ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (84) 277 
 
 
 
Vol. 1984/0 126 
  
 
Disclaimer  
Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlement. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Economic 
Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), t his file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1. 
Februa r 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003  
(ABI. L 243 v om 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
K0M(84) 277 endelig udg.
Bruxelles, den 18. maj 1984
MEDDELELSE TIL RÅDET FRA KOMMISSIONEN 
OM TELEKOMMUNIKATION
Hidtidige overvejelser og arbejde på 
dette omride samt de første handlingsforslag
KOM(84) 277 endelig udg.

INDHOLD
Side
Forord
Indledning 1
I. TELEKOMMUNIKATIONSSEKTORENS ØKONOMISKE BETYDNING 1
A. Allerede i  dag spiller telekommunikation en betydelig
rolle i  medlemsstaternes økonomi (punkt 2 og 3) 1
B. Denne bliver stadig vigtigere (punkt 4-6) ·  2
C. De økonomiske og samfundsmæssige virkninger bliver betydelige
(punkt 7-10) 4
II. SITUATIONEN MED HENSYN TIL FÆLLESSKABETS TELEKOMMUNIKATIONS­
INDUSTRI'  ~0G~ " infrastruktur  7
A. Situationen synes tilfredsstillende (punkt 11 og 12) 7
B. Den igangværende udvikling viser foruroligende svagheder
og brist (punkt 13-15) 8
C. De forhold, den europæiske industri må arbejde under,
er lidet gunstige (punkt 16-18) 10
III. NETOPERATØRERNES SÆRLIGE STILLING I DENNE SAMMENHÆNG 12
Telekommunikation er underkastet en offentlig tjenestes forplig­
telser (punkt 19) 12
Der kræves betydelige investeringer i  telesektoren (punkt 20) 12
Netoperatørerne står over for to udfordringer (punkt 21) 12
IV. MÅL OG STRATEGI FOR DET FORESLÅEDE HANDLINGSPROGRAM 13

V. BESKRIVELSE AF DE I PROGRAMMET FORESLÅEDE AKTIONER 17
A. Skabelse og stimulering af et fællesskabsmarked inden 
for telekommunikation (handlingsretningslinje III, VI
og ti l  dels IV) 17
a) Markedet for terminaler (punkt 28 og 29) 17
b) Markedet for komponenter til telenet (punkt 30 og 31) 18
B. Mindskelse af usikkerheden med hensyn til strategi
(handlingsretningslinje I og IV) (punkt 32-36) 20
- Skabelse af en fælles ramme for overvejelser og samordning
(punkt 33) 20
- Gennemførelse af fælles infrastrukturprojekter
(punkt 34-36) 21
C. Bedre beherskelse af basisteknologierne (punkt 37) 22
D. Støtte til modernisering af telenettene i  Fællesskabets 
mindst begunstigede regioner (retningslinje V) (punkt
38-40) 23
VI. KONKLUSIONER 24

FORORD
Kommissionen har sendt Rådet to meddelelser om telekommunikation. Radet enedes 
på mødet den 4. november 1983 om, at Kommissionen skulle samle en gruppe 
af højere tjenestemænd med nær tilknytning til industriministrene, hvis 
mandat skulle være - i  kontakt med de berørte industri kredse og teleadmi- 
nistrationerne - at udrede de bestanddele, der er nødvendige for fremlæggelsen 
at et handlingsprogram for en afbalanceret udvikling inden for telekommu­
nikationssektoren.
Denne gruppe har holdt møde 6 gange mellem den 24. november 1983 og den 13. 
marts 1984. Gruppens meget positive samarbejde har sat Kommissionen i  stand 
til at vurdere, i  hvor høj grad der er enighed om de nærmere fremgangsmåder ved 
iværksættelsen af de 6 foreslåede handlingsretningsLinjer, og at forelægge 
Rådet sine forslag i  denne meddelelse.

-  1 -
1. I sine tidligere meddelelser har Kommissionen peget pa den stigende 
betydning, telekommunikation har for den økonomiske udvikling i
Fællesskabet.
På dette område står der overordentlig meget pi spil for Europa.
De enkelte medlemsstaters erhvervsliv kan ikke alene imødegå de 
undfordringer og i  tide udnytte de muligheder, der ligger i  udvik­
lingen af telekommunikation.
Splittede vil de europæiske lande stå stadigt svagere og uundgåe­
ligt sakke endnu mere agterud i  forhold til USA og Japan, således 
som det var tilfældet med informatikken for 10 år siden. Kun gennem 
en samordnet indsats både på det økonomiske og det teknologiske 
område er Europa i  stand til at udnytte sine fordele og sine mu­
ligheder og imødegå denne udfordring bedst muligt.
I. TELEKOMMUNIKATIONSSEKTORENS ØKONOMISKE BETYDNING
A. Allerede i  dag spiller telekommunikation en betydelig rolle i  
medlemsstaternes økonomi.
2. Telekommunikationssektorens direkte økonomiske betydning kan både 
måles ved den andel, telekommunikation tegner sig for af BNP 
Cca. 2% i  EF), og ved størrelsen af de nødvendige investeringer 
(ca. 0,7% af BNP i  EF, dvs. over 16 mia ECU i  1981). 
Telekommunikationssektorens økonomiske vægt (udstyr + tjeneste­
ydelser) svarer nogenlunde til de vigtigste industrisektorers, 
som f.eks. rumfart, elproduktion og elektronik.
I øvrigt tegner telekommunikationsudstyr sig i  de fleste EF- 
lande for en betydelig del af elektronikproduktionen (12% i  
Frankrig, 17% i  Italien og næsten 20% i  Belgien).

-  2 -
3. Telekommunikationssektorens indirekte rolle er ikke mindre 
betydningsfuld. Investeringer i  telekommunikationssektoren 
har en af de højeste multiplikatorvirkninger, nemlig af samme 
størrelsesorden som investeringer i  bygge- og anlægssektoren: 
når der i  dag investeres 1  mio ECU i  telekommunikationsinfra- 
struktur, giver det en global aktivitetsstigning pa 1,5 mio 
ECU. Telekommunikation er den uundværlige bærer af de infor­
mationsstrømme og nye tjenesteydelser, som bidrager til at 
sætte gang i  erhvervslivet. Telekommunikation er desuden 
et vigtigt marked for elektronikkomponenter og edb-komponen- 
ter.
B. Denne rolle bliver stadig vigtigere
4. Det er givet, at ny teknologi kommer til at spille rollen 
som drivkraft i  den igangværende udviklingsproces. Den får 
betydning både for terminaler og for komponenter til telenet.
Der er navnlig tale om:
- digitalisering, som åbner mulighed for at behandle langt 
mere komplicerede data
- anvendelse af optiske fibre, som giver mulighed for trans­
mission af betydeligt større datamængder til langt lavere 
omkostninger
- integrering af mi kroelektroniske komponenter og programmel
- udvikling af kabel- og satellitforbindelser.
Disse teknologiske fremskridt, som fører til mere eller mindre 
hurtig forældelse af de nuværende teknikker, vil på afgørende 
vis forbedre vilkårene for behandling af tale, skrift og 
billede, og de vil kunne gøre interaktiv anvendelse af kom­
munikationsnettene mere udbredt.
5. Den heraf følgende konvergens mellem telekommunikation, 
informatik og det audiovisuelle område vil ændre telekom­
munikationens karakter og føre til et betydeligt større 
udbud af forskellige tjenester.

- 3 -
Disse teknologiske nyskabelser vil først og fremmest gøre 
det muligt at forbedre og udbrede anvendelsen af de nuværende 
tjenester, der gør brug af de bestående net: telefon, telex, 
teletex samt datatransmission ved lav hastighed. De vil imid­
lertid også medføre oprettelse af ny telekommunikationsinfra- 
struktur, navnlig pi virksomhededsniveau, og skabe betingelser 
for udviklingen af helt nye tjenester:
tjenester af den såkaldte anden generation (1), som 
forudsætter en forbedring af den nuværende infrastruktur 
med digitalisering af de transmitterede data. Der er 
allerede ved at opstå efterspørgsel efter denne form 
for tjenester. Denne efterspørgsel findes hovedsagelig 
hos brugere i  erhvervslivet, som ønsker elektronisk 
post, teksbehandling (herunder elektronisk søgning 
og arkivering), højopløsningsteledata, telekonfe­
rence osv.
Efterspørgslen efter disse tjenester, som udgør ca.
3% af den nuværende trafik, ventes at stige stærkt 
inden udgangen af dette årti og nå op på omkring 10% 
i  1993;
tjenester af den såkaldte tredje generation eller 
med stor båndbredde (videokommunikation mellem flere 
personer med integration af tekst, tale og billede), 
som kræver ny te lekommunikat ionsinf rastruktur (kabler 
og/eller satellitter). En række af disse tjenesteydel­
ser tilbydes erhvervslivet eller private brugere 
som led i  forsøgsprogrammer, der har til formal 
at undersøge deres virkninger og gennemførlighed 
(Biarritz, Bigfon, Milton, Keynes). Først i
(1) Udtrykket "generation" i  denne forbindelse er ikke
ensbetydende med diskontinuitet mellem generationerne: 
overgangen fra den ene generation til den anden viser 
sig nemlig ved, at der gradvis opstår nye former 
for net og tjenester, som findes side om side (og 
undertiden falder sammen med net og tjenester af 
den foregående generation).

- 4 -
begyndelsen af det næste årti bliver der for alvor efter­
spørgsel efter tjenester af tredje generation, og denne 
efterspørgsel vi l  i  første omgang komme fra erhvervslivet 
og derefter gradvis forplante sig til private brugere, 
hvor disse tjenester vil opfylde forskellige funktioner 
(uddannelse og fritid, erhvervsarbejde i  hjemmet, hus­
holdning, overvågning af apparater, løbende lægetilsyn 
osv.).
6. Inden for efterspørgslen efter telekommunikation (udstyr og 
tjenester) er der gennem de seneste år sket en særlig voldsom 
stigning, da forbruget i  Europa på dette område er steget med 
7%, medens BNP kun er vokset med 1%.
Efterspørgslens årlige vækstrate vil kunne stige yderligere 
i  takt med de nye tjenesters udvikling og udbredelse. Allerede 
nu kræver bevægelsen i  efterspørgslen efter tjenester af anden 
generation (og senere tredje generation) hurtig og hensigts­
mæssig reaktion fra netoperatører og producenter af telekom­
munikationsudstyr i  Fællesskabet (med hensyn til priser på 
udstyr og tjenester samt tjenesternes udbud og kvalitet). Ellers 
vil de gå glip af de betydelige muligheder for udvikling af 
markedet, således som det skete for nogle år siden på de ny- 
opdukkende områder (edb-udstyr til virksomheder og udstyr til 
datamatstøttet fabrikation), hvor der siden da er sket en 
voldsom udvikling, som hovedsagelig er kommet leverandører 
uden for EF til gode.
C. De økonomiske og samfundsmæssige virkninger bliver betydelige
7. Den gradvise udbredelse af de nye tjenesteydelser vil kunne 
forbedre virksomhedernes ledelse væsentligt, føre til øget 
produktivitet og styrke hele erhvervslivets konkurrenceevne.  
Indførelsen af nye kommunikations-, ledelses- og informations­
behandlingssystemer vil få stor indvirkning på produktiviteten 
i  informationssektoren, som tegner sig for 55% af værditil­
væksten og beskæftiger 62% af arbejdsstyrken i  EF.

- 5 -
Automatisering at kontorarbejde, hurtigere beslutningsproces, 
hurtig adgang til information (som f.eks. kan føre til en 
bedre lagerstyring) samt muligheder for at yde kunderne bedre 
service, undertiden med direkte deltagelse fra kundernes side 
(f.eks. elektronisk ekspedition), er alt sammen eksempler 
på anvendelser, som både kan føre til øget produktivitet og 
betydelige besparelser for virksomhederne.
Den samlede nettogevinst for de virksomheder, der anvender 
disse nye tjenester, kan være op til fem gange større end 
de i  nf rastrukturomkostninger, indførelsen af disse tjeneste­
ydelser kræver.
8. På telekommunikationsmarkedet vil der ske en meget hurtig 
vækst, eftersom der både vil være efterspørgsel efter:
infrastruktur, som dels skal imødekomme behovet for 
at øge omfanget af tjenester af første generation (20-30 
mia ECU på 10 år, hvis man i  EF skal nå op på samme 
anvendelsesgrad hos private og i  erhvervslivet som i  
USA eller Sverige), dels bane vej for tjenester af anden 
og tredje generation (digitalkobling, kabelforbindelser, 
jordbaserede net, optiske fibre og sata11itkommunikat i  on);
terminaler (telefonapparater, kontormateriel, skærmtermi­
naler osv.);
- tjenesteydelser, hvor værditiIvæksten formentlig bliver
den største som følge af, at der kræves store investe­
ringer i  programmel.
Markedet for udstyr, som i  dag udgør ca. 50 mia dollars, ventes 
således allerede i  1990 at blive på ca. 100 mia dollars i  
faste priser, medens de samlede investeringsudgifter i  hele 
verden til oprettelse af nye net og tjenester anslas til over 
150 mia dollars i  løbet af 1980'erne. Europas andel heraf ventes 
at ligge på omkring 20-25% af det samlede beløb. Samtidig 
vil stigningen i  investeringsudgifterne og driftsindtægterne 
fra nettene bevirke, at telekommunikationssektoren allerede 
i  1990 overhaler bilsektoren som den vigtigste erhvervssektor

-  6 -
i  EF. Telekommunikationssektorens samlede bidrag til EF's 
BNP ventes at stige fra 2 til 7% inden Ir 2000.
9. Disse ændringers samfundsmæssige virkninger ligger først og 
fremmest i  den indirekte jobskabelse, der følger af ekspan­
sionen i  tjenesterne og af udvikling, produktion og ibrug­
tagning af udstyr og infrastruktur. Ud over at skabe nye ar­
bejdspladser vil forbedringen af konkurrenceevnen i  de virk­
somheder, der i  dag er truet, også gøre det muligt at redde 
eller bevare en række arbejdspladser. Det er naturligvis van­
skeligt at vurdere nettoresultatet for beskæftigelsen, men 
det vil i  hvert fald afhænge af:
i  hvilket omfang EF's erhvervsliv (virksomheder og telenet- 
operatører) er i  stand til at imødekomme efterspørgslen
i  hvilken grad uddannelsesapparatet tilpasses til behovet 
for arbejdskraft med nye kvalifikationer
hvilke virkninger den produktivitetsforøgelse, som indførel­
sen af nye tjenester vil føre til, vil få for beskæftigelsen.
10. Telekommunikation er således en sektor af strategisk betydning 
for EF. Erhvervsinvesteringer i  denne sektor er som følge 
af den høje multiplikatorvirkning og den stimulering af eftei—  
spørgslen, de vil afføde, det sikreste middel til at sikre 
det økonomiske opsving og beskæftigelsen i  EF. Telekommunika­
tion vil samtidig være en af hovedkilderne til økonomiske 
og samfundsmæssige forandringer, idet den vil få stigende 
indflydelse på:
den europæiske kultur (alt efter hvordan man tilrettelægger 
informationsnettene og anvender telekommunikation til 
undervisning eller rekreative formål)
erhvervsaktiviteternes placering og forbedring af den 
regionale ligevægt som følge af frihed med hensyn til 
placering af virkomheder og de muligheder, tele-arbejde 
giver.

Telekommunikationens ekspansion og den voldsomme forøgel­
se af kvaliteten af de tjenester, erhvervslivet og pri­
vate brugere tilbydes, vil indebære ændringer i  produktions­
forhold, forbrugsvarer og livsform. Europa skylder sig 
selv at formulere et svar på EF-plan, der står mål med, 
hvad der står på spil.
.  SITUATIONEN MED HENSYN TIL'  FÆLLESSKABETS TELEKOMMUNIKATIONSINDUSTRI 
OG -INFRASTRUKTUR
A. Telekommunikationssektoren er stadig en af de sektorer inden 
for informationsteknologien, hvor situationen som helhed synes 
mest gunstig.
11. Fællesskabet er inden for telekommunikationen stadig i  stand 
til at beherske det interne marked. I alt tilfredsstiller godt 
en halv snes europæiske virksomheder størsteparten af behovet 
på et marked, der som helhed udgør ca. 20% af verdensmarkedet. 
Medens importen kun udgør 15% af produktionen, er det lykkedes 
Fællesskabets virksomheder at eksportere 30% af deres produk­
tion, saledes at der i  1982 var et overskud på handelsbalancen 
på 1,7 mio ECU.
En række faktorer skaber imidlertid usikkerhed om, hvorvidt 
denne situation kan bestå også på mellemlang og lang sigt.
Der er især tale om underskuddet inden for integrerede kreds­
løb. Denne svaghed vil kunne påvirke EF's gode handelsresulta­
ter inden for "systemer". Endelig er EF sårbar, hvad angår 
produkter baseret på mere traditionel teknologi, da der på 
EF's traditionelle markeder er voksende konkurrence fra de 
nye industrilande.
12. Den europæiske telekommunikationssektors teknologiske præ­
stationer i  1970'erne har været betydelige. I EF-landene 
har man udviklet tidsmultiplex og taget denne teknik i  
brug i  nettene. Den er det afgørende skridt frem mod de

-  8 -
digitale net. Desuden ligger EF's industri og netoperatører 
i  Fællesskabet i  spidsen, når det gælder udvikling af bred­
båndsnet .
B. Den igangværende udvikling viser foruroligende svagheder og
brist
13. EF-markedet er lille og opspaltet.  Telefonens udbredelse blandt 
de private forbrugere er betydelig mindre (25-40%) end i  andre 
lande på tilsvarende udviklingstrin (Schweiz, Sverige, Japan, 
USA). Denne situation betyder et øget handicap for de nationale 
teleadministrationer i  EF, idet de får færre indtægter i  forhold 
til BNP end deres amerikanske og japanske modstykker,og desuden 
mi en betydelig del af deres midler i  det kommende årti, på 
bekostning af udvikling af nye tjenester, anvendes på at ind­
hente, hvad de er kommet bagud med hensyn til udbud af tjene­
ster af første generation. Der er endda fare for, at de førende 
lande vil øge deres forspring, idet
datatransmission kun udgør 3% af trafikken i  Europa 
mod 5% i  USA
væksten på markedet for udstyr ifølge de seneste tenden­
ser ser ud til at ville ske betydelig langsommere i  
Europa (+5% om året) end i  den øvrige verden og USA 
(+ 8%). Desuden eksisterer Fællesskabets marked, som 
udgør mellem 18-20% af verdensmarkedet, ikke i  reali­
teten, da det er opsplittet i  10 nationale markeder.
14. Fællesskabets stilling er særlig svag, nar det gælder de
basisteknologier, der er en forudsætning for udviklingen af 
telenet og tjenester, dvs. mikroelektronik og edb-udstyr.
Fællesskabet importerer hovedparten (83%) af de mikroelek- 
troniske komponenter, der i  stadig stigende antal indgår i  
telekommunikationsudstyr (de tegner sig allerede gennemsnit­
lig for 7% af udstyrets pris). Imidlertid afhænger innovationen

- 9 -
inden for tjenester og inden for systemer og net hertil i  stadig 
stigende grad af de komplekse integrerede kredsløbs ydeevne.
Selv om mange europæiske firmaer er virksomme på de teknologiske 
områder, der er af afgørende betydning for udviklingen af tele­
kommunikationstjenester af anden og tredje generation, er der 
ingen af dem, der internationalt set kan betegnes som teknolo­
gisk førende på nogen af disse områder.
15. Fællesskabet står over for to store vanskeligheder med hensyn 
til i  nvesteringer:
hvad angår F&U-investeringer, bliver det stadig van­
skeligere at sikre forrentning af udgifterne, hvilket 
igen kan indvirke dels på udviklingen af nye produkter, 
dels på den pris, de kan tilbydes til på markedet
- hvad angår investeringer i  udstyr og infrastruktur, 
er Europa bagefter.
FSU-investeringerne vil blive stadig vanskeligere at forrente 
som følge af:
de store beløb, det drejer sig om (det koster mellem 
500 mio og 1  mia ECU at udvikle en ny generation af 
digital kobling)
den kortere innovationscyklus
- materiellets hurtigere forældelse
det forhold, at der for tiden ikke er et sådant internt 
marked, at det er muligt at basere sig på store serier.
En økonomisk amortisering af de F&U-omkostninger og 
øvrige tekniske omkostninger, der er forbundet med 
udvikling og fremstilling af nyt udstyr og nye syste­
mer, forudsætter i  alle tilfælde et marked af en størrel­
sesorden svarende til mindst mellem 5 og 10% af verdens­
markedet, dvs. større end noget enkelt nationalt marked 
i  EF.
De investeringer, der i  Europa foretages i  telekommunikations- 
udstyr, er betydelig mindre end dem, der foretages af Europas 
vigtigste konkurrenter.  Når det gælder te lekommunikat ionsin- 
frastruktur, sættes der ganske vist lige så meget ind som i

-  10  -
USA og Japan, men udgifterne fordeler sig på forskellig måde 
mellem på den ene side indkøb af udstyr og på den anden side 
personaleudgifter i  forbindelse med etablering og ibrugtag­
ning af infrastruktur. Infrastrukturudgifternes multipli­
katorvirkning på markedet for udstyr er større i  USA og Japan 
end i  Europa, hvad der fremgår af indkøbet af udstyr pr. 
indbygger (32 USD i  EF mod 46 i  Japan og 80 i  USA).
C.  Desuden er de forhold, den europæiske industri må arbejde 
under, lidet gunstige
16. Markedsopsplitningen forstærkes af de enkelte medlemsstaters 
standardiserings- og godkendelsespolitik, som både omfatter 
det udstyr, der er specifikt for PTT, og det udstyr, der 
på et eller andet tidspunkt kan forudses tilkoblet telekom­
munikationsnettene. Mangelen på samordning og en global poli­
tik på standardiseringsområdet, der tilgodeser den teknolo­
giske helhed, som telekommunikationsudstyr, edb-udstyr og 
audiovisuelt udstyr er, medvirker til at gøre de enkelte 
markeder endnu mere tillukkede og til, at der separat ud­
vikles ikke-kompatibeIt udstyr rettet mod små markeder, 
som ikke har den økonomisk optimale størrelse. At der i  de 
10 medlemsstater for nylig er vedtaget tre forskellige stan­
darder for mobilt kommunikationsudstyr, som udgør et be­
grænset marked men samtidig et marked med udsigt til en 
hurtig ekspansion, viser, hvilke vanskeligheder og hvilke 
fordele der er forbundet med en harmoniseret politik på 
standardiseringsområdet.
17. En af de større svagheder i  Fællesskabet er endelig, at 
uvisheden forstærkes af, at der ikke er nogen samordning 
på europæisk plan mellem netoperatører og telekommunika­
tionsindustrien med hensyn til telekommunikationens frem­
tidige udvikling.
Medlemsstaternes administrationer har ganske vist længe 
haft kontakt med hinanden gennem ITU og CEPT, men hovedsa­
gelig med henblik på at løse tekniske problemer i  forbin­
delse med international transmission af traditionelle tje­
nester (telefon, telex).

-  11  -
Til den "objektive" usikkerhed, der i  hver enkelt medlemsstat 
gør sig gældende med hensyn til valg af teknologi (hvilken 
teknologi vil driftsmæssigt være den mest effektive og den 
mest rentable?) og den nationale efterspørgsel (hvilke pro­
dukter? på hvilket nieveau? hvornår?), kommer i  dag også 
en usikkerhed, som skyldes utilstrækkeligt kendskab til 
de strategier, beslutningstagerne i  de andre lande vælger, 
idet de beslutninger, der træffes der, kan betyde, at forud­
sætningerne for prognoserne ændres, og at der må sættes 
spørgsmålstegn ved tidligere teknologiske eller kommercielle 
valg.
Det manglende fælles overblik over beslutningstagernes strate­
gier, markedspotentiellet og midlerne til en koordineret 
stimulering af efterspørgslen indsnævrer prognosehorisonten 
og øger den risiko, der er uløseligt forbundet med ethvert 
nationalt udviklingsvalg, som ikke følges af andre lande 
eller andre partnere på grund af de enkelte nationale mar­
keders snærverhed.
18. Europas vigtigste konkurrenter forholder sig ikke passivt, 
men har taget initiativer, der vidner om, at de ønsker at 
sikre sig en teknologisk og kommerciel førerstilling på 
telekommunikationsområdet og derigennem erobre verdensmai—  
kedet.
Europa er for det første fra amerikansk side udsat for en 
udfordring i  form af den deregulering, der er i  gang på 
den anden side af Atlanten.
FCC's beslutning om at bryde ATT's næsten totale monopol 
som netoperatør og Leverandør af udstyr har lagt det ame­
rikanske telekommunikationsmarked åbent for en udstrakt 
konkurrence og medført, at amerikanske firmaer er begyndt 
at søge en markedsudvidelse uden for USA.
Den japanske strategi er i  dag og på mellemlang sigt mere 
orienteret mod teknologi (integrerede kredsløb) og udstyr 
(bl.a. audiovisuelt udstyr bestemt for den brede offent­
lighed). Men MITI's og NTT's beslutninger viser, som det 
især kan ses af INS-projektet (Information NetWork System), 
viljen til snarest muligt pi nationalt plan at tilvejebringe 
et net med integrerede tjenester, idet 70% af NTT's investe­
ringer i  1982 tog sigte herpå.

- 12 - ITTF/2186/84-DA
III. NETOPERATØRERNES SÆRLIGE STILLING I DENNE SAMMENHÆNG 
Der er to særlige kendetegn ved denne situation:
19. Telekommunikationen er for det første underkastet en offentlig 
tjenestes forpligtelser og er i  de ni medlemsstater sikret ved et 
statsmonopol. I alle medlemsstaterne har netoperatørerne (offent­
lige eller private) stor indflydelse på industriens (materiel- og 
programmelproducenternes) udvikling og på brugernes (virksomheder 
og private) adfærd.
Netoperatørerne udøver denne indflydelse på to planer:
- som industriens kunder, idet markedet for kobling, transmission 
og visse former for terminaludstyr domineres af netoperatørernes 
indkøb, som udgør mellem 70 og 90% af det samlede salg;
- som administratorer af nettet, idet netoperatørerne fastlægger:
.  nettenes konfiguration og kapacitet 
.  betingelserne for adgang til nettet 
.  de standarder, der kræves fulgt 
.  prisforholdene.
20. For det andet kræves der i  telekommunikationssektoren (net og 
tjenester),da den undergår hastige forandringer, betydelige investe- 
ringer i  F&U (på henved 20% af årsomsætningen) og infrastruktur.
Disse investeringer vedrører den teknologi, som stadig er under ud­
vikling, og som fører frem til produkter, hvis levetid og afskrivnings­
tid er langt kortere end tidligere.
21. Netoperatørerne står derfor over for to udfordringer:
- øgede finansieringsbehov, samtidig med at 
ministrationsforhold, forpligtelserne somde traditionelle ad- 
offentlig tjeneste og

- 13 - ITTF/2186/84-DA
afhængigheden af den generelle økonomiske politik (takststruktur, 
lige adgang for brugerne til tjenesteydelserne, offentlig kon­
trol med taksterne) er en hård belastning for indtægterne og be­
grænser muligheden for selvfinansiering og lånoptagelse;
- øgede handelsmæssige og teknologiske risici. Nar det drejer sig 
om nye produkter er markedsforholdene og efterspørgselsudvik­
lingen stort set ukendte pa det tidspunkt, hvor der træffes be 
slutning om at markedsføre et produkt, som det tager 2-5 ar at
udvikle. .  -
Til gengæld for det større finansieringsbehov og den øgede risiko far 
netoperatørerne ikke udsigt til væsentlige fordele. Fordelene ved at 
indføre nye tjenester eller et nyt system er meget ulige fordelt mellem 
netoperatørerne, brugerne og industrien. Oprettelse af tjenester af 
anden generation vil især være til fordel for leverandører af terminaler, 
der ikke specifikt er til telekommunikation. Undersøgelser i  Frankrig og 
Storbritannien tyder på, at indførelsen af nye tjenester er til betydelig 
fordel for forbrugerne (jf. punkt 7).
Alt i  alt vil de nye tjenester få større økonomisk indflydelse på indu­
striens og myndighedernes aktiviteter end pa telekommunikationssektorens 
indkomster, idet mellem 80 og 85% af indkomsterne i  1990 stadig vil 
stamme fra telefonen.
MÅL OG STRATEGI FOR DET FORESLÅEDE HANDLINGSPROGAM
22. Analysen ovenfor har afsløret forhold, der giver anledning til be­
lysning over telekommunikationssektorens fremtid i  EF, og som hænger 
sammen med:
- markedernes snæverhed
- de store investeringer, der skal til, og vanskelighederne ved at 
sikre finansiering og økonomisk amortisering heraf
- Europas teknologiske svagheder på dette område
- de strategiske usikkerhedsmomenter.

- 14 - ITTF/2186/84-DA
Denne situation er ikke gunstig for brugernes, industriens og
netoperatørernes interesser, idet de mi imødese,
- at rådigheden over net og tjenester kan blive forsinket
- at den europæiske industri får vanskeligt ved at udnytte de 
fordele, der er forbundet med store serier, således at mulig­
hederne for investeringer, forskning og konkurrencedygtig 
produktion forringes
- at valg af en egnet strategi og vurdering af mulighederne for 
teknisk og kommerciel succes bliver vanskeliggjort, samtidig 
med at de beslutninger og valg, der skal træffes angående in­
vesteringer og udvikling af produkter og tjenester, næppe tåler 
udsættelse.
Der er en vis risiko for, at Fællesskabet ikke kan drage den fulde 
nytte af de muligheder, der ligger i  udvikling af telekommunika­
tionen og opsvinget i  de to bærende sektorer, nemlig
- telematikmarkedet
- markedet for bredbåndstjenester og -net.
Infrastrukturudgifternes multiplikatorvirkning på markedet for ter­
minaler (til avancerede telenet af anden og tredje generation omkring 
1995) anslås til at ligge mellem 1  og 10, og det skønnes, at de sam­
lede investeringer (i infrastruktur og terminaler) igen vil give 
anledning til en dobbelt så stor vækst i  den økonomiske aktivitet.
Den nuværende situation er sammenlignet med USA og Japan præget af 
svagheder og uvished, og den giver sig for EF's vedkommende allerede 
udtryk i  en betydelig manglende indtjening.
Allerede i  dag betyder den mindre vækst alene på det europæiske 
marked for telekommunikationsudstyr (+5% mod +8% i  USA og Japan) et 
potentielt tab på 500 mio ECU om året.  I dette tal er der ikke taget 
højde for, hvad den forringede konkurrenceevne i  Fællesskabets 
erhvervsliv koster, idet den er vanskelig at vurdere. Den skyldes.

- 15 -
at de europæiske virksomheder er kommet bagefter med udnyttelsen 
af de nye telekommunikationsnet og -tjenester.
24. Spørgsmålet er, om Europa ved hjælp af sin industri og sin teknologi 
vil være i  stand til at stimulere efterspørgslen og tage højde for 
de sociale og kulturelle virkninger, der følger med det større antal 
net og udbredelsen af nye produkter og tjenester, eller om Europa 
vil blive vidne til, at firmaer og produkter udefra vinder dominerende 
indpas på dets marked, fordi man ikke i  tide gjorde sig klart, hvad 
der står på spil, og forberedte sig på den europæiske og internatio­
nale efterspørgsel ?
At tage disse udfordringer op og få kontrol over, hvad der står på 
spil som følge af udviklingen på telekommunikationsområdet, er i  
dag en opgave, som overstiger de enkelte landes kapacitet.
Europa har sin potentielle styrke i  sine muligheder for at udnytte 
Fællesskabets rammer og instrumenter.
I betragtning af de forandringer, der er på vej, har Europa imidlertid 
ikke megen tid at løbe på, hverken når det drejer sig om at bevare 
sin gunstige stilling eller om at gøre sig gældende på de nye vei—  
densmarkeder.
Det er nødvendigt, at der træffes hurtige beslutninger, og det forud­
sætter, at der opstilles mål og forslag med henblik på handling på 
fællesskabsplan, således at man kan overvinde disse hindringer og i  
fuldt omfang drage nytte af de muligheder, udviklingen på telekom­
munikationsområdet frembyder.
25. Denne problematik var baggrunden for, at Kommissionen i  september 
1983 forelagde en meddelelse (1), hvori den skitserede visse ret­
ningslinjer, og anmodede Rådet om at nedsætte en gruppe af højere 
tjenestemænd inden for telekommunikation, hvilket Rådet har gjort (2).
(1) Meddelelse til Rådet fra Kommissionen om telekommunikation
- Handlingsretningslinjer, K0MC83) 573 endelig udg. af 29. sep­
tember 1983.
(2) Rådets (industriministrenes) afgørelse af 4. november 1983.

- 16 -
Arbejdet i  gruppen er forløbet i  et støt tempo (seks møder siden 
slutningen af november) og har været meget konstruktivt. I lyset 
af de stedfundne drøftelser foreslår Kommissionen, at det skema, 
der er opstillet i  meddelelsen af 29. september 1983, og som grup­
pen af højere tjenestemænd har godkendt, udgør hovedlinjerne i  Fæl­
lesskabets første handlingsprogram.
Dette handlingsprogram skal stemme overens med tre mål, nemlig:
1) på optimale omkostningsvilkår snarest muligt at give 
brugerne adgang til det udstyr og de tjenester, der er 
nødvendige for at sikre en tilstrækkelig konkurrenceevne;
2) at stimulere den europæiske produktion af telekommunikations- 
udstyr og -tjenester og derved skabe sådanne forhold, at 
Fællesskabets industri kan bevare sin stærke position på det 
europæiske marked og sin stilling som verdens største eksportør;
3) at give netoperatørerne mulighed for på de bedste vilkår og med 
den ringeste risiko at tage de teknologiske og industrielle 
udfordringer op, som de vil blive stillet overfor.
27. Disse mål vil kunne nås, hvis man ved en indsats fra Fælles- 
skabets side kan overvinde de hindringer, Fællesskabet star 
over for,nemlig
- at markedet er snævert, hvilket hæmmer både udbud og 
efterspørgsel
- at der hos netoperatørerne og i  industrien hersker usikkerhed 
om, hvilke udviklingsstrategier de skal følge
- at der inden for basisteknologier til telekommunikation er 
visse svagheder
- at de mindst gunstigt stillede regioner er bagefter med 
hensyn til telenet, udstyr og avancerede tjenester.

- 17 -
Bilaget til denne meddelelse indeholder en detaljeret beskrivelse 
af de forskellige aktionskategorier, som indgår i  programmet. Hand­
lingsprogrammets hovedelementer er omtalt nedenfor.
V. BESKRIVELSE AF DE I PROGRAMMET FORESLÅEDE AKTIONER
De foreslåede aktioner tager sigte på gennem en indsats fra Fælles­
skabets side, som ikke er i  modstrid med traktatens bestemmelser (især 
konkurrencereglerne), at overvinde de fire største hindringer (jf. 
punkt 27 ovenfor) for udviklingen på telekommunikationsområdet 
og for, at Fællesskabet i  fuldt omfang kan nyde godt af de mulig­
heder, denne udvikling frembyder.
A. Skabelse og stimulering af et fællesskabsmarked inden for tele- 
kommuni kat i  on
a) Markedet for terminaler (retningslinje III og til dels IV i  
bi laget).
28. At der findes et fælles marked for terminaler, som strækker sig 
over hele Fællesskabet, er afgørende for forbedring af Fælles­
skabets konkurrenceevne. Det vil medvirke til at skabe nye tje­
nester og samtidig gøre det lettere for brugerne at vælge det 
udstyr, der passer bedst til deres behov, under de bedste øko­
nomi ske vi Ikår.
Industrien vil på sin side kunne drage nytte af et større internt 
marked, og denne stordriftsfordel vil sætte den i  stand til at 
afsætte sine produkter såvel i  Fællesskabet som på det intei 
nationale marked.
Dette markeds dynamik vil igen stimulere efterspørgslen efter 
nye tjenester, som vil kunne tilskynde operatørerne til hurtigere 
at udbygge deres net, således at der opstår en "sneboldeffekt".
29. Udvidelsen af markedet for terminaler kræver aktion inden for 
to områder, der hænger nøje sammen, nemlig:
- standardisering
- godkendelsesprocedurer.

-  18  -
På standardiseringsområdet bør der gennem egnede procedurer anven­
des internationale standarder eller standarder, der nyder størst 
mulig anerkendelse på verdensplan, på ensartet vis i hele Fælles­
skabet .
På godkendelsesområdet bør man på Længere sigt nå fre m  til, at 
netoperatørerne gensidigt anerkender godkendelserne af dette 
terminaludstyr, uden dog at udelukke muligheden for, at der 
senere i  visse tilfælde kan ske fællesskabsgodkendelse af nyt 
udstyr. Dette endelige mål vil kun kunne nås etapevis ijf. 
punkt 34 i  bilaget) (1).
Endvidere foreslås det, at netoperatørerne indhenter tilbud fra 
leverandører i  samtlige Fællesskabets medlemsstater, når de ind­
køber terminaler enten til eget brug eller til at stille til 
rådighed for brugerne.
b) Komponenter til telenet
30. En udvidelse af markedet for dette udstyr til at omfatte hele 
Fællesskabet vil kun kunne ske gradvis over en længere periode 
som følge af teknologisk og institutionel træghed;. således er der 
f.eks. indført ni forskellige koblingssystemer i  Fællesskabet. 
Denne åbning er imidlertid nødvendig for at give netoperatørerne 
større valgmuligheder for udstyr til lavere pris. Samtidig vil 
det, at Fællesskabets netoperatører som helhed har et voksende 
marked til rådighed, medføre større konvergens mellem de tekno­
logiske valg og gøre risikoen mindre.
(1) Kommissionen agter at foresla Radet at vedtage en ajourført 
version af henstilling KOMC80) 422 om "gennemførelse af har­
monisering på telekommunikationsområdet".

- 19 -
Markedets størrelse vil være en fordel for industrien, som vil blive 
tilskyndet til at søge samarbejde på komplementær basis, hvilket 
vil skabe mulighed for udvikling af en bedre struktur og en vis 
specialisering. Brugeren skulle kunne høste fordelene af denne poli­
tik for udvidelse af markedet (lavere pris pi tjenesterne og mere 
ensartede vilkår for benyttelsen af nettet).
I betragtning af den nuværende situation, hvor markederne er op- 
splittet på nationalt plan, den nødvendige F&U-indsats samt spørgs­
målene omkring godkendelsesprocedurer, standarder og strategier 
for udbygning af telenettene, mener Kommissionen, at markederne for 
komponenter til telenet kun kan åbnes gradvis.
Der kan umiddelbart træffes én foranstaltning, og den består i  at 
anmode netoperatørerne om at åbne deres udbud for leverandører i  
samtlige Fællesskabets medlemsstater i  et omfang svarende til en 
mindste procentdel, der skal fastsættes senere (f.eks. 10%), af 
værdien af deres årlige ordrer på komponenter til telenet. Kommi s~ 
sionen vil bistået af en rådgivende kontaktgruppe påse, at disse 
foranstaltninger faktisk gennemføres.  Den vil snarest fremlægge et 
slag, der bygger på udkastet til henstilling om "første fase af 
åbningen af et offentligt telekommunikationsmarked", K0MC80) 422, 
op på resultaterne af Rådets drøftelser om dette udkast (jf. Rådets 
dokument ECO 55, ref. 10538 af 29. oktober 1982).
Da den nuværende situation med opsplitning gradvis skulle ændre 
sig på grund af den samlede virkning af efterspørgsel efter tjenes­
ter, udbygning af nettene og opmærksomhed pa fællesskabsdimensionen 
som et resultat af gennemførelsen af rammeprogrammet, finder Kom­
missionen, at Fællesskabets mål bør være en fuldstændig åbning af 
markederne for komponenter til den nye type telenet, især net 
af tredje generation.
Dette mål vil dog kun,alt efter hvilken type udstyr der er tale om, 
kunne nås gradvis i  tid og rum. Kommissionen vil fremsætte for­
slag om, hvorledes denne proces skal forløbe, efterhånden som 
handlingsprogrammet gennemføres.

-  20  -
Mindskelse af uvisheden (hos netoperatører og i industrien) med 
hensyn til, hvilken udviklingsstrategi de skal følge
32. Der kan på tre måder bidrages til, at dette mål nås:
udvidelse af markedet og gennemførelse af en fælles politik på 
standardiseringsområdet, som vil føre til mindre handelsmæssig 
risiko, lettere amortisering af F&U-omkostningerne og lavere 
enhedspriser (stordriftsfordele).
Denne aktion er beskrevet i afsnit A ovenfor (pkt. 28-31);
- skabelse af en fælles ramme for overvejelse og samordning; 
gennemførelse af fælles infrastrukturprojekter.
33. Skabelse af en fælles ramme for overvejelser og samordning
vedrørende tjenesternes og telenettenes udvikling (retningsLinje 
I i  bilag) skulle sætte Fællesskabet i stand til:
at sætte sig fælles langsigtede mål for telekommunikationens 
udvi kling
- at fastlægge de mellemliggende etaper og indkredse de 
problemer, der skal løses, for at man kan nå disse mål
- at analysere de foranstaltninger, der vil kunne bidrage til at 
løse disse problemer pa forskellige beslutningsniveauer 
(industrien, netoperatørerne, staterne, Fællesskabet).
Opnåelse af konvergerende strategier og foranstaltninger på dette 
omrade vil have den fordel, at industrien bedre vil kunne undei—  
bygge sine prognoser og sikre sine investeringer. Også brugerne 
vil blive i  stand til bedre at planlægge deres investeringer 
(især hvis overvejelserne og samordningen desuden omfatter spørgs­
mål vedrørende takstfastsættelse og takststruktur). Netoperatørerne 
kan samlet udnytte hver enkelts bedste viden til at vurdere og 
stimulere den gunstigste udvikling, hvorved de mindsker deres 
uvished og risiko for fejltagelser betydeligt, og der vil gennem 
samtidig iværksættelse af valg, der er truffet i  fællesskab, 
opstå en synergi virkning.

-  21  -
For at gennemføre denne fælles overvejelse og denne samordning 
vedrørende udviklingen på telekommunikationsområdet i  Fællesskabet 
foreslår Kommissionen, at der nedsættes en tværfaglig gruppe for 
analyse og prognoser bestående af teknikere, økonomer og 
beslutningstagere.
34. Gennemførelse af fælles telekommunikationsinfrastrukturprojekter 
(retningslinje IV)
En anden måde, hvorpå brugernes, industriens og netoperatørernes 
interesser kan nærmes til hinanden, er gennemførelse af banebry­
dende eller vidtspændende tværnationale projekter. Deres igangsæt­
tende virkning skulle påvirke indførelsen af ny teknologi, udvi 
delsen af markederne og industriens konkurrenceevne i  gunstig 
retning. Udformningen af sådanne projekter er stadig under ovei 
vejelse i  en gruppe rådgivere, som er nært tilknyttet netoperatø 
rerne. De fulde resultater heraf vil foreligge i juni 1984.
35. Under gennemførelsen af sadanne projekter af fælles interesse vil 
der blive lejlighed til at anvende fælles løsninger pa tekniske 
problemer og at bringe standardiseringen et skridt fremad. Der 
skulle blive mulighed for samarbejde mellem europæiske virksomheder 
og herigennem ligeledes blive bidraget til udvidelse af markedet.
Der kan allerede nu lægges op til 3 projekter:
- oprettelse af et pi lotbredbåndsnet, som skal stille avancerede 
kommunikationstjenester (videomøder, billedtelefoni, datatrans­
mission) til rådighed for de politisk ansvarlige i  medlems­
staterne og EF-institutionerne. Kommissionen har som Radet 
anmodede om på mødet den 28. februar 1984 iværksat en gennemfør­
lighedsundersøgelse vedrørende et sadant net. Planlægningen, 
samordningen og gennemførelsen af dette projekt skal ske i  
forlængelse af INSIS-programmet, og der vil kunne drages nytte 
af erfaringerne hermed;

-  22 -
- Lancering af to andre projekter, som først giver resultater pi 
Lidt Længere sigt. Der er taLe om oprettelse af tværnationale 
cel Leopbyggede radio-telefontjenester af anden generation og 
etablering af hovedforbindelser på tværs af Fællesskabet til 
bredbåndsnet med integrerede tjenester.
Kommissionen har til hensigt straks at iværksætte gennemførligheds- 
undersøgelser af disse to projekter, og resultaterne heraf vil 
kunne behandles i gruppen for "analyse og prognoser", som foreslås 
nedsat i pkt. 33 ovenfor.
36. Til gennemførelse af disse projekter af fælles interesse og afhol­
delse af de investeringer, der er nødvendige for at oprette infra­
strukturen, foreslår Kommissionen, at EIB yder støtte dels med 
egne midler, dels med NIC-midler.
C. Bedre beherskelse af basisteknologierne (retningslinje II)
37. Af ovennævnte årsager Cjf.  pkt. 14 og 15) og for at udnytte de 
begrænsede midler optimalt og hurtigere beherske teknologien 
finder Kommissionen, at der må iværksættes en F&U-indsats pa 
fællesskabsplan, som supplerer det arbejde, der udføres i forbin­
delse med ESPRIT-programmet.
Kommissionen har allerede indledt konsultationer for at afgøre, i  
hvilke F&U-sektorer fællesskabsdimensionen giver den største 
fordel under arbejdets gennemførelse og udnyttelse af resultaterne.
Kommissionen vil i  løbet af andet halvår af 1984 fremlægge et 
forslag til et FSU-program inden for telekommunikation (1).
(1) Fællesskabets bidrag til dette program anslås til at blive pa 
25 mio ECU årligt i 5 år.

- 23 -
Desuden viL gennemførelsen af de i pkt. 34 og 35 ovenfor beskrevne 
tværnationale infrastrukturprojekter gøre det muligt
- lettere at konstatere, hvilket behov der er for tilgrundliggende 
forskning, og
- at få rådighed over et konkret anvendelsesområde for Fællesska­
bets F&U-indsats, hvis brugbarhed dermed øges.
D. Støtte til modernisering og udbygning af telenettene i  Fælles­
skabets mindst begunstigede regioner (retningslinje V)
38. Telekommunikationsnettenes forgrening og deres ydeevne udtrykt i  
pris, disponibi litet og adgang til mere eller mindre "raffinerede" 
tjenester er meget forskellig fra region til region i Fælles­
skabet .
Modernisering og udbygning af telenettene i EF's mindst begunstigede 
regioner vil bidrage til
- at fremme disse regioners økonomiske udvikling
- lettere at bryde deres isolation
- sætte dem i  stand til hurtigere at drage nytte af fordelene 
ved tjenester af anden og tredje generation (jf. pkt. 5).
39. Virkeliggørelsen af dette mål kræver at investeringsproblemet 
først løses. Dette problem vil have stor betydning i  de kommende 
to årtier som følge af oprettelsen af den infrastruktur og de 
telenet, der er nødvendige for hurtig udbygning af de nye 
tjenester.
I visse tilfælde vil det især af økonomisk-politiske årsager være 
nødvendigt at foregribe efterspørgslen efter nye tjenester med 
risiko for at øge netoperatørernes allerede store finansielle 
problemer. Gennem hensigtsmæssig anvendelse af Fællesskabets 
finansielle instrumenter (EIB, NIC, EFRU) skulle man kunne udfylde 
gabet mellem de øjeblikkelige investeringer og de indtægter, 
der kan regnes med på længere sigt som følge af en gradvis 
voksende efterspørgsel.

- 24 -
Dette generelle problem er endnu mere påtrængende i Fællesskabets 
mindst udviklede regioner.
40. Kommissionen foreslår, at anvendelsen af Fællesskabets finansielle 
instrumenter til udbygning af disse regioners telekommunikations- 
infrastruktur øges i forhold til det niveau, den har været på i 
de seneste tre år, nemlig 720 mio ECU årligt. Den foreslår endvi­
dere, at de projekter, der støttes, tager sigte på i videst muligt 
omfang at udnytte det potentiel, de nye telekommunikationsteknolo­
gier frembyder, og at de kombineres med de projekter af fælles 
interesse, hvis målsætninger og indhold er anført i pkt. 34-36 
ovenfor.
VI. KONKLUSIONER
Kommissionen anmoder Rådet om:
1. at godkende gennemførelsen af et fællesskabsprogram, der tager 
sigte på at skabe en telekommunikationssfære i Europa, hvor net- 
operatørerne og industrien kan drage fordel af Fællesskabets 
udstrækning og virkemidler, således at brugerne får rådighed over 
de tjenester, der er afgørende for styrkelse af konkurrenceevnen, 
gennem
- skabelse og stimulering af et fællesskabsmarked for telekommuni­
kation
- mindskelse af den strategiske uvished
- beherskelse af de teknologier, der er nødvendige for udviklingen 
på telekommunikationsområdet
- støtte til modernisering og udbygning af telenettene i Fælles­
skabets mindst begunstigede regioner.
2. straks at træffe følgende foranstaltninger med henblik på
2.1. skabelse og stimulering af et fællesskabsmarked for telekommu­
nikation.

- 25 -
2.1.1. Udvidelse af markedet for terminaler 
A. pi standardiseringsområdet
At pålægge Kommissionen, bistået af en rådgivende kontakt­
gruppe,
a) at identificere Fællesskabets særlige behov vedrørende 
standardisering inden for telekommunikation;
b) at vedtage et fællesskabsprogram for aktiviteter 
vedrørende standardisering inden for telekommunikation. 
Dette program skulle omfatte udarbejdelse dels af inter­
nationale "perfekte" standarder, dels af foreløbige 
eller foregribende standarder.
Heri defineres:
- den fælles prioritering
- en bindende tidsplan
- de nærmere retningslinjer for samarbejdet med CEPT
- en procedure for opfølgning, evaluering og ajourføring 
af arbejdet.
Det første fællesskabsprogram skulle kunne ligge klar inden 
udgangen af 1984.
B. på godkendelsesområdet
a) at anmode netoperatørerne om under de betingelser, der 
er nævnt i denne meddelelse Cjf.  pkt. 21-23 i  bilaget), 
at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på 
gradvis at nå frem til gensidig anerkendelse af god­
kendelser af terminaludstyr, der er tilsluttet nettene 
(disse godkendelser vil i  visse tilfælde kunne gives på 
fællesskabsplan); første fase består i  gensidig anerken­
delse af resultater af prøvning, som skal godtgøre dette 
udstyrs overensstemmelse med standarderne, og som gennem 
føres i godkendte nationale laboratorier.
De første resultater skulle være opnået i juli 1985;

- 26 -
b) at pålægge Kommissionen dels at anmode CEPT om at udføre 
det tekniske arbejde, der er nødvendigt for at nå 
dette mål, dels gennem forhandlinger med CEPT at fast­
lægge de nærmere retningslinjer for gennemførelsen af 
dette arbejde.
2.1.2. Gradvis udvidelse af de dele af markedet for udstyr, som
domineres af netoperatørernes indkøb:  ~
a) for sa vidt angar de termina ler, der anvendes af net­
operatørerne eller af disse stilles til rådighed for 
brugere, især de nye telematikterminaler, at anmode 
netoperatørerne om at åbne deres udbud for leverandører 
i samtlige Fællesskabets medlemsstater.
Denne åbning af markederne skulle kunne indledes alle­
rede i 1984 og senere gradvis øges, efterhånden som 
fælles standarder og godkendelsesprocedurer fastlægges.
b) for så vidt angår de øvrige kategorier af udstyr, straks 
at iværksætte en forsøgsfase, hvori netoperatørerne 
åbner deres udbud for leverandører fra samtlige Fælles­
skabets medlemsstater i  et omfang svarende til en mindste 
procentdel, som senere skal fastlægges Cf.eks. 10%),
af værdien af deres årlige ordrer på udstyr af denne type. 
I takt med den gradvise gennemførelse af det program, 
der foreslas i  denne meddelelse, skulle netoperatørerne 
kunne åbne deres markeder yderligere. Kommissionen 
finder, at malet bør være en fuldstændig åbning af 
markederne for udstyr til de nye net, især bredbåndsnet­
tene.
c) at pålægge Kommissionen bistået af en rådgivende kontakt­
gruppe at påse, at disse foranstaltninger gennemføres.

- 27 -
mindskelse af den strategiske uvished ved en tværfaglig 
gruppe for analyse og prognoser og under de i  handlingsret- 
ningslinje I i  bilaget til denne meddelelse definerede 
betingelser, at foretage en analyse, en overvejelse og en 
samordning vedrørende oprettelse af de nye telekommunika- 
tionstjenester og -net i  Fællesskabet i  løbet af de kommende 
tyve år.
Denne gruppes arbejde kommer i  første omgang til at dreje 
sig om følgende tre emner:
- udvikling af nye tjenester gennem hurtig oprettelse af 
digitale net med integrerede tjenester (smalbåndet ISDN)
- oprettelse af celleopbyggede mobiltelefontjenester
- udvikling af videokommunikation og oprettelse af tværna­
tionale bredbåndsnet.
Som et resultat af dette arbejde skulle der senest den 
31. december 1984 kunne foreligge en rapport om det første 
emne og senest den 30. juni 1985 om de to andre emner.
at understrege den betydning, det tillægger muligheden af, 
at der ved hensigtsmæssig anvendelse af fællesskabsinstrumen­
terne kan gennemføres en forbedring af telekommunikations­
infrastrukturen i  Fællesskabets mindst begunstigede regioner, 
således at disse på passende måde kan deltage i  fællesskabs- 
proj ekterne.
at forlænge mandatet for gruppen af højere tjenestemænd 
og give den til opgave at bistå Kommissionen ved gennem- 
førelsen af de i  pkt. 2 og 3 ovenfor nævnte beslutninger samt 
det under pkt. 5 omhandlede arbejde.
at tage til efterretning,
a) at Kommissionen snarest fremlægger nye forslag vedrørende 
gennemførelse af harmonisering på telekommunikationsområdet 
og vedrørende en første fase af åbningen af et offentligt 
telekommunikationsmarked, som bygger på udkastene til 
henstilling I og III i  dokument K0MC80) 422 endelig udg.,

- 28 -
der ti Lsendtes Radet i  september 1980, og på resultaterne 
af Rådets drøftelser om disse dokumenter (1);
b) at Kommissionen i  samråd med de berørte kredse vil 
fortsætte undersøgelserne med henblik på klarlæggelse 
af, inden for hvilke forskningssektorer der vil være 
mulighed for et samarbejde på fællesskabsplan, samt de 
nærmere regler for et sådant samarbejde, således at 
Rådet i  løbet af andet halvår af 1984 kan få forelagt et 
forslag herom;
c) at Kommissionen fortsat vil overveje mulighederne for inden 
for rammerne af den ny regionalfond at udarbejde et 
program for Fællesskabet vedrørende udvikling af tele­
kommunikationen i  de mindst begunstigede regioner.
d) at Kommissionen viderefører den gennemførlighedsundersøgelse 
vedrørende et bredbåndsnet til videokommunikation mellem
de politisk ansvarlige, hvoraf de første resultater allerede 
foreli gger.
(1) Jf. Rådets dokument ECO 55, ref. 10538/82 af 29. oktober 1982.

TFTIT/2186/84-DA
B I L A G
Handlingsprogram på 
telekommunikationsområdet

1. INDLEDNING
I det program, der er beskrevet i  dette bilag, redegøres der detalje­
ret for de seks handlingsretningslinjer, Kommissionen foreslog i  sin 
meddelelse af september 1983, nemlig:
1) Opstilling af middel- og langfristede mål pi Fællesskabsplan
2) Fastlæggelse og iværksættelse af en fælles indsats vedrørende 
forskning og udvikling
3) Udvidelse af markedet for terminaler og udvikling af fællesskabs- 
solidaritet over for omverdenen
4) Fælles udvikling af den tværnationale del af den fremtidige te- 
lekommunikat ionsi nf rastruktur i  Fællesskabet
5) Fuld udnyttelse af den nye telekommunikations moderne teknikker 
til fremme af Fællesskabets mindre begunstigede regioner og ud­
vikling af deres infrastruktur
6) Gradvis udvidelse af de dele af markederne for telekommunikations­
udstyr, som domineres af netoperatørernes indkøb.
Nogle af programmets dele har allerede faet udtryk i  konkrete for­
slag, medens andre Cf.eks. handlingsretningslinje II og V) endnu skal 
være genstand for yderligere overvejelser og undersøgelser.

-  2 -
HANDLINGSRETNINGSLINJE I: OPSTILLING AF MIDDEL- OG LANGFRISTEDE MÅL PÅ
FÆLLESSKABSPLAN
2. Fremkomsten af nye kommunikationstjenester og udviklingen af
telenettene i  de kommende tyve Ir vil pi én gang rejse talri­
ge problemer (valg af teknologi, foretrukne standarder, nyud- 
viklet udstyr, finansiering af investeringer osv.) og skabe 
muligheder for betydelige teknologiske og industrielle udvik­
linger.
Det faktum, at disse problemer tages op pi fællesskabsplan, 
skulle kunne bidrage til, at der findes optimale løsninger. 
Ligeledes vil de muligheder, der tilbydes erhvervslivet, bli­
ve si meget bedre udnyttede, som industrien hurtigst muligt 
vil kunne få kendskab til samordnede afgørelser, som følger 
af fælles overvejelser.
Derfor foreslår Kommissionen, at der i  en tværfaglig gruppe 
foretages en analyse, en fælles overvejelse og en samordning 
vedrørende udviklingen af telekommunikation i  Fællesskabet.
Denne gruppe, bestående af teknikere, økonomer og beslutnings­
tagere, skal analysere samspillet mellem de tekniske valgmu­
ligheder, de tilbudte tjenester og telenettene, den indsats 
og de perspektiver på økonomisk, industrielt og institutio­
nelt plan, som følger heraf, samt endelig den mide, hvorpå 
de forskellige udviklinger vil kunne påregnes at følge hinan­
den på kort, mellemlang og lang sigt.
En sådan samordnet analyse af fremtidsmulighederne skulle 
navnlig gøre det muligt:
at udarbejde en fortegnelse over og nærmere præcisere de 
problemer af forskellig art, der må løses, for at de nye 
tjenester og telenet kan udvikle sig under optimale be­
tingelser, navnlig for så vidt angår markedsforhold, tek­
nologier, industriel konkurrenceevne og investeringsfor­
hold;

- 3 -
at definere de foranstaltninger/ der k a t ø i
disse problemer pi forskellige beslutfiiiifiigi^iivpsuiiæir ( \ y i i r r t k - -
somheder, myndigheder, stater, Fællesskab) ,
For Fællesskabets vedkommende skulle denne gnuppes afbejidte 
kunne medvirke til at definere de aktioner, for toviillke tfælllles- 
skabsdimensionen og EØF-traktatens midler vil ktutfwe være f f i y t t — 
tig, for ikke at sige nødvendig (1).
3. De analyser, der er foretaget af Kommissionen og stort set be­
kræftet af gruppen af højere tjenestemand, viser, at den mere 
og mere udtalte konvergens af telekommunikation, informatik og 
audiovisuelle hjælpemidler samt den hurtige udvikling af nye 
tjenester, som er resultatet såvel af denne konvergens som af 
fremkomsten af nye teknologier, mi få hver medlemsstat til at 
gøre sig tanker, ud fra sine egne særlige økonomiske og socio- 
kulturelle forudsætninger, om den mulige udvikling af tele­
kommunikation på nationalt, europæisk og internationalt plan.
4. Den nuværende opsplitning af markederne, spredningen af ind­
satsen (navnlig inden for F&U) og den manglende samordning pi 
dette område, har ikke blot uheldige virkninger for den indu­
strielle og teknologiske udvikling i  Fællesskabet, men kan 
ligeledes sinke fremkomsten og udbredelsen af nye tjenester, 
som vil kunne yde et kraftigt bidrag til at sætte virksomheder­
nes konkurrenceevne i  vejret og skabe nye markeder og dermed 
nye arbejdspladser.
(1) Lad os minde om, at disse midler er talrige og forskelligartede:
- iværksættelse af forskningsprogrammer i  fællesskab (jf. retnings­
linje II)
- lovgivningsmæssige indgreb i  markedsforhold
- lancering af i  værksættende projekter (jf. retningslinje IV)
- anvendelse af fællesskabsfinansieringsinstrumenter (jf. retnings­
linje V), navnlig hvor de mest ugunstigt stillede regioner af 
Fællesskabet måtte stå over for særlige vanskeligheder
- definition og harmoniseret indførelse af internationale standarder 
(jf. retningslinje nr. III)
- foranstaltninger af betydning for forholdet til tredjelande
- definition af fælles principper for takstfastsættelse osv. ...

- 4 -
5.  Selv om det i  de sidste årtier, hvor der kun var et beskedent 
udvalg af telekommunikationstjenester og de udviklede sig lang­
somt, var forholdsvis let at affinde sig med afvigelserne mellem 
de enkelte lande, er det samme ikke tilfældet i  dag. Med et 
verdensomspændende handelssamkvem og en mangedobling af de til­
budte tjenester er tilstedeværelsen af ensartede og moderne 
telekommunikationsstrukturer blevet en betingelse for erhvervs­
livets udvikling.
6. Kommissionen finder det derfor nødvendigt, at der på fælles­
skabsplan igangsættes en fremadskuende analyse af de forskel­
lige udviklingsmuligheder for tjenester og telenet, som kan 
vise:
samspillet mellem de tekniske valgmuligheder, de tilbudte 
tjenester, arten af brugere og net, og i  større sammenhæng 
den økonomiske, industrielle og tværinstitutionelle ind­
sats;
den måde, hvorpå de forskellige udviklinger kan følge 
hinanden på kort, mellemlang og lang sigt;
hvilke midler der må tages i  brug på de forskellige beslut­
ningsniveauer, for at disse udviklinger kan blive til den 
størst mulige fordel for erhvervslivets udvikling i  Fælles­
skabet .
7. De samlede virkninger af efterspørgslen efter nye tjenester og 
af dynamikken i  forbindelse med omformningen af infrastruktur- 
erne fører til en overvejelse af følgende tre større udviklings 
baner:
smalbåndet ISDN (1); 
virksomhedskommunikation (2); 
offentlig tilgængelig videokommunikation.
(1) Digitalt, net med integrerede tjenesteydelser (ISDN = Integrated
Services Digital Network).
(2) Der er på én gang tale om tale/datatjenester af typen smalbåndet
ISDN, om bredbåndstjenester til store virksomheder og administrationer, 
hvor der anvendes en passende kombination af satellitsystemer og jord- 
baserede systemer, og endelig om mobilkommunikationssystemer.

- 5 -
8. Den første bane svarer til udviklingen af de offentlige net for 
at imødekomme et voksende krav om smalbåndstelematiktjenester 
(skrift og data ved lav transmissionshastighed) stammende fra 
smi brugere i  forretningsverdenen eller liberale erhverv (små 
virksomheder og enkeltpersoner).
9. Virksomhedskommunikation er et område med øjeblikkelig aktua­
litet. Hos denne type brugere, som omfatter mellemstore og store 
industri- og handelsfirmaer samt store offentlige organer, ad­
ministrationer osv., er man således vidne til en begyndende 
formalisering af efterspørgslen efter nye telekommunikations-
og telematiktjenester til internt brug.
Ifølge sin natur er dette område karakteriseret ved en stærk 
overlapning med datamatik og kontorautomatik og vil derfor kun­
ne få en maksimal medrivende virkning på hele informationstek­
nologien.
Ligeledes vil virksomhedskommunikation, selv om den kun vedrører 
2-3% af hovedtelefonlinjerne, kunne have en afgørende pionér- 
virkning på adskillige områder: f.eks. for flerformålsteknik­
kerne gennem en udvikling af private infrastrukturer eller for 
videokommunikationer mellem flere personer navnlig i  form af en 
kollektiv videokonferencetjeneste (på dette punkt er indflydel­
sen på transmissionskapaciteten allerede tilstrækkelig til at 
bidrage til fremkomsten af et marked for forbindelser via lys­
lederkabler over store afstande og af satellitsystemer for spe­
cialiserede digitaltjenester).
10· Det er imidlertid på det tredje område, at der kan imødeses en
radikal omdannelse af de offentlige net til bredbåndsnet i  
forbindelse med udviklingen af offentlig tilgængelig video- 
kommuni kation.
Sandt at sige forventes det, at fremkomsten af billedtelefoni, 
en tjeneste som bogstavelig talt medfører en fuldstændig om­
væltning på to områder, nemlig overgangen til bredbåndskommu­
nikation og en eksplosion i  efterspørgslen efter kommunika­
tionstrafik, ikke vil finde sted før om ti ir. Denne frist 
forekommer nødvendig, både for at den nye generation af auto­
matcentraler kan nå fuld industriel modning, og for at til­
strækkelig efterspørgsel fra et betalingsdygtigt publikum kan 
komme ti l  udtryk.
Forinden vil man fra 1985 til 1990 blive vidne til første fase 
af denne udvikling med indførelsen af net beregnet på inter­
aktivt fjernsyn, som dog på længere sigt vil kunne udgøre den 
lokale infrastruktur for bredbindsdistribution.

-  6 -
I forhold til de to andre områder vil offentlig tilgængelig 
videokommunikation derfor være karakteriseret ved omfattende 
investeringer, der hænger sammen med de høje omkostninger, der 
er forbundet med arten af disse tjenester, og med etableringen 
af nye infrastrukturer, som praktisk talt ikke kan overtage 
nogen af de nuværende faste anlæg.
H .  Den nødvendige indsats, mulighederne og fremgangsmåderne for
disse forskellige områder bør endnu undersøges i  detaljer. De 
markedsmæssige virkninger af en samordnet og mere eller mindre 
hurtig udvikling af samtlige eller visse af disse omrader, 
optimeringen af visse foranstaltninger gennem iværksættelse i  
en fællesskabssammenhæng straks fra begyndelsen samt den til­
skyndende og dynamiske virkning, som lanceringen af europæiske 
projekter vil kunne have, må endnu bestemmes nærmere.
12. Kommissionen har iværksat en undersøgelse vedrørende den frem­
tidige situation for telekommunikationssystemerne i  Fælles­
skabet for så vidt angår de avancerede tjenester og infrastruk- 
turer. Resultaterne af denne undersøgelse bør indgå i  over­
vejelserne af udviklingen af Fællesskabets telekommunikation
og vil foreligge i  juni 1984.
13.  Den gruppe for "analyse og prognoser", som Kommissionen fore­
slår nedsat, og hvis generelle mandat er defineret først i  
dette kapitel, bør i  første omgang give sig i  kast med tre 
hovedemner:
1. emne: udvikling af nye tjenester gennem en hurtig ind­
førelse af smalbåndet ISDN i  europæisk perspektiv, hvilket 
vil sikre tværnational brugbarhed for brugerne. Problemerne 
i  forbindelse med hurtigst mulig indførelse af digitale 
forbindelser på fællesskabsplan bør undersøges omgående;
2. emne: oprettelse af tværnationale celleopbyggede mobil- 
telefontjenester af første og anden generation;
3. emne: overvejelse af udviklingen af videokommunikation 
(videokommunikation mellem virksomheder, interaktivt fjern­
syn, videofoni, offentlig tilgængelig videokommunikation) 
og oprettelse af tværnationale bredbåndsnet.

Denne gruppe for "analyse og prognoser" bør under gennem­
førelsen af sine opgaver tage hensyn til resultaterne af det 
arbejde og de undersøgelser, der er gennemført navnlig af 
Kommissionen og af CEPT vedrørende disse forskellige emner.
Resultaterne af dette arbejde vil blive genstand for særskilte 
rapporter med aktionsforslag, som bør foreligge:
for så vidt angår 1. emne:  inden 31. december 1984
for så vidt angår 2. og 3. emne:  snarest muligt, men 
under alle omstændigheder inden 30. juni 1985.

-  8 -
HANDLINGSRETNINGSLINJE II: FASTLÆGGELSE OG IVÆRKSÆTTELSE AF EN FÆLLES INDSATS
“ VEDRØRENDE FORSKNING OG UDVIKLING
15. Kommissionen fører for tiden konsultationer for at få fastslået, i
hvilke dele af forskningen og udviklingen der kan udføres med 
færre omkostninger og bedre udnyttelse af resultaterne, hvis de 
udføres i  samarbejde på fællesskabsplan.
Når først disse sektorer er blevet kortlagt og analyseret, ma der 
findes frem til de mest hensigtsmæssige samarbejdsformer, idet 
der samtidig tages hensyn til ESPRIT-programmet, som er grundlag 
for en række basisforanstaltninger, der kan udnyttes pa dette 
område, selv om programmet som sådant ikke tager direkte sigte 
på udvikling af telekommunikation.
Kommissionen vil forelægge et forslag til et forsknings- og^udvik-
lingsprogram inden for telekommunikation i  løbet af 2. halvår af_ _ _ _ _  —
16. Skønt det er vanskeligt at bedømme, hvad der i  Fællesskabet gives ud
til forskning og udvikling inden for telekommunikation (1), kan det dog 
anslås, at der hvert år anvendes 1,5-2 mia ECU til F&U, hvad der i  
gennemsnit svarer til 17% af det beløb, virksomhedernes samlede salg 
af telekommunikationsudstyr indbringer. Tallet er af samme størrelse 
i  Japan, men ligger højere i  USA.
(1) Dette skyldes bl.a.:
- De forskellige måder, hvorpå de enkelte lande yder støtte
- den strategiske betydning, virksomhederne tillægger sådanne 
udgifter
- de forskellige opfattelser af, hvad begrebet forskning og udvik­
ling inden for telekommunikation egentlig dækker over, ikke mindst 
når man betænker forbindelserne mellem telekommunikation og de 
basisteknologier, som er blevet udviklet inden for andre sektorer 
(edb, elektronik).

- 9 -
17. Skønt disse udgifter således er store, ser de ikke ud til art feiWWSW
blive mindre i  de kommende år, tværtimod. Hvis kønlkurrigftCøigvPieiili i i n f l t f i s f f i !  
for de afgørende teknologiske områder skal skabes eller bevares,, kraver 
det øgede investeringer. Et af Fællesskabets vigtigste problemer e r  
derfor at få kanaliseret den største del af de økonomiske ressourcer,· 
som i  forvejen er begrænsede i  forhold til behovet, ind pi oørSster 
(ny teknologi), hvor en vis sammenlægning af midler vil gøre det 
både at opnå besparelser, at nedbringe den tid, der kræves f o r at femmme 
beherske teknologien, og at begunstige industriens konkurrenceevne 
og markedet.
18. Iværksættelsen af denne handlingsretningslinje forudsætter, at der 
gradvis findes frem til
a) en udformning på fællesskabsplan af hovedelementerne i de fremtidige 
bredbåndsnet og multitjenester (jf. retningslinje I);
b) en fælles plan for forholdet mellem på den ene side forskning og 
udvikling og på den anden standarder og mulighederne for industriel 
vi rkeliggørelse;
c) retningslinjer for et specifikt fællesskabsprogram for forskning 
og udvikling inden for telekommunikation, hvis iværksættelse ville 
betyde økonomiske og tidsmæssige besparelser og indebære den bedst 
mulige udnyttelse af resultaterne.
19. Kommissionen er i  færd med at arrangere en række konsultationer med 
de forskellige berørte parter, PTT's og industriens forskningscentre, 
for at afgøre, på hvilke områder der i  Fællesskabet er grundlag for 
forsknings- og samarbejdsbestræbelser inden for telekommunikation til 
supplering af det forskningsarbejde, der udføres på nationalt plan
og fællesskabsplan (ESPRIT). Fællesskabets indsats vil kunne antage 
adskillige former, alt efter, hvi Iken type forsknings- eller udviklings­
aktivitet der er tale om.

-  1 0  -
20. Man har opstillet 4 typer mulige foranstaltninger, som for øjeblikket 
er genstand for undersøgelser:
- samordning og udveksling af oplysninger, således som det er tilfældet 
med de foranstaltninger, der træffes som led i  COST-programmet (1)
- støtte til prækonkurrencemæssig forskning af samme type som under 
ESPRIT-programmet
- projekter til demonstration af teknologisk gennemførlighed for stadiet 
mellem udvikling og produktion
- demonstrationsprojekter, hvorunder der kan gennemføres fuldskalaforsøg, 
og som dækker det behov for forskning, udvikling og projektering,
som gennemførelse af infrastrukturprojekter med anvendelse af avanceret 
teknologi kræver (jf. handlingsretningslinje IV).
(1) COST-programmet omfatter et begrænset antal foranstaltninger for tele­
kommunikation, hvoraf de vigtigste er:
- COST 202 a: forskning i  lokale bredbåndsnet (kobling, arkitektur, 
transmi ssion)
- COST 208: fiberoptiske kommunikationssystemer
- COST 211 a: kodning af videosignaler.
Der er desuden en fem-seks andre COST-aktiviteter i  gang på dette område, 
f.eks. antenner med fasestyring signaludbredelse i  atmosfæren osv....

De sider af et eventuelt forskningsprogram fortelekommunikation og 
af ESPRIT-programmet, som supplerer hinanden, bør overvejes nøje.
Skønt ESPRIT-programmet ikke tager direkte sigte på telekommunikation, 
omfatter det dog 4 forskningsområder, som er af stor interesse for 
denne sektors udvikling:
Inden for mikroelektronik lægges hovedvægten på siliciumteknologi 
(MOS, bipolær), der er af stor betydning for telekommunikation. Skønt 
visse aktiviteter drejer sig om Ill-V-materialer og Optoelektronik, 
er den planlagte indsats på dette område ubetydelig. Der må derfor 
træffes afgørelse om, hvorvidt der bør ske en forøgelse af midlerne 
til Optoelektronik, der kan tjene til udvikling af telekommunikation 
i  eller uden for ESPRIT-programmet.
I  ESPRIT-programmets kapitel om kontorautomatik henvises direkte 
til ISDN og lokale datanet i  virksomheder og omt'ales kommunikationssy­
stemer til kontorbrug og terminalarbejdspladser. Her vil en samord­
ning med de forsknings- og udviklingsprojekter inden for telekommuni­
kation, som vedrører bredbåndssystemer (net og terminaler), blive 
påkrævet, men det ville være en urimelig udvidelse af ESPRIT-programmets 
afsnit om kontorautomatik at lade alle udviklinger vedrørende net 
og terminaler indgå i  det. Man bør snarere overveje et nyt program, 
som skal dreje sig specifikt om telekommunikation via bredbåndsnet, 
og samordne den udvikling, som foregår på grundlag af ESPRIT's kapitel 
om kontorautomatik, med de aktiviteter, der indgår i  dette nye program.
ESPRIT's kapitler om programmelteknik og avanceret databehandling 
tager sigte på en række generelle mal (produktionsmetoder for program- 
mel, ekspertsystemer). ESPRIT-programmets resultater kan derfor udnyt­
tes i  forbindelse med udvikling af programmel til særlige formål inden 
for telekommunikation. Da denne udvikling er knyttet både.ti l  de dele 
af telekommunikationsprogrammet, som drejer sig om mikro- og Optoelek­
tronik, og til dem, der drejer sig om "bredbånd", bør den behandles 
inden for disse to kapitler, idet resultaterne fra ESPRIT søges ud­
nyttet på bedst mulig måde. Det vil desuden være hensigtsmæssigt, 
hvis der inden for ESPRIT lægges planer for programmel- eller databehand­
lingskoncepter med specielt sigte på anvendelse inden for telekommuni- 
kat i  on.
Kommissionen vil fremsætte konkrete forslag herom på grundlag af sine 
konsultationer i  løbet af 2. halvår af 1984.

-  12  -
Økonomisk støtte til de omtalte foranstaltninger kunne ydes under 
følgende former:
- beskeden udnyttelse af budgetmidler, som fortrinsvis afsættes til 
prækonkurrencemæssige forsknings- og samarbejdsaktiviteter og til 
demonstrationsprojekter for udstyr
- mere omfattende udnyttelse af Fællesskabets finansieringsinstrumen­
ter til finansiering af pilotprojekter og infrastrukturprojekter.

- 13 -
HANDLINGSRETNINGSLINJE III:  UDVIDELSE AF MARKEDET FOR TERMINALER OG UDVIKLING
AF FÆLLESSKABSSOLIDARITET OVER FOR OMVERDENEN
24. Kommissionen foreslår en udvidelse af markedet for terminaludstyr
til tilslutning til net ved etapevis at indføre en procedure, hvorved 
netoperatørerne gensidigt anerkender godkendelse af dette udstyr (1).
Den første etape kunne bestå i, at netoperatørerne gensidigt anei— 
kender resultatet af efterprøvninger af, om udstyret stemmer overens 
med standarderne for terminaludstyr, nar disse er foretaget af godkendte 
laboratorier.  * — —
Definition af, hvilket udstyr der først og fremmest skal gennemgå 
denne procedure, samt overvågning af procedurens anvendelse påhviler 
Kommissionen, medens udførelse af det nødvendige tekniske arbejde 
overlades til CEPT. Der bør føres drøftelser mellem denne organisation 
og Kommissionen for at få fastlagt de nøjagtige retningslinjer for 
en sådan ordning^ — —
Kommissionen agter desuden at foreslå Rådet at vedtage en revideret 
udgave af henstilling K0MC80) 422 om gennemførelse af harmonisering 
på telekommunikationsområdet.  '
Der bør nedsættes en rådgivende kontaktgruppe bestående af eksperter 
fra medlemsstaterne, der skal påse, at de procedurer, som iværksættes 
for at nå de opstillede mål, anvendes hensigtsmæssigt.
(1) Disse godkendelser kunne i  visse tilfælde foretages på fællesskabsplan.

- 14 -
25. Udvidelsen af de europæiske markeder for terminaler (1) og private
installationer, som først og fremmest tager sigte på virksomhedskommu­
nikation, er af største interesse, fordi:
markedet for disse produkter har stor strategisk betydning
en sådan åbning ville få stor indflydelse på Fællesskabets industri.
26. Den foreslåede foranstaltning tager sigte på apparater, som i  nogle
medlemsstater kan leveres til den endelige bruger af private leveran­
dører, og som i  andre udelukkende leveres af netoperatørerne. Det 
er imidlertid ikke meningen, at denne foranstaltning skal omfatte 
de apparater, der, som f.eks. terminalapparater til net, i  Fællesskabet 
betragtes som integrerende dele af offentlige net. Sådanne apparater 
vil blive omfattet af handlingsretningslinje VI.
Kommissionens forslag inden for denne handlingsretningslinje sætter 
ikke spørgsmålstegn ved fordelingen af leveringsansvaret i  de forskel­
lige medlemsstater, men hvis Fællesskabets marked for terminaludstyr 
skal udvides effektivt, må der træffes foranstaltninger både for appa­
rater, som leveres af netoperatørerne, og for apparater, som leveres 
af private virksomheder. Der skabes således en vigtig forbindelse 
mellem handlingsretningslinje III og VI.
(1) Ved terminal forstås her ethvert apparat, som sender eller modtager 
meddelelser inden for et telekommunikationssystem (herunder enkle 
og komplekse telefoner, PABX, dataterminaler, telex-terminaler 
og telefaxapparater). De omfatter også apparater som visse modemer, 
der benyttes til at omforme eller behandle meddelelser for at 
give dem en form, der egner sig til transmission eller modtagelse 
via et telekommunikationssystem.

- 15 -
for at kunne blive forbundet med kommunikationsnettene i  alle med­
lemsstaterne underkastes det terminaludstyr, som skal tilsluttes 
dem (og som stadig bliver mere talrigt og forskelligartet med ind­
førelsen af informatik), godkendelsesprocedurer (hvortil undertiden 
kommer forskrifter, der blot anbefales), som pålægges af netoperatørei— 
ne bide af sikkerhedshensyn og af hensyn til nettenes funktionsdyg­
tighed.
Nar dette udstyr skal leveres i  større mængder, omfatter procedurerne 
bl.a. gennemgang af de prøveresultater, som skal godtgøre overensstem­
melse med de nationale grænsefladestandarder, netoperatørerne har 
opstillet (1).
Denne prøvning foretages på nationale laboratorier, som netoperatørerne 
har godkendt.
Det fremgår heraf, at åbning af terminalmarkederne på fællesskabsplan 
vil blive lettet betydeligt af gensidig anerkendelse af de godkendel­
ser, netoperatørerne har afgivet, og i  hvert fald af gensidig anerken­
delse af prøveresultater, som skal godtgøre overensstemmelse med 
standarderne (hvad der igen kræver harmoniseret anvendelse af de 
samme standarder).
28. De omtalte terminalapparater kan inddeles i  to kategorier på grundlag 
af deres egenskaber og deres status i  forhold til standarder og god­
kendelsesprocedurer:
(A). Nye apparater, som hovedsagelig udgøres af udstyr, der tilslut­
tes det offentlige net ved hjælp af en digital grænseflade 
eller skal tilsluttes de nye bredbåndsnet. Denne kategori omfat­
ter de typer apparater (højtudviklede telematikterminaler), 
som bærer og betinger den fremtidige udvikling af telekommuni­
kationen i  Fællesskabet.
(1) De nationale godkendelsesprocedurer kan omfatte efterprøvning 
af kvalitetskontrollen ved fremstilling af apparaterne og kan 
desuden kræve forsøg med foreløbig tilslutning eller inspektion 
af individuelle anlæg.

- 16 -
For apparater af denne kategori e r malet at harmonisere standar­
derne og at nå frem til gensidig anerkendelse af prøveresultater, 
som skal godtgøre overensstemmelse med disse standarder, og til 
gensidig anerkendelse, eventuelt på fælllesskabsplan, af de god­
kendelser, netoperatørerne har afgivet.
(B). Eksisterende apparater, som hovedsagelig udgøres af udstyr, der 
tilsluttes offentlige net ved hjælp af en analog grænseflade.
Disse apparater tegner sig for størstedelen af det nuværende 
marked for terminalapparater og bør derfor omfattes af bestræbel­
serne på at udvide markedet.
For apparater af denne kategori, især dem, der allerede er sluttet 
til et digitalt net, bør der sættes ind på at nå de samme mål, 
som er opstillet for apparater under kategori A, men muligvis 
kan en fuldstændig harmonisering af standarderne ikke gennemføres 
på grund af forskellene mellem de net, der benyttes i  de forskel­
lige lande.
Kommissionen foreslår, at der i  dette tilfælde i  alt fald foretages 
en tilpasning af prøvningsmetoderne, således at de nationale 
myndigheder får mulighed for at afsige godkendelser på grundlag 
af prøvning, der udføres på godkendte laboratorier, idet resul­
tatet af denne prøvning anerkendes gensidigt af alle netoperatører 
i  hele Fællesskabet.
29. Det foreslåede handlingsprogram omfatter et afsnit for hver af disse 
to typer apparater og et afsnit, som er fælles for de to typer.
30. Apparater af kategori A
a) Hvor der allerede findes en international standard, bør målet være
at begrænse de valgmuligheder og alternativer, som den internationale 
standard har ladet stå åbne, således at der fremstår en fælles version, 
der kan benyttes i  alle medlemsstaterne. Hvis denne version adskiller 
sig fra den, der allerede anvendes i  en eller flere af medlemsstaterne, 
må der indføres overgangsordninger på grundlag af gensidig anerkendelse 
af prøveresultater efter de retningslinjer, som foreslås for apparater 
af kategori B.

- 17 -
b) Hvor der endnu ikke er vedtaget en international standard, vil Fæl­
lesskabet iværksætte en fremsynsstrategi, som hviler på det arbejde, 
der allerede er udført på internationalt plan. Når indholdet af en 
international standard kan forudses med en vis sikkerhed, vil Fælles­
skabet indføre en fælleseuropæisk version af det internationale stan­
dardforslag, som passer ind i  de berørte nationale netoperatørers 
drifts- og forretningsplaner. Denne strategi vil formindske den risi­
ko for opsplitning af markedet, som ville blive følgen, hvis der blev 
indført forskellige versioner af den internationale standard i  Fælles­
skabet, og vil lægge pres på de øvrige lande for at få dem til at 
indføre den samme version af standarden og derigennem forøge Fælles­
skabets eksportmuligheder.
31. Apparater af kategori B
a) En vigtig forudsætning for at nå det mål, Kommissionen har foreslået, 
er, at samtlige nationale standarder for de apparater, som omfattes 
af dette program, offentliggøres i  hele Fællesskabet (1).
b) I de tilfælde, hvor det endnu er muligt at foretage en harmonisering 
af standarderne, vil målene og procedurerne være de samme som for 
apparater af kategori A. I modsat fald bør der, når alle standarderne 
foreligger, gøres forsøg pi at omsætte disse standarder til klare 
prøvningsprogrammer, således at ethvert kompetent laboratorium kan 
foretage de nødvendige prøvninger. På dette stadium kan der muligvis 
foretages mindre ændringer af de nationale standarder, således at 
arbejdet forenkles. Denne opgave er imidlertid vanskelig og kan muligvis 
ikke gennemføres for alle typer apparater under kategori B.
(1) Kommissionen vil anvende bestemmelserne i  direktiv 83/189 om en
informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrif­
ter.

- 18 -
c) Der ml indføres gennemskuelige procedurer for ansøgning om godkendelse, 
indgivelse af prøvningsrapporter, efterprøvning af kvalitetskontrol 
(hvis dette er påkrævet) og lignende.
32. Fælles foranstaltning for begge apparatkategorier
a) Generelt set er det vigtigt at der skelnes klart mellem obligatoriske 
forskrifter, som skal opfyldes, inden godkendelse kan gives, og for­
skrifter, som blot er anbefalinger. De tekniske problemer omkring 
åbning af markedet bliver enklere, hvis de obligatoriske forskrifter 
kan begrænses til et minimum. Dette bliver lettere, hvis leverandørei— 
ne på frivillig basis og uden vanskeligheder kan opnå attestering
for overensstemmelse med de anbefalede harmoniserede normer (eller 
endog med normer, som ikke er harmoniserede). Kommissionen foreslår, 
at dette spørgsmål undersøges af den i  punkt 34 omtalte rådgivende 
kontaktgruppe.
b) Et vigtigt led i  arbejdet under handlingsretningslinje III vil være 
at få fastlagt en procedure for godkendelse af prøvningslaboratorier. 
Der bør tages nøje hensyn til de forpligtelser, der påhviler de natio­
nale myndigheder, som giver godkendelser i  henhold til den nationale 
lovgivning, og bureaukratiet bør holdes nede på et minimum.
33. Den procedure og de gennemførelsesforanstaltninger, der foreslås, 
beskrives nedenfor:

- 19 -
Prioritering
De foreslåede mil kan kun nås etapevis, og de vil kunne nås hurtigere 
og lettere for nogle former for terminaludstyr end for andre. Der 
bør fastlægges en prioritering med en tidsplan, og den skal afhænge 
af den pågældende form for udstyr og af de faser, der skal gennemgås.
Ved fastlæggelsen af denne prioritering og denne tidsplan bør der 
tages hensyn til den prioritering, brugerne, EF's telekommunikations­
industri og de nationale netoperatører har foretaget, samt til de 
særlige problemer, der er forbundet med hvert enkelt tilfælde. Ved 
fast læggeisen af prioriteringen bør Kommissionen bistis af en rådgi vende 
kontaktgruppe (1) bestående af nationale eksperter.
Efter Kommissionens opfattelse bør der blandt de områder, der først 
og fremmest sættes ind på, findes nogl^ som i  teknisk henseende ikke 
frembyder de store vanskeligheder, således at man hurtigt opnår de 
første resultater med handlingsretningslinje III. Herigennem opnår 
man ikke blot at holde programmet i  gang og skabe større tillid til 
Fællesskabets virke, men man får også mulighed for hurtigt at indvinde 
erfaringer, som derefter kan anvendes i  programmet. Det første omrade 
kan være visse apparater, der skal tilsluttes de kredsløb, som til 
privat brug udlejes til netoperatørerne.
(1) Denne gruppe kunne også få til opgave at bistå Kommissionen med 
at overvåge gennemførelsen af handlingsretningslinje VI.

-  20  -
Det under punkt 30, 31 og 32 nævnte arbejde er af meget teknisk art 
og bør derfor udføres inden for en hensigtsmæssig ramme. Dette arbej­
de er nært knyttet til det, der foregår i  teknisk specialiserede 
telekommunikationsorganisationer, navnlig CEPT og CCITT.
For at undgå enhver form for dobbeltarbejde på et område, der allerede 
kræver en stor indsats fra de eksperter, som der i  forvejen ikke 
er for mange af, foreslår Kommissionen, at Fællesskabet overdrager 
til CEPT for sin regning at udføre det ovenfor beskrevne tekniske 
arbejde. Kommissionen har bemærket, at CEPT efter mødet mellem gene­
raldirektørerne for de nationale telekommunikationsadministrationer 
den 19. januar 1984 har truffet foranstaltninger til at fremskynde 
arbejdet i  CCH med henblik på at nå frem til en gensidig anerkendelse 
af prøvningsresultater og godkendelser. Dette og de første drøftel­
ser, der har fundet sted, tyder på, at Fællesskabet kan nå til enig­
hed med CEPT om,at CEPT, eventuelt med en vis økonomisk bistand 
fra Fællesskabet, udfører det ovenfor beskrevne tekniske arbejde 
i  henhold til den prioritering og de betingelser, navnlig med hensyn 
til tidsplanen, som Kommissionen fastsætter efter høring af den 
rådgivende kontaktgruppe.
Med bistand fra den rådgivende kontaktgruppe vil Kommissionen nøje 
følge udviklingen i  det arbejde, der overdrages til CEPT, og træffe 
de fornødne foranstaltninger for at sikre, at det udføres inden 
for de fastlagte tidsfrister.
Opstår der vanskeligheder, som blokerer det tekniske arbejde, der 
gennemføres af CEPT i  henhold til det arbejdsprogram, det har fået 
overdraget, vil Kommissionen søge at løse disse i  samråd med de 
berørte parter, og den vil indbringe eventuelle meningsforskelle 
mellem Fællesskabets medlemsstater for Rådet.
Mere generelt vil Kommissionen rådføre sig med den rådgivende kontakt­
gruppe i  forbindelse med gennemførelsen af denne handlingsretningslin­
je, ligesom den eventuelt vil konsultere andre berørte parter, så­
som Fællesskabets producenter af telekommunikationsudstyr og visse 
brugere (f.eks. medlemmerne af INSIS-brugerudvaIget).

-  21  -
37. Under halvdelen af CEPT's medlemmer kommer fra Fællesskabets medlems­
stater, og de fleste andre medlemmer repræsenterer administrationerne 
i  EFTA-landene. Disse lande udgør i  sig selv et betydeligt marked. 
Kommissionen mener, at det ville være en fordel for Fællesskabet, 
om de andre lande, der er med i  CEPT, også arbejder hen mod de 
mål, der er fastlagt i  handlingsretningslinje III, dog således at 
det ikke går ud over Fællesskabets interne markeds nødvendige en­
hed.
Kommissionen fremhæver endvidere, at Fællesskabet i  henhold til 
traktatens artikel 113 må lægge sig fast på en fælles holdning med 
hensyn til følgevirkningerne for sit forhold til bl.a. CATT og OECD, 
idet fremgangsmåden naturligvis skal være forenelig med de forplig­
telser, som både Fællesskabet og medlemsstaterne har indgået gen­
nem deres tiltrædelse af koden vedrørende tekniske handelshindrin­
ger.
38. I overensstemmelse med den generelle udtalelse fra gruppen af højere 
tjenestemænd inden for telekommunikation vil Kommissionen i  øvrigt 
overveje muligheden af at fremlægge en behørigt ændret version af 
henstillingen om gennemførelse af harmonisering pi telekommunikations 
området (K0MC80) 422) (1).
(1) Der erindres om, at det i  denne henstilling hedder:
- at medlemsstaternes telekommunikationsadministrationer forud 
for enhver indførelse af nye tjenester skal rådføre sig med 
hinanden med henblik på at fastlægge fælles retningslinjer
- at disse administrationer skal sikre sig, at nye tjenester 
indføres på grundlag af en harmoniseret fremgangsmåde, saledes 
at der opnås kompatible tjenester
- at de fra .... og fremefter, når de bestiller digitale
tr
ansmissions- og fordelersystemer, som er udformet med 
henlik på integrering af de forskellige tjenester, søi 
ger for, at dette udstyr er harmoniseret.

-  22  -
HANDLINGSRETNINGSLINJE IV: FÆLLES UDVIKLING AF DEN TVÆRNATIONALE DEL AF
DEN FREMTIDIGE TELEKOMMUNIKATIONSINFRASTRUKTUR 
I FÆLLESSKABET
39. Samarbejde mellem europæiske virksomheder, udvidelse af visse markeder, 
fælles løsninger på tekniske problemer (bl.a. vedrørende standarder) og 
fælles teknologiske valg har så meget større chance for at blive til 
noget, som de kan finde konkret anvendelse i  betydelige og igangsættende 
projekter lanceret på fællesskabsplan.
Forskningsministrene anmodede i  forbindelse med Rådets møde den 28. 
februar 1984 Kommissionen om i  samråd med de berørte kredse at foretage 
en gennemførlighedsundersøgeIse vedrørende etablering af et bredbåndsnet 
bestemt til at stille kommunikationstjenester til rådighed bl.a. for 
beslutningstagerne i  såvel medlemsstaterne som de europæiske institutio­
ner. Dette projekt vil blive overvejet i  forbindelse med visse af de 
projekter, som er igangsat eller planlagt som led i  INSIS-programmet 
(tværinstitutionelt informationssystem).
Kommissionen skønner, at det bør påtænkes at igangsætte to andre projek­
ter på lidt længere sigt:
- oprettelse af tværnationale celleopbyggede mobiltelefontjenester af 
anden generation
- etablering af hovedforbindelser på tværs af Fællesskabet til bredbånds- 
net med integrerede tjenester.
Kommissionen vil i  forbindelse med det arbejde, der udføres i  gruppen 
for analyse og prognoser, foretage indledende gennemførlighedsundersøgel­
ser vedrørende disse to projekter.
40. Den anbefalede indsats vedrørende tværnational infrastruktur pa fælles­
skabsplan centrerer sig om fire punkter, hvis mål er følgende:
a) at fremskynde disponibi l  i  teten af ta le/datatjenester af typen smal­
båndet ISDN i  europæisk perspektiv, således at tværnational brugbarhed 
sikres for brugerne. Dette kræver hurtigst mulig oprettelse af digi­
tale forbindelser på fællesskabsplan;

- 23 -
b) at fremme den koordinerede udvikling af bredbåndstjenester til store 
virksomheder og administrationer ved at sikre en passende anvendelse 
af satellitsystemer og jordsystemer, især baseret på optiske fibre;
c) at oprette systemer til kommunikation med mobile enheder, som kan 
sikre de mest avancerede tjenester i  hele Fællesskabet;
d) at forberede oprettelsen af et lyslederbaseret europæisk digitalt 
kommunikationsnet med integrerede tjenester og stor båndbredde (bred­
båndet ISDN) for at sikre videokommunikationstjenester til flere 
formål.
Kommissionen har i  denne sammenhæng understreget den fordel, der kunne 
ligge i  at lancere fælles projekter af europæisk betydning rettet mod 
udvikling af nye tjenesteydelser og med højt teknologisk indhold. Den 
igangsættende virkning af sådanne projekter skulle påvirke ibrugtagningen 
af nye teknologier, udvidelsen af markeder og industriens konkurrenceevne 
i  gunstig retning. Udformningen af sådanne projekter er stadig under 
overvejelse i  en gruppe rådgivere, som er nært tilknyttet netoperatørerne. 
De fulde resultater heraf vil foreligge i  juni 1984.
Uden at afvente disse resultater har Kommissionen på forskningsministrenes 
anmodning iværksat en gennemfør lighedsundersøgelse om et netprojekt 
(avanceret kommunikation, herunder videokommunikationssystemer), der 
især skal forbedre kommunikationen mellem medlemsstaternes beslutnings­
tagere og EF-institutionerne.
Kommissionen finder desuden, at det kunne være nyttigt på længere sigt 
at iværksætte to andre projekter, hvoraf det ene vedrører oprettelse af 
tværnationale celleopbyggede radiotelefontjenester, det andet etablering 
pa længere sigt at hovedforbindelser på tværs af Fællesskabet til bred­
båndsnet med integrerede tjenester.
Efter Kommissionens opfattelse vil det være nyttigt at indlede undersø­
gelser af, hvorledes man kan lancere et projekt, som tager sigte på pa 
mellemlang sigt at sikre oprettelse af tværnationale celleopbyggede 
radiotelefontjenester af anden generation.

- 24 -
En harmonisk udvikling af industrisamfundet afhænger i  højere og højere 
grad af bevægeligheden af personer, hvis færden er af direkte betydning 
for det økonomiske og sociale liv. Til denne øgede mobilitet svarer et 
voksende behov for at opretholde kommunikationsfunktionen, som alt for 
ofte afbrydes af denne færden.
Systemer til kommunikation med mobile enheder er et skoleeksempel pa 
systemer, som bør udformes kompatibelt, således at de mobile enheder kan 
kommunikere uafhængigt af deres geografiske placering. Den øjeblikkelige 
situation i  Europa er ikke tilfredsstillende, idet tre ikke-kompatible 
standarder bliver eller vil blive anvendt i  EF. En indsats pa fællesskabs­
plan synes påkrævet for at undgå, at denne situation gentager sig, nar 
næste generation af systemer til kommunikation med mobile enheder tages 
i  brug.
Som følge af den seneste teknologiske udvikling kan man nu^tænke sig langt 
mere besnærende løsninger til opfyldelse af de nye behov pa dette omrade. 
Især celleopbyggede radiotelefonsystemer byder på nye muligheder for at 
sikre kommunikationen, selv med en meget høj grad af mobilitet.
I det påtænkte projekt bør indgå, at der ved indførelsen af disse nye 
tjenester, hvis den finder sted på koordineret vis og under nøje fast­
lagte vilkår for gennemførelsen af harmoniseringen, kan tages hensyn til 
mobiliteten på fællesskabsplan og ikke standses ved grænserne for en 
enkelt medlemsstat.
Det påtænkte projekt bør tage sigte på følgende:
a) at byde på radiotelefonforbindelser med de forskellige faste og mobile 
tjenester på tværs af hele Fællesskabet. Dette kræver kompabilitet
fra den ene ende til den anden og en vis synkronisering af oprettelsen 
af sådanne tjenester;
b) at bevare tjenestens integritet, når den mobile enhed bevæger sig ud 
over de nationale grænser;
c) at sikre, at disse forbindelser sker ved digitalisering, saledes at 
datatransmission bliver mulig og mulighederne for udvidelse til frem­
tidige tjenesteydelser sikres.
I første omgang kan den tekniske og økonomiske gennemførlighed af et 
sådant projekt vurderes på grundlag af studier foretaget af Kommissionen 
og arbejde, der udføres dels inden for CEPT, dels af den gruppe for 
"analyser og prognoser", hvis oprettelse er foreslået ovenfor under 
handlingsretningslinje I.

- 25 -
Hvad angar generel udvikling mod integrerede bredbåndsnet ved slutningen 
af dette århundrede, bliver det hurtigt nødvendigt at træffe et valg:
- enten udelukkende at basere sig på nationale begreber og udviklinger, 
som er nyttige på F&U-stadiet og pilotstadiet, men hvor man risikerer 
ikke straks at drage fordel af et stort marked, således at oprettelsen 
af disse net forsinkes og de forbindelser, der etableres mellem de 
nationale net, bliver suboptimale,
- eller i  fællesskab og fra starten at etablere "hovedvejene" i  en bred­
båndsstruktur mellem medlemsstaterne og dermed komme de enkelte landes 
udvikling i  forkøbet. Et sådant tværnationalt net vil i  Fællesskabet 
kunne tjene til at skabe en helhed, hvorved fælles standarder fremmes 
og der åbnes et stort marked, samtidig med at man bevarer den fleksi­
bilitet, der er nødvendig for, at den enkelte medlemsstat kan foretage 
sin udbygning i  lyset af de nationale vilkår og lovbestemmelser.
Dersom sidstnævnte holdning vælges, er det nødvendigt:
- at opnå enighed om rammerne for international udvikling af avancerede 
kommunikationstjenester med høj ydeevne mellem virksomheder inden for 
Fællesskabet, idet der i  første omgang benyttes satellittjenester, som 
muliggør udvikling af markedet i  samarbejde med banebrydende brugere,
- at skabe en lyslederbaseret bredbåndsstruktur rettet mod fremtidens 
internationale kommunikation i  Fællesskabet - en struktur, som vil 
besørge en stor del af den internationale trafik, så snart de nye 
bredbåndstjenester kommer i  brug i  større målestok,
- senere at overveje, hvorledes Fællesskabet bedst kan deltage i  et 
sådant projekt under hensyntagen dels til de eksisterende organisatio­
ner på dette område, såsom EUTELSAT, dels til de udviklingsgrupper, 
som måtte blive oprettet mellem medlemsstater eller netoperatører.
.  Fællesskabets finansielle instrumenter kunne alt efter deres særlige 
bestemmelse spille en betydelig rolle for skabelse af samvirke mellem 
de nationale delprojekter og for støtte af europæiske projekter af 
fællesskabsbetydning.

- 26 -
HANDLINGSRETNINGSLINJE V: FULD UDNYTTELSE AF DEN NYE TELEKOMMUNIKATIONS
'  MODERNE TEKNIKKER TIL FREMME AF FÆLLESSKABETS
MINDRE BEGUNSTIGEDE REGIONER OG UDVIKLING AF 
DERES INFRASTRUKTUR
47. Kommissionen understreger, at telekommunikation har stor betydning
for udviklingen i  de mindst begunstigede regioner i  Fællesskabet, og 
bemærker, at Fællesskabets finansielle instrumenter (EFRU, EIB, NIC) 
i  de seneste tre år har bidraget med gennemsnitligt 720 mio ECU til 
telekommunikationsinfrastrukturprojekter i  disse regioner.
Kommissionen foreslår:
- at der under hensyntagen til de enkelte politikkers egentlige mål­
sætninger gøres alt for at sikre, at de midler, der gennem Fælles- 
skabets finansielle instrumenter afsættes til telekommunikations- 
infrastruktur i  de mindst begunstigede regioner i  Fællesskabet øges 
i  de kommende år
- at støtten ydes til projekter, der tager sigte på i  videst muligt 
omfang at udnytte det potentiel, de nye telekommunikationsteknologier 
frembyder
- at disse projekter på hensigtsmæssig vis kombineres med projekter 
af fælles interesse under håndlingsretmngslinje IV
- at den gruppe for "analyser og prognoser", der foreslås for hand­
lingslinje I, tager særlig hensyn til regionaludviklingsaspekterne.
48. Der er bred enighed om, at telekommunikationen har vital betydning
for udviklingen i  Fællesskabets mindst begunstigede regioner, og dette 
område synes derfor at være et af de hovedområder, der bør støttes 
gennem Fællesskabets finansielle instrumenter, som må søges udnyttet 
med størst mulig effektivitet.
49. I de seneste år er der allerede gennem disse instrumenter blevet afsat 
betydelige midler til støtte for telekommunikationsinvesteringer i  
disse regioner. I perioden 1981/82/83 var der tale om støtte på 
gennemsnitligt ca. 720 mio ECU om aret, hvoraf ca. 70% blev ydet 
gennem låneinstrumenterne (hovedsagelig EIB og NIC), medens 30% blev 
ydet med budgetmidler (EFRU).  Dette svarer til ca. 5% af telekommuni­
kationsadministrationernes samlede investeringer i  Fællesskabet.

- 27 -
Kommissionen understreger, hvilket betydeligt bidrag disse investe­
ringer kan yde til gennemførelsen af Fællesskabets telekommunikations­
politik (ved at stille moderne telekommunikationstjenester til 
rådighed for brugerne med det formål at fremme den økonomiske udvik­
ling og ved at styrke telekommunikationsindustriens konkurrenceevne). 
Samtidig er de et effektivt middel til efterhånden at skabe større 
konvergens i  medlemsstaternes økonomiske udvikling. Kommissionen 
foreslår derfor, at støtten på dette område øges.
For at disse investeringer, der foretages ved hjælp af Fællesskabets 
finansielle instrumenter, kan yde det størst mulige bidrag til den 
økonomiske udvikling i  disse regioner, foreslår Kommissionen:
- at de bliver fremtidsorienterede, dvs. at de skal have til formål
i  videst muligt omfang at udnytte det potentiel, de nye telekommu­
nikationsteknologier frembyder
- at de på hensigtsmæssig vis kombineres med projekter af fælles 
europæisk interesse, således som disse er beskrevet under handlings- 
retningslinje IV.
Med henblik herpå foreslår Kommissionen, at den under handlingsret­
ningslinje I  omhandlede arbejdsgruppe for "analyser og prognoser" i  
sit arbejde navnlig skal tage hensyn til behovet for regional udvik­
ling. Kommissionen vil på sin side videreføre de supplerende under­
søgelser, der er nødvendige for at fastlægge denne aktion i  detaljer.

- 28 -
HANDLINGSRETNINGSLINJE VI: FÆLLES INDSATS, SOM SKAL FØRE TIL ÅBNING AF DE
“ DELE AF MARKEDERNE FOR TELEKOMMUNIKATIONSUDSTYR, 
SOM DOMINERES AF NETOPERATØRERNES INDKØB
53. Af de grunde, der tidligere er anført, særlig under handlingsretnings­
linje III vedrørende foranstaltninger til udvidelse af markedet for 
terminaler, foreslir Kommissionen, at netoperatørernes afslutning af 
kontrakter om erhvervelse af udstyr, der skal udgøre en integrerende 
del af de offentlige net eller tilsluttes disse, gradvis udvides til 
hele Fællesskabet.
En sådan udvidelse påtænkes opnået:
- for så vidt angår de terminaler, der anvendes af netopertørerne 
eller af disse stilles til rådighed for brugere, især de nye telema- 
tikterminaler ved åbning af udbudene vedrørende dette udstyr for 
samtlige de virksomheder, der er etableret i  Fællesskabet;
- for så vidt angår de øvrige kategorier af udstyr, ved at netopera­
tørerne i  en forsøgsfase åbner deres udbud for leverandører fra 
samtlige EF-lande i  et omfang svarende til en mindste procentdel, 
som senere skal fastlægges (f.eks. 10%), af værdien af deres årlige 
ordrer på udstyr af denne type.
I  takt med den gradvise gennemførelse af det program, der foreslås 
i  denne meddelelse, skulle netoperatørerne kunne åbne deres markeder 
yderligere. Kommissionen finder, at målet bør være en fuldstændig 
åbning af markederne for udstyr til de nye net, især bredbåndsnettene.
Netoperatørerne vil blive opfordret til regelmæssigt at aflægge beret­
ning til Kommissionen om de foranstaltninger, de træffer til gennemfø­
relse af denne politik.

- 29 -
Kommissionen vil, bistået af en rådgivende kontaktgruppe (1)/ påse, 
at disse foranstaltninger faktisk gennemføres, og aflægge beretning 
herom til Rådet ved udgangen af en toårig periode samt senest til 
den tid foreslå supplerende foranstaltninger til sikring af en"grad­
vis udvidelse af markedet.  ~ '  '  '  ~
Med henblik på detaljeret fastlæggelse af disse bestemmelser vil 
Kommissionen snarest forelægge Rådet et passende forslag, der bygger 
på udkastet til henstilling om første fase af åbningen af et offent­
ligt telekommunikationsmarked (K0MC80) 422) og på resultaterne af 
Rådets drøftelser om dette udkast (jf. Rådets dokument ECO 55, ref. 
10538, af 29. oktober 1982).
Netoperatørernes samlede investeringer blev i  1983 anslået til 18 mia 
ECU, hvoraf 9-10 mia ECU vedrørte indkøb af udstyr, der skal udgøre 
en integrerende del af de offentlige net eller tilsluttes disse.
Dette marked, som udgør 75-90% af indkøbene af telekommunikationsud­
styr i  Fællesskabet, tager i  hovedparten af medlemsstaterne form af 
et reelt set lukket nationalt marked.
De forandringer, der er pa vej inden for telekommunikationssektoren, 
kan medføre, at industrien ikke længere vil være i  stand til at af­
skrive sine omkostninger (især udviklingsomkostninger) under sådanne 
markedsforhold. Den vil derfor, og meget hurtigt, få behov for et 
bredere grundlag, således at den kan udnytte stordriftsfordelene, 
holde det nødvendige hurtige innovationstempo ved en afkortning af 
afskrivningsperioderne og imødegå den voksende konkurrence på eksport­
markederne .
De offentlige telekommunikationsmarkeder omfatter en række produkter, 
hvis integrering i  nettene stiller operatørerne over for begrænsnin­
ger af forskellig art, som indvirker på, hvorledes produkterne 
erhverves.
Det kunne være den samme gruppe som den, der er nævnt under handlings- 
retningslinje III.

- 30 -
De pågældende produkter kan inddeles i  fire hovedkategorier:
- terminaler til betjening af offentligheden (bl.a. basistelefonappa­
rater) ;
- terminaler til betjening af erhvervsbrugere (modemer, terminaler, 
telex ...);
- transmissionssystemer (baseret på kabler, lysledere, radiokæder);
- koblingssystemer (elektromekanisk kobling, elektronisk matrixkob- 
ling, elektronisk tidsmultipleks) .
57. Netoperatørerne må i  deres indkøbspolitik tage hensyn til de objektive 
begrænsninger, som produkternes sameksistens i  et net pålægger dem.
Det er nødvendigt, at komponenterne i  et net:
- er indbyrdes kompatible med hensyn til basisfunktioner, såsom sam­
menkobling; disse problemer løses for den internationale telekom­
munikations vedkommende gennem CCITT's rekommandationer;
- passer ind i  driftsprocessen for det pågældende net;
- på gode økonomiske vilkår kan indpasses i  de i  forvejen eksisterende 
vedligeholdelsessystemer og -forhold.
58. I spørgsmålet om en spredning af de offentlige indkøb på telekommuni­
kationsområdet er det derfor, uanset det industripoliti ske synspunkt, 
nødvendigt at tilgodese de objektive argumenter, som udspringer af 
tekniske, økonomiske og organisatoriske hensyn.
59. Markederne for terminaler til betjening af offentligheden og erhvervs- 
brugere vil kunne åbnes på fællesskabsplan, når der med hensyn til
de tekniske specifikationer for tilslutning til nettene er opnået en 
tilstrækkelig grad af harmonisering til at sikre kompatibilitet mellem 
apparater og offentlige automatcentraler på et "standardiseret" 
område, der dækker en betydelig del af netoperatørernes markeder i  
Fællesskabet. Denne betingelse skulle kunne opfyldes med de under 
handlingsretningslinje III foreslåede procedurer vedrørende gensidig 
anerkendelse af resultater af prøvning til kontrol af udstyrets 
overensstemmelse med standarderne samt gensidig anerkendelse af god­
kendelser.

- 31 -
60. Transmi ss i  onssysterner
Med transmissionsfunktionen gås fra de "encellede" produkter over til 
systemerne, som pr. definition består af flere komponenter.
For så vidt angår komplette fjerntransmissionssystemer, herunder 
hjælpeinstalLationer for kabelsystemers vedkommende, skulle de tek­
niske hindringer for en spredning af leverancerne til et givet tele­
kommunikationsnet være relativt små. Teknisk vil det være muligt at 
åbne markederne for sådanne systemer på kort sigt.
Etablering af et komplet system, omend måske kun delvis udstyret, er 
imidlertid et betydeligt projekt, hvilket begrænser antallet af så­
danne systemer og dermed kan vanskeliggøre en fuldstændig åbning af 
markederne.
Det vil derfor være ønskeligt, at åbningen af markederne også kommer 
til at gælde komponenterne, som ifølge sagens natur er langt mere 
talrige end de komplette transmissionssystemer, hvori de indgår.
Takket være bl.a. det arbejde, der er udført af internationale stan­
dardiseringsorganisationer som CEPT og CCITT, forekommer dette 
teknisk og funktionelt set umiddelbart muligt, navnlig for så vidt 
angår endeudstyr til multipleksoperationer.  Med hensyn til de kompo­
nenter, som udgør ledningsudstyret, synes der i  de nuværende systemer 
endnu ikke at være så stor uafhængighed mellem komponenterne indbyrdes 
og mellem komponenter og hjælpeinstallationer, at man kan tænke sig 
en adski llelse.
På mellemlang sigt bør der imidlertid på fællesskabsplan stiles mod 
at opnå reel substituerbarhed mellem de modulkomponenter, der indgår 
i  transmissionssystemerne, især for lysledersystemernes vedkommende. 
Dette vil være muligt, for så vidt som et sæt fælles standarder, med 
henvisning til CCITT-standarderne, vil kunne danne grundlag for en 
reel substituerbarhed mellem funktionelle komponenter, herunder led­
ningsudstyr.
61. Koblingssystemer
Situationen på dette område er kompleks, ikke blot på grund af den 
pågældende omsætnings størrelse, men også, og navnlig på grund af de 
europæiske producenters industrielle stilling og strategi, Europas 
situation i  forhold til USA og Japan samt vanskelighederne i  forbin­
delse med udviklingen af de fremtidige systemer.

- 32 -
EF-landene har tidligt indset elektronikkens og edb-teknikkens betyd­
ning for de fremtidige generationer af koblingssystemer. Efter 
mat rixkob l  ingsti den i  1960'erne er F&U-indsatsen blevet rettet mod 
tidsmultiplekssystemer. Virksomhederne har kastet sig ud i  dette uden 
at have fuldt overblik over, hvor vanskeligt det er at beherske 
elektronikken, at fremstille det nødvendige komplekse programmel og 
at uddanne medarbejdere. Der findes ni koblingssystemer i  Fællesska­
bet; hvis man tager i  betragtning, at det koster mellem 150 og 300 
mio ECU at udvikle et koblingssystem for 5 000-30 000 ledninger til 
et givet net, er det ikke overraskende, at afskrivningen af udvik­
lingsomkostningerne har været usikker. Den er blevet yderligere 
vanskeliggjort af, at markedet i  de lande, hvor der er udviklet et 
eller flere systemer, har været forbeholdt de industrivirksomheder, 
som fra national side har modtaget støtte til deres udviklingsarbejde.
Det forekommer derfor ikke særlig sandsynligt, at det hurtigt skulle 
kunne lade sig gøre at ændre den nuværende situation, således at der 
bliver et mere begrænset antal koblingssystemer til rådighed på et 
enhedsmarked i  Fællesskabet, hvor det vil være muligt at afskrive 
udvi k lingsomkostni ngerne.
Løsningen må på denne baggrund søges i  en fremadskridende proces, 
hvor der lægges vægt på udvikling af kobling for bredbåndsnet, og 
hvor der opnås frivillige tilpasninger af industri strukturen, bl.a. 
gennem producentsamarbejde om udvikling af den fremtidige generation 
af koblingssystemer.
I betragtning af ovenstående må det formodes, at markedet for tele­
kommunikationsudstyr, som indkøbes af netoperatørerne, kun kan udvides 
ved en gradvis proces.
Kommissionen foreslår, at denne gradvise udvidelse opnås på følgende 
måde:
- for så vidt angår de af netoperatørerne indkøbte terminaler til 
betjening af offentligheden og erhvervsbrugere, især de nye telema- 
tikterminaler, ved at anmode netoperatørerne om at åbne deres udbud 
vedrørende sådant udstyr for leverandører i  samtlige Fællesskabets 
medlemsstater;
- for så vidt angår alle de øvrige kategorier af udstyr, mener Kom­
missionen, i  betragtning af den nuværende situation, hvor markederne 
er opsplittet på nationalt plan, den nødvendige F&U-indsats samt 
spørgsmålene omkring godkendelsesprocedurer, standarder og strate­
gier for udbygning af telenettene, at markederne for komponenter
til telenet kun kan åbnes gradvis.

- 33 -
Der kan umiddelbart træffes én foranstaltning, og den består i  at 
anmode netoperatørerne om at åbne deres udbud for leverandører i  
samtlige Fællesskabets medlemsstater i  et omfang svarende til en 
mindste procentdel, der skal fastsættes senere (f.eks. 10%), af 
værdien af deres årlige ordrer pa komponenter til telenet.
Da den nuværende situation med opsplitning gradvis skulle ændre sig 
på grund af den samlede virkning af efterspørgsel efter tjenester, 
udbygning af nettene og opmærksomhed pi fællesskabsdimensionen som 
et resultat af gennemførelsen af rammeprogrammet, finder Kommissionen, 
at Fællesskabets mål bør være en fuldstændig åbning af markederne for 
komponenter til den nye type telenet, især net af tredje generation.
Dette mål vil dog kun, alt efter hvilken type udstyr der er tale om, 
kunne nås gradvis i  tid og rum. Kommissionen vil fremsætte forslag 
om, hvorledes denne proces skal forløbe, efterhånden som handlings­
programmet gennemføres.
Netoperatørerne vil blive opfordret til regelmæssigt at aflægge beret 
ning til Kommissionen om de foranstaltninger, de træffer til gennemfø 
relse af denne politik. Kommissionen vil, bistået af en rådgivende 
kontaktgruppe, der kan være den samme som den, der er nævnt under 
håndlingsretningslinje III, påse, at disse foranstaltninger faktisk 
gennemføres, og aflægge beretning herom til Radet efter en toårig 
periode samt senest til den tid foreslå supplerende foranstaltninger 
til sikring af en gradvis udvidelse af markedet.

Med henblik pa fastlæggelse af disse bestemmelser agter Kommissionen 
på ny at forelægge Rådet henstillingen om "første fase af åbningen 
af et offentligt telekommunikationsmarked" (K0MC80) 422) (1), som 
ændret i  overensstemmelse med ovenstående.
Der erindres om, at denne henstilling i  hovedtrækkene gar ud pa følgende:
- at de nationale netoperatører i  et omfang svarende til mindst 10% af 
værdien af deres samlede årlige indkøb af udstyr benytter sig af tilbud 
indhentet fra virksomheder, der er etableret i  andre medlemsstater;
- at netoperatørerne for så vidt angår deres indkøb af "nye telematikter- 
minaler" indhenter tilbud i  andre fællesskabslande;
- at det pålægges et kontaktudvalg at overvåge og sikre anvendelsen af 
disse bestemmelser.