ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
45.

beklager, at domstolene stadig er en af de institutioner i Ukraine, som der er mindst tillid til, og er alvorligt bekymret over den tilstand, de har befundet sig i siden reformen i oktober 2019, som førte til opløsningen og gendannelsen af Kommissariatet for Ansættelse af Dommere og resulterede i, at revurderings- og rekrutteringsprocessen for dommere blev sat i bero, selv om ca. 2 000 dommerstillinger er ubesatte; beklager, at Kommissariatet for Ansættelse af Dommere tidligere ikke har taget hensyn til udtalelsen fra Rådet for Offentlig Integritet i forbindelse med sin revurdering af dommere, og opfordrer det indtrængende til at gøre dette i fremtiden for at besætte ledige stillinger i lavere retsinstanser med dommere, der opfylder etiske standarder og integritetsstandarder i fuld overensstemmelse med Venedigkommissionens udtalelse nr. 969/2019; insisterer på en snarlig genetablering af Kommissariatet for Ansættelse af Dommere på grundlag af en ændring af lov nr. 3711 på en måde, der er i overensstemmelse med den ukrainske forfatningsdomstols afgørelse nr. 4-p/2020 af 11. marts 2020, med henblik på at oprette et uafhængigt Kommissariat for Ansættelse af Dommere baseret på en gennemsigtig udvælgelsesprocedure under inddragelse af internationale eksperter; mener, at et styrket Kommissariat for Ansættelse af Dommere bør være i stand til effektivt at foretage udvælgelsen af nye dommere og den kritiske undersøgelse af siddende dommere i overensstemmelse med de regler og procedurer, som Kommissariatet for Ansættelse af Dommere selv har vedtaget i overensstemmelse med sit mandat; insisterer kraftigt på en integritetskontrol af det uændrede øverste domstolsråd; opfordrer indtrængende de ukrainske myndigheder til at fortsætte og fremskynde reformen af domstolene for ikke at undergrave arbejdet i de nyligt oprettede institutioner til bekæmpelse af korruption, til at afholde sig fra politisk motiverede retssager og brug af domstolene som et redskab mod politiske modstandere samt til at færdiggøre de retlige rammer for bekæmpelse af organiseret kriminalitet;
35.

udtrykker stærk bekymring over, at kun to af de 25 medlemmer i ECB's Styrelsesråd er kvinder, trods gentagne opfordringer fra Europa-Parlamentet og fra højtstående personer i ECB, herunder fra formand Christine Lagarde, til at forbedre kønsbalancen i nomineringer til EU's økonomiske og monetære anliggender; understreger, at udpegelsen af medlemmer af direktionen bør forberedes omhyggeligt og i fuld åbenhed sammen med Parlamentet i overensstemmelse med traktaterne; opfordrer Rådet til at udarbejde en kønsbalanceret liste over ansøgere for alle kommende ledige stillinger og dele den med Parlamentet for at give det mulighed for at spille en mere meningsfuld rådgivende rolle i udnævnelsesprocessen; beklager, at der hidtil ikke er gjort tilfredsstillende fremskridt; minder om, at ligebehandling af mænd og kvinder er et forfatningsmæssigt princip, som nøje skal overholdes;
13.

understreger, at det tager lang tid at afbøde konsekvenserne i tilfælde af alvorlige jordskælv som dem, man for nylig oplevede i Kroatien, hvilket bør tages i betragtning i forbindelse med en fremtidig revision af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond for at sikre, at der er tilstrækkelig tid til, at midlerne kan optages, til finansiering ud over de nuværende ansøgningsfrister; understreger endvidere betydningen af at styrke EUSF's udgifter ikke blot til reparation af skader, men også til modstandsdygtighed over for klimaændringer, naturkatastrofer og folkesundhedskriser for at kunne komme styrket ud af katastrofer;
bemærker, at EU's listeopførelsesproces kun vedrører tredjelande; bemærker, at Unionens indflydelse på bekæmpelsen af skatteunddragelse og skadelig skattepraksis i hele verden afhænger af det eksempel, den sætter hjemme hos sig selv; understreger behovet for sammenhæng mellem listeopførselskriterierne og kriterierne for skadelig skattepraksis i EU; minder om den udtalelse, som formanden for Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen fremsatte under TAX3-udvalgets høring den 10. oktober 2018, om muligheden for at screene medlemsstaterne efter samme kriterier som i EU-listen i forbindelse med revisionen af mandatet for Gruppen vedrørende Adfærdskodeksen; bemærker, at én medlemsstat har modtaget den vurdering fra Det Globale Forum for Gennemsigtighed og Informationsudveksling på Skatteområdet (Det Globale Forum) ( 22 ) , at dens overholdelse af den internationale standard for gennemsigtighed og udveksling af oplysninger efter anmodning er delvis overensstemmende, og bemærker, at tredjelande opføres på listen af Rådet i tilfælde af en sådan vurdering ( 23 ) ; understreger i denne forbindelse, at nogle medlemsstater regelmæssigt har modtaget landespecifikke henstillinger om behovet for at imødegå aggressiv skatteplanlægning ( 24 ) ; fremhæver, at Kommissionen anerkender, at nogle af de ovennævnte medlemsstater har truffet foranstaltninger til at forbedre deres skattesystemer for at imødekomme Kommissionens kritik, men bemærker, at Kommissionen stadig anfører, at skattereglerne i øjeblikket letter aggressiv skatteplanlægning i disse medlemsstater; gentager sin opfordring i TAX3-beslutningen til Kommissionen og Rådet om at følge op på de landespecifikke henstillinger, der er udstedt til de berørte medlemsstater, indtil der er gennemført væsentlige skattereformer, og om at foreslå foranstaltninger, hvor og når der er behov for det, men i mellemtiden som minimum betragte disse medlemsstater som EU-skattely; ser frem til, at disse regeringer tager hånd om problemerne og mindsker skatteundgåelse overalt i deres jurisdiktioner; forpligter sig til regelmæssigt at evaluere ethvert initiativ, som regeringer tager for at følge sådanne henstillinger, og til at foreslå foranstaltninger, hvor og når der opstår behov herfor;
52.

minder om, at sociale boliger som en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse er fritaget fra anmeldelseskravene i forbindelse med statsstøtte; minder om, at sociale boliger er den eneste sektor, som Kommissionen i sin afgørelse om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse angiver en målgruppe for (mindrebemidlede eller vanskeligt stillede samfundsgrupper), og at dette ikke er tilfældet med andre sociale tjenesteydelser; mener, at dette kan begrænse muligheden for at tilvejebringe sociale og prismæssigt overkommelige boliger til alle; anerkender, at der ikke er aftalt nogen fælles definition af sociale boliger på EU-plan; advarer dog om, at en snæver definition af sociale boliger, som begrænses til blot at omfatte »boliger til mindrebemidlede eller vanskeligt stillede samfundsgrupper, som af økonomiske grunde er ude af stand til at skaffe sig en bolig på markedsvilkår«, er restriktiv og hindrer medlemsstaternes mulighed for at definere deres tjenesteydelser af almen økonomisk interesse og tjenesteydelser af almen interesse; understreger, at tjenesteydelser af almen økonomisk interesse på boligområdet primært bør være styret af specifikke krav, der fastlægges af nationale, regionale eller lokale myndigheder, eftersom disse myndigheder har kompetence til at afdække og håndtere forskellige gruppers boligbehov og levevilkår, som kan variere meget mellem landdistrikter og byområder, og eftersom disse myndigheder spiller en afgørende rolle i en målrettet beslutningstagning; opfordrer indtrængende Kommissionen til at tilpasse definitionen af målgruppen for sociale og offentligt finansierede boliger i bestemmelserne om tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, således at nationale, regionale og lokale myndigheder kan støtte boliger til alle grupper, hvis behov for anstændige og prismæssigt overkommelige boliger ikke let kan opfyldes inden for rammerne af markedsvilkårene, samtidig med at det sikres, at der afsættes tilstrækkelige midler til de dårligst stillede, så der frigøres investeringer, sikres prismæssigt overkommelige boliger, huslejeneutralitet og bæredygtig byudvikling og skabes socialt mangfoldige kvarterer og øget social samhørighed;
57.

bekræfter sin urokkelige støtte til Den Internationale Straffedomstol (ICC) og opfordrer de stater, der er parter i Romstatutten, til at stille passende finansielle ressourcer til rådighed for ICC med henblik på at sætte den i stand til at udføre sine opgaver inden for sit mandat; opfordrer ICC til at fortsætte sit arbejde upartisk og uafhængigt; opfordrer EU og dets medlemsstater til at tilskynde alle FN's medlemmer til at ratificere og gennemføre Romstatutten; opfordrer underskriverne af Romstatutten til at samarbejde med ICC; mener, at angrebene mod ICC er dybt beklagelige, og fordømmer endelig de individuelle sanktioner, som er blevet pålagt dets personale, navnlig sanktionerne mod ICC's chefanklager, som er uacceptable; opfordrer deltagerstaterne til at træffe konkrete foranstaltninger med henblik på at fjerne disse sanktioner og til at støtte dem, der er berørt af dem; understreger, at ICC er den eneste internationale institution, der har mulighed for at retsforfølge nogle af verdens mest forfærdelige forbrydelser og forsvare ofre, der ikke har andre klagemuligheder; anerkender det arbejde, der udføres af den uafhængige ekspertrevision, som har til opgave at indkredse områder, hvor der skal gennemføres reformer, og opfordrer ICC til at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at forbedre dens resultater, effektivitet og positive virkninger, navnlig for de samfund og ofre, der påvirkes af dens arbejde; anmoder EU og medlemsstaterne om fortsat at beskytte ICC's uafhængighed og upartiskhed mod angreb, der har til formål at lægge hindringer i vejen for international strafferetsplejes måde at fungere på; opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at undersøge mulighederne og præsentere nye redskaber til at hjælpe dem, der udsættes for krænkelser af den internationale menneskerettighedslovgivning og af den humanitære folkeret, med at få adgang til det internationale retssystem og få oprejsning og erstatning, bl.a. ved at opbygge kapacitet i medlemsstaterne og tredjelande til at anvende princippet om universel jurisdiktion i deres nationale retssystemer;
Artikel 4

Foranstaltninger til gennemførelse af retten til at være offline

1. Medlemsstaterne sikrer, at der efter høring af arbejdsmarkedets parter på passende niveau indføres detaljerede ordninger, der gør det muligt for arbejdstagerne at udøve deres ret til at være offline, og at arbejdsgiverne gennemfører denne ret på en retfærdig og gennemsigtig måde. Med henblik herpå skal medlemsstaterne som minimum sørge for følgende arbejdsvilkår:

a) de praktiske foranstaltninger til at få slukket for digitale værktøjer til arbejdsformål, herunder eventuelle arbejdsrelaterede kontrolværktøjer

b) systemet til måling af arbejdstid

c) vurderinger af sundhed og sikkerhed, herunder psykosociale risikovurderinger, med hensyn til retten til at være offline

d) kriterierne for arbejdsgiveres eventuelle dispensation fra deres krav om at gennemføre en arbejdstagers ret til at være offline

e) i tilfælde af en dispensation i henhold til litra d) skal kriterierne for fastsættelse af kompensation for arbejde udført uden for arbejdstiden beregnes i overensstemmelse med direktiv 89/391/EØF, 2003/88/EF, (EU) 2019/1152 og (EU) 2019/1158 og national lovgivning og praksis

f) de oplysningstiltag, herunder oplæring på jobbet, der skal træffes af arbejdsgiverne i forbindelse med de i dette stykke omhandlede arbejdsvilkår.

Dispensationer i forbindelse med første afsnit, litra d), gives kun i undtagelsestilfælde, såsom i tilfælde af force majeure eller andre nødsituationer, og med forbehold af, at arbejdsgiveren begrunder dette skriftligt over for den enkelte arbejdstager og dokumenterer behovet for en dispensation, hver gang dispensationen påberåbes.
2.

fremhæver, at virksomheder og arbejdstagere i hele Den Europæiske Union bør kunne bevæge sig frit med henblik på at tilbyde deres tjenester, men at utilstrækkelig gennemførelse og håndhævelse af reglerne for det indre marked, utilstrækkelige elektroniske procedurer, uberettigede reguleringsmæssige restriktioner for tjenesteudbydere og hindringer af adgangen til lovregulerede erhverv fortsat skaber barrierer, som gør, at borgere går glip af job, forbrugere af valgmuligheder og iværksættere, navnlig SMV'er, mikrovirksomheder og selvstændige af muligheder på det indre marked; opfordrer medlemsstaterne til at reducere unødvendige krav og til at digitalisere dokumentationsprocessen for den grænseoverskridende levering af tjenesteydelser; fremhæver den stigende betydning af »servitisering« — dvs. den stigende rolle, som tjenesteydelser spiller inden for produktionssektoren — og understreger, at hindringer for handel med tjenesteydelser i stigende grad ender med at udgøre hindringer for produktion; fremhæver, at den fuldstændige gennemførelse og håndhævelse af tjenesteydelsesdirektivet har potentiale til at reducere handelshindringer og øge handelen med tjenesteydelser internt i EU; opfordrer Kommissionen til at fastlægge en tidsplan for specifikke foranstaltninger vedrørende konklusionerne i Kommissionens meddelelser af 10. marts 2020 om påpegning og håndtering af hindringer for det indre marked (COM(2020)0093) og om en langsigtet handlingsplan for bedre gennemførelse og håndhævelse af reglerne for det indre marked (COM(2020)0094);
59.

understreger sin støtte til en gradvis udformning og fremme af en fælles forsvarspolitik, der har til formål at styrke FSFP og dens mål og opgaver som fastlagt i traktaterne, hen imod en egentlig forsvarsunion, der anerkender den specifikke forfatningsmæssige situation i neutrale lande, baseret på klare strategiske mål og orienteret mod menneskers sikkerhed og bæredygtig fred; glæder sig i denne forbindelse over initiativet til at vedtage et strategisk kompas i 2022; påpeger behovet for yderligere at styrke forbindelserne mellem EU og NATO og understreger deres forenelighed og strategiske relevans for hinanden; opfordrer de europæiske lande til at investere mere i deres forsvarskapacitet, til at skabe en ny balance i ansvarsfordelingen i NATO og til at blive en mere ligeværdig partner for USA; anerkender FSFP-missionernes og -operationernes bidrag til international fred, sikkerhed og stabilitet; roser de fremskridt, der er gjort i retning af oprettelsen af den europæiske fredsfacilitet; insisterer på behovet for at gå ud over hensigtserklæringer og skride til handling, navnlig ved at give EU et virkelig europæisk forsvarsindustrielt grundlag gennem en europæisk forsvarsfond med det nødvendige budget, og for at sikre en hurtigere og mere sammenhængende gennemførelse af et permanent struktureret samarbejde, der arbejder hen imod EU's strategiske autonomi, således at EU får mulighed for at fremme et mere integreret indre marked for forsvarsmateriel; understreger betydningen af at gennemføre høringer med inddragelse af alle interessenter med henblik på at fremme en fælles strategisk kultur inden for sikkerhed og forsvar;
34.

opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til i internationale forhandlinger om en traktat om bevaring og bæredygtig udnyttelse af havets biodiversitet i områder uden for national jurisdiktion og inden for rammerne af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer at kæmpe for en ambitiøs global mekanisme til oprettelse af beskyttede havområder på åbent hav eller i områder uden for national jurisdiktion og til at spille en proaktiv rolle, efter at der er opnået enighed om en aftale om havets biologiske mangfoldighed uden for national jurisdiktion, i skabelsen af nye, effektivt forvaltede områdebaserede forvaltningsværktøjer, herunder beskyttede havområder i åbent hav; minder om, at oprettelsen af beskyttede havområder i områder uden for national jurisdiktion skal understøttes af socioøkonomiske og økologiske konsekvensanalyser baseret på den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning;
37.

opfordrer Kommissionen til at undersøge gennemførligheden af supplerende instrumenter om proceduremæssige rettigheder, såsom instrumenterne om antagelighed af bevismateriale og fængselsforhold i forbindelse med varetægtsfængsling, navnlig på basis af Europarådets standarder eller højere standarder, herunder hvad angår tidsfrister for varetægtsfængsling; mener, at Kommissionen bør stræbe efter de højeste standarder, samtidigt med at nærheds- og proportionalitetsprincippet overholdes; mener, at manglen på minimumsstandarder for fængselsforhold og varetægtsfængsling på EU-plan, på begrænsninger i anvendelsen af varetægtsfængsling som sidste udvej og på overvejelse af alternativer sammen med en mangelfuld vurdering af, om sagerne er klar til at komme for retten, kan føre til uberettiget og overdrevent langvarig varetægtsfængsling af mistænkte og tiltalte; minder om, at denne situation er blevet forværret yderligere på grund af covid-19-pandemien; anmoder Kommissionen om at opnå EU-minimumsstandarder, navnlig for retssikkerhedsgarantier og for forholdene for fængslede og tilbageholdte, og at styrke værktøjerne til brug ved underretning af de nationale fuldbyrdende myndigheder om fængselsforholdene i forbindelse med varetægtsfængsling og fængsling i hver enkelt medlemsstat;
91.

påpeger, at EU står over for hård konkurrence i lyset af den stigende betydning af forskning og udvikling i den private sektor og massive investeringer fra tredjelande; støtter derfor EU's bestræbelser på yderligere at udvikle sine konkurrencefordele og mener, at EU bør sigte mod at være den, der sætter standarden for kunstig intelligens i en hyperforbundet verden, ved at vedtage en effektiv strategi over for sine eksterne partnere, idet det intensiverer sine bestræbelser på at fastsætte globale etiske standarder for kunstig intelligens på internationalt plan i overensstemmelse med sikkerhedsregler og forbrugerbeskyttelseskrav såvel som med de europæiske værdier og borgernes rettigheder, herunder grundlæggende rettigheder; mener, at dette også er afgørende for europæiske virksomheders konkurrenceevne og bæredygtighed; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke samarbejdet med tredjelande og internationale organisationer såsom FN, OECD, G7 og G20 og til at indgå i en bredere dialog for at tackle de udfordringer, der opstår som følge af udviklingen af denne teknologi i hastig forandring; mener, at disse bestræbelser navnlig bør sigte mod at fastlægge fælles standarder og forbedre interoperabiliteten blandt AI-baserede systemer; opfordrer Kommissionen til at fremme dialog, tættere samarbejde og synergier mellem medlemsstater, forskere, akademikere, civilsamfundsaktører, den private sektor, navnlig førende virksomheder, og militæret, for at sikre, at de politiske beslutningsprocesser vedrørende forsvarsrelaterede AI-regler er inkluderende;
14.

anerkender den institutionelle og retlige forbindelse mellem af frihandelsaftalen mellem EU og Vietnam og partnerskabs- og samarbejdsaftalen, som sikrer, at menneskerettighederne placeres centralt i forbindelserne mellem EU og Vietnam; opfordrer parterne til at gøre brug af aftalerne med henblik på at forbedre menneskerettighedssituationen i Vietnam og understreger betydningen af en konstruktiv og effektiv menneskerettighedsdialog mellem EU og Vietnam; minder i lyset af omfanget af de igangværende krænkelser af menneskerettighederne Vietnams regering om, at partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Vietnam, som er knyttet til frihandelsaftalen mellem EU og Vietnam, gør det muligt at træffe passende foranstaltninger i tilfælde af alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, tage en strengere holdning over for den vietnamesiske regering; glæder sig over muligheden for at rejse menneskerettighedsspørgsmål på møderne i parlamentariske overvågningsgruppe om frihandelsaftalen mellem EU og Vietnam med det vietnamesiske parlament og glæder sig også over, at det første møde af denne art fandt sted i december 2020;
17.

opfordrer indtrængende EU og alle dets medlemsstater til at handle på en forenet og resolut måde i retning af oprettelsen af et uafhængigt FN-overvågningsorgan vedrørende Kina ved proaktivt at udvide koalitioner af ligesindede lande ved at afholde et »Arria-møde« om Kina i FN's Sikkerhedsråd, ved indtrængende at opfordre FN's højkommissær for menneskerettigheder til at iværksætte en undersøgelse af krænkelserne i Menneskerettighedsrådet og ved indtrængende at opfordre FN's generalsekretær til at udpege en særlig udsending til Kina; opfordrer indtrængende EU-Udenrigstjenesten og de medlemsstater, der er medlemmer af FN's Menneskerettighedsråd, til at intensivere deres bestræbelser på offentligt at give udtryk for bekymring over Kinas krænkelser af menneskerettighederne, f.eks. ved at tage initiativ til at indkalde til en særlig samling om menneskerettighedssituationen i Kina, herunder Hongkong, i løbet af Rådets møder i 2021, og understreger, at Kinas medlemskab af Rådet kræver, at landet holdes på en højere standard for menneskerettighedssikkerhed;
H.

der henviser til, at Kommissionen og medlemsstaterne har mulighed for og ansvar for at handle i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet, når der er konstateret risiko for skadelige virkninger på sundheden, men der fortsat hersker videnskabelig usikkerhed, ved at vedtage midlertidige risikostyringsforanstaltninger, som er nødvendige for at sikre et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed;
9.

påpeger, at problemerne med udviklingen af harmoniserede standarder skal adresseres i alle faser af forberedelsesprocessen; opfordrer Kommissionen til at holde sig i tæt kontakt med alle relevante interessenter i den forberedende fase i overensstemmelse med standardiseringsforordningen og understreger betydningen af en ligelig repræsentation og af gennemsigtighed og åbenhed for alle involverede parter med henblik på at finde brugbare løsninger; fremhæver behovet for at sikre, at de standardiseringsanmodninger, som Kommissionen fremsætter, er af høj kvalitet, og nødvendigheden af at udstikke klare og pragmatiske retningslinjer; opfordrer endvidere Kommissionen til at udvikle omfattende og horisontale retningslinjer for standardiseringsorganer, der beskriver strukturen i og kravene til en standard, der anmodes om; foreslår, at der fastsættes klart definerede tidsrammer for Kommissionens vurdering af de udarbejdede standarder og klare tidsfrister for alle parter med henblik på at sikre en yderligere revision, hvis det konstateres, at en standardiseringsanmodning eller byggevareforordningen ikke er blevet efterlevet; mener, at det er vigtigt at definere standardernes anvendelsesområde mere præcist, således at fabrikanterne kan have klare retningslinjer, når de angiver, at deres produkter falder inden for anvendelsesområdet;
C.

der henviser til, at over 100 provinser, amter og kommuner i Polen siden marts 2019 har vedtaget resolutioner, hvormed de erklærer sig fri for den såkaldte LGBTI-ideologi, eller såkaldt »regionale chartre for familierettigheder«; der henviser til, at den ungarske by Nagykáta i november 2020 vedtog en resolution, der forbyder »udbredelse og fremme af LGBTQ-propaganda«; der henviser til, at disse resolutioner direkte og indirekte diskriminerer mod LGBTIQ-personer; der henviser til, at resolutioner om LGBT-frie zone er erklæringer, der opponerer mod »ideologien bag LGBT-bevægelsen« og som opfordrer lokale myndigheder til at afstå fra enhver handling, der tilskynder til tolerance over for LGBTIQ-personer, herunder at inddrage finansiel bistand til organisationer, der har til formål at fremme ikke-forskelsbehandling og lighed; der henviser til, at de »regionale chartre for familierettigheder« opererer med en meget snæver definition af familien og samtidig opfordrer kommuner til at beskytte familierettigheder i alle deres politikker, initiativer og finansiering; der henviser til, at de regionale chartre ved kun at fokusere på disse typer familier indirekte opfordrer til forskelsbehandling af alle andre former for familier, navnlig familier med enlige forældre, par af samme køn og regnbuefamilier, og til at afstå fra at yde finansiel støtte til projekter og initiativer, der beskytter og fremmer grundlæggende rettigheder, organiserer undervisning i bekæmpelse af forskelsbehandling eller på nogen anden måde støtter ligestilling og LGBTIQ-personer;