BERETNING FRA KOMMISSIONEN

OM UDVALGENES ARBEJDE I 2014

I henhold til artikel 10, stk. 2, i forordning (EU) nr. 182/2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (i det følgende benævnt "komitologiforordningen"), forelægger Kommissionen hermed den årlige beretning om udvalgenes arbejde i 2014.

Beretningen giver et overblik over udviklingen i komitologisystemet i 2014 og et sammendrag af udvalgsaktiviteterne. Den ledsages af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, som indeholder detaljerede statistikker om de enkelte udvalgs arbejde.

1. Overblik over udviklingen i komitologisystemet i 2014

1.1 Generel udvikling

Som beskrevet i beretningen fra 2013 blev alle procedurer i den "gamle" komitologiafgørelse – med undtagelse af forskriftsproceduren med kontrol (RPS) – automatisk tilpasset til de nye komitologiprocedurer, der er fastsat i komitologiforordningen.

I 2014 anvendte komitologiudvalgene derfor de procedurer, der er fastlagt i komitologiforordningen, dvs. rådgivningsproceduren (artikel 4) og undersøgelsesproceduren (artikel 5) samt forskriftsproceduren med kontrol, som er fastlagt ved artikel 5a i komitologiafgørelsen.

I overensstemmelse med den erklæring , der blev fremsat på tidspunktet for vedtagelsen af komitologiforordningen, om, at alle bestemmelser om forskriftsproceduren med kontrol i eksisterende basisretsakter ville blive tilpasset de kriterier, der er fastsat i traktaten, vedtog Kommissionen i 2013, efter at have gennemført en indledende undersøgelse i 2012, tre forslag om tilpasning af i alt 200 basisretsakter til TEUF's artikel 290 og 291. I begyndelsen af Kommissionens mandatperiode i november 2014 besluttede den i forbindelse med en gennemgang af verserende lovforslag at trække disse forslag tilbage for at afvente resultaterne af fremtidige drøftelser mellem institutionerne som led i den interinstitutionelle aftale om bedre regulering.

1.2. Udvikling i retspraksis

Med sin dom i sag C-427/12, Kommissionen mod Parlamentet og Rådet ("biocidsagen"), den 18. marts 2014 udtalte Domstolen sig for første gang i en sag om sondringen mellem delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. Med sin stævning i biocidsagen nedlagde Europa-Kommissionen påstand om annullation af en bestemmelse om vedtagelse af bestemmelser om de gebyrer, der skal erlægges til Det Europæiske Kemikalieagentur, ved gennemførelsesretsakter. Kommissionen fandt, at disse burde fastsættes ved delegerede retsakter. Domstolen afviste Kommissionens stævning som ugrundet. Selvom Domstolen ikke stillede spørgsmålstegn ved, at TEUF's artikel 290 og 291 har hver deres anvendelsesområde, anerkender den, at lovgiveren råder over en skønsmargen ved afgørelsen af, om Kommissionen skal tildeles en delegeret beføjelse i medfør af TEUF's artikel 290, stk. 1, eller en gennemførelsesbeføjelse i medfør af TEUF's artikel 291, stk. 2. Som følge heraf fandt Domstolen, at domstolskontrollen derfor er begrænset til åbenbare fejlskøn.

I sin dom af 15. oktober 2014 i sag C-65/13, Europa-Parlamentet mod Kommissionen (Euressagen), afviste Domstolen Parlamentets søgsmål med påstand om annullation af gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU, idet Domstolen fandt, at Kommissionen ikke havde overskredet sine gennemførelsesbeføjelser.



2. Aktivitetsoversigt

2.1. Antal udvalg og møder

Det er vigtigt at sondre mellem på den ene side komitologiudvalg og på den anden side andre enheder, især "ekspertgrupper", som Kommissionen selv har nedsat. Sidstnævnte leverer sagkundskab til Kommissionen til udformning og gennemførelse af politik og delegerede retsakter, medens komitologiudvalgene bistår Kommissionen med at udøve de gennemførelsesbeføjelser, som er tillagt den ved basisretsakter. Denne beretning vedrører alene komitologiudvalg. Antallet af aktive komitologiudvalg i perioden 1. januar 2014 til 1. januar 2015 er opgjort pr. aktivitetssektor (se tabel I). Tallene fra det foregående år (den 31. december 2013) er også medtaget for sammenligningens skyld. De forskellige afdelinger og sammensætninger tælles ikke separat, da disse tilhører et overordnet udvalg.

TABEL I — Antal udvalg i alt (2014/2015)

Politikområde 2014/15 2013 Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (AGRI) 18 20 Budget (BUDG) 2 2 Klima (CLIMA) 5 4 Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi (CNECT) 6 6 Økonomiske og Finansielle Anliggender (ECFIN) 1 2 Uddannelse og Kultur (EAC) 5 8 Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion (EMPL) 4 4 Energi (ENER) 15 18 Miljø (ENV) 31 33 Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) 1 1 Eurostat (ESTAT) 7 7 Finansiel Stabilitet, Finansielle Tjenesteydelser og Kapitalmarkedsunion (FISMA) 9 15 Sundhed og Fødevaresikkerhed (SANTE) 21 26 Humanitær Bistand og Civilbeskyttelse (ECHO) 2 3 Informationsteknologi (DIGIT) 1 1 Det Indre Marked, Erhvervspolitik, Iværksætteri og SMV’er (GROW) 44 33 Internationalt Samarbejde og Udvikling (DEVCO) 5 6 Retlige Anliggender og Forbrugere (JUST) 20 17 Maritime Anliggender og Fiskeri (MARE) 4 4 Migration og Indre Anliggender (HOME) 14 13 Mobilitet og Transport (MOVE) 30 32 Naboskabspolitik og Udvidelsesforhandlinger (NEAR) 3 4 Regionalpolitik og Bypolitik (REGIO) 1 2 Forskning og innovation (RTD) 5 8 Generalsekretariatet (SG) 3* 2* Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter (FPI) 4 4 Beskatning og Toldunion (TAXUD) 11 13 Handel (TRADE) 15 13 I ALT: 287 301

* Inklusive appeludvalget (af hensyn til komitologiregistret er appeludvalget registreret som et udvalg, som SG er ansvarlig for, men det forvaltes i praksis af den relevante tjenestegren).