Nr. C 138/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 6. 90 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 283/72 om uregel­
mæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af 
finansieringen af den fælles landbrugspolitik samt om oprettelse af et informationssystem på 
dette område 
KOM(90) 112 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 22. maj 1990) 
(90/C 138/04) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 
af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugs­
politik ('), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 
2048/88 (2), særlig artikel 8, stk. 3, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 
1676/85 af 11. juni 1985 om regningsenhedens værdi og 
om de omregningskurser, der skal anvendes i den fælles 
landbrugspolitik (5), senest ændret ved forordning (EØF) 
nr. 1636/87 (4), særlig artikel 2, stk. 4, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
og 
ud fra følgende betragtninger: 
Det er nødvendigt at ændre Rådets forordning (EØF) 
nr. 283/72 (5) for at harmonisere anvendelsen i medlems­
staterne og for at styrke bekæmpelsen af uregelmæssig­
heder på grundlag af erfaringen; 
de oplysninger, som medlemsstaterne skal fremsende til 
Kommissionen, bør kompletteres; 
(') EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13. 
O EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 1. 
(3) EFT nr. L 164 af 24. 6. 1985, s. 1. 
(4) EFT nr. L 153 af 13. 6. 1987, s. 1. 
(5) EFT nr. L 36 af 10. 2. 1972, s. 1. det er hensigtsmæssigt, at Kommissionen systematisk 
underrettes om de tilfælde, hvor der indledes retslig eller 
administrativ forfølgning med henblik på sanktioner over 
for personer, som formodes at have begået uregelmæs­
sigheder; det er ønskeligt at sikre systematiske oplys­
ninger om de foranstaltninger, som medlemsstaterne-
træffer for at sikre Fællesskabets økonomiske interesser; 
der bør foretages en præcisering af procedurerne mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen i de tilfælde, hvor det 
viser sig umuligt at geninddrive beløb, der er mistet som 
følge af uregelmæssigheder; 
i de tilfælde, hvor Kommissionen anmoder en medlems­
stat om at indlede administrative undersøgelser, er det 
nødvendigt, at den modtager fuldstændige oplysninger 
om forberedelsen af undersøgelsen og om dens resul­
tater; det bør fastlægges, hvilken kompetence der 
tilkommer tjenestemænd fra Kommissionen, som 
deltager i sådanne undersøgelser, og hvilken beviskraft 
deres konstateringer har; 
der bør åbnes mulighed for at godtgøre medlemsstaterne 
et vist beløb, som står i forhold til de geninddrevne 
beløb, for derved at tilskynde dem til at foretage under­
søgelser og geninddrive uretmæssigt udbetalte beløb; det 
vil også være rimeligt at åbne mulighed for et fælles­
skabsbidrag til retsomkostninger og til omkostninger, 
som direkte vedrører en retslig forfølgning; 
der bør foretages en forhøjelse af det minimumsbeløb, 
fra hvilket medlemsstaterne automatisk skal meddele 
uregelmæssigheder; minimumsbeløbet bør som undta­
gelse fra artikel 2, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1676/85 
fastlægges ved hjælp af en omregningskurs, der afspejler 
de økonomiske realiteter, således at der sikres en 
ensartet og sammenlignelig fremgangsmåde, som de 
berørte nationale myndigheder let kan anvende; 
7. 6. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 138/7 
det bør præciseres, at bestemmelserne i forordning 
(EØF) nr. 283/72 også finder anvendelse i de tilfælde, 
hvor en erhvervsdrivende skulle have betalt et beløb i 
forbindelse med EUGFL, men ikke har gjort dette som 
følge af en uregelmæssighed — 3) I artikel 4 indsættes ordene »konstaterede eller 
formodede« foran ordet »uregelmæssigheder«. 
4) Artikel 5 affattes således: 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
I forordning (EØF) nr. 283/72 foretages følgende 
ændringer: 
1) Artikel 1 affattes således: 
»Artikel 1 
De i denne forordning fastsatte forholdsregler 
vedrører alle udgifter afholdt af Den Europæiske 
Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garan­
tisektionen, i det følgende benævnt »fonden«. »Artikel 5 
1. I de første to måneder efter hvert kvartals 
udløb giver medlemsstaterne Kommissionen under­
retning og alle hensigtsmæssige oplysninger om: 
— retslig og administrativ forfølgning, der er 
indledt med henblik på tilbagebetaling af beløb, 
der uberettiget er udbetalt 
— foranstaltninger, der er truffet af medlemssta­
terne for at sikre Fællesskabets økonomiske 
interesser 
— retslig og administrativ forfølgning, der er 
indledt med henblik på sanktioner som følge af 
uregelmæssigheder. 
Denne forordning finder fortsat anvendelse på de 
tilfælde af uregelmæssigheder, der berører udgif­
terne for fonden, Udviklingssektionen, og som er 
blevet meddelt inden ikrafttrædelsen af Rådets 
forordning (EØF) nr. 4256/88 ('). 
0) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 25. 
2) I artikel 3 foretages følgende ændringer: 
a) i stk. 1 ændres »den første måned« til »de to 
første måneder« 
b) i stk. 2, andet led, indsættes: 
»i tilfælde, hvor der ikke er foretaget udbetaling, 
det beløb, som ville være tabtgået, hvis uregel­
mæssigheden ikke var blevet opdaget, undtagen 
fejltagelser eller simpel uagtsomhed fra de 
erhvervsdrivendes side, der er opdaget inden 
udbetaling, og som ikke giver anledning til admi­
nistrative eller retslige sanktioner« 2. Efter den i stk. 1 omhandlede tidsplan gives 
Kommissionen detaljeret underretning om: 
— forløbet af de i stk. 1 omhandlede sager 
— grundene til eventuel standsning af sager vedrø­
rende tilbagebetaling eller forfølgning; så vidt 
muligt underrettes Kommissionen, inden der 
træffes afgørelse 
— eventuel standsning af forfølgning 
— tilbagebetalingsbeløb, der er eller forventes 
opnået 
— grundene til, at der ikke eller kun delvis opnås 
tilbagebetaling af de skyldige beløb. 
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de rets­
lige eller administrative afgørelser, eller disses 
vigtigste bestanddele, vedrørende afslutning af de i 
stk. 1 omhandlede sager. 
c) sidst i stk. 2 indsættes: 
»— datoen og kilden for den første oplysning, 
som har givet anledning til formodning om 
en uregelmæssighed 
— datoen for uregelmæssighedens konstatering 
— i givet fald berørte de medlemsstater og 
tredjelande 
— angivelse af de implicerede fysiske og juri­
diske personer.« 3. Hvis der ikke eller kun delvis opnås tilbagebe­
taling, angiver medlemsstaterne i forbindelse med de 
i stk. 1 og 2 omhandlede meddelelser over for 
Kommissionen det ikke tilbagebetalte beløb, som 
efter deres mening bør bæres af Fællesskabet eller 
medlemsstaten. Oplysningerne bør være så detalje­
rede, at Kommissionen i overensstemmelse med 
artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70 kan 
træffe afgørelse om, hvem der skal bære de finan­
sielle følger.« 
Nr. C 138/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 6. 90 
5) Artikel 6 affattes således: 
»Artikel 6 
1. Skønner Kommissionen, at der i en eller flere 
medlemsstater er forekommet uregelmæssigheder 
eller forsømmelser, meddeler den dette til den eller 
de pågældende medlemsstater, som straks indleder 
en undersøgelse, i hvilken tjenestemænd fra 
Kommissionen kan deltage. 
Ved undersøgelse forstås i denne artikel enhver 
kontrol, efterprøvning og foranstaltning, der er 
iværksat af personale fra de nationale myndigheder 
under udøvelse af deres hverv med henblik på at 
påvise uregelmæssigheder. 
2. Medlemsstaten meddeler snarest Kommis­
sionen undersøgelsens konklusioner. 
Fremgår det af undersøgelsen, at der foreligger en 
uregelmæssighed, skal medlemsstaten underrette 
Kommissionen herom som omhandlet i artikel 3, 4 
og 5, og i givet fald de berørte medlemsstater efter 
artikel 4. 
3. Deltager der tjenestemænd fra Kommissionen i 
en undersøgelse, underrettes den pågældende 
medlemsstat herom. Medlemsstaten sender mindst 
en uge før undersøgelsen Kommissionen 
programmet for denne, medmindre der er tale om et 
hastetilfælde. 
4. Tjenestemænd fra Kommissionen, der deltager 
i en undersøgelse, skal have adgang til de samme 
lokaler og dokumenter som de nationale embeds­
mænd, der foretager undersøgelsen. 
5. En medlemsstats eller Kommissionens kompe­
tente instanser kan påberåbe sig de konstateringer, 
som Kommissionens tjenestemænd har gjort under 
undersøgelserne. Disse konstateringer kan ikke 
tillægges mindre værdi, fordi de ikke stammer fra 
nationale embedsmænd i den medlemsstat, hvor 
undersøgelsen har fundet sted.« 
6) Som artikel 6a indsættes: 
»Artikel 6a 
1. Efter anmodning fra medlemsstaten godtgør 
Fællesskaberne omkostninger ved undersøgelsen og 
geninddrivningen med 10 % af det inddrevne beløb 
på betingelse af, at medlemsstaten behørigt har underrettet Kommissionen efter artikel 3, 4 og 5, og 
at den har gennemført tilbagebetalingsproceduren 
hurtigst muligt. 
2. Hvis en medlemsstat efter udtrykkelig anmod­
ning fra Kommissionen indleder en retssag med 
henblik på tilbagebetaling af uberettiget udbetalte 
eller unddragne beløb, kan Kommissionen helt eller 
delvis godtgøre medlemsstaten retsomkostninger og 
andre omkostninger, der direkte vedrører sagen, 
mod forelæggelse af dokumentation, også selv om 
sagen ikke har givet det ønskede resultat. 
3. Hvis en retssag, der er blevet indledt efter 
anmodning fra Kommissionen, har givet det ønskede 
resultat, trækkes de beløb, der er givet som led i 
Fællesskabernes godtgørelse som omhandlet i stk. 1, 
fra de i stk. 2 omhandlede omkostninger. 
4. Bestemmelserne i stk. 1, 2 og 3 finder ikke 
anvendelse, hvis en medlemsstat skal bære de finan­
sielle følger af en uregelmæssighed på betingelserne i 
artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70.« 
7) I artikel 9 indsættes som stk. 2 og 3: 
»2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger må 
navnlig ikke meddeles andre personer end dem, der i 
medlemsstaterne eller i fællesskabsinstitutionerne i 
kraft af deres stilling er bemyndiget til at kende 
dem, medmindre den medlemsstat, som har afgivet 
dem, udtrykkeligt har indvilliget heri. 
3. Navne på fysiske og juridiske personer må kun 
videregives til en anden medlemsstat, hvis en sådan 
meddelelse kan være nyttig for at forebygge eller 
forfølge uregelmæssigheder eller for at påvise 
formodede uregelmæssigheder.« 
8) Artikel 10 affattes således: 
»Artikel 10 
I tilfælde af samfinansiering mellem fonden og en 
medlemsstat fordeles de tilbagebetalte beløb og de 
finansielle følger i forbindelse med ikke tilbagebe­
talte beløb mellem Fællesskabet og medlemsstaten i 
forhold til disses respektive udgifter.« 
9) Artikel 11 ændres således: 
a) i stk. 1 ændres »1 000 regningsenheder« til »4 000 
ECU« 
7. 6. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 138/9 
b) som stk. 2 indsættes: »Artikel 12 
Denne forordning anvendes tilsvarende i tilfælde, 
hvor et beløb, der skulle være krediteret fonden, er 
»2. Det i stk. 1 omhandlede beløb omregnes til blevet unddraget denne.« 
national valuta ved hjælp af de omregnings­
kurser, som offentliggøres i De Europæiske H) Artikel 13 ophæves. 
Fællesskabers Tidende, C-udgaven, og som gælder 
den første arbejdsdag i det år, hvor oplysningerne Artikel 2 
om uregelmæssighederne fremsendes.« ri- i-ir i-i r 
Denne torordning træder i kratt på tredjedagen etter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
10) Artikel 12 affattes således: gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 804/68 om den fælles 
markedsordning for mælk og mejeriprodukter 
KOM(90) 206 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 23. maj 1990) 
(90/C 138/05) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, 
særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om Told- og Statistiknomenklaturen og 
Den Fælles Toldtarif ('), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1251/90 (2), foreskriver for 
aromatiseret yoghurt en underopdeling på produkter i pulverform og produkter i anden form; 
Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 (J), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 3879/89 (4), 
indeholder ikke en sådan underopdeling for ikke-aromatiseret yoghurt; for at opnå en ensartet 
behandling af de to produkter bør forordningens artikel 1 derfor ændres; 
i henhold til artikel 7a, stk. 2, litra b), i forordning (EØF) nr. 804/68 kan der træffes særlige 
foranstaltninger med henblik på at øge mulighederne for afsætning af smør og skummetmælks­
pulver, der ikke har været gjort til genstand for opkøb af interventionsorganer eller støtte til 
privat oplagring; erfaringen viser imidlertid, at det i nævnte artikel 7a opstillede mål med 
hensyn til afsætning af disse produkter generelt ikke er afhængigt af, om der er ydet støtte til 
privat oplagring af produktet eller ej; den pågældende bestemmelse bør derfor ændres; 
(») EFT nr. L 256 af 7. 9. 1987, s. 1. 
O EFT nr. L 121 af 12. 5. 1990, s. 29. 
O EFT nr. L 148 af 28. 6. 1968, s. 13. 
O EFT nr. L 378 af 27. 12. 1989, s. 1.