Regionsudvalgets udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - 'Beskæftigelses-, social- og arbejdsmarkedspolitikken: investering i kvalitet'"

(2002/C 107/29)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "Beskæftigelses-, social- og arbejdsmarkedspolitikken: investering i kvalitet" (KOM(2001) 313 endelig),

under henvisning til Kommissionens beslutning af 25. juni 2001 om i henhold til EF-traktatens artikel 265, stk. 1, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse,

under henvisning til præsidiets beslutning af 12. juni 2001 om at henvise det forberedende arbejde til underudvalg 6 "Beskæftigelse, Økonomisk Politik, Det Indre Marked, Industri, SMV",

under henvisning til sin udtalelse om meddelelse fra Kommissionen "Fra retningslinjer til handling: De nationale handlingsplaner for beskæftigelse" (KOM(1998) 316 endelig udg.) og meddelelse fra Kommissionen om "Forslag til retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 1999" (KOM(1998) 574 endelig udg.), CdR 279/98 fin(1),

under henvisning til sin rapport om offentlige tjenesteydelser, CdR 369/1999 fin,

under henvisning til sin udtalelse om "Forslag til retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 2000" (KOM(1999) 441 endelig udg.), CdR 360/1999 fin(2),

under henvisning til sin udtalelse om Kommissionens meddelelse "Lokal handling til fordel for beskæftigelsen - Den lokale dimension i den europæiske beskæftigelsesstrategi" (KOM(2000) 196 endelig), CdR 187/2000 fin(3),

under henvisning til sin udtalelse om "Forslag til Rådets beslutning om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik i 2001" (KOM(2000) 548 endelig - 2000/0255 (CNS)) og "Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om Fællesskabets tilskyndelsesforanstaltninger på beskæftigelsesområdet" (KOM(2000) 459 endelig - 2000/0195 (COD)), CdR 310/2000 fin(4),

under henvisning til sin udtalelse om Kommissionens meddelelse "Skabelse af et Europa med plads til alle" (KOM(2000) 79 endelig), CdR 84/2000 fin(5),

under henvisning til sin udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "Social- og arbejdsmarkedspolitisk dagsorden" (KOM(2000) 379 endelig), CdR 300/2000 fin(6),

under henvisning til Underudvalg 5's supplerende udtalelse (CdR 286/2001), som havde Roberto Pella (I/PPE, borgmester i Valdengo og præsident for provinsen Biella) som ordfører,

under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 270/2001 rev. 1), som blev enstemmigt vedtaget af Underudvalg 6 den 28. september 2001 med Irma Peiponen (FIN/PSE, medlem af byrådet i Varkaus) som ordfører -

på den 41. plenarforsamling den 14.-15. november 2001 (mødet den 14. november) enstemmigt vedtaget følgende udtalelse:

Regionsudvalgets synspunkter

1. Moderniseringen af den europæiske sociale model

1.1. Regionsudvalget roser Kommissionen for dens bestræbelser på at integrere kvalitetsaspektet i politikkerne inden for økonomi, beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedsforhold. Dette er vigtigt, hvis man vil forbedre borgernes livskvalitet. Meddelelsen udgør et godt grundlag for den fortsatte brede indsats for at fremme kvalitet i arbejdet. Opgøret med den tidligere sektortænkning er vigtigt, og Regionsudvalget håber, at idéerne kan omsættes i praksis. Meddelelsen kaster imidlertid ikke lys over, hvordan man sikrer et positivt samspil mellem politikkerne inden for økonomi, beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedsforhold. I meddelelsen lægges hovedvægten i udpræget grad på beskæftigelse og kvalitet i arbejdet, hvorimod man bl.a. glemmer at se på kvaliteten af de sociale tjenesteydelser og den sociale beskyttelse i øvrigt.

1.2. Valget af kvalitetsbegrebet som bindeled mellem politikkerne inden for økonomi, beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedsforhold er for så vidt udmærket. Skal effektivitet og samhørighed forenes, må de forskellige sektorpolitikker have nogenlunde samme vægt. Konkurrencepolitikken og de samfundsmæssige værdier må ikke adskilles.

1.3. Meddelelsen viser ikke desto mindre, at social- og arbejdsmarkedspolitikken fortsat er underordnet beskæftigelsespolitikken og den økonomiske politik. Hvis udstødelse skal bekæmpes effektivt, må man også se på kvaliteten af og respekten for det arbejde, der kræver færre faglige kvalifikationer, og i højere grad tage ressourcer i anvendelse, som kan styrke social- og arbejdsmarkedspolitikkens rolle.

1.4. I meddelelsen henvises helt relevant til de moderniseringsprocesser, der allerede er i gang: Luxembourg-processen vedrørende beskæftigelse, den åbne koordinationsproces vedrørende social udstødelse og social beskyttelse, fremme af lige muligheder og fremme af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. Skal EU opfylde de opstillede målsætninger, er det uhyre vigtigt at skabe indbyrdes sammenhæng mellem disse processer.

1.5. De lokale og regionale myndigheders mange tjenesteydelser og personale er også genstand for et stort tilpasnings- og moderniseringskrav, bl.a. i forlængelse af de servicebehov, befolkningens aldring medfører, samt kravet om balance i de offentlige finanser, konkurrencekravet og liberaliseringen af markedet for tjenesteydelser. Kvalitetsaspektet og -politikken er gode instrumenter ikke blot til udvikling af tjenesteydelser, arbejde og arbejdsliv inden for det offentlige, men også i forbindelse med tilpasningen til en ny situation. Udgangspunktet bør dog altid være de lokale og regionale behov, hvorfor man nøje bør overveje, hvilken merværdi der kan opnås på dette område gennem fælleseuropæiske strategier.

1.6. Regionsudvalget er enigt med Kommissionen i dens vurdering af virkningerne af og behovet for sociale investeringer i tilknytning til de ændrede betingelser for arbejde og arbejdsmiljø. Der skal tages særligt hensyn til marginale grupper på arbejdsmarkedet. Der bør investeres i forbedringer af beskæftigelsesevnen, hvilket kræver en samtidig indsats inden for flere sektorer. Uddannelsesmæssig ligestilling er et centralt mål, når man skal forsøge at skabe et arbejdsmarked af høj kvalitet for så vidt angår arbejde og indkomst.

1.7. Regionsudvalget finder det vigtigt, at der arbejdes lokalt og på EU-plan for at fremme arbejdets kvalitet, ligesom det er vigtigt få afklaret, hvilken merværdi et samarbejde på europæisk niveau kan skabe. Kvalitet i arbejde og arbejdsliv skabes først og fremmest på arbejdspladserne gennem samarbejde mellem de forskellige parter og med lokale partnerskaber. En vigtig opgave for de regionale og lokale myndigheder er at skabe rammer for et sådant samarbejde.

2. Beskæftigelses-, social- og arbejdsmarkedspolitikken

2.1. Regionsudvalget støtter tanken om, at man i stedet for at skabe nye systemer integrerer kvalitetsaspektet i de åbne koordinationsprocesser, der allerede er etableret eller er under udvikling inden for beskæftigelses-, social- og arbejdsmarkedspolitikken. Man bør frem for alt undgå dobbeltarbejde og dobbelt indsamling af information.

2.2. Økonomisk effektivitet er en forudsætning for udvikling af kvalitet i arbejdet. Retningslinjerne for den økonomiske politik og beskæftigelsen, den europæiske social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden og programmet vedrørende bekæmpelse af social udstødelse er de vigtigste instrumenter til organisering af kvalitetsstyring og -kontrol. Disse generelle styringsinstrumenter skal suppleres med særlige undersøgelser og underbygges med udviklingsprojekter vedrørende kvalitet i arbejde og arbejdsliv i virksomheder og arbejdsfællesskaber.

2.3. Det er for så vidt positivt at lade den sociale beskyttelse være omfattet af den åbne koordinationsmetode, som dog ikke må skabe problemer for den lokale iværksættervirksomhed eller medføre øget centralisering - navnlig ikke, hvis dette medfører tab af effektivitet. De særlige kvalitetsvurderinger, som Kommissionen lægger op til, er tvivlsomme for så vidt angår den nationale og lokale selvbestemmelse. I et mangfoldighedens Europa skal de nationale og regionale handlingsmønstre ikke harmoniseres. Der er behov for en fleksibel indstilling og respekt for kulturelle forskelle. Derfor bør man begrænse sig til nogle få, klare og sammenlignelige indikatorer på europæisk niveau.

2.4. Meddelelsen giver et optimistisk billede af den generelle beskæftigelses-, social- og arbejdsmarkedspolitik og forholdet til den økonomiske politik (og moderniseringen). Dette gælder ikke mindst korte ansættelser og arbejde med ringe status samt fremtiden på dette område. Indikatorerne for livslang læring siger intet om netop disse problemgrupper. De nuværende indikatorer for erhvervsuddannelse eller videreuddannelse siger navnlig ikke noget om, i hvilket omfang man i en brydningsperiode, som den vi nu befinder os i, når de arbejdsløse og udstødte med uddannelsesmæssige foranstaltninger.

2.5. Regionsudvalget finder det vigtigt, at man i forbindelse med vurderingen af socialpolitikkens kvalitet er opmærksom på de sociale tjenesteydelser.

3. Kvalitetsbegrebet

3.1. Regionsudvalget understreger, at begrebet kvalitet har mange dimensioner. Der kræves således en omhyggelig forskningsbaseret forberedelse, hvis man i fremtiden på en ensartet måde i hele EU skal kunne indsamle brugbar information om kvalitet i arbejdet på nationalt niveau og systemniveau.

3.2. Begrebet kvalitet og tolkningen af det er bundet til kulturen og afhænger af de forskellige arbejdsfællesskaber og arbejdsområder samt af lokale og regionale forhold. Det må erkendes, at skabelsen af en ensartet opfattelse er en proces, der kan tage tid.

3.3. Man bør prøve at skabe et så entydigt kvalitetsrelateret begrebsapparat som muligt til brug inden for beskæftigelses-, social- og arbejdsmarkedspolitikken. Dét alene kan sikre, at vi taler om det samme på europæisk niveau. Det kvalitetsbegreb, der foreslås i meddelelsen, lider af i hvert fald følgende mangler:

3.4. I begrebsapparatet skelnes der stort set ikke mellem forskellige niveauer (f.eks. mikro/makro). Det samme gælder sondringen mellem kvalitet i arbejdslivet og kvalitet i arbejdet. Serviceydelsernes kvalitet lades helt ude af betragtning i meddelelsen.

3.5. I begrebsapparatet skelnes der ikke klart mellem strukturelle og subjektive, erfaringsmæssige indikatorer. Denne skelnen er uhyre vigtig, fordi kun den gør det muligt klart at definere, på hvilket niveau (EU-niveau, nationalt niveau, regionalt og lokalt niveau, arbejdspladsniveau) man med en samfundspolitisk indsats kan påvirke situationen.

3.6. Begrebsapparatet er så bredt og generelt, at det er vanskeligt at finde en forbindelse mellem de samfundspolitiske valg og indikatorerne. Med andre ord: Forbindelsen mellem årsag og virkning mangler. Meddelelsen bør formuleres, så disse aspekter træder tydeligt frem.

4. Indikatorerne

4.1. I indikatorerne tages der slet ikke hensyn til arbejdspladsernes strukturelle faktorer. Ikke desto mindre ved man, at netop de strukturelle faktorer påvirker arbejdslivets kvalitet, jobtilfredsheden, sundheden på arbejdspladsen og i sidste ende udbyttet. Man kan f.eks. måle på de strukturelle faktorer via subjektivt oplevede påvirkningsmuligheder. I øvrigt afspejler f.eks. de indikatorer, der foreslås til beskrivelse af "Arbejdets organisering og balancen mellem arbejdsliv og privatliv" nærmest de strukturelle muligheder, arbejdstageren har for at kombinere arbejde og familieliv.

4.2. Subjektive erfaringer fra den nutidige virkelighed, hvor travlhed og overarbejde florerer, samt f.eks. børnenes livskvalitet lades så godt som helt ude af betragtning.

4.3. Der indsamles allerede nu enorme mængder data om Europas beskæftigelses-, social- og arbejdsmarkedspolitik. Der er ingen grund til at øge dette bureaukrati yderligere. Der er for mange indikatorer, og de vil næppe blive tolket ens i de forskellige lande. F.eks. varierer systemerne vedrørende kollektive overenskomster, og deres indflydelse på så vigtige faktorer som udbud af arbejdskraft, arbejdsmarkedets fleksibilitet og arbejdskraftens bevægelighed er vanskelig at måle.

4.4. En bred analyse baseret på indikatorer kan i værste fald spænde ben for sig selv, idet den kan skabe et billede af et centralistisk EU, hvor lokale, regionale og nationale synspunkter ikke kommer til orde.

4.5. Regionsudvalget forholder sig tvivlende til udviklingen af indikatorer for løn, som kun udgør ét element i arbejdskvaliteten og ikke nødvendigvis er det vigtigste. En sammenkobling af indkomstoplysninger med handicap eller etnisk baggrund kan kun ske, hvis de berørte individer kontrolleres individuelt, og er derfor tvivlsom. Endvidere skal der tages hensyn til lønforskelle som følge af lokal og regional variation for så vidt angår produktivitet og leveomkostninger.

5. De lokale og regionale myndigheders rolle i forbindelse med kvalitetspolitikken

5.1. Regionsudvalget er enigt med Kommissionen i, at en veltilrettelagt beskæftigelses-, social- og arbejdsmarkedspolitik gavner den økonomiske og sociale udvikling. I forbindelse med kvalitetspolitikken har de lokale og regionale myndigheder tre opgaver:

5.2. Som arbejdsgiver står de lokale og regionale myndigheder bag udvikling af kvalitet i arbejdslivet, ligesom de er en arbejdsmarkedspart og indgår kollektive overenskomster i overensstemmelse med de nationale strukturer.

5.3. I nogle lande har de lokale og regionale myndigheder udarbejdet deres egne personalestrategier som støtte for ledelse og udvikling. En sådan personalestrategi fremmer gennemførelsen af kommunens eller regionens strategiske målsætninger. Her kan man f.eks. fastlægge målsætninger for de ansatte af kvantitativ, strukturel, kvalifikationsmæssig og velfærdsmæssig karakter under hensyntagen til den økonomiske situation, praktiske foranstaltninger samt ansvarsområder og tidsplaner. Det vil være hensigtsmæssigt at få klarlagt, hvordan man i det europæiske samarbejde kan udnytte disse afprøvede kvalitetsstrategier og deres resultater, hvad angår ikke-diskrimination og frem for alt lighed, som er en af de vigtigste værdier i et retssystem.

5.4. Regionsudvalget understreger, at et godt udbytte og kvalitet i arbejdslivet hænger sammen. Kvalitet i arbejdet er en del af ledelsesstrategien, en konsekvens heraf og et element i produktionen af tjenesteydelser som sådan. Moderne management indebærer en strategisk styring af de menneskelige ressourcer. På arbejdskraftintensive områder er det således vigtigt at have tyngdepunktet liggende på forvaltning af de menneskelige ressourcer, hvorved en interaktiv styring med medbestemmelse, sammen med systemer til personaleudvikling, kommer til at stå centralt. Dette gør det lettere for større enheder at opfylde krav om ændringer. Forvaltning af de menneskelige ressourcer indebærer også forvaltning af viden, og her er læring og udvikling i enhederne vigtig. Det bør således overvejes, hvordan man kan vurdere udbyttet af de ledelsesprincipper, der er mest centrale for jobkvaliteten, og hvordan god praksis kan overføres mellem parallelle enheder i medlemsstaterne.

5.5. Man har kunnet konstatere, at en vellykket personaleforvaltning påvirker udbytte, servicekvalitet og de ansattes velfærd. I denne forbindelse er koordinering af de relevante beslutninger, den strategiske ledelse og personaleforvaltningen helt central (SHRM = Strategic Human Resources Management). Det skal således navnlig understreges, at de politiske organers beslutninger vedrørende virksomhedsstrategi skal harmonere med personaleforvaltningen.

5.6. Målelige delfaktorer i forbindelse med vurdering af udbyttet kan være

1) personalets præstationsevne, f.eks. færdigheder, innovationsevne, trivsel samt arbejdsmotivation og arbejdsevne,

2) tjenesteydelsernes (omkostnings)effektivitet, tilstrækkelighed og målrettethed,

3) tjenesteydelsernes kvalitet og kundernes tilfredshed, tjenesteydelsernes tilgængelighed og samarbejde mellem serviceenheder samt

4) produktivitet, rentabilitet og smidighed i leveringen af tjenesteydelserne.

5.7. En modernisering af de lokale og regionale myndigheders tjenesteydelser medfører større opmærksomhed omkring de offentlige tjenesteydelsers kvalitet.

5.8. Inden for de nærmeste år vil den offentlige forvaltning være nødt til at forny sine servicestrukturer og arbejdsmetoder, samtidig med at den må konkurrere om ny arbejdskraft. Regionsudvalget finder det vigtigt, at man i lokal- og regionalforvaltningen aktivt udvikler kvaliteten i arbejdslivet og resultaterne inden for produktion af tjenesteydelser. I denne forbindelse kunne man drage større nytte af det europæiske samarbejde, end man gør i dag, f.eks. med udvekslingsprogrammer for de ansatte og sammenlignende undersøgelser. Veltilrettelagte udviklingsaktiviteter for arbejdslivet øger også de kommunale og regionale arbejdspladsers tiltrækningskraft, samtidig med at de forbedrer arbejdsgiverens image og øger jobtilfredsheden.

5.9. Det er rigtigt at koble kvalitetstanken sammen med en omfattende moderniseringsproces. I meddelelsen er man dog ikke tilstrækkelig opmærksom på det demokratiske aspekt, som de lokale og regionale myndigheder finder meget vigtigt. Dette afspejles følgelig også i indikatorerne. I princippet er det kun det lokale aspekt, der kan fungere som modvægt til globaliseringen og i sidste ende være prøvesten for globaliseringens positive virkninger. Moderniseringsprocessen og den nye kvalitetstænkning forudsætter et nyt demokrati og en ny inddragelse af borgerne: kommunalt borgerdemokrati, kundedemokrati, arbejdspladsdemokrati, dvs. påvirkningsmuligheder og kvalitet i arbejdslivet.

5.10. De tjenesteydelser, som de lokale og regionale myndigheder har ansvaret for, påvirker i øvrigt også kvaliteten i arbejdet og arbejdslivet på andre områder.

6. Regionsudvalgets henstillinger

6.1. Regionsudvalget understreger, at der i den kvalitetsvurdering, som meddelelsen lægger op til, i denne fase nærmest er tale om en synsvinkel og en tilgang, således som Kommissionen også konstaterer. Det kunne være hensigtsmæssigt at inddele udviklingsarbejdet i faser, hvor tidligere valg efterhånden suppleres med nye og rettes til. Hermed ville man synliggøre, at kvalitetspolitikken og dens instrumenter ikke er givet én gang for alle, og at de tjener og kan anvendes efter forskellige praktiske behov, som desuden hele tiden ændres. Det centrale bør ikke være at indsamle generelle nøgletal i medlemsstaterne, men at finde ud af, med hvilke EU-tiltag man konkret kan forbedre arbejds- og socialpolitikkens kvalitet. Regionsudvalget foreslår, at de kvalitetsvurderinger, Kommissionen lægger op til, genbehandles med udgangspunkt i den nationale, regionale og lokale selvbestemmelse.

6.2. Efter Regionsudvalgets opfattelse anskues social- og arbejdsmarkedspolitikken i meddelelsen i for ringe grad som en faktor, der kan styrke borgernes deltagelse og påvirke livskvaliteten, hvilket der bør rettes op på.

6.3. Man bør også være mere opmærksom på kvaliteten i det arbejde, der kun kræver få kvalifikationer. Der bør tages hensyn til behovene hos problemgrupper (f.eks. langtidsarbejdsløse, handicappede og udstødte) og til deres integrering, når man vurderer kvaliteten og effektiviteten af faglig uddannelse og videreuddannelse.

6.4. Når Kommissionen udvikler en ensartet kvalitetsbaseret tilgang til politikkerne inden for økonomi, beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedsforhold, bør de politiske valg også komme til udtryk i de målsætninger og forhandlinger, der vedrører globaliseringen.

6.5. Efter Regionsudvalgets opfattelse bør begrebsapparatet for kvalitet og kvalitetsindikatorerne tage klart sigte på de strukturelle faktorer, som man kan påvirke gennem beskæftigelses-, social- og arbejdsmarkedspolitikken på europæisk og nationalt niveau. Indikatorerne siger noget om den gennemsnitlige udvikling i medlemsstaterne og gavner således den europæiske debat. Bruger man kun nationale indikatorer kan det imidlertid give et forkert billede, idet disse indikatorer ikke siger noget om væsentlige regionale forskelle i de enkelte medlemsstater. Desuden gør Regionsudvalget opmærksom på, at kvalitet som begreb er bundet til kulturen, og at valget af indikatorer altid indeholder et værdimæssigt element. Dette bør der også tages hensyn til, når man tolker undersøgelsesresultaterne.

6.6. Regionsudvalget finder det vigtigt, at der skelnes mellem strukturelle og erfaringsbaserede indikatorer. Det er vigtigt at udvikle kanaler til opsamling af arbejdstagernes og borgernes holdninger og erfaringer.

6.7. Regionsudvalget gør opmærksom på, at regionaludvikling er resultatet af et samspil mellem forskellige politikområder. Det er vigtigt at få analyseret, hvilke konsekvenser den offentlige økonomi og beskæftigelses-, social- og arbejdsmarkedspolitikken har for det regionale arbejde med kvalitetsaspektet og ikke mindst mulighederne for at fremme udviklingen i tilbagestående regioner.

6.8. Kvaliteten og resultatet af politikkerne inden for økonomi, beskæftigelse samt social- og arbejdsmarkedsforhold skal i sidste ende vurderes ud fra regionernes livskraft og befolkningens levevilkår, livskvalitet og medbestemmelse. Det er afgørende, at aktiviteterne lægges til rette ud fra lokale og regionale forhold og behov. Som motor for udviklingen bør man snarere bruge ensartede, sammenlignelige vurderinger for kommuner/regioner/arbejdspladser/virksomheder/servicestrukturer end sammenligninger med generelle gennemsnitsværdier eller europæiske indikatorer.

6.9. Kvalitet i arbejde (og arbejdsliv) udmøntes i sidste ende på arbejdspladsen. Man bør inden for rammerne af et samarbejde mellem det regionale og lokale niveau i forskellige lande prøve at udvikle regionale, kommunale og arbejdspladsspecifikke indikatorer for kvalitet i arbejdet. Dette kan f.eks. ske i form af et pilotprojekt i regioner i forskellige lande, hvor man på én gang udvikler fælles indikatorer og får indsigt i god praksis i forbindelse med kvalitet i arbejdet (mulighed for samarbejde med søjle 3). Et mål for pilotprojektet kunne være moderne ældreservice i et aldrende Europa.

6.10. Ved flere faktorer står den lokale analyse af den aktuelle situation centralt. Information og erfaringsudveksling om bedste praksis inden for f.eks. aktivering og fleksible metoder til indslusning af fysisk eller socialt handicappede på arbejdsmarkedet er yderst vigtige redskaber for styrkelse af nærdemokratiet overalt i Europa.

6.11. Udviklingen af de regionale og lokale myndigheders personalestrategier er vigtig i forbindelse med de udfordringer, som moderniseringsprocessen og befolkningens aldring fører med sig, parallelt med kravet om at forbedre udbyttet og kvaliteten i arbejdet og arbejdslivet. Dette udviklingsarbejde kunne underbygges med forskning samt information om bedste praksis og erfaringsudveksling.

Bruxelles, den 14. november 2001.

Jos Chabert

Formand for

Regionsudvalget

(1) EFT C 51 af 22.2.1999, s. 59.

(2) EFT C 57 af 29.2.2000, s. 17.

(3) EFT C 22 af 24.1.2001, s. 13.

(4) EFT C 144 af 16.5.2001, s. 30.

(5) EFT C 317 af 6.11.2000, s. 47.

(6) EFT C 144 af 16.5.2001, s. 55.