4. 8. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 199/9 
Ændring til forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 3820/85 
om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden for vejtransport og af 
forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport 
KOM(89) 52 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen i henhold til E&F-Traktatens artikel 149, stk. 3, den 7. juni 1989) 
(89/C 199/17) 
Kommissionens forslag af 24. marts 1988, der er inde­
holdt i dokument KOM(88) 21, endelig udg., ændres 
hermed som følger: 
1. Artikel 1 affattes således: 
»Artikel 1 
Definitioner 
Artikel 1, nr. 4, i forordning (EØF) nr. 3820/85 
affattes således: 
— »uge«: et tidsrum af syv på hinanden følgende 
dage 
— »dag«: ethvert sammenhængende tidsrum på 24 
timer. 
I forbindelse med denne forordning begynder en uge 
på det tidspunkt, hvor en fører påbegynder kørslen 
efter den ugentlige hviletid.« 
2. Artikel 3, stk. 1, affattes således: 
»1. Køretiden inden for ethvert sammenhængende 
tidsrum på 24 timer, i det følgende benævnt »daglig 
køretid«, må ikke overstige ni timer. Den daglige 
køretid kan to gange inden for en uge sættes op til ti 
timer.« 
3. Artikel 5 affattes således: 
Hviletid 
Artikel 8 i forordning (EØF) nr. 3820/85 affattes 
således: 
»Artikel 8 
1. Inden for hvert sammenhængende tidsrum af 24 
timer skal føreren have en hviletid, i det følgende 
benævnt »daglig hviletid«, på mindst elleve sammen­
hængende timer. Denne daglige hviletid må højst tre 
gange inden for en uge nedsættes til mindst ni 
sammenhængende timer. Hver nedsættelse skal 
modsvares af en tilsvarende hviletid, der gives som 
erstatning herfor inden udgangen af den følgende uge. I de tilfælde, hvor hviletiden ikke nedsættes i henhold 
til første afsnit kan den inden for en dag opdeles i to 
eller tre adskilte perioder, hvoraf den ene periode skal 
være på mindst otte sammenhængende timer. I så fald 
udvides den daglige hviletid til tolv timer. 
2. Mellem to på hinanden følgende »daglige køre­
tider« skal der tages en »daglig hviletid« som 
beskrevet i stk. 1. 
3. Hvis der er mindst to førere i køretøjet, skal de 
begge have en hviletid på mindst otte sammenhæn­
gende timer inden for enhver periode på 30 timer. 
4. Inden udgangen af hver uge skal føreren have en 
hviletid, i det følgende benævnt »ugentlig hviletid«, på 
mindst 45 sammenhængende timer. Denne ugentlige 
hviletid kan nedsættes til mindst 36 timer, hvis den 
tages på køretøjets eller på førerens hjemsted, eller til 
mindst 24 sammenhængende timer, hvis den tages et 
andet sted. For enhver afkortelse gives en tilsvarende 
hviletid, som skal tages samlet inden udgangen af den 
følgende uge. 
5. For så vidt angår international personbefordring 
bortset fra rutekørsel kan den ugentlige hviletid over­
føres til den uge, der følger efter den uge, i hvilken 
hviletiden er indtjent, og den kan enten tages i forbin­
delse med eller umiddelbart efter denne anden uges 
ugentlige hviletid. 
Medlemsstaterne kan lade det foregående afsnit finde 
anvendelse på anden indenlandsk personbefordring 
end rutekørsel. 
6. Hviletid, der tages som kompensation for 
nedsættelse af daglig og/eller ugentlig hviletid, skal 
tages sammen med et andet hvil på mindst otte timer 
og skal på anmodning af den pågældende fører 
tillades afholdt på køretøjets eller førerens hjemsted. 
7. De timer i dagen, der ikke kan betragtes som 
»daglig køretid«, »obligatorisk kørselsafbrydelse« eller 
Nr. C 199/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 8. 89 
»daglig hviletid«, kan ikke anvendes som køretid eller »Artikel 9 
hviletid en senere dag. 
8. Daglig hviletid kan holdes i køretøjet, hvis dette Kommissionen indleder en undersøgelse af mulig-
er udstyret med en soveplads og holder stille, hvis heden for ! rfren™den « nå frem « en arbejdstidsord-
varmeanlægget ikke udsætter føreren for nogen fare, T*£S? v Z°« ^stemteJlønfyste^cr- Senest 
og hvis der ikke er nogen bedre faciliteter til rådighed ?cn M december 1989 aflægger den beretning herom 
inden for en rimelig afstand.« for Rådet °S ^mentet.« 
4. Artikel 9 affattes således: 5. Artikel 9 bliver artikel 10. 
Ændring af forslag til Rådets direktiv (EØF) om standardkontrolprocedurer for gennemførelsen 
af forordning (EØF) nr. 3820/85 om harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område 
inden for vejtransport og af forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for 
vejtransport 
KOM(89) 52 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen i henhold til E&F-Traktatens artikel 149, stk. 3, den 7. juni 1989) 
(89/C 199/18) 
Kommissionens forslag af 24. marts 1988, der er indeholdt i dokument KOM(88) 21 endelig 
udg., ændres hermed som følger: 
1. Artikel 3, stk. 3, affattes således: 
»3. Kontrollen skal udføres som vejkontrol, på virksomhedernes hjemsted og ved syn hos 
statens bilinspektion.« 
2. Artikel 3, stk. 6, affattes således: 
»6. Kontrollen på virksomhedernes hjemsted skal i henhold til nærværende direktiv 
omfatte undersøgelse af kørselsoversigter, tidligere arbejdsplaner og lønningsafregninger. 
Kontrollen i forbindelse med syn hos statens bilinspektion skal udføres i overensstemmelse 
med de samme krav, der stilles i forbindelse med vejkontrol på virksomhedernes hjemsted. 
I henhold til artikel 15 i forordning (EØF) nr. 3820/85 skal tilsynsmyndigheden også 
kontrollere de fremtidige arbejdsplaner.«