Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om salgsfremmende foranstaltninger i det indre marked"

(KOM(2001) 546 endelig - 2001/0227 (COD))

(2002/C 221/17)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 30. januar 2002 under henvisning til EF-traktatens artikel 95, stk. 1, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Dimitris Dimitriadis til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. maj 2002.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 391. plenarforsamling af 29.-30. maj 2002, mødet den 29. maj 2002, med 64 stemmer for, 18 imod og 9 hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Resumé af Kommissionens meddelelse og forslag til forordning

1.1. Kommissionens meddelelse om salgsfremmende foranstaltninger i det indre marked indeholder en analyse af de problemer, der findes på europæisk niveau på dette felt og gennemgår de bestræbelser, der er gjort siden 1996 på såvel det lovgivningsmæssige som det institutionelle område. De første lovbestræbelser samt resultaterne af arbejdet i forskellige ekspertgrupper har skabt et passende grundlag for igangsættelsen af en egentlig dialog, der skal føre til fælles europæiske tiltag på området.

1.2. Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om salgsfremmende foranstaltninger i det indre marked er et første, betydningsfuldt forsøg på at afhjælpe den aktuelle mangel på rammelovgivning vedrørende effektiv grænseoverskridende anvendelse af og kommerciel kommunikation af salgsfremmende foranstaltninger i EU i tråd med det strategiske mål om at blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, som blev opstillet på Det Europæiske Råds samling i Lissabon.

1.3. Samtidig har Kommissionen udsendt en grønbog om forbrugerbeskyttelse i Den Europæiske Union, hvis formål er at igangsætte en omfattende offentlig høring om den fremtidige linje for forbrugerbeskyttelsen i EU hvad angår handelspraksis, og i den forbindelse især hvad angår mulighederne for at forbedre det indre markeds funktion med hensyn til forholdet mellem virksomheder og forbrugere (B2C)(1).

1.4. De to dokumenter fra Kommissionen er et seriøst forsøg på dels at fjerne de alt for mange restriktioner for salgsfremmende metoder, som er et stort problem i det indre marked, dels at give forbrugerne den nødvendige beskyttelse mod helt eller delvis ulovlige, salgsfremmende foranstaltninger(2).

Det må dog erkendes, at Kommissionen har koordineret sine politikker dårligt, eftersom forordningsforslaget er blevet fremlagt inden afslutningen af debatten om grønbogen om forbrugerbeskyttelse i Den Europæiske Union, der bl.a. omhandler handelspraksis.

Forslaget regulerer den væsentligste del af handelspraksis, hvor grønbogen netop foreslår en tilnærmelse gennem en generel loyalitetsklausul.

1.5. I meddelelsen betegnes salgsfremmende foranstaltninger som et meget vigtigt emne inden for EU's politik for kommerciel kommunikation, og det understreges især, at de er en forudsætning for udviklingen af grænseoverskridende handel med varer og tjenesteydelser. Meddelelsen er præget af generel vilje til at afskaffe de mange og betydelige barrierer i det indre marked for anvendelsen af salgsfremmende foranstaltninger mellem medlemsstaterne. Den belyser især de områder, hvor der er behov for harmonisering, samtidig med at den indeholder bestemmelser, som har til formål - hvor det er muligt - at harmonisere og ajourføre gældende nationale bestemmelser med henblik på en konkret, tidssvarende og juridisk holdbar reguleringsramme og øget forbrugerbeskyttelse, beskyttelse af mindreårige samt beskyttelse af folkesundheden.

1.6. Af de begreber, der analyseres i forordningen, og mere generelt af hele terminologien og tankegangen i meddelelsen og forordningen, fremgår det med al tænkelig tydelighed, at salgsfremmende foranstaltninger er konkrete og tidsbegrænsede - det drejer sig altså om tilbud af en klart tidsafgrænset karakter. Retsgrundlaget for forslaget er EF-traktatens artikel 95, stk. 1, der sigter mod oprettelsen af et fælles indre marked med et passende mål af beskyttelse af forbrugerne og folkesundheden.

2. Indledning

2.1. Kommissionen nævnte første gang behovet for en politik for kommerciel kommunikation i sin grønbog fra 1996(3), og gennemførte den med sin meddelelse i 1998(4). Medlemsstaterne oprettede i 1998 nogle ekspertgrupper, der skulle undersøge restriktioner og barrierer for den grænseoverskridende kommunikation af salgsfremmende foranstaltninger i det indre marked på anerkendte problemområder. Den skulle også se på behovet for en indsats på fællesskabsplan baseret på en blanding af velafgrænset harmonisering og gensidig anerkendelse.

3. Resumé af meddelelsen

3.1. Eksperternes gennemgang af lovgivningen viste et behov for en fællesskabsindsats:

i. Hvis en virksomhed ikke er i stand til at kommunikere effektivt ud over grænserne for den medlemsstat, hvor den har hjemsæde, og at vende kundernes opmærksomhed mod dens produkter eller tjenesteydelser på det europæiske marked, vil den ikke kunne drage nytte af det indre marked, hvilket forringer kundernes valgmuligheder.

ii. Følgerne af forskelle mellem de nationale regler var langt værre, end Kommissionen først havde antaget: et relativt beskedent antal regler og foranstaltninger skaber et meget stort antal hindringer for en lang række virksomheder Mere konkret opdagede man:

a) at en lang række virksomheder - ud over salgsfremme- og reklamebureauerne, samt massemedier, virksomheder inden for direkte markedsføring, PR-virksomheder osv. - påvirkes i deres funktionsmåde

b) at der stadig findes en mangfoldighed af hindringer for det indre marked, navnlig hvad angår etableringsfrihed, import og eksport af tjenesteydelser, konkurrenceforvridninger, fri bevægelighed for varer, komplekse regler og retsmidler. Især fremhæves indvirkningen af disse hindringer på små og mellemstore virksomheder, af hvilke de mindre lider mere under det nugældende system for salgsfremmende foranstaltninger end de større.

3.2. I meddelelsen analyseres følgende vigtige former for salgsfremmende foranstaltninger:

i. Almindelige prisnedsættelser

ii. Mængderabatter

iii. Kuponer og værdibeviser

iv. Gratis gaver

v. Tilgift, der er andre tilbud end rabatter, og som forbrugeren får, når denne har bestilt eller købt det produkt eller den tjenesteydelse, der reklameres for

vi. Salgsfremmende konkurrencer

vii. Salgsfremmende spil (med eller uden købetvang).

3.3. Ifølge meddelelsen skal hindringer på det indre marked fjernes gennem tre slags tiltag:

i. Harmonisering af visse bestemmelser vedrørende brug og kommunikation af salgsfremmende foranstaltninger

ii. Udskiftning af visse restriktioner

iii. Anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse.

3.4. Restriktioner, der kræver harmonisering:

i. Bestemmelser om gennemsigtighed med hensyn til rabatter, tilgift, salgsfremmende konkurrencer og spil

ii. Krav til oplysninger i forbindelse med salg med tab

iii. Beskyttelse af børn og mindreårige

iv. Fremme af udenretslige retsmidler.

3.5. Restriktioner, der foreslås erstattet af mindre restriktive foranstaltninger:

i. Forbud mod salgsfremmende foranstaltninger

- Forbud mod tilgift

- Forbud mod salg med tab

- Forbud mod at gøre deltagelse i salgsfremmende spil betinget af køb

- Forbud mod kommunikation af salgsfremmende foranstaltninger.

ii. Begrænsninger af værdien af en salgsfremmende foranstaltning

- Begrænsninger af rabatters størrelse

- Begrænsninger af gratis gavers værdi

- Begrænsninger af en tilgifts værdi

- Begrænsninger af værdien af præmier i salgsfremmende konkurrencer og spil.

iii. Begrænsninger af rabatter forud for sæsonbestemte udsalg

iv. Forudgående tilladelse til salgsfremmende foranstaltninger eller andre krav med lignende virkning.

3.6. Restriktioner, der kræver anvendelse af gensidig anerkendelse kan opretholdes på nationalt niveau, så længe de ikke anvendes til at begrænse salgsfremmende foranstaltninger fra andre medlemsstater, og er genstand for gensidighedsprincippet.

Følgende restriktioner omtales:

i. Restriktioner, der følger af anvendelsen af en generel bestemmelse om god markedsadfærd

ii. Restriktioner for værdigrænser i forbindelse med salgsfremmende foranstaltninger over for mindreårige

iii. Restriktioner for brug af foranstaltninger til fremme af salget af medier

iv. Restriktioner for brug af salgsfremmende foranstaltninger for ikke-lægeordinerede lægemidler

v. Restriktioner i forhold til andre sektorer.

4. Generelle bemærkninger

4.1. ØSU er enig med meddelelsen for så vidt angår de punkter, der vedrører begrænsninger

a) rabatters størrelse (3.5.ii,1)

b) en tilgifts værdi (3.5.ii.3)

c) gratis gavers værdi (3.5.ii.2) og

d) værdien af præmier i salgsfremmende konkurrencer og spil (3.5.ii.4).

4.2. For så vidt angår ovennævnte er gennemsigtighed og korrekte informationer efter ØSU's mening de bedste metoder til at beskytte forbrugerne.

ØSU er enig i

a) at der er behov for en harmonisering af gennemsigtighedsbestemmelserne for at undgå rets usikkerhed som følge af anvendelse af generelle gennemsigtighedsbetingelser eller en terminologi, der ikke er tilstrækkelig detaljeret, og

b) at gennemsigtighedsbestemmelserne ikke skal være genstand for nationale fortolkninger.

4.3. Efter ØSU's mening vil anvendelsen af euroen ændre adfærden hos forbrugere i eurozonen, der let vil kunne sammenligne priser og indhente mere fordelagtige tilbud. Denne mulighed skal dog beskyttes mod eventuelt ugennemsigtige eller vildledende salgsfremmende metoder.

4.4. Efter ØSU's opfattelse a) indeholder meddelelsen tilstrækkeligt med evalueringsdata, b) er der i meddelelsen taget behørigt hensyn til såvel eksperternes studier som andre oplysninger, der viser problemerne med salgsfremmende foranstaltninger i den grænseoverskridende handel og c) foretages der i meddelelsen brugbare analyser af de indsamlede data.

4.5. Efter ØSU's mening tager meddelelsen dog ikke tilstrækkeligt hensyn til lokale og nationale salgsfremmende foranstaltninger, der er gennemprøvet med succes.

4.6. ØSU er enig i, at det er nødvendigt at vedtage en forordning om salgsfremmende foranstaltninger i det indre marked, eftersom der er brug for ensartede regler på dette område efter indførelsen af euroen, for så vidt man når til enighed om de emner, som behandles.

4.7. ØSU tager dog forbehold over for opdelingen af foranstaltninger i tre grupper, alt efter om der er behov for

i. harmonisering

ii. ajourføring eller udskiftning af eksisterende nationale bestemmelser eller

iii. gensidig anerkendelse.

4.8. Efter ØSU's mening er det på høje tid, at emnet behandles og meddelelsen offentliggøres. Det mener dog ikke, at meddelelsen tilstrækkeligt tydeligt gør opmærksom på den hastende og bydende karakter af de små og mellemstore virksomheders problemer i forbindelse med grænseoverskridende kommerciel kommunikation.

4.9. I betragtning af at de små og mellemstore virksomheder tilbyder en bred vifte af handelsaktiviteter og tjenester, som vil blive påvirket af gennemførelsen af forordningen, opfordrer ØSU Kommissionen til ufortøvet at indsamle og offentliggøre flere oplysninger om de økonomiske og forretningsmæssige konsekvenser for den grænseoverskridende handel af forordningens gennemførelse.

4.10. ØSU tvivler på effektiviteten af de mekanismer, som medlemsstaterne vil anvende til at kontrollere gennemsigtigheden i forbindelse med rabatter, tilbud, salgsfremmende konkurrencer og spil.

4.11. ØSU er meget skeptisk med hensyn til effektiviteten af forbrugeroplysningen i forbindelse med salg med tab.

4.12. ØSU er forbeholden over for definitionen af de faktorer, som vidner om salg med tab og misbrug af en dominerende stilling på nationalt niveau.

4.13. Efter ØSU's mening bevæger bestemmelserne om beskyttelse af børn og umyndige sig i den rigtige retning, men de er utilstrækkelige.

4.14. ØSU er modstander af en ordning baseret på princippet om gensidig anerkendelse hvad angår de begrænsninger, som kan opretholdes på nationalt niveau, så længe de ikke begrænser import af tjenester. Det er her bydende nødvendigt at præcisere, hvilke nationale bestemmelser der kan være tale om. Det må forhindres, at anvendelsen af det pågældende princip skaber omvendt diskrimination af virksomheder, der udvikler aktiviteter i medlemsstater med strenge regler for salgsfremmende foranstaltninger.

4.15. Efter ØSU's opfattelse gennemgår meddelelsen et væsentligt udsnit af salgsfremmende foranstaltninger, men den kan umuligt dække alle, eftersom der hele tiden dukker nye former op.

5. Særlige bemærkninger

5.1. Tilgift

5.1.1. Hvad tilgift angår, erkender ØSU, at dette er en betydningsfuld salgsfremmende foranstaltning, navnlig for små og mellemstore virksomheder.

5.1.2. ØSU kan ikke fuldt ud følge Kommissionen, når den i sin meddelelse foreslår at afskaffe ethvert forbud mod prisnedsættelser på varer, der senere skal på udsalg. Det foreslår, at medlemsstaterne får mulighed for at bevare foranstaltninger, der har til formål at sikre sandhedsværdien af reklamer om prisfald under udsalg, ved f.eks. at pålægge en sælger, der sætter varer på udsalg, at anføre den pris, som varen er blevet solgt for i en bestemt periode (f.eks. en måned) forud for udsalget.

5.1.3. For at undgå en velkendt form for vildledning af forbrugerne bør følgende oplysninger anføres:

- Pris ved første prissættelse (i udstillingsvinduet)

- Den nedsatte pris.

5.1.4. For så vidt angår tilgift, er der behov for en samordning af medlemsstaternes lovgivning og tilsyn, gennemsigtighed i forbrugerbeskyttelsen og beskyttelsen af små og mellemstore virksomheder.

5.2. Salg med tab

5.2.1. Her må de store engros- og detailvirksomheders bestræbelser på at fordrive de små og mellemstore virksomheder fra markedet tages meget alvorligt, idet SMV'erne ikke har de samme muligheder.

5.2.2. ØSU er helt uenig i konklusionen, at små specialdetailforretninger kan gøre brug af salg med tab for at lancere nye produkter eller skabe mærkevarer.

5.2.3. ØSU kan ikke se logikken i meddelelsens bemærkning om, at målet med salg med tab er at tilskynde potentielle kunder til at afprøve en detailtjeneste på et givet tidspunkt. Enhver vare eller tjeneste kan sælges med en betydelig prisreduktion eller tilgift i en konkret periode, så det er uforståeligt, hvorfor der er brug for så drastiske foranstaltninger.

5.2.4. ØSU er fuldstændig uenig i påstanden om, at detailhandlende, der bruger salg med tab som salgsfremmende foranstaltning, gør det på velkendte eller innovative varer eller mærkevarer.

5.2.5. ØSU er også uenig med meddelelsen i, at så længe salg med tab er gennemsigtigt, bør enhver risiko for misbrug af en dominerende stilling styres ved en effektiv anvendelse af konkurrencereglerne, eftersom det er almindelig kendt, at små og mellemstore virksomheder på grund af deres størrelse og økonomiske ressourcer ikke kan gå til domstolene eller de kompetente administrative instanser og kræve konkurrencereglerne appliceret på de store virksomheder.

6. Særlige bemærkninger til begrundelsen og forslaget til forordning

6.1. Forudsat at dets forslag vedrørende salg med tab (pkt. 5.2-6.4-7.2 a)) accepteres, støtter ØSU vedtagelsen af forordningen om salgsfremmende foranstaltninger i det indre marked, fordi

i. det er nødvendigt at indføre ensartede regler for meget specifikke områder,

ii. prisgennemsigtigheden må sikres og retssikkerheden styrkes,

iii. det presserende behov for ensartede regler efter indførelsen af euroen skal imødekommes,

iv. overensstemmelsen med Fællesskabets nye tiltag med henblik på en bedre lovgivning skal garanteres.

Hvis Kommissionen ikke kan acceptere ØSU's forslag, foreslås et direktiv vedtaget i stedet for en forordning.

6.2. Artikel 1 - Formål

6.2.1. ØSU er enig i forordningens formål og sigte.

6.2.1.1. Første bemærkning: ØSU bifalder forordningens formål, for så vidt som man træffer alle de nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af forbrugere, umyndige og små og mellemstore virksomheder, som slås med forældet viden og mangel på kapital i et uhyre vanskeligt europæisk miljø.

6.3. Artikel 2 - Definitioner

6.3.1. Efter ØSU's opfattelse skal definitionerne omformuleres, så der skelnes mellem kommunikation mellem virksomheder indbyrdes på den ene side og mellem virksomheder og forbrugere på den anden side. Navnlig bør kommunikation mellem to enkeltvirksomheder udtrykkelig undtages.

6.4. Artikel 3 - Brug og kommunikation af salgsfremmende foranstaltninger

6.4.1. ØSU bifalder det generelle forbud mod brug eller kommunikation af en hvilken som helst type - eller kombination af typer - af salgsfremmende foranstaltninger, men er helt igennem modstander af den nye mulighed for salg med tab, fordi den vil ramme de små og mellemstore virksomheder hårdt, da de er ude af stand til at gøre brug af muligheden på grund af deres lidenhed og ringe økonomiske potentiale.

6.4.1.1. Første bemærkning: ØSU opfordrer Kommissionen til helt at fjerne muligheden for salg med tab fra artikel 3. ØSU gør opmærksom på, at salg med tab allerede praktiseres af store engros- og detailvirksomheder i flere medlemsstater med det resultat, at de små og mellemstore virksomheder bliver fordrevet fra markedet - hvad enten dette sker lovligt eller ulovligt. Følgerne af denne praksis kan allerede ses i mange EU-lande, ikke mindst i provinsen, hvor tusindvis af små virksomheder, overvejende familievirksomheder, har måttet dreje nøglen om eller indskrænke, fordi de ikke har kunnet hamle op med salg med tab. Specielt detailhandelskæder, der danner mellemled mellem producenter og slutbrugere, vælger denne salgsfremmende politik for udvalgte produkter fra en bestemt varegruppe (dvs. for kun en lille del af produkterne i den pågældende varegruppe) for derigennem at skabe det indtryk, at alle varer i den pågældende varegruppe er lige billige, hvilket er vildledning af gennemsnitforbrugeren.

6.4.1.2. Anden bemærkning: ØSU gør opmærksom på, at salg med tab ikke kun skader små og mellemstore handelsvirksomheder, men også landbrug, håndværk og industri, eftersom en stor kæde er i stand til at lægge kolossalt pres på producenterne for at få deres samtykke til sælge visse produkter med tab.

6.4.1.3. ØSU beklager, at vedtagelsen af forordningsforslaget kan forringe borgernes beskyttelsesniveau i forbindelse med reklamer og salgsfremmende foranstaltninger, som kan indvirke på folkesundheden. Forslaget vil skabe manglende sammenhæng i EU-lovgivningen. Det bør fortsat fremstå helt klart og utvetydigt, at det er forbudt at reklamere for tobaksvarer og receptpligtige lægemidler.

6.5. Generelle oplysninger, der skal gives

6.5.1. Første bemærkning:ØSU finder artikel 4 om forbrugerbeskyttelse særlig vigtig, eftersom forbrugerne kun kan vælge rigtigt, når de har adgang til pålidelig og fuldstændig information.

6.5.2. I ØSU's øjne bør det foreslåede krav om, at salg med tab skal oplyses, udgå, eftersom angivelse af oplysninger af denne art ikke beskytter forbrugerne, men ligefrem kan virke vildledende. Det ville desuden i mange tilfælde blive yderst vanskeligt at afgøre, hvornår kravet gælder, og kravet ville pålægge virksomhederne en urimelig byrde, der især ville skade de små og mellemstore virksomheder.

6.6. Beskyttelse af børn og unge

6.6.1. Første bemærkning:ØSU bifalder fuldt ud beskyttelsesforanstaltningerne for børn og unge, som beskrives udførligt i artikel 5 i forslaget til forordning.

6.6.2. Anden bemærkning: Beskyttelse af personlige oplysninger er efter ØSU's mening et emne af stor betydning - ikke mindst i dag, hvor nye teknologier og nye former for elektroniske salgsfremmende foranstaltninger forudsætter anvendelse af denne type data. ØSU slår navnlig til lyd for fuldstændig beskyttelse af mindreårige mod indsamling af oplysninger af denne art.

6.6.3. Tredje bemærkning: ØSU finder det nødvendigt i artikel 5, stk. 2, at tilføje tilgift eller gaver, som kan skade børnenes psykiske helbred (dvs. ikke kun det fysiske helbred), f.eks. gaver med umoralsk indhold eller en tilgift, der påvirker sjælelivet m.m.

6.6.3.1. Et barns deltagelse i et salgsfremmende spil eller en salgsfremmende konkurrence kræver altid forudgående samtykke fra barnets værge.

6.6.4. Fjerde bemærkning:ØSU finder artikel 5, stk. 3, om totalt forbud mod indtagelse af alkoholholdige drikke for børn under 18 år nødvendig. ØSU opfordrer endvidere Rådet til med regelmæssige mellemrum at undersøge, hvordan reaktionen er på henstillingen om børns og unges alkoholforbrug(5), og til snarest at vedtage bindende lovgivning.

6.7. Retsmidler

6.7.1. Første bemærkning: ØSU er helt enig med eksperterne i, at forbrugerbeskyttelsen vil være utilstrækkelig og ufuldstændig, så længe der mangler økonomisk overkommelige retsmidler. Derfor tilskynder ØSU til, at der indføres udenretslige klagemekanismer bestående af repræsentanter for f.eks. forbrugerorganisationer, faglige organisationer og handelskamre.

6.7.2. Anden bemærkning: ØSU er enigt i, at bevisbyrden skal påhvile dem, der anvender salgsfremmende foranstaltninger, da det er dem, der råder over alle oplysningerne. Denne forpligtelse bør dog ikke blive en alt for tyngende byrde, især ikke for små og mellemstore virksomheder.

6.7.3. Tredje bemærkning: På anmodning fra en retslig eller administrativ myndighed er initiativtageren indtil 6 måneder efter en kommerciel kommunikation forpligtet til at bevise, at de i artikel 4 krævede oplysninger i forbindelse med en salgsfremmende foranstaltning er korrekte.

7. Henstillinger

7.1. ØSU henstiller, at Kommissionen foretager en gennemgribende revision af sit forslag til forordning under hensyntagen til bemærkningerne i denne udtalelse og især til resultatet af den offentlige debat om grønbogen om forbrugerbeskyttelse, så sammenhængen i EU's forskellige politikker bevares.

7.2. Hvis Kommissionen imidlertid ønsker at fastholde sit forslag, henstiller ØSU,

a) at muligheden for salg med tab helt fjernes fra forordningen, og at enhver afskygning af denne form for salg gøres umulig;

b) at der træffes strenge og konkrete foranstaltninger til beskyttelse af forbrugerne gennem forbud mod salgsfremmende foranstaltninger for lægemidler og tobaksvarer. Desuden bør der vedtages foranstaltninger til beskyttelse af børn og unge for at forhindre, at alkoholforbruget stiger;

c) at børn sikres fuldstændig mod indsamling af personlige oplysninger mod deres vidende;

d) at meddelelsen fra Kommissionen skal være indledningen på en løbende overvågning på området og fungere som en permanent interventionsmekanisme, når ændrede vilkår på det indre marked kræver det;

e) at man på enhver måde skal sørge for, at små og mellemstore virksomheder, som er i besiddelse af de nødvendige muligheder og perspektiver, forstår behovet for, at de manifesterer sig på den europæiske og den internationale scene gennem salgsfremmende foranstaltninger understøttet af ny teknologi;

f) at Kommissionen opfordres til i sine fremtidige foranstaltninger at arbejde for en samordning af lovgivningen og for effektive tilsynsmekanismer i medlemsstaterne, så man får garanti for, at reglerne om sund konkurrence gennemføres på det indre marked;

g) at den grundlæggende pligt til at informere, som beskrives i bilaget, samles og skrives ind i forordningen. Det er ligeledes vigtigt, at det gøres klart, hvordan informationer skal formidles i detailhandlen - såvel i butikkerne som i den handel, der sker ad andre kanaler, f.eks. via fjernsynet, e-handel o. lign;

h) at forordningens bestemmelser både kommer til at dække salgspraksis hos private virksomheder og hos virksomheder, der med en bred definition kan siges at høre til den offentlige sektor.

Bruxelles, den 29. maj 2002.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) "Grønbog om forbrugerbeskyttelse i Den Europæiske Union" (KOM(2001) 531 endelig).

(2) ØSU's udtalelse om "Grønbog om forbrugerbeskyttelse i Den Europæiske Union" - EFT C 125 af 27.5.2002, s. 1. (ordfører: Ann Davison).

(3) KOM(96) 192 endelig.

(4) KOM(98) 121 endelig.

(5) KOM(2000) 736.

BILAG

til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer:

Punkt 5.2

Teksten erstattes med følgende: "EØSU mener, at Kommissionens forslag om oplysningspligt i forbindelse med salg med tab er unødvendigt og uhensigtsmæssigt. Myndighederne bør ikke blande sig i virksomhedernes prissætning eller kunne kræve, at virksomhederne over for konkurrenter og kunder gør rede for, hvordan de har fastsat deres priser. Hvis 'salg med tab' sker, fordi en virksomhed misbruger en dominerende markedsposition, bør man gribe ind ved hjælp af konkurrencelovgivningen."

Begrundelse

Det er mange gode grunde til, at man ikke bør have regler, der generelt forbyder "salg med tab". Her er nogle:

- I et markedsøkonomisk system er det principielt uacceptabelt, at myndighederne blander sig i virksomhedernes prissætning. Hvis "salg med tab" sker, fordi en virksomhed misbruger en dominerende markedsposition, bør man gribe ind ved hjælp af konkurrencelovgivningen.

- Hvis man forhindrer virksomheder i at tilpasse deres priser efter markedssituationen og komme ind på markedet ved at sælge produkter til "lokkepris", undergraver man dels forbrugernes mulighed for at købe billige varer, dels virksomhedernes - og ikke mindst de små virksomheders - forudsætninger for at sælge deres varer.

- På markeder, der ikke er af helt lokal karakter, kan et forbud mod salg med tab være vanskeligt at efterleve, fordi en virksomheds produktionspris pga. f.eks. varierende indkøbspriser og transportomkostninger kan variere betydeligt på forskellige delmarkeder. En forhandler, der opererer på flere internationale markeder, og som i forbindelse med en markedsføringskampagne vil bruge samme rabatpris (i euro) overalt, kan forhindres i at gøre det, fordi den laveste prisnedsættelse, der skal til for at give en effekt på en del af markedet, f.eks. i Belgien, måske resulterer i salg med tab i Sydtyskland. Forbud mod salg med tab kan således modvirke selve hensigten med Kommissionens forslag til forordning om salgsfremmende foranstaltninger, som er at reducere fragmenteringen af det indre marked.

Afstemning

For: 31, imod: 53, hverken for eller imod: 7.

Følgende passager i sektionens udtalelse blev slettet efter indgivelse af ændringsforslag, der blev vedtaget af forsamlingen:

Punkt 6.2.1

"EØSU er enig i forordningens formål og sigte, nemlig at sikre det indre markeds gode funktion ved at afskaffe hindringer for fri bevægelighed for tjenesteydelser og fri etableringsret."

Afstemning

For: 39, imod: 40, hverken for eller imod: 6.

Punkt 6.6.2

"Anden bemærkning: EØSU er uenig i, at bevisbyrden skal påhvile dem, der anvender salgsfremmende foranstaltninger, som en generel og betingelsesløs forpligtelse, eftersom små og mellemstore virksomheder, som ikke besidder de økonomiske ressourcer til at føre langvarige retssager eller til at levere de i bilaget nævnte obligatoriske oplysninger, ofte hører til denne kategori. Mere konkret bør det overlades til dommerens skøn fra sag til sag at afgøre, hvem der skal have bevisbyrden."

Afstemning

For: 27, imod: 48, hverken for eller imod: 8.