A4-0184/97

Beslutning om Kommissionens henstilling om de overordnede retningslinjer for 1997 for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker (KOM(97)0168 - C4- 0190/97)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sin beslutning af 19. juni 1996 om Kommissionens henstilling om de overordnede oekonomiske retningslinjer for 1996 for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker ((EFT C 198 af 08.07.1996, s. 115.)),

- der henviser til Kommissionens henstilling om de overordnede oekonomiske retningslinjer for 1997 for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker (KOM(97)0168 - C4-0190/97),

- der henviser til Kommissionens oekonomiske aarsberetning for 1997 (KOM(97)0027 - C4-0078/97) og Europa-Parlamentets beslutning af 9. april 1997 herom ((Protokollen af denne dato, del II, punkt 8.)),

- der henviser til hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse (KOM(94)0700),

- der henviser til EF-traktaten, saerlig artikel 2, 3 A, 102 A og 103,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raads moeder i Torino den 29. marts 1996, i Firenze den 21.-22. juni 1996 og i Dublin den 13.-14. december 1996 samt den tale, kommissionsformand Santer holdt paa G7-konferencen om beskaeftigelse den 1. april 1996 i Lille, hvori bekaempelsen af arbejdsloesheden betegnedes som en prioriteret opgave,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og udtalelse fra Udvalget om Beskaeftigelse og Sociale Anliggender (A4-0184/97),

A. der henviser til, at arbejdsloeshedstallene ikke er gaaet vaesentligt tilbage, til trods for at der for 1997 og 1998 paaregnes en realvaekst i BNP paa 2,3% hhv. 2,8% og der hersker gunstige grundlaeggende betingelser paa udbudssiden, saasom fordelagtige eksport- og fortjenstmuligheder, moderate loenstigninger, god investeringsrentabilitet og lavere laaneomkostninger,

B. der henviser til, at de offentlige investeringer i forhold til BNP i perioden 1995-1997 er gaaet 0,3% tilbage og har naaet et historisk lavt niveau, og at de i 1997-1998 forventes at stagnere,

C. der henviser til, at mere vidtgaaende forslag til strukturreformer havde givet bedre forudsaetninger for at puste nyt liv i europaeisk oekonomi, og at Kommissionen i henstillingerne vedroerende strukturreformer kun naevner foranstaltninger som f.eks. reform af arbejdsmarkedet eller det indre markeds ufuldstaendige funktionsmaade,

D. der henviser til, at de stoerste hindringer for en staerk oekonomisk og beskaeftigelsesmaessig vaekst er manglen paa rentabilitet i forbindelse med industriinvesteringer, de omfattende produktionsomkostninger, de store skatteafgifter eller afgifter af skattelignende art og arbejdsmarkedets usmidighed,

E. der henviser til, at Den Europaeiske Union ikke er i stand til at bidrage til at modernisere de europaeiske infrastrukturer, og at EU's konkurrenceevne og vaekstperspektiver derfor forringes paa mellemlang sigt,

F. der henviser til, at europaeisk industris konkurrenceevne ogsaa afhaenger af teknologisk innovation, kvaliteten af den almene uddannelse og den erhvervsmaessig efter- og videreuddannelse samt transport- og telekommunikationsinfrastrukturer,

G. der henviser til, at enhver form for oekonomisk politik skal udformes under hensyntagen til den maalsaetning at naa frem til en ny udviklingsmodel som beskrevet i sidste kapitel i foernaevnte hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse,

1. kraever, at de overordnede retningslinjer omfatter en samordning af de oekonomiske politikker, jf. artikel 3 A i EF-traktaten, paa grundlag af et passende og fyldestgoerende policy-mix, som integrerer den oekonomiske politik, struktur-, finans-, penge- og indkomstpolitikken og sigter mod en mellemfristet budgetkonsolidering, der tager hoejde for de konjunkturelle grundbetingelser, og dermed skaber en sund ligevaegt mellem budgetunderskud og fremme af en beskaeftigelsesskabende vaekst;

2. beklager, at Kommissionen i sin henstilling noejes med at gentage de principper, hvorpaa konvergenskriterierne beror, dvs. pris- og valutakursstabilitet samt nedbringelse af de offentlige underskud; udtrykker dog tilfredshed med, at Kommissionen understreger behovet for en effektiv anvendelse af de offentlige midler, isaer med henblik at faa lagt stoerre vaegt paa produktive investeringer;

3. henleder opmaerksomheden paa, at Kommissionen i sin henstilling snarere henstiller individuelt til medlemsstaterne end peger hen imod en virkelig samordning af de oekonomiske politikker ud fra faelles maal, saaledes som de er fastlagt i EF-traktatens artikel 2;

4. understreger, at en fornuftigt maalrettet innovationspolitik er den mest lovende metode til sikring af en sund oekonomisk udvikling, og at strenge miljoenormer for fremstilling af varer og for varerne selv vil tilskynde til den oenskede innovation;

5. opfordrer Raadet til at optage en aktiv beskaeftigelsespolitik som naevnt i Det Europaeiske Raads afgoerelser fra Essen og Dublin i de overordnede retningslinjer for 1997 for den oekonomiske politik, saaledes at der via konkrete og samordnede foranstaltninger kan opnaas en varig forbedring af de noedvendige rammebetingelser for at sikre og skabe erhvervsarbejde;

6. kraever, at bekaempelsen af arbejdsloeshed integreres i samtlige politikker, og foreslaar, at et Raad bestaaende af oekonomi- og finansministrene samt arbejds- og socialministrene forelaegger Det Europaeiske Raad henstillinger, hvori det understreges, hvor vigtigt det er at sammenkoble medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske og beskaeftigelsespolitiske overordnede retningslinjer med hinanden, og at maalet er at naa et hoejt beskaeftigelsesniveau;

7. kraever, at de fleraarige beskaeftigelsesprogrammer tillaegges stoerre vaegt i de overordnede retningslinjer for de oekonomiske politikker med henblik paa konkret anvendelse og opfoelgning af disse henstillinger, for saa vidt angaar arbejdsmarkedet og beskaeftigelsen;

8. kraever, at der hurtigst muligt vedtages foranstaltninger til forbedring af kvalifikationer, efter- og videreuddannelse og til skabelse af nye jobs inden for miljoeomraadet, kultur og den sociale sektor i samarbejde med de ikke- statslige organisationer og sammenslutninger, samt at der gives mikrovirksomheder i EU bedre rammebetingelser som den vigtige beskaeftigelsesfaktor, de er;

9. er af den opfattelse, at mikrovirksomheder og smaa og mellemstore virksomheder (om noedvendigt i samarbejde med de lokale eller regionale myndigheder eller ikke-statslige organisationer) kan skabe mange nye arbejdspladser inden for en ny social oekonomi, navnlig inden for servicetilbud i den umiddelbare omkreds, saasom boernepasning og hjaelp i hjemmet samt tjenester, hvis formaal er at forbedre levevilkaarene som f.eks. sikkerhed og offentlig transport, og opgaver, som vedroerer kultur og fritid samt miljoe og naturbeskyttelse; understreger imidlertid, at der findes en raekke lovgivningsmaessige og administrative hindringer for et saadant serviceudbud;

10. opfordrer Kommissionen og Raadet til at traeffe de noedvendige foranstaltninger til genskabelse af tilliden med henblik paa at reducere forebyggende opsparing og herigennem fremme den interne efterspoergsel;

11. opfordrer Raadet til at overbevise medlemsstaterne og den private sektor om, at de skal skabe gunstige betingelser for foroegelse af saavel private som offentlige investeringer, og paapeger i den forbindelse, at det er noedvendigt at kortlaegge investeringskapaciteten;

12. opfordrer Raadet til at kraeve af medlemsstaterne, at de skal stille bevillinger til raadighed, som ikke regnes med ved beregningen af budgetunderskuddene, men er noedvendige til supplering af strukturfondsbevillingerne, saa Faellesskabet kan foere en politik, der bekaemper arbejdsloesheden og forbedrer den oekonomiske og sociale samhoerighed;

13. kraever oegede offentlige investeringer, der garanterer en social og oekonomisk rentabilitet - hvor der kan findes frem til saadanne investeringer - og som stimulerer de private investeringer, og understreger, at det er noedvendigt i de overordnede retningslinjer at tilstraebe en forstaerkning af Faellesskabets finansinstrumenter, saasom EIB, og indfoerelse af faellesskabslaan til finansiering af vigtige EF-investeringsprojekter og til finansiel stoette til navnlig SMV;

14. kraever, at Raadet efterkommer Europa-Parlamentets krav - som Kommissionen har tilsluttet sig - i forbindelse med de overordnede retningslinjer om, at de transeuropaeiske kommunikations-, transport-, energi- og miljoenet endelig realiseres og gennemfoeres aktivt, og at EU's finansieringsinstrumenter udnyttes og udbygges med henblik herpaa;

15. kraever navnlig foranstaltninger til stimulering og fremme af F& U ved hjaelp af passende skattelettelser, isaer for SMV, lettere adgang til og raadighed over risikovillig kapital for SMV, der arbejder inden for F& U-sektorerne, samt fremme af en praestationsdygtig forskningsinfrastruktur og et naert tvaernationalt samarbejde mellem virksomheder, hoejere laereanstalter og forskningsinstitutter, og kraever en forbedring af innovations- og rammebetingelserne for SMV, oprettelse af nye virksomheder og industrielle strukturer, ogsaa hvad angaar nye raastoffer og miljoeteknologi;

16. opfordrer Raadet til i de overordnede retningslinjer i hoejere grad at tage hensyn til medlemsstaternes indbyrdes oekonomiske afhaengighed, som er blevet et faktum i forbindelse med det indre markeds gennemfoerelse og i voksende grad begraenser rent nationale oekonomiske politikkers virkning; mener derfor, at der ubetinget maa goeres yderligere fremskridt hen imod staerkere komplementaritet mellem medlemsstaternes oekonomiske politikker for at opnaa synergivirkninger paa foelgende omraader, som er vigtige for Unionens fremtid:

- forbedring af de oekonomiske, sociale og administrative rammebetingelser for virksomheder, isaer de smaa og mellemstore virksomheder,

- tilskyndelse til innovation, forskning og teknologisk udvikling,

- tilpasning af undervisnings-, uddannelses- og videreuddannelsessystemerne til den moderne tids teknologiske og sociale aendringer,

- afkald paa social, miljoemaessig, monetaer og skattemaessig dumping, der er til skade for Faellesskabet;

17. understreger, at det er noedvendigt bedre at koordinere og afstemme de beskaeftigelsesmaessigt og oekonomisk relevante politikker via en udvidelse af den procedure, der er fastlagt i EF-traktatens artikel 103, navnlig hvad angaar Europa-Parlamentets staerke inddragelse, via en interinstitutionel aftale mellem Raadet, Kommissionen og Europa-Parlamentet;

18. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes parlamenter.