EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 15.7.2015 COM(2015) 341 final 2015/0149(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om opstilling af rammer for energieffektivitetsmærkning og om ophævelse af direktiv 2010/30/EU (EØS-relevant tekst) {SWD(2015) 139 final}

{SWD(2015) 140 final}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET 1.1.Formålene med forslaget Den 25. februar 2015 bekendtgjorde Kommissionen i sin rammestrategi for en modstandsdygtig energiunion med en fremadskuende politik for klimaforandringer en revision af direktivet om energimærkning for yderligere at udnytte det potentiale, der ligger i energieffektivitetstiltag, og den dermed forbundne reduktion af Den Europæiske Unions energiafhængighed. Energimærkning er positivt for miljøet, fordi kunderne kan få præcise, relevante og sammenlignelige oplysninger om energirelaterede produkters energieffektivitet og -forbrug, uanset hvor de er i Unionen og får dermed mulighed for at træffe velunderbyggede omkostningseffektive og miljøvenlige indkøbsbeslutninger, der både er til gavn for miljøet og sparer penge. 1.2.Overensstemmelse med eksisterende politiske bestemmelser på området For 2030 har Det Europæiske Råd i oktober 2014 fastsat et vejledende mål på EU-plan på mindst 27 % forbedring af energieffektiviteten, som vil blive genovervejet senest i 2020 med sigte på EU-niveau på 30 %. Det Europæiske Råd fastsatte også som mål at nedbringe drivhusgasemissionerne med 40 % frem til 2030. Dette forslag er en opfølgning af rammestrategien for energiunionen og skal erstatte direktiv 2010/30/EU om angivelse af energirelaterede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede produktoplysninger. Dette forslag fremsættes nu efter en evaluering af direktivet. Produktspecifikke forordninger vedtaget i medfør af direktivet forbliver i kraft, men vil blive taget op til revision. Dette initiativ er i overensstemmelse med EU’s energi- og klimapolitik, idet det opdaterer og gør bestående EU-ret om energimærkning mere effektiv. 1.3.Overensstemmelse med andre EU-politikker Energimærkning forbedrer varers fri bevægelighed ved at sikre, at der ikke indføres national energimærkning i medlemsstaterne. Det forbedrer også de europæiske virksomheders konkurrenceevne ved at tilskynde dem til at innovere, ved at give dem en først-på-markedet-fordel, ved at sikre lige vilkår med producenter i tredjelande gennem øget markedsovervågning, og ved at give en stigning i virksomhedernes fortjenstmargin på energieffektive produkter, som har en højere indkøbspris, men som giver slutbrugerne besparelser i løbet af produktets livscyklus. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET 2.1.Retsgrundlag Forslaget er baseret på artikel 194, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), som er retsgrundlaget for energiforanstaltninger. Det synes muligt for energieffektivitetsmærkning at have artikel 114 som retsgrundlag (direktivet om energimærkning fra 1992 havde, i mangel af en bestemmelse i traktaten om energi, et sådant retsgrundlag), men der er risiko for, at dette utilsigtet kan begrænse medlemsstaternes lovgivning vedrørende formidling af oplysninger om energirelaterede produkter, der kan være et supplement til energimærket. Energieffektivitetsmærkning er begrænset til energi- og ressourceforbruget i produktets brugsfase. Endelig anses det for passende, eftersom traktaten indeholder et specifikt retsgrundlag for energi, at anvende dette. 2.2.Nærhedsprincippet EU's stadig mere omfattende lovgivning om energieffektivitet afspejler energiforbrugets stigende betydning som en politisk og økonomisk udfordring og dets tætte sammenhæng med politikområder som sikkerhed for energiforsyningerne, klimaændringer, bæredygtighed, miljø, indre marked og økonomisk udvikling. Hidtil har det ikke været muligt for medlemsstaterne at nå målene for energieffektivitet alene. Derfor er det nødvendigt at gøre noget på EU-plan for at lette iværksættelse af aktiviteter på nationalt plan. Det er afgørende at sikre lige konkurrencevilkår for producenterne og forhandlerne med hensyn til energiforbrugsoplysninger til kunder for et bestemt produkt, som er til salg i hele EU’s indre marked. Derfor er der behov for retligt bindende EU-dækkende regler. For så vidt angår markedsovervågning, er det en aktivitet, som gennemføres af myndighederne i Den Europæiske Unions medlemsstater. For at være effektiv skal markedsovervågningsindsatsen være ensartet i hele Unionen, ellers undergraves det indre marked, og der er intet incitament for virksomhederne til at investere ressourcer i udformning, fremstilling og salg af energieffektive produkter. Oprettelsen af en produktdatabase vil bidrage til at gøre markedsovervågningen mere effektiv. 2.3.Proportionalitetsprincippet

I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet går de foreslåede ændringer ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de fastlagte mål. De ændringer, som ved denne forordning indføres i den eksisterende lovgivningsmæssige ramme, vil forbedre dens klarhed og gennemførlighed. Leverandørerne vil være forpligtet til at angive forskellige oplysninger i den nye produktdatabase, men det er oplysninger, som de allerede nu skal fremsende til de nationale markedsovervågningsmyndigheder efter anmodning, således at den yderligere byrde betragtes som minimal og står i forhold til den nytte for håndhævelse og gennemsigtighed, som produktdatabasen forventes at medføre. Yderligere drøftelse af forslagets proportionalitet findes i kapitel 8 i konsekvensanalysen. 2.4.Reguleringsmiddel/reguleringsform Den foreslåede ændring fra et direktiv til en forordning tager højde for Kommissionens overordnede mål om at forenkle de lovgivningsmæssige rammer for medlemsstaterne og de økonomiske operatører og til behovet for at sikre en ensartet anvendelse og gennemførelse af den foreslåede lovgivning i hele Unionen. 3.RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER 3.1.Efterfølgende evaluering af eksisterende lovgivning Kommissionen har foretaget en efterfølgende evaluering af direktivet om energimærkning og specifikke aspekter af direktivet om miljøvenligt design i et arbejdsdokument, som ledsager forslaget (SWD(2015) 143). De væsentligste resultater heraf er: 1.Foranstaltningerne vedrørende miljøvenligt design og energimærkning er effektive, idet de fører til konkrete og betydelige energi- og omkostningsbesparelser. 2.Der er ingen hindringer for den frie bevægelighed af energirelaterede produkter i Den Europæiske Unions indre marked. 3.Fordelene er større end omkostningerne, både for virksomhederne og for samfundet som helhed. Energimærkning er en af de vigtigste drivkræfter for innovation, forbrugerefterspørgsel og konkurrence. Jo mere ambitiøse kravene er til de bedste energiklasser, jo mere får virksomhederne mulighed for at differentiere deres produkter på en positiv måde og stimulere innovation. 4.De fleste forbrugere genkender og forstår energimærket, og det indgår i deres indkøbsbeslutninger. 5.Indførelsen af en A+-klasse og højere klasser i direktivet om energimærkning i 2010 mindskede effektiviteten af energimærket til at motivere forbrugerne til at købe mere effektive produkter. Nogle af de piktogrammer, der anvendes til at repræsentere andre parametre på energimærket er også vanskelige at forstå. 6.Tendensen går i retning af køb af større produkter, som er effektive og således opnår en høj energiklasse, men som har et langt større absolut energiforbrug end mindre apparater af samme type. 7.En svag håndhævelse fra de nationale markedsovervågningsmyndigheders side bidrager til manglende overholdelse og reducerer de planlagte energibesparelser med skønsvis 10 %. Se også afsnit 3. 8.Foranstaltninger for visse produkter opviser ambitionsniveauer, som er for lave i forhold til, hvad der er teknisk og økonomisk muligt. 9.Selv om nogle foranstaltninger har været rettet mod andre miljøvirkninger end energiforbruget i brugsfasen, er der potentiale for yderligere reduktion af sådanne virkninger. 10.Hvad effektivitet angår, er reguleringsprocessen for lang (i gennemsnit 49 måneder), hvilket sommetider medfører, at forældet teknisk og forberedende arbejde lægges til grund for politiske beslutninger, navnlig for elektroniske produkter i hastig udvikling. 11.De to direktiver supplerer hinanden og deres gennemførelse foregår i det store hele på en sammenhængende måde. 12.For en række produkter er de lave energimærkeklasser tomme, fordi kravene til miljøvenligt design har fjernet modeller med dårlige energipræstationer, og producenterne har reageret på de teknologiske fremskridt ved at fremstille stadig mere effektive produkter. Uden en fuldstændig A-G-skala til sammenligning undermineres energimærkets relevans for forbrugerne. 13.EU-merværdi opstår ved at de harmoniserede rammebestemmelser nedbringer omkostningerne for producenterne og gør EU til en trendsætter inden for internationale forskrifter og standardisering.

14.Politikken har fortsat relevans i forbindelse med EU’s mål for energieffektivitet efter 2020. Den kan også bidrage til ressourceeffektivitet og den cirkulære økonomi. 15.Forbrugeroplysning er stadig yderst vigtig i den digitale tidsalder. Forordningerne om energimærkning er for nylig blevet tilpasset for også at vise energimærket på internettet. 16.For så vidt angår bidraget fra kravet om, at reklamer skal indeholde en henvisning til energiklassen (artikel 4, litra c)), kunne virkningen ikke kvantificeres, men evalueringen viste, at det afhjælper en informationsbrist på markedet. 17.Kravene til offentlige indkøb (artikel 9, stk. 1) blev allerede evalueret i 2011, og er derfor blevet fjernet fra direktivet om energimærkning og medtaget i ændret form i direktivet om energieffektivitet. 18.Ud fra mediedækningen i de senere år står det klart, at fordelene ved politikken ikke er blevet tilstrækkelig kommunikeret. 3.2.Høring af interesserede parter Der blev gennemført en offentlig høring fra den 31. august til den 30. november 2013 på "Kom til orde i Europa" -websiden. En længere udgave af undersøgelsen var målrettet mod interessegrupper, offentlige organer og eksperter, medens en kortere undersøgelse var målrettet mod forbrugere og individuelle detailhandlere og producenter. Der blev modtaget 138 besvarelser af den længere undersøgelse, heraf 58 fra producenter og deres interessegrupper, 20 fra offentlige organer, 13 fra miljøinteressegrupper og 9 fra forbrugerorganisationer. Der blev modtaget 197 svar på den kortere undersøgelse, heraf 127 fra forbrugere, 40 fra detailhandlere og 30 fra producenter. Et detaljeret resumé om respondenter og svar blev offentliggjort i februar 2014. Der blev afholdt tre møder for interesserede parter: den 27. juni 2013, den 14. oktober 2013 og den 18. februar 2014. I forbindelse med det sidste kontrahentmøde afholdt Kommissionen et interessepartsmøde den 19. februar 2014 om resultaterne af test af et foreløbigt sæt energimærkemodeller og de foreslåede energimærkemodeller til yderligere test. 3.3.Ekspertbistand To undersøgelser blev specifikt iværksat for at forberede revisionen: –en undersøgelse vedrørende evaluering af direktivet om energimærkning og visse aspekter af direktivet om miljøvenligt design, som afsluttedes i juni 2014; –en undersøgelse af energimærkets virkning – og af potentielle ændringer af det – på forbrugernes forståelse og indkøbsbeslutninger, som afsluttedes i oktober 2014. Begge undersøgelser er offentliggjort på Kommissionens websted Europa. 3.4.Konsekvensanalyse Konsekvensanalysen (SWD(2015) 139) ledsager dette forslag og er offentliggjort på Kommissionens websted Europa sammen med positiv udtalelse fra Udvalget for Forskriftskontrol (SEC(2015) 323), der blev vedtaget den 16. juni 2015. Som opfølgning af den ovennævnte evaluering behandler konsekvensanalysen en række problemer med det nuværende direktiv samt specifikke elementer i direktivet om miljøvenligt design. Sidstnævnte direktiv er der ifølge analysen ikke grund til at følge op på med lovgivningsmæssige tiltag på nuværende tidspunkt. De to vigtigste problemer vedrørende direktivet om energimærkning er mindsket effektivitet af energimærket og manglende overholdelse på grund af en svag håndhævelse. Lange reguleringsprocesser, som fører til forældet teknisk og forberedende arbejde blev også fremhævet. Den endelige valgte løsning var at forbedre den nuværende rammelovgivning om energimærkning, at kræve at mærkede produkter registreres i en ny database, forbedre den retlige struktur ved at ændre det nuværende direktiv om energimærkning til en forordning, at bringe den i overensstemmelse med forordningen om markedsovervågning og at finansiere fælles EU-markedsovervågningstiltag. Dette forslag gennemfører lovgivningsdelen af den løsning, som er valgt i konsekvensanalysen. Yderligere ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger, der er planlagt for at gennemføre denne løsning, er beskrevet i den rapport til Europa-Parlamentet og Rådet, som ledsager dette forslag. 3.5.Lovmæssig egnethed og forenkling

Den positive effekt på indtægterne (anslås til 34 mia. EUR/år i 2030) berører større virksomheder, SMV og mikrovirksomheder på samme måde. En anden ordning for mikrovirksomheder/SMV kan ikke begrundes. Alle detailhandlere bør være omfattet af de samme regler, idet energimærkning kun er nyttig for forbrugerne, hvis alle produkter mærkes på alle salgssteder. Få SMV-producenter påvirkes og ingen mikrovirksomheder. De samme regler bør gælde for alle for at sikre fair konkurrence på det indre marked og sammenhængende og konsekvente forbrugeroplysninger. Besparelserne for forbrugerne anslås til 10-30 mia. EUR/år i 2030 (afhængig af antagelserne om en fremtidige udvikling i energipriserne). EU-virksomheders konkurrenceevne forbedres ved at tilskynde dem til at innovere, ved at give dem en først-på-markedet-fordel, ved at sikre lige vilkår med producenter i tredjelande gennem øget markedsovervågning og ved at give en stigning i virksomhedernes fortjenstmargin på effektive produkter, som har en højere indkøbspris, men som giver slutbrugerne en nettobesparelse i løbet af produktets livscyklus. Hvad angår omkostninger til administration, anslås de samlede omkostninger for forhandlerne, der er forbundet med at erstatte alle mærker på samtlige produkter, til 10 mio. EUR over en tiårsperiode for EU som helhed. For producenterne skønnes omkostningerne at være 50 mio. EUR over en tiårsperiode. Samlet betyder det en omkostning på 2 eurocent pr. mærket produkt, der sælges. De administrative omkostninger i forbindelse med registrering af produkter anslås til 1,5 mio. EUR om året for hele sektoren, svarende til ca. 0,5 eurocent pr. solgt produkt. I praksis vil omkostningerne dog være mindre eller lig nul, fordi leverandørerne ikke længere vil være forpligtet til at opbevare den tekniske dokumentation til rådighed for markedsovervågningsmyndighederne i fem år efter, at det sidste produkt er fremstillet. Producenter og forhandlere kan videregive disse omkostninger til forbrugerne, der til gengæld vil opnå besparelser, som mere end opvejer de yderligere omkostninger, fordi forordningen sætter dem i stand til at købe mere energieffektive produkter. Forslaget er klar til Internettet, da det omfatter etablering af en online-produktdatabase, som vil forenkle, fremskynde og forbedre fremsendelsen af oplysninger mellem producenter, detailforhandlere, markedsovervågningsmyndigheder og den endelige forbruger. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Dette forslag erstatter et eksisterende direktiv om energimærkning, og de administrative virkninger og omkostninger for medlemsstaterne skønnes derfor at være moderate, eftersom de fleste af de nødvendige strukturer og regler er på plads. Dette initiativ kræver ikke yderligere EU-budgetressourcer. Omkostningerne ved oprettelse af en database over produkter (1 500 000 EUR i 2016 og 150 000 EUR om året i vedligeholdelsesomkostninger i de efterfølgende år) og for undersøgelser af forbrugernes forståelse af mærkerne for specifikke produktgrupper (300 000 EUR pr. år fra 2017) finansieres gennem omprioritering af det eksisterende budget for gennemførelsen af politikken om produkters energieffektivitet, der omfatter teknisk bistand og/eller undersøgelser for at vurdere aspekter af produktgrupper, der er nødvendige for delegerede retsakter og støtte til standardisering. Dette budget henhører under markedsførings- og innovationsdelene af de samfundsmæssige udfordringer i Horisont 2020. 5.ANDRE PUNKTER 5.1.Overvågning, evaluering og rapportering Den næste evaluering af lovgivningsrammen for energimærkning er planlagt til om 8 år. Den bør bygge på den efterfølgende evaluering i produktspecifikke undersøgelser, som gennemgår delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til rammen, og som skal vurdere rammens effektivitet, når det gælder at sikre fri bevægelighed for varer (har medlemsstaterne for eksempel afholdt sig fra at foreslå national lovgivning om energimærkning af produkter?) Reduktionen af energiforbruget og produkters andre væsentlige miljøvirkninger bør vurderes, navnlig for så vidt angår ændrede markedsforhold udløst af nyskalerede energimærker. Forbedringer i markedsovervågningsindsatsen og overholdelsen takket være produktdatabasen kan vurderes ved hjælp af indberetninger fra medlemsstaterne om resultatet af markedsovervågning i medfør af forordningen om markedsovervågning. 5.2.Nærmere redegørelse for forslagets særlige bestemmelser I forslaget bevares målsætningerne og hovedprincipperne for det nuværende direktiv om energimærkning, men forslaget tydeliggør, styrker og udvider anvendelsesområdet for det nuværende direktivs bestemmelser ved at: ajourføre energimærket og give mulighed for nyskalering forbedre håndhævelsen oprette en database over produkter omfattet af forpligtelsen til energimærkning tydeliggøre, hvilke forpligtelser der påhviler de forskellige parter forbedre forbindelsen mellem energimærkning og målestandarder 5.2.1.Ajourføring af energimærket og mulighed for nyskalering Energimærkningens succes med at tilskynde til fremstilling af stadig mere energieffektive produkter betyder, at energimærket er ved at nå sine grænser. For mange produktgrupper ligger de fleste modeller nu i de bedste energiklasser, hvilket gør det vanskeligt at skelne mellem modeller. Selv om A+- til A+++-energieffektivitetsklasserne blev tilføjet i 2010 er det for visse produktgrupper tilfældet, at alle modeller allerede er placeret i de nye klasser, og der er ikke længere nogen modeller i de laveste klasser. Der er behov for en systematisk "nyskalering" af produkter og for at gå tilbage til den oprindelige energimærkningsskala fra A til G, idet undersøgelser tyder på, at det er den, der bedst forstås af forbrugerne. Det nuværende direktiv giver mulighed for en eventuel omklassificering af produkterne ved hjælp af specifikke delegerede retsakter, men det forslag omhandler behovet for at nyskalere energimærkerne på en langt mere systematisk måde. I forslaget præciseres også de forpligtelser, der påhviler leverandører og forhandlere under nyskalerings- og udskiftningsfasen.

Kommissionen vil gennemgå de eksisterende mærker inden for en periode på fem år efter forordningens ikrafttræden med henblik på en nyskalering. Den vil først se på de produktgrupper, hvor produkterne på markedet er koncentreret i de bedste energiklasser. Selve nyskaleringen vil først ske flere år efter gennemgangen. Nyskalering kræver en overgangsperiode, hvor både gamle (fra før nyskaleringen) og nyskalerede energimærker for de samme produkter vil findes i forretningerne. For at undgå risikoen for forvirring for forbrugerne, nedbringe overholdelsesomkostningerne og sikre størst mulig retssikkerhed for leverandører og forhandlere er fremgangsmåden i forslaget til forordning følgende: 1.En delegeret retsakt vedrørende nyskalering af energimærket offentliggøres og træder i kraft 20 dage senere (som det allerede er tilfældet). Den delegerede retsakt skal fastsætte kravene til energieffektivitet således, at ingen produkter, der allerede er på markedet, ligger i de bedste energiklasser, med sigte på at fremme den teknologiske udvikling og innovation og gøre det muligt for stadig mere effektive produkter at blive anerkendt. Den delegerede retsakt vil fastsætte en specifik dato for, hvornår de "gamle" energimærker skal erstattes med et nyskaleret energimærke ("udskiftningsdatoen"). 2.I en periode på seks måneder efter ikrafttrædelsen af den delegerede retsakt, men før udskiftningsdatoen, skal leverandørerne anbringe det nyskalerede energimærke i produktemballagen sammen med det eksisterende energimærke. 3.På udskiftningsdatoen vil forhandlerne være forpligtet til at erstatte det gamle energimærke med det nye på alle produkter, der vises i forretninger. De vil have én uge til at udskifte alle gamle energimærker med nye. 4.For de produkter, der allerede var i forretningen inden overgangsperioden på 6 måneder startede, vil forhandlerne skulle indhente et nyt energimærke fra leverandøren (det kunne også gøres tilgængeligt online, så det kan downloades fra leverandørernes websteder). 5.Medlemsstaterne vil skulle iværksætte salgsfremmende oplysningskampagner for at oplyse forbrugerne om nyskaleringen. Denne fremgangsmåde har til formål i størst muligt omfang at afkorte sameksistensen mellem gamle og nye energimærker på produkter af samme type, der vises i forretninger, hvilket gør nyskalering så praktisk som muligt, hvilket på sin side øger energimærkets effektivitet og sparer energi og udgifter for forbrugerne. Der kræves ikke væsentlige ændringer i forhold til det nuværende system for så vidt angår den vigtigste distributionsmekanisme for energimærket, som indtil videre har fungeret. 5.2.2.Forbedret håndhævelse ved at oprette en database over produkter omfattet af forpligtelsen til energimærkning Hvad angår håndhævelse, anslås den samlede manglende overholdelse af kravene for markedet til at være 20 %, hvilket fører til, at ca. 10 % af de planlagte besparelser fortabes. Denne svage håndhævelse er en følge (i det mindste delvis) af de vanskeligheder, som de nationale markedsovervågningsmyndigheder har med at få adgang til den tekniske dokumentation i god tid, og den forstærkes af den manglende klarhed om forskellige modelnumre, der anvendes for samme model i forskellige medlemsstater. Det nye database for produktregistrering vil give markedsovervågningsmyndighederne meget hurtigere adgang til de nødvendige oplysninger. Derudover vil en produktdatabase tilvejebringe ajourførte markedsdata og oplysninger om energieffektivitet, der vil fremskynde de forberedende/fornyede undersøgelser og den efterfølgende lovgivningsproces, således at de lange administrative procedure for delegerede retsakter afkortes. Behovet for en database synes at være stort i forbindelse med direktivet om energimærkning, idet energimærker hovedsagelig dækker husholdningsapparater, hvor konsekvenserne af manglende markedsovervågning er mere fremtrædende, og antallet af ligeværdige modeller er større. Ud over at tackle svaghederne ved det nuværende system, kunne databasen i fremtiden også anvendes i forbindelse med nye måder at distribuere energimærker til forhandlerne, da energimærker og nyskalerede energimærker vil være til rådighed i databasen. Forslaget opdaterer også direktivets krav, idet det fastsætter elektronisk levering af energimærker eller at leverandørerne skal stille dem til rådighed på deres websteder. I forhold til de nuværende krav til produktinformation for leverandører medfører produktdatabasen kun en ny forpligtelse til at registrere produktmodellen ved at uploade oplysninger, som allerede kræves i henhold til de forskellige delegerede retsakter under det nuværende system. Den administrative byrde i forbindelse med registrering af produkter anslås til 1,5 mio. EUR om året for hele sektoren, svarende til ca. 0,5 eurocent pr. solgt produkt. I praksis vil omkostningerne dog være mindre eller lig nul, fordi leverandørerne ikke længere vil være forpligtet til at opbevare den tekniske dokumentation til rådighed for markedsovervågningsmyndighederne i fem år efter, at det sidste produkt er fremstillet. I dag skal markedsovervågningsmyndighederne anmode om den tekniske dokumentation fra leverandørerne, og forhandlerne skal kontakte leverandørerne for at få energimærker, hvis de af en eller anden årsag har brug for dem. Med databasen vil både den tekniske dokumentation til markedsovervågning og energimærkerne til forhandlere være til rådighed på et centralt sted. 5.2.3.Mere klarhed over, hvilke forpligtelser der påhviler de forskellige parter Forslaget samler de respektive forpligtelser for medlemsstater, leverandører og forhandlere med henblik på at gøre dem mere sammenhængende og enklere. Erstatning af direktivet med en forordning indebærer færre administrative byrder for medlemsstaterne (omend de bliver nødt til at ophæve de nationale foranstaltninger, der er truffet til gennemførelse af direktiv 2010/30/EU) og krav til leverandører og forhandlere, som finder direkte anvendelse og vil sikre en fuldstændig harmonisering i hele EU. 5.2.4.Bedre forbindelse mellem energimærkning og målestandarder Forslaget gør det klart, at et produkt, der opfylder de måle- og beregningsmetoder, der er fastsat i de relevante harmoniserede standarder, antages at være i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i den for produktet gældende delegerede retsakt.

2015/0149 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om opstilling af rammer for energieffektivitetsmærkning og om ophævelse af direktiv 2010/30/EU (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 194, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Den Europæiske Union er fast besluttet på at opbygge en energiunion med en fremadrettet klimapolitik. Energieffektivitet er et afgørende element i Den Europæiske Unions klima- og energipolitik frem til 2030 og er nøglen til at dæmpe efterspørgslen efter energi. (2)Energieffektivitetsmærkning gør det muligt for forbrugerne at træffe velunderbyggede valg vedrørende produkters energiforbrug og dermed fremme innovation. (3)Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/30/EU blev evalueret med henblik på dets effektivitet. Resultatet af evalueringen er, at rammerne for energieffektivitetsmærkning bør ajourføres for at ændre deres effektivitet. (4)Det er hensigtsmæssigt at erstatte direktiv 2010/30/EU med en forordning, som bibeholder det samme anvendelsesområde, men som ændrer og forbedrer nogle af direktivets bestemmelser for at tydeliggøre og ajourføre indholdet af disse. En forordning er det mest hensigtsmæssige retlige instrument, da det fastsætter tydelige og detaljerede bestemmelser, som ikke giver mulighed for uensartet gennemførelse i medlemsstaterne og dermed sikrer en højere grad af harmonisering i hele EU. En harmoniseret lovramme på EU-plan frem for på medlemsstatsplan nedbringer omkostningerne for producenterne og sikrer lige konkurrencevilkår. Harmonisering i hele Unionen sikrer den frie bevægelighed for varer i hele det indre marked. (5)Begrænsning af energiefterspørgslen er anerkendt som en nøgleforanstaltning i den europæiske energisikkerhedsstrategi. Rammestrategien for energiunionen understregede desuden princippet om "energieffektivitet først" og behovet for at gennemføre EU’s eksisterende energilovgivning fuldt ud. Køreplanen herfor fastsatte en revision af rammen for energieffektivitet for produkter i 2015. Denne forordning vil forbedre lov- og håndhævelsesrammen for energimærkning. (6)Forbedring af energirelaterede produkters effektivitet gennem bevidste forbrugervalg vil gavne EU’s økonomi som helhed, fremme innovation og bidrage til opfyldelsen af EU’s energieffektivitetsmål for 2020 og 2030. Det vil også gøre det muligt for forbrugerne at spare penge. (7)I konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 23. og 24. oktober 2014 er fastsat et vejledende mål på EU-plan på mindst 27 % forbedring af energieffektiviteten i 2030 i forhold til prognoserne for det fremtidige energiforbrug. Dette mål tages op til fornyet overvejelse i 2020 på baggrund af et ønsket EU-mål på 30 %. I konklusionerne er desuden fastsat et bindende EU-mål på mindst 40 % reduktion i drivhusgasemissionerne frem til 2030 i forhold til 1990, herunder 30 % nedbringelse af emissioner i sektorer uden for ETS.

(8)Adgang til præcise, relevante og sammenlignelige oplysninger om energirelaterede produkters specifikke energiforbrug letter forbrugerens valg til fordel for disse produkter, der forbruger mindre energi og andre væsentlige ressourcer i brugsfasen. Et standardiseret obligatorisk energimærke er et effektivt middel til at forsyne potentielle kunder med sammenlignelige oplysninger om energirelaterede produkters energiforbrug. Det bør suppleres med et produktdatablad. Energimærket skal være let genkendeligt, enkelt og kortfattet. Med dette mål for øje bør energimærkets nuværende farveskala fra mørkegrøn til rød bibeholdes som grundlag for oplysninger til forbrugerne om produkternes energieffektivitet. En klassificering med bogstaver fra A til G har vist sig at være mest effektiv for kunderne. I situationer, hvor produkter på grund af kravene til miljøvenligt design i medfør af direktiv 2009/125/EF ikke længere kan inddeles i klasse "F" eller "G", bør disse klasser ikke vises på energimærket. I særlige tilfælde bør dette også gælde for klasse "D" og "E", men denne situation vil dog sandsynligvis ikke opstå, da mærket vil blive nyskaleret, når hovedparten af produktmodellerne ligger i de to bedste klasser. (9)Fremskridt inden for digital teknologi giver mulighed for alternative måder at levere og vise mærker elektronisk, f.eks. på internettet, men også på elektroniske skilte i forretninger. Med sigte på at udnytte sådanne fremskridt bør denne forordning gøre det muligt at anvende elektroniske energimærker som erstatning for eller supplement til det fysiske energimærke. I tilfælde, hvor det ikke er muligt at vise energimærket, som f.eks. ved visse former for fjernsalg og i reklamer og teknisk salgsmateriale, bør potentielle kunder i det mindste få oplysning om produktets energiklasse. (10)Producenterne reagerer på energimærket ved at skabe stadig mere effektive produkter. Denne teknologiske udvikling fører til, at produkter hovedsageligt inddeles i de bedste energieffektivitetsklasser på mærket. Yderligere produktdifferentiering kan blive nødvendig for at give kunderne en korrekt sammenligning, hvilket gør det nødvendigt at nyskalere energimærker. Hvad angår hyppigheden af en sådan nyskalering, vil et tidsrum på ca. ti år være passende, idet der tages hensyn til at undgå unødig belastning af producenterne. Denne forordning bør derfor fastlægge nærmere regler for nyskalering for at opnå størst mulig retssikkerhed for leverandører og forhandlere. Et nyskaleret energimærke vil have tomme topklasser for at opmuntre til teknologiske fremskridt og give mulighed for udvikling og anerkendelse af stadig mere effektive produkter. Når et energimærke nyskaleres, bør det undgås at skabe forvirring hos kunderne ved at erstatte alle energimærker inden for kort tid. (11)Hvis et energimærke er nyskaleret, bør leverandørerne levere både gamle og nyskalerede energimærker til forhandlerne i en vis periode. Udskiftning af eksisterende energimærker på udstillede produkter, herunder på internettet, med de nyskalerede energimærker bør ske hurtigst muligt efter den udskiftningsdato, der er fastsat i den delegerede retsakt om det nyskalerede energimærke. Forhandlerne bør ikke vise det nyskalerede energimærke før udskiftningsdatoen. (12)Det er nødvendigt at fastlægge en klar og forholdsmæssig fordeling af forpligtelserne svarende til hver enkelt aktørs rolle i forsynings- og distributionsprocessen. De økonomiske aktører bør være ansvarlige for overholdelsen i forhold til deres respektive roller i forsyningskæden og bør træffe passende foranstaltninger for at sikre, at de kun gør produkter tilgængelige på markedet, som er i overensstemmelse med denne forordning og dens delegerede retsakter. (13)For at bevare kundernes tillid til energimærket, bør andre mærker, der efterligner energimærkningen, ikke være tilladt for energirelaterede produkter. Yderligere energimærker, mærker, symboler eller påskrifter, der kan vildlede eller forvirre kunderne med hensyn til energiforbrug, bør heller ikke være tilladt. (14)Af hensyn til retssikkerheden er det nødvendigt at præcisere, at bestemmelserne om overvågning af EU-markedet og kontrol af produkter, der indføres på EU-markedet, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse på energirelaterede produkter. I betragtning af princippet om varers fri bevægelighed er det tvingende nødvendigt, at medlemsstaternes markedsovervågningsmyndigheder samarbejder. Et sådant samarbejde om energimærkning bør styrkes med Kommissionens støtte. (15)For at lette overvågningen af overholdelsen og forelægge ajourførte markedsdata til brug i lovgivningsprocessen for revisioner af produktspecifikke energimærker og oplysningsskemaer bør leverandører indføre deres produktoverensstemmelsesoplysninger elektronisk i en database, der oprettes af Kommissionen. Oplysningerne bør gøres offentligt tilgængelig for at give kunderne adgang til oplysninger og for at give mulighed for alternative måder for forhandlere at modtage energimærker. Markedsovervågningsmyndighederne bør have adgang til oplysningerne i databasen. (16)De sanktioner, der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning og de delegerede retsakter, der vedtages i medfør af den, bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. (17)For at fremme energieffektivitet, afbødning af klimaforandringer og miljøbeskyttelse bør medlemsstaterne være i stand til at skabe incitamenter til anvendelse af energieffektive produkter. Det står medlemsstaterne frit for at beslutte, af hvilken art sådanne incitamenter skal være. Incitamenterne bør være i overensstemmelse med EU’s statsstøtteregler og bør ikke skaber urimelige hindringer for markedsadgang. Denne forordning foregriber ikke resultatet af en eventuelt kommende statsstøttesag om sådanne incitamenter efter artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. (18)Energiforbrug og andre oplysninger om produkter, der er omfattet af specifikke krav i henhold til denne forordning, bør måles ved hjælp af pålidelige, nøjagtige og reproducerbare metoder, som bygger på de seneste alment anerkendte måle- og beregningsmetoder. Det gavner det indre marked, at der findes standarder, der er harmoniseret på EU-plan. I mangel af offentliggjorte standarder på tidspunktet for anvendelsen af produktspecifikke krav bør Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende offentliggøre midlertidige måle- og beregningsmetoder for disse produktspecifikke krav. Når en henvisning til en standard er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, bør overholdelsen af denne skabe en formodning om overensstemmelse med målemetoder for de produktspecifikke krav, der er vedtaget på grundlag af denne forordning. (19)Kommissionen bør udarbejde en arbejdsplan for revisionen af energimærker for bestemte produkter, herunder en vejledende liste over yderligere energirelaterede produkter, for hvilke der kunne fastsættes en energimærkning. Første led i gennemførelsen af arbejdsplanen bør være en teknisk, miljømæssig og økonomisk analyse af de pågældende produktgrupper. Denne analyse bør også omfatte supplerende oplysninger, herunder muligheden for - og omkostningerne ved – at forsyne forbrugerne med oplysninger om et energirelateret produkts præstationer, såsom dets absolutte energiforbrug, dets holdbarhed og dets miljøpræstationer, i overensstemmelse med målet om at fremme en cirkulær økonomi. Sådanne supplerende oplysninger bør gøre mærket lettere at forstå og mere effektivt for forbrugerne og bør ikke have nogen negative konsekvenser for forbrugerne. (20)For at kunne fastlægge produktspecifikke energimærker og oplysningsskemaer og operationelle oplysninger vedrørende produktdatabasen bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde delegeres til Kommissionen. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau og af konsultationsforummet. (21)Denne forordning bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn frister for gennemførelsen i national ret og anvendelsen af direktiv 2010/30/EU. (22)Direktiv 2010/30/EU bør derfor ophæves — VEDTAGET DENNE FORORDNING: Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde 1.Denne forordning fastsætter rammevilkår for angivelse af energirelaterede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede produktoplysninger under anvendelsen samt supplerende oplysninger om energirelaterede produkter for at give forbrugerne mulighed for at vælge mere effektive produkter. 2.Denne forordning finder ikke anvendelse på: (a)brugte produkter

(b)transportmidler for personer eller varer, undtagen dem, der drives af en stationær motor. Artikel 2

Definitioner I denne forordning forstås ved: (1)"kunde": enhver fysisk eller juridisk person, der køber eller lejer et produkt, der er omfattet af denne forordning, til eget brug, uanset om denne handler som led i sit erhverv, sin forretning, sit håndværk eller sin profession eller ej (2)"bringe i omsætning": første tilgængeliggørelse af et produkt på EU-markedet (3)"gøre tilgængelig på markedet": enhver levering af et produkt med henblik på distribution eller anvendelse på EU-markedet som led i erhvervsvirksomhed, mod eller uden vederlag (4)"ibrugtagning": den første anvendelse i af et produkt i overensstemmelse med dets formål på EU-markedet (5)"leverandør": producenten i Unionen, den autoriserede repræsentant for en producent, der ikke er etableret i Unionen, eller importøren, der bringer produkter, som er omfattet af denne forordning, i omsætning i Unionen (6)"producent": enhver fysisk eller juridisk person, som fremstiller et energirelateret produkt eller får et sådant produkt konstrueret eller fremstillet og markedsfører dette energirelaterede produkt under sit navn eller varemærke (7)"bemyndiget repræsentant": enhver i Unionen etableret fysisk eller juridisk person, som har modtaget en skriftlig fuldmagt fra producenten til at handle på dennes vegne i forbindelse med varetagelsen af specifikke opgaver (8)"importør": enhver i Unionen etableret fysisk eller juridisk person, der bringer et energirelateret produkt fra et tredjeland i omsætning på EU-markedet (9)"forhandler": en detailhandler eller anden person, som sælger, udlejer, sælger på afbetaling eller udstiller produkter til kunder (10)"fjernsalg": salg, leje eller køb på afbetaling ved postordre, katalog, via internettet, telefonsalg eller på enhver anden måde, hvor den potentielle slutbruger må formodes ikke at få lejlighed til at se det udstillede produkt (11)"energirelateret produkt": enhver vare eller system eller tjenesteydelse med en indvirkning på energiforbruget under anvendelse, som bringes i omsætning eller tages i brug i Unionen, herunder dele, der skal indgå i energirelaterede produkter, som bringes i omsætning og tages i brug (12)"harmoniseret standard": en europæisk standard som defineret i artikel 2, stk. 1), litra c), i forordning (EU) nr. 1025/2012. (13)"energimærke": et grafisk diagram, herunder med en klassificering, der anvender bogstaverne fra A til G med syv forskellige farver, fra mørkegrøn til rød med henblik på at vise energiforbruget (14)"model": en version af et produkt, hvoraf samtlige enheder har de samme tekniske egenskaber, der er relevante for energimærket og produktdatabladet, og har samme modelidentifikation (15)"modelidentifikation": den kode (oftest alfanumerisk), hvormed en specifik produktmodel skelnes fra andre modeller med samme varemærke eller leverandørnavn (16)"ækvivalent model": en model, der markedsføres af samme leverandør og med samme energimærke og produktinformation som en anden model, men som har en anden modelidentifikation (17)"produktdatablad": et standardiseret skema med oplysninger om et produkt

(18)"nyskalere": en periodisk stramning af kravene til at opnå en energiklasse på et energimærke for et bestemt produkt, hvilket for eksisterende energimærker kan indebære fjernelse af visse energiklasser (19)"nyskaleret energimærke": et energimærke for et bestemt produkt, som er nyskaleret. (20)"supplerende oplysninger": oplysninger om et energirelateret produkts funktions- og miljømæssige præstationer, såsom dets absolutte energiforbrug og dets holdbarhed, der bygger på data, som kan måles af markedsovervågningsmyndighederne, er entydige og ikke har nogen væsentlige negative konsekvenser for mærkets forståelighed og effektivitet for forbrugerne. Artikel 3

Leverandørers og forhandleres forpligtelser 1.Leverandører skal opfylde følgende krav: (a)de skal sikre, at produkter, der bringes i omsætning, gratis forsynes med nøjagtige energimærker og produktdatablade i overensstemmelse med denne forordning og de relevante delegerede retsakter (b)de skal levere energimærkerne omgående og gratis efter anmodning fra forhandlerne (c)de skal sikre, at oplysningerne på de energimærker og produktdatablade, som de leverer, er nøjagtige, og udarbejde teknisk dokumentationsmateriale, som gør det muligt at vurdere nøjagtigheden (d)de skal, før et produkt bringes i omsætning, registrere de oplysninger, der er anført i bilag I, i den produktdatabase, der er oprettet i overensstemmelse med artikel 8. 2.Forhandlere skal opfylde følgende krav: (a)de skal på en synlig måde vise det energimærke, som er stillet til rådighed af leverandøren eller på anden vis for et produkt, der er omfattet af en delegeret retsakt (b)de skal, hvis de ikke har et energimærke eller et nyskaleret energimærke i)anmode leverandøren om energimærket eller et nyskaleret energimærke ii)udskrive energimærket fra den produktdatabase, der er oprettet i overensstemmelse med artikel 8, hvis denne funktion er til rådighed for produktet eller iii)udskrive energimærket eller det nyskalerede energimærke fra leverandørens websted, hvis denne funktion er til rådighed for produktet (c)de skal stille produktdatabladet til rådighed for kunderne. 3.Leverandører og forhandlere skal opfylde følgende krav: (a)de skal henvise til produktets energieffektivitetsklasse i al reklame og teknisk salgsmateriale for en bestemt model af produkter i overensstemmelse med den relevante delegerede retsakt (b)de skal samarbejde med markedsovervågningsmyndighederne og træffe øjeblikkelige foranstaltninger for at afhjælpe eventuelle tilfælde af manglende overholdelse af kravene i denne forordning og dens delegerede retsakter, der hører under deres ansvarsområde, på eget initiativ, eller når det kræves af markedsovervågningsmyndighederne (c)for produkter omfattet af denne forordning må de ikke levere eller vise andre energimærker, mærker, symboler eller inskriptioner, som ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning og dens relevante delegerede retsakter, hvis det er sandsynligt, at det vil kunne virke vildledende eller misvisende for kunderne med hensyn til forbruget af energi eller andre væsentlige ressourcer under anvendelse

(d)for produkter, der ikke er omfattet af denne forordning, må de ikke levere eller vise energimærker, som efterligner det energimærke, der er defineret i denne forordning. Artikel 4

Medlemsstaternes forpligtelser 1.Medlemsstaterne må ikke forbyde, fastsætte restriktioner for eller lægge hindringer i vejen for, at energirelaterede produkter, der opfylder bestemmelserne i denne forordning og dens relevante delegerede retsakter, bringes i omsætning eller ibrugtages på deres område. 2.Medlemsstaterne træffer alle passende foranstaltninger for at sikre, at leverandører og forhandlere overholder forpligtelserne og kravene i denne forordning og dens relevante delegerede retsakter. 3.Når medlemsstaterne yder incitamenter i forbindelse med et energirelateret produkt, der er omfattet af denne forordning og nærmere specificeret i en delegeret retsakt, skal de tilskynde til at nå den bedste energieffektivitetsklasse, der er fastsat i den gældende delegerede retsakt. 4.Medlemsstaterne skal sikre, at indførelsen af energimærker, herunder nyskalerede energimærker, og produktdatablade ledsages af uddannelses- og oplysningskampagner, som sigter mod at fremme energieffektivitet og kundernes mere ansvarlige brug af energi, herunder i samarbejde med forhandlerne, hvis det er hensigtsmæssigt. 5.Medlemsstaterne fastsætter sanktions- og håndhævelsesbestemmelser for overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning og dens delegerede retsakter og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest på anvendelsesdatoen for denne forordning Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og meddeler omgående senere ændringer af betydning for bestemmelserne. Artikel 5 Overvågning af EU-markedet og kontrol af energirelaterede produkter, der indføres på EU-markedet 1.Artikel 16 til 29 i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse på energirelaterede produkter, der er omfattet af denne forordning og dens delegerede retsakter. 2.Kommissionen skal støtte samarbejde og udveksling af oplysninger om markedsovervågning af energimærkning af produkter mellem de nationale myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for markedsovervågning eller kontrol ved ydre grænser og mellem disse myndigheder og Kommissionen. Artikel 6 EU-beskyttelsesprocedure 1.Hvis markedsovervågningsmyndighederne i en af medlemsstaterne har tilstrækkelig grund til at antage, at et energirelateret produkt, som er omfattet af en delegeret retsakt i medfør af denne forordning, udgør en risiko for beskyttelsen af samfundsinteresser, der er omfattet af denne forordning, skal de foretage en evaluering af det pågældende energirelaterede produkt, der omfatter alle de krav, der er fastlagt i denne forordning og dens relevante delegerede retsakter. Leverandøren skal i nødvendigt omfang samarbejde med markedsovervågningsmyndighederne med henblik herpå. 2.Hvis markedsovervågningsmyndighederne i forbindelse med evalueringen konstaterer, at det energirelaterede produkt ikke opfylder kravene i denne forordning og dens relevante delegerede retsakter, skal de straks anmode leverandøren om at træffe alle fornødne foranstaltninger for at bringe det energirelaterede produkt i overensstemmelse med disse krav eller for at trække det energirelaterede produkt tilbage fra markedet eller tilbagekalde det inden for en rimelig tidsfrist, som de fastsætter i forhold til risikoens art. Artikel 21 i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse på de i dette stykke omhandlede foranstaltninger. 3.Hvis markedsovervågningsmyndighederne konstaterer, at den manglende overensstemmelse med kravene ikke er begrænset til deres nationale territorium, underretter de Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af evalueringen og om de foranstaltninger, de har pålagt leverandøren at træffe. 4.Leverandøren skal sikre, at alle fornødne afhjælpende foranstaltninger træffes for så vidt angår alle berørte energirelaterede produkter, som han har gjort tilgængelige på EU-markedet. 5.Hvis den pågældende leverandør ikke inden for den frist, der er omhandlet i stk. 2, træffer de fornødne afhjælpende foranstaltninger, skal markedsovervågningsmyndighederne træffe alle nødvendige foreløbige foranstaltninger for at forbyde eller begrænse tilgængeliggørelsen af energirelaterede produkter på deres nationale marked eller for at trække det energirelaterede produkt tilbage fra markedet eller tilbagekalde det. Markedsovervågningsmyndighederne underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om sådanne foranstaltninger. 6.De i stk. 5 omhandlede oplysninger skal omfatte alle tilgængelige oplysninger, særlig hvad angår de nødvendige data til identifikation af det energirelaterede produkt, der ikke opfylder kravene, det energirelaterede produkts oprindelse, arten af den påståede manglende opfyldelse af kravene og af den pågældende risiko, arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger samt de synspunkter, som leverandøren har fremsat. Markedsovervågningsmyndighederne skal navnlig oplyse, om den manglende opfyldelse af kravene skyldes enten det energirelaterede produkts manglende opfyldelse af krav vedrørende aspekter af beskyttelse af samfundsinteresser som fastlagt i denne forordning eller mangler ved de harmoniserede standarder, der er omhandlet i artikel 9, og som danner grundlag for overensstemmelsesformodningen. 7.De øvrige medlemsstater ud over den medlemsstat, der har indledt proceduren, skal straks underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om alle trufne foranstaltninger og om yderligere oplysninger, som de måtte råde over, om det pågældende energirelaterede produkts manglende opfyldelse af kravene, og om deres indsigelser, hvis de ikke er indforstået med den meddelte nationale foranstaltning.

8.Hvis der ikke inden for 60 dage efter modtagelsen af de i stk. 5 omhandlede oplysninger er blevet gjort indsigelse af en medlemsstat eller Kommissionen mod en foreløbig foranstaltning truffet af en medlemsstat, anses foranstaltningen for at være berettiget. 9.Medlemsstaterne sikrer, at der omgående træffes passende restriktive foranstaltninger for det pågældende energirelaterede produkt, såsom tilbagetrækning af det energirelaterede produkt fra deres marked. 10.Hvis der efter afslutningen af proceduren i stk. 4 og 5 gøres indsigelse mod en medlemsstats foranstaltning, eller hvis Kommissionen finder, at en national foranstaltning er i modstrid med EU-lovgivningen, skal Kommissionen straks drøfte spørgsmålet med medlemsstaterne og leverandøren og vurdere den nationale foranstaltning. På grundlag af resultaterne af denne vurdering træffer Kommissionen afgørelse om, hvorvidt den nationale foranstaltning er berettiget eller ej. 11.Kommissionen retter sin afgørelse til alle medlemsstater og meddeler den straks til medlemsstaterne og leverandøren. 12.Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, træffer samtlige medlemsstater de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at det energirelaterede produkt, der ikke er i overensstemmelse med kravene, trækkes tilbage fra deres marked, og underretter Kommissionen herom. Hvis den nationale foranstaltning anses for ikke at være berettiget, trækker den pågældende medlemsstat foranstaltningen tilbage. 13.Hvis den nationale foranstaltning anses for at være berettiget, og hvis det energirelaterede produkts manglende overensstemmelse med kravene tilskrives mangler ved de harmoniserede standarder som omhandlet i stk. 6, anvender Kommissionen proceduren i artikel 11 i forordning (EU) nr. 1025/2012. Artikel 7

Energimærker og nyskalering 1.Kommissionen kan ved hjælp af delegerede retsakter vedtaget i henhold til artikel 12 og 13 indføre energimærker eller nyskalere eksisterende energimærker. 2.Hvis der for en given produktgruppe, ikke må bringes modeller, som hører i energiklasse D, E, F eller G, i omsætning længere på grund af en gennemførelsesforanstaltning, der vedtages i medfør af direktiv 2009/125/EF, må den pågældende energiklasse eller -klasser ikke længere vises på energimærket. 3.Kommissionen skal sikre, at der ved indførelse eller nyskalering af et energimærke fastsættes krav, således at ingen produkter forventes at falde inden for energiklasse A eller B på tidspunktet for indførelsen af energimærket, og således at det anslåede tidspunkt, hvor et flertal af modellerne vil falde ind under disse energiklasser, er mindst ti år senere. 4.Energimærker nyskaleres periodisk. 5.Når et energimærke nyskaleres: (a)skal leverandører tilbyde både de nuværende og de nyskalerede energimærker til forhandlerne i en periode på seks måneder forud for den dato, der er angivet i litra b). (b)skal forhandlerne skal erstatte de eksisterende energimærker på udstillede produkter, herunder også på internettet, med nyskalerede energimærker inden for en uge efter den dato, der er fastsat herfor i den relevante delegerede retsakt. Forhandlerne må ikke vise det nyskalerede energimærke før denne dato. 6.Energimærker, der er indført ved delegerede retsakter vedtaget i overensstemmelse med artikel 10 direktiv 2010/30/EU før datoen for anvendelse af denne forordning, betragtes som energimærker i forbindelse med denne forordning. Kommissionen tager disse energimærker op til fornyet overvejelse inden fem år efter ikrafttrædelsen af denne forordning med henblik på nyskalering af dem. Artikel 8

Produktdatabase Kommissionen opretter og vedligeholder en produktdatabase, der indeholder de i bilag I omhandlede oplysninger. De oplysninger, som er opført under punkt 1 i bilag I, skal gøres offentligt tilgængelige. Artikel 9

Harmoniserede standarder Efter vedtagelsen af en delegeret retsakt i medfør af denne forordning, som fastsætter specifikke mærkningskrav, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 13 i denne forordning, skal Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1025/2012 offentliggøre henvisninger til de harmoniserede standarder, der opfylder de relevante krav til måling og beregning i den delegerede retsakt i Den Europæiske Unions Tidende. Hvis der i forbindelse med overensstemmelsesvurderingen af et produkts anvendes sådanne harmoniserede standarder, anses produktet for at opfylde de relevante krav til måling og beregning i den delegerede retsakt.

Artikel 10

Konsultation Kommissionen sikrer, at den ved udførelsen af sine aktiviteter i forbindelse med denne forordning for hver delegeret retsakt har en afbalanceret deltagelse af medlemsstaternes repræsentanter og interesseparter, der er berørt af den pågældende produktgruppe, såsom industrien, herunder SMV og håndværksvirksomheder, faglige organisationer, handlende, detailhandlere, importører, miljøorganisationer og forbrugerorganisationer. Kommissionen opretter i dette øjemed et konsultationsforum, hvor alle parter kan mødes. Dette konsultationsforum kan kombineres med det konsultationsforum, der er omhandlet i artikel 18 i direktiv 2009/125/EF. Hvis det er relevant, skal Kommissionen inden vedtagelsen af delegerede retsakter forbrugerteste udformningen og indholdet af energimærkerne for specifikke produktgrupper for at sikre, at de har en klar forståelse af energimærkerne. Artikel 11

Arbejdsplan Kommissionen opstiller efter høring af det i artikel 10 omhandlede konsultationsforum en arbejdsplan, som gøres offentligt tilgængelig. Arbejdsplanen skal fastsætte en vejledende liste over produktgrupper, som anses for at have prioritet i forbindelse med vedtagelsen af delegerede retsakter. Arbejdsplanen skal ligeledes angive planerne for en revision og nyskalering af energimærkerne for produkter eller produktgrupper. Arbejdsplanen kan periodisk ændres af Kommissionen efter høring af konsultationsforummet. Arbejdsplanen kan kombineres med den arbejdsplan, der er omhandlet i artikel 16 i direktiv 2009/125/EF. Artikel 12

Delegerede retsakter 1.Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter vedrørende detaljerede krav til energimærker for specifikke grupper af energirelaterede produkter ("specifikke produktgrupper") i overensstemmelse med artikel 13. 2.Delegerede retsakter skal specificere produktgrupper, som opfylder følgende kriterier: (a)produktgruppen skal ifølge de nyeste foreliggende tal og under hensyntagen til, i hvor store mængder de bringes i omsætning på EU-markedet, rumme betydelige muligheder for at spare energi og i givet fald andre ressourcer (b)produktgrupper med tilsvarende brugsegenskaber skal afvige væsentligt fra hinanden med hensyn til de relevante præstationsniveauer (c)der må ikke være væsentlige negative konsekvenser for forbrugerne, navnlig hvad angår produktgruppens pris og livscyklusomkostninger. 3.Delegerede retsakter vedrørende specifikke produktgrupper skal navnlig specificere: (a)definitionen af de specifikke produktgrupper, der falder ind under definitionen af "energirelateret produkt" i artikel 2, nr. 11, og som skal være omfattet (b)udformningen og indholdet af det i artikel 4 nævnte energimærke, herunder en skala fra A til G, som viser energiforbruget, skal så vidt muligt have en ensartet udformning for alle produktgrupper og i alle tilfælde være klart synlig og læselig (c)i givet fald brugen af andre ressourcer og supplerende oplysninger om energirelaterede produkter, hvorved energimærket skal fremhæve produktets energieffektivitet (d)de steder, hvor energimærket skal vises såsom fastgjort til produktet, trykt på emballagen, i elektronisk format eller vist online (e)hvis relevant, elektroniske midler til energimærkning af produkter (f)måden, hvorpå energimærket og tekniske oplysninger skal stilles til rådighed i tilfælde af fjernsalg (g)indholdet og i givet fald formatet af samt andre enkeltheder vedrørende den tekniske dokumentation og produktdatabladet (h)at det ved prøvning af overholdelsen af kravene kun er de tolerancer, der er fastsat i den eller de delegerede retsakter, der finder anvendelse

(i)leverandørers og forhandleres forpligtelser i forhold til produktdatabasen (j)den nøjagtige angivelse af den energiklasse, der skal inkluderes i reklamer og teknisk salgsmateriale, herunder krav om, at den skal være i en læselig og synlig form (k)procedurerne for overensstemmelsesvurdering og de måle- og beregningsmetoder, der anvendes til at fastslå de oplysninger, der fremgår af produktets energimærke og produktdatabladet (l)hvorvidt der for større apparater kræves en højere grad af energieffektivitet for at opnå en given energiklasse (m)formatet for eventuelle yderligere angivelser på energimærket, der gør det muligt for kunder via elektroniske medier at få adgang til mere detaljerede oplysninger om de produktegenskaber, der er angivet i produktdatabladet (n)hvorvidt og hvordan energiklasser, der beskriver produktets energiforbrug under anvendelse, bør vises på intelligente målere eller på produktets interaktive skærm (o)datoen for evaluering og eventuel revision af den delegerede retsakt. For indholdet af energimærket som omhandlet i første afsnit, litra b), skal energiklassificeringens A til G-trin svare til betydelige energi- og omkostningsbesparelser set fra kundens synspunkt. Med hensyn til formatet af henvisninger, der er omhandlet i første afsnit, litra m), kan disse henvisninger tage form af adressen på et websted, en Quick Response-kode (QR-kode), et link til et online-energimærke eller en anden hensigtsmæssig forbrugerorienteret måde. Indførelsen af et energimærke for en produktgruppe, der skal omfattes af en delegeret retsakt, må ikke have nogen væsentlig negativ indvirkning på produktets brugsegenskaber set fra brugerens synspunkt. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter vedrørende operationelle detaljer i forbindelse med produktdatabasen, herunder eventuelle forpligtelser for leverandører og forhandlere, i overensstemmelse med artikel 13. Artikel 13

Udøvelse af de delegerede beføjelser 1.Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser. 2.Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 7 og 12, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra datoen for denne forordnings ikrafttræden. 3.Den i artikel 7 og 12 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i denne forordning, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft. 4.Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom. 5.En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 7 og 12 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Denne frist forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ. Artikel 14

Evaluering Senest otte år efter ikrafttrædelsen vurderer Kommissionen anvendelsen af denne forordning og fremsender en rapport herom til Europa-Parlamentet og Rådet. Rapporten skal omfatte en vurdering af, hvor effektivt denne forordning har givet kunderne mulighed for at vælge mere effektive produkter, under hensyntagen til dens indvirkning på erhvervslivet. Artikel 15

Ophævelse

Direktiv 2010/30/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2017. Henvisninger til direktiv 2010/30/EU betragtes som henvisninger til nærværende forordning, jf. sammenligningstabellen i bilag II. Artikel 16

Ikrafttræden Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 2017. Artikel 3, stk. 1, litra d), anvendes dog fra den 1. januar 2019. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den . På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand FINANSIERINGSOVERSIGT 1.FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME 1.1.Forslagets/initiativets betegnelse 1.2.Berørt(e) politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen 1.3.Forslagets/initiativets art 1.4.Mål 1.5.Forslagets/initiativets begrundelse 1.6.Varighed og finansielle virkninger 1.7.Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r) 2.FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER

2.1.Bestemmelser om kontrol og rapportering 2.2.Forvaltnings- og kontrolsystem 2.3.Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder 3.FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER 3.1.Berørt(e) udgiftspost(er) på budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme 3.2.Anslåede virkninger for udgifterne 3.2.1.Sammenfatning af den anslåede virkning for udgifterne 3.2.2.Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne 3.2.3.Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne 3.2.4.Forenelighed med indeværende flerårige finansielle ramme 3.2.5.Tredjemands bidrag til finansieringen 3.3.Anslåede virkninger for indtægterne FINANSIERINGSOVERSIGT 1.FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME 1.1.Forslagets/initiativets betegnelse Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om opstilling af rammer for energieffektivitetsmærkning og om ophævelse af direktiv 2010/30/EU 1.2.Berørt(e) politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen Afsnit 32 - Energi 32 04 Horisont 2020 — Energiforskning og -innovation 1.3.Forslagets/initiativets art

Forslaget/initiativet vedrører en forlængelse af en eksisterende foranstaltning 1.4.Mål 1.4.1.Det eller de af Kommissionens flerårige strategiske mål, som forslaget/initiativet vedrører Energiunionen 1.4.2.Specifikke mål og berørte ABM/ABB-aktiviteter Specifikt mål Fremme af begrænsning af efterspørgslen efter energi. Berørte ABM/ABB-aktiviteter ABB 2: Forsknings- og innovationsaktiviteter vedrørende energi 1.4.3.Forventede resultater og virkninger Det forventede resultat af dette initiativ er en forbedring af rammerne for energieffektivitetsmærkning i Unionen, som i øjeblikket ikke er optimal med hensyn til at være effektiv for forbrugerne, overholdelse og ambitionsniveau. Dette forslag vil styrke beskyttelsen af forbrugere og andre brugere af energirelaterede produkter ved hjælp af mere effektive energimærker og mere effektiv håndhævelse. Forslaget vil have indvirkning på økonomiske operatører, der vil skulle fortsætte med at levere og vise energimærker og fremlægge oplysninger til brug for markedsovervågning, sidstnævnte dog ad forskellige kanaler. Forslaget vil få indvirkning på nationale myndigheder, som vil blive bedre rustet til at varetage deres markedsovervågningsforanstaltninger. 1.4.4.Virknings- og resultatindikatorer Andel af produkter i energiklasse A, energiklasse B osv. på energimærket Andel af ikkeoverensstemmende produkter, som konstateres ved markedsovervågningsforanstaltninger 1.5.Forslagets/initiativets begrundelse 1.5.1.Behov, der skal opfyldes på kort eller lang sigt Det generelle mål med dette initiativ er at sikre det indre markeds funktion gennem fri bevægelighed for varer, der sikrer et højt niveau af miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse.

1.5.2.Merværdien ved en indsats fra EU's side Målet om at reducere de negative miljøvirkninger af produkter, især deres energiforbrug, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, da dette ville føre til forskellige nationale bestemmelser og procedurer (med lignende formål), som vil skabe urimelige omkostninger for erhvervslivet (og i sidste ende forbrugerne) og udgøre hindringer for varers fri bevægelighed i EU. Det er kun gennem harmoniserede EU-regler om energimærkning og de tilgrundliggende målinger og prøvning at det sikres, at samme model af et produkt har den samme offentliggjorte energiklasse i hele EU. Hvis der ikke er nogen EU-lovgivning, er det sandsynligt, at alle medlemsstater vil indføre energimærkning for visse produktgrupper på grund af forbrugerbeskyttelse og for at opnå energibesparelser. En indsats på EU-plan er den eneste måde at sikre, at energimærker til produkter, som bringes i omsætning, er ens i alle medlemsstater, og dermed sikre et velfungerende indre marked baseret på artikel 26 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. 1.5.3.Erfaringer fra lignende foranstaltninger Selv om EU har gennemført det indre marked for energimærker, er det nødvendigt at opdatere energimærkerne, idet mange modeller på grund af de teknologiske fremskridt, vil nå de bedste energiklasser, hvilket ikke giver nogen differentieringsmulighed for forbrugerne. I revisionen af direktivet om energimærkning i 2010 var det tanken, at tilføjelsen af energiklasserne A+, A++ og A+++ på A til G-energimærket skulle løse dette problem. Revisionen har vist, at disse energiklasser er mindre effektive for forbrugerne end den oprindelige A til G-skala. Derfor søger dette forslag at løse problemet ved at gå tilbage til A til G-energimærket og periodisk nyskalere det. Markedsovervågningsmyndighederne har kontrolleret overholdelsen af krav om energimærkning. Imidlertid medfører manglende overholdelse stadig et tab på ca. 10 % af de forventede energibesparelser (og besparelser for forbrugerne). Kommissionens forslag til en ny forordning om markedsovervågning (COM(2013)75) havde til formål at imødegå sådanne udfordringer for EU's harmoniseringslovgivning for produkter. Markedsovervågningsmyndighederne står dog på energimærkningsområdet over for problemer, som ikke løses med det forslag: rettidig adgang til teknisk dokumentation, problemer med identifikation og kontaktoplysninger for udenlandske producenter og mangel på et centralt system til at identificere ækvivalente modeller, der allerede kan være kontrolleret af andre markedsovervågningsmyndigheder. Derudover har det været vanskeligt for Kommissionen at fastsætte passende krav til energimærkningsklasse for hver produktgruppe, fordi der mangler nye offentligt tilgængelige oplysninger om produkters energimæssige ydeevne. Tærsklerne for de nye energimærkeklasser A+, A++ og A+++ blev for mange produkters vedkommende fastsat mindre ambitiøst end de skulle have været, hvilket har ført til, at der er behov for revisioner tidligere end forventet. For at undgå hyppig revision og nyskalering er det afgørende at have opdaterede data til rådighed. Med dette forslag løses begge disse problemer ved, at der oprettes en produktdatabase, hvor producenterne angiver deres oplysninger om energimæssig ydeevne og overholdelse i et centralt system, som markedstilsynsmyndighederne og Kommissionen har adgang til. 1.5.4.Sammenhæng med andre relevante instrumenter og eventuel synergivirkning Dette initiativ er i overensstemmelse med direktiv 2009/125/EF, som fastlægger mindstekrav til energirelaterede produkter, hvoraf nogle også bærer et energimærke. Dette initiativ sikrer navnlig en fælles arbejdsplan og høringsprocedure for interessenter i arbejdet med produktspecifikke forordninger. Dette initiativ er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 765/2008 om markedsovervågning, idet det navnlig fjerner overlappende bestemmelser fra energimærkningslovgivningen, som allerede indgår i forordningen om markedsovervågning for al EU-harmoniseringslovgivning. Den foreslåede produktdatabase giver mulighed for synergier med EU’s øvrige harmoniseringslovgivning, for hvilke sådanne databaser oprettes eller kan blive oprettet i fremtiden (navnlig direktiv 2014/53/EU om harmonisering af medlemsstaternes love om tilgængeliggørelse af radioudstyr på markedet). 1.6.Varighed og finansielle virkninger Forslag/initiativ af ubegrænset varighed –Gennemførelse med en indkøringsperiode fra 07/2016 –derefter gennemførelse i fuldt omfang 1.7.Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r) Direkte forvaltning ved Kommissionen –i dens tjenestegrene, herunder ved dens personale i EU's delegationer Bemærkninger Dette initiativ kræver ikke yderligere budgetmæssige ressourcer. Den foreslåede database til registrering af energirelaterede produkter (anslået budget på 1 500 000 EUR i 2016 plus 150,000 EUR vedligeholdelse pr. år i de følgende år) vil blive finansieret ved omprioritering af ressourcer, der er afsat til gennemførelsen af politikken om produkters energieffektivitet, i forbindelse med markedsudbredelse og innovation under temaet samfundsmæssige udfordringer i Horisont 2020 (tidligere under "Intelligent Energi i Europa"). Disse ressourcer, beløber sig til 2 500 000 EUR i 2015 for alle energieffektivitetspolitikker for produkter under ét (energimærkning, miljøvenligt design, Energy Star og mærkning af dæk). Det anslås, at ca. 700,000 EUR heraf vedrører teknisk bistand og undersøgelser om energimærkning (navnlig forberedende undersøgelser med henblik på at tilvejebringe grundlaget for reguleringen af nye produktgrupper eller revisioner af forordninger) og forventes fortsat at være nødvendige i de kommende år. Som følge af dette forslag er der behov for yderligere 300,000 EUR pr. år fra 2017 til undersøgelse af forbrugernes forståelse af energimærkningen for specifikke produktgrupper som foreslået i denne forordning. Det giver tilstrækkelig plads inden for den samlede ressourceramme for energieffektivitetspolitik for produkter til at dække omkostningerne til produktdatabasen. Adgang til data i produktdatabasen vil betyde, at omkostningerne til forberedende undersøgelser om miljøvenligt design af produkter, der også er omfattet af energimærkning, vil blive reduceret, da indsamlingen af data i forbindelse med disse undersøgelser bliver mindre omfattende. Den foreslåede budgetmæssige virkning ligger inden for den bevillingsramme, der indgår i BF 2016 og i den finansielle programmering for årene 2017-2020 for budgetpost 32 04 03 01.

Afsnit 3.2.2 viser de nævnte tal i en flerårig sammenhæng. 2.FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER 2.1.Bestemmelser om kontrol og rapportering Konsultationsforummet vil udgøre en platform for drøftelser om spørgsmål i forbindelse med korrekt gennemførelse af den foreslåede forordning. I en afsluttende bestemmelse foreslås det, at Kommissionen foretager en evaluering og udarbejder en rapport om gennemførelsen otte år efter forordningens ikrafttræden. Rapporten skal identificere eventuelle problemer med og mangler i forordningen og kunne være udgangspunktet for yderligere foranstaltninger, herunder et eventuelt forslag om at ændre forordningen. 2.2.Forvaltnings- og kontrolsystem 2.2.1.Konstaterede risici Oprettelsen af en database til registrering af produkter med et anslået budget på 1 500 000 EUR (og 150 000 EUR vedligeholdelse pr. år). De risici, der er forbundet med produktdatabasens funktion vedrører hovedsagelig IT-relaterede problemer som f.eks. et muligt systemnedbrud og fortrolighedsaspekter. 2.2.2.Oplysninger om det interne kontrolsystem De påtænkte kontrolmetoder er fastsat i finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne. 2.3.Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder Ingen specifikke foranstaltninger ud over anvendelsen af finansforordningen 3.FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER 3.1.Berørt(e) udgiftspost(er) på budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme Eksisterende udgiftsposter på budgettet I samme rækkefølge som udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og budgetposterne. Udgifts¬område i den flerårige finansielle ramme Budgetpost Udgiftens

art Bidrag Nummer

Betegnelse………….……………] OB/IOB fra EFTA-lande fra kandidatlande fra tredje¬lande iht. finans¬forord¬ningens artikel 21, stk. 2, litra b) 1a Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse 32 04 03 01 Horisont 2020 — Forskning og innovation vedrørende energi, samfundsmæssige udfordringer — overgang til et pålideligt, bæredygtigt og konkurrencedygtigt energisystem Opdelte JA NEJ JA NEJ 5 Admini-stration 32 01 01 Udgifter vedrørende tjenestemænd og midlertidigt ansatte inden for politikområdet energi IOB NEJ NEJ NEJ NEJ 5 Admini-stration 32 01 02 Eksternt personale og andre administrationsudgifter inden for politikområdet energi IOB NEJ NEJ NEJ NEJ Nye budgetposter, som der er søgt om I samme rækkefølge som udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og budgetposterne.

Udgifts¬område i den flerårige finansielle ramme Budgetpost Udgiftens

art Bidrag Nummer

Betegnelse………….……………] OB/IOB fra EFTA-lande fra kandidatlande fra tredje¬lande iht. finans¬forord¬ningens artikel 21, stk. 2, litra b) 3.2.Anslåede virkninger for udgifterne 3.2.1.Sammenfatning af den anslåede virkning for udgifterne i mio. EUR (3 decimaler) Udgiftsområde i den flerårige finansielle

ramme Nummer 1a Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse GD: ENER 2016 2017 2018 2019 2020 I ALT • Aktionsbevillinger Administrationsbevillinger finansieret over bevillingsrammen for særprogrammet 32 04 03 01 Samfundsmæssige udfordringer: Overgang til et pålideligt, bæredygtigt og konkurrencedygtigt energisystem (3) 2.200 1.150 1.150 1,150 1.150 Forslag af ubegrænset varighed Bevillinger I ALT

til GD ENER Forpligtelser =1+1a +3 2.200 1.150 1.150 1.150 1.150 Forslag af ubegrænset varighed Betalinger =2+2a +3 2.200 1.150 1.150 1.150 1.150 Forslag af ubegrænset varighed









• Aktionsbevillinger I ALT Forpligtelser (4) Betalinger (5) • Administrationsbevillinger finansieret over bevillingsrammen for særprogrammer I ALT (6) 2.200 1.150 1.150 1.150 1.150 Bevillinger I ALT

under UDGIFTSOMRÅDE 1A

i den flerårige finansielle ramme Forpligtelser =4+ 6 2.200 1.150 1.150 1.150 1.150 Betalinger =5+ 6 2.200 1.150 1.150 1.150 1.150







Udgiftsområde i den flerårige finansielle

ramme 5 "Administration" i mio. EUR (3 decimaler) 2016 2017 2018 2019 2020 I ALT GD: ENER • Menneskelige ressourcer 0.417 0.417 0.417 0.417 0.417 2.085 • Andre administrationsudgifter 0.066 0.066 0.066 0.066 0.066 0.330 I ALT GD ENER Bevillinger 0.483 0.483 0.483 0.483 0.483 2.415 Bevillinger I ALT

under UDGIFTSOMRÅDE 5

i den flerårige finansielle ramme (Forpligtelser i alt = betalinger i alt) 0.483 0.483 0.483 0.483 0.483 2.415 i mio. EUR (3 decimaler) 2016 2017 2018 2019 2020 I ALT Bevillinger I ALT

under UDGIFTSOMRÅDE 1-5

i den flerårige finansielle ramme Forpligtelser 2.683 1.633 1.633 1.633 1.633 9.215 Betalinger 2.683 1.633 1.683 1.633 1.633 9.215 3.2.2.Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne –Forslaget/initiativet medfører anvendelse af aktionsbevillinger som anført herunder: Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (tre decimaler)

Der angives mål og resultater ⇩ 2016 2017 2018 2019 2020 I ALT RESULTATER Art Resul¬taternes gnsntl. om¬kost¬ninger Nej Om¬kost¬ninger Nej Om¬kost¬ninger Nej Om¬kost¬ninger Nej Om¬kost¬ninger Nej Om¬kost¬ninger Nej Om¬kost¬ninger Nej Om¬kost¬ninger Antal resul¬tater i alt Om¬kost¬ninger i alt SPECIFIKT MÅL: Fremme af begrænsning af efterspørgslen efter energi. Levering af IT-database til registrering af energirelaterede produkter 1 1.500 1 1.500 Vedligehold af IT-database til registrering af energirelaterede produkter 1 0.150 1 0.150 1 0.150 1 0.150 Forslag af ubegrænset varighed Teknisk bistand og/eller undersøgelser for at vurdere aspekter af produktgrupper, der er nødvendige for delegerede retsakter og støtte til standardisering 1 0.700 1 1.000 1 1.000 1 1.000 1 1.000 Forslag af ubegrænset varighed OMKOSTNINGER I ALT 2.20 1.150 1.150 1.150 1.150 Forslag af ubegrænset varighed 3.2.3.Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne 3.2.3.1.Resumé –Forslaget/initiativet medfører anvendelse af administrationsbevillinger som anført herunder: i mio. EUR (3 decimaler) 2016 2017 2018 2019 2020 I ALT UDGIFTSOMRÅDE 5

i den flerårige finansielle ramme Menneskelige ressourcer 0.417 0.417 0.417 0.417 0.417 2.085 Andre administrationsudgifter 0.066 0.066 0.066 0.066 0.066 0.330 Subtotal UDGIFTSOMRÅDE 5

i den flerårige finansielle ramme 0.483 0.483 0.483 0.483 0.483 2.415 uden for UDGIFTSOMRÅDE 5

i den flerårige finansielle ramme Menneskelige ressourcer Andre udgifter

af administrativ art Subtotal

uden for UDGIFTSOMRÅDE 5

i den flerårige finansielle ramme I ALT 0.483 0.483 0.483 0.483 0.483 2.415 Bevillingerne til menneskelige ressourcer og andre administrationsudgifter vil blive dækket ved hjælp af de bevillinger, der i forvejen er afsat til generaldirektoratets forvaltning af aktionen, og/eller ved intern omfordeling i generaldirektoratet, eventuelt suppleret med yderligere bevillinger, som tildeles det ansvarlige generaldirektorat i forbindelse med den årlige tildelingsprocedure under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsninger. 3.2.3.2.Anslået behov for menneskelige ressourcer –Forslaget/initiativet medfører anvendelse af menneskelige ressourcer som anført herunder: Overslag angives i årsværk 2016 2017 2018 2019 2020 • Stillinger i stillingsfortegnelsen (tjenestemænd og midlertidigt ansatte) 32 01 01 01 (i hovedsædet og i Kommissionens repræsentationskontorer) 3 3 3 3 3 XX 01 01 02 (i delegationer) XX 01 05 01 (indirekte forskning) 10 01 05 01 (direkte forskning) • Eksternt personale (i fuldtidsækvivalenter FTE) 32 01 02 01 (KA, UNE, V under den samlede bevillingsramme) 0.3 0.3 0.3 0.3 0.3 XX 01 02 02 (KA, LA, UNE, V og JED i delegationerne) XX 01 04 åå - i hovedsædet - i delegationer XX 01 05 02 (KA, UNE, V – indirekte forskning) 10 01 05 02 (KA, UNE, V – direkte forskning) Andre budgetposter (skal angives) I ALT Personalebehovet vil blive dækket ved hjælp af det personale, som generaldirektoratet allerede har afsat til aktionen, og/eller interne rokader i generaldirektoratet, eventuelt suppleret med yderligere bevillinger, som tildeles det ansvarlige generaldirektorat i forbindelse med den årlige tildelingsprocedure under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsninger. Opgavebeskrivelse: Tjenestemænd og midlertidigt ansatte Administratorer: 0,3 FTÆ som holdleder 2,7 FTÆ som sagsbehandlere for forordningen, de produktspecifikke delegerede retsakter og til støtte for samordning af markedsovervågningsmyndighedernes håndhævelse Assistenter 0,3 FTÆ som støtte i forbindelse med lovgivningsprocedurer og kommunikation Eksternt personale 0,3 FTÆ som holdets sekretær og logistikansvarlige