution GFCM/31/2007/2

c) "samlet tilladt fangstmængde (TAC)": den mængde, det hvert år er tilladt at fange af hver bestand

d) "kvote": en andel af den TAC, som er tildelt Fællesskabet, en medlemsstat eller et tredjeland.

KAPITEL II Fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser

Artikel 4 Fangstbegrænsninger og fordeling heraf

Fangstbegrænsningerne, fordelingen heraf mellem medlemsstaterne samt yderligere betingelser, jf. artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96, fremgår af bilag I til nærværende forordning.

Artikel 5 Særlige fordelingsbestemmelser

Fordelingen af fangstbegrænsninger mellem medlemsstaterne, jf. bilag I, berører ikke følgende:

1) udveksling, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

2) omfordelinger, jf. artikel 21, stk. 4, artikel 23, stk. 1, og artikel 32, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2847/93 og artikel 23, stk. 4, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2371/2002

3) supplerende landing, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96

4) nedsættelser, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96 og artikel 23, stk. 4, første afsnit, i forordning (EF) nr. 2371/2002.

Artikel 6 Betingelser for fangster og bifangster

1. Fisk fra bestande, for hvilke der er fastsat fangstbegrænsninger, må kun opbevares om bord eller landes, hvis fangsterne er taget af fiskerfartøjer fra en medlemsstat, der har fået tildelt en kvote, og hvis denne kvote ikke er opbrugt.

2. Alle landinger afskrives på kvoten eller, hvis Fællesskabets andel ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på Fællesskabets andel.

Artikel 7 Forbud mod high-grading

Alle kvotebelagte arter, der fanges, skal bringes om bord og efterfølgende landes, medmindre dette strider mod forpligtelser i Fællesskabets fiskerilovgivning om tekniske foranstaltninger og kontrol- og bevaringsforanstaltninger, navnlig nærværende forordning og forordning (EF) nr. 2847/93, (EØF) nr. 93/1993 og (EF) nr. 2371/2002.

Artikel 8 Tekniske overgangsforanstaltninger

De tekniske overgangsforanstaltninger fremgår af bilag II.

KAPITEL III Afsluttende bestemmelser

Artikel 9 Dataoverførsel

Når medlemsstaterne i henhold til artikel 15, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2847/93 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af fisk, skal de anvende de bestandskoder, som fremgår af bilag I til nærværende forordning.

Artikel 10 Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Den finder anvendelse fra 1. januar 2010.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Rådets vegne

Formand

BILAG

Fangstbegrænsninger og dertil knyttede betingelser for forvaltningen fra år til år af fangstbegrænsninger for EF-fartøjer i områder, hvor der er fastsat fangstbegrænsninger

I nedenstående skemaer fastsættes TAC'er og kvoter (i tons levende vægt, medmindre andet er angivet) pr. bestand, fordelingen mellem medlemsstaterne og dertil knyttede betingelser for kvoteforvaltning fra år til år.

Fiskebestandene er for hvert område anført i alfabetisk rækkefølge efter arternes latinske navn. I disse skemaer anvendes følgende koder for de forskellige arter:

Videnskabeligt navn | Alfa-3-ISO-kode | Almindeligt anvendt navn |

Psetta maxima | TUR | Pighvar |

Sprattus sprattus | SPR | Brisling |

Art: | Pighvar | Område: | Sortehavet |

Psetta maxima |

Bulgarien Rumænien | 38 38 | Præventiv TAC. Artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes. Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes ikke. Artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes. |

EF | 76 |

TAC | Ikke relevant |

Art: | Brisling | Område: | Sortehavet |

Sprattus sprattus |

Præventiv TAC. Artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes. Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes ikke. Artikel 5 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes. |

EF | 12750 (1) |

TAC | Ikke relevant |

(1) Må kun fanges af fartøjer, der fører bulgarsk eller rumænsk flag.

BILAG II

TEKNISKE OVERGANGSFORANSTALTNINGER

1. Det er ikke tilladt at fiske efter pighvar i perioden 15. april - 15. juni i Fællesskabets farvande i Sortehavet.

2. Mindstemaskestørrelsen for bundsatte garn til fiskeri efter pighvar er 400 mm.

3. Mindstelandingsstørrelsen for pighvar er 45 cm samlet længde målt i overensstemmelse med artikel 18 i forordning (EF) nr. 850/98.

[1] KOM(2009) 224 af 12. maj 2009.

[2] STECF review of Scientific Advice for 2010 Part I, s. 159-160.

[3] EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

[4] EFT L 115 af 9.5.1996, s. 3.

[5] EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1.

[6] EFT L 125 af 27.4.1998, s. 1.

[7] EUT L 151 af 11.6.2008, s. 5.