EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 12.6.2018 COM(2018) 473 final 2018/0249(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om instrumentet for finansiel støtte til grænseforvaltning og visa som en del af Fonden for Integreret Grænseforvaltning {SEC(2018) 315 final}

{SWD(2018) 347 final}

{SWD(2018) 348 final}





BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål En effektiv beskyttelse af vores ydre grænser er en forudsætning for et sikkert område, hvor personer og varer kan bevæge sig frit inden for Unionen. Det er også et af hovedformålene med EU's reaktion på udfordringerne på området migration og sikkerhed som skitseret i Kommissionens meddelelse om en europæisk dagsorden for migration. EU's målsætning (jf. artikel 67, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF)) om at sikre et højt sikkerhedsniveau inden for et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed skal bl.a. nås gennem fælles foranstaltninger for personers passage af de indre grænser og for grænsekontrol ved EU's ydre grænser samt den fælles visumpolitik. Skabelsen af et indre område uden grænser, hvor personer og varer frit kan cirkulere, har store fordele for såvel europæiske borgere som virksomhederne. Schengenområdet udgør en af de vigtigste måder, hvorpå EU-borgerne har mulighed for at udøve deres friheder og det indre marked for at fungere og udvikle sig. Det er et af de mest håndgribelige resultater, EU har nået, hvilket gør det så meget desto mere nødvendigt at øge indsatsen for at bevare det under overholdelse af forskrifterne, navnlig i en tid med udfordringer som følge af migrationspresset. EU's budget har spillet en vigtig rolle i forbindelse med finansieringen af den fælles reaktion på migrationskrisens forskellige dimensioner og bevarelsen af Schengenområdet. Kommissionen foreslår, at støtten øges for at sikre vores ydre grænser. Det omfatter en ordentlig forvaltning af strømmen af varer og personer ved at styrke kontrollen ved de ydre grænser og sikre, at medlemsstaterne har hensigtsmæssigt udstyr til at foretage toldkontrol. På den baggrund vedtog Kommissionen den 2. maj 2018 et forslag til den næste flerårige finansielle ramme for perioden 2021-2027, hvori den foreslog, at der oprettes en ny fond for integreret grænseforvaltning, som skal yde vital og øget støtte til medlemsstaternes indsats med at sikre EU's ydre grænser, og som skal have en finansieringsramme på 9 318 000 000 EUR (i løbende priser). Der er i den næste periode planlagt en femdobling af den samlede finansieringsramme til grænseforvaltning i forhold til den nuværende flerårige finansielle. Fonden for Integreret Grænseforvaltning skal bidrage til videreudviklingen af den fælles visumpolitik og sikre en europæisk integreret grænseforvaltning ved de ydre grænser for at sikre en effektiv passage af de ydre grænser. Dette omfatter håndtering af migrationsmæssige udfordringer og potentielle fremtidige trusler ved disse grænser for dermed at bidrage til at dæmme op for alvorlig kriminalitet med en grænseoverskridende dimension og at sikre et højt sikkerhedsniveau internt i Unionen under fuld overholdelse af de grundlæggende rettigheder, samtidig med at den frie bevægelighed for personer i Unionen opretholdes. Der bør fortsat ydes finansiel støtte til medlemsstaterne med henblik på opbygning og udvidelse af deres kapacitet på disse områder og en styrkelse af samarbejdet, herunder med de relevante EU-agenturer. Fonden skal også være med til at sikre en mere ensartet udførelse af toldkontrollen ved de ydre grænser, idet der tages hånd om de nuværende forskelle mellem medlemsstaterne som følge af deres geografiske placering og forskelle i tilgængelig kapacitet og ressourcer. Inden for den ramme kommer Fonden for Integreret Grænseforvaltning (FIGF) til at bestå af to instrumenter: et instrument for finansiel støtte til grænseforvaltning og visa og et instrument for finansiel støtte til toldkontroludstyr. Dette forslag vedrører kun instrumentet for grænseforvaltning og visa. Kommissionen forelægger parallelt hermed et særskilt forslag vedrørende instrumentet for toldkontroludstyr. Styrkelsen af den europæiske integrerede grænseforvaltning ved de ydre grænser som fastsat i forordning (EU) 2016/1624 om den europæiske grænse- og kystvagt udgør en vigtig del af EU's indsats og en forudsætning for, at Schengensystemet kan fungere normalt. Begrebet europæisk integreret grænseforvaltning består af en række enkeltdele, som det er nødvendigt at tage fat på overordnet og på koordineret vis, lige fra grænsekontrol, herunder henvisning af tredjelandsstatsborgere med behov for beskyttelse, forebyggelse og opdagelse af grænseoverskridende kriminalitet, eftersøgnings- og redningsoperationer, til risikoanalyser. Også tværfagligt samarbejde er en vigtig del af europæisk integreret grænseforvaltning ligesom solidaritetsmekanismer, herunder EU-finansiering, såsom den nye FIGF og navnlig instrumentet for grænseforvaltning og visa. EU's ydre grænser er fælles grænser, der kræver en kollektiv og samlet indsats fra de kompetente nationale myndigheders og EU-aktørers side og af EU som helhed. Forvaltningen af disse fælles ydre grænser er derfor et fælles ansvar mellem medlemsstaterne og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, som udgør de to søjler i den europæiske grænse- og kystvagt. For at den europæiske grænse- og kystvagt effektivt kan gennemføre den integrerede grænseforvaltning er det vigtigt, at de to parter, der udgør den, arbejder tæt sammen. Der er behov for en hensigtsmæssig fordeling af de målrettede finansielle ressourcer fra EU for at sikre, at de medlemsstater, der er mest berørt, har tilstrækkelig kapacitet til at klare de udfordringer, de stilles over for, til gavn for hele EU. Instrumentet for grænseforvaltning og visa vil bidrage hertil. Det er nødvendigt at supplere de nationale grænsevagters og toldkontrolmyndigheders indsats, som støttes via instrumentet, af et stærkt og fuldt operationelt Europæisk Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, som udgør kernen i et fuldt integreret EU-grænseforvaltningssystem. Det er derfor, Kommissionen agter at fremsætte forslag til en større opskalering af agenturet til fuld operationel status med et stående korps på ca. 10 000 grænsevagter. Det kræver også et velfungerende Europæisk Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (eu-LISA). I den næste flerårige finansielle ramme vil der med EU-finansieringen inden for rammerne af de udenrigspolitiske instrumenter desuden blive ydet større støtte til samarbejde med tredjelande med henblik på at forbedre forvaltningen af deres grænser, dæmme op for irregulær migration og forbedre forvaltningen af migrationsstrømmene. Den vigtigste udfordring, der forsøges løftet med forslaget, er behovet for større fleksibilitet i forbindelse med forvaltningen af det fremtidige instrument sammenlignet med den nuværende programmeringsperiode, men også for redskaber, der kan sikre, at finansieringen kanaliseres over mod EU-prioriteter og -foranstaltninger med en væsentlig merværdi på EU-plan. Der er behov for en ny mekanisme for tildeling af midler mellem delt, direkte og indirekte forvaltning for at klare de nye udfordringer og prioriteter. I forbindelse med fordelingen af midlerne er fleksibilitet vigtig ved fastsættelsen af den rigtige gennemførelsesmetode og de områder, hvor der skal ydes støtte, samtidig med at der opretholdes en kritisk masse til forudgående finansiering til strukturelle og store flerårige investeringer i overensstemmelse med medlemsstaternes behov for yderligere at udvikle deres grænseforvaltningssystemer. Ved tildelingen af midler vil der også blive taget fuldt hensyn til behovet for, at medlemsstaterne fokuserer instrumenterne på vigtige EU-prioriteter i overensstemmelse med EU-retten. Ud over et grundbeløb på 5 000 000 EUR, det er planlagt at tildele medlemsstaterne i begyndelsen af programmeringsperioden, vil finansieringsrammen i medlemsstaternes programmer blive fordelt på grundlag af en fordelingsnøgle, der afspejler de behov og det pres, medlemsstaternes oplever på de to områder, der er omfattet af instrumentet (grænseforvaltning og visa). Midlerne vil blive fordelt på grundlag af følgende vægtning: 30 % til ydre landgrænser, 35 % til de ydre søgrænser, 20 % til lufthavne og 15 % til konsulære repræsentationer. For så vidt angår grænseforvaltning vil fordelingen af midler til hver medlemsstats ydre sø- og landgrænser blive baseret på disse ydre grænsers længde og presset på dem (70 %). Derudover vil arbejdsbyrden ved de ydre sø- og landgrænser spille ind ved fordelingen af midlerne til disse grænser (30 %). Midlerne til lufthavne vil blive fordelt på grundlag af medlemsstaternes arbejdsbyrde ved disse lufthavne. Hvad angår midlerne til konsulære repræsentationer, vil 50 % af midlerne blive fordelt under hensyntagen til antallet af konsulære repræsentationer og de resterende 50 % på grundlag af arbejdsbyrden på disse konsulære repræsentationer i forbindelse med forvaltningen af visumpolitikken. Andelen til medlemsstaternes programmer udgør ca. 60 % af den samlede finansieringsramme. Det foreslås, at medlemsstaterne får ca. 50 % af finansieringsrammen i begyndelsen af programmeringsperioden med mulighed for at supplere periodisk. Det er hensigten, at der skal ske en fast supplering på 10 % af finansieringsrammen midtvejs (teknisk tilpasning af fordelingsnøglen afhængigt af den finansielle performance, i henhold til hvilken en medlemsstat skal have fremsat anmodninger om betalinger, der dækker mindst 10 % af de oprindelige betalingsbevillinger). De resterende 40 % af den samlede finansieringsramme skal forvaltes gennem den tematiske facilitet, via hvilken der periodisk vil blive tildelt midler til en række prioriteter, der er fastsat i Kommissionens finansieringsafgørelser. Denne facilitet giver mulighed for fleksibilitet i forvaltningen af instrumentet ved at muliggøre udbetaling af midler til teknisk bistand på Kommissionens initiativ og følgende dele af den tematiske facilitet: –støtte til særlige foranstaltninger via medlemsstaternes nationale programmer, idet der ydes supplerende støtte til målrettede foranstaltninger af stor merværdi på EU-plan –støtte til EU-foranstaltninger, der forvaltes ved direkte og indirekte forvaltning –krisebistand. Foranstaltninger under den tematiske facilitet skal programmeres via de årlige eller flerårige arbejdsprogrammer, der vedtages ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse. Faciliteten vil gøre det muligt at klare nye prioriteter eller træffe hasteforanstaltninger ved brug af den gennemførelsesmetode, der er bedst egnet til at nå den politiske målsætning.

Via instrumentet vil der i overensstemmelse med EU's forpligtelser desuden fortsat blive ydet støtte til at få den særlige transitordning, der gennemføres af Litauen, til at fungere, idet Litauen får kompensation for de mistede visumgebyrer og de supplerende omkostninger, ordningen som følge af det forenklede transitdokument (FTD) og det forenklede jernbanetransitdokument (FRTD) medfører, f.eks. omkostninger til at erstatte og opgradere udstyr og IT-systemer og til uddannelse samt de operationelle omkostninger. Der vil blive sikret en yderligere forenkling i forbindelse med gennemførelsen af instrumentet, navnlig ved at anvende en sammenhængende tilgang med regler for forvaltningen af andre EU-fonde ("et fælles regelsæt"), som indeholder bedre vejledning vedrørende forvaltnings- og kontrolsystemer samt revisionskrav, og som sikrer, at de forenklede omkostningsmuligheder udnyttes fuldt ud i forbindelse med reglerne for støtteberettigelse ved delt forvaltning. Det er også vigtigt at maksimere merværdien på EU-plan af de foranstaltninger, der støttes via instrumentet, og at sikre en forbedret overvågnings- og evalueringsramme for derved at styrke den performancebaserede forvaltning af fondene. Dette forslag forudsættes anvendt fra den 1. januar 2021 og forelægges for 27 EU-medlemsstater i overensstemmelse med den meddelelse, som Det Europæiske Råd modtog den 29. marts 2017 fra Det Forenede Kongerige om dets beslutning om at udtræde af Den Europæiske Union og Euratom i henhold til artikel 50 i traktaten om Den Europæiske Union. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Instrumentet for grænseforvaltning og visa bygger videre på de investeringer, der er foretaget, og de resultater, der er opnået med støtte fra dets forgængere: Fonden for De Ydre Grænser for perioden 2007-2013, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 574/2007/EF og instrumentet for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed for perioden 2014-2020, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 515/2014. Via instrumentet for grænseforvaltning og visa vil der fortsat blive ydet støtte til EU's politikker overordnet på området grænseforvaltning og visa såsom en styrkelse af den europæiske integrerede grænseforvaltning, indkøb af udstyr til grænseforvaltning, der skal anvendes af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, den fælles visumpolitik og relevante IT-systemer. De EU-agenturer, der er aktive på området grænseforvaltning, navnlig Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, eu-LISA, men også Den Europæiske Unions Agentur for Asyl, som arbejder tæt sammen med medlemsstaternes myndigheder, er vigtige for at sikre sikkerheden ved grænserne og fri bevægelighed for personer i EU. Medlemsstaterne sikrer f.eks., at IT-systemerne på nationalt plan er interoperable og derfor muliggør informationsudvekslinger mellem forskellige myndigheder, mens agenturet for store IT-systemer (eu-LISA) sikrer, at informationsudvekslingen mellem alle IT-systemer i EU kan fungere. Der vil derfor også blive sikret fuld sammenhæng og komplementaritet ved, at der via EU-budgettet ydes støtte til disse agenturer og medlemsstaterne gennem instrumentet til grænseforvaltning og visa. Det er vigtigt også at sikre komplementaritet med de foranstaltninger, der gennemføres af Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur (EMSA) og Det Europæiske Fiskerikontrolagentur (EFCA), f.eks. ved at de deles om udstyr, der anvendes til sø- og grænseovervågning for derved at udnytte ressourcerne til at sikre den maritime sikkerhed mest muligt. At reagere på de vigtigste udfordringer på området grænseforvaltning kræver kraftfulde tiltag fra både medlemsstaterne og de berørte agenturer. Det er derfor, Kommissionen foreslår, at budgettet til navnlig Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning øges væsentligt. Sammen med det planlagte budget til eu-LISA vil budgetbidragene beløbe sig til 12 013 000 000 EUR (i løbende priser) i den næste flerårige finansielle ramme. Det vil gøre det muligt i væsentlig grad at styrke den rolle navnlig Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning spiller, og agenturets rækkevidde, navnlig ved hjælp af et stående korps på ca. 10 000 grænsevagter. De to instrumenter, der udgør Fonden for Integreret Grænseforvaltning, omfatter imidlertid ikke de midler, der tildeles agenturerne. Dette forslag regulerer derfor kun instrumentet for grænseforvaltning og visa, via hvilket der skal ydes støtte til gennemførelsen af europæisk integreret grænseforvaltning ved medlemsstaternes ydre grænser i fuld synergi med EU-agenturernes arbejde på dette område. • Sammenhæng med Unionens politik på andre områder EU's politiske målsætning om at bevæge sig i retning af en europæisk integreret grænseforvaltning vedrører et område, hvor forskellige andre EU-politikområder supplerer og styrker hinanden. Da grænseforvaltning finder sted ved de ydre grænser, er det afgørende, at grænseforvaltningsmyndighederne og andre relevante myndigheder, især toldmyndighederne, samarbejder og koordinerer deres indsats. I den nye flerårige finansielle ramme vil der blive sikret en stærk synergi mellem de finansieringsinstrumenter, der støtter disse myndigheder, for derved at maksimere EU-budgettets virkninger på området migration og grænseforvaltning. Ved at sikre, at de myndigheder, der er ansvarlige for grænseforvaltning og toldkontrol har det nødvendige udstyr og den nødvendige ekspertise til rådighed, og at de samarbejder uden problemer, kan vi sikre, at den irregulære migration mindskes, og at den indgående strøm af farlige eller uønskede varer ind i EU reduceres. FIGF's to dele, instrumentet for grænseforvaltning og visa og et nyoprettet instrument for toldkontroludstyr vil bidrage hertil. Førstnævnte instrument vil sikre en stærk og effektiv grænseforvaltning, samtidig med at den frie bevægelighed for personer opretholdes, mens sidstnævnte vil yde støtte til en velfungerende toldunion. Førstnævnte vil udelukkende fokusere på de foranstaltninger, der vedrører personkontrol i forbindelse med grænsekontrol, mens sidstnævnte vil være rettet mod de foranstaltninger, der vedrører køb, vedligeholdelse og opgradering af udstyr til toldkontrol. Det vil omfatte udstyr, der kan bruges til kontrol af både varer og personer. På den måde vil der blive sikret fuld synergi mellem de to instrumenter, der udgør FIGF. Det er vigtigt, at andre myndigheder på områderne migration og sikkerhed samarbejder og koordinerer deres indsats, så den integrerede grænseforvaltning lykkes. Der er tale om de myndigheder, der har med asyl, migrationsstyring, tilbagesendelse og grænseoverskridende kriminalitet at gøre, og aktører på området maritim sikkerhed og havovervågning. Asyl- og Migrationsfonden (AMF) er det fremtidige finansieringsinstrument, der fremsættes forslag til, og som skal støtte de nationale myndigheders arbejde med at modtage asylansøgere og migranter, når de ankommer til EU's område, og at tilbagesende dem, der ikke har ret til ophold i EU. AMF og instrumentet for grænseforvaltning og visa skal fungere i fuld synergi for derved at opnå, at begge fonde får en væsentlig virkning for migrationsstyringen og grænseforvaltningen. Det er f.eks. vigtigt at mindske antallet af irregulære migranter, der kommer til EU og at sikre, at de, der ikke har ret til at ophold, sendes tilbage til oprindelseslandene. Den nye Fond for Intern Sikkerhed (FIS) er det fremtidige finansieringsinstrument, der skal være med til at sikre et højt sikkerhedsniveau i EU, navnlig ved at støtte bekæmpelsen af terrorisme og radikalisering, organiseret kriminalitet og cyberkriminalitet og ved at bistå og beskytte ofre for forbrydelser, i fuld overensstemmelse med de foranstaltninger, der støttes via det fremtidige instrument for grænseforvaltning og visa. Instrumentet for grænseforvaltning og visa vil gøre det muligt at købe udstyr til havovervågning, men som kan anvendes til flere andre formål, for derved også at maksimere synergierne på området havovervågning. Foranstaltninger i og i relation til tredjelande, som støttes via instrumentet, vil blive gennemføret i fuld synergi og sammenhæng med og supplere andre aktioner uden for Unionen, der støttes via dens instrumenter til ekstern finansiering. Særlig vil der ved gennemførelsen af sådanne foranstaltninger blive tilstræbt fuld overensstemmelse med principperne og de generelle mål for EU's optræden udadtil og udenrigspolitik over for det pågældende land eller den pågældende region. For så vidt angår den eksterne dimension bør der via instrumentet for grænseforvaltning og visa ydes målrettet støtte med henblik på at øge samarbejdet med tredjelande og styrke visse vigtige aspekter af deres grænseovervågnings- og grænseforvaltningskapacitet i områder, der har betydning for EU's migrationspolitik og EU's målsætninger på sikkerhedsområdet. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag I artikel 3, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union fastsættes det, at "Unionen giver borgerne et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer, kombineret med passende foranstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl, indvandring og forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet".

Retsgrundlaget for den foreslåede EU-indsats findes i listen over foranstaltninger i artikel 77, stk. 2, og artikel 79, stk. 2, litra d), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) såsom den fælles visumpolitik, personkontrol ved de ydre grænser, foranstaltninger for gradvist at indføre et system for integreret forvaltning af de ydre grænser og bekæmpelse af menneskehandel. Der henvises også til artikel 80 i TEUF, hvori det understreges, at disse EU-politikker, jf. tredje del, afsnit V, kapitel 2, i TEUF, og gennemførelsen af dem er underlagt princippet om solidaritet og rimelig ansvarsfordeling mellem medlemsstaterne, herunder for så vidt angår de finansielle aspekter. Endvidere vedtog Kommissionen den 29. maj 2018 et forslag til en forordning om fælles bestemmelser med henblik på at forbedre koordineringen og harmonisere gennemførelsen af støtte under delt forvaltning med det primære formål at forenkle gennemførelsen af politikker. Instrumentet for grænseforvaltning og visa vil også være omfattet af denne forordning for så vidt angår den del, der gennemføres ved delt forvaltning. De forskellige EU-fonde, der gennemføres ved delt forvaltning, forfølger mål, der supplerer hinanden, og har samme forvaltningsmetode. I forordning (EU) .../... [forordningen om fælles bestemmelser] fastsættes der derfor en række fælles principper såsom partnerskab. Forordningen indeholder også de fælles elementer for strategisk planlægning og programmering, herunder bestemmelser vedrørende den partnerskabsaftale, der skal indgås med hver medlemsstat, og fastsætter en fælles tilgang til fondenes performanceorientering. Den omfatter derfor grundforudsætninger og overvågnings-, rapporterings- og evalueringsordninger. Der fastsættes også fælles bestemmelser med hensyn til reglerne for støtteberettigelse, finansiel forvaltning og forvaltnings- og kontrolordninger. •Variabel geometri De foreslåede foranstaltninger, der har hjemmel i artikel 77, stk. 2, i TEUF, udgør en udvikling af Schengenreglerne. Som følge heraf finder artikel 4 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling anvendelse for så vidt angår denne medlemsstat og artikel 4 i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union for så vidt angår Irland. De foreslåede foranstaltninger udgør en udvikling af Schengenreglerne for så vidt angår grænser og visa, som fire lande uden for EU er associeret med på grundlag af en aftale med EU. Når de foreslåede foranstaltninger er vedtaget, meddelt og accepteret, vil de derfor også finde anvendelse på disse fire lande. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Overordnet set udgør forvaltning af de ydre grænser et område, hvor der er en tydelig merværdi på EU-plan sammenlignet med en situation, hvor medlemsstaterne hver især træffer foranstaltninger. EU er bedre end medlemsstaterne i stand til at skabe rammerne for solidaritet på EU-plan inden for grænsekontrol, visumpolitik og forvaltning af migrationsstrømme samt skabe grundlag for at udvikle fælles IT-systemer, der støtter gennemførelsen af disse politikker. I den forbindelse bidrager den finansielle støtte, der ydes i medfør af denne forordning, derfor særlig til at styrke medlemsstaternes og EU's kapacitet på de pågældende områder. Med henblik herpå har forordningen bl.a. til formål –mere systematisk at støtte de enkelte medlemsstaters indsats for at sikre området uden indre grænser –at øge det tværfaglige samarbejde mellem grænsemyndigheder og andre retshåndhævende myndigheder –at sikre, at medlemsstaterne råder over mere specialiseret udstyr, som skal stilles til rådighed for Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning i forbindelse med fælles operationer med henblik på at opretholde området uden indre grænser. Det erkendes fuldt ud, at indsatsen skal finde sted på passende niveau, og at EU's rolle ikke skal gå ud over, hvad der er nødvendigt. •Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og falder ind under anvendelsesområdet for indsatsen inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed som fastsat i afsnit V i TEUF. Målsætningerne og størrelsen af den tilsvarende finansiering står i et rimeligt forhold til, hvad der ønskes opnået med instrumentet. De foranstaltninger, der foreslås i dette forslag, vedrører den europæiske dimension af grænseforvaltning og den fælles visumpolitik. •Valg af retsakt Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til grænseforvaltning og visa som en del af Fonden for Integreret Grænseforvaltning. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

I forslaget tages der hensyn til resultaterne af evalueringerne af det tidligere finansieringsinstrument på området grænseforvaltning og visa. Det bygger videre på den efterfølgende evaluering af Fonden for De Ydre Grænser, som var fonden i programmeringsperioden 2007-2013, og den foreløbige evaluering af instrumentet for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik under Fonden for Intern Sikkerhed (FIS - grænser og visa), som er fonden i den nuværende programmeringsperiode (2014-2020). For så vidt angår effektivitet anses FIS - grænser og visa for at være effektiv på de områder, hvortil den yder støtte, nemlig den fælles visumpolitik og grænseforvaltning. Fonden har været med til at lette lovlig rejseaktivitet og øge medlemsstaternes nationale kapacitet med hensyn til visumudstedelse. Dens bidrag til det konsulære samarbejde og styrkelsen af samarbejdet med tredjelande har i mange medlemsstater indtil nu været begrænset. Udviklingen af en fælles visumpolitik blev støttet via oprettelsen og driften af IT-systemer, idet der især blev lagt vægt på nationale visuminformationssystemer. Fonden har gennem en styrkelse af EU's grænseforvaltningskapacitet ved de ydre grænser været med til at opretholde den frie bevægelighed for personer inden for Schengenområdet. Den har bidraget til effektiviteten af kontrollen ved de ydre grænser gennem støtte til foranstaltninger, der fokuserede på køb, modernisering, opgradering og udskiftning af udstyr til grænsekontrol og – overvågning. Som følge af hovedsagelig eksterne faktorer blev der kun konstateret begrænsede fremskridt med hensyn til at fremme udviklingen, gennemførelsen og håndhævelsen af de politikker, der sikrer, at der foretages personkontrol. Fonden har lettet samarbejdet mellem medlemsstaterne og samarbejdet mellem medlemsstaterne og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, herunder via støtte til køb af udstyr, der skal anvendes i fælles operationer, og har derved bidraget til at sikre solidaritet og ansvarsdeling. Overordnet set viser evalueringen under hensyntagen til begrænsningerne i de oplysninger, der foreligger, at man nåede de ønskede resultater med interventionerne med rimelige omkostninger til følge, både hvad angår menneskelige og finansielle ressourcer. De fleste medlemsstater har dog peget på behovet for yderligere vejledning fra Kommissionen om gennemførelsen af fonden. Den måde, hvorpå størrelsen af den administrative byrde opfattes, kan anses for at være en faktor, der påvirker effektiviteten. Trods en række foranstaltninger for at forenkle og mindske den administrative byrde opfatter medlemsstaterne stadig den administrative byrde som høj og gennemførelsen af de forenklede omkostningsordninger som problematisk. Det er blevet bemærket, at der er sket en øget forenkling ved direkte forvaltning. Den oprindelige begrundelse og de oprindelige målsætninger for fonden er stadig relevante i kølvandet på migrationskrisen. Der blev indført hensigtsmæssige mekanismer for at dække de ændrede behov i både programmerings- og gennemførelsesfasen. Den fleksibilitet, som FIS - grænser og visa giver, og som består af overførsler af midler mellem forskellige målsætninger, har været med til at dække de ændrede behov. Medlemsstaterne ønsker dog endnu større fleksibilitet, hvilket kunne sikres ved at fjerne minimumsbevillingerne fra fondene til målsætninger og mindske antallet af nationale målsætninger. Interventionerne via fonden anses for at være i overensstemmelse med de øvrige EU-interventioner og nationale interventioner. Sammenhængen med andre EU-finansieringsinstrumenter blev sikret i programmeringsfasen. Der er blevet indført koordineringsmekanismer for at sikre den fortsætte sammenhæng i gennemførelsesfasen. Overvågningsudvalgene og de ansvarlige myndigheder spiller en vigtig rolle med at sikre sammenhæng. Fondens målsætninger komplementerer målsætningerne for andre nationale politikker. Komplementariteten med andre EU-finansieringsinstrumenter blev planlagt i programmeringsfasen. Der er blevet indført koordineringsmekanismer for at sikre komplementaritet i gennemførelsesfasen, men den kunne forbedres. De forskellige gennemførelsesmetoder komplementerer hinanden. Fonden har sikret en merværdi på EU-plan via innovative investeringer i infrastruktur og udstyr. Den har støttet samarbejdet mellem medlemsstaterne. De uddannelsesaktiviteter, som fonden muliggjorde, har været med til at harmonisere praksis mellem medlemsstaterne. Man kunne have forventet en større merværdi på EU-plan inden for konsulært samarbejde, samarbejde med lande uden for EU og IT-systemer. Bæredygtigheden af de foranstaltninger, der er blevet finansieret af FIS - grænser og visa, er afhængige af, at der fortsat ydes EU-støtte, da der ikke synes at være tilstrækkelige nationale midler til at sikre et tilsvarende investeringsniveau. Uddannelsesaktiviteterne spiller en vigtig rolle med hensyn til at sikre foranstaltningernes bæredygtighed på lang sigt. •Høringer af interesserede parter Der blev gennemført to målrettede offentlige høringer vedrørende EU-midler på migrations- og sikkerhedsområdet fra 10. januar-9. marts 2018. Generelt understregede de adspurgte behovet for en forenkling af gennemførelsen af finansieringsinstrumenterne på området indre anliggender, større fleksibilitet (navnlig for så vidt angår kapaciteten til at reagere på migrations- og sikkerhedsrelaterede kriser) og øget finansiering og støtte på områder, hvor der er en stor grad af ansvarsdeling (f.eks. grænseforvaltning) og/eller samarbejdet mellem medlemsstaterne og med relevante EU-agenturer. Svarene viser, at disse foranstaltninger kan forbedre instrumenternes effektivitet og øge merværdien på EU-plan. De berørte parter påpegede også behovet for i højere grad at udnytte den politiske indflydelse, der kan opnås i lande uden for EU via politikkerne på området indre anliggender. Medlemsstaterne og de associerede Schengenlande blev hørt inden for rammerne af AMIF-FIS-udvalget (repræsentanter for medlemsstaternes myndigheder med ansvar for AMIF og FIS). Medlemsstaterne gav input til de vigtigste finansieringsprioriteter og -problemer, fondenes struktur og gennemførelsesmetoder. Andre vigtige berørte parter og modtagere af støtte fra AMIF og FIS gennem direkte og indirekte forvaltning såsom internationale organisationer og civilsamfundsorganisationer blev også hørt i lighed med de relevante EU-agenturer. De berørte parter var enige om, at for at maksimere merværdien på EU-plan skal EU's udgifter afspejle prioriteterne og de politiske forpligtelser på EU-plan og støtte gennemførelsen af EU's regelsæt på området indre anliggender. De opfordrede til, at der blev stillet tilstrækkelige midler til rådighed til at klare de nuværende og nye udfordringer. Der bør også stilles tilstrækkelige midler til rådighed for de relevante EU-agenturer i tråd med deres stadig flere aktiviteter. De berørte parter var enige om behovet for at indbygge mere fleksibilitet i fondenes struktur. De fandt, at for fortsat at have tilstrækkelig fleksibilitet til at kunne reagere på forhold, der forandrer sig, bør de flerårige nationale programmer bevares. De ikkestatslige organisationer fandt, at man burde fortsætte med direkte forvaltning. Disse høringer bekræftede, at der generelt er konsensus blandt de berørte parter om behovet for at fastholde et bredt anvendelsesområde for EU-finansiering på dette politikområde, herunder hvad angår dens eksterne dimension, at øge virkningerne af politikkerne på området indre anliggender, i højere grad forenkle gennemførelsesmekanismerne og sikre fleksibilitet, navnlig for at kunne reagere på krisesituationer. •Indhentning og brug af ekspertbistand Forberedelsen af de kommende finansielle instrumenter på området indre anliggender blev påbegyndt i 2016 og er fortsat i 2017 og 2018. Som en del af dette arbejde gennemførte en ekstern kontrahent i 2017 en undersøgelse vedrørende FFR, Border management and visas beyond 2020, og der blev foretaget en konsekvensanalyse på grundlag af en undersøgelse iværksat af en ekstern kontrahent i september 2017. Disse undersøgelser samlede alle disponible resultater fra evalueringerne af de eksisterende finansielle instrumenter og fra høringerne af de berørte parter, og der blev heri set nærmere på problemer, målsætninger og politiske løsningsmodeller, herunder deres sandsynlige virkninger, således som de blev undersøgt i konsekvensanalysen. •Konsekvensanalyse Konsekvensanalysen for dette forslag omfattede Asyl- og Migrationsfonden, den nye FIS og Fonden for Integreret Grænseforvaltning (FIGF) (bestående af instrumentet for grænseforvaltning og visa og instrumentet for toldkontroludstyr). Resuméet af konsekvensanalysen og den positive udtalelse fra Udvalget for Forskriftskontrol kan ses på følgende websted: http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/?fuseaction=ia . I rapporten om konsekvensanalysen blev de forskellige politiske løsningsmodeller for, hvordan finansieringen vil blive tilvejebragt, analyseret, idet der blev taget fat på spørgsmål såsom sammenhæng og komplementaritet med andre EU-finansieringsinstrumenter, den eksterne dimension af finansiering på migrations- og sikkerhedsområdet, fleksibilitet i et stabilt finansielt miljø (herunder den tematiske facilitet), forvaltningsmetoder, muligheden for at yde krisebistand og en mulig midtvejsevalueringsmekanisme. Den foretrukne løsningsmodel er en kombination af løsningsmodeller med udgangspunkt i resultaterne af og henstillingerne fra den efterfølgende evaluering af de tidligere fonde og den foreløbige evaluering af de nuværende fonde. I rapporten om konsekvensanalysen tages der fat på henstillingerne for Udvalget for Forskriftskontrol. Af nedenstående tabel fremgår de vigtigste overvejelser og henstillinger for at opnå forbedringer, der indkom vedrørende Asyl- og Migrationsfonden, instrumentet for grænseforvaltning og visa (som en del af Fonden for Integreret Grænseforvaltning) og Fonden for Intern sikkerhed, og hvordan konsekvensanalyserapporten blev ændret for at afspejle disse. De vigtigste overvejelser i Udvalget for Forskriftskontrol Ændringer af konsekvensanalyserapporten I denne rapport forklares det ikke, hvordan EU's voksende kompetence på disse områder [indre anliggender] og agenturernes udvidede rolle vil påvirke systemet som helhed. For så vidt angår Asyl- og Migrationsfonden, instrumentet for grænseforvaltning og visa (som en del af Fonden for Integreret Grænseforvaltning) og Fonden for Intern er rapporten blevet ændret for at forklare, hvordan udvidelsen af EU's kompetence og agenturernes større rolle påvirker de respektive fondes roller (afsnit 3.2). Agenturerne på området indre anliggender, som spiller en vigtig rolle i forbindelse med gennemførelsen af EU's migrations- og sikkerhedspolitik, kommer til at spille en vigtig rolle under programmeringsfasen for de nationale programmer, samtidig med at deres overvågningsaktiviteter vil indgå i midtvejsevalueringen. Formålet med agenturernes udvidede mandat er ikke, at agenturerne skal overtage de opgaver, medlemsstaterne udfører på nuværende tidspunkt, men snarere at de skal være med til at styrke og opgradere EU's og dets medlemsstaters indsats på området migration, grænseforvaltning og sikkerhed. Yderligere overvejelser og henstillinger med henblik på forbedringer Ændringer af konsekvensanalyserapporten 1) I denne rapport redegøres der for de væsentligste ændringer af programstrukturen og prioriteterne sammenlignet med den nuværende programmeringsperiode. Desuden skal rapporten tydeliggøre anvendelsesområdet for programmets eksterne dele, dvs. dets komplementaritet med instrumenterne til finansiering af indsatsen udadtil. Rapporten blev ændret, så den afspejler de vigtigste ændringer af programstrukturen sammenlignet med den nuværende programmeringsperiode (afsnit 3.2) og tydeliggør anvendelsesområdet for den eksterne del og dens komplementaritet med instrumenterne til finansiering af indsatsen udadtil (afsnit 3.3). Fondenes målsætninger tager udgangspunkt i deres forgængeres anvendelsesområde, som generelt blev anset for at være tilstrækkeligt bredt til at støtte gennemførelsen af EU's politiske prioriteter og give en merværdi på EU-plan. Tilpasningen til prioriteter og foranstaltninger afspejler den politiske udvikling og behovet for synergier med andre EU-fonde. Interventioner vedrørende den eksterne dimension vil blive udformet og gennemført i sammenhæng med EU's indsats udadtil og udenrigspolitik, navnlig EU's instrument for indsatsen udadtil. 2) Det forklares også i rapporten, hvordan udvidelsen af EU's kompetence og agenturernes større rolle påvirker de respektive programmers rolle. Øger det behovet for foranstaltninger på nationalt plan, for delegationer til agenturerne, eller nedprioriteres visse interventioner? Se de ændringer, der blev foretaget af rapporten for at tage hensyn til overvejelserne i Udvalget for Forskriftskontrol, som der redegøres ovenfor. 3) Udvalget forstår, at den nye mekanisme for performancereserver stadig var under udvikling, da rapporten blev udarbejdet. Den endelige udgave bør dog opdateres, og det bør præciseres, hvilken mekanisme der er valgt og begrundelsen herfor i lyset af erfaringerne med andre EU-fonde (som forklaret mundtligt for udvalget). Rapporten er blevet ændret for at opdatere og præcisere den foretrukne mekanisme, idet der er taget hensyn til erfaringerne med andre EU-fonde og udviklingen i forbindelse med udarbejdelsen af den fremtidige forordning for fælles bestemmelser for delt forvaltning (punkt 4.1.4). I forbindelse med den foretrukne løsningsmodel redegøres der ikke for en målrettet performancereserve. Minimumsomfanget af den finansielle gennemførelse er medtaget med henblik på tildeling af supplerende midler til tekniske tilpasninger midtvejs, mens der tages hensyn til performanceelementerne, når der tilvejebringes supplerende midler via den tematiske facilitet. 4) I rapporten bør det præciseres, hvordan den nye krisemekanisme vil fungere inden for finansieringsrammen for hver af de tre fonde for migration og sikkerhed, og at brugen af krisebistand bør begrænses som følge af den nye fleksibilitet, den tematiske facilitet giver. Det bør forklares, hvilke fordele denne mekanisme har i forhold til krisebistanden i den tidligere programmeringsperiode. Rapporten er blevet ændret for at tydeliggøre, hvordan den nye krisemekanisme skal fungere (afsnit 4.1.3). Den krisebistand, der ydes via fondene, bør supplere nødhjælpsreserven (på EU-budgettet) og anvendes i klart fastsatte situationer. Som følge af fleksibiliteten i den tematiske facilitet forventes brugen af krisebistand at blive mere begrænset end i den nuværende programmeringsperiode. Det foreslåede instrument vil blive gennemført ved delt, direkte og indirekte forvaltning. 5) Overvågningsordningerne er ikke veludviklede. Det bør i rapporten tydeliggøres, hvordan det defineres og måles, om programmerne har været en succes. Rapporten er blevet ændret (afsnit 5) for at redegøre for, hvordan programmernes succes måles. Det vil ske på grundlag af de målsætninger, Kommissionen og medlemsstaterne fastsætter, som skal aftales i de nationale programmer, og de efterfølgende målinger af fremskridtene hen imod disse målsætninger ved hjælp af de output- og resultatindikatorer, der er medtaget i forslagene til retsakter. Rapporteringskravene i forbindelse med delt forvaltning er fastsat i forordningen om fælles bestemmelser.

•Målrettet regulering og forenkling Forordningen om fælles bestemmelser vil sikre en forenkling af instrumentet gennem størst mulig anvendelse af de fælles regler for gennemførelsen af programmerne. Medlemsstaterne vil desuden blive opfordret til i endnu højere grad at anvende forenklede omkostningsmodeller. Revisionstilgangen vil blive smidiggjort, så der fokuseres mere på risikobaserede revisionsstikprøver, og princippet om én enkelt revision følges for at mindske den administrative byrde. Der vil kunne opnås en yderligere forenkling i forbindelse med direkte forvaltning ved at bruge de fælles IT-redskaber i Kommissionen (systemet for forvaltning af e-tilskud). •Grundlæggende rettigheder Det er nødvendigt med finansiel støtte fra EU-budgettet for at gennemføre en europæisk integreret grænseforvaltning til støtte for medlemsstaterne i deres bestræbelser for effektivt at styre passagerne af de ydre grænser og for at klare de migrationsmæssige udfordringer og potentielle fremtidige trusler mod disse grænser og derved bidrage til at dæmme op for grov kriminalitet med en grænseoverskridende dimension. Disse målsætninger vil blive forfulgt i fuld overensstemmelse med EU's forpligtelser med hensyn til de grundlæggende rettigheder. Dette vil blive fulgt nøje under gennemførelsen af fonden. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Kommissionens forslag til den næste flerårige finansielle ramme omfatter 8 018 000 000 EUR (i løbende priser) til instrumentet for grænseforvaltning og visa for perioden 2021-2027. Gennemførelsen vil ske ved brug af delt, direkte eller indirekte forvaltning. De samlede midler vil blive afsat som følger: ca. 60 % til medlemsstaternes programmer, som gennemføres ved delt forvaltning og 40 % til den tematiske facilitet til særlige foranstaltninger på nationalt eller tværnationalt plan, EU-foranstaltninger og krisebistand. Den tematiske facilitet skal også anvendes til teknisk bistand på Kommissionens initiativ. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Overvågnings- og evalueringsrammen vil blive forbedret, bl.a. ved brug af en bedre metode til at spore investeringer på tværs af de relevante EU-midler for derved at fremme en rettidig performance og sikre, at evalueringerne giver et effektivt input til fremtidige revisioner af de politiske interventioner. Det vil ske ved hjælp af bedre indikatorer, et tættere samarbejde mellem relevante partnere og mekanismer, der skal fremme performance. Kommissionen vil foretage en midtvejsevaluering og en retrospektiv evaluering. Disse evalueringer vil blive gennemført i overensstemmelse med punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016, hvori de tre institutioner bekræftede, at evalueringerne af fremtidig lovgivning og fremtidige politikker skal danne grundlag for konsekvensanalyser af løsningsmodellerne for at komme videre. Ved evalueringerne vurderes instrumentets virkninger i marken på grundlag af indikatorer og mål og en detaljeret analyse af, i hvor høj grad instrumentet kan anses for relevant, formålstjenligt og effektivt, og i hvor høj grad det giver tilstrækkelig merværdi på EU-plan og er i overensstemmelse med andre EU-politikker. Evalueringerne vil omfatte tidligere erfaringer for at indkredse eventuelle problemer eller muligheder for yderligere at forbedre foranstaltningerne eller deres resultater og hjælpe med at maksimere virkningerne af instrumentet. Medlemsstaterne forventes at rapportere om gennemførelsen af deres programmer i overensstemmelse med retningslinjerne i denne forordning og forordningen om fælles bestemmelser. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget I kapital I - almindelige bestemmelser i forslaget til forordning fastsættes bestemmelser om formål, anvendelsesområde og vigtige definitioner. Også målsætningerne for forordningen fastsættes heri. Det foreslåede anvendelsesområde for disse artikler bygger i vid udstrækning på den nuværende forordning om Fonden for Intern Sikkerhed - grænser og visa, samtidig med at der tages hensyn til den seneste politiske udvikling såsom oprettelsen af den europæiske grænse- og kystvagt, herunder Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, modernisering af den fælles visumpolitik og udviklingen af nye store IT-systemer og deres interoperabilitet. Der lægges stor vægt på at støtte foranstaltninger med en europæisk dimension. I kapitel II - finansiel ramme og gennemførelsesramme fastsættes principperne for den støtte, der ydes inden for rammerne af forordningen, og betydningen af sammenhæng og komplementaritet med relevante EU-finansieringsinstrumenter understreges. Der fastsættes bestemmelser om gennemførelsesmetoderne for de foranstaltninger, der støttes inden for rammerne af forordningen: ved delt, direkte og indirekte forvaltning. Den foreslåede blanding af gennemførelsesmetoder er baseret på de positive erfaringer med denne kombination ved gennemførelsen af det nuværende finansieringsinstrument. I første afdeling af dette kapitel fastsættes de fælles bestemmelser. I forslaget anføres et beløb for instrumentets finansieringsramme og anvendelsen heraf ved brug af forskellige gennemførelsesordninger. I anden afdeling beskrives gennemførelsesrammen for den del af instrumentet, der gennemføres ved delt forvaltning, navnlig for så vidt angår medlemsstaternes programmer. Også de betingelser, der finder anvendelse på de foranstaltninger, hvortil der ydes støtte inden for rammerne af denne forordning, fastsættes heri, f.eks. betingelserne for køb af udstyr og uddannelsesaktiviteter. I afdelingen fastsættes detaljerede ordninger for midtvejsevalueringen af medlemsstaternes programmer og for gennemførelsen af særlige foranstaltninger og operationel støtte, herunder den særlige transitordning. I tredje afdeling fastsættes bestemmelser for foranstaltninger, der gennemføres ved direkte eller indirekte forvaltning, mens der i fjerde afdeling fastsættes bestemmelser for krisebistand, som kan gennemføres ved delt, direkte eller indirekte forvaltning. I femte og sidste afdeling fastsættes de nødvendige bestemmelser for kravene til overvågning, rapportering, information og kommunikation samt evaluering. Kapitel III - overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser indeholder bestemmelser om delegation af beføjelser til Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter og om udvalgsproceduren. Det fastsættes, at forordningen vil være bindende i alle enkeltheder og gælde umiddelbart i alle medlemsstater fra 1. januar 2021.

2018/0249 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om instrumentet for finansiel støtte til grænseforvaltning og visa som en del af Fonden for Integreret Grænseforvaltning EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, og artikel 79, stk. 2, litra d), under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)I lyset af de skiftende migrationsmæssige udfordringer i Den Europæiske Union og sikkerhedsproblemerne er det af den allerstørste betydning at bevare en nøje balance mellem den frie bevægelighed for personer på den ene side og sikkerheden på den anden. Unionens målsætning om at sikre et højt sikkerhedsniveau inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, jf. artikel 67, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, bør blandt andet nås gennem fælles foranstaltninger vedrørende personers passage af de indre grænser og grænsekontrol ved de ydre grænser og den fælles visumpolitik. (2)I medfør af artikel 80 i Den Europæiske Unions funktionsmåde bør disse politikker og gennemførelsen af dem være underlagt princippet om solidaritet og rimelig ansvarsfordeling mellem medlemsstaterne, herunder for så vidt angår de finansielle aspekter. (3)I Romerklæringen, der blev undertegnet den 25. september 2017, bekræftede lederne fra 27 medlemsstater deres vilje til at skabe et sikkert og trygt Europa og en union, hvor alle borgere føler sig trygge og kan bevæge sig frit, hvor de ydre grænser er sikrede, og hvor der føres en effektiv, ansvarlig og bæredygtig migrationspolitik, der overholder internationale regler, samt et Europa, der er fast besluttet på at bekæmpe terrorisme og organiseret kriminalitet. (4)Formålet med Unionens politik på området forvaltning af de ydre grænser er at udvikle og gennemføre en europæisk integreret europæisk grænseforvaltning på nationalt plan og EU-plan, hvilket er en forudsætning for den frie bevægelighed for personer i Unionen og et grundlæggende aspekt af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. (5)For at forbedre migrationsstyringen og sikkerheden er det nødvendigt med en europæisk integreret grænseforvaltning, således som den gennemføres af den europæiske grænse- og kystvagt, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1624, og som består af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og de nationale myndigheder, der er ansvarlige for grænseforvaltning, herunder kystvagter, for så vidt som de udfører grænsekontrolopgaver. (6)At lette lovlig rejseaktivitet, samtidig med at risiciene for irregulær migration og de sikkerhedsmæssige risici forebygges, var en af de vigtigste målsætninger for Unionens reaktion på udfordringerne på disse områder i Kommissionens meddelelse om en europæisk dagsorden for migration. (7)Den 15. december 2016 opfordrede Det Europæiske Råd til fortsat at arbejde for interoperabilitet mellem Unionens informationssystemer og databaser. På Det Europæiske Råds møde den 23. juni 2017 blev behovet for at forbedre interoperabiliteten mellem databaserne understreget, og den 12. december 2017 vedtog Kommissionen et forslag til forordning om fastsættelse af en ramme for interoperabiliteten mellem EU-informationssystemer. (8)For at sikre, at Schengenområdet fungerer efter forskrifterne, og for at styrke dets funktion har medlemsstaterne siden 6. april 2017 skullet foretage systematisk kontrol i relevante databaser af unionsborgere, der passerer EU's ydre grænser Derudover har Kommissionen fremsat en henstilling til medlemsstaterne om i højere grad at udnytte politikontrol og grænseoverskridende samarbejde.

(9)Det er nødvendigt med finansiel støtte fra EU-budgettet for at gennemføre europæisk integreret grænseforvaltning for at støtte medlemsstaterne med effektivt at forvalte passagerne af de ydre grænser og håndtere de migrationsmæssige udfordringer og potentielle fremtidige trusler mod disse grænser og derved bidrage til at dæmme op for grov kriminalitet med en grænseoverskridende dimension, samtidig med at de grundlæggende rettigheder fuldt ud overholdes. (10)For at fremme gennemførelsen af europæisk integreret grænseforvaltning som fastsat i artikel 4 i forordning (EU) 2016/1624: grænsekontrol, eftersøgnings- og redningsoperationer i forbindelse med grænseovervågning, risikoanalyser, samarbejde mellem medlemsstaterne (støttet og koordineret af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning), samarbejde mellem myndigheder (herunder regelmæssig udveksling af oplysninger), samarbejde med tredjelande, tekniske og operative foranstaltninger inden for Schengenområdet, som vedrører grænsekontrol og sigter mod bedre at bekæmpe ulovlig indvandring og grænseoverskridende kriminalitet, brug af højmoderne teknologi, kvalitetskontrol- og solidaritetsmekanismer, og sikre, at den anvendes i praksis, bør Unionen yde passende finansiel støtte til medlemsstaterne. (11)Da medlemsstaternes toldmyndigheder har påtaget sig et stigende antal opgaver ved den ydre grænse, som ofte går ind på sikkerhedsområdet, er det nødvendigt at sikre ensartethed i den måde, hvorpå grænsekontrollen og toldkontrollen ved de ydre grænser foretages, ved at yde passende EU-støtte til medlemsstaterne. Dette vil ikke alene styrke toldkontrollen, men også fremme lovlig handel og dermed bidrage til en sikker og velfungerende toldunion. (12)Det er derfor nødvendigt oprette en fond som efterfølger til Fonden for Intern Sikkerhed for perioden 2014-2020, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 515/2014, ved at oprette en fond for integreret grænseforvaltning ("fonden"). (13)Som følge af de særlige forhold, der gør sig gældende for afsnit V i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og de forskellige retsgrundlag, der finder anvendelse for så vidt angår politikkerne vedrørende de ydre grænser og toldkontrol, er det ikke retligt muligt at oprette fonden som et enkelt instrument. (14)Fonden bør derfor oprettes som en overordnet ramme for Unionens finansielle støtte på området grænseforvaltning og visa, der omfatter instrumentet for finansiel støtte til grænseforvaltning og visa ("instrumentet"), som oprettes ved denne forordning, og instrumentet for finansiel støtte til toldkontroludstyr, der oprettes ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) .../.... Rammen bør suppleres af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) .../... [forordningen om fælles bestemmelser], som denne forordning henviser til for så vidt angår regler for delt forvaltning. (15)Instrumentet bør gennemføres under fuld overholdelse af de rettigheder og principper, der er nedfældet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, og af Unionens internationale forpligtelser for så vidt angår de grundlæggende rettigheder. (16)Instrumentet bør bygge på de resultater og investeringer, der er opnået med støtte fra dets forgængere: Fonden for De Ydre Grænser for perioden 2007-2013, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 574/2007/EF og instrumentet for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed for perioden 2014-2020, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 515/2014, og det bør udvides for at tage hensyn til den udvikling, der er sket. (17)For at sikre en ensartet kontrol ved de ydre grænser af høj kvalitet og for at lette lovlig rejseaktivitet på tværs af de ydre grænser bør instrumentet bidrage til udviklingen af en europæisk integreret grænseforvaltning, som omfatter alle de foranstaltninger inden for politik, lovgivning, systematisk samarbejde, byrdedeling, vurdering af situationen og ændrede forhold med hensyn til, hvor de irregulære migranter passerer, personale, udstyr og teknologi, som medlemsstaternes kompetente myndigheder og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning træffer i samarbejde med andre aktører såsom tredjelande og andre EU-organer, navnlig Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (eu-LISA), Europol og internationale organisationer. (18)Instrumentet bør bidrage til at forbedre effektiviteten af behandlingen af visumansøgninger med henblik på at opdage og vurdere risiciene på sikkerhedsområdet og risiciene for irregulær migration samt lette visumprocedurerne for rejsende i god tro. Der bør via instrumentet navnlig ydes finansiel bistand til støtte for digitaliseringen af behandlingen af visumansøgninger med henblik på at sikre hurtige, sikre og brugervenlige visumprocedurer til gavn for både visumansøgere og konsulater. Instrumentet bør også tjene til at sikre den konsulære dækning i hele verden. Derudover over bør instrumentet sikre en ensartet gennemførelse af den fælles visumpolitik og en modernisering heraf. (19)Via instrumentet bør der ydes støtte til foranstaltninger i Schengenområdet vedrørende grænsekontrol som led i udviklingen af et fælles system for integreret grænseforvaltning, som får det samlede Schengenområde til at fungere bedre. (20)For at forbedre forvaltningen af de ydre grænser, bidrage til at forhindre og bekæmpe irregulær migration og bidrage til at sikre et højt sikkerhedsniveau inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Unionen bør der via instrumentet ydes støtte til udviklingen af store IT-systemer baseret på de eksisterende eller nye IT-systemer. Det bør også støtte etableringen af interoperabilitet mellem disse EU-informationssystemer (ind- og udrejsesystemet), visuminformationssystemet (VIS), EU-systemet vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS), Eurodac, Schengeninformationssystemet (SIS) og det europæiske informationssystem vedrørende strafferegistre (med oplysninger om tredjelandsstatsborgere) (ECRIS-TCN) i medlemsstaterne, således at disse EU-informationssystemer og oplysningerne heri kan supplere hinanden. Instrumentet bør også bidrage til den udvikling, der er nødvendig på nationalt plan efter gennemførelsen af interoperabilitetskomponenterne på centralt plan (den europæiske søgeportal (ESP), en fælles tjeneste for biometrisk sammenligning (fælles BMS), et fælles identitetsregister (CIR) og en multiidentitetsdetektor (MID)). (21)Instrumentet bør supplere og styrke aktiviteterne med henblik på gennemførelsen af europæisk integreret grænseforvaltning i overensstemmelse med princippet om ansvarsdeling og solidaritet mellem medlemsstaterne og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, som udgør de to søjler i den europæiske grænse- og kystvagt. Det betyder navnlig, at medlemsstaterne, når de udarbejder deres programmer, bør tage hensyn til de analyseværktøjer og operationelle og tekniske retningslinjer, Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning har udarbejdet, samt til dets uddannelsesprogram såsom det fælles grundlæggende uddannelsesprogram for grænsevagter, herunder dets elementer vedrørende grundlæggende rettigheder og adgang til international beskyttelse. Kommissionen bør høre Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning om de udkast til nationale programmer, som medlemsstaterne fremlægger, for så vidt dette falder ind under agenturets kompetencer, navnlig om de aktiviteter heri, hvortil der skal ydes operationel støtte, for derved at udbygge komplementariteten mellem agenturets mission og medlemsstaternes ansvar for så vidt angår kontrol med de ydre grænser samt sikre sammenhæng og undgå omkostningsineffektivitet. (22)Der bør via instrumentet ydes støtte til gennemførelse af hotspottilgangen som skitseret i Kommissionens meddelelse om en europæisk dagsorden for migration og godkendt af Det Europæiske Råd på mødet den 25.-26. juni 2015. I medfør af hotspottilgangen ydes der operationel støtte til medlemsstater, der oplever et uforholdsmæssigt stort migrationspres ved EU's ydre grænser. Den sikrer integreret, samlet og målrettet bistand ud fra princippet om solidaritet og ansvarsdeling samt med henblik på at sikre, at Schengenområdet fortsat fungerer efter forskrifterne. (23)Af hensyn til solidariteten i Schengenområdet som helhed og ud fra princippet om fælles ansvar for at beskytte EU's ydre grænser, når der konstateres svagheder eller risici, navnlig efter en Schengenevaluering i medfør af Rådets forordning (EU) nr. 1053/2013, bør den berørte medlemsstat tage hånd om problemet ved brug af ressourcerne under dets program for at efterkomme de henstillinger, der vedtages i medfør af nævnte forordning og i overensstemmelse med de sårbarhedsvurderinger, der foretages af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, jf. artikel 13 i forordning (EU) 2016/1624. (24)Instrumentet bør være et udtryk for solidaritet og ansvarsdeling gennem finansiel støtte til både de medlemsstater, som fuldt ud anvender Schengenreglerne vedrørende de ydre grænser og visa, og de medlemsstater, der forbereder sig på fuldt ud at deltage i Schengensamarbejdet, og bør af medlemsstaterne anvendes til gavn for Unionens fælles politik for forvaltning af de ydre grænser. (25)I overensstemmelse med protokol nr. 5 til tiltrædelsesakten af 2003 om persontransitten mellem Kaliningrad-regionen og de andre dele af Den Russiske Føderation bør eventuelle supplerende omkostninger, der opstår som følge af gennemførelsen af de specifikke bestemmelser i gældende EU-ret vedrørende sådan transit, nemlig. Rådets forordning (EF) nr. 693/2003 og Rådets forordning (EF) nr. 694/2003, afholdes via instrumentet. Behovet for fortsat finansiel støtte til dækning af mistede gebyrer bør dog afhænge af den gældende visumordning mellem Unionen og Den Russiske Føderation. (26)For at bidrage til at nå de politiske målsætninger for instrumentet bør medlemsstaterne sikre, at deres programmer vedrører instrumentets specifikke målsætninger, at de valgte prioriteter er i overensstemmelse med de vedtagne EU-prioriteter og gennemførelsesbestemmelserne som opført i bilag II, og at tildelingen af ressourcer mellem målsætninger og foranstaltninger står i forhold til de udfordringer og behov, de står over for. (27)Det bør tilstræbes at skabe synergi, sammenhæng og effektivitet sammen med andre EU-fonde, og det bør undgås, at foranstaltningerne overlapper hinanden. (28)Tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af en afgørelse om tilbagesendelse truffet af en medlemsstat, udgør et af elementerne i den europæiske integrerede grænseforvaltning som skitseret i forordning (EU) 2016/1624. Som følge af instrumentets art og målsætninger falder foranstaltninger vedrørende tilbagesendelse dog uden for anvendelsesområdet for støtten fra instrumentet og er omfattet af forordning (EU) .../... [ny AMF].

(29)For at anerkende den vigtige rolle, medlemsstaternes toldmyndigheder spiller ved de ydre grænser, og sikre, at de har tilstrækkelige midler til rådighed til at udføre deres brede vifte af opgaver ved disse grænser, bør der via instrumentet for finansiel støtte til toldkontroludstyr, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) .../... [den nye fond for toldkontroludstyr] ydes de nødvendige midler til, at disse nationale myndigheder kan investere i udstyr til udførelsen af toldkontrol og udstyr, som ud over toldkontrollen kan tjene andre formål såsom grænsekontrol. (30)Det meste toldkontroludstyr kan på samme måde eller tilfældigvis anvendes til kontrol af overholdelsen af anden lovgivning såsom bestemmelser om grænseforvaltning, visa eller politisamarbejde. Fonden for Integreret Grænseforvaltning er derfor udformet som to indbyrdes komplementære instrumenter med særskilte, men sammenhængende anvendelsesområder for så vidt angår køb af udstyr. På den ene side omfatter instrumentet for grænseforvaltning og visa, der oprettes ved denne forordning, ikke udstyr, der kan anvendes til både grænseforvaltning og toldkontrol. På den anden side vil der via instrumentet for toldkontroludstyr ikke blot blive ydet finansiel støtte til udstyr, hvis hovedformål er toldkontrol, men også til udstyr, som vil kunne anvendes til andre formål såsom grænsekontrol og sikkerhed. Denne fordeling af rollerne vil fremme et tværfagligt samarbejde som en del af tilgangen for europæisk integreret grænseforvaltning som omhandlet i artikel 4, litra e), i forordning (EU) 2016/1624, hvilket sætter toldmyndighederne og grænsemyndighederne i stand til at arbejde sammen og maksimere virkningerne af EU-budgettet gennem deling af kontroludstyr og sikring af dette udstyrs interoperabilitet. (31)Grænsekontrol til søs anses for at være en af kystvagtens funktioner, som udføres inden for EU's havområde. De nationale myndigheder, der udfører kystbevogtningsopgaver, er også ansvarlige for en lang række opgaver, herunder, men ikke begrænset til søfartssikkerhed, sikkerhed, eftersøgning og redning, grænsekontrol, fiskerikontrol, toldkontrol, almindelig retshåndhævelse og miljøbeskyttelse. Den brede vifte af opgaver, kystvagterne har, medfører, at de er omfattet af forskellige EU-politikker, imellem hvilke det bør tilstræbes at skabe synergi for at opnå mere effektive og formålstjenlige resultater. (32)Ud over EU-samarbejdet om kystvagternes opgaver mellem Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, der blev oprettet ved forordning (EU) 2016/1624, Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002, og Det Europæiske Fiskerikontrolagentur, der blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 768/2005, bør der også opnås større sammenhæng mellem aktiviteterne på det maritime område på nationalt plan. Synergierne mellem de forskellige aktører i det maritime miljø bør være i tråd med strategierne for den integrerede europæiske grænseforvaltning og strategierne for maritim sikkerhed. (33)For at øge komplementariteten og styrke sammenhængen mellem aktiviteterne til søs samt undgå overlapninger og lette de budgetmæssige begrænsninger på et område, hvor aktiviteterne er omkostningskrævende såsom det maritime område, bør der via instrumentet ydes støtte til maritime operationer med flere formål, hvor hovedformålet er grænseovervågning, men hvor der samtidigt desuden kan forfølges andre mål. (34)Foranstaltninger i og i relation til tredjelande, som støttes via instrumentet, bør gennemføres i fuld synergi og sammenhæng med og supplere andre aktioner uden for Unionen, der støttes via dens instrumenter til ekstern finansiering. Særlig bør der ved gennemførelsen af sådanne foranstaltninger tilstræbes fuld overensstemmelse med principperne og de generelle mål for EU's optræden udadtil og udenrigspolitik over for det pågældende land eller den pågældende region. For så vidt angår den eksterne dimension bør der via instrumentet ydes målrettet støtte med henblik på at øge samarbejdet med tredjelande og styrke visse vigtige aspekter af deres grænseovervågnings- og grænseforvaltningskapacitet på områder, der har betydning for EU's migrationspolitik og EU's målsætninger på sikkerhedsområdet. (35)Finansieringen fra EU-budgettet bør koncentreres om aktiviteter, hvor Unionens indgriben kan skabe en merværdi sammenlignet med medlemsstaternes indsats hver for sig. Da Unionen bedre end medlemsstaterne er i stand til at skabe rammerne for EU-solidaritet for så vidt angår grænsekontrol, den fælles visumpolitik og forvaltning af migrationsstrømme samt skabe en platform for udvikling af fælles IT-systemer, der understøtter politikken på disse områder, vil finansiel støtte i henhold til denne forordning særlig bidrage til at styrke medlemsstaternes og EU's kapacitet på disse områder. (36)En medlemsstat kan anses for ikke at overholde de relevante EU-regler, herunder for så vidt angår brugen af operationel støtte inden for rammerne af dette instrument, hvis den ikke opfylder sine forpligtelser i henhold til traktaterne på områderne grænseforvaltning og visa, hvis der er tydelig risiko for, at medlemsstaten i alvorlig grad tilsidesætter Unionens værdier, når den gennemfører EU-retten om grænseforvaltning og visa, eller hvis der i en evalueringsrapport i forbindelse med Schengenevaluerings- og overvågningsmekanismen konstateres mangler på det relevante område. (37)Instrumentet bør afspejle behovet for øget fleksibilitet og forenkling og samtidig dels overholde kravene vedrørende forudsigelighed, dels sikre en retfærdig og transparent fordeling af ressourcerne til opfyldelse målene i denne forordning. (38)Forordningen bør fastsætte de indledende beløb til medlemsstaternes programmer, som beregnes på grundlag af kriterierne i bilag I, som afspejler længden af og trusselsniveauerne ved land- og søgrænseafsnittene, arbejdsbyrden i lufthavne og på konsulater samt antallet af konsulater. (39)Disse indledende beløb vil danne grundlag for medlemsstaternes langsigtede investeringer. For at tage hensyn til ændringer i udgangssituationen såsom presset på Unionens ydre grænser og arbejdsbyrden ved de ydre grænser og på konsulater vil der midtvejs blive tildelt et supplerende beløb til medlemsstaterne, som vil blive baseret på de seneste disponible statistiske data som angivet i fordelingsnøglen under hensyntagen til status over gennemførelsen af programmet. (40)Da udfordringerne på området grænseforvaltning og visa hele tiden ændrer sig, er der behov for at tilpasse tildelingen af midler til ændringerne i migrationsstrømmene, presset ved grænsen og sikkerhedstruslerne og kanalisere midler over mod de prioriteter, der giver den største merværdi på EU-plan. For at klare de presserende behov og ændringer i politikken og Unionens prioriteter og for at kanalisere midler over mod de foranstaltninger, der giver den største merværdi på EU-plan, vil en del af finansieringen periodisk blive tildelt særlige foranstaltninger, EU-foranstaltninger og krisebistand via den tematiske facilitet. (41)Medlemsstaterne bør opfordres til at anvende deres del af programbevillingerne til at finansiere foranstaltningerne på listen i bilag IV ved at udnytte mulighederne for et højere EU-bidrag. (42)Instrumentet bør bidrage til at dække de operationelle omkostninger ved grænseforvaltning, den fælles visumpolitik og store IT-systemer og derved sætte medlemsstaterne i stand til at opretholde den kapacitet, der er afgørende for Unionen som helhed. Støtten består i fuld refusion af omkostninger, der specifikt vedrører instrumentets målsætninger, og bør udgøre en integreret del af medlemsstaternes programmer. (43)En del af de disponible ressourcer under instrumentet bør kunne tildeles medlemsstaternes programmer til gennemførelse af særlige foranstaltninger ud over de indledende bevillinger. Disse særlige foranstaltninger bør fastsættes på EU-plan og vedrøre foranstaltninger, som kræver en samarbejdsbaseret indsats eller foranstaltninger, der er nødvendige for at klare ændringer i forholdene på EU-plan, som kræver, at der stilles supplerende midler til rådighed for en eller flere medlemsstater, for eksempel køb gennem medlemsstaternes nationale programmer af det tekniske udstyr, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning har brug for for at udføre sine operationelle aktiviteter, modernisering af behandlingen af visumansøgninger, udvikling af nye store IT-systemer og etablering af interoperabilitet mellem disse systemer. Kommissionen vil fastsætte disse særlige foranstaltninger i sine arbejdsprogrammer. (44)For at supplere gennemførelsen af den politiske målsætning for dette instrument på nationalt plan via medlemsstaternes programmer bør der via instrumentet ydes støtte til foranstaltninger på EU-plan. Sådanne foranstaltninger bør tjene overordnede strategiske formål inden for instrumentets indsatsområde vedrørende politikanalyser og innovation, tværnational gensidig læring og partnerskab, samt afprøvning af nye initiativer og foranstaltninger på tværs af Unionen. (45)For at øge EU's kapacitet til straks at klare et uventet eller uforholdsmæssigt stort migrationspres, navnlig ved de grænseafsnit, hvor det i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1052/2013 er blevet konstateret, at virkningen er af et sådant omfang, at det kan bringe Schengenområdets funktion som helhed i fare, lægge pres på medlemsstaternes konsulaters visumafdelinger eller indebære risici for sikkerheden ved grænserne, bør det være muligt at yde krisebistand i overensstemmelse med den i denne forordning fastsatte ramme. (46)Der vil også blive taget fat på den politiske målsætning for dette instrument via finansielle instrumenter og budgetgaranti inden for rammerne af de politiske enkeltdele af InvestEU-Fonden. Den finansielle støtte bør anvendes til at imødegå markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold på en forholdsmæssig måde, og foranstaltninger bør ikke overlappe eller fortrænge privat finansiering eller fordreje konkurrencen på det indre marked. Foranstaltningerne bør have en tydelig merværdi på EU-plan. (47)Ved denne forordning fastsættes der en finansieringsramme for hele instrumentet, som skal udgøre det primære referencebeløb, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning, for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure. (48)Forordning (EU, Euratom) .../... [den nye finansforordning] finder anvendelse på dette instrument. Den fastsætter regler for gennemførelsen af Unionens budget, herunder for tilskud, priser, udbud, indirekte gennemførelse, finansiel bistand, finansielle instrumenter og budgetgarantier. Med henblik på at sikre sammenhæng i gennemførelsen af EU's finansieringsprogrammer finder finansforordningen anvendelse på foranstaltninger, der skal gennemføres ved direkte eller indirekte forvaltning inden for rammerne af instrumentet.

(49)Med henblik på gennemførelsen af foranstaltninger ved delt forvaltning bør instrumentet indgå som en del af en sammenhængende ramme bestående af denne forordning, finansforordningen og forordning (EU) .../... [forordningen om fælles bestemmelser]. (50)Ved forordning (EU) .../... [forordningen om fælles bestemmelser] fastsættes indsatsrammen for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF), Asyl- og Migrationsfonden (AMF), Fonden for Intern Sikkerhed (FIS) og instrumentet for grænseforvaltning og visa som en del af Fonden for Integreret Grænseforvaltning (FIGF), og der fastsættes heri blandt andet regler for programmering, overvågning, evaluering, forvaltning og kontrol af EU-fonde, der gennemføres ved delt forvaltning. Derudover er det nødvendigt at specificere målsætningerne for instrumentet for grænseforvaltning og visa i denne forordning og at fastsætte særlige bestemmelser vedrørende de aktiviteter, der kan finansieres via dette instrument. (51)Finansieringstyper og gennemførelsesmetoder i medfør af denne forordning bør vælges på grundlag af, om de giver mulighed for at nå de specifikke målsætninger for foranstaltningerne og give resultater, idet der blandt andet tages hensyn til omkostningerne til kontrol, den administrative byrde og den forventede risiko for, at reglerne ikke overholdes. Dette bør omfatte overvejelser vedrørende anvendelsen af faste beløb, faste satser og enhedsomkostninger, samt finansiering, der ikke er direkte knyttet til omkostningerne, som omhandlet i finansforordningens artikel 125, stk. 1. (52)Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger, herunder ved forebyggelse, påvisning, korrektion og undersøgelse af uregelmæssigheder og svig, tilbagesøgning af midler, der er gået tabt, udbetalt uretmæssigt eller anvendt forkert, og efter omstændighederne ved anvendelse af administrative sanktioner, jf. forordning (EU) .../... [den nye finansforordning], Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013, Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2988/95, Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og Rådets forordning (EU) 2017/1939. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), jf. forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96, kan blandt andet foretage administrative undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet for at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller andre ulovlige forhold, der skader EU's finansielle interesser. Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) kan som fastsat i forordning (EU) 2017/1939 efterforske og retsforfølge svig og andre strafbare handlinger, der skader Unionens finansielle interesser, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371. I henhold til finansforordningen skal personer eller enheder, som modtager EU-midler, samarbejde fuldt ud om at beskytte EU's finansielle interesser, give Kommissionen, OLAF, EPPO og Den Europæiske Revisionsret de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikre, at tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, giver tilsvarende rettigheder. (53)Horisontale finansielle regler, der vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet med hjemmel i artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder anvendelse på denne forordning. Disse regler er fastsat i finansforordningen og regulerer navnlig proceduren for opstilling og gennemførelse af budgettet ved hjælp af tilskud, udbud, priser og indirekte gennemførelse samt sikrer kontrol med de finansielle aktørers ansvar. Regler, der vedtages med hjemmel i artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, vedrører også beskyttelsen af EU's budget i tilfælde af generelle mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet, idet overholdelsen heraf er en væsentlig forudsætning for forsvarlig økonomisk forvaltning og effektiv EU-finansiering. (54)I henhold til artikel 94 i Rådets afgørelse 2013/755/EU kan personer og enheder, som er etableret i oversøiske lande og territorier (OLT'er), modtage finansiering under overholdelse af de regler og mål, der gælder for instrumentet, og eventuelle ordninger, som finder anvendelse på den medlemsstat, som det pågældende oversøiske land eller territorium hører under. (55)I henhold til artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om et stærkere og fornyet strategisk partnerskab med regionerne i EU's yderste periferi", som Rådet godkendte i sine konklusioner af mødet den 12. april 2018, bør de relevante medlemsstater sikre, at deres nationale programmer tager fat om de nye trusler, som regionerne i EU's yderste periferi står over for. Via instrumentet ydes der passende støtte til disse medlemsstater med henblik på at hjælpe regionerne i den yderste periferi, når det er relevant. (56)I henhold til punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning er der behov for at evaluere dette instrument på grundlag af de oplysninger, der er indsamlet ved opfyldelsen af specifikke overvågningskrav, samtidig med at der undgås overregulering og administrative byrder, navnlig for medlemsstaterne. Disse krav kan, når det er hensigtsmæssigt, omfatte målbare indikatorer som et grundlag for at vurdere virkningerne af instrumentet i marken. For at kunne måle resultaterne af instrumentet bør der fastsættes fælles indikatorer i forbindelse med hvert af instrumentets specifikke målsætninger. (57)For at understrege betydningen af at tage fat på problemerne i forbindelse med klimaforandringer i overensstemmelse med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen og for at nå FN's mål for bæredygtig udvikling vil instrumentet bidrage til at integrere klimaindsatsen og til at nå det overordnede mål, nemlig at 25 % af udgifterne i EU-budgettet går til finansiering af støtte til klimamål. De relevante foranstaltninger vil blive fastsat under forberedelsen og gennemførelsen af instrumentet og blive revurderet i forbindelse med de relevante evaluerings- og revisionsprocesser. (58)Kommissionen og medlemsstaterne bør via indikatorerne og regnskabsaflæggelse holde øje med gennemførelsen af instrumentet, jf. de relevante bestemmelser i forordning (EU) .../... [forordningen om fælles bestemmelser] og denne forordning. (59)For at supplere og ændre ikkevæsentlige elementer i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen, jf. artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, for så vidt angår listen over foranstaltninger, der er berettiget til højere medfinansiering i bilag I, operationel støtte og med henblik på at videreudvikle den fælles overvågnings- og evalueringsramme. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. (60)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. Undersøgelsesproceduren bør anvendes på gennemførelsesretsakter, der pålægger medlemsstaterne fælles forpligtelser, navnlig om meddelelse af oplysninger til Kommissionen, mens rådgivningsproceduren bør anvendes på vedtagelsen af gennemførelsesretsakter, som vedrører retningslinjerne for meddelelse af oplysninger til Kommissionen, da de er af rent teknisk art. (61)En medlemsstat bør ikke samtidig deltage i instrumentet og i et midlertidigt finansielt EU-instrument, via hvilket der ydes støtte til støtteberettigede medlemsstater til finansiering af foranstaltninger ved EU's nye ydre grænser med henblik på at gennemføre Schengenreglerne om grænser, visa og kontrol ved de ydre grænser. (62)For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A og B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF. (63)For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra Aog B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF. (64)For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A og B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU. (65)I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktion, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, bør Danmark træffe afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen. (66)Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF. Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland. (67)Der er hensigtsmæssigt, at anvendelsesperioden for denne forordning tilpasses til anvendelsesperioden for Rådets forordning (EU, Euratom) .../... [forordningen om den flerårige finansielle ramme] — VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I



GENERELLE BESTEMMELSER Artikel 1 Genstand 1.Ved denne forordning oprettes instrumentet for finansiel støtte til grænseforvaltning og visa ("instrumentet") som en del af Fonden for Integreret Grænseforvaltning ("fonden"). 2.Ved forordning (EU) .../... [Fonden for Toldkontroludstyr] om instrumentet for finansiel støtte til toldkontroludstyr som en del af [Fonden for Integreret Grænseforvaltning] og denne forordning oprettes instrumentet for finansiel støtte til toldkontroludstyr. 3.Heri fastsættes instruments målsætninger, budgettet for perioden 2021-2027, de forskellige former for EU-finansiering samt reglerne for ydelsen heraf. Artikel 2 Definitioner I denne forordning forstås ved: 1)"blandingsoperation": foranstaltninger, som støttes over EU-budgettet, herunder inden for blandingsfaciliteter, jf. finansforordningens artikel 2, nr. 6), og som kombinerer støtte og/eller finansielle instrumenter, der ikke skal tilbagebetales, fra EU-budgettet og støtte, der skal tilbagebetales, fra udviklingsinstitutioner eller andre offentlige finansieringsinstitutioner samt fra kommercielle finansieringsinstitutioner og investorer 2)"grænseovergangssted": et af de kompetente myndigheder godkendt overgangssted for passage af de ydre grænser som meddelt i henhold til artikel 2, stk. 8, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2016/399 3)"europæisk integreret grænseforvaltning": de enkeltdele, der er opført på listen i artikel 4 i forordning (EU) 2016/1624 4)"ydre grænser": medlemsstaternes grænser: landgrænser, herunder grænser ved indre vandveje (floder og søer), søgrænser samt lufthavne, søhavne og havne ved indre vandveje (floder og søer), der er omfattet af EU-rettens bestemmelser om personers passage af de ydre grænser, herunder de indre grænser, hvor kontrollen endnu ikke er blevet ophævet 5)"afsnit af den ydre grænse": hele eller dele af en medlemsstats ydre land- eller søgrænse som defineret i forordning (EU) nr. 1052/2013 6)"hotspotområde": som defineret i artikel 2, stk. 10, i forordning (EU) 2016/1624 7)"indre grænser, hvor kontrollen endnu ikke er blevet ophævet": a)den fælles grænse mellem en medlemsstat, der anvender Schengenreglerne fuldt ud, og en medlemsstat, der i henhold til sin tiltrædelsesakt er forpligtet til at anvende Schengenreglerne fuldt ud, men for hvilken den relevante rådsafgørelse om bemyndigelse af den pågældende medlemsstat til at anvende disse regler fuldt ud endnu ikke er trådt i kraft b)den fælles grænse mellem to medlemsstater, der i henhold til de respektive tiltrædelsesakter er forpligtet til at anvende Schengenreglerne fuldt ud, men for hvilke den relevante rådsafgørelse om bemyndigelse af de pågældende medlemsstater til at anvende disse regler fuldt ud endnu ikke er trådt i kraft. Artikel 3 Målsætninger for instrumentet

1.Som en del af Fonden for Integreret Grænseforvaltning er instrumentets politiske målsætning at sikre en solid og effektiv europæisk integreret grænseforvaltning ved de ydre grænser, samtidig med at den frie bevægelighed for personer inden for området opretholdes i fuld overensstemmelse med Unionens forpligtelser for derved at sikre et højt sikkerhedsniveau i Unionen. 2.Inden for rammerne af den i stk. 1 omhandlede politiske målsætning skal instrumentet bidrage til at nå følgende specifikke mål: a)støtte en effektiv europæisk integreret grænseforvaltning ved de ydre grænser, der forestås af den europæiske grænse- og kystvagt som et delt ansvar mellem Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og de nationale myndigheder med ansvar for grænseforvaltning for derved at lette lovlig passage af grænserne, forhindre og opdage ulovlig indvandring og grænseoverskridende kriminalitet samt effektivt forvalte migrationsstrømmene: b)støtte den fælles visumpolitik for derved at lette lovlig rejseaktivitet og forebygge migrations- og sikkerhedsmæssige risici. 3.Inden for rammerne af de specifikke mål i stk. 2 skal instrumentet gennemføres via gennemførelse af foranstaltningerne på listen i bilag II. Artikel 4 Støttens omfang 1.Inden for rammerne af de i artikel 3 omhandlede målsætninger og i overensstemmelse med gennemførelsesforanstaltningerne i bilag II skal der via instrumentet blandt andet ydes støtte til de i bilag III opførte foranstaltninger. 2.For at nå målsætningerne for denne forordning kan der i henhold til artikel 5 via instrumentet ydes støtte til foranstaltninger, der er i overensstemmelse med Unionens prioriteter som omhandlet i bilag III, i relation til og i tredjelande, når det er relevant. 3.Følgende foranstaltninger er ikke støtteberettigede: a)de foranstaltninger, der er omhandlet i punkt 1 a), i bilag III ved de indre grænser, hvor kontrollen endnu ikke er ophævet b)foranstaltninger i forbindelse med midlertidig og ekstraordinær genindførelse af kontrol ved de indre grænser som omhandlet i forordning (EU) 2016/399 c)for så vidt angår kontrol af varer: 1)foranstaltninger, hvis eneste formål eller virkning er varekontrol 2)køb, vedligeholdelse eller opgradering af udstyr eksklusive transportmidler, hvis formål eller virkning blandt andet er varekontrol 3)andre foranstaltninger inden for rammerne af denne forordning, hvis formål eller virkning er varekontrol. I tilfælde af en krisesituation kan de ikkestøtteberettigede foranstaltninger, der er omhandlet i dette stykke, anses for at være støtteberettigede. Artikel 5 Støtteberettigede enheder

1.Følgende enheder kan være støtteberettigede: a)retlige enheder, der er etableret i et af de følgende lande: i) en medlemsstat eller et oversøisk land eller territorium, som hører under denne ii) et tredjeland, der er anført i arbejdsprogrammet, jf. betingelserne deri. b)en efter EU-retten oprettet retlig enhed eller en international organisation. 2.Fysiske personer er ikke støtteberettigede. 3.Retlige enheder, der er etableret i et tredjeland, er undtagelsesvis berettigede til at deltage, hvis dette er nødvendigt for at nå målsætningerne for en given foranstaltning. 4.Retlige enheder, som indgår i konsortier med mindst tre uafhængige enheder, som er etableret i forskellige medlemsstater eller oversøiske lande eller territorier, som er knyttet til de pågældende stater eller tredjelande, er støtteberettigede. KAPITEL II



FINANSIEL RAMME OG GENNEMFØRELSESRAMME Afdeling 1 Fælles bestemmelser Artikel 6 Almindelige principper 1.Den støtte, der ydes i henhold til denne forordning, skal supplere nationale, regionale eller lokale interventioner og fokusere på at skabe en merværdi i forhold til målsætningerne for denne forordning. 2.Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at den støtte, der ydes i henhold til denne forordning og af medlemsstaterne, er i overensstemmelse med de relevante EU-aktiviteter, politikker og -prioriteter og supplerer andre EU-instrumenter. 3.Instrumentet skal gennemføres ved delt, direkte eller indirekte forvaltning, jf. finansforordningens artikel 62, stk. 1, litra a), b) og c). Artikel 7 Budget

1.Finansieringsrammen for gennemførelsen af instrumentet for perioden 2021-2027 fastsættes til 8 018 000 000 EUR i løbende priser. 2.Finansieringsrammen skal anvendes som følger: a)der afsættes 4 811 000 000 EUR til programmer, der gennemføres ved delt forvaltning, heraf 157 200 000 EUR til den særlige transitordning, der er omhandlet i artikel 16, og som gennemføres ved delt forvaltning b)der afsættes 3 207 000 000 EUR til den tematiske facilitet. 3.Op til 0,52 % af finansieringsrammen afsættes til teknisk bistand på Kommissionens initiativ til gennemførelsen af instrumentet. 4.For de lande, der er associeret i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, fastsættes der i henhold til de relevante bestemmelser i deres associeringsaftaler ordninger med hensyn til, hvordan de skal deltage samt retningslinjer for deres deltagelse. De finansielle bidrag fra disse lande tilføjes de samlede midler, der er til rådighed på Unionens budget, jf. stk. 1. Artikel 8 Almindelige bestemmelser om gennemførelsen af den tematiske facilitet 1.Den i artikel 7, stk. 2, litra b), omhandlede finansieringsramme fordeles fleksibelt via den tematiske facilitet ved delt, direkte og indirekte forvaltning som fastsat i arbejdsprogrammerne. Midlerne fra den tematiske facilitet skal anvendes til dens enkeltdele: a)særlige foranstaltninger b)EU-foranstaltninger c)og krisebistand. På Kommissionens initiativ ydes der også støtte fra finansieringsrammen for den tematiske facilitet til teknisk bistand. 2.Midlerne fra den tematiske facilitet skal anvendes til prioriteter med en høj merværdi på EU-plan eller til at reagere på presserende behov i overensstemmelse med de vedtagne EU-prioriteter som skitseret i bilag II. 3.Når der ydes støtte til medlemsstaterne via den tematiske facilitet under direkte eller indirekte forvaltning, sikres det, at de udvalgte projekter ikke påvirkes af en begrundet udtalelse fra Kommissionen vedrørende en overtrædelse i henhold til artikel 258 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der rejser tvivl om lovligheden og den formelle rigtighed af udgifterne eller projekternes performance 4.Når der ydes støtte via den tematiske facilitet under delt forvaltning, vurderer Kommissionen med henblik på artikel 18 og artikel 19, stk. 2, i forordning (EU) .../... [forordningen om fælles bestemmelser], om de planlagte foranstaltninger påvirkes af en begrundet udtalelse fra Kommissionen vedrørende en overtrædelse i henhold til artikel 258 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der rejser tvivl om lovligheden og den formelle rigtighed af udgifterne eller projekternes performance. 5.Kommissionen fastsætter det samlede beløb, der er til rådighed for den tematiske facilitet under de årlige bevillinger på EU-budgettet. 6.Kommissionen vedtager finansieringsafgørelser som omhandlet i finansforordningens artikel 110 vedrørende den tematiske facilitet, hvori målsætningerne og de foranstaltninger, der skal støttes, fastsættes, og beløbene til hver af dens enkeltdele specificeres, jf. stk. 1. Hvis det er relevant, fastsættes det samlede beløb, der er afsat til blandingsoperationer, i finansieringsafgørelserne. 7.Efter vedtagelsen af en finansieringsafgørelse som omhandlet i stk. 3 kan Kommissionen ændre de programmer, der gennemføres ved delt forvaltning, i overensstemmelse hermed. 8.Finansieringsafgørelserne kan være årlige eller flerårige og kan omfatte en eller flere af den tematiske facilitets enkeltdele.

Afdeling 2

Støtte og gennemførelse ved delt forvaltning Artikel 9 Anvendelsesområde 1.Denne afdeling finder anvendelse på den del af finansieringsrammen, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra a), og de supplerende midler, der skal gennemføres ved delt forvaltning i henhold til Kommissionens afgørelse vedrørende den tematiske facilitet, der er omhandlet i artikel 8. 2.Støtte i henhold til denne afdeling gennemføres ved delt forvaltning, jf. finansforordningens artikel 63 og forordning (EU) .../... [forordningen om fælles bestemmelser]. Artikel 10 Budgetmidler 1.De i artikel 7, stk. 2, litra a), omhandlede midler tildeles de nationale programmer, medlemsstaterne gennemfører ved delt forvaltning ("programmerne"), vejledningsvis som følger: a)4 009 000 000 EUR til medlemsstaterne i overensstemmelse med kriterierne i bilag I b)802 000 000 EUR til medlemsstaterne til tilpasning af bevillingerne til de programmer, der er omhandlet i artikel 13, stk. 1. 2.Hvis det i stk. 1, litra b), omhandlede beløb ikke tildeles fuldt ud, kan saldoen tilføjes det beløb, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra b). Artikel 11 Medfinansieringssatser 1.Bidraget fra EU-budgettet må ikke overstige 75 % af et projekts samlede støtteberettigede udgifter. 2.Bidraget fra EU-budgettet kan øges til 90 % af de samlede støtteberettigede udgifter til projekter, der gennemføres under særlige foranstaltninger. 3.Bidraget fra EU-budgettet kan øges til 90 % af de samlede støtteberettigede udgifter til foranstaltningerne på listen i bilag IV. 4.Bidraget fra EU-budgettet kan øges til 100 % af de samlede støtteberettigede udgifter til operationel støtte, herunder den særlige transitordning. 5.Bidraget fra EU-budgettet kan øges til 100 % af de samlede støtteberettigede udgifter til krisebistand. 6.Ved Kommissionens afgørelse om godkendelse af et program fastsættes medfinansieringssatsen og den maksimale støtte fra instrumentet til de typer foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1-5.

7.For hver særlig målsætning fastsættes det i Kommissionens afgørelse, om medfinansieringssatsen for den særlige målsætning finder anvendelse på: a)det samlede bidrag, inklusive offentlige og private bidrag, eller b)kun det offentlige bidrag. Artikel 12 Programmer 1.Hver medlemsstat sikrer, at de prioriteter, der tages fat på i dens program, er i overensstemmelse med og svarer til Unionens prioriteter og udfordringer på området grænseforvaltning og visa, og at de er i fuld overensstemmelse med de relevante EU-retlige bestemmelser og de vedtagne EU-prioriteter. Medlemsstaterne sikrer ved fastsættelsen af prioriteterne i deres programmer, at der på hensigtsmæssig vis tages fat på de i bilag II anførte gennemførelsesforanstaltninger. 2.Kommissionen sikrer, at Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og, når det er relevant, eu-LISA på et tidligt tidspunkt inddrages i processen med at udvikle medlemsstaternes programmer, for så vidt de falder ind under agenturernes kompetencer. 3.Den konsulterer Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning om udkastene til programmer med særlig vægt på de aktiviteter, hvortil der ydes operationel støtte, jf. artikel 3, stk. 2, litra a), for at sikre sammenhæng og komplementaritet med agenturets og medlemsstaternes foranstaltninger vedrørende grænseforvaltning og for at undgå dobbeltfinansiering og opnå omkostningseffektivitet. 4.Kommissionen kan inddrage Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og, når det er relevant, eu-LISA i de overvågnings- og evalueringsopgaver, der er omhandlet i afdeling 5, navnlig med henblik på at sikre, at de foranstaltninger, der gennemføres med støtte fra instrumentet, er i overensstemmelse med de relevante EU-retlige bestemmelser og de vedtagne EU-prioriteter. 5.Efter vedtagelsen af henstillinger inden for rammerne af denne forordnings anvendelsesområde, jf. forordning (EU) nr. 1053/2013, og af de henstillinger, der fremsættes i forbindelse med gennemførelsen af sårbarhedsvurderinger, jf. forordning (EU) 2016/1624, undersøger den pågældende medlemsstat sammen med Kommissionen, hvordan disse henstillinger mest hensigtsmæssigt kan efterkommes med støtte fra instrumentet. 6.Hvis det er relevant, inddrager Kommissionen Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning i processen med at undersøge, hvordan disse henstillinger mest hensigtsmæssigt kan efterkommes med støtte fra instrumentet. 7.Ved gennemførelsen af stk. 5 prioriterer den pågældende medlemsstat i sit program gennemførelsen af foranstaltninger for at afhjælpe de konstaterede mangler, navnlig foranstaltninger for at afhjælpe alvorlige mangler og som følge af vurderinger af, at reglerne ikke overholdes. 8.Hvis det er nødvendigt, ændres det pågældende program for at tage hensyn til de i stk. 5 omhandlede henstillinger. Afhængigt af virkningerne af denne tilpasning kan det reviderede program godkendes af Kommissionen. 9.Den pågældende medlemsstat kan i samarbejde og i samråd med Kommissionen og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning i overensstemmelse med agenturets kompetencer omfordele midlerne under sit program, herunder de midler, der er programmeret til operationel støtte, med henblik på at efterkomme de henstillinger i stk. 5, som har finansielle konsekvenser. 10.Hvis en medlemsstat beslutter at gennemføre projekter med eller i et tredjeland med støtte fra instrumentet, konsulterer den pågældende medlemsstat Kommissionen forud for projektets start. 11.Hvis en medlemsstat beslutter at gennemføre foranstaltninger med eller i et tredjeland med støtte fra instrumentet vedrørende overvågning, opdagelse, identifikation, opsporing, forhindring og pågribelse i forbindelse med uautoriserede grænsepassager med henblik på at opdage, forhindre og bekæmpe illegal in