Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om generelle bestemmelser om strukturfondene (98/C 176/01) KOM(98) 131 endelig udg. - 98/0090(AVC)

(Forelagt af Kommissionen den 19. marts 1998)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 D,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge traktatens artikel 130 A skal Fællesskabet udvikle og fortsætte sin indsats for at styrke sin økonomiske og sociale samhørighed, og det skal navnlig stræbe efter at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen i de mindst begunstigede områder, herunder landdistrikterne, og i artikel 130 B er det fastsat, at Fællesskabet støtter denne virkeliggørelse med den virksomhed, som det udøver gennem strukturfondene. Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og andre eksisterende finansielle instrumenter;

(2) i henhold til artikel 19 i Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24. juni 1988 om strukturfondenes opgaver og effektivitet samt om samordningen af deres interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 3193/94 (2), skal Rådet på forslag af Kommissionen senest den 31. december 1999 på ny gennemgå den pågældende forordning; for at gøre EF-bestemmelserne mere gennemsigtige bør bestemmelserne om strukturfondene samles i en enkelt forordning, og forordning (EØF) nr. 2052/88 og Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 3193/94, bør derfor ophæves;

(3) i medfør af artikel 5 i protokol nr. 6 til akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse om særlige bestemmelser for mål nr. 6 inden for rammerne af strukturfondene i Finland og Sverige bør protokollen tages op til fornyet behandling samtidig med forordning (EØF) nr. 2052/88 inden udløbet af 1999;

(4) med henblik på at styrke koncentrationen og forenkle strukturfondenes indsats bør antallet af prioriterede mål begrænses i forhold til forordning (EØF) nr. 2052/88; disse mål bør defineres som udvikling og strukturtilpasning i regioner med udviklingsefterslæb, økonomisk og social omstilling i områder med strukturproblemer og tilpasning og modernisering af uddannelses-, erhvervsuddannelses- og beskæftigelsespolitikker og -systemer;

(5) med bestræbelserne på at styrke den økonomiske og sociale samhørighed gennem strukturfondene søger Fællesskabet også at fremme en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig erhvervsudvikling, en høj grad af konkurrenceevne navnlig for små og mellemstore virksomheder, en høj grad af beskæftigelse, lige muligheder for mænd og kvinder og en høj grad af beskyttelse og forbedring af miljøet; indsatsen bør bidrage til at fjerne uligheder mellem og fremme lige muligheder for mænd og kvinder, og den bør indføje kravene til miljøbeskyttelse i defineringen og gennemførelsen af strukturfondenes aktioner;

(6) Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) bidrager især til at gennemføre målet vedrørende udvikling og strukturtilpasning i regioner med udviklingsefterslæb og økonomisk og social omstilling i områder med strukturproblemer;

(7) Den Europæiske Socialfonds (ESF) opgaver bør tilpasses for at tage hensyn til og iværksætte EF's beskæftigelsesstrategi;

(8) strukturafsnittet af den fælles fiskeripolitik, der udgør en selvstændig strukturpolitik, har været en del af strukturfondenes regelsæt siden 1993; strukturfondenes indsats bør videreføres gennem det finansielle instrument for udvikling af fiskeriet (FIUF);

(9) Fællesskabet har iværksat en reform af den fælles landbrugspolitik, som indebærer strukturforanstaltninger og ledsageforanstaltninger med henblik på at udvikle landdistrikterne; Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Udviklingssektionen, skal i den forbindelse fortsat bidrage til virkeliggørelsen af det prioriterede mål vedrørende udvikling og strukturtilpasning i regioner med udviklingsefterslæb gennem en forbedring af effektiviteten af strukturerne for produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugs- og skovbrugsprodukter, og til at udvikle landdistrikternes eget potentiel; EUGFL, Garantisektionen, bør bidrage til at gennemføre det prioriterede mål vedrørende økonomisk og social omstilling i områder med strukturproblemer;

(10) de nærmere bestemmelser for hver fond fastlægges i gennemførelsesbeslutninger, der vedtages i henhold til traktatens artikel 43, 125 og 130 E;

(11) der bør fastlægges kriterier for, hvordan de støtteberettigede områder og regioner defineres; de prioriterede områder og regioner i Fællesskabet bør derfor udpeges på grundlag af det fælles system for klassifikation af regioner, der benævnes »nomenklatur for statistiske territoriale enheder (NUTS)«, og som er udarbejdet af De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor i samarbejde med medlemsstaternes statistiske institutter;

(12) regioner med udviklingsefterslæb bør defineres som regioner med et BNP pr. indbygger på under 75 % af gennemsnittet for EF; for at sikre en effektiv koncentration af interventionerne er det nødvendigt, at Kommissionen nøje overholder disse kriterier på grundlag af objektive statistiske oplysninger; fjernområderne og de områder, der er omfattet af mål 6 som omhandlet i forordning (EØF) nr. 2052/88 i perioden 1995-1999, bør også være omfattet af mål 1 i nærværende forordning:

(13) områder under økonomisk og social omstilling bør defineres som områder, hvis industri- og servicesektorer undergår socioøkonomiske ændringer, landdistrikter i tilbagegang, vanskeligt stillede byområder og kriseramte fiskeriområder; det bør sikres, at indsatsen effektivt koncentreres om de områder i EF, der er hårdest ramt; områderne bør fastlægges af Kommissionen på forslag af og i snævert samråd med medlemsstaterne;

(14) for at sikre, at fondenes indsats får fællesskabskarakter, bør områder, hvis industri- og servicesektorer undergår socioøkonomiske ændringer, og landdistrikter i tilbagegang så vidt muligt fastlægges ud fra objektive indikatorer, der anvendes på EF-plan; det bør endvidere fastsættes, at den befolkningsandel, der omfattes af dette prioriterede mål, vejledende udgør omkring 10 % af den samlede befolkning i EF, for så vidt angår industriområder, og 5 % for landdistrikter, 2 % for byområder og 1 % for fiskeriområder; for at sikre, at hver medlemsstat yder et rimeligt bidrag til den samlede koncentrationsindsats, overstiger den mulige maksimale nedsættelse af mål 2's dækning i 2006 som omhandlet i nærværende forordning, inklusive de områder, for hvilke der ydes overgangsstøtte i henhold til mål 1, og som opfylder kriterierne for ret til støtte under mål 2, i forhold til retten til støtte under mål 2 og 5b i 1999 som omhandlet i forordning (EØF) nr. 2052/88 ikke en tredjedel, udtrykt i befolkningstal;

(15) for at opnå en effektiv programmering bør de regioner med udviklingsefterslæb, hvis BNP pr. indbygger er på under 75 % af gennemsnittet i EF, svare til de områder, som medlemsstaterne yder støtte til i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3, litra a); i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne om regionalpolitikken og konkurrencepolitikken bør der også være den størst mulige sammenhæng mellem de områder, der undergår økonomiske og sociale ændringer, og de områder, som medlemsstaterne yder støtte til i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og medlemsstaterne bør derfor i det væsentlige foreslå, at kun de områder, som de meddeler Kommissionen, at de yder støtte til i henhold til traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), er støtteberettigede i forbindelse med den økonomiske og sociale omstilling;

(16) målet vedrørende tilpasning og modernisering af uddannelses-, erhvervsuddannelses- og beskæftigelsespolitikker og -systemer indgår finansielt i de regioner og områder, som ikke er dækket af de to andre prioriterede mål; dette mål omfatter også en referenceramme, der skal sikre sammenhæng med alle aktioner vedrørende menneskelige ressourcer i en og samme medlemsstat;

(17) de regioner, der i 1999 er omfattet af et prioriteret mål, men som ikke opfylder kriterierne for ret til støtte, bør modtage en gradvis aftagende overgangsstøtte;

(18) der bør fastsættes bestemmelser om fordeling af disponible midler; de fordeles en gang om året, og omkring to tredjedele af midlerne tildeles regioner med udviklingsefterslæb, herunder områder, der modtager overgangsstøtte;

(19) Kommissionen bør fastlægge en vejledende fordeling af 90 % af de disponible forpligtelsesbevillinger til prioriterede mål, idet den fuldt ud lægger godkendte objektive kriterier til grund; de 10 % af bevillingerne, der ikke tildeles under den vejledende fordeling, bør Kommissionen fordele midtvejs;

(20) 5 % af alle disponible forpligtelsesbevillinger afsættes til EF-initiativer og 1 % til nyskabende aktioner og teknisk bistand;

(21) strukturfondenes bevillinger bør indekseres skønsmæssigt med henblik på programmeringen, og indekseringen bør om nødvendigt kunne tilpasses teknisk inden den 31. december 2003;

(22) grundprincipperne for reformen af strukturfondene i 1998 skal fortsat styre fondenes aktiviteter indtil 2006; erfaringerne viser, at det er nødvendigt at gennemføre forbedringer for at gøre bestemmelserne enklere og mere gennemsigtige, og navnlig bør effektivitet betragtes som et grundprincip;

(23) hvis strukturfondenes aktiviteter skal være effektive og gennemsigtige, er det nødvendigt nøje at fastlægge medlemsstaternes og Fællesskabets ansvarsområder, og ansvarsområderne skal være fastlagt på hvert trin af programmeringen, opfølgningen, evalueringen og kontrollen; ifølge nærhedsprincippet er det i første række medlemsstaternes ansvar at iværksætte og kontrollere foranstaltningerne, uden at dette berører Kommissionens beføjelser i øvrigt;

(24) Fællesskabets indsats supplerer eller skal bidrage til medlemsstaternes indsats, og for at opnå en betydelig værditilvækst bør partnerskabet styrkes; det omfatter regionale og lokale myndigheder, andre kompetente myndigheder, herunder dem, som er ansvarlige for miljøet og for at fremme lige muligheder for mænd og kvinder, økonomiske og sociale partnere og andre kompetente organer; alle partnere bør inddrages i forberedelsen, opfølgningen og evalueringen af foranstaltningerne;

(25) programmeringsprocessen bør defineres fra planlægningen til den endelige modtager, og denne proces bør i medlemsstaterne fremmes efter de af Kommissionen opstillede retningslinjer, så at Fællesskabets prioriteter for strukturfondenes indsats fremlægges;

(26) programmeringen skal sikre, at strukturfondenes aktioner samordnes både indbyrdes og med den indsats, der ydes af andre eksisterende finansielle instrumenter og EIB; samordningen skal også bidrage til, at tilskud og lån kombineres;

(27) fondenes aktiviteter og de foranstaltninger, de medfinansierer, skal være forenelige med de øvrige EF-politikker og overholde EF-bestemmelserne; der skal vedtages særlige bestemmelser med henblik herpå;

(28) kriterier og regler for en enklere kontrol og iværksættelse af additionalitetsprincippet bør defineres;

(29) programmeringssystemet bør forenkles ved, at der anvendes en enkelt programmeringsperiode på syv år; med henblik herpå bør interventionernes former og antal begrænses, idet de generelt gennemføres i form af en integreret intervention pr. region, og ved generelt at anvende samlede programmeringsdokumenter i forbindelse med visse prioriterede mål og integrere store projekter og globaltilskud i de øvrige interventionsformer;

(30) for at styrke integrerede udviklingsmetoder bør der, idet der tages hensyn til regionernes særlige kendetegn, skabes sammenhæng mellem fondenes aktioner og Fællesskabets prioriteter, beskæftigelsesstrategien, medlemsstaternes økonomiske og sociale politik og regionalpolitik;

(31) med henblik på at fremskynde og forenkle programmeringsprocedurerne bør der skelnes mellem Kommissionens og medlemsstaternes ansvarsområder; det bør fastsættes, at Kommissionen på forslag af medlemsstaterne vedtager strategier og prioriteter for programmeringens udvikling, den dermed forbundne EF-medfinansiering og de tilhørende gennemførelsesbestemmelser, og at medlemsstaterne træffer beslutning om anvendelsen; indholdet af de forskellige interventionsformer bør også fastlægges nærmere;

(32) medlemsstaternes decentrale iværksættelse af strukturfondenes aktioner bør give garantier med hensyn til nærmere bestemmelser for og kvaliteten af iværksættelsen, resultaterne og evalueringen heraf og den korrekte finansielle forvaltning og kontrollen heraf;

(33) Kommissionen bør, om nødvendigt i samarbejde med EIB, kunne godkende større investeringsprojekter, som overstiger en vis finansiel volumen, for at kunne evaluere deres virkninger og den planlagte anvendelse af EF-midler;

(34) de aktioner af interesse for Fællesskabet, der gennemføres på Kommissionens initiativ, bør supplere de aktioner, som gennemføres under de prioriterede mål;

(35) EF-initiativerne bør bidrage til at fremme det grænseoverskridende, tværnationale og tværregionale samarbejde, der skal finansieres af EFRU, den udvikling af landdistrikterne, der skal finansieres af EUGFL, Udviklingssektionen, og den udvikling af menneskelige ressourcer med lige muligheder for begge køn, der skal finansieres af ESF; sammenhængen mellem det grænseoverskridende, tværnationale og tværregionale samarbejde og aktioner, der gennemføres i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 (4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 753/96 (5), bør sikres;

(36) strukturfondene bør støtte undersøgelser, pilotprojekter og udveksling af erfaringer for at fremme nyskabende metoder og praksis for en enkel og gennemsigtig iværksættelse;

(37) med henblik på at styrke multiplikatorvirkningen af Fællesskabets midler, idet man så vidt muligt fremmer anvendelsen af private finansieringskilder og tager større hensyn til projekternes rentabilitet, bør støtten fra strukturfondene diversificeres og støttesatserne gradueres, for at fremme Fællesskabets interesser, tilskynde til anvendelse af diverse finansielle ressourcer, og for at begrænse fondenes deltagelse, idet man tilskynder til anvendelse af passende støtteformer; med henblik herpå bør der fastlægges nedsatte procentsatser for medfinansiering af investeringer i virksomheder og investeringer i infrastrukturer, der skaber betydelige indtægter; i forbindelse med nærværende forordning bør betydelige nettoindtægter vejledende defineres som indtægter, der udgør mindst 25 % af de samlede investeringsudgifter;

(38) ud fra nærhedsprincippet bør det fastsættes, at de relevante nationale bestemmelser gælder for støtteberettigede udgifter, indtil der vedtages EF-bestemmelser, der kan fastlægges af Kommissionen, når de skønnes nødvendige for at garantere en ensartet og rimelig anvendelse af strukturfondene i Fællesskabet; det er dog nødvendigt at bestemme, hvilke udgifter der er støtteberettigede, for så vidt angår datoerne for begyndelse og udløb af perioder for støtteberettigelse og investeringernes vedvarende karakter; for at strukturfondenes indsats kan være effektiv og have varige virkninger bør fondsstøtten kun helt eller delvis opretholdes, hvis støttens art eller betingelserne for dens gennemførelse ikke ændres i betydelig grad, hvorved støtteforanstaltningens oprindelige mål fordrejes;

(39) bestemmelserne og procedurerne for forpligtelser og betalinger bør forenkles; budgetforpligtelserne skal med henblik herpå gennemføres en gang om året efter de flerårige finansielle prognoser og planen for finansiering af interventioner, og betalingerne foretages som forskud og refusion af faktiske udgifter; efter gældende retspraksis udgør de renter, som forskuddet eventuelt afkaster, indtægter for den pågældende medlemsstat, og for at styrke fondenes indsats bør de anvendes til samme formål som forskuddet;

(40) der bør stilles garantier for en korrekt finansiel forvaltning, idet det sikres, at udgifterne er berettigede og attesterede, og idet der fastlægges betalingsbetingelser, som forudsætter, at vigtige ansvarsområder vedrørende opfølgning af programmeringen, finanskontrol og anvendelse af EF-retten overholdes;

(41) for at sikre en korrekt forvaltning af Fællesskabets midler bør overslagene over og gennemførelsen af udgifterne forbedres; medlemsstaterne bør derfor med regelmæssige mellemrum sende Kommissionen deres overslag over anvendelsen at Fællesskabets midler, og forsinkelser i den finansielle gennemførelse bør medføre, at forskuddet skal tilbagebetales, og at parterne uden videre frigøres fra deres forpligtelser;

(42) i overgangsperioden fra 1. januar 1999 til 31. december 2001 skal enhver henvisning til euroen generelt betragtes som en henvisning til euroen som valutaenhed, jf. artikel 2, andet punktum, i forordning (EF) nr. . . . ./. .;

(43) en effektiv opfølgning udgør en af garantierne for, at strukturfondenes indsats er effektiv; opfølgningen bør forbedres, og ansvarsområderne bør fastlægges nærmere; der bør navnlig skelnes mellem forvaltningsfunktioner og opfølgningsfunktioner;

(44) der bør udpeges en enkelt forvaltningsmyndighed for hver intervention, og dens ansvarsområder bør fastlægges nærmere; de omfatter især indsamling af oplysninger om resultater og deres fremsendelse til Kommissionen, den korrekte finansielle gennemførelse, tilrettelæggelse af evalueringen og overholdelse af forpligtelserne i forbindelse med reklame og EF-ret; med henblik herpå bør der med regelmæssige mellemrum holdes møder om opfølgning af interventionen mellem Kommissionen og forvaltningsmyndigheden;

(45) det bør bestemmes, at opfølgningskomitéen er en national instans, der følger interventionen, kontrollerer forvaltningsmyndighedens forvaltning af interventionen, og som sikrer, at komitéen følger sine retningslinjer og gennemførelsesregler, ligesom den undersøger komitéens evalueringer;

(46) indikatorer og årlige gennemførelsesberetninger er vigtige bestanddele af opfølgningen, og de bør fastlægges nærmere, så de troværdigt kan afspejle forløbet af gennemførelsen af interventionerne og kvaliteten af programmeringen;

(47) med henblik på en effektiv og regelmæssig gennemførelse bør man nærmere fastlægge medlemsstaternes forpligtelser vedrørende forvaltnings- og kontrolsystemer, attestering af udgifter, forebyggelse, påvisning og korrektion af uregelmæssigheder og overtrædelser af EF-retten;

(48) samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen om finanskontrol bør udbygges, uden at dette berører Kommissionens beføjelser på området, og det bør fastsættes, at medlemsstaterne og Kommissionen med regelmæssige mellemrum holder samråd for at undersøge de af medlemsstaterne trufne foranstaltninger og i givet fald give Kommissionen mulighed for at anmode om justeringer;

(49) medlemsstaternes forpligtelser til at forfølge og korrigere uregelmæssigheder og overtrædelser og Kommissionens forpligtelser i tilfælde af, at medlemsstaterne ikke opfylder deres forpligtelser, bør fastlægges;

(50) effektiviteten og virkningerne af strukturfondenes aktiviteter forudsætter, at evalueringen forbedres og uddybes, og medlemsstaternes og Kommissionens ansvarsområder og de bestemmelser, der skal sikre, at evalueringen er troværdig, bør derfor fastlægges nærmere;

(51) interventionerne bør evalueres med henblik på deres forberedelse og vedtagelse, deres midtvejsrevision og vurderingen af deres virkninger, og evalueringsprocessen bør indgå i opfølgningen af interventionerne; målene for og indholdet af hver evalueringsetape bør derfor fastlægges, og evalueringen af miljøsituationen og med hensyn til lige muligheder for mænd og kvinder bør udbygges;

(52) midtvejsevalueringen og henlæggelsen af en del af bevillingerne gør det muligt at yde supplerende bevillinger i forhold til interventionernes slagkraft, og tildelingen bør baseres på objektive, enkle og gennemsigtige kriterier for effektiviteten, forvaltningen og den finansielle gennemførelse;

(53) hvert tredje år bør der fremlægges en beretning om de fremskridt, der er gjort under virkeliggørelsen af den økonomiske og sociale samhørighed, og beretningen bør indeholde en analyse af situationen og den økonomiske og sociale udvikling i Fællesskabets regioner;

(54) for at sikre, at partnerskabet fungerer effektivt, og at Fællesskabets interventioner fremmes på passende vis, bør den bredest mulige informations- og reklameindsats iværksættes; de myndigheder, der er ansvarlige for forvaltningen af interventionerne, er også ansvarlige på dette område, og de skal holde Kommissionen underrettet om de trufne foranstaltninger;

(55) der bør fastsættes nærmere bestemmelser om arbejdet i de komitéer, der skal bistå Kommissionen med at iværksætte nærværende forordning;

(56) der bør fastsættes særlige overgangsbestemmelser, der skal forberede den nye programmering straks efter ikrafttrædelsen af nærværende forordning, og som sikrer, at støtten til medlemsstaterne ikke afbrydes, indtil der kan opstilles planer og gennemføres interventioner efter det nye system -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

AFSNIT I GENERELLE PRINCIPPER

KAPITEL I MÅL OG OPGAVER

Artikel 1 Mål

EF's indsats gennem strukturfondene, Samhørighedsfonden, EUGFL, Garantisektionen, Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter tager sigte på virkeliggørelsen af de generelle målsætninger i traktatens artikel 130 A og 130 C. Strukturfondene, EIB og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter bidrager hver for sig på relevant måde til virkeliggørelsen af følgende tre højt prioriterede mål:

1) fremme af udviklingen og strukturtilpasningen i regioner med udviklingsefterslæb, i det følgende benævnt »mål 1«

2) støtte til økonomisk og social omstilling i områder med strukturproblemer, i det følgende benævnt »mål 2«

3) støtte til tilpasning og modernisering af uddannelses-, erhvervsuddannelses- og beskæftigelsespolitikker og -systemer, i det følgende benævnt »mål 3«. Under mål 3 kan der ydes støtte uden for mål 1- og mål 2-regioner eller -områder, og målet udgør politisk referenceramme for alle aktioner til udvikling af de menneskelige ressourcer på et nationalt område, idet der dog kan tages hensyn til specifikke regionale forhold.

Ved at forfølge disse mål bidrager EF gennem fondene til at fremme en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig økonomisk udvikling, specielt med hensyn til konkurrenceevne og innovation navnlig i små og mellemstore virksomheder, til øget beskæftigelse og udvikling af de menneskelige ressourcer, beskyttelse og forbedring af miljøet, fjernelse af uligheder og fremme af ligestillingen mellem mænd og kvinder.

Artikel 2 Midler og opgaver

1. I denne forordning forstås ved strukturfondene Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Udviklingssektionen i Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet (FIUF), i det følgende benævnt »fondene«.

2. I overensstemmelse med traktatens artikel 39, 123 og 130 C bidrager fondene efter de særlige bestemmelser, der gælder for hver af dem, til virkeliggørelsen af mål 1, 2 og 3 med følgende fordeling:

a) mål 1: EFRU, ESF, EUGFL's Udviklingssektion og FIUF

b) mål 2: EFRU, ESF og FIUF

c) mål 3: ESF.

3. EUGFL's Garantisektion bidrager til virkeliggørelsen af mål 2 efter bestemmelserne i forordning (EF) nr. . . . ./. . om støtte fra EUGFL til udvikling af landdistrikterne.

4. Fondene bidrager til finansiering af EF-initiativer og til at støtte nyskabende aktioner og teknisk bistand.

Teknisk bistand ydes inden for den i artikel 12 26 fastlagte programmering eller på Kommissionens initiativ i henhold til artikel 22.

5. De andre EF-budgetmidler, der kan anvendes til virkeliggørelse af målene i artikel 1, er navnlig dem, der er afsat til andre strukturaktioner og til Samhørighedsfonden.

Kommissionen og medlemsstaterne sørger for, at der er sammenhæng mellem fondenes indsats og andre EF-politikker og -aktioner, navnlig i forbindelse med beskæftigelse, ligestilling mellem mænd og kvinder, socialpolitik, uddannelses- og erhvervsuddannelsespolitik, den fælles landbrugspolitik, den fælles fiskeripolitik, transport, energi og de transeuropæiske net, og sikrer desuden, at miljøbeskyttelseskrav integreres i udformningen og gennemførelsen af fondenes indsats.

6. EIB medvirker til virkeliggørelsen af målene i artikel 1 efter de bestemmelser, der er fastsat i dens vedtægter.

De øvrige eksisterende finansielle instrumenter, som efter de særlige bestemmelser, der gælder for hvert af dem, kan bidrage til at virkeliggøre målene i artikel 1, er navnlig Den Europæiske Investeringsfond, Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) (lån og garantier). De benævnes i det følgende »de øvrige finansielle instrumenter«.

KAPITEL II GEOGRAFISKE OMRÅDER, DER ER STØTTEBERETTIGEDE UNDER DE PRIORITEREDE MÅL

Artikel 3 Mål 1

1. Mål 1-regioner er regioner, der svarer til niveau II i nomenklaturen for statistiske territoriale enheder (NUTS II), og hvis bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger målt i købekraftstandarder og beregnet på grundlag af de disponible EF-data for de seneste tre år er lavere end 75 % af EF-gennemsnittet.

Dette mål omfatter også fjernområderne (de franske oversøiske departementer, Azorerne, Madeira og De Kanariske Øer) og de områder, der er omfattet af mål 6 i perioden 1995-1999 som omhandlet i protokol nr. 6 til akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.

2. Kommissionen fastlægger listen over mål 1-regioner under nøje overholdelse af stk. 1, første afsnit, uden at dette indskrænker anvendelsen af artikel 6, stk. 1.

Listen gælder i syv år regnet fra den 1. januar 2000.

Artikel 4 Mål 2

1. Mål 2-regioner er områder, der har strukturproblemer i forbindelse med økonomisk og social omstilling, og som har et betydeligt befolkningstal eller dækker et betydeligt areal. De omfatter områder, hvis industri- og servicesektorer undergår socioøkonomiske ændringer, samt landdistrikter i tilbagegang, vanskeligt stillede byområder og kriseramte fiskeriafhængige områder.

2. Kommissionen og medlemsstaterne sørger for, at interventionen reelt koncentreres om de EF-områder, der er hårdest ramt, og på det mest hensigtsmæssige geografiske niveau. Befolkningen i de i stk. 1 nævnte områder må højst udgøre 18 % af EF's samlede befolkning. På grundlag heraf fastsætter Kommissionen et befolkningsloft for hver medlemsstat afhængigt af:

a) det samlede befolkningstal i de NUTS III-regioner i den enkelte medlemsstat, som opfylder kriterierne i stk. 5 og 6

b) hvor alvorlige den enkelte medlemsstats strukturproblemer er på nationalt plan sammenlignet med de øvrige berørte medlemsstater. Dette vurderes ud fra det samlede arbejdsløshedstal og tallet for langtidsledige uden for mål 1-regionerne

c) behovet for at sikre, at hver medlemsstat yder et rimeligt bidrag til den fælles satsning på koncentration som fastlagt i nærværende afsnit; den maksimale reduktion af befolkningen under mål 2, herunder de områder, der er nævnt i artikel 6, stk. 1, andet afsnit, må ikke overstige en tredjedel i forhold til den befolkning, der er omfattet af mål 2 og 5b i 1999, som omhandlet i forordning (EØF) nr. 2052/88.

Kommissionen giver medlemsstaterne alle de oplysninger, den disponerer over, vedrørende kriterierne i stk. 5 og 6.

3. Under overholdelse af de i stk. 2 omhandlede lofter stiller medlemsstaterne forslag til en liste over signifikante områder, som er:

a) de områder inden for hver NUTS III-region, der er hårdest ramt, og som opfylder kriterierne i enten stk. 5 eller stk. 6

b) de andre områder, som er hårdest ramt ifølge kriterierne i stk. 7, 8 og 9; ved anvendelsen af disse kriterier kan medlemsstaterne også som referencegrundlag benytte særlige forhold, der påvirker befolkningens erhvervsfrekvens eller faktiske beskæftigelse.

Medlemsstaterne forsyner Kommissionen med de statistikker og andre oplysninger relateret til det mest hensigtsmæssige geografiske niveau, som den skal bruge for at vurdere disse forslag.

4. På basis af de i stk. 3 omhandlede oplysninger opstiller Kommissionen i snævert samråd med den berørte medlemsstat og under hensyntagen til nationale prioriteter listen over mål 2-områder, uden at dette indskrænker anvendelsen af artikel 6, stk. 2.

Industriområder og landdistrikter, der opfylder kriterierne i stk. 5 og 6, skal omfatte mindst 50 % af mål 2-befolkningen i hver medlemsstat, medmindre der gøres en undtagelse som følge af behørigt begrundede objektive omstændigheder.

5. De i stk. 1 nævnte industriområder skal udgøre eller indgå i en territorial enhed på NUTS III-niveau, der opfylder følgende kriterier:

a) den gennemsnitlige arbejdsløshedsprocent skal ligge over EF-gennemsnittet i de seneste tre år

b) industribeskæftigelsens procentvise andel af den samlede beskæftigelse skal i ethvert referenceår fra 1985 være lig med eller over EF-gennemsnittet

c) der skal kunne konstateres et fald i industribeskæftigelsen i forhold til det i litra b) anførte referenceår.

6. De i stk. 1 nævnte landdistrikter skal udgøre eller indgå i en territorial enhed på NUTS III-niveau, der opfylder følgende kriterier i litra a) og b):

a) enten skal befolkningstætheden være på under 100 indbyggere pr. km2, eller også skal landbrugsbeskæftigelsens procentvise andel af den samlede beskæftigelse i ethvert referenceår fra 1985 være lig med eller over det dobbelte af EF-gennemsnittet

b) enten skal den gennemsnitlige arbejdsløshedsprocent ligge over EF-gennemsnittet i de seneste tre år, eller også skal befolkningstallet være faldet siden 1985.

7. De i stk. 1 nævnte byområder er tætbefolkede områder, som opfylder mindst et af følgende kriterier:

a) en langtidsledighedsprocent, der ligger over EF-gennemsnittet

b) stor fattigdom, herunder dårlige boligforhold

c) stærkt nedslidte miljøforhold

d) høj kriminalitet

e) beboere med et lavt uddannelsesniveau.

8. De i stk. 1 nævnte fiskeriafhængige områder er kystområder, hvor fiskeribeskæftigelsen udgør en betydelig del af den samlede beskæftigelse, og som har socioøkonomiske problemer i forbindelse med strukturomlægningen inden for fiskerisektoren, hvilket medfører en markant nedgang i beskæftigelsen inden for denne sektor.

9. EF-interventionen kan også omfatte områder med et betydeligt befolkningstal eller et betydeligt areal, som svarer til en af følgende kategorier:

a) områder, der opfylder kriterierne i stk. 5 og støder op til et industriområde, områder, der opfylder kriterierne i stk. 6 og støder op til et landdistrikt, samt områder, der opfylder kriterierne i enten stk. 5 eller stk. 6 og støder op til en mål-1-region

b) landdistrikter med alvorlige socioøkonomiske problemer som følge af, at den erhvervsaktive landbrugsbefolkning bliver stadigt ældre

c) områder, som er ramt af eller truet af høj arbejdsløshed på grund af igangværende eller planlagt omlægning af aktiviteter af afgørende betydning inden for landbrugs-, industri- eller servicesektoren.

10. Et givet område kan kun være støtteberettiget under et af målene 1 og 2.

11. Listen over områder gælder i syv år regnet fra den 1. januar 2000.

Opstår der alvorlig krise i en region, kan Kommissionen i løbet af 2003 på forslag af en medlemsstat ændre denne liste efter bestemmelserne i stk. 1 10, men uden at forhøje den befolkningsandel, der er dækket inden for hver af de i artikel 12, stk. 2, omhandlede regioner.

Artikel 5 Mål 3

Områder, der kan modtage støtte under mål 3, er områder, som med forbehold af artikel 6, stk. 2, ikke er omfattet af mål 1 og 2.

Artikel 6 Overgangsstøtte

1. Uanset artikel 3 vil regioner, som i 1999 er omfattet af mål 1 ifølge forordning (EØF) nr. 2052/88, og som ikke er omhandlet i artikel 3, stk. 1, andet afsnit, og artikel 3, stk. 2, i nærværende forordning, som overgangsforanstaltning modtage støtte fra fondene under mål 1 fra den 1. januar 2000 til den 31. december 2005.

I forbindelse med vedtagelsen af den i artikel 3, stk. 2, nævnte liste opstiller Kommissionen efter artikel 4, stk. 5 og 6, en liste over de NUTS III-områder i disse regioner, der i 2006 som en overgangsforanstaltning modtager støtte fra fondene under mål 1.

Områder i regioner, som ikke er anført på den i andet afsnit nævnte liste, vil i 2006 fortsat modtage støtte inden for rammerne af samme intervention, men kun fra ESF, FIUF og EUGFL's Udviklingssektion.

2. Uanset artikel 4 vil områder, som i 1999 er omfattet af mål 2 og 5b ifølge forordning (EØF) nr. 2052/88, og som ikke er anført på den i artikel 4, stk. 4, i nærværende forordning nævnte liste, som en overgangsforanstaltning modtage støtte fra EFRU under mål 2 fra den 1. januar 2000 til den 31. december 2003.

Disse områder modtager fra den 1. januar 2000 til den 31. december 2006 støtte fra ESF under mål 3 og fra EUGFL's Garantisektion som led i støtten til udvikling af landdistrikterne og til strukturaktionerne i fiskerisektoren i hele EF.

KAPITEL III FINANSIELLE BESTEMMELSER

Artikel 7 Midler og koncentration

1. De midler, som fondene kan indgå forpligtelse for, beløber sig til 218,4 mia. euro i 1999-priser for perioden 2000-2006.

Den årlige fordeling af midlerne fremgår af bilaget.

2. Budgetmidlerne søges i videst mulig udstrækning koncentreret om mål 1-regionerne. De midler, der kan indgås forpligtelse for til disse regioner, udgør ca. to tredjedele af fondenes samlede midler.

3. Kommissionen foretager efter gennemsigtige procedurer en vejledende fordeling på de enkelte medlemsstater af 90 % af de forpligtelsesbevillinger, der er til rådighed for den i artikel 12 18 omhandlede programmering, idet der for mål 1 og 2 fuldt ud tages hensyn til et eller flere objektive kriterier svarende til dem, der blev anvendt i den foregående periode omfattet af forordning (EØF) nr. 2052/88, dvs. støtteberettiget befolkning, de enkelte landes og regioners velstand, strukturproblemernes relative alvor, herunder især arbejdsløshedens omfang.

For mål 3 baseres fordelingen på de enkelte medlemsstater primært på den støtteberettigede befolkning, beskæftigelsessituationen og på, hvor alvorlige problemerne er, herunder social udstødelse, uddannelses- og erhvervsuddannelsesniveauet samt andelen af erhvervsaktive kvinder.

Ved disse fordelinger opføres bevillingerne til regioner og områder, der modtager overgangsstøtte, separat. De pågældende bevillinger fastsættes i overensstemmelse med kriterierne i første afsnit. Bevillingerne er årligt aftagende.

4. De 10 % af forpligtelsesbevillingerne, som ikke tildeles ved den i stk. 3 nævnte vejledende fordeling, tildeles midtvejs i forløbet af Kommissionen i henhold til artikel 43.

5. I den i stk. 1 nævnte periode anvendes 5 % af fondenes forpligtelsesbevillinger, jf. stk. 1, til finansiering af EF-initiativer. 1 % af de i stk. 1 nævnte midler anvendes til finansiering af nyskabende aktioner og teknisk bistand, som fastlagt i artikel 21 og 22.

6. De i stk. 1 og 2 omhandlede beløb indekseres fra den 1. januar 2000 med 2 % om året efter den i bilag 1 fastsatte profil med henblik på deres programmering og senere opførelse på EF-budgettet.

Om nødvendigt foretager Kommissionen senest den 31. december 2003 en teknisk justering af indekseringen af bevillingerne for 2004 på basis af de senest foreliggende økonomiske oplysninger. Afvigelsen fra den oprindelige programmering overføres til det i stk. 4 omhandlede beløb.

KAPITEL IV TILRETTELÆGGELSE

Artikel 8 Komplementaritet og partnerskab

1. EF-indsatsen udformes som et supplement til de tilsvarende nationale aktioner eller som et bidrag hertil. Den fastlægges ved et snævert samråd, i det følgende benævnt »partnerskab«, mellem Kommissionen og medlemsstaten sammen med:

a) de regionale og lokale myndigheder og de øvrige kompetente myndigheder

b) arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer

c) de øvrige kompetente organer.

Hver medlemsstat skal inden for rammerne af sit institutionelle, juridiske og finansielle system vælge og udpege de mest repræsentative partnere på nationalt, regionalt, lokalt eller andet niveau, jf. første afsnit, under inddragelse af så mange kategorier som muligt, herunder eventuelt organer, der er aktive med hensyn til miljø og fremme af ligestillingen mellem mænd og kvinder.

Alle de udpegede parter er partnere med et fælles mål og benævnes i det følgende »partnerne«.

2. Medlemsstaterne sikrer, at partnerne inddrages i alle programmeringens faser på det mest hensigtsmæssige geografiske niveau og inden for rammerne af den enkelte medlemsstats institutionelle system. Partnerskabet omfatter forberedelse, finansiering, overvågning og evaluering af interventionerne.

3. I henhold til nærhedsprincippet og med forbehold af Kommissionens beføjelser er det medlemsstaternes ansvar at iværksætte interventionerne på det mest hensigtsmæssige geografiske niveau.

4. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen for at sikre, at EF-midlerne anvendes efter princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

5. Kommissionen hører hvert år arbejdsmarkedets parter på europæisk plan om EF's strukturpolitik.

Artikel 9 Programmering og samordning

1. I denne forordning forstås ved:

a) »programmering«: den tilrettelæggelse, de beslutninger og den finansiering, der foregår i flere faser og tager sigte på over en flerårig periode af gennemføre EF's og medlemsstaternes fælles indsats for at virkeliggøre målene i artikel 1

b) »plan«: den berørte medlemsstats analyse af situationen i forhold til målene i artikel 1 og de prioriterede behov i relation til disse mål samt strategien og prioriteterne for den planlagte indsats, de særlige mål herfor og de vejledende finansielle midler, som er knyttet hertil

c) »EF-støtteramme«: det dokument, Kommissionen har godkendt efter vurderingen af den af medlemsstaten forelagte plan, og som indeholder strategien og prioriteterne for fondenes og medlemsstatens indsats, de særlige mål herfor samt fondenes bidrag og de øvrige finansielle midler. Dokumentet er opdelt i prioriterede felter, og gennemførelsen finder sted ved hjælp af et eller flere operationelle programmer

d) »interventioner«: fondenes interventionsformer, dvs.:

i) operationelt program eller samlet programmeringsdokument

ii) EF-initiativprogram

iii) støtte til teknisk bistand og nyskabende aktioner

e) »operationelt program«: det af Kommissionen godkendte dokument til gennemførelse af en EF-støtteramme, der omfatter et sæt sammenhængende prioriterede felter, der består af flerårige foranstaltninger, og som kan medfinansieres af en eller flere fonde og af et eller flere af de øvrige eksisterende finansielle instrumenter samt af EIB. Et integreret operationelt program er et operationelt program, der medfinansieres af flere fonde

f) »samlet programmeringsdokument«: ét dokument, der er godkendt af Kommissionen, og som indeholder de samme oplysninger som en EF-støtteramme og et operationelt program

g) »prioriteret felt«: en af prioriteterne i den strategi, der er fastlagt i en EF-støtteramme eller i en intervention. Hertil er knyttet et bidrag fra fondene og de øvrige finansielle instrumenter og de relevante finansielle midler fra medlemsstaten samt særlige mål

h) »foranstaltning«: midlet til over en flerårig periode at realisere et prioriteret felt og til at finansiere operationer. Enhver støtteordning efter traktatens artikel 92 og enhver ydelse af støtte fra organer udpeget af medlemsstaterne anses som en foranstaltning

i) »operation«: ethvert projekt eller enhver aktion, som gennemføres af de endelige støttemodtagere

j) »endelige støttemodtagere«: de organer, eller offentlige eller private virksomheder, som har givet operationerne i opdrag. I forbindelse med støtteordninger efter traktatens artikel 92 og med støtte ydet af organer udpeget af medlemsstaterne er de endelige støttemodtagere de organer, som yder støtte.

2. Samordningen mellem de forskellige fonde foregår navnlig gennem:

a) de i stk. 4 nævnte retningslinjer

b) EF-støtterammerne

c) finansiel programmering og gennemførelse af interventioner

d) overvågning og evaluering af de interventioner, der gennemføres under et mål.

3. Kommissionen sikrer under overholdelse af partnerskabet samordningen af de forskellige fondes interventioner dels indbyrdes, dels med interventionerne fra EIB og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter.

EF-interventionerne i form af tilskud kombineres på passende måde med lån, således at de anvendte budgetmidler ved hjælp af de bedst egnede finansielle instrumenter kan få størst mulig virkning. Denne kombination bestemmes i samarbejde med EIB ved fastlæggelsen af EF-støtterammen eller det samlede programmeringsdokument. I den forbindelse tages der hensyn til balancen i den foreslåede finansieringsplan, fondenes deltagelse og de udviklingsmål, som søges nået.

4. Inden planernes forelæggelse og den i artikel 41 nævnte midtvejsrevision, fastlægger Kommissionen retningslinjer, der indeholder EF's prioriteter for hvert af målene i artikel 1. Retningslinjerne offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Medlemsstaterne og Kommissionen tager hensyn til disse retningslinjer i programmeringens forskellige faser.

Artikel 10 Additionalitet

1. For at sikre en reel økonomisk virkning må bevillingerne fra fondene ikke erstatte offentlige eller dermed ligestillede udgifter til strukturformål i medlemsstaten.

2. Kommissionen og den berørte medlemsstat fastlægger i EF-støtterammerne eller de samlede programmeringsdokumenter for mål 1 det niveau for de offentlige eller dermed ligestillede strukturudgifter, som medlemsstaten skal fastholde i alle mål 1-regioner i løbet af programmeringsperioden.

I de samlede programmeringsdokumenter for mål 2 og 3 fastlægger Kommissionen og den berørte medlemsstat det niveau for udgifterne til en aktiv arbejdsmarkedspolitik, som medlemsstaten skal fastholde på nationalt plan i perioden 2000-2006.

Som generel regel skal det i første og andet afsnit nævnte gennemsnitlige årlige udgiftsniveau være mindst lige så højt som i den foregående programmeringsperiode omfattet af forordning (EØF) nr. 2052/88.

3. Additionaliteten kontrolleres tre gange i løbet af programmeringsperioden:

a) en forhåndskontrol inden EF-støtterammerne eller de samlede programmeringsdokumenter vedtages, der tjener som reference for hele programmeringsperioden

b) en midtvejskontrol senest den 31. december 2003, hvorefter Kommissionen og medlemsstaten kan aftale at revidere det fastsatte strukturudgiftsniveau, hvis den økonomiske situation har bevirket, at de offentlige indtægter og beskæftigelsen i medlemsstaten har udviklet sig væsentligt anderledes end forventet ved forhåndskontrollen

c) en kontrol senest den 31. december 2005.

Medlemsstaten giver Kommissionen alle relevante oplysninger, når planerne forelægges og i forbindelse med midtvejskontrollen og kontrollen senest den 31. december 2005.

Uafhængigt af disse kontroller underretter medlemsstaten når som helst i løbet af programmeringsperioden Kommissionen om enhver udvikling, som vil kunne gøre det umuligt for den at fastholde det i stk. 2 nævnte udgiftsniveau.

Artikel 11 Forenelighed

Operationer, der medfinansieres af fondene eller af EIB eller et andet finansielt instrument, skal være forenelige med traktaten og de retsakter, der er udstedt i henhold til denne, samt med EF's politikker, navnlig dem der vedrører konkurrencereglerne og specielt statsstøtte, offentlige udbud, beskyttelse og forbedring af miljøet, fjernelse af uligheder og fremme af ligestillingen mellem mænd og kvinder.

AFSNIT II PROGRAMMERING

KAPITEL I GENERELLE BESTEMMELSER OM MÅL 1, 2 OG 3

Artikel 12 Geografisk område

1. Regionaludviklingsplaner, der forelægges under mål 1, skal normalt dække en NUTS II-region. Medlemsstaterne kan dog forelægge en samlet udviklingsplan for alle de regioner, der er anført på den liste, som er nævnt i artikel 3, stk. 2, og artikel 6, stk. 1, forudsat at planen indeholder de i artikel 15 nævnte oplysninger.

2. Regionale omstillingsplaner, der forelægges under mål 2, skal principielt dække alle de områder i samme NUTS II-region, der er anført på den liste, som er nævnt i artikel 4, stk. 4, og i artikel 6, stk. 2. Planerne skal sondre mellem de aktioner, der gennemføres i mål 2-områder, og dem, der gennemføres andetsteds i den samme region, og skal vise, at aktionerne er konsistente med den politik, der føres på regionalt plan.

3. Planer, der forelægges under mål 3, dækker hele medlemsstatens område, hvad angår støtte uden for mål 1- og mål 2-regioner eller -områder, og udgør på nationalt plan en politisk referenceramme for udviklingen af de menneskelige ressourcer, idet der dog kan tages hensyn til særlige regionale forhold.

Artikel 13 Varighed og revision

1. De enkelte planer, EF-støtterammer, operationelle programmer og samlede programmeringsdokumenter dækker en periode på syv år, med forbehold af artikel 6.

Programmeringsperioden begynder den 1. januar 2000.

2. Planerne, EF-støtterammerne, de operationelle programmer og de samlede programmeringsdokumenter revideres efter bestemmelserne i dette afsnit i tilslutning til den i artikel 41 fastsatte midtvejsevaluering og den i artikel 43 fastsatte tildeling af resultatreserven.

De kan ligeledes revideres efter samme bestemmelser, hvis der sker vigtige ændringer i den socioøkonomiske situation, herunder ændringer på arbejdsmarkedet.

Artikel 14 Forberedelse og godkendelse

1. Planerne vedrørende mål 1, 2 og 3 udarbejdes af de kompetente myndigheder, medlemsstaten udpeger hertil på nationalt, regionalt eller andet niveau, og forelægges Kommissionen af medlemsstaten, efter at partnerne har afgivet udtalelse.

Hver partner afgiver sin udtalelse inden for en frist, der gør det muligt at overholde fristen i tredje afsnit.

Medmindre der er truffet anden aftale med den berørte medlemsstat, forelægges planerne senest tre måneder efter udarbejdelsen af listerne over områder omhandlet i artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 4.

2. Kommissionen bedømmer planerne ud fra deres sammenhæng med målene i nærværende forordning, herunder den referenceramme, der omhandles i artikel 1, nr. 3, og de retningslinjer, der omhandles i artikel 9, stk. 4, samt med Fællesskabets politikker og bestemmelserne i artikel 40. Den tager hensyn til de regler, der gælder for partnernes medvirken og deres udtalelser afgivet i henhold til stk. 1.

Endvidere bedømmer Kommissionen hver enkelt plan, der foreslås under mål 3, ud fra sammenhængen mellem de påtænkte aktioner og den nationale plan for gennemførelsen af den europæiske strategi på beskæftigelsesområdet, jf. artikel 15, stk. 2, litra b), andet afsnit.

3. På grundlag af planerne udarbejder Kommissionen efter procedurerne i artikel 47 50 EF-støtterammerne for mål 1 i samarbejde med den berørte medlemsstat. EIB medvirker ved udarbejdelsen af EF-støtterammerne. Kommissionen træffer beslutning om fondenes finansielle deltagelse senest seks måneder efter at have modtaget den eller de tilsvarende planer, når de omfatter alle de elementer, der er fastsat i artikel 15.

Kommissionen bedømmer de forslag til operationelle programmer under mål 1, som medlemsstaten har forelagt, ud fra deres sammenhæng med den tilsvarende EF-støtterammes mål og deres forenelighed med Fællesskabets politikker. Den træffer beslutning om fondenes finansielle deltagelse i overensstemmelse med artikel 27, stk. 1, i forståelse med den berørte medlemsstat, for så vidt forslagene indeholder alle de oplysninger, der omhandles i artikel 17.

Medlemsstaterne kan sammen med deres planer fremsende anmodninger om finansiel deltagelse i de operationelle programmer for at fremskynde gennemgangen af anmodningerne og programmernes gennemførelse. Med sin beslutning om EF-støtterammen godkender Kommissionen ligeledes i medfør af artikel 27, stk. 1, de operationelle programmer, der er forelagt samtidig med planerne, hvis disse programmer indeholder alle de oplysninger, der omhandles i artikel 17.

Finder artikel 15, stk. 1, anvendelse, vedtager Kommissionen én enkelt beslutning om et samlet programmeringsdokument omfattende både de elementer, der omhandles i artikel 16 og 17, og den fondsstøtte, der omhandles i artikel 27, stk. 1.

4. På basis af planerne udarbejder Kommissionen de samlede programmeringsdokumenter for mål 2 og 3 i forståelse med den pågældende medlemsstat efter procedurerne i artikel 47 50. EIB medvirker ved udarbejdelsen af de samlede programmeringsdokumenter. Kommissionen træffer én enkelt beslutning om fondenes deltagelse i medfør af artikel 27, stk. 1, senest seks måneder efter at have modtaget den tilsvarende plan, når denne omfatter alle de elementer, der omhandles i artikel 16 og 17.

5. Senest tre måneder efter Kommissionens beslutning om godkendelse af et operationelt program eller et samlet programmeringsdokument fastsætter forvaltningsmyndigheden efter aftale med det overvågningsudvalg, der omhandles i artikel 34, de supplerende programmeringselementer, som den fremsender til Kommissionen i et enkelt dokument senest en måned efter dennes beslutning, i det følgende benævnt »programmeringstillægget«.

6. Kommissionens beslutninger vedrørende EF-støtterammerne og de samlede programmeringsdokumenter offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Kommissionen tilsender efter anmodning fra Europa-Parlamentet til orientering dette disse beslutninger samt de EF-støtterammer, den har godkendt.

KAPITEL II INDHOLDET AF PROGRAMMERINGEN VEDRØRENDE MÅL 1, 2 OG 3

Artikel 15 Planer

1. Hvis Fællesskabets bidrag vedrørende mål 1 er under eller ikke væsentligt over 1 mia. euro, forelægger medlemsstaterne en plan, som i et enkelt dokument indeholder de elementer, der omhandles i stk. 2, 3 og 4 og i artikel 17.

For så vidt angår mål 2 og 3, forelægger medlemsstaterne ligeledes i et enkelt dokument en plan, der indeholder disse elementer.

Under alle omstændigheder sondres der i planerne mellem de rammebeløb, der er afsat til områder, som modtager overgangsstøtte, og de rammebeløb, der er afsat til de øvrige områder, som berøres af mål 1 eller 2.

2. Planer under mål 1, 2 og 3 tager hensyn til de retningslinjer, der omhandles i artikel 9, stk. 4, samt til prioriteter, der er udstukket for de enkelte berørte regioner; planerne omfatter:

a) en talmæssig beskrivelse af den aktuelle situation med hensyn til dels udviklingsforskelle og -efterslæb samt udviklingspotentiellet i regioner, der berøres af mål 1, dels omstilling i områder, der berøres af mål 2, dels til udviklingen af de menneskelige ressourcer og beskæftigelsespolitikken i medlemsstaten og i de områder, der berøres af mål 3; de anvendte finansielle midler og hovedresultaterne fra den foregående programmeringsperiode, idet der tages hensyn til de foreliggende evalueringsresultater

b) en beskrivelse af en strategi, der er velegnet til at nå de i artikel 1 omhandlede mål, og af de hovedfelter, der er valgt med henblik på at opnå en udvikling og en bæredygtig omstilling i regionerne og områderne, herunder i landdistrikterne, samt en udvikling af de pågældende menneskelige ressourcer eller en tilpasning og modernisering af uddannelses- og beskæftigelsessystemerne og -politikkerne; resultatet af forhåndsvurderingen som omhandlet i artikel 40.

Ud over disse elementer sikrer de planer, der er forelagt under mål 3, sammenhængen mellem strategien til fremme af beskæftigelsen og udviklingen af de menneskelige ressourcer på hele den berørte medlemsstats område, idet der tages hensyn til bl.a. den nationale plan for iværksættelsen af den europæiske beskæftigelsesstrategi; planerne indeholder en beskrivelse af hovedmålsætningerne for denne strategi og de vigtigste midler til at realisere disse målsætninger

c) oplysninger om den påtænkte anvendelse af medfinansieringen fra fondene, EIB og andre finansielle instrumenter; for mål 1 suppleres disse oplysninger med en samlet vejledende finansiel opstilling, der for hvert enkelt af planens hovedfelter sammenfatter de forventede, både private og offentlige, finansielle midler fra medlemsstaten og fra EF; de forventede behov for teknisk bistand

d) resultaterne af den konsultation, der er foretaget i henhold til artikel 14, stk. 1, samt de gældende regler for og de påtænkte dispositioner med henblik på partnernes inddragelse.

3. I de regioner, der berøres af mål 1, omfatter regionaludviklingsplanerne enhver indsats med henblik på økonomisk og social omstilling, udvikling af menneskelige ressourcer under hensyn til referencerammen i artikel 1, nr. 3, samt udvikling af landdistrikterne.

I det tilfælde, hvor hele medlemsstater berøres af mål 1, indeholder planerne de elementer, der omhandles i stk. 2, litra b), andet afsnit.

4. Medlemsstaterne angiver, hvilke elementer der er karakteristiske for den enkelte fond, herunder størrelsen af den finansielle deltagelse, der anmodes om, samt en oversigt over de fastsatte operationelle programmer, bl. a. deres særlige målsætninger og hovedtyperne af de påtænkte foranstaltninger.

Artikel 16 EF-støtterammer for mål 1

1. EF-støtterammerne for mål 1 sikrer samordningen af hele EF-strukturstøtten i de berørte regioner, herunder vedrørende udviklingen af de menneskelige ressourcer, jf. artikel 1, nr. 3, navnlig når hele medlemsstatens område er berørt af mål 1.

2. EF-støtterammen omfatter:

a) den strategi og de prioriterede felter, der er udvalgt med henblik på Fællesskabets og den pågældende medlemsstats fælles initiativer, deres særlige mål, så vidt muligt udtrykt i tal, evalueringen af den forventede virkning ifølge artikel 40, samt af de elementer, der vedrører deres sammenhæng med de retningslinjer, som omhandles i artikel 9, stk. 4, medlemsstatens økonomiske politikker, strategi for fremme af beskæftigelsen og for udvikling af de menneskelige ressourcer og eventuelt regionale politikker

b) en oversigt over samt varigheden af de operationelle programmer, der ikke vedtages samtidig med EF-støtterammen, herunder deres særlige mål og de udvalgte prioriteter

c) en vejledende finansieringsplan, der i overensstemmelse med artikel 27 og 28 for hvert prioriteret felt for hvert år angiver det påtænkte rammebeløb for medfinansieringen fra den enkelte fond, EIB og de øvrige finansielle instrumenter, når de bidrager direkte til finansieringsplanen, samt medlemsstaternes egne støtteberettigede, offentlige og private rammebeløb svarende til den enkelte fonds finansielle deltagelse.

Denne finansieringsplan præciserer, hvilke bevillinger der er afsat til regioner, der modtager overgangsstøtte.

Fondenes samlede årlige finansielle deltagelse for hver enkelt EF-støtteramme er forenelig med de gældende finansielle overslag, jf. dog den degression, der omhandles i artikel 7, stk. 3, tredje afsnit

d) forudgående kontrol med additionalitetsprincippets overholdelse, jf. artikel 10, og de relevante oplysninger vedrørende gennemsigtigheden af pengestrømmene, navnlig fra den pågældende medlemsstat til de støtteberettigede regioner

e) bestemmelserne vedrørende EF-støtterammens gennemførelse omfatter følgende:

i) medlemsstatens udpegning af en myndighed eller et organ, der skal have ansvaret for administrationen af EF-støtterammen, jf. artikel 33

ii) en fastsættelse og anvendelse i samarbejde med Kommissionen af kompatible edb-systemer til forvaltning, overvågning og evaluering. Disse systemer skal give sikkerhed for, at forvaltningen er effektiv, at der er pålidelige oplysninger om gennemførelsen og resultaterne, og at bestemmelserne i artikel 35, 41 og 42 er opfyldt

iii) de bestemmelser, der påtænkes for at involvere partnerne

f) i givet fald oplysninger om de bevillinger, der er nødvendige for gennemførelsen af foranstaltninger med henblik på forberedelse, overvågning og evaluering af interventionerne.

Artikel 17 Operationelle programmer vedrørende mål 1

1. De interventioner, der omfattes af en EF-støtteramme vedrørende mål 1, gennemføres som regel i form af et integreret operationelt program for hver region.

2. Det operationelle program omfatter:

a) programmets prioriterede felter, deres sammenhæng med den tilsvarende EF-støtteramme, deres særlige mål udtrykt i tal og en evaluering af den forventede virkning, jf. artikel 40, samt deres sammenhæng med de retningslinjer, der omhandles i artikel 9, stk. 4

b) en beskrivelse af de påtænkte foranstaltninger med henblik på gennemførelse af de prioriterede felter, herunder de elementer, der er nødvendige for at vurdere støtteordningerne ud fra traktatens artikel 92; i givet fald de foranstaltninger, der er nødvendige for forberedelsen, overvågningen og evalueringen af det operationelle program

c) en finansieringsplan, der i overensstemmelse med artikel 27 for hvert prioriteret felt for hvert år angiver det påtænkte rammebeløb for medfinansieringen fra den enkelte fond, EIB og de øvrige finansielle instrumenter samt medlemsstaternes egne støtteberettigede, offentlige og private rammebeløb svarende til den enkelte fonds finansielle deltagelse.

Denne finansieringsplan præciserer de bevillinger, der er afsat til regioner, der modtager overgangsstøtte.

Fondenes samlede årlige finansielle deltagelse er forenelig med de gældende finansielle overslag, jf. dog den degression, der omhandles i artikel 7, stk. 3, tredje afsnit

d) bestemmelserne vedrørende det operationelle programs iværksættelse, som omfatter følgende:

i) medlemsstatens udpegning af en myndighed eller et organ, der skal have ansvaret for administrationen af det operationelle program, jf. artikel 33

ii) en beskrivelse af forvaltningsreglerne for det operationelle program

iii) en beskrivelse af overvågnings- og evalueringssystemerne

iv) en fastsættelse og anvendelse i samarbejde med Kommissionen af kompatible edb-systemer til forvaltning, overvågning og evaluering. Disse systemer skal give sikkerhed for, at forvaltningen er effektiv, at der er pålidelige oplysninger om gennemførelsen og resultaterne, og at bestemmelserne i artikel 35, 41 og 42 er opfyldt

v) en fastsættelse af bestemmelser for de finansielle midlers tilvejebringelse og cirkulation, der sikrer gennemsigtigheden af pengestrømmene

vi) en beskrivelse af de særlige kontrolforanstaltninger vedrørende det operationelle program, herunder præcisering af de respektive roller og kontrollen med statsstøttereglernes overholdelse

vii) en fastsættelse af partnernes respektive roller og ansvar i forbindelse med overvågningen og evalueringen af det operationelle program.

3. Programmeringstillægget omfatter følgende:

a) iværksættelsesforanstaltninger for de tilsvarende prioriterede felter i det operationelle program, deres forudgående evaluering i overensstemmelse med artikel 40, de tilsvarende overvågningsindikatorer i overensstemmelse med artikel 35

b) en definition af de endelige modtagerkategorier, der får gavn af foranstaltningerne

c) udvælgelseskriterierne for de operationer, der finansieres under hver enkelt foranstaltning, herunder metoden til på forhånd at bedømme deres levedygtighed

d) en finansieringsplan, der i overensstemmelse med artikel 27 og 28 for hver foranstaltning angiver det påtænkte rammebeløb for medfinansieringen fra fondene, EIB og de øvrige finansielle instrumenter samt medlemsstaternes egne støtteberettigede, offentlige og private rammebeløb svarende til fondenes finansielle deltagelse; satsen for en fonds medfinansiering af en foranstaltning fastsættes i overensstemmelse med artikel 28 og med de samlede EF-bevillinger, der er afsat til det pågældende prioriterede felt.

Denne finansieringsplan præciserer de bevillinger, der er afsat til regioner, der modtager overgangsstøtte

e) de foranstaltninger, der er fastsat for at sikre passende PR for det operationelle program i overensstemmelse med artikel 45.

Når flere partnere deltager i finansieringen af interventionen på nationalt, regionalt, lokalt eller andet niveau, giver deres respektive engagementer anledning til en indbyrdes aftale, der sikrer, at midlerne stilles effektivt til rådighed i overensstemmelse med interventionens finansieringsplan. Denne aftale vedlægges til programmeringstillægget.

Artikel 18 Samlede programmeringsdokumenter vedrørende mål 2 og 3

I henhold til artikel 15, stk. 1, andet afsnit, er interventioner, der gennemføres under mål 2 og 3, samlede programmeringsdokumenter.

Det samlede programmeringsdokument vedrørende mål 2 skal sikre samordningen af EF's samlede strukturstøtte, herunder vedrørende udvikling af de menneskelige ressourcer og udvikling af landdistrikterne, i alle områder, der berøres af mål 2 inden for hver enkelt region, der omhandles i artikel 12, stk. 2, herunder områder, der modtager overgangsstøtte fra EFRU.

Det samlede programmeringsdokument vedrørende mål 3 skal sikre samordningen af EF's samlede strukturstøtte med henblik på udviklingen af de menneskelige ressourcer i områder omhandlet i artikel 5, herunder områder, der modtager støtte fra ESF i henhold til artikel 6, stk. 2, andet afsnit.

KAPITEL III EF-INITIATIVER

Artikel 19 Indhold

1. EF-initiativerne vedrører følgende emneområder:

a) det grænseoverskridende, tværnationale og tværregionale samarbejde til fremme af en harmonisk, afbalanceret udvikling og fysisk planlægning i Europa

b) udvikling af landdistrikterne

c) det tværnationale samarbejde om en ny praksis i bekæmpelsen af forskelsbehandling og uligheder af enhver art i forbindelse med adgangen til arbejdsmarkedet.

2. De programmer, der er godkendt inden for rammerne af EF-initiativerne, kan vedrøre andre områder end dem, der omhandles i artikel 3 og 4.

Artikel 20 Udarbejdelse, godkendelse og iværksættelse

1. Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 51, efter at have underrettet Europa-Parlamentet herom, retningslinjer, som for hvert initiativ beskriver målene, anvendelsesområdet og passende gennemførelsesbestemmelser. Retningslinjerne offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

2. Hvert af de områder, der omhandles i artikel 19, stk. 1, finansieres af en enkelt fond, henholdsvis EFRU, EUGFL, Udviklingssektionen, og ESF. For også at kunne omfatte de foranstaltninger, der er nødvendige for det pågældende EF-initiativprograms iværksættelse, kan beslutningen om fondenes deltagelse udvide det anvendelsesområde, der er fastsat i de særlige forordninger for de enkelte fonde, uden at gå ud over disse særlige bestemmelser.

3. Ud fra forslag udarbejdet efter retningslinjerne og deres forhåndsvurdering efter artikel 40 vedtager Kommissionen EF-initiativprogrammerne i overensstemmelse med artikel 27.

4. EF-initiativprogrammerne revideres af Kommissionen efter den midtvejsevaluering, der omhandles i artikel 41.

KAPITEL IV NYSKABENDE AKTIONER OG TEKNISK BISTAND

Artikel 21 Nyskabende aktioner

1. Fondene kan på Kommissionens initiativ og indtil 0,7 % af deres respektive årlige tildeling finansiere nyskabende aktioner på EF-niveau. Disse aktioner omfatter undersøgelser, pilotprojekter og udveksling af erfaringer.

De nyskabende aktioner skal bidrage til indførelsen af nyskabende metoder og praksis, der tager sigte på at forbedre kvaliteten af interventioner under mål 1, 2 og 3. Deres iværksættelse skal være enkel, gennemsigtig og i overensstemmelse med forsvarlig økonomisk forvaltning.

2. Hvert område for et pilotprojekt finansieres af en enkelt fond. For også at kunne omfatte de foranstaltninger, der er nødvendige for det pågældende pilotprojekts iværksættelse, kan beslutningen om fondenes deltagelse udvide det anvendelsesområde, der er fastsat i de specifikke forordninger for de enkelte fonde, uden at gå ud over disse særlige bestemmelser.

Artikel 22 Teknisk bistand

Fondene kan på Kommissionens initiativ eller vegne for indtil 0,3 % af deres respektive årlige tildeling finansiere de forberedelses-, overvågnings-, evaluerings- og kontrolforanstaltninger, der er nødvendige for nærværende forordnings gennemførelse. De omfatter bl. a.:

a) undersøgelser af bl.a. generel karakter vedrørende fondenes virksomhed

b) aktioner vedrørende teknisk bistand, udveksling af erfaringer og oplysninger til partnerne, til de endelige modtagere, der får gavn af fondenes interventioner, og til offentligheden

c) indførelse, drift og sammenkobling af edb-systemer med henblik på forvaltning, overvågning og evaluering.

Artikel 23 Godkendelse af nyskabende aktioner og teknisk bistand

Kommissionen vurderer de anmodninger om fondenes deltagelse, der forelægges i henhold til artikel 21 og 22, på basis af følgende oplysninger:

a) en beskrivelse af den foreslåede intervention, dens anvendelsesområde, herunder den geografiske dækning, og dens særlige mål

b) en forhåndsvurdering

c) de organer, der har ansvaret for interventionens iværksættelse, og modtagerne

d) tids- og finansieringsplanen, herunder alle andre kilder til EF-medfinansiering

e) bestemmelser, der sikrer en effektiv, regelmæssig iværksættelse

f) alle oplysninger, der er nødvendige for at efterprøve foreneligheden med EF-politikkerne og med de retningslinjer, der omhandles i artikel 9, stk. 4.

Kommissionen godkender fondenes finansielle deltagelse, når disse oplysninger gør det muligt at foretage en vurdering af anmodningen.

KAPITEL V STORE PROJEKTER

Artikel 24 Definition af store projekter

Fondene kan inden for rammerne af en intervention finansiere udgifter i tilknytning til store projekter, dvs.:

a) en række økonomisk uopdelelige arbejder, der opfylder en præcis teknisk funktion, og som tager sigte på klart identificerede målsætninger, og

b) hvis samlede udgifter, som tages i betragtning ved fastsættelsen af størrelsen af fondenes deltagelse, overstiger 50 mio. euro.

Artikel 25 Godkendelse og iværksættelse

1. Hvis medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden under interventionernes iværksættelse påtænker fondsstøtte til et stort projekt, underretter den på forhånd Kommissionen herom ved fremsendelse af følgende oplysninger:

a) det for iværksættelsen ansvarlige organ

b) investeringens art samt dens beskrivelse, udgifter og lokalisering

c) tidsplanen for projektets gennemførelse

d) en analyse af bl.a. finansielle omkostninger og fordele og en risikoanalyse; for infrastrukturinvesteringer en analyse af projektets samfundsøkonomiske omkostninger og fordele (costbenefitanalyse), herunder angivelse af den forventede udnyttelsesgrad

e) oplysninger om projektets økonomiske bæredygtighed; for erhvervsinvesteringerne omfatter analysen oplysninger om markedsudsigterne for den berørte sektor og en analyse af projektets forventede rentabilitet

f) direkte og indirekte virkninger for beskæftigelsen

g) de oplysninger, der kan gøre det muligt at vurdere miljøvirkningerne og anvendelsen af forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats, princippet om indgreb over for miljøskader fortrinsvis ved kilden samt princippet om, at forureneren betaler, samt anvendelsen af Fællesskabets regler på miljøområdet

h) de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere, om konkurrencereglerne er overholdt, navnlig på statsstøtteområdet

i) for infrastrukturinvesteringerne den forventede virkning på udviklingen eller omstillingen i den pågældende region samt anvendelsen af EF-reglerne vedrørende offentlige kontrakter

j) oplysning om virkningen af fondenes finansielle deltagelse for projektgennemførelsen

k) finansieringsplanen og størrelsen af de samlede finansielle midler, der påtænkes for støtten fra fondene og alle andre EF-finansieringskilder.

2. Kommissionen foretager en vurdering af projektet - eventuelt i samråd med EIB - på basis af følgende elementer:

a) den påtænkte investeringstype og i givet fald de forventede indtægter

b) resultaterne af costbenefitanalysen

c) evalueringen af virkningerne på miljøet

d) projektets sammenhæng med den tilsvarende interventions prioriterede felter

e) projektets overensstemmelse med EF-politikkerne

f) de forventede økonomiske og sociale fordele, bl.a. på beskæftigelsesområdet, under hensyn til de anvendte finansielle midler

g) samordningen af de finansielle instrumenter og den kombination af tilskud og lån, der omhandles i artikel 9, stk. 3, andet afsnit.

3. Senest tre måneder efter modtagelsen af de i stk. 1 omhandlede oplysninger bekræfter eller ændrer Kommissionen EF-deltagelsessatsen. Hvis Kommissionen finder, at projektet ikke synes at berettige til hverken en del af eller hele fondsstøtten, kan den afslå en del af eller hele denne finansielle deltagelse.

KAPITEL VI GLOBALTILSKUD

Artikel 26 Globaltilskud

1. Medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden kan efter aftale med Kommissionen beslutte at lade passende formidlere, herunder lokale myndigheder, regionaludviklingsorganer eller ikke-statslige organisationer, varetage iværksættelsen og forvaltningen af en del af en intervention, i det følgende benævnt »globaltilskud«, fortrinsvis en intervention til fordel for lokaludviklingsinitiativer.

For så vidt angår EF-initiativprogrammerne og de nyskabende aktioner, kan Kommissionen beslutte at benytte sig af et globaltilskud for hele eller en del af programmet.

2. Formidlerne, der har den nødvendige solvens og administrative kapacitet, skal være til stede eller repræsenteret i den pågældende region og være betroet en offentlig mission samt på passende vis kunne involvere de direkte berørte erhvervskredse i iværksættelsen af de fastsatte foranstaltninger.

3. Anvendelsen af et globaltilskud er angivet i den tilsvarende beslutning om fondenes finansielle deltagelse som en særlig bestemmelse om iværksættelse af interventionen som defineret i artikel 17, stk. 2, litra d). Bestemmelserne om globaltilskuddenes anvendelse gøres til genstand for en aftale mellem den forvaltningsmyndighed og det formidlende organ, der berøres.

For så vidt angår EF-initiativprogrammerne og de nyskabende aktioner, gøres bestemmelserne om globaltilskuddenes anvendelse til genstand for en aftale mellem Kommissionen og det pågældende formidlende organ. Programmeringstillægget omfatter ikke den del af interventionen, der henhører under globaltilskuddet.

4. Bestemmelserne om globaltilskuddets anvendelse præciserer bl.a.:

a) de foranstaltninger, der skal iværksættes

b) kriterierne for udvælgelsen af modtagerne

c) betingelserne og satserne for ydelsen af fondsstøtte, herunder anvendelsen af eventuelle renter

d) bestemmelserne om overvågning og evaluering af globaltilskuddet

e) eventuel anvendelse af en bankgaranti i forståelse med Kommissionen.

AFSNIT III FONDENES FINANSIELLE DELTAGELSE OG FINANSIELLE FORVALTNING

KAPITEL I FONDENES FINANSIELLE DELTAGELSE

Artikel 27 Beslutningen om fondenes finansielle deltagelse

1. Kommissionen vedtager én enkelt beslutning om alle fondenes finansielle deltagelse, når alle betingelserne i denne forordning er opfyldt, inden for en frist på i almindelighed seks måneder efter modtagelsen af interventionsanmodningen. Beslutningen præciserer de bevillinger, der afsættes til regioner eller områder, som modtager overgangsstøtte.

Fondenes maksimale deltagelse fastsættes for hvert enkelt af interventionens prioriterede felter.

En foranstaltning kan for en given periode kun modtage finansiel støtte fra én fond ad gangen.

En foranstaltning kan ikke på samme tid modtage støtte fra en fond under ét af mål 1, 2 og 3 og under et EF-initiativ.

2. Fondenes finansielle deltagelse i operationelle programmer skal forenelig med den finansieringsplan, der er opstillet i den tilsvarende EF-støtteramme.

3. Fondenes deltagelse i foranstaltningernes iværksættelse kan tage en af følgende former: direkte støtte, der ikke skal tilbagebetales (i det følgende benævnt »direkte støtte«), støtte, der skal tilbagebetales, rentegodtgørelse, garanti, kapitalandele, deltagelse i risikokapital eller andre finansieringstyper.

Den støtte, der tilbagebetales til forvaltningsmyndigheden eller til en anden offentlig myndighed, genanvendes af denne til samme formål.

Artikel 28 Graduering af deltagelsessatserne

1. Fondenes finansielle deltagelse gradueres ud fra følgende elementer:

a) størrelsen af de særlige, især regionale eller sociale problemer, der omhandles af interventionerne

b) den pågældende medlemsstats finansielle kapacitet under hensyn til bl.a. den relative velfærd i denne medlemsstat og nødvendigheden af at undgå alt for store stigninger i budgetudgifterne

c) den interesse, som interventionerne og de prioriterede felter har ud fra EF's synspunkt, jf. artikel 1, andet afsnit, specielt for afskaffelse af uligheder og fremme af lige muligheder for mænd og kvinder samt for miljøbeskyttelse og -forbedring, herunder anvendelsen af forsigtighedsprincippet, princippet om forebyggende indsats og princippet om, at forureneren betaler

d) den interesse, som interventionerne og de prioriterede felter har ud fra et regionalt og nationalt synspunkt

e) de særlige egenskaber ved den pågældende type intervention og prioriteret felt

f) den optimale udnyttelse af de finansielle midler i finansieringsplanerne, herunder kombinationen af offentlige og private midler, og anvendelsen af passende finansielle instrumenter i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3.

2. Fondenes finansielle deltagelse beregnes i forhold til de samlede støtteberettigede omkostninger eller i forhold til de samlede støtteberettigede offentlige eller dermed sidestillede udgifter (på nationalt, regionalt eller lokalt niveau eller EF-niveau) i forbindelse med hver intervention.

3. Fondenes deltagelse sker inden for følgende rammer:

a) højst 75 % af de samlede støtteberettigede udgifter og som hovedregel mindst 50 % af de støtteberettigede offentlige udgifter for foranstaltninger, der gennemføres i regioner berørt af mål 1. Når disse regioner ligger i en medlemsstat, der berøres af Samhørighedsfonden, kan EF-støtten ekstraordinært i behørigt begrundede tilfælde højst andrage 80 % af de samlede støtteberettigede udgifter og højst 85 % af de samlede støtteberettigede udgifter i fjernområderne samt for de perifere græske øer, der er ugunstigt stillet på grund af afstandene

b) højst 50 % af de samlede støtteberettigede udgifter og som hovedregel mindst 25 % af de støtteberettigede offentlige udgifter for foranstaltninger, der gennemføres i områder berørt af mål 2 eller 3.

Fondenes finansielle deltagelse sker under overholdelse af støtteintensitets- og kumulationslofterne på statsstøtteområdet.

4. Når den pågældende intervention indebærer finansiering af indtægtsskabende investeringer, fastlægges fondenes deltagelse i disse investeringer under hensyn til især størrelsen af den pengestrøm, der normalt vil kunne forventes af den pågældende type investeringer i betragtning af de makroøkonomiske forhold, under hvilke investeringerne skal iværksættes, og uden at fondenes deltagelse medfører en forøgelse af indsatsen over de nationale budgetter.

Fondenes deltagelse underlægges følgende begrænsninger:

a) når infrastrukturinvesteringerne skaber betydelige indtægter, kan deltagelsen ikke overstige:

i) 40 % af de samlede støtteberettigede udgifter i regioner, der berøres af mål 1, hvortil kommer en forhøjelse på maksimalt 10 % i de medlemsstater, der berøres af Samhørighedsfonden

ii) 25 % af de samlede støtteberettigede udgifter i områder, der berøres af mål 2

iii) disse satser kan forhøjes med anvendelsen af andre former for finansiering end direkte støtte, dog kan denne forhøjelse højst være på 10 % af de samlede støtteberettigede udgifter

b) for så vidt angår investeringer i virksomheder, kan deltagelsen ikke overstige:

i) 35 % af de samlede støtteberettigede udgifter i regioner, der berøres af mål 1

ii) 15 % af de samlede støtteberettigede udgifter i områder, der berøres af mål 2

iii) for investeringer i små og mellemstore virksomheder kan disse satser forhøjes med anvendelsen af andre former for finansiering end direkte støtte, dog kan denne forhøjelse højst være på 10 % af de samlede støtteberettigede udgifter.

5. Henvisningerne i stk. 3 og 4 til regioner og områder, der berøres af mål 1 og 2, skal ligeledes forstås som henvisninger til regioner og områder, der modtager overgangsstøtte i henhold til artikel 6, henholdsvis stk. 1 og 2.

6. Foranstaltninger gennemført på Kommissionens initiativ og omhandlet i artikel 21 og 22, kan finansieres med 100 % af de samlede udgifter. Foranstaltninger gennemført på Kommissionens vegne og omhandlet i artikel 22 finansieres med 100 % af de samlede udgifter. For foranstaltninger vedrørende teknisk bistand inden for rammerne af programmeringen og EF-initiativerne gælder de i nærværende artikel omhandlede satser.

Artikel 29 Støtteberettigelse

1. Udgifter i tilknytning til operationer er kun berettiget til fondenes finansielle deltagelse, hvis disse operationer er integreret i den pågældende intervention.

2. En udgift kan ikke være berettiget til fondenes finansielle deltagelse, hvis den er betalt af den endelige modtager inden den dato, hvor Kommissionen har modtaget interventionsanmodningen. På denne dato begynder fristen for udgifternes støtteberettigelse.

Den sidste dato for udgifternes støtteberettigelse fastsættes i beslutningen om fondenes finansielle deltagelse. Den refererer til de betalinger, som de endelige modtagere foretager. Den kan forlænges af Kommissionen efter behørigt begrundet anmodning fra medlemsstaten i medfør af bestemmelserne i artikel 13 og 14.

3. De relevante nationale regler gælder for de støtteberettigede udgifter, undtagen hvis Kommissionen, når det er nødvendigt, udarbejder fælles regler for udgifternes støtteberettigelse efter procedurerne i artikel 47 51.

4. Medlemsstaterne sikrer, at fondenes finansielle deltagelse kun er endeligt erhvervet for en operation, hvis denne ikke gøres til genstand for en væsentligt ændring:

a) der påvirker arten af operationen eller betingelserne for dens iværksættelse eller giver en virksomhed eller et offentligt selskab en uretmæssig fordel

b) og i givet fald inden udløbet af en periode på fem år medfører en ændring i den ejendomsretlige ordning for en infrastruktur eller ophør eller ændring af lokaliseringen for en produktionsvirksomhed.

Findes der en sådan ændring, anvendes bestemmelserne i artikel 38.

KAPITEL II FINANSIEL FORVALTNING

Artikel 30 Budgetforpligtelser

1. Fællesskabets budgetforpligtelser indgås på grundlag af beslutningen om fondenes finansielle deltagelse.

2. Forpligtelser vedrørende interventioner med en varighed på mindst to år indgås som regel for et år ad gangen. Den første forpligtelse indgås, når Kommissionen vedtager beslutningen om interventionens godkendelse. De efterfølgende forpligtelser indgås som regel senest den 30. april.

Den del af en forpligtelse, for hvilken Kommissionen ikke har fået forelagt nogen gyldig betalingsanmodning ved udgangen af det andet år efter forpligtelsesåret eller ved udløbet af den frist, som omhandles i artikel 36, stk. 1, for aflevering af den endelige rapport, frigøres ex officio af Kommissionen; fondenes deltagelse i denne intervention reduceres tilsvarende.

3. For interventioner med en varighed på under to år indgås forpligtelserne for fondenes samlede deltagelse, når Kommissionen vedtager beslutningen om fondenes deltagelse.

Artikel 31 Betalinger

1. Kommissionens betaling af fondenes deltagelse sker i overensstemmelse med budgetforpligtelserne og foretages til det nationale, regionale eller lokale organ (benævnt »betalingsmyndigheden« med henblik på anvendelsen af denne artikel), der er udpeget med henblik herpå i den af den pågældende medlemsstat forelagte anmodning.

Betalingerne vedrører den ældste forpligtelse, der er indgået i henhold til artikel 30.

Betalingen kan tage form af acontobeløb, mellemliggende betalinger og betaling af restbeløb. De mellemliggende betalinger og betalingerne af restbeløb, der vedrører allerede betalte udgifter, skal svare til betalinger, der er afholdt af de endelige modtagere, og som er dokumenteret af kvitterede fakturaer eller regnskabsdokumenter med tilsvarende bevisværdi.

Kommissionen foretager de mellemliggende betalinger inden for en frist, der i almindelighed ikke må overstige to måneder regnet fra modtagelsen af en gyldig anmodning.

Betalingsmyndigheden sørger for, at de endelige modtagere så hurtigt som muligt modtager de fulde beløb fra fondenes deltagelse, som de er berettiget til. Der foretages ikke nogen form for fradrag eller tilbageholdelse, og der pålægges ikke senere nogen specifik belastning, der kan nedsætte disse beløb.

2. Ved den første forpligtelse får betalingsmyndigheden udbetalt et acontobeløb af Kommissionen. Det kan højst være på 10 % af fondenes deltagelse i den pågældende intervention. Det kan om nødvendigt opdeles i et eller flere regnskabsår afhængigt af de disponible budgetmidler.

Under hele interventionens varighed benytter budgetmyndigheden acontobeløbet til at udbetale Fællesskabets deltagelse i de udgifter, der reelt er afholdt og anmeldt til Kommissionen i overensstemmelse med stk. 3.

Betalingsmyndigheden tilbagebetaler hele acontobeløbet eller en del deraf, når det ikke er rettet nogen betalingsanmodning til Kommissionen senest 18 måneder efter beslutningen om fondenes deltagelse.

Eventuelle renter af acontobeløbet afsættes til den pågældende intervention.

3. De mellemliggende betalinger benyttes til tilbagebetaling af de under fondene reelt afholdte udgifter, som betalingsmyndigheden har attesteret. De vedrører de foranstaltninger, der er fastsat i programmeringstillægget, og interventionens finansieringsplan, og følgende betingelser skal overholdes:

a) programmeringstillægget forelægges Kommissionen med alle de elementer, der er fastsat i artikel 17, stk. 3

b) fremsendelse til Kommissionen ved udløbet af den fastsatte frist af den årlige rapport om gennemførelsen det foregående år med alle de oplysninger, der er fastsat i artikel 36

c) fremsendelse af de oplysninger, der er nødvendige for den midtvejsevaluering af interventionen, der omhandles i artikel 41

d) overensstemmelse mellem forvaltningsmyndighedens og overvågningsudvalgets beslutninger og fondenes samlede medfinansiering af de pågældende prioriterede felter

e) imødekommelse inden for den fastsatte frist af anmodningerne om tilpasninger jf. artikel 33, stk. 3, eller anmodningerne om korrigerende foranstaltninger, jf. artikel 37, stk. 4

f) ingen annullering i henhold til artikel 38, stk. 2, første afsnit, og ingen kommissionsbeslutning om at indlede en overtrædelsesprocedure efter traktatens artikel 169 over for den berørte intervention og foranstaltning.

Medlemsstaten og den udpegede myndighed underrettes straks, hvis en af betingelserne ikke er opfyldt, og tager de forholdsregler, der er nødvendige for at rette sig herefter.

Medlemsstaterne sørger for, at anmodningerne om mellemliggende betalinger så vidt muligt indgives til Kommissionen samlet tre gange om året, idet den sidste betalingsanmodning skal være indgivet senest den 31. oktober.

Anmodningerne om mellemliggende betalinger præciserer for hvert prioriteret felt de udgifter, der er betalt i regioner eller områder, der modtager overgangsstøtte.

De samlede kumulerede betalinger, der omhandles i stk. 2 og i nærværende stykke, og som udbetales til en intervention, udgør højst 95 % af fondenes finansielle deltagelse i interventionen.

4. Betalingen af restbeløbet for interventionen foretages, hvis:

a) betalingsmyndigheden har forelagt Kommissionen en erklæring, der attesterer, at udgifterne reelt er afholdt, senest seks måneder efter den betalingsfrist, der er fastsat i beslutningen om fondenes finansielle deltagelse.

b) den endelige rapport om gennemførelsen er forelagt Kommissionen og godkendt af denne

c) medlemsstaten har tilsendt Kommissionen den erklæring, der omhandles i artikel 37, stk. 1, litra f).

Restbeløbets endelige betaling kan ikke længere berigtiges på medlemsstatens anmodning, hvis den udpegede myndighed ikke har anmodet Kommissionen herom senest ni måneder efter den dato, hvor det er blevet udbetalt.

5. Medlemsstaterne udpeger de myndigheder, der har beføjelse til at udstede de attester og erklæringer, der omhandles i stk. 3 og 4.

6. Medlemsstaterne tilsender senest den 30. april hvert år Kommissionen ajourførte overslag over betalingsanmodningerne for det indeværende regnskabsår og over dem for det efterfølgende regnskabsår.

7. For de nyskabende aktioner, der omhandles i artikel 21, og de foranstaltninger, der omhandles i artikel 22, fastsætter Kommissionen passende betalingsprocedurer.

Artikel 32 Anvendelse af euroen

Beløb i Kommissionens beslutninger, forpligtelser og betalinger udtrykkes og udbetales i euroer efter nærmere regler, som Kommissionen skal vedtage efter procedurerne i artikel 47 51.

AFSNIT IV STRUKTURFONDSINTERVENTIONERNES EFFEKTIVITET

KAPITEL I OVERVÅGNING

Artikel 33 Forvaltningen, der varetages af den udpegede myndighed

1. Den myndighed eller det organ, der af medlemsstaten udpeges til at forvalte en intervention, i denne forordning benævnt »forvaltningsmyndigheden«, er ansvarlig for en effektiv og korrekt forvaltning og gennemførelse af interventionen, herunder:

a) etablering af et system til indsamling af finansielle og statistiske oplysninger om gennemførelsen og de overvågningsindikatorer, der er omhandlet i artikel 35, og for at stille disse oplysninger til rådighed efter regler, der aftales med Kommissionen

b) gennemførelse af finansieringsplanen for interventionen, bl.a. tilvejebringelsen af midler fra de partnere, der deltager i finansieringen inden for rammerne af den aftale, der er omhandlet i artikel 17, stk. 3

c) etablering og anvendelse af kompatible edb-systemer til forvaltning, overvågning og evaluering, der kan sikre en effektiv forvaltning og pålidelige og tilgængelige oplysninger som omhandlet i litra a), og som er i overensstemmelse med artikel 35, 41 og 42

d) udfærdigelse og forelæggelse for Kommissionen af den årlige rapport om gennemførelsen og i givet fald af betalingsanmodninger, uden at dette dog indskrænker anvendelsen af artikel 31

e) tilrettelæggelse i samarbejde med Kommissionen af den midtvejsevaluering, der er omhandlet i artikel 41

f) anvendelse ved de organer, der deltager i forvaltningen og gennemførelsen af interventionen, enten af et separat regnskab eller af hensigtsmæssige regnskabskoder for alle transaktioner vedrørende interventionen

g) korrekt gennemførelse af de operationer, der finansieres under interventionen, herunder iværksættelse af interne kontrolforanstaltninger, der er i overensstemmelse med principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning, og efterkommelse af konklusioner, henstillinger eller anmodninger fremsat i henhold til stk. 3 i nærværende artikel eller 37, stk. 4

h) overensstemmelse med Fællesskabets politikker; ifølge EF-reglerne om offentlige udbud skal de bekendtgørelser, der indsendes til offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, indeholde bestemte oplysninger om de projekter, hvortil der er blevet ansøgt om eller truffet beslutning om at yde støtte fra strukturfondene

i) overholdelse af de forpligtelser med hensyn til information og PR-aktiviteter, der er omhandlet i artikel 45.

2. Efter godkendelse fra overvågningsudvalget kan forvaltningsmyndigheden om nødvendigt tilpasse programmeringstillægget uden at ændre hverken det samlede strukturfondsbidrag, der er ydet til det pågældende prioriterede felt, eller de specifikke mål herunder. Den underretter Kommissionen om sin beslutning herom inden for en frist på en måned.

Ændringer af indeholdet af beslutningen om at yde støtte fra fondene vedtages af Kommissionen efter aftale med den pågældende medlemsstat, og efter at overvågningsudvalget har afgivet udtalelse.

3. Kommissionen og forvaltningsmyndigheden gennemgår mindst en gang om året, bl.a. i forbindelse med forelæggelsen af den årlige rapport om gennemførelsen, der er nævnt i artikel 36, det foregående års væsentligste resultater, og dette sker efter nærmere bestemmelser, der aftales med medlemsstaten og den pågældende forvaltningsmyndighed.

På grundlag af denne gennemgang fremsætter Kommissionen bemærkninger eller henstillinger til medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden. De kan i givet fald indeholde anmodninger om tilpasninger med henblik på at opnå en bedre eller mere effektiv overvågning eller forvaltning af interventionen, eventuelt som en opfølgning af konklusioner, der er fremsat i henhold til artikel 37, stk. 4. På grundlag heraf foretager Forvaltningsmyndigheden inden for en frist, der fastsættes af Kommissionen, en tilsvarende tilpasning af programmeringstillægget i overensstemmelse med stk. 2. Om nødvendigt revideres interventionen i overensstemmelse med artikel 12, 13 og 14.

Artikel 34 Overvågningsudvalg

1. Overvågningsudvalgene nedsættes efter aftale mellem forvaltningsmyndigheden og partnerne. Partnerne påser, at der er en ligelig deltagelse af mænd og kvinder.

Hver EF-støtteramme, hvert samlet programmeringsdokument og hvert operationelt program følges af et overvågningsudvalg.

Overvågningsudvalgene nedsættes senest tre måneder efter, at der er truffet beslutning om at yde støtte fra fondene.

Medlemsstaten har det retlige ansvar for overvågningsudvalgets dispositioner.

2. En repræsentant for Kommissionen og efter omstændighederne for EIB deltager i arbejdet i udvalgene, hvor de har taleret.

Repræsentanterne for alle de partnere, der deltager i finansieringen af interventionen, og i forbindelse med menneskelige ressourcer repræsentanterne for de øvrige partnere, har stemmeret, når udvalget vedtager beslutninger. Repræsentanterne for andre partnere har taleret.

Overvågningsudvalgets formand skal være en repræsentant for forvaltningsmyndigheden.

3. Overvågningsudvalget påser, at gennemførelsen af interventionen er af en sådan effektivitet og kvalitet, at de særlige mål og de mål, der er opstillet i artikel 1, kan virkeliggøres. Det skal i den forbindelse:

a) fastlægge de strategiske retningslinjer og de prioriterede felter for interventionen og sikre sig, at de er i overensstemmelse med de retningslinjer, der er omhandlet i artikel 9, stk. 4, med medlemsstatens økonomiske, sociale og eventuelt regionale politik, med den referenceramme, der er omhandlet i artikel 11, nr. 3, og med Fællesskabets politikker

b) gennemgå resultaterne af gennemførelsen, herunder virkeliggørelsen af de kvantificerede mål for foranstaltningerne, og den midtvejsevaluering, der er omhandlet i artikel 41.

4. Overvågningsudvalget kan foreslå forvaltningsmyndigheden enhver form for tilpasning eller revision af interventionen, der gør det muligt at nå de mål, der er opstillet i artikel 1. En sådan tilpasning foretages i overensstemmelse med artikel 33, stk. 2.

Artikel 35 Overvågningsindikatorer

1. Forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget foretager overvågningen ved hjælp af fysiske og finansielle indikatorer, der navnlig fastlægges i programmeringstillægget på grundlag af metodevejledninger og standardlister, der udarbejdes af Kommissionen. Disse indikatorer vedrører interventionens særlige karakter, dens mål samt medlemsstatens samfundsøkonomiske, strukturelle og miljømæssige situation og tager i givet fald hensyn til regioner eller områder, der modtager overgangsstøtte. Disse indikatorer omfatter bl.a. dem, der tages hensyn til ved den i artikel 43 omhandlede tildeling af reserven.

2. Overvågningsindikatorerne opstilles og kvantificeres således, at de for de enkelte interventioner viser:

a) de specifikke kvantificerede mål for foranstaltningerne og for de prioriterede felter, og deres indbyrdes sammenhæng

b) hvor langt man er nået med de prioriterede felter og foranstaltningerne, hvad angår den fysiske gennemførelse, resultaterne og virkningerne

c) hvor langt man er nået med gennemførelsen af finansieringsplanen.

Hvis interventionerne giver mulighed herfor, opdeles statistikkerne efter køn og efter de støttemodtagende virksomheders størrelse. De finansielle og fysiske indikatorer opdeles på grundlag af en regional og sektoriel nomenklatur, der foreslås af Kommissionen.

3. For store projekter anvendes der særskilte indikatorer for den finansielle situation og gennemførelsens forløb, som er tilpasset projekternes særlige karakter.

Artikel 36 Årlig rapport om gennemførelsen

1. For hver flerårig intervention sender den udpegede forvaltningsmyndighed senest seks måneder efter udløbet af hvert hele kalenderår for gennemførelsen Kommissionen en rapport om de opnåede fremskridt. En endelig rapport sendes til Kommissionen senest seks måneder efter slutfristen for støtteberettigelse.

For hver intervention med en varighed på under to år forelægger den myndighed, medlemsstaten har udpeget dertil, Kommissionen en rapport senest seks måneder efter, at betalingsmyndigheden har foretaget den sidste betaling.

Rapporten gennemgås og godkendes af overvågningsudvalget, inden den sendes til Kommissionen.

2. Alle årlige og endelige rapporter om gennemførelsen skal mindst indeholde oplysninger om:

a) baggrunden for interventionens iværksættelse, herunder de vigtigste samfundsøkonomiske tendenser, sammenhængen med andre nationale, regionale eller sektorielle politikker og med den referenceramme, der er omhandlet i artikel 1, nr. 3, samt den indbyrdes sammenhæng mellem interventionerne under de forskellige fonde eller med andre finansielle instrumenter

b) forløbet med hensyn til de prioriterede felter, foranstaltningerne og operationerne, når interventionernes art gør dette hensigtsmæssigt, for hver enkelt fond, for hvert enkelt prioriteret felt og for hver enkelt foranstaltning, sammenholdt med de specifikke mål ved hjælp af en kvantificering af de fysiske indikatorer og de indikatorer for resultater og virkninger, der er omhandlet i artikel 35

c) den finansielle gennemførelse af interventionen med en opgørelse for de enkelte foranstaltninger over de udgifter, der faktisk er afholdt af betalingsmyndigheden, og over de betalinger, der er modtaget fra Kommissionen, og en kvantificering af de finansielle indikatorer, der er nævnt i artikel 35; den finansielle gennemførelse i de områder, der modtager overgangsstøtte, beskrives særskilt for hvert prioriteret felt

d) de forholdsregler, som forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget har truffet for at sikre en korrekt og effektiv gennemførelse, navnlig:

i) overvågningen af og kontrollen med operationerne

ii) anvendelsen af teknisk bistand

iii) den etablerede evalueringsordning, navnlig resultaterne og indsamlingen af de oplysninger, der er nødvendige for overvågningen

iv) forvaltningssystemets pålidelighed

v) de foranstaltninger, der er truffet efter henstilling eller anmodning om tilpasning, som omhandlet i artikel 33, stk. 3, eller efter anmodning om korrigerende foranstaltninger, som omhandlet i artikel 37, stk. 4

vi) de foranstaltninger, der er truffet for at sikre omtale af interventionen i overensstemmelse med artikel 45

e) de foranstaltninger, der er truffet for at sikre overensstemmelse med Fællesskabets politikker

f) i givet fald et særskilt kapitel om forløbet og finansieringen af store projekter.

KAPITEL II FINANSIEL KONTROL

Artikel 37 Generelle bestemmelser

1. Medlemsstaterne er i første række ansvarlige for den finansielle kontrol med interventionerne. I den forbindelse skal de blandt andet:

a) kontrollere, at der er etableret forvaltnings- og kontrolsystemer, og at disse gennemføres på en sådan måde, at der sikres en korrekt og effektiv anvendelse af EF-fondenes midler

b) sende Kommissionen en beskrivelse af disse systemer

c) sikre sig, at interventionerne forvaltes i overensstemmelse med alle Fællesskabets relevante retsforskrifter, også hvis de modtager en åbningsskrivelse eller en begrundet udtalelse i henhold til traktatens artikel 169, og at de midler, der stilles til deres rådighed, anvendes i overensstemmelse med principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning

d) garantere, at de udgiftsanmeldelser, der forelægges Kommissionen, er nøjagtige og er udarbejdet på grundlag af regnskabssystemer, der er baseret på udgiftsbilag, som kan kontrolleres

e) forebygge, afsløre og korrigere uregelmæssigheder; de giver i overensstemmelse med gældende retsforskrifter Kommissionen meddelelse herom samt om udviklingen i sager, hvor der er indledt administrativ eller retslig forfølgning

f) ved afslutningen af hver intervention forelægge Kommissionen en erklæring, der er udfærdiget af en ekspert eller myndighed, der fungerer uafhængigt af forvaltningsmyndigheden. Erklæringen skal indeholde et sammendrag af konklusionerne af den kontrol, der er gennemført de foregående år, og en udtalelse om, hvorvidt betalingsanmodningen vedrørende restbeløbet er holdbar, og hvorvidt de operationer, der ligger til grund for den endelige udgiftserklæring, har været lovlige og korrekte. Medlemsstaterne kan, hvis de finder det nødvendigt, vedlægge en redegørelse for deres synspunkter

g) samarbejde med Kommissionen med henblik på at sikre, at EF-midlerne anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning

h) geninddrive midler, der er gået tabt som følge af en konstateret uregelmæssighed, idet de i givet fald opkræver morarenter.

2. Kommissionen forvisser sig om, at der i medlemsstaterne findes velfungerende forvaltnings- og kontrolsystemer, der kan sikre en effektiv og korrekt anvendelse af EF-midlerne.

I den forbindelse kan Kommissionen uden at gribe ind i den kontrol, medlemsstaterne foretager i henhold til nationale love og administrative bestemmelser, lade sine tjenestemænd eller andre ansatte foretage kontrol på stedet, f.eks. stikprøvekontrol, af de transaktioner, der finansieres af fonden, samt af forvaltnings- og kontrolsystemerne. Uden at dette indskrænker anvendelsen af stk. 4, underretter Kommissionen den pågældende medlemsstat herom, så den kan få den fornødne bistand. Medlemsstatens tjenestemænd og andre ansatte kan deltage i en sådan kontrol.

Kommissionen kan anmode den pågældende medlemsstat om at foretage kontrol på stedet til konstatering af, om en eller flere operationer er forskriftsmæssige. Tjenestemænd eller andre ansatte i Kommissionen kan deltage i en sådan kontrol.

Kommissionen kan uden varsel foretage kontrol på stedet. Medlemsstatens tjenestemænd og andre ansatte kan deltage i en sådan kontrol.

3. Kommissionen og medlemsstaterne samarbejder om en samordning af kontrolprogrammer og -metoder med henblik på at opnå den størst mulige nyttevirkning. Medlemsstaten og Kommissionen sender straks hinanden resultaterne af den kontrol, der er foretaget.

4. Kommissionen og medlemsstaterne samarbejder med henblik på mindst en gang om året og under alle omstændigheder inden den årlige gennemgang, der er omhandlet i artikel 33, stk. 3, at gennemgå og evaluere:

a) resultaterne af den kontrol, som medlemsstaten og Kommissionen har foretaget

b) eventuelle bemærkninger fremsat af andre kontrolorganer eller -institutioner på nationalt plan eller på EF-plan

c) de finansielle virkninger af konstaterede uregelmæssigheder og de foranstaltninger, der allerede er truffet eller skal træffes for at korrigere sådanne uregelmæssigheder, og i givet fald ændringer af forvaltnings- og kontrolsystemerne.

Efter denne gennemgang, og uden at dette berører de foranstaltninger, som medlemsstaten straks skal træffe, navnlig i henhold til nærværende artikel eller artikel 38, udarbejder Kommissionen konklusioner heraf, blandt andet vedrørende den finansielle virkning af eventuelle ko