Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF, Euratom) om ændring af forordning (EF, Euratom) nr. 58/97 om statistik over erhvervsstrukturer« () (98/C 95/11)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 6 oktober 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Økonomiske, Finansielle og Monetære Spørgsmål, som udpegede Kenneth Walker til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse på mødet den 8. januar 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 351. plenarforsamling af 28. og 29. januar 1998, mødet den 28. januar 1998, med 83 stemmer for, 3 imod og 2 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Det overordnede formål med forordningen er at forpligte medlemsstaterne til at forsyne Eurostat med sammenlignelige og harmoniserede statistiske data om forsikringssektorens struktur, aktiviteter, konkurrenceevne og resultater på europæisk plan.

1.2. Medlemsstaterne har ansvaret for den egentlige dataindsamling og for de metoder, der anvendes i praksis. I forordningen fastsættes de normer, standarder og definitioner, der er nødvendige for indsamling, udarbejdelse, indberetning og evaluering af forsikringsstatistik inden for EU. Forordningen er hovedsagelig baseret på eksisterende EU-lovgivning (bl.a. direktiv 91/674/EØF af 20. december 1991, direktiv 92/49/EØF af 18. juni 1992 og direktiv 92/96/EØF af 10. november 1992) om foranstaltninger til harmonisering af forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber og gennemførelse af det indre marked for direkte livsforsikringsvirksomhed og direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring. Mange kendetegn indgår også i virksomhedernes indberetninger til tilsynsformål. På denne baggrund og ligeledes under hensyn til artikel 6 i forordning (EF) nr. 58/97 defineres de indsamlingsmetoder, der skal anvendes, ikke direkte i forslaget til forordning.

1.3. Samtlige medlemsstater indsamler data om de godkendte forsikringsselskaber (baseret på de offentliggjorte regnskaber eller på de oplysninger, der anvendes til tilsynsformål). Med hjælp fra medlemsstaterne begyndte Eurostat i 1994 på frivillig basis at indsamle hovedsagelig ikke-harmoniserede statistiske data om forsikringsselskaber. Forordningen er i det store og hele baseret på de eksisterende datakredsløb. Den vil kun medføre, at der skal indsamles enkelte yderligere data, der endnu ikke er dækket i de eksisterende dataindsamlinger, og kun for et begrænset antal medlemsstater.

1.4. Kommissionen mener, at en retsakt er nødvendig for at sikre større pålidelighed og kvalitet i de data, der indsamles, bearbejdes og indberettes.

1.5. Kommissionen mener endvidere, at den trinvise gennemførelse af det indre marked for forsikring og indførelsen af handlingsplanen for det indre marked har skabt et øget behov for mere pålidelige oplysninger om forsikringssektoren i Europa.

2. Kommissionens forslag

2.1. Kommissionen har tre overordnede mål:

2.2. For det første at fastlægge en fælles rammestruktur for indsamling, indberetning og evaluering af EU-statistikker om forsikringssektorens struktur, aktiviteter og resultater. De statistikker, der udarbejdes, har til formål at forbedre kendskabet til udviklingen inden for forsikringssektoren på nationalt og internationalt plan samt på EU-plan. Dette statistiske system skal opfylde Kommissionens, medlemsstaternes, forsikringssektorens (og dens virksomheders og kunders) og en lang række andre brugeres informationsbehov.

2.2.1. For det andet at styrke udviklingen af EU's statistiske system og at indarbejde EU's statistiske værktøjer, som f.eks. nomenklaturen for økonomiske aktiviteter (NACE rev. 1 - Rådets forordning (EØF) nr. 761/93 af 24. marts 1993) og den aktivitetstilknyttede produktklassifikation (CPA) (Rådets forordning (EØF) nr. 3696/93 af 29. oktober 1993) i udarbejdelsen af forsikringsstatistik.

2.2.2. For det tredje at skabe fleksibilitet, således at det bliver muligt at foretage mindre ændringer i bl.a. listen over indikatorer, der skal indsamles data om i fremtiden (jf. Rådets afgørelse 87/373/EØF af 13. juli 1987 om Kommissionens gennemførelsesbeføjelser). Artikel 12, nr. i, i forordning (EF) nr. 58/97 giver i sammenhæng med procedurebestemmelserne i samme forordnings artikel 13 mulighed for på visse betingelser at ajourføre listen over kendetegn.

2.3. Forslaget til forordning blev forelagt Forsikringskomitéen i april 1996 og Udvalget for Det Statistiske Program den 17. marts 1997. Begge udvalg støtter retsakten.

2.3.1. Enkelte lande har dog taget forbehold med hensyn til den yderligere indberetningsbyrde, der pålægges forsikringsselskaberne. Det ønskes ikke, at det pålægges virksomhederne at udfylde yderligere formularer og de nationale myndigheder at foretage yderligere databehandling.

2.4. Med hensyn til de data, der skal indsamles (offentliggjorte data eller data indberettet som led i tilsynet med forsikringsselskaber), er den berørte population den samlede population. Med hensyn til de data, som ikke udgør en del af eksisterende datasamlinger, og ikke kan fås fra andre kilder kan medlemsstaterne frit vælge at anvende stikprøver og statistiske inferensmetoder, som beskrevet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 58/97.

2.4.1. Hvis små og mellemstore virksomheder indgår i stikprøveprocessen, har medlemsstaterne mulighed for ikke at undersøge disse enheder, og de vil så være nødt til at anvende statistiske inferensmetoder for at udarbejde den samlede liste over variabler for den pågældende population.

2.5. I forbindelse med det igangværende samarbejde med Det Europæiske Monetære Institut er der blevet givet udtryk for et behov for forsikringsstatistik som led i de statistikker, som er nødvendige med henblik på Den Økonomiske og Monetære Union.

3. Generelle bemærkninger

3.1. ØSU har ved flere lejligheder erklæret sin støtte til ethvert middel, der fremmer det indre marked og fjerner de resterende hindringer for dets gennemførelse. ØSU anerkender de fremskridt, der er gjort med hensyn til opbygningen af et indre marked for forsikringsydelser med gennemførelsen af anden generation af direktiver om livsforsikringsvirksomhed og skadesforsikringsvirksomhed () i begyndelsen af 1990'erne og den tredje generation af disse direktiver (), som trådte i kraft den 1. juli 1994.

3.2. Et effektivt tilsyn med dette marked vil kræve nøjagtige, pålidelige, regelmæssige, ajourførte, harmoniserede og sammenlignelige statistiske data. ØSU støtter derfor i princippet Kommissionens forslag.

3.3. Indsamling, udarbejdelse og indberetning af disse data pålægger dog to parter en arbejdsbyrde; for det første virksomhederne, som skal levere data om deres aktiviteter, og for det andet de nationale administrative myndigheder i hver medlemsstat, som er ansvarlige for indsamling af disse data og for indberetningen heraf til Eurostat.

3.3.1. ØSU deler derfor de bekymringer, der er kommet til udtryk, og er enig i, at disse byrder ikke må øges unødigt.

3.3.2. Som i alle sådanne sager skal man finde en balance mellem informationsbrugernes behov og de opgaver, informationsleverandørerne pålægges ved indsamlingen af data. Som ethvert andet produkt bør data være rentable, med andre ord skal værdien af den tilvejebragte information være højere end omkostningerne ved at opnå den.

3.3.3. På denne baggrund vurderer ØSU, at det ville være tilrådeligt, hvis denne del af det statistiske system indgik som et projekt i SLIM-initiativet.

3.4. ØSU finder det usandsynligt, at de udarbejdede statistikker vil være af større nytte for forsikringsvirksomhederne, deres kunder eller andre brugere i den private sektor, fordi der går for lang tid, inden de offentliggøres. Generelt er data fra markedsundersøgelser i forsikringssektoren, som fremstilles på kvartalsbasis af organisationer i den private sektor, tilgængelige en måned efter kvartalets udløb. Nationale statistikker udarbejdes på årsbasis, og det kræver uvægerligt ekstra tid at indsamle data til Eurostat. Dette vanskeliggør deres anvendelse til kommercielle formål, men betyder naturligvis ikke, at de ikke er et betydningsfuldt styringsinstrument på makroøkonomisk plan.

3.5. Egentlig sammenlignelige statistikker kan kun opnås, hvis forsikringsmarkederne også er sammenlignelige. Vedvarende forskelle i de nationale forsikringsmarkeders struktur og funktionsmåde vil sandsynligvis gøre det vanskeligt at sikre den fornødne sammenlignelighed.

3.6. ØSU noterer sig, at medlemsstaterne frit kan organisere deres statistiske undersøgelser og kan vælge at udelade SMV fra undersøgelserne og benytte statistiske inferensmetoder til at udarbejde disse data. ØSU påskønner, at man derved kan lette byrden for SMV-sektoren, men understreger samtidig, at forskelle i medlemsstaternes anvendelse af disse regler risikerer at mindske de statistiske datas sammenlignelighed yderligere.

4. Konklusioner

Alt i alt bifalder ØSU Kommissionens forslag til forordning med ovennævnte forbehold, men vurderer, at forslaget bør indgå som et projekt i SLIM-initiativet, så det kan afgøres, om fordelene opvejer de meromkostninger, der pålægges virksomhederne og de administrative myndigheder.

Bruxelles, den 28. januar 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 310 af 10.10.1997, s. 5.

() Rådets direktiv af 8. november 1990 om livsforsikring (90/619/EØF) - Rådets direktiv af 22. juni 1988 om skadesforsikring (88/357/EØF).

() Rådets direktiv af 10. november 1992 om livsforsikring (92/96/EØF) - Rådets direktiv af 18. juni 1992 om skadesforsikring (92/49/EØF).