DA Den Europæiske Unions Tidende C 375/4

Fortolkende meddelelse om oprindelsesangivelse for varer fra de områder, der har været besat af Israel siden juni 1967

(2015/C 375/05)

(1) I overensstemmelse med folkeretten anerkender Den Europæiske Union ikke Israels suverænitet over de områder, der har været besat af Israel siden juni 1967, nemlig Golanhøjderne, Gazastriben og Vestbredden, herunder Østjerusalem, og anser ikke disse områder for at være en del af Israels område (1), uanset deres retlige status i henhold til israelsk ret (2). Den Europæiske Union har gjort det klart, at den ikke vil anerkende andre ændringer af grænserne fra før 1967 end dem, som parterne i fredsprocessen i Mellemøsten bliver enige om (3).

(2) Anvendelsen af Unionens eksisterende lovgivning om varers oprindelsesangivelse på varer med oprindelse i israelsk besatte områder har været behandlet i meddelelser og retningslinjer vedtaget af de relevante myndigheder i flere medlemsstater. Der er et reelt ønske om klarhed hos forbrugerne, de økonomiske aktører og de nationale myndigheder om eksisterende EU-lovgivning om oprindelsesoplysninger for varer fra israelsk besatte områder (4). Formålet er også at sikre overholdelse af Unionens holdninger og forpligtelser i henhold til folkeretten vedrørende Unionens manglende anerkendelse af Israels suverænitet over de områder, der har været besat af Israel siden juni 1967. Denne meddelelse har også til formål at bevare åbne og gnidningsfrie handelsforbindelser. Den hindrer ikke handelsstrømme og bør ikke fortolkes som sådan.

(3) Denne meddelelse medfører ikke ny lovgivning. Selv om meddelelsen afspejler Kommissionens fortolkning af den relevante EU-lovgivning, er hovedansvaret for håndhævelsen af de relevante regler fortsat medlemsstaternes. I henhold til retspraksis har medlemsstaterne et skøn med hensyn til valg af sanktioner, men de skal dog drage omsorg for, at sanktioner for overtrædelse af EU-lovgivningen er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning (5). Som traktatens vogter sikrer Kommissionen, at medlemsstaterne overholder disse forpligtelser, eventuelt ved hjælp af traktatbrudsprocedurer. Denne meddelelse berører ikke andre krav fastsat i EU-lovgivningen eller Domstolens eventuelle fortolkning.

(4) Ifølge en del EU-lovgivning er det på nuværende tidspunkt obligatorisk at angive oprindelse for visse varer. Kravet vedrører ofte angivelse af »oprindelsesland« (6), men nu og da anvendes andre udtryk, f.eks. »herkomststed« for fødevarers vedkommende (7). Hvis der ikke findes andre specifikke bestemmelser i den relevante EU-lovgivning, vil fastsættelse af oprindelsesland for fødevarer i princippet være baseret på Unionens ikke-præferenceoprindelsesregler, der er fastlagt i toldlovgivningen (8).

(5) Når de relevante bestemmelser i EU-lovgivningen udtrykkeligt kræver oprindelsesangivelse for den omhandlede vare, skal denne være korrekt og ikke vildledende for forbrugeren.

(6) Når oprindelsesangivelsen ikke er obligatorisk, og oprindelsen oplyses på frivilligt grundlag, skal oplysningerne være korrekte og ikke vildledende for forbrugeren (9).

(7) Da Golanhøjderne og Vestbredden (herunder Østjerusalem) (10) i henhold til folkeretten ikke er en del af det israelske område, betragtes angivelsen »vare fra Israel« (11) som værende ukorrekt og vildledende i henhold til den nævnte lovgivning.

(8) Når angivelsen af oprindelse er obligatorisk, skal der anvendes et andet udtryk, der tager højde for, hvordan disse områder ofte benævnes.

(9) For varer fra Palæstina (12), der ikke har oprindelse i bosættelser, kunne en angivelse, der ikke er vildledende med hensyn til den geografiske oprindelse og samtidig svarer til international praksis, være »vare fra Vestbredden (palæstinensisk vare)« (13), »vare fra Gaza« eller »vare fra Palæstina«.

(10) For varer fra Vestbredden eller Golanhøjderne med oprindelse i bosættelser vil en angivelse begrænset til »vare fra Golanhøjderne« eller »vare fra Vestbredden« ikke være acceptabel. Selv om der angives et større område eller territorium, som varen har oprindelse i, vil den manglende angivelse af yderligere geografiske oplysninger om, at varen kommer fra israelske bosættelser, være vildledende for forbrugeren, hvad angår varens egentlige oprindelse. I de tilfælde kan udtryk som f.eks. »vare fra Golanhøjderne (israelsk bosættelse)« eller »vare fra Vestbredden (israelsk bosættelse)« anvendes.

(11) I henhold til EU’s lovgivning om forbrugerbeskyttelse er oprindelsesangivelse under alle omstændigheder for fødevarers vedkommende obligatorisk, når en udeladelse af sådanne oplysninger ville være vildledende for forbrugeren for så vidt angår varens egentlige oprindelse (14), og for alle andre vares vedkommende, når der udelades væsentlige oplysninger, der afhængigt af situationen er afgørende for at træffe en informeret transaktionsbeslutning, og derved foranlediger eller kan forventes at foranledige gennemsnitsforbrugeren til at træffe en transaktionsbeslutning, som han ellers ikke ville have truffet (15). I sådanne tilfælde vil eksemplerne i ovenstående afsnit være relevante.

(12) Oplysninger om oprindelse er ofte tilgængelige for økonomiske aktører i forskellige former (16). I mange tilfælde findes oplysninger om varernes oprindelse i tolddokumenterne. Hvis de er omfattet af præferencebehandling ved indførsel, vil varen være ledsaget af bevis for præferenceoprindelse udstedt af Israel (17) eller de palæstinensiske myndigheder (18). Andre dokumenter, som f.eks. fakturaer, følgesedler og transportdokumenter, kan udgøre en oprindelsesangivelse for varer. Hvis oplysningerne ikke fremgår umiddelbart af ledsagedokumenterne, kan de økonomiske aktører anmode om oprindelsesoplysninger direkte hos deres leverandører eller importører.

(1) Se sag C-386/08 Brita, Sml. 2010 I, s. 1289, præmis 47 og 53.

(2) I henhold til israelsk ret er Østjerusalem og Golanhøjderne annekteret af staten Israel, mens Vestbredden benævnes »områderne«.

(3) Se bl.a. Udenrigsrådets konklusioner om fredsprocessen i Mellemøsten vedtaget den 14. maj 2012, den 10. december 2012 og den 17. november 2014.

(4) Fortolkningen i denne meddelelse med hensyn til, hvad der udgør oprindelsesoplysninger i henhold til EU-lovgivningen, vil finde anvendelse på enhver fremtidig bestemmelse med samme indhold som de bestemmelser, der gælder på nuværende tidspunkt, og som er omhandlet i denne meddelelse.

(5) Se bl.a. sag 68/88 Kommissionen mod Grækenland, Sml. 1989, s. 2965, præmis 23 og 24; sag C-326/88 Hansen, Sml. 1990 I, s. 2911, præmis 17; forenede sager C-387/02, C-391/02 og C-403/02 Berlusconi m.fl., Sml. 2005 I, s. 3565, præmis 65.

(6) Se f.eks. for kosmetik: artikel 19, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 af 30. november 2009 om kosmetiske produkter (EUT L 342 af 22.12.2009, s. 59); for friske frugter og grøntsager: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671), og artikel 6 og del A 4(B) i bilag I til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1); for fisk: artikel 38 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1379/2013 af 11. december 2013 om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 og (EF) nr. 1224/2009 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 1); for vin: artikel 119, stk. 1, litra e), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013, og artikel 55 i Kommissionens forordning (EF) nr. 607/2009 af 14. juli 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 for så vidt angår beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, traditionelle benævnelser og mærkning og præsentation af visse vinavlsprodukter (EUT L 193 af 24.7.2009, s. 60; for honning: artikel 2, stk. 4, i Rådets direktiv 2001/110/EF af 20. december 2001 om honning (EFT L 10 af 12.1.2002, s. 47); for olivenolie: artikel 4 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 29/2012 af 13. januar 2012 om handelsnormer for olivenolie (EUT L 12 af 14.1.2012, s. 14); for oksekød: artikel 13-15 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97 (EFT L 204 af 11.8.2000, s. 1); for færdigpakket fjerkrækød fra tredjelande: artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 543/2008 af 16. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår handelsnormer for fjerkrækød (EUT L 157 af 17.6.2008, s. 46); for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre-, gedekød samt fjerkræ: bilag XI til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 af 25. oktober 2011 om fødevareinformation til forbrugerne, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 og (EF) nr. 1925/2006 og om ophævelse af Kommissionens direktiv 87/250/EØF, Rådets direktiv 90/496/EØF, Kommissionens direktiv 1999/10/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF, Kommissionens direktiv 2002/67/EF og 2008/5/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 608/2004 (EUT L 304 af 22.11.2011, s. 18), og artikel 5-8 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1337/2013 af 13. december 2013 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011, hvad angår angivelse af oprindelsesland eller herkomststed for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre-, gedekød samt fjerkræ (EUT L 335 af 14.12.2013, s. 19).

(7) Artikel 2, litra g), og artikel 26 i forordning (EU) nr. 1169/2011.

(8) Betragtning 33 og artikel 2, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1168/2011.

(9) Artikel 6, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (direktivet om urimelig handelspraksis) (EUT L 149 af 11.6.2005, s. 22), som også nævner »geografisk eller handelsmæssig oprindelse« som et forhold, der kan gøre en praksis vildledende, og artikel 26, stk. 3, og artikel 36 i forordning (EU) nr. 1169/2011.

(10) Der har ikke været israelske bosættelser i Gaza siden 2005.

(11) Eller lignende udtryk, som f.eks. »med oprindelse i«, »vare fra« eller »fremstillet i«, som også bruges afhængigt af situationen.

(12) Denne betegnelse må ikke udlægges som en anerkendelse af en palæstinensisk stat og berører ikke de enkelte medlemsstaters holdninger på området.

(13) Om nødvendigt nævnes også Østjerusalem.

(14) Artikel 26, stk. 2, litra a), og artikel 26 stk. 3, i forordning (EU) nr. 1169/2011.

(15) Artikel 7, stk. 1, i direktiv 2005/29/EF.

(16) For fødevarers vedkommende se f.eks. artikel 8 i forordning (EU) nr. 1169/2011 om forholdet mellem detailvirksomheder og deres leverandører.

(17) Se i den henseende »Meddelelse til importører — Indførsel fra Israel til EU« (EUT C 232 af 3.8.2012, s. 5).

(18) En række varer fra Vestbredden, Gaza og Østjerusalem er omfattet af Euro-Middelhavs-interimsassocieringsaftalen om handel og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Den Palæstinensiske Befrielsesorganisation (PLO) til fordel for Vestbredden og Gazastribens Palæstinensiske Myndighed på den anden side, undertegnet i Bruxelles den 24. februar 1997 (EFT L 187 af 16.7.1997, s. 3).