Forslag til RAADETS FORORDNING om stoette til bomuldsproduktionen

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. indledning

Denne begrundelse og de forslag til lovgivning, der ledsager den, foelger af bestemmelserne i punkt 11 i protokol nr. 4, som er knyttet til akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse, aendret bl. a. ved protokol nr. 14 knyttet til akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, og hvori det er fastsat, at der skal udarbejdes en rapport om, hvordan stoetteordningen fungerer. Denne forpligtelse blev delvis foregrebet i 1997/98 i beretning fra Kommissionen til Raadet om de graeske anmodninger i bomuldssektoren (KOM(1998) 10 endelig udg.). Efter gennemgang af denne beretning og vedtagelse af visse af de anbefalede foranstaltninger "opfordrede Raadet i juni 1998 Kommissionen til at undersoege:

- muligheden for at indfoere en ordning, saa stoetten kan betales direkte til producenten

- hvorvidt en saadan ordning er forenelig med den handelspraksis, der anvendes i dag for bomuld

- muligheden for at indfoere en regionaliseret sanktionsordning

- problemerne forbundet med forvaltning af og kontrol med saadanne ordninger."

Vurderingen af de oenskede aendringer er blevet foretaget ud fra et kriterium om forenkling af lovgivningen og med det formaal at fastholde eller skaerpe kontrolforanstaltningerne og goere dem mere effektive. Revisionsretten har i sine aarsberetninger [10] paavist, at der var alvorlige problemer med kontrollen af stoetteordningen for bomuld.

[10] EFT C 309 af 16.11.1993, s. 1.

2. ordningen for bomuld

Ud fra et EF-retligt synspunkt er ordningen for bomuld baseret paa en protokol, der er knyttet til akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse. Efter Spaniens og Portugals tiltraedelse vedtog Raadet forordning (EOEF) nr. 1964/87 om tilpasning af den stoetteordning for bomuld, der er indfoert ved protokol nr. 4 knyttet til akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse, navnlig med henblik paa at indfoere en maksimal garantimaengde. Denne raadsforordning er efterfoelgende blevet tilpasset fire gange, hvorved der blev foretaget aendringer af visse artikler, men ogsaa af visse punkter i protokol nr. 4. Desuden fastsaetter Raadets forordning (EF) nr. 1554/95 de almindelige regler for stoetteordningen. Denne ret usaedvanlige fremgangsmaade har foert til en saerdeles kompleks lovgivning. Ud fra et kriterium om forenkling boer bestemmelserne i protokollen derfor begraenses til det vaesentligste, og de oevrige lovgivningsmaessige foranstaltninger boer samles i en og samme raadsforordning.

Ordningen for bomuld er baseret paa en minimumspris pr. ton ikke-egreneret bomuld, der betales til producenten af egreneringsvirksomheden. Denne modtager en EF-stoette pr. ton, der varierer som foelge af noteringerne paa markedet, for at kunne afsaette den egrenerede bomuld til verdensmarkedspris. Fra produktionsaaret 1998/99 har det desuden vaeret muligt for producentsammenslutningerne at udfoere egrenering af bomuld som loenarbejde og modtage stoetten via egreneringsvirksomhederne.

Ordningen er baseret paa nationale garantimaengder: 782 000 t for Graekenland og 249 000 t for Spanien. Hvis produktionen overstiger de nationale garantimaengder, nedsaettes maalprisen, stoetten og minimumsprisen, uden dog at sikre uaendrede budgetudgifter. Der findes en ordning, som under visse omstaendigheder (f.eks. hvis verdensmarkedsprisen er ret hoej) begraenser nedsaettelsen. I de fleste tilfaelde gaelder der saaledes en bundgraense for budgetudgifterne paa 770 mio. EUR. Men udgifterne kan vaere langt stoerre, navnlig i forbindelse med lave verdensmarkedspriser og den nuvaerende, stigende interesse for afgroeden. I saa fald kan udgifterne overstige 900 mio. EUR.

Der udbetales forskud paa stoetten i forhold til de konstaterede verdensmarkedspriser og de hoestprognoser, der udarbejdes inden produktionsaarets begyndelse (1. september). Siden produktionsaaret 1998/99 revideres forskudsbeloebene paa grundlag af nye hoestprognoser i slutningen af november, naar egreneringsperioden er godt fremskreden.

Fra 1982 til 1992 tilskyndede EF til oprettelse af producentsammenslutninger i bomuldssektoren. Der blev fastsat igangsaetningsstoette og investeringsstoette, isaer til koeb af hoestmaskiner. Anvendelsen af hoestmaskiner er nu generel i baade Graekenland og Spanien. Producentsammenslutningerne forvalter denne maskinpark. Det antages, at produktionsstoetteordningen siden 1992 har gjort det muligt at tilskynde til oprettelsen af producentsammenslutninger og lette disses funktion.

I Graekenland raader 20 kooperativer ud af 75 egreneringsvirksomheder, dvs. ca. en fjerdedel, over omtrent en tredjedel af egreneringskapaciteten. Den samlede egreneringskapacitet skaber ikke saerlige problemer i betragtning af det graeske produktionsniveau.

I Spanien udgoer de 10 kooperativer knap halvdelen af de 22 virksomheder. Der er en overkapacitet med hensyn til egrenering i forhold til producenternes udbud, og denne overkapacitet var saerlig stor i produktionsaarene 1993/94 til 1995/96 paa grund af en vedvarende toerke.

Hvad angaar kontrollen med ordningen, kan noeglepunkterne resumeres saaledes:

- producenternes arealangivelse og dens integrering i ansoegningen om arealstoette som fastsat i det integrede system for forvaltning og kontrol

- kontrakten mellem producenten og egreneringsvirksomheden, der skal indeholde en forpligtelse om overholdelse af minimumsprisen

- kontrollen med ikke-egreneret bomuld i virksomheden

- lagerregnskabet for de produkter, der ankommer og forlader egreneringsvirksomheden.

Kontrollen med disse forskellige punkter aabner mulighed for at identificere oprindelsen af hvert parti ikke-egreneret bomuld, vurdere, om maengderne er sandsynlige i forhold til arealet, og sammenligne maengden af ikke-egreneret bomuld og de producerede fiberballer.

Med hensyn til kontrollen med anvendelsen af lovgivningen er der i forbindelse med EUGFL-regnskabsafslutningen blevet foretaget finansielle korrektioner i Graekenland i stoerrelsesordenen 10% af de opgivne udgifter for regnskabsaaret 1991 og 1992. I revisionserklaeringen (DAS) for 1994 har Revisionsretten ogsaa paapeget svagheder ved de graeske egreneringsvirksomheders overholdelse af visse retsforskrifter. Der blev anvendt en finansiel korrektion paa 3,2 mio. EUR.

Siden 1994 er kontrolprocedurerne i Graekenland blevet revideret, og i dag er tjenestegrenen for EUGFL-regnskabsafslutning af den opfattelse, at kontrolordningerne er blevet forbedret.

Alt i alt fungerer den nuvaerende ordning paa en saadan maade, at den giver mulighed for at opnaa en produktion af ret hoej kvalitet og at afsaette den egrenerede bomuld til verdensmarkedspris. De seneste oplysninger viser dog en foruroligende udvikling i arealer og produktion. Det angiver, at det under visse omstaendigheder kan vaere vanskeligt at overholde den samlede budgetdisciplin og tage hensyn til miljoeaspekterne. For at afhjaelpe denne situation boer der sikres en stoerre budgetneutralitet for stoetteordningen for bomuld. Det foreslaas derfor at forhoeje procentsatsen for nedsaettelse af maalprisen, mens de oevrige elementer af stabiliseringsordningen ikke aendres.

3. Den direkte stoette til producenten

Stoetteforskuddene og tilpasningen af minimumsprisen under hensyntagen til kvaliteten giver ofte anledning til uenighed mellem producenterne og egreneringsvirksomhederne. Siden produktionsaaret 1995/96 er Faellesskabets handelsklasseskema med kvalitetsbetingede tillaeg til og fradrag fra minimumsprisen blevet ophaevet ud fra et oenske om at fremme subsidiaritetsprincippet og efter faelles anmodning fra de erhvervsdrivende. Nu skal kontraktprisen for ikke-egreneret bomuld efter aftale mellem de kontraherende parter justeres forholdsmaessigt, naar kvaliteten af den leverede bomuld afviger fra standardkvaliteten. I mangel af brancheaftaler har det graeske interventionsorgan fastlagt et handelsklasseskema med tillaeg og fradrag. Endvidere opkraever dette organ 1% af egreneringsvirksomhedernes betalinger til producenterne, hvilket er til skade for systemets ligevaegt.

Selv om det synes vanskeligt og lidet hensigtsmaessigt at regulere kontraktforholdet mellem producenterne og egreneringsvirksomhederne paa EF-plan, boer det anfoeres, at stoetten skal udbetales fuldt ud til modtageren, for at den kan fungere som mekanisme til udligning af forskellen mellem maalprisen og verdensmarkedsprisen. Endvidere vil det vaere hensigtsmaessigt at fastsaette visse regler, f. eks. vedroerende sammenhaengen mellem kvaliteten af henholdsvis ikke-egreneret bomuld og egreneret bomuld og pligten til at udbetale et forskud paa minimumsprisen.

I den forbindelse har Graekenland - for at stoetten i hoejere grad skal komme producenten til gode - anmodet om en undersoegelse af muligheden for, at stoetten udbetales direkte til producentorganisationerne, der betaler minimumsprisen til deres medlemmer, lader bomuldsegreneringen udfoere som loenarbejde og markedsfoerer den egrenerede bomuld. Denne mulighed skulle vaere fakultativ og - i det mindste i starten - kun beroere meget faa tilfaelde. I oejeblikket markedsfoerer ingen af de producentorganisationer, der ikke har egreneringsfaciliteter, egreneret bomuld.

Hvis stoetten ydes direkte til producentorganisationerne paa de anfoerte betingelser, opstaar der to hovedvanskeligheder:

- for at sikre markedsfoeringen af egreneret bomuld er det noedvendigt, at producentorganisationen raader over kapital som sikkerhed for de banklaan, der er noedvendige for at betale minimumsprisen, materiel og faciliteter til markedsfoeringen (oplagring, haandtering, kommunikation) og kvalificeret personale, herunder personer, der kan foelge udviklingen paa verdensmarkedet, forvalte den variable stoette og indgaa salgskontrakter. Der er en betydelig risiko for, at der opstaar finansielle vanskeligheder i forbindelse med betalingen af minimumsprisen eller tilbagebetalingen af banklaan

- de maengder ikke-egreneret og egreneret bomuld, for hvilke der ydes stoette, skal fortsat kontrolleres i den egreneringsvirksomhed, der udfoerer loenarbejdet. Hvis der konstateres uregelmaessigheder i disse virksomheder, vil producentorganisationen kunne fralaegge sig ansvaret.

Det ser saaledes ud til, at de producentsammenslutninger, der ikke selv foretager bomuldsegreneringen, ikke har de noedvendige midler til selv at forvalte den variable stoette, der er fastsat i den nuvaerende ordning. Spoergsmaalet boer tages op paa ny om nogle aar i lyset af erfaringerne fra de sammenslutninger, som i henhold til de bestemmelser, der traadte i kraft i begyndelsen af produktionsaaret 1998/99, lader egreneringen udfoere som loenarbejde mod at genafstaa den stoette, som egreneringsvirksomheden har modtaget. Denne mulighed udnyttes ikke i oejeblikket.

Det vil derfor vaere hensigtsmaessigt at bibeholde den nuvaerende ordning, hvorefter der ydes stoette til egreneringsvirksomhederne for den producerede maengde.

4. Regionalisering af sanktionerne

Graekenland oensker en regionalisering af bomuldsdyrkningen for at undgaa, at der dyrkes bomuld i ikke-traditionelle omraader i regioner, hvor vandforbruget giver anledning til konflikter og miljoeforvaltningsproblemer. I Spanien er bomuldsdyrkningen naesten udelukkende koncentreret i Andalusien.

Forholdet mellem bomuldsdyrkning og miljoehensyn er modsaetningsfyldt. Paa den ene side er bomuld den vigtigske tekstilfiber af vegetabilsk oprindelse: takket vaere denne "naturlige" karakter har den et bedre image end de konkurrerende syntetiske fibre. Paa den anden side giver de miljoemaessige foelger af vandforbruget, anvendelsen af pesticider og goedningsstoffer samt tendensen til monokultur (den manglende vekseldrift risikerer med tiden at foere til en udpining jorden og oeger plantesundhedsrisiciene) ofte anledning til kritik .

Bomuldssektoren har allerede udfoldet store bestraebelser for at begraense ovennaevnte ulemper. Ved anvendelse af teknikker som drypvanding og kompletteringssaaning er det muligt at spare paa vandforbruget. Graekenland har ivaerksat et program for nedsaettelse af goedningsforbruget og for drypvanding navnlig med henblik paa bomuldsarealer. I Spanien har ATRIAS (Asociaciones para Tratamientos Integrados del Algodon) taget initiativer til nedsaettelse af produktionsomkostningerne og integreret biologisk bekaempelse.

Den foreslaaede omdannelse af de nationale garantimaengder (NGM) til regionale garantimaengder (RGM) giver anledning til problemer, oeger risikoen for svig med EUGFL-midler og skaber konflikter mellem regioner, for saa vidt angaar:

- de regionale produktionsskoen og stoetteforskuddene

- omfordelingen af uudnyttede RGM i visse regioner

- kontrollen med oprindelsen for den ikke-egrenerede bomuld, for hvilken stoetteniveauet pr. ton varierer.

Som en anden mulighed foreslaar Graekenland, at der indfoeres individuelle kvoter. Det vil sige, at man skulle fortsaette med at yde stoette til egreneringsvirksomhederne, idet der fastsaettes en national garantimaengde for den samlede bomuldsproduktion. Producenterne faar udbetalt minimumsprisen - nedsat med et passende beloeb - for de individuelle kvoter, som tilsammen svarer til den anslaaede produktion. Der kan ikke stilles nogen krav med hensyn til minimumsproducentprisen for den maengde bomuld, der overstiger de individuelle kvoter.

Denne loesningsmodel er tidligere blevet anvendt bl.a. for maelk og haard hvede, men det viste sig, at den var meget kompliceret at anvende. I det foreliggende tilfaelde er der to store praktiske vanskeligheder:

- forvaltningen af individuelle kvoter er en kilde til alvorlige tvister, fordi der hvert aar skal foretages en omfordeling

- der er paa markedet billig, egreneret bomuld, for hvilken egreneringsvirksomheden kan opnaa samme stoette som for bomuld til minimumsprisen, og dette kunne foere til aendringer i handelsmoenstret og til svig.

De to naevnte loesningsmodeller, dvs. regionalisering af de nationale garantimaengder og indfoerelse af individuelle kvoter, vil blot skabe yderligere vanskeligheder og give anledning til tvister og svig. For at naa det tilstraebte maal - at begraense bomuldsdyrkningen - foreslaas det, at medlemsstaten indfoerer passende miljoeforanstaltninger og ud fra objektive miljoekriterier begraenser de arealer eller omraader, hvor der kan dyrkes stoetteberettiget bomuld. Denne ordning vil vaere i overensstemmelse med de generelle miljoemaal, der er fastsat i beslutningerne i Agenda 2000. Det foreslaas, at medlemsstaterne inden den 31. december 2003 sender Kommissionen en rapport om miljoesituationen i denne sektor.

5. Andre forvaltnings- og kontrolspoergsmaal

Ogsaa reglerne for fastsaettelse af stoetten kan give anledning til problemer. Efter den nuvaerende ordning svarer stoettebeloebet til det beloeb, der gaelder den dag, hvor egreneringsvirksomheden indgiver sin ansoegning. Egreneringsvirksomheden kan indgive sin eller sine ansoegninger for den eller de oenskede maengder naar som helst i perioden fra bomuldens ankomst til virksomheden (senest den 1. september) til den 31. marts aaret efter. Paa denne maade kan egreneringsvirksomheden opnaa et beloeb, der er baseret paa verdensmarkedsprisen paa den dag, hvor den indgaar kontrakt om salg af de fremstillede fibre.

Ordningen giver ikke stoettemodtageren mulighed for at indgive ansoegning, foer han rent fysisk er i besiddelse af produktet, og modvirker, at der indgaas kontrakter paa verdensmarkedet inden hoestperioden. Det foreslaas at udvide perioden for fastsaettelse af dette stoettebeloeb, men det forudsaetter, at forbindelsen mellem bogfoeringen af de stoetteberettigede maengder og den fysiske kontrol af hvert parti bomuld, der ankommer til virksomheden, kappes.

Stoetteansoegningerne for de af stoetteansoegeren angivne maengder skulle f. eks. vedroere de beloeb, der gaelder paa indgivelsestidspunktet mellem den 1. juli og den 31. marts aaret efter. De samlede maengder, hvorom der ansoeges, skulle svare til de samlede maengder bomuld, der ankommer til virksomheden i perioden fra den 1. september til den 31. marts aaret efter. Derimod skulle stoetteforskuddene fortsat kun udbetales for de maengder, der rent faktisk anbringes under kontrol paa den paagaeldende virksomhed.

6. Foreslaaede foranstaltninger

Efter at Kommissionen har undersoegt, hvordan bomuldsstoetteordningen fungerer, foreslaar den:

- at den nuvaerende stoetteordning opretholdes

- at stoetten udbetales helt og fuldt til stoettemodtagerne, og at der fastsaettes visse regler for betaling og justering af minimumsprisen

- at procentsatsen for nedsaettelse af maalprisen forhoejes

- at medlemsstaterne skal udarbejde objektive miljoekriterier og i givet fald begraense retten til stoette til visse omraader

- at medlemsstaterne skal fremsende en rapport om virkningerne af de nationale miljoeforanstaltninger i denne sektor

- at perioden for indgivelse af ansoegninger udvides som led i et moderniseret regnskabssystem for de stoetteberettigede maengder

- at EF-bestemmelserne forenkles ved at samle hovedparten af bestemmelserne i protokol nr. 4, for saa vidt angaar bomuldsordningens principper, og i én og samme raadsforordning, for saa vidt angaar stoetten til bomuldsproduktionen.

De foreslaaede foranstaltninger resulterer i en forenkling af de generelle bestemmelserne og af betingelserne for fastsaettelse og ydelse af stoette, hvilket navnlig er en fordel for de smaa og mellemstore virksomheder. De bidrager til at oege respekten for miljoeet og budgetdisciplinen.

Det generelle maal med alle foranstaltningerne er at sikre ensartet anvendelse af ordningerne for landbrugsproduktion. Foranstaltningerne henhoerer udelukkende under EF's kompetence.

1999/0202 (CNS)

Forslag til

RAADETS FORORDNING

om stoette til bomuldsproduktionen

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

under henvisning til protokol nr. 4 om bomuld [11], som er knyttet til akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse, senest aendret ved forordning (EF) nr. ..../1999 [12], saerlig stk. 6, stk. 1,

[11] EFT L 291 af 19.11.1979, s. 174.

[12] Se denne EFT.

under henvisning til forslag fra Kommissionen [13],

[13]

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [14],

[14]

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg [15], og

[15]

ud fra foelgende betragtninger:

(1) Resultaterne af den i punkt 11 i protokol nr. 4 fastsatte undersoegelse af, hvordan stoetteordningen for bomuld fungerer, viser, at det er hensigtsmaessigt at bibeholde den, men at der boer foretages visse aendringer;

(2) bestemmelserne om bomuld er fastsat i protokol nr. 4, i Raadets forordning (EF) nr. 554/95 af 29. juni 1995 om fastsaettelse af almindelige regler for stoetteordningen vedroerende bomuld og om ophaevelse af forordning (EOEF) nr. 2169/81 [16], senest aendret ved forordning (EF) nr. 1419/98 [17], samt i Raadets forordning (EOEF) nr. 1964/87 af 2. juli 1987 om tilpasning af den stoetteordning for bomuld, der er indfoert ved protokol nr. 4 knyttet til akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse [18], senest aendret ved forordning (EF) nr. 1553/95 [19]; det vil vaere hensigtsmaessigt dels at bibeholde den ordning, der er fastsat i protokol nr. 4 til akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse, navnlig bestemmelsen om, at Raadet kan tilpasse ordningen, dels at sammenfatte alle bestemmelserne om gennemfoerelse af stoetteordningen i en og samme raadsforordning for at forenkle lovgivningen;

[16] EFT L 148 af 30.6.1995, s. 48.

[17] EFT L 190 af 4.7.1998, s. 4.

[18] EFT L 184 af 3.7.1987, s. 14.

[19] EFT L 148 af 30.6.1995, s. 45.

(3) i henhold til punkt 6 i protokollen boer de for gennemfoerelsen af ordningen for bomuld noedvendige foranstaltninger vedtages; den i punkt 3 i protokol nr. 4 fastsatte produktionsstoette er i oejeblikket baseret paa en ordning med nationale garantimaengder, som dels sikrer producenten en minimumspris, dels udligner forskellen mellem maalprisen og verdensmarkedsprisen via den stoette, der ydes til egreneringsvirksomheden; erfaringen viser, at det vil vaere hensigtsmaessigt at bibeholde principperne og de vaesentlige elementer i denne ordning;

(4) maalprisen og den minimumspris, der skal betales til producenten, samt de nationale garantimaengder skal fastsaettes saaledes, at der ikke skabes uligevaegt mellem afgroederne kan opretholdes, og saaledes, at de erhvervsdrivende kan opstille produktions- og forarbejdningsprogrammer paa mellemlang sigt;

(5) det vil vaere hensigtsmaessigt at bevare bestemmelserne om fastsaettelse af verdensmarkedsprisen for ikke-egreneret bomuld; denne pris kan fastsaettes paa grundlag af forholdet mellem den fastsatte pris for egreneret bomuld og den beregnede pris for ikke-egreneret bomuld; prisen for egreneret bomuld boer fastsaettes under hensyntagen til priserne paa verdensmarkedet samt noteringerne paa de boerser, der har betydning for den internationale handel;

(6) den gaeldende ordning, hvorefter maalprisen i tilfaelde af overskridelse af en bestemt produktionsmaengde nedsaettes forholdsmaessigt i de medlemsstater, der er ansvarlige for overskridelsen, skal bevares for at sikre, at sanktionerne fordeles retfaerdigt; nedsaettelsen af maalprisen kan dog begraenses, hvis udgifterne ikke overstiger et bestemt niveau, navnlig under hensyntagen til den gennemsnitlige verdensmarkedspris; ordningen med nationale garantimaengder skal have indvirkning paa minimumsprisen og stoetten;

(7) den gaeldende procentsats for nedsaettelse af maalprisen, der er lig med halvdelen af overskridelsen af den nationale garantimaengde, vil under visse omstaendigheder kunne skade budgetdisciplinen; procentsatsen boer derfor forhoejes;

(8) for at sikre, at der er balance i systemet, skal stoetten til bomuldsproduktionen fremover udbetales helt og fuldt til modtagerne, uden at dette beroerer de forskellige reduktioner eller nedsaettelser, der er fastsat i EF-lovgivningen; med de nuvaerende produktionsstrukturer skal stoetten ydes til bomuldsegreneringsvirksomhederne, som betaler producenterne en pris, som mindst svarer til minimumsprisen, samt et forskud paa denne pris og accepterer visse betingelser med hensyn til kontrollen af de stoetteberettigede maengder;

(9) stoettebeloebet varierer med verdensmarkedsprisen, og det er noedvendigt at beregne det naevnte beloeb for de stoetteberettigede bomuldsmaengder paa grundlag af den noejagtige periode, for hvilken der er ansoegt om stoette; den nuvaerende ordning giver egreneringsvirksomheden mulighed for at fastsaette dette beloeb bl. a. ved hjaelp af den i stoetteansoegningen anfoerte dato for indgaaelsen af kontrakterne om salg af egreneret bomuld; for at lette afsaetningen af det egrenerede bomuld paa verdensmarkedet boer der aabnes mulighed for at indgaa kontrakter inden hoestperioden, og den periode, i hvilken der kan indgives stoetteansoegninger, boer derfor udvides;

(10) det vil ikke vaere hensigtsmaessigt at regulere kontraktforholdet mellem producenter og egreneringsvirksomheder paa EF-plan; det nuvaerende princip, hvorefter kontraktbetingelserne fastlaegges efter faelles overenskomst mellem de naevnte parter, boer derfor bibeholdes, samtidig med at indholdet praeciseres;

(11) stoerrelsen af den stoette, der skal ydes, kan foerst beregnes efter fastsaettelsen af de enkelte medlemsstaters faktiske produktion; for at mindske ulemperne ved en sen udbetaling af stoetten boer der fortsat vaere mulighed for at forudbetale en del af stoetten i form af et forskud;

(12) producentmedlemsstaterne skal traeffe de kontrolforanstaltninger, der er noedvendige for at sikre, at bestemmelserne om ydelse af stoette fungerer hensigtsmaessigt, og skal i givet fald anvende det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, der er fastsat i Raadets forordning (EOEF) nr. 3508/92 af 27. november 1992 om et integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF-stoetteordninger [20], senest aendret ved forordning (EF) nr. 820/97 [21];

[20] EFT L 355 af 5.12.1992, s. 1.

[21] EFT L 117 af 7.5.1997, s. 1.

(13) dyrkning af bomuld i de regioner, der ikke er egnede til bomuldsdyrkning, risikerer at faa en negativ indvirkning paa miljoeet og landbruget i de regioner, for hvilke dyrkningen af bomuld er vigtig; for at opfylde miljoemaalsaetningerne boer medlemsstaterne fastsaette og gennemfoere passende miljoeforanstaltninger med hensyn til anvendelsen af landbrugsjord til bomuldsdyrkning; fremover skal medlemsstaterne dels indfoere foranstaltninger til begraensning af dyrkningen af bomuld efter objektive miljoekriterier, dels indskaerpe over for producenterne, at det er noedvendigt at overholde de gaeldende bestemmelser; virkningerne af de nationale miljoeforanstaltninger paa bomuldssektoren skal fremgaa af en rapport, som medlemsstaterne fremsender inden en bestemt dato, der muliggoer en saadan vurdering;

(14) for at lette gennemfoerelsen af produktionsstoetteordningen og for at sikre en hensigtsmaessig forvaltning af ordningen boer der fastsaettes en procedure, hvorved der etableres et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for rammerne af en forvaltningskomité; det vil vaere hensigtsmaessigt at anvende Forvaltningskomitéen for Hoer og Hamp, som er fastsat ved Raadets forordning (EOEF) nr. 1308/70 af 29. juni 1970 om den faelles markedsordning for hoer og hamp [22], senest aendret ved forordning (EF) nr. 3290/94 [23];

[22] EFT L 146 af 4.7.1970, s. 1.

[23] EFT L 349 af 31.12.1994, s. 105.

(15) da gennemfoerelsesbestemmelserne i denne forordning er forvaltnings foranstaltninger, jf. artikel 2 i Raadets afgoerelse nr. 1999/468 af 28. juni 1999 om fastsaettelse af de naermere vilkaar for udoevelsen af de gennemfoerelsesbefoejelser, der tillaegges Kommissionen [24], boer de vedtages ved hjaelp af den forvaltningsprocedure, der omhandles i artikel 4 i samme afgoerelse;

[24] EFT L 184 af 17.7.1999. s 23.

(16) for at EF's udgifter til gennemfoerelsen af de i denne forordning fastsatte foranstaltninger kan blive reguleret af finansielle og monetaere forskrifter og passende procedurer, boer det i betragtning af det ikke-egrenerede bomulds specifikt landbrugsmaessige karakter fastsaettes, at Raadets forordning (EF) nr. 1258/1999 om finansiering af den faelles landbrugspolitik [25] samt Raadets forordning (EF) nr. 2799/98 af 15. december 1998 om den agromonetaere ordning for euroen [26] skal finde anvendelse paa dette omraade;

[25] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.

[26] EFT L 349 af 24.12.1998, s. 1.

(17) d i denne forordning fastsatte tilpasninger til ordningen skal gennemfoeres paa de bedst mulige vilkaar, og det kan derfor vaere noedvendigt at fastsaette overgangsforanstaltninger -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

KAPITEL I: GENERELLE PRINCIPPER

Artikel 1

1. Ved denne forordning fastsaettes de foranstaltninger, der er noedvendige for ydelse af produktionsstoette i henhold til punkt 3 i protokol nr. 4 til akten vedroerende Graekenlands tiltraedelse.

2. I denne forordning forstaas ved:

a) ikke-egreneret bomuld: de modnede og hoestede frugter fra bomuldsplanten (Gossypium), indeholdende froe og de fleste kapseldele, bladdele, stoevpartikler, sandkorn o.lign;

b) egreneret bomuld: bomuldsfibre (bortset fra linters og affald), der ikke er kartet eller kaemmet, men befriet for froe og de fleste kapseldele, bladdele, stoevpartikler, sandkorn o.lign.

3. Produktionsaaret straekker sig fra den 1. september til den 31. august.

Artikel 2

1. Stoerrelsen af stoetten til produktion af ikke-egreneret bomuld fastsaettes af Kommissionen paa grundlag af forskellen mellem:

- en maalpris, fastsat for ikke-egreneret bomuld i overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, og artikel 7 og

- verdensmarkedsprisen, fastsat i overensstemmelse med artikel 4.

2. Stoetten ydes for ikke-egreneret bomuld, koebt til en pris, der mindst svarer til minimumsprisen, fastsat i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, og artikel 9.

KAPITEL II: PRISMEKANISME

Artikel 3

1. Maalprisen fastsaettes til 106,30 EUR pr. 100 kg ikke-egreneret bomuld.

Maalprisen gaelder for bomuld, som:

- er af sund og saedvanlig handelskvalitet

- indeholder 10% vand og 3% urenheder

- har de egenskaber, der er noedvendige for efter egrenering at opnaa 32% fibre af kvalitet nr. 5 (white middling) og af en laengde paa 28 mm (1-3/32").

2. Minimumsprisen fastsaettes til 100,99 EUR pr. 100 kg ikke-egreneret bomuld af den kvalitet, som er lagt til grund for beregningen af maalprisen, og ab landbrugsbedriften.

Artikel 4

1. Verdensmarkedsprisen for ikke-egreneret bomuld fastsaettes under hensyntagen til det historiske forhold mellem den fastlagte verdensmarkedspris for egreneret bomuld og den beregnede pris for ikke-egreneret bomuld. Den fastsaettes af Kommissionen med regelmaessige mellemrum paa grundlag af den i artikel 5 omhandlede verdensmarkedspris for egreneret bomuld.

2. Kan verdensmarkedsprisen for ikke-egreneret bomuld ikke fastsaettes i overensstemmelse med stk. 1, beregnes den paa grundlag af den seneste fastsatte pris.

Artikel 5

1. Verdensmarkedsprisen for egreneret bomuld fastsaettes for et produkt af kvalitet nr. 5 (white middling) og med en fiberlaengde paa 28 mm (1-3/32") under hensyntagen til priserne paa dette marked samt noteringerne paa en eller flere af de europaeiske boerser, der har betydning for den internationale handel. Den fastsaettes paa grundlag af de gunstigste af de priser og noteringer, der kan anses som repraesentative for markedets faktiske tendens, for et produkt leveret cif til en havn i EU.

2. Hvis de konstaterede priser og noteringer ikke opfylder de i stk. 1 anfoerte betingelser, foretages de noedvendige tilpasninger.

KAPITEL III: STABILISATORORDNING

Artikel 6

Der indfoeres en national garantimaengde for ikke-egreneret bomuld, som for hvert produktionsaar andrager:

- 782 000 tons for Graekenland

- 249 000 tons for Spanien

- 1 500 tons for hver af de oevrige medlemsstater.

Artikel 7

Med forbehold af artikel 8 nedsaettes den i artikel 3, stk. 1, omhandlede maalpris, saafremt Spaniens og Graekenlands samlede faktiske produktion i loebet af et produktionsaar overstiger 1 031 000 tons, for det paagaeldende produktionsaar i enhver medlemsstat, hvori den faktiske produktion overstiger den nationale garantimaengde. Maalprisen for de beroerte medlemsstater reduceres med 60% af den procentdel, hvormed den nationale garantimaengde er overskredet.

Hvis den faktiske produktion enten i Spanien eller i Graekenland er mindre end den nationale garantimaengde, foretages der en beregning af, hvor stor en procentdel forskellen mellem de to medlemsstaters samlede faktiske produktion og 1 031 000 tons udgoer af den nationale garantimaengde, som er overskredet, og maalprisen reduceres med 60% af denne procentdel.

Artikel 8

Er i et produktionsaar:

- bestemmelserne i artikel 7 blevet anvendt

- det vaegtede gennemsnit af den verdensmarkedspris, der er lagt til grund for beregningen af stoettebeloebet, over 30,20 EUR pr. 100 kg

- de samlede budgetudgifter til stoetteordningen mindre end 770 millioner EUR,

anvendes den i tredje led omhandlede budgetforskel til at forhoeje stoettebeloebet i de medlemsstater, hvori den faktiske produktion overstiger den nationale garantimaengde.

Det i henhold til foerste afsnit forhoejede stoettebeloeb kan dog ikke overstige:

- stoettebeloebet beregnet uden hensyn til artikel 7 eller

- stoettebeloebet beregnet i henhold til artikel 7 paa grundlag af 1 120 000 tons ikke-egreneret bomuld, svarende til Spaniens og Graekenlands nationale garantimaengder paa henholdsvis 270 000 tons og 850 000 tons.

Artikel 9

Den i artikel 3, stk. 2, omhandlede minimumspris reduceres med samme beloeb som det beloeb, hvormed maalprisen nedsaettes i henhold til artikel 7.

KAPITEL IV: STOETTEMODTAGERE

Artikel 10

Stoetten udbetales fuldt og helt til de i artikel 11 og 12 naevnte modtagere, som ansoeger herom.

Artikel 11

Egreneringsvirksomhederne, bortset fra de i artikel 12 naevnte, skal for at opnaa stoette:

a) have indgivet en underskrevet kontrakt, hvori det bl.a. er fastsat, at den pris, der betales til producenten, mindst skal svare til minimumsprisen, og som indeholder en klausul om, at:

- den aftalte pris, saafremt artikel 7 anvendes, skal tilpasses i overensstemmelse med den indvirkning, bestemmelserne i denne artikel har paa stoettebeloebet

- den aftalte pris, saafremt kvaliteten af den leverede bomuld afviger fra den i artikel 3, stk. 2, naevnte kvalitet, efter faelles overenskomst mellem de kontraherende parter skal justeres i et omfang svarende til denne kvalitetsforskels indvirkning paa prisen paa egreneret bomuld i forhold den i artikel 5 omhandlede pris;

b) have betalt et forskud paa minimumsprisen, hvis stoerrelse fastsaettes efter faelles overenskomst mellem de kontraherende parter, paa vilkaar, der skal fastlaegges naermere;

c) foere et lagerbogholderi for ikke-egreneret bomuld og egreneret bomuld i overensstemmelse med forskrifter, der skal fastsaettes naermere, og fremlaegge de oevrige bevisdokumenter, der er noedvendige for kontrollen med retten til stoette;

d) dokumentere, at den bomuld, der er leveret i henhold til kontrakten, er omfattet af en arealangivelse som omhandlet i artikel 15, stk. 2.

Artikel 12

1. De egreneringsvirksomheder, som egrenerer for en individuel producent eller for en producentsammenslutning, som opfylder de i punkt 4 i protokol nr. 4 naevnte kriterier, skal for at opnaa stoette:

a) have indgivet en af den beroerte producent eller producentsammenslutning godkendt erklaering om de naermere vilkaar for egreneringens udfoerelse og for forvaltningen af stoetten;

b) forpligte sig til at overdrage stoetten fuldt og helt til den individuelle producent eller eventuelt til den beroerte producentsammenslutning;

c) opfylde de i artikel 11, litra c), naevnte betingelser;

d) dokumentere at, den bomuld, hvortil den i litra a) naevnte erklaering henviser, er omfattet af en arealangivelse som omhandlet i artikel 15, stk. 2;

e) saafremt det drejer sig om en producentsammenslutning, dokumentere, at denne skal overholde en forpligtelse svarende til klausulen i den i artikel 11, litra a), naevnte kontrakt samt en forpligtelse til at opbevare og levere dokumentation for, at den har betalt minimumsprisen til sine medlemmer.

2. Undlader en producentsammenslutning, som lader egreneringen udfoere for egen regning, at overholde den i stk. 1, litra e), naevnte klausul eller forpligtelse, betragtes dette som manglende overholdelse af de i punkt 4 i protokol nr. 4 naevnte kriterier.

KAPITEL V: YDELSE AF STOETTEN

Artikel 13

1. Det stoettebeloeb, der skal udbetales, er det beloeb, som er gaeldende den dag, hvor stoetteansoegningen indgives.

Stoetteansoegningen, eventuelt ledsaget af en sikkerhedsstillelse, indgives i loebet af en periode, der skal fastsaettes naermere, for en maengde ikke-egreneret bomuld, som skal vaere ankommet til egreneringsvirksomheden i perioden fra begyndelsen af det beroerte produktionsaar til en dato, der skal fastsaettes naermere.

2. Retten til stoette opnaas paa det tidspunkt, hvor egreneringen foretages. Paa anmodning af den beroerte modtager udbetales der dog et forskud paa stoetten fra den 16. oktober efter indledningen af produktionsaaret, saa snart den ikke-egrenerede bomuld er ankommet til egreneringsvirksomheden, forudsat at der stilles tilstraekkelig garanti. Forskudsbeloebet fastsaettes i overensstemmelse med stk. 3.

Saldoen udbetales senest inden udgangen af produktionsaaret og efter fastsaettelsen af de eventuelle tilpasninger af stoetten, som foelger af anvendelsen af artikel 7.

3. Forskudsbeloebet er lig med den i artikel 3, stk. 1, naevnte maalpris, med fradrag af verdensmarkedsprisen og et beloeb beregnet efter bestemmelserne i artikel 7, idet den faktiske produktion dog erstattes med den anslaaede produktion, fastsat i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, foerste led, og forhoejet med 15%.

Fra den 16. december efter produktionsaarets indledning erstattes det i foerste afsnit naevnte forskudsbeloeb med et nyt beloeb, der fastlaegges efter samme beregningsmetode, men paa grundlag af et nyt skoen over produktionen, fastsat i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, andet led, og forhoejet med mindst 7,5%. De forskudsbeloeb, der udbetales i perioden fra den 16. oktober til den 15. december, forhoejes tilsvarende, undtagen hvis forskellen mellem de to forskudsbeloeb er mindre end 1 EUR pr. 100 kg.

Artikel 14

1. Stoetten ydes kun for et produkt af sund, handelsmaessig kvalitet.

2. Saafremt maengden af egreneret bomuld er mindre end eller lig med 33% af den maengde ikke-egreneret bomuld, der er ankommet til egrenerings virksomheden, ydes stoetten til maengden af egreneret bomuld, multipliceret med 100 og divideret med 32.

Hvis maengden af egreneret bomuld overstiger 33% af den maengde ikke-egrenerede bomuld, som er ankommet til egreneringsvirksomheden, ydes stoetten til maengden af ikke-egreneret bomuld, multipliceret med 33 og divideret med 32.

3. Maengden af egreneret bomuld beregnes ud fra vaegten, der eventuelt tilpasses under hensyn til forskellen:

- mellem den fastslaaede procentdel af urenheder og den procentdel af urenheder, som er repraesentativ for kvalitet nr. 5

- mellem den fastslaaede procentsats for vandindholdet og den procentsats, der er repraesentativ for vandindholdet i den markedsfoerte fiber.

Artikel 15

1. Producentmedlemsstaterne indfoerer en sanktions- og kontrolordning, som bl.a. skal goere det muligt at kontrollere, om minimumsprisen er overholdt, og at fastslaa:

- hvor stor en maengde ikke-egreneret bomuld fra EF der er ankommet til de enkelte egreneringsvirksomheder

- hvor stor en maengde ikke-egreneret bomuld fra EF der er blevet egreneret

- hvor stor en maengde egreneret bomuld de enkelte egreneringsvirksomheder har fremstillet af den i foerste led naevnte bomuld.

2. Medlemsstaterne indfoerer en ordning med angivelse af de tilsaaede arealer, navnlig for at sikre, at oprindelsen af den bomuld, hvortil der ansoeges om stoette, er sandsynlig.

Artikel 16

1. Med henblik paa bomuldssektoren fastsaetter medlemsstaterne:

- foranstaltninger til miljoeforbedring, navnlig dyrkningsmetoder, der kan reducere de negative virkninger paa miljoeet

- forskningsprogrammer med henblik paa udvikling af dyrkningsmetoder, der i hoejere grad er forenelige med miljoeet

- midler til at oplyse producenterne om resultaterne af denne forskning og om de gavnlige virkninger af de paagaeldende dyrkningsmetoder.

2. Medlemsstaterne traeffer de miljoeforanstaltninger, de anser for passende under hensyntagen til de saerlige forhold, der goer sig gaeldende for de landbrugsarealer, der anvendes til bomuldsproduktion. Endvidere traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger for at indskaerpe over for producenterne, at det er noedvendigt at overholde miljoebestemmelserne.

3. Medlemsstaterne begraenser eventuelt de arealer, som er berettigede til stoette til produktion af ikke-egreneret bomuld, paa grundlag af objektive kriterier, som de fastsaetter vedroerende:

- landbruget i de regioner, for hvilke bomuldsproduktionen har betydning

- de paagaeldende arealers jordklimaforhold

- forvaltningen af vand, der anvendes til kunstvanding

- omdrift og dyrkningsteknikker, som kan forbedre miljoeet.

4. Inden den 31. december 2003 sender producentmedlemsstaterne Kommissionen en rapport om miljoesituationen i bomuldssektoren og virkningerne af de nationale foranstaltninger, der er truffet i henhold til stk. 1, 2 og 3.

KAPITEL VI: GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 17

1. Med henblik paa gennemfoerelsesbestemmelserne til denne forordning samt de oplysninger, som medlemsstaterne skal sende til Kommissionen, bistaas Kommissionen af den Forvaltningskomitéen for Hoer og Hamp, der omhandles i artikel 12 i forordning (EOEF) nr.1308/70.

Disse bestemmelser vedroerer bl.a. enhver kontrolforanstaltning, der er noedvendig for at beskytte De Europaeiske Faellesskabers interesser mod svig og andre uregelmaessigheder. Kontrolforanstaltningerne kan baseres paa visse elementer i det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, som er indfoert ved forordning (EOEF) nr.3508/92.

Naar der henvises til dette stykke, finder forvaltningsproceduren i artikel 4 i afgoerelse 1999/468/EF anvendelse i overensstemmelse med dens artikel 7, stk. 3.

Det tidsrum, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, i afgoerelse 1999/468/EF, fastsaettes til én maaned.

2. Efter proceduren i stk. 1 fastsaetter Kommissionen inden bestemte datoer, der skal fastsaettes naermere, for hver beroert medlemsstat:

- under hensyntagen til hoestprognoserne den i artikel 13, stk. 3, foerste afsnit, naevnte anslaaede produktion samt den deraf foelgende foreloebige reduktion af maalprisen

- under hensyntagen til, hvor langt hoesten er skredet frem, de i artikel 13, stk. 3, andet afsnit, naevnte nye skoen over produktionen samt den deraf foelgende foreloebige nye reduktion af maalprisen

- faktiske produktion i det igangvaerende produktionsaar samt den i artikel 7 naevnte reduktion af maalprisen og den i artikel 8 naevnte forhoejelse af stoettebeloebet.

Artikel 18

Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2799/98 og forordning (EF) nr. 1258/1999 om finansiering af den faelles landbrugspolitik finder tilsvarende anvendelse paa den i naervaerende forordning fastsatte ordning.

Artikel 19

Overgangsforanstaltninger, som maatte vaere noedvendige for at lette gennemfoerelsen af tilpasningerne til den i denne forordning fastsatte ordning, vedtages efter proceduren i artikel 17, stk. 1. De anvendes senest indtil udgangen af produktionsaaret 2000/2001.

Artikel 20

Forordning (EOEF) nr. 1964/87 og (EF) nr. 1554/95 ophaeves.

Artikel 21

Denne forordning traeder i kraft paa syvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Den anvendes fra den 1. september 2000. Artikel 19 anvendes dog fra datoen for denne forordnings ikrafttraeden.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfaerdiget i Bruxelles, den

Paa Raadets vegne

Formand

>TABELPOSITION>