Nr. C 71/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 3. 89 
Udtalelse om forslaget til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 797/ 
85 for så vidt angår ekstensivering af produktionen 
(89/C 71/02) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 27. december 1988, under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde blev ved ØSU's beslutning overdraget Walter Luchetti som hoved­
ordfører. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 262. plenarforsamling, den 25. januar 1989 
uden stemmer mod, mens 1 stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
ØSU godkender Kommissionens forslag om at udsætte anvendelsen af ordningen for ekstensi­
vering af landbrugsproduktionen til den 31. december 1989. Dette skulle give medlemsstaterne 
mulighed for — på grundlag af de erfaringer, der i 1989 indhøstes via regionale eller lokale 
pilotprojekter — at få vedtaget de tekniske og administrative procedurer, der er nødvendige 
for at iværksætte de foranstaltninger, der er fastsat i forordningerne om forbedring af 
landbrugsstrukturernes effektivitet og nedlæggelse af agerjord. 
Bryssel, den 25. januar 1989. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslaget til Rådets direktiv om EF-statsborgeres valgret til kommunevalg i den 
medlemsstat, hvor de har bopæl i1) 
(89/C 71/03) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 8. juli 1988 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for social-, familie-, uddannelses- og 
kulturspørgsmål, som udpegede Enrico Vercellino til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 12. januar 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 262. plenarforsamling, mødet den 25. januar, 
med 126 stemmer for, 4 imod og 9 hverken for eller imod følgende udtalelse. 
ØSU godkender Kommissionens direktivforslag under 
forbehold af følgende bemærkninger og forslag, som 
fremsættes med det ene formål at lette forslagets vedta­
gelse og iværksættelse på basis af de hidtidige indhøste­
de erfaringer på dette felt i nogle medlemsstater og 
under hensyntagen til de gennemførelsesvilkår og van­
skeligheder, som nogle medlemsstater måtte støde på. 
Som bilag til udtalelsen vedlægges en oversigt over 
0) EFT nr. C 246 af 20. 9. 1988, s. 3. situationen omkring valgret til kommunevalg i med­
lemsstaterne. 
1. Vurdering og generelle bemærkninger 
1.1. Spørgsmålets aktualitet og betydning 
Kommissionen fremlægger sit direktivforslag efter lang­
varige undersøgelser og forberedelser; det har til formål 
at give statsborgere fra andre medlemsstater, som er 
bosiddende i en anden stat end oprindelsesstaten, ad­
gang til at deltage i kommunevalg. 
20. 3. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 71/3 
Denne tanke figurerede allerede i EF's handlingspro­
gram om migrantarbejdere og deres familier, som går 
tilbage til 1976 (EFT nr. C 34 af 14. 12. 1976). Tanken 
var inspireret af Ministerrådets konstatering i forbindel­
se med vedtagelsen af forordning (EØF) nr. 1612/68 af 
15. november 1968 (EFT nr. L 257 af 19. 10. 1968), at 
»retten til fri bevægelighed forudsætter, for at den 
objektivt set kan udøves ..., at der sikres ligestilling, 
faktisk som retligt, ... med henblik på ... integration i 
modtagerlandets miljø«. 
Det foreliggende direktiv er derfor ikke blot en foran­
staltning, som er blevet nødvendig for at give millioner 
af borgere, som har bosat sig i en anden medlemsstat, 
adgang til at udøve denne ret, som de i dag ikke ville 
have mulighed for, men udgør også konkretiseringen 
af et tilsagn, som man gav for længe siden; direktivet 
vil i høj grad medvirke til: 
— at overvinde de endnu eksisterende hindringer for 
fri bevægelighed for borgere og til skabelse af et 
stort europæisk fællesskab uden indre grænser, 
— at gennemføre det store enhedsmarked inden udgan­
gen af 1992, samt føre til opbygningen af »Borgernes 
Europa«, 
— at fremme overholdelse og fuld udøvelse af de demo­
kratiske rettigheder, som er nedfældet i Fællesakten, 
— og mere generelt at sørge for udvidelse af borgernes 
og befolkningernes aktive deltagelse og for en hurti­
gere og mere velafbalanceret udvikling samt økono­
miske, sociale, demokratiske og kulturelle frem­
skridt i EF og de enkelte medlemsstater. 
1.2. Direktivets værdi og retsgrundlag 
ØSU, som allerede for nogle år siden gik ind for at 
anerkende og garantere udøvelsen af denne ret, udtryk­
ker tilfredshed med, at Kommissionen sætter ind på at 
få løst dette komplekse og ømtålelige spørgsmål. Det 
bekræfter, at Kommissionen er kompetent til at behand­
le sagen og er enig i det forelagte direktivforslags hoved­
retningslinjer, hovedmålsætninger og retsgrundlag 
(traktatens artikel 235, 3c og 8A); ØSU mener tillige, 
at direktivforslaget bør vedtages og iværksættes snarest 
og under alle omstændigheder inden 1992. 
1.3. Drøftelser, undersøgelser og erfaringer i Europa 
— ØSU's og Europa-Parlamentets bidrag 
ØSU udtrykker over for Kommissionen stor tilfredshed 
med, at det foreslåede instrument tager højde for og 
bygger på debatten i Europa samt på allerede indhøste­
de konkrete erfaringer i visse lande, på de krav og 
anmodninger, som blev fremsat gentagne gange i 
70'erne og 80'erne fra forskelligt hold, herunder politi­ske organisationer og arbejdsmarkedsparterne, samt 
ikke mindst af Europa-Parlamentet (juni 1983 — maj 
og november 1985 — december 1987) og af Det økono­
miske og sociale Udvalg. 
Ved disse lejligheder gik ØSU ind for et mindsteophold 
på 5 år som betingelse for at kunne udøve valgret i en 
anden medlemsstat (ØSU's udtalelse CES 984/84 af 
25. oktober 1984 og udtalelse CES 470/85 af 29. maj 
1985) ligesom det understregede, at »den økonomiske 
teori (fri bevægelighed for kapital og varer) bør følges 
op af juridisk og socio-politisk hensyntagen til EF-
borgerne« (udtalelse CES 213/88 af 25. februar 1988). 
1.4. Status og de første erfaringer 
Bidragene og erfaringerne fra visse medlemsstater 
(Nederlandene, Danmark og Irland), som allerede har 
givet statsborgere fra andre medlemsstater valgret til 
kommunevalg samt udvidet denne ret til tredjelande, er 
meget værdifulde; resultaterne har været positive og 
opmuntrende. 
Det fremgår af en første statusopgørelse, at der består 
vanskeligheder og problemer, men det fremgår også, at 
denne foranstaltning er både nyttig og gennemførlig; 
desuden skal det bl.a. nævnes, at 
— immigranters deltagelse i kommunevalg hidtil har 
bidraget ikke blot til at integrere dem bedre i lokal­
samfundene, men også til at øge instansernes, orga­
nisationernes og vælgergruppernes forståelse for im­
migranternes problemer og vanskeligheder, 
— for at nå sådanne resultater er det ikke blot påkræ­
vet at forberede direktivets og nationale gennemfø­
relsesbestemmelsers iværksættelse omhyggeligt, 
men også nødvendigt at tage størst mulig hensyn til 
specielle forhold og eventuelle vanskeligheder på 
lokalt og nationalt plan og bl.a. træffe passende 
foranstaltninger i henseende til information, organi­
sation og administration, 
— det er nødvendigt og overmåde nyttigt med ledsage­
foranstaltninger samt opbakning fra medierne, så 
der kan tilvejebringes gunstige betingelser for et 
mere aktivt samarbejde, solidaritet og medvirken af 
forskellige nationaliteter, folkeslag og kulturer i det 
kommunale, sociale og demokratiske liv i EF og 
medlemsstaterne. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Frit valg, men ikke stemmepligt eller ret til at 
stemme to steder 
ØSU tilslutter sig fuldt ud den grundlæggende del af 
direktivet, hvor det i juridisk og socio-politisk henseen-
Nr. C 71/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 3. 89 
de hedder, at valgret til kommunevalg i medlemsstaten 
eller på bopælsstedet er en umistelig ret og en mulighed, 
som gives borgeren, men ikke en pligt eller et påbud 
(under fuld iagttagelse af de pligter, som skyldes lovgiv­
ning og nationale og lokale bestemmelser i bopælslan­
det); desuden nedfældes det, at valgret til komunalvalg 
ikke må udøves samtidig i to forskellige kommuner og 
stater. 
2.2. Absolut prioritering af hurtig gennemførelse af 
direktivet 
ØSU understreger på det kraftigste, at det er yderst 
vigtigt og en topprioriteret opgave af få direktivet om 
valgret til kommunevalg vedtaget og iværksat inden 
1992. Uden at undervurdere betydningen af de proble­
mer, som ligger til grund for visse af forslagets bestem­
melser, og ud fra den betragtning, at disse som hovedre­
gel kun giver medlemsstaterne visse muligheder (men 
ikke indeholder forpligtelser) stiller ØSU sig imidlertid 
uforstående over for visse aspekter, betingelser, frister 
og frivillige undtagelser, som er nedfældet i nogle artik­
ler samt i midlertidige og afsluttende bestemmelser. 
ØSU henstiller derfor, at der tages størst muligt hensyn 
til de efterfølgende bemærkninger og henstillinger med 
henblik på at forbedre direktivet (uden at dette dog må 
forsinkes) på de punkter, hvor det er muligt hurtigt at 
opnå tilslutning fra medlemsstaterne og Rådet. De øvri­
ge ændringer bør eventuelt indføjes senere eller tages i 
betragtning i medlemsstaterne, om muligt forud for 
direktivets endelige ikrafttræden eller i løbet af første 
fase af dets gennemførelse. 
2.3. Tilpasning af national lovgivning 
En af de foranstaltninger, som bør træffes hurtigst 
muligt med det formål at sikre et frit valg med hensyn 
til kommunal stemmeret, består i tilpasning til direkti­
vets ånd og bogstav af en del af gældende valglovgivning 
og valgregler i nogle lande, bl.a. i dem, som forbyder 
deres statsborgere at stemme i en anden medlemsstat. 
Fristen for direktivets ikrafttræden levner medlemssta­
terne tid nok til at ændre de artikler i forfatningerne, 
som er uforenelige med direktivet. Skulle fristen allige­
vel være for kort, kan princippet om, at fællesskabsret­
ten går forud for national ret, herunder forfatningen, 
hvilket princip bl.a. er bekræftet af Domstolen, gøre en 
midlertidig tilpasning berettiget. En sådan tilpasning, 
som vil gøre EF's og medlemsstaternes interesser forene­
lige, vil gøre det muligt at se bort fra forfatninger, som 
ikke er ændret, og at gennemføre direktivet inden for de foreskrevne frister på basis af dommen Internationale 
Handelsgesellschaft, hvori det præciseres, at »en fælles-
skabsakts gyldighed eller virkning i en medlemsstat 
ikke« påvirkes »af, at det gøres gældende, at den kræn­
ker grundsætningerne i en national forfatningsstruk-
tur« i}) samt Costa/Enel-dommen (2), der blev bekræftet 
i 1978 ved principdommen »Simmenthal« (3). 
2.4. Opholdets varighed 
ØSU tilslutter sig, at udøvelse af stemmeret gøres betin­
get af, at den pågældende har haft bopæl i værtslandet 
i et tidsrum, der ikke må overstige en kommunalbesty­
relses valgperiode. For at undgå divergerende og misfor­
ståede fortolkninger ved beregningen af det minimums-
ophold, som er påkrævet for at kunne blive optaget på 
valglisten, mener ØSU imidlertid, at det vil være nyttigt 
i andet afsnit i artikel 4 at præcisere, at uafbrudt ophold 
kan bevidnes ved enhver sædvanlig eller anerkendt pro­
cedure eller attest i bopælslandet; man bør også medreg­
ne opholdsperioden forud for direktivets ikrafttræden; 
opholdets samlede længde påvirkes ikke af midlertidige 
eller længerevarende fravær, som ikke indebærer bo-
pælsændring. 
2.5. Valgbarhed 
I henhold til direktivets artikel 8 opnår en EF-statsbor-
ger valgbarhed efter en opholdsperiode, der er dobbelt 
så lang som den, der kræves for at erhverve valgret til 
kommunevalg. ØSU mener — på grundlag af erfaringer 
og undersøgelser fra forskellige lande — at denne for­
længelse komplicerer proceduren unødigt, og at perio­
den kan forkortes til én mandatperiodes varighed, på 
lige for med betingelsen for at opnå stemmeret. Herved 
undgås det også, at reglerne ikke går for hårdt ud over 
dem, som skifter bopæl fra et land til et andet, ligesom 
det undgås at lægge hindringer i vejen for den frie 
bevægelighed for personer; varigheden af et mandat 
forekommer endvidere at være fuldt tilstrækkelig til at 
integrere sig i en kommune og få kendskab til hovedpro-
(*) Dom af 17. december 1970; sag 11/70, Sml. 1970, s. 235. 
(2) Dom af 15. juli 1964; sag 6/64, Sml. 1954-1964, s. 531. 
(3) Dom af 9. marts 1978; sag 106-77, Sml. 1978, s. 629. I denne 
dom præciseres det: »At den nationale dommer, der inden for 
sin kompetence har til opgave at anvende fællesskabsrettens 
bestemmelser, har pligt til at sikre disse reglers fulde virkning, 
idet han i påkommende tilfælde af egen drift skal undlade at 
anvende en modstridende — selv nyere — bestemmelse i 
national lovgivning, uden at han behøver anmode om eller 
afvente en forudgående ophævelse af denne bestemmelse ad 
lovgivningsvejen eller ved noget andet forfatningsmæssigt 
middel.« 
20. 3. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 71/5 
blemerne. Desuden anses valgbarhed som hovedregel 
for at være en følge af valgret. Hvis der kræves et 
mindsteophold på et tidsrum svarende til to valgperio­
der som betingelse for at opnå valgbarhed, risikerer man 
desuden at komplicere arbejdet for de administrationer, 
som skal ajourføre valglisterne. 
2.6. Kommunale hverv og indirekte valg 
Uanset direktivets og gældende national lovgivnings 
nuværende indhold tilrådes det at se nøje på muligheden 
for, at statsborgere fra andre lande, der vælges til kom­
munalbestyrelsesmedlemmer i det land, hvor de har 
bopæl, kan få adgang til kommunale eller andre hverv 
af anden grad og på hvilke betingelser, ikke mindst i 
de lande, hvor de ikke har denne ret eller risikerer ikke 
at kunne benytte sig af den. På dette felt kan man med 
fordel støtte sig til erfaringerne fra de lande, hvor 
sådanne restriktioner ikke findes. 
2.7. Muligheden for at udsætte direktivets gennemfø­
relse 
ØSU mener, at mulighederne for at udsætte direktivets 
gennemførelse og de begrænsninger, som omtales i 
artikel 11 og 12, bør benyttes meget varsomt og kun i 
sjældne tilfælde, idet de vil kunne forsinke direktivets 
gennemførelse i årevis. 
Med hensyn til frivillig udsættelse af direktivets 
gennemførelse under henvisning til antallet af statsbor­
gere fra andre medlemsstater i forhold til landets samle­
de befolkning (artikel 11) bør der også tages hensyn til 
antallet af statsborgere fra andre medlemsstater, som 
har stemmeret (i henhold til reglen om mindsteophold), 
og som vælger at stemme i bopælsstaten og -kommu­
nen, set i forhold til det antal statsborgere fra bopæls­
staten, som er optaget på valglisterne. Desuden bør 
den nuværende formulering af artiklen tages op til ny 
behandling, fordi den er for vag; der fastsættes nemlig 
ingen tidsmæssig grænse for den foreslåede undtagelse, 
hvilket kan føre til forskelsbehandling mellem medlems­
stater og mellem EF-statsborgere. 
2.8. Begrænsning af antallet af kommunalbestyrelses­
medlemmer 
Med hensyn til begrænsningen af antallet af kommunal­
bestyrelsesmedlemmer fra andre medlemsstater 
(artikel 12) henstilles det at tage i betragtning, at denne 
bestemmelse også vil gå ud over de af landets egne 
statsborgere, der måtte ønske at stemme på kandidater 
fra andre medlemsstater, hvilket ville være en overtræ­
delse af allerede eksisterende regler. Man bør også 
huske på, at i de lande, hvor valg af kommunalbestyrel­
sesmedlemmer omfatter indirekte valg af parlaments­medlemmer, kan anvendelse af artikel 12 føre til over­
trædelse af artikel 3 i den protokol, der er vedføjet den 
europæiske menneskerettighedskonvention som bilag. 
Endelig bemærkes det, at kumulativ anvendelse af arti­
kel 11 og 12 kan føre til en alt for stor forsinkelse 
af direktivets gennemførelse, som sammen med den 
treårige frist for direktivets ikrafttræden risikerer at 
overstige 25 år. 
2.9. Rapport om anvendelse af direktivets bestemmelse 
Sektionen mener, at den rapport, der omtales i 
artikel 13 i forslaget, ligeledes bør tilstilles ØSU. 
3. Afsluttende betragtninger 
Samtidig med udstedelsen og iværksættelsen af direkti­
vet om kommunal stemmeret opfordrer ØSU Kommis­
sionen og medlemsstaterne til at tage initiativer til at 
finde en snarlig løsning på en række andre beslægtede 
problemer af generel og særlig karakter, som fortsat 
henstår uløste, og som har tilknytning til problematik­
ken omkring samt fremtidsigterne for stemmeretten i 
EF, EF-valg samt konkretiseringen af Borgernes Europa. 
3.1. Borgernes Europa 
Det foreslås, at man for hurtigere at nå frem til en 
løsning ser nærmere på vigtige spørgsmål såsom EF-
statsborgeres deltagelse i valg på andre niveauer (kanto­
ner, provinser, regioner osv.), skabelse af et EF-statsbor-
gerskab, der skal være veldefineret og uden tilknytning 
til nationalitet, samt passende juridisk konkretisering 
af Traktatens artikel 138, som omhandler en ensartet 
fremgangsmåde for valg til Europa-Parlamentet byg­
gende på aktiv og passiv stemmeret til EF-valg i bopæls­
landet. 
3.2. Familiemedlemmer, flygtninge og statsløse 
Andre problemer, som melder sig, og som bør behandles 
i denne forbindelse, er spørgsmål vedrørende udvidelse 
af den kommunale stemmeret til familiemedlemmer, 
slægtninge i opstigende linje og efterkommere i lige 
linje, som der består forsørgerpligt overfor (i overens­
stemmelse med definitionerne herpå i artikel 10 i forord­
ning (EØF) nr. 1612/68), samt flygtninge og statsløse 
med bopæl i medlemsstaterne. 
3.3. Borgere fra tredjelande 
De usikre civile og retlige forhold for talrige borgere 
og immigranter fra tredjelande har altid været og vil i 
Borgernes Europa altid være et højaktuelt emne. På 
Nr. C 71/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 3. 89 
basis af bemærkningerne i pkt. 1.4 i denne udtalelse 
anses det for passende, af hensyn til konsekvent behand­
ling og for ikke at fremhæve marginaliseringer, delinger 
og spændinger mellem borgere og arbejdstagere fra 
forskellige nationaliteter, at henstille til Kommissionen, 
Rådet og medlemsstaterne, at de ser nærmere på mu­
lighederne for på et tidspunkt og i lyset af de eksiste­rende forhold i visse lande også at give statsborgere fra 
tredjelande kommunal valgret (*) i de lande, hvor dette 
endnu ikke er tilfældet. 
i1) Europa-Parlamentet har allerede indtaget en tilsvarende hold­
ning, idet det henstiller, at også statsborgere fra disse lande 
får stemmeret til kommunalvalg (EFT nr. C 13 af 18. 1. 1988). 
Bryssel, den 25. januar 1989. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 1 
Reglerne for valgret til kommunevalg i medlemsstaterne 
I. Lande, hvor alle udlændinge har valgret: 
1. Danmark 
A: Danskere med bopæl i udlandet mister retten til at stemme ved kommunalvalg i Danmark. 
B: Alle udlændinge med bopæl i Danmark har haft valgret ved kommunalvalg i Danmark siden 1981. 
2. Irland 
A: Irere med bopæl i udlandet mister retten til at stemme ved kommunalvalg i Irland. 
B: Alle udlændinge med bopæl i Irland har valgret ved kommunalvalg i Irland. 
3. Nederlandene 
A: Nederlændinge med bopæl i udlandet mister retten til at stemme ved kommunalvalg i Nederlandene. 
B: Alle udlændinge med bopæl i Nederlandene har haft valgret ved kommunalvalg i Nederlandene siden 
1983. 
II. Lande, hvor valgret tildeles visse grupper udlændinge: 
1. Det Forenede Kongerige 
A: Briter med bopæl i udlandet mister retten til at stemme ved kommunalvalg i Det Forenede Kongerige. 
B: Kun irere og statsborgere fra Commonwealth-landene har valgret ved kommunalvalg i Det Forenede 
Kongerige. 
2. Portugal 
A: Portugisere med bopæl i udlandet mister retten til at stemme ved kommunalvalg i Portugal. 
B: Udlændinge med bopæl i Portugal har ikke valgret ved kommunalvalg, da denne ret i forfatningen 
forbeholdes landets egne statsborgere (der gælder særlige regler for statsborgere fra portugisisk talende 
lande, forudsat der hersker gensidighed). 
20. 3. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 71/7 
III. Lande, hvor udlændinge ikke har valgret: 
1. Belgien 
A: Belgiere med bopæl i udlandet mister retten til at stemme ved kommunalvalg i Belgien. 
B: Udlændinge i Belgien har ikke valgret ved kommunalvalg i Belgien, da forfatningen kun tilkender landets 
egne statsborgere denne ret. 
2. Tyskland 
A: Tyskere med bopæl i udlandet mister retten til at stemme ved kommunalvalg i Tyskland. 
B: Udlændinge i Tyskland har ikke valgret ved kommunalvalg i Tyskland, da grundloven forbeholder 
»folket«, fortolket som det tyske folk, denne ret. 
3. Grækenland 
A: Grækere bevarer deres valgret ved kommunalvalg, forudsat de vender hjem for at stemme. 
B: Udlændinge i Grækenland har ikke valgret ved kommunalvalg i Grækenland, da forfatningen forbeholder 
landets egne statsborgere denne ret. 
4. Spanien 
A: Spaniere med bopæl i udlandet bevarer retten til at stemme ved kommunalvalg i Spanien og har også 
ret til at stemme pr. brev eller ved fuldmagt. 
B: Udlændinge i Spanien har ikke valgret ved kommunalvalg i Spanien; forfatningen hjemler mulighed for 
at tilkende udlændinge denne ret ved lov, hvis der er tale om gensidighed. 
5. Frankrig 
A: Franskmænd med bopæl.i udlandet bevarer retten til at stemme ved kommunalvalg i Frankrig og kan 
også stemme ved fuldmagt. 
B: Udlændinge i Frankrig har ikke valgret ved kommunalvalg i Frankrig, da denne ret i forfatningen 
forbeholdes landets egne statsborgere. 
6. Ital len 
A: Italienere bevarer deres valgret ved kommunalvalg i Italien, hvis de vender hjem for at stemme. 
B: Udlændinge i Italien har ikke valgret ved kommunalvalg i Italien, da forfatningen forbeholder landets 
egne statsborgere denne ret. 
7. Luxembourg 
A: Luxembourgere med bopæl i udlandet mister retten til at stemme ved kommunalvalg i Luxembourg. 
B: Udlændinge i Luxembourg har ikke valgret ved kommunalvalg i Luxembourg, da denne ret i forfatningen 
forbeholdes landets egne statsborgere. 
Gældende bestemmelser i de lande, hvor alle udlændinge har valgret: 
1. Danmark 
Betingelser (valgret og valgbarhed): 
— være fyldt 18 år, 
— have bopæl i kommunen, 
— have haft bopæl i Danmark i de sidste tre år forud for det pågældende valg. 
Nr. C 71/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 3. 89 
2. Irland 
Betingelser (valgret og valgbarhed): 
— være fyldt 18 år, 
— have bopæl i kommunen, 
— have været bosiddende i Irland i 6 måneder forud for det pågældende valg. 
3. Nederlandene 
Betingelser (valgret og valgbarhed): 
— være fyldt 18 år, 
— have bopæl i kommunen, 
— i retlig henseende have været bosiddende i Nederlandene i mindst 5 år forud for det pågældende valg. 
BILAG 2 
Forkastet ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag, som blev støttet af over en fjerdedel af de afgivne stemmer, blev forkastet under 
forhandlingerne. 
Der tilføjes følgende nye punkt 2.3: 
»Der opstår imidlertid et særligt gennemførelsesproblem i de medlemsstater, hvor der bor specielt mange 
udlændinge, som er statsborgere i andre EF-lande, da valgbarhedsretten kan føre til, at udenlandske statsborge­
re kommer til at stå i spidsen for en kommunes ledelse. Luxembourg, hvor over 27% af befolkningen er 
udenlandske statsborgere, og hvor tallet i nogle kommuner sågar overstiger 50%, er et lysende eksempel på 
dette problem. 
Derfor bør der i sådanne tilfælde hjemles mulighed for gradvis tilpasning af valgloven, f.eks. ved, at man 
som mellemstation benytter en særskilt rådgivende forsamling af udenlandske repræsentanter på lokalt plan.« 
Begrundelse 
Ændringsforslaget taler for sig selv. 
Resultat af afstemningen 
34 stemte for, 75 stemte imod, 20 stemte hverken for eller imod.