[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 14.2.2007

KOM(2007) 36 endelig

2007/0028 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om procedurer for anvendelsen af visse nationale tekniske forskrifter på produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, og om ophævelse af beslutning nr. 3052/95/EF

(forelagt af Kommissionen){SEK(2007) 112}{SEK(2007) 113}

BEGRUNDELSE

1. BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET

- Begrundelse og formål

Det indre marked for varer er et grundlæggende element i den europæiske integrationsproces. Et integreret marked uden grænser er den bedste måde at øge den europæiske økonomis konkurrenceevne på. Et bedre fungerende indre marked er derfor et helt afgørende element i den relancerede strategi for vækst og beskæftigelse, der skal gøre det muligt for EU at konkurrere og klare sig i en globaliseret økonomi, hvor vores vigtigste handelspartnere har store og fælles markeder.

EF-traktatens artikel 28 og 30 indebærer blandt andet, at en medlemsstat ikke må forbyde salg på sit område af produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, og som ikke er omfattet af harmoniseringsforanstaltninger på fællesskabsplan, medmindre de tekniske restriktioner, som den pågældende medlemsstat pålægger, er begrundet i hensyn, der er beskrevet i EF-traktatens artikel 30, eller i tvingende almene hensyn, der er anerkendt i EF-Domstolens praksis. Restriktionerne skal desuden være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Dette er det såkaldte princip om gensidig anerkendelse, som udspringer af EF-Domstolens praksis (jf. den berømte "Cassis de Dijon"-dom af 10. februar 1979 og Kommissionens meddelelse om konsekvenserne af EF-Domstolens dom (EFT C 256 af 3.10.1980)).

Gennemførelsen af princippet om gensidig anerkendelse i henhold til EF-traktatens artikel 28 og 30 hæmmes af en række problemer:

1. Virksomhedernes og de nationale myndigheders manglende viden om, at der findes et princip om gensidig anerkendelse.

2. Den retlige usikkerhed om rækkevidden af princippet og bevisbyrden. I første omgang er det desuden ofte uklart, på hvilke produktkategorier princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse.

3. Risikoen for, at virksomhedernes produkter nægtes adgang til markedet i bestemmelsesmedlemsstaten.

4. Manglende regelmæssig dialog mellem de kompetente myndigheder i de forskellige medlemsstater.

Kommissionen skitserede i sin meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om strategien for det indre marked 2003-2006 (KOM(2003) 238) nogle af problemerne i forbindelse med gennemførelsen af princippet om gensidig anerkendelse af varer, som ikke er omfattet af harmonisering på EU-plan, og anførte, at man ville undersøge muligheden for en ny retsakt for at sikre den frie bevægelighed for varer inden for EU.

Dette forslag er et af resultaterne af strategien for det indre marked for 2003-2006. Formålet er at fastlægge rettighederne og forpligtelserne for på den ene side de nationale myndigheder og på den anden side virksomheder, der i en medlemsstat ønsker at sælge varer, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, når de kompetente myndigheder har til hensigt at indføre restriktioner over for varen i overensstemmelse med nationale tekniske forskrifter. Der fokuseres i forslaget særligt på bevisbyrden, idet der fastsættes krav vedrørende proceduren for nægtelse af gensidig anerkendelse. Forslaget har desuden til formål at begrænse risikoen for, at virksomhedernes produkter nægtes adgang til markedet i bestemmelsesmedlemsstaten, og at fremme en regelmæssig dialog mellem de kompetente myndigheder, idet der i henhold til forslaget skal oprettes et eller flere "produktkontaktpunkter" i hver medlemsstat. Deres hovedopgave vil være at give information om tekniske forskrifter for produkter til virksomheder og til de kompetente myndigheder i andre medlemsstater samt at stille disse myndigheders kontaktoplysninger til rådighed. Det vil give de offentlige myndigheder mulighed for at finde frem til deres kollegaer i andre medlemsstater, så de let kan få oplysninger fra og komme i dialog med de kompetente myndigheder i andre medlemsstater.

- Generel baggrund

Oplysninger fra en række forskellige kilder (klager og overtrædelsessager i henhold til EF-traktatens artikel 226, meddelelser i henhold til direktiv 98/34/EF, undersøgelser, casestudier, gennemgang af litteraturen og høring af de berørte parter) tyder på, at der stadig er mange problemer i forbindelse med gennemførelsen af princippet om gensidig anerkendelse, særlig hvad angår teknisk komplekse produkter eller produkter, der kan udgøre en sikkerheds- eller helbredsmæssig risiko. Kommissionen har allerede offentliggjort fortolkningsmeddelelser om, hvordan princippet om gensidig anerkendelse bør anvendes i praksis. Den har også gennemført konferencer, seminarer og rundbordsmøder for at skærpe virksomhedernes og de nationale myndigheders opmærksomhed om problemet. Det er imidlertid meget vanskeligt at nå ud til virksomhederne ad denne vej, særlig når arrangementerne finder sted på tværs af de forskellige erhvervsgrene.

Selv om man med den nuværende politik har opnået at fjerne en overordentlig stor mængde tekniske hindringer uden harmoniseringsforanstaltninger på EU-plan, har de berørte parter fremhævet, at grænserne for den nuværende politik er nået, eller at den er gået i stå. Dertil kommer, at det i meget lang tid har været et punkt på den politiske dagsorden, hvordan princippet om gensidig anerkendelse fungerer. Allerede i marts 1998 understregede Rådet (det indre marked), at der var behov for politisk opmærksomhed om anvendelsen af princippet om gensidig anerkendelse i praksis. Rådet understregede også, at medlemsstaterne har et direkte ansvar i denne forbindelse. Rådet støttede Kommissionen ved den 28. oktober 1999 at vedtage en resolution om gensidig anerkendelse.

I henhold til Kok-rapporten hæmmes den frie bevægelighed for varer i EU stadig af en række lokale forskrifter, der ofte anvendes arbitrært og i klar modstrid med princippet om gensidig anerkendelse. Det konkluderes i rapporten, at sådanne hindringer ikke længere bør accepteres, og at Kommissionen bør prioritere fjernelsen af disse hindringer meget højt politisk.

Resultaterne af den offentlige høring om det indre markeds fremtid, som Kommissionen iværksatte i april 2006 (SEK(2006) 1215 af 20.9.2006), bekræfter, at nationale tekniske forskrifter stadig i høj grad hæmmer den frie handel inden for EU. Deltagerne i høringen har fremført, at de nationale tekniske forskrifter stadig skaber væsentlige hindringer for varernes frie bevægelighed inden for EU, og at dette medfører ekstra administrativ kontrol og prøvninger.

- Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører

Der findes ingen bestemmelser på det område, som forslaget vedrører.

- Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål

Ikke relevant.

2. HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE

- Høring af interesserede parter

Høringsmetoder, hovedmålgrupper og respondenternes overordnede profil

Formålet med høringen via Kommissionens websted "Kom til orde i Europa" var at få input fra medlemsstaterne, erhvervslivet og forbrugerorganisationerne om mulighederne for at få den gensidige anerkendelse af varer til at fungere bedre. Kommissionen modtog 135 svar, hvilket synes at være det gennemsnitlige antal svar i en høring om et teknisk spørgsmål.

Respondenternes profil: repræsentative organisationer (22,7 %), virksomheder (19,7 %), offentlige myndigheder (13,6 %) og forbrugere (31,1 %).

Sammenfatning af svarene og redegørelse for, hvordan de er taget i betragtning

I henhold til svarene fra høringen af de berørte parter via Kommissionens websted "Kom til orde i Europa" bør Kommissionen gøre mere, blandt andet for at få princippet om gensidig anerkendelse til at fungere bedre på det område, der ikke er harmoniseret på EU-plan. Omkring 60 % af respondenterne finder, at det er nødvendigt med en retsakt, mens 33 % mener, at det ikke er nødvendigt.

Svarene blev anvendt til at indkredse politikmulighederne i konsekvensanalysen.

Der blev gennemført en offentlig høring via internettet fra den 17.2.2004 til den 30.4.2004. Kommissionen modtog 135 svar. Resultaterne kan ses på http://europa.eu.int/yourvoice/consultations.

- Ekspertbistand

Der har ikke været behov for ekspertbistand.

- Konsekvensanalyse

- Valgmulighed 1: Status quo, dvs. at fortsætte den nuværende politik.

- Valgmulighed 2: En tilgang uden ny lovgivning, dvs. at supplere den nuværende politik med nye aktioner: oprettelse af et særligt websted med en liste over varer, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på, en gennemgang foretaget af Kommissionen og medlemsstaterne af alle nationale tekniske forskrifter inden for en bestemt varekategori og angivelse af, hvilke nationale myndigheder der er ansvarlige for disse forskrifter, systematisk indarbejdning af den færdige tekst til alle tekniske forskrifter, der meddeles i henhold til direktiv 98/34/EF, i TRIS-databasen, konferencer og seminarer i medlemsstaterne, som er målrettet mod virksomheder og kompetente myndigheder, særlige publikationer med redegørelse for gensidig anerkendelse for særlige kategorier af varer, mere detaljerede bestemmelser om gensidig anerkendelse og administrativt samarbejde gennem de eksisterende udvalg, der er nedsat ved den afledte EU-ret.

- Valgmulighed 3: Tilgang med indførelse af ny lovgivning, dvs. vedtagelse af en forordning, som regulerer den gensidige anerkendelse inden for varer, der ikke er omfattet af harmonisering på EU-plan, og ved hvilken der nedsættes "produktkontaktpunkter". Der skulle i givet fald i forordningen fastsættes en liste over produkter eller aspekter ved produkter, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på. I forordningen skulle også være fastlagt rettighederne og forpligtelserne for på den ene side de nationale myndigheder og på den anden side virksomheder, der ønsker i en medlemsstat at sælge produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, når de kompetente myndigheder har til hensigt at indføre restriktioner for produktet i overensstemmelse med nationale tekniske forskrifter. Produktkontaktpunkterne i hver medlemsstat skulle have til opgave at stille oplysninger om de tekniske forskrifter for produkter til rådighed for virksomheder og de kompetente myndigheder i andre medlemsstater og at stille de kompetente myndigheders kontaktoplysninger til rådighed.

- Valgmulighed 4: En forordning ledsaget af ikke-lovgivningsmæssige aktioner: valgmulighed 4 er baseret på den forordning, der er beskrevet under valgmulighed 3, med én vigtig forskel: i stedet for at lade en liste over produkter eller aspekter ved produkter, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på, indgå i forordningen, oprettes der under valgmulighed 4 et websted med en liste over produkter, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på, jævnfør valgmulighed 2.

Kommissionen har gennemført en konsekvensanalyse som anført i arbejdsprogrammet. Rapporten herom kan ses på http://ec.europa.eu/enterprise/regulation/goods/mutrec_en.htm.

3. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

- Resumé af forslaget

Med forslaget tages der fat på to aspekter af problemet med at sikre fri bevægelighed for varer, som ikke er omfattet af en harmonisering på EU-plan: Det fastsætter den procedure, de nationale myndigheder skal følge, når de har til hensigt at indføre en national teknisk forskrift (dvs. i tilfælde, hvor gensidig anerkendelse ikke anvendes af den ene eller den anden grund). Der skal i henhold til forslaget også etableres et eller flere produktkontaktpunkter i hver medlemsstat, som skal have til hovedopgave at stille information til rådighed om de gældende tekniske forskrifter eller henvise de interesserede til de kompetente myndigheder eller organisationer.

Hvis forslaget vedtages, skal Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 3052/95/EF om indførelse af en ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser inden for Fællesskabet (EFT L 321 af 30.12.1995, s. 1.), ophæves.

- Retsgrundlag

EF-traktatens artikel 37 og 95.

- Subsidiaritetsprincippet

Subsidiaritetsprincippet finder anvendelse, da forslaget ikke hører ind under Fællesskabets enekompetence.

Målene med forslaget kan ikke opfyldes på tilfredsstillende vis af medlemsstaterne af følgende grunde:

Fjernelsen af tekniske hindringer for varers frie bevægelighed mellem medlemsstaterne kan ikke i tilstrækkelig grad opnås af medlemsstaterne og kan på grund af problemets omfang bedre gennemføres på EU-plan. Det er nødvendigt at indføre procedurer, der skal begrænse risikoen for, at der med nationale tekniske forskrifter skabes ulovlige hindringer for varernes frie bevægelighed mellem medlemsstaterne. At der ikke findes sådanne procedurer i medlemsstaterne, medfører yderligere hindringer for varernes frie bevægelighed, da det afholder virksomhederne fra at sælge deres produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, i den medlemsstat, der har indført tekniske forskrifter. Undersøgelser har vist, at mange virksomheder, særlig små og mellemstore virksomheder, enten tilpasser deres produkter for at opfylde de tekniske forskrifter i bestemmelsesmedlemsstaten, eller helt lader være med at markedsføre dem der. De nationale myndigheder har heller ikke egnede procedurer for at anvende deres tekniske forskrifter på bestemte produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat. Det betyder, at de ikke har tilstrækkelig mulighed for at vurdere produkternes overensstemmelse i henhold til traktaten.

Kun få medlemsstater har procedurer, der skal begrænse risikoen for, at der med nationale tekniske forskrifter skabes ulovlige hindringer for varernes frie bevægelighed mellem medlemsstaterne. Da disse hindringer i første række vedrører produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, har medlemsstaterne ikke nødvendigvis en interesse i at indføre sådanne procedurer.

Målene med forslaget vil bedre kunne opfyldes på fællesskabsplan af følgende årsager:

Bemærkningerne fra de interesserede parter og gennemgangen af situationen i medlemsstaterne har vist, at målet om at afskaffe de tekniske hindringer for varers frie bevægelighed ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, og at kun en indsats på fællesskabsplan kan fremme den frie bevægelighed for varer. Dette forslag er i videst muligt omfang i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, da - hvis reglerne anvendes korrekt - det er muligt at opnå fri bevægelighed for varer uden yderligere harmonisering af nationale tekniske forskrifter.

Der er i medlemsstaterne en retsusikkerhed vedrørende anvendelsen af princippet om gensidig anerkendelse, som medfører, at anvendelsen af princippet og pålæggelsen af nationale tekniske forskrifter er præget af uforudsigelighed. Det medfører omkostninger både for virksomhederne og for samfundet og kan hæmme handelen inden for EU, idet det forhindrer virksomhederne i at komme ind på en anden medlemsstats marked. En overordnet ramme for anvendelsen af nationale tekniske forskrifter, hvor de berørte erhvervsdrivende kan forudse og forstå grundene til, at en national teknisk forskrift anvendes på deres produkter, er en kvalitativ indikator for, at målsætningerne bedre kan opfyldes på EU-plan.

I forslaget fastsættes for hele EU de rettigheder og forpligtelser, som på den ene side de nationale myndigheder og på den anden side de virksomheder har, som ønsker at sælge produkter, der allerede markedsføres lovligt i en anden medlemsstat. Forslaget er særlig rettet mod bevisbyrden, idet der fastsættes procedurekrav for nægtelse af gensidig anerkendelse. Konsekvensanalysen viser, at der er mangler i den måde, hvorpå den frie bevægelighed for varer fungerer på forslagets område, som ikke kan afhjælpes uden et lovgivningstiltag fra EU.

Forslaget er derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.

- Proportionalitetsprincippet

Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde:

Anvendelsesområdet for forslaget vedrører kun tilfælde, hvor der kan opstå og opstår tekniske hindringer, mens det ikke berører områder, hvor den frie bevægelighed fungerer godt, og hvor der ikke er hindringer forårsaget af nationale tekniske forskrifter.

Forslaget er begrænset til de bestemmelser, der er absolut nødvendige for, at målsætningen kan opfyldes.

Da den frie bevægelighed for varer mellem medlemsstaterne er det overordnede princip, og da undtagelser herfra bør fortolkes snævert, er den økonomiske og administrative byrde blevet begrænset til et minimum, idet anvendelsesområdet for forslaget er blevet begrænset til tilfælde, hvor der kan opstå og opstår tekniske hindringer. Forslaget finder ikke anvendelse, når den frie bevægelighed fungerer godt, og hvor der ikke er nogen hindringer forårsaget af en national teknisk forskrift.

- Reguleringsmiddel/reguleringsform

Foreslået middel: forordning

Andre midler ville ikke være hensigtsmæssige af følgende grunde:

Som reguleringsmiddel for de påtænkte foranstaltninger er valgt en forordning, da andre midler ikke ville være hensigtsmæssige. En forordning forekommer at være det mest hensigtsmæssige middel til opnåelse af målet. Procedurekravene i forslaget er så præcise, at de umiddelbart kan gennemføres i den nationale lovgivning.

4. BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER

Selv om forslaget ikke har nogen budgetmæssige konsekvenser, kræver gennemførelsen af forordningen, at der oprettes en liste over produkter eller aspekter ved produkter, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på, og at der oprettes et websted med en liste over produkter, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på. Dette vil have budgetmæssige konsekvenser, som er beskrevet i finansieringsoversigten.

5. YDERLIGERE OPLYSNINGER

- Ophævelse af gældende retsforskrifter

Vedtagelsen af forslaget vil medføre ophævelse af gældende retsforskrifter.

- Fornyet gennemgang/revision/udløbsklausul

Forslaget indeholder en klausul om fornyet gennemgang.

- Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

Den foreslåede retsakt er af relevans for EØS og bør derfor omfatte hele EØS-området.

- Nærmere redegørelse for forslaget

I artikel 2 og 3 defineres anvendelsesområdet for forslaget, som hovedsageligt finder anvendelse på restriktive beslutninger vedrørende alle produkter, der fremstilles industrielt, og alle landbrugsprodukter, herunder også fiskeriprodukter, der lovligt markedsføres i en anden medlemsstat, hvis disse beslutninger træffes på grundlag af en teknisk forskrift, og hvis den direkte eller indirekte virkning af beslutningen er, at produktet i dets nuværende form ikke kan markedsføres.

Artikel 4, 5 og 6 er kernen i forslaget og beskriver de mindstekrav, der skal overholdes af de nationale myndigheder, hvis de har til hensigt at indføre en national teknisk forskrift (dvs. i tilfælde, hvor gensidig anerkendelse ikke anvendes af den ene eller den anden grund) i et specifikt tilfælde. Bevisbyrden placeres på den nationale myndighed, som har til hensigt at anvende en teknisk forskrift, der begrænser produktets adgang til det nationale marked.

I artikel 7 og 8 defineres produktkontaktpunkternes opgaver. Deres hovedopgave består i at forsyne virksomheder og andre medlemsstaters kompetente myndigheder med oplysninger om tekniske forskrifter.

Artikel 9 indeholder bestemmelser om muligheden for at oprette et telematiknet i overensstemmelse med afgørelse 2004/387/EF om interoperabel levering af paneuropæiske e-forvaltningstjenester til offentlige myndigheder, virksomheder og borgere (Idabc)

Artikel 10 indeholder bestemmelser om en rapporteringsordning.

2007/0028 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om procedurer for anvendelsen af visse nationale tekniske forskrifter på produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, og om ophævelse af beslutning nr. 3052/95/EF

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37 og 95,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[1],

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[2],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[3],

efter proceduren i traktatens artikel 251[4], og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det indre marked indebærer et område uden indre grænser, hvor fri bevægelighed for varer er sikret i henhold til traktaten, som forbyder foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner for importen. Forbuddet omfatter alle nationale foranstaltninger, som direkte eller indirekte, faktisk eller potentielt, kan hindre samhandelen i Fællesskabet.

(2) De nationale myndigheder kan skabe ulovlige hindringer for den frie bevægelighed for varer mellem medlemsstaterne, hvis lovgivningen ikke er harmoniseret, og hvis de over for produkter, der kommer fra andre medlemsstater, hvor de markedsføres lovligt, anvender tekniske forskrifter med krav vedrørende f.eks. betegnelse, form, størrelse, vægt, sammensætning, præsentation, mærkning og emballering. Anvendelsen af sådanne tekniske forskrifter over for produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, kan være i modstrid med EF-traktatens artikel 28 og 30, selv hvis disse nationale forskrifter finder anvendelse på alle varer.

(3) Det er nødvendigt at fastsætte procedurer for at minimere risikoen for, at sådanne nationale tekniske forskrifter skaber ulovlige hindringer for den frie bevægelighed for varer mellem medlemsstaterne. Fraværet at sådanne procedurer i medlemsstaterne skaber yderligere hindringer for den frie bevægelighed for varer, da det afholder virksomhederne fra at sælge deres produkter, som markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, i en medlemsstat, som har fastsat tekniske forskrifter. Undersøgelser har vist, at mange virksomheder, herunder navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV'er), enten tilpasser deres produkter til bestemmelsesmedlemsstatens tekniske forskrifter eller afstår fra at markedsføre dem i den pågældende medlemsstat.

(4) De nationale myndigheder har heller ikke passende procedurer for anvendelse af deres tekniske forskrifter på specifikke produkter, der lovligt markedsføres i en anden medlemsstat. Det betyder, at de ikke har tilstrækkelig mulighed for at vurdere produkternes overensstemmelse i henhold til traktaten.

(5) I Rådets resolution af 28. oktober 1999 om gensidig anerkendelse[5] noterer Rådet sig, at erhvervsdrivende og almindelige borgere ikke altid bruger den gensidige anerkendelse fuldt ud og efter hensigten, fordi de ikke har tilstrækkeligt kendskab til princippet og dets konsekvenser i praksis. Medlemsstaterne opfordres til at udvikle passende foranstaltninger for at stille en effektiv ramme for gensidig anerkendelse til rådighed for erhvervsdrivende og almindelige borgere, bl.a. gennem effektiv behandling og hurtig besvarelse af anmodninger fra erhvervsdrivende og almindelige borgere.

(6) På Det Europæiske Råds møde den 15.-16. juni 2006 blev betydningen af enkle, gennemskuelige og let anvendelige lovgivningsmæssige rammer og vigtigheden af at styrke forbrugernes og erhvervslivets tillid til det indre marked understreget.

(7) Hvis det indre marked for varer skal fungere efter hensigten, er det nødvendigt med midler, der er præget af gennemsigtighed og er tilstrækkelige til at løse de problemer, der skyldes, at nationale tekniske forskrifter anvendes på specifikke produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat.

(8) På baggrund af proportionalitets- og subsidiaritetsprincippet er det ikke hensigtsmæssigt at harmonisere alle nationale tekniske forskrifter for de fleste eller alle produktkategorier.

(9) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed[6] bestemmer, at kun sikre produkter må markedsføres. Det giver myndighederne ret til at forbyde alle farlige produkter øjeblikkeligt eller midlertidigt at forbyde et produkt, som kan være farligt, så længe det er nødvendigt med henblik på gennemførelsen af sikkerhedskontrol, -undersøgelser eller –vurderinger. Foranstaltninger, der træffes af de nationale myndigheder i medfør af nationale love, som gennemfører direktiv 2001/95/EF, skal derfor udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

(10) Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed[7] indførtes der bl.a. et system for hurtig varsling om en direkte eller indirekte sundhedsrisiko for mennesker på grund af fødevarer eller foder. Den pålægger medlemsstaterne via det hurtige varslingssystem straks at underrette Kommissionen om enhver foranstaltning, de træffer, og som har til formål at begrænse markedsføringen af fødevarer eller foder, at tilbagetrække fødevarer eller foder fra markedet eller at tilbagekalde fødevarer eller foder for at beskytte forbrugernes sundhed, hvor det er nødvendigt at gribe hurtigt ind. Foranstaltninger, der træffes af de nationale myndigheder i medfør af artikel 50, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 178/2002, bør derfor udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

(11) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes[8], fastsætter generelle regler for offentlig kontrol med, om bestemmelserne overholdes korrekt, navnlig med henblik på at forebygge eller fjerne risici enten direkte eller via miljøet for mennesker og dyr eller nedbringe dem til et acceptabelt niveau og at yde garanti for fair praksis i forbindelse med handel med foderstoffer og fødevarer og beskyttelse af forbrugernes interesser, herunder foderstof- og fødevaremærkning og anden form for forbrugeroplysning. Den fastsætter en specifik procedure for at sikre, at de erhvervsdrivende finder en løsning i tilfælde af manglende overholdelse. Foranstaltninger, der træffes af de nationale myndigheder i medfør af artikel 54 i forordning (EF) nr. 882/2004, skal derfor udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

(12) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet)[9] indeholder bestemmelser om en godkendelsesprocedure for ibrugtagning af eksisterende rullende materiel, som tillader anvendelse af visse nationale forskrifter. Foranstaltninger, der træffes af de nationale myndigheder i medfør af artikel 14 i nævnte direktiv, bør derfor udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

(13) Rådets direktiv 96/48/EF af 23. juli 1996 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog[10] og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF af 19. marts 2001 om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog[11] indeholder bestemmelser om gradvis harmonisering af systemer og drift gennem en gradvis vedtagelse af tekniske specifikationer for interoperabilitet. Systemer og materiel, der er omfattet af anvendelsesområdet for nævnte direktiver, bør derfor udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

(14) Den nationale myndighed skal i hvert enkelt tilfælde dokumentere, at anvendelsen af nationale tekniske forskrifter på specifikke produkter, der lovligt markedsføres i en anden medlemsstat, er omfattet af de indrømmede undtagelser.

(15) Af alle nationale beslutninger, som er omfattet af denne forordning, bør det fremgå, hvilke klagemuligheder, der findes, således at de erhvervsdrivende kan anlægge sag ved de kompetente nationale domstole.

(16) Nationale domstoles afgørelser i sager, hvor produkter, som lovligt markedsføres i en anden medlemsstat, nægtes adgang til det nationale marked på grund af anvendelsen af en teknisk forskrift, bør udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde.

(17) For at det indre marked for varer kan fungere efter hensigten, er det af stor betydning at sikre adgang til nationale tekniske forskrifter, således at virksomhederne og herunder navnlig SMV'erne kan indsamle pålidelige og nøjagtige oplysninger om gældende ret i bestemmelsesmedlemsstaten.

(18) Det er derfor nødvendigt at indføre principper for administrativ forenkling, bl.a. gennem oprettelse af et system med produktkontaktpunkter. Dette bør udformes, således, at det sikres, at virksomhederne kan få adgang til oplysninger på gennemsigtig og korrekt vis, og de forsinkelser, omkostninger og afskrækkende virkninger, som skyldes nationale tekniske forskrifter, kan undgås.

(19) For at lette den fri bevægelighed for varer bør produktkontaktpunkterne have mulighed for at afgive oplysninger af høj kvalitet om nationale tekniske forskrifter og disses gennemførelse. Da oprettelsen af produktkontaktpunkter ikke bør berøre opgavefordelingen mellem de kompetente myndigheder i de enkelte nationale lovgivningssystemer, bør der gives mulighed for, at antallet af produktkontaktpunkter pr. medlemsstat kan variere alt afhængigt af de regionale eller lokale kompetencer.

(20) Medlemsstaterne bør ikke bare kunne tildele rollen som produktkontaktpunkt til eksisterende afdelinger i den offentlige administration, men også til handelskamre, erhvervsorganisationer eller private organer for ikke at øge hverken virksomhedernes eller de kompetente myndigheders administrative udgifter.

(21) Medlemsstaterne bør sikre, at produktkontaktpunkterne kan få adgang til og efter anmodning afgive detaljerede oplysninger om alle beslutninger, som denne forordning finder anvendelse på, medmindre videregivelsen af sådanne oplysninger vil kunne skade beskyttelsen af en erhvervsdrivendes kommercielle interesser, herunder intellektuelle ejendomsrettigheder.

(22) Medlemsstaterne og Kommissionen bør arbejde tæt sammen om at muliggøre uddannelse af produktkontaktpunkternes personale og at tilskynde produktkontaktpunkterne til at stille oplysninger om anvendelsen af nationale tekniske forskrifter til rådighed på andre fællesskabssprog.

(23) På baggrund af udviklingen og etableringen af en paneuropæisk e-forvaltningstjeneste og det interoperable telematiknet, der danner grundlag herfor, bør det planlægges at oprette et elektronisk system for udveksling af oplysninger mellem produktkontaktpunkterne i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2004/387/EF af 21. april 2004 om interoperabel levering af paneuropæiske e-forvaltningstjenester til offentlige myndigheder, virksomheder og borgere (Idabc)[12].

(24) Der bør etableres pålidelige og effektive overvågnings- og evalueringsmekanismer med henblik på at oplyse om gennemførelsen af denne forordning.

(25) Den overvågningsordning, der blev etableret ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 3052/95/EF af 13. december 1995 om indførelse af en ordning for gensidig information om nationale foranstaltninger, der fraviger princippet om frie varebevægelser inden for Fællesskabet[13], har ikke været vellykket, da Kommissionen ikke har fået tilstrækkelige oplysninger til at udpege sektorer, hvor der kunne være behov for harmonisering. Den har heller ikke givet en hurtig løsning på visse problemer vedrørende fri bevægelighed. Beslutning nr. 3052/95/EC bør derfor ophæves.

(26) Da målet for denne foranstaltning, nemlig at fjerne tekniske hindringer for fri bevægelighed for varer mellem medlemsstaterne, ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor på grund af foranstaltningens omfang bedre kan gennemføres på fællesskabsplan, kan Fællesskabet træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. EF-traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

(27) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen[14] -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Kapitel 1

Genstand og anvendelsesområde

Artikel 1

I denne forordning fastsættes de regler og procedurer, som de nationale myndigheder skal følge, når de træffer eller har til hensigt at træffe de i artikel 2, stk. 1, omhandlede beslutninger, som påvirker den frie bevægelighed for varer, som lovligt markedsføres i en anden medlemsstat.

Det fastsætter bestemmelser for oprettelse i hver enkelt medlemsstat af produktkontaktpunkter, som skal oplyse om bl.a. de nationale tekniske forskrifter, der finder anvendelse.

Artikel 2

1. Denne forordning finder anvendelse på beslutninger vedrørende alle produkter, der fremstilles industrielt, og alle landbrugsprodukter, herunder også fiskevarer, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, hvis disse beslutninger træffes på grundlag af en teknisk forskrift, og hvis den direkte eller indirekte virkning af beslutningen er:

a) at forbyde det pågældende produkt eller den pågældende produkttype

b) at det pågældende produkt eller den pågældende produkttype ikke må bringes i omsætning

c) at kræve ændring af det pågældende produkt eller den pågældende produkttype, før produktet eller produkttypen kan bringes i omsætning eller forblive på markedet

d) at kræve tilbagetrækning fra markedet af det pågældende produkt eller den pågældende produkttype.

I stk. 1, litra c), forstås ved ændring af produktet eller produkttypen alle ændringer af en eller flere af kendetegnene ved et bestemt produkt eller en bestemt produkttype, som er anført i en teknisk specifikation, jf. artikel 1, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF[15].

2. I denne forordning forstås ved en teknisk forskrift en national lov eller administrativ bestemmelse, som ikke er gjort til genstand for harmonisering på fællesskabsplan, og som det er obligatorisk at overholde i forbindelse med markedsføring eller brug af et produkt eller en produkttype på en given medlemsstats område, og som fastsætter følgende:

a) kendetegn for det pågældende produkt eller den pågældende produkttype som f.eks. kvalitet, ydeevne, sikkerhed og dimensioner, herunder krav til produktet eller produkttypen vedrørende handelsmæssig betegnelse, terminologi, symboler, prøvning og prøvningsmetoder, emballering, mærkning eller etikettering samt procedurer for overensstemmelsesvurdering

b) andre krav, som pålægges produktet eller produkttypen i forbruger- eller miljøbeskyttelsesøjemed, og som vedrører produktets livscyklus efter markedsføring, såsom betingelser for anvendelse, genanvendelse, genbrug eller bortskaffelse, når disse betingelser kan influere betydeligt på sammensætningen, karakteren eller afsætningen af produktet eller produkttypen.

Artikel 3

1. Denne forordning finder ikke anvendelse på nationale domstoles afgørelser.

2. Denne forordning finder ikke anvendelse på foranstaltninger, der træffes af medlemsstaternes nationale myndigheder i medfør af:

a) artikel 8, litra d), e) eller f), i direktiv 2001/95/EF

b) artikel 50, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 178/2002

c) artikel 54 i forordning (EF) nr. 882/2004

d) artikel 14 i direktiv 2004/49/EF.

3. Denne forordning finder ikke anvendelse på systemer og materiel, der er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 96/48/EF og direktiv 2001/16/EF.

Kapitel 2

Anvendelse af en teknisk forskrift

Artikel 4

1. Hvis en national myndighed har til hensigt at vedtage en beslutning som omhandlet i artikel 2, stk. 1, sender myndigheden den erhvervsdrivende, der er blevet udpeget i overensstemmelse med artikel 5, en skriftlig meddelelse om sin hensigt med angivelse af den tekniske forskrift, der ligger til grund for beslutningen, og tilstrækkelig teknisk eller videnskabelig dokumentation for, at den beslutning, som den har til hensigt at træffe, er berettiget i de almene hensyn, der er anført i traktatens artikel 30, eller andre tvingende almene hensyn, og at den er egnet til at sikre opfyldelsen af det tilstræbte formål og ikke går videre, end hvad der er nødvendigt hertil.

Den erhvervsdrivende skal efter modtagelsen af meddelelsen have mindst 20 arbejdsdage til at indsende bemærkninger.

2. Træffes der en beslutning som omhandlet i artikel 2, stk. 1, underrettes den pågældende erhvervsdrivende herom med angivelse af begrundelsen, herunder begrundelse for afvisning af den erhvervsdrivendes argumenter.

De retsmidler, der er til rådighed i medfør af gældende ret i den pågældende medlemsstat, og hvilke tidsfrister der gælder for anvendelse af disse retsmidler, anføres også.

3. Hvis den nationale myndighed efter at have givet skriftlig meddelelse i henhold til stk. 1 beslutter sig for ikke at vedtage en beslutning som omhandlet i artikel 2, stk. 1, underretter myndigheden den pågældende erhvervsdrivende herom.

Artikel 5

Den i artikel 4, stk. 1, omhandlede skriftlige meddelelse sendes til producenten, jf. artikel 2, litra e), i direktiv 2001/95/EF, hvis dennes identitet og kontaktoplysninger fremgår af emballagen eller mærkningen af produktet eller af ledsagedokumenterne.

Den skriftlige meddelelse sendes til distributøren, jf. artikel 2, litra f), i direktiv 2001/95/EF, hvis dennes identitet og kontaktoplysninger fremgår af emballagen eller mærkningen af produktet eller af ledsagedokumenterne.

Hvis producentens og distributørens identitet og kontaktoplysninger hverken fremgår af emballagen eller mærkningen af produktet eller af ledsagedokumenterne, sendes den skriftlige meddelelse til en anden producent eller distributør som defineret i stk. 1 og stk. 2.

Artikel 6

Enhver beslutning som omhandlet i artikel 2, stk. 1, kan prøves ved de nationale domstole.

Kapitel 3

Produktkontaktpunkter

Artikel 7

1. Hver enkelt medlemsstat udpeger et eller flere produktkontaktpunkter på sit område og giver kontaktoplysninger til medlemsstaterne og Kommissionen.

2. Kommissionen offentliggør listen over produktkontaktpunkter og ajourfører den jævnligt.

Artikel 8

1. Produktkontaktpunkterne oplyser på anmodning følgende:

a) de tekniske forskrifter, der finder anvendelse på en specifik type produkter i den pågældende medlemsstat

b) kontaktoplysninger for de nationale myndigheder, således at de kan kontaktes direkte, herunder også oplysninger vedrørende de myndigheder, der er ansvarlige for overvågning af gennemførelsen af de pågældende tekniske forskrifter i den pågældende medlemsstat

c) de retsmidler, der normalt er til rådighed i den pågældende medlemsstat i tilfælde af tvist mellem de kompetente myndigheder og en producent eller en distributør

d) kontaktoplysninger for andre foreninger eller organisationer end de nationale myndigheder, som kan yde producenter eller distributører praktisk bistand i den pågældende medlemsstat.

2. Produktkontaktpunkterne besvarer alle anmodninger om de i stk. 1 omhandlede oplysninger senest 20 arbejdsdage efter modtagelsen.

3. Produktkontaktpunktet i den medlemsstat, hvor den pågældende producent og distributør lovligt har markedsført det pågældende produkt, underrettes om skriftlige meddelelser og beslutninger i henhold til artikel 4, medmindre videregivelsen af sådanne oplysninger vil kunne skade beskyttelsen af den pågældende erhvervsdrivendes kommercielle interesser, herunder intellektuelle ejendomsrettigheder. Produktkontaktpunktet har ret til at fremsætte bemærkninger til den pågældende nationale myndighed.

Artikel 9

Kommissionen kan oprette et telematiknet til den i denne forordning omhandlede udveksling af oplysninger mellem produktkontaktpunkterne efter proceduren i artikel 11, stk. 2.

Kapitel 4

Afsluttende bestemmelser

Artikel 10

1. Medlemsstaterne tilsender efter anmodning Kommissionen en udførlig rapport om gennemførelsen af denne forordning, herunder detaljerede oplysninger om skriftlige meddelelser eller beslutninger i henhold til artikel 4, stk. 1, 2 eller 3.

2. Kommissionen forelægger senest fem år efter den i artikel 14, stk. 1, omhandlede dato Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af denne forordning.

Artikel 11

1. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne og har Kommissionens repræsentant som formand.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 i afgørelse 1999/468/EF i overensstemmelse med samme afgørelses artikel 7, stk. 3, og artikel 8.

Artikel 12

Beslutning nr. 3052/95/EF ophæves.

Artikel 13

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

1. FORSLAGETS BETEGNELSE

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om procedurer for anvendelsen af visse nationale tekniske forskrifter på produkter, der markedsføres lovligt i en anden medlemsstat, og om ophævelse af beslutning nr. 3052/95/EF.

2. ABM/ABB-RAMME

Politikområder og dermed forbundne aktiviteter: ABB2 - Det indre marked for varer og sektorpolitik.

3. BUDGETPOSTER

3.1. Budgetposternes nummer og tekst (aktionsposter og dermed forbundne poster vedrørende teknisk og administrativ bistand (tidl. B..A-poster)):

02 03 01

3.2. Foranstaltningens og de finansielle virkningers varighed:

Løbende

3.3. Budgetoplysninger (indsæt om nødvendigt flere rækker) :

Budget-post | Udgifternes art | Nye | EFTA-bidrag | Bidrag fra ansøgerlandene | Udgiftsom-råde i de finansielle overslag |

02 03 01 | Ikke-oblig. | Opdelte | NEJ | JA | NEJ | 1a |

4. SAMMENFATNING AF RESSOURCERNE

4.1. Finansielle ressourcer

4.1.1. Sammenfatning af forpligtelsesbevillinger (FB) og betalingsbevillinger (BB)

i mio. EUR (3 decimaler)

Udgiftstype | Punkt | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2011 og ff. | I alt |

Driftsudgifter[16] |

Forpligtelsesbevillinger (FB) | 8.1. | a | 0,2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0,2 |

Betalingsbevillinger (BB) | b | 0,1 | 0,1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0,2 |

Administrative udgifter inden for referencebeløbet[17] |

Teknisk og administrativ bistand (IOB) | 8.2.4. | c | 0 | 0,5 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,7 |

SAMLET REFERENCEBELØB |

Forpligtelsesbevillinger | a+c | 0,2 | 0,5 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,9 |

Betalingsbevillinger | b + c | 0,1 | 0,6 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,9 |

Administrative udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet[18] |

Personaleressourcer og dermed forbundne udgifter (IOB) | 8.2.5. | d | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Administrative udgifter, undtagen udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter, ikke medtaget i referencebeløbet (IOB) | 8.2.6. | e | 0,05 | 0,05 | 0,15 | 0,25 | 0,15 | 0,15 | 0,8 |

Samlede anslåede finansielle omkostninger ved foranstaltningen |

FB I ALT, inkl. udgifter til personaleressourcer | a + c + d + e | 0,25 | 0,55 | 0,20 | 0,30 | 0,20 | 0,20 | 1,7 |

BB I ALT, inkl. udgifter til personaleressourcer | b + c + d + e | 0,15 | 0,65 | 0,20 | 0,30 | 0,20 | 0,20 | 1,7 |

Samfinansiering: Ingen samfinansiering.

4.1.2. Forenelighed med den finansielle programmering

Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering. Finansieringsbehovet vil blive dækket ved hjælp af kreditter, som allerede er omfattet af den pågældende budgetpost under Kommissionen officielle finansielle programmering.

4.1.3. Finansielle virkninger på indtægtssiden

Forslaget har ingen indflydelse på indtægterne.

4.2. Personaleressourcer (fuldtidsækvivalenter) (herunder tjenestemænd, midlertidigt ansatte og eksternt personale) – se nærmere under punkt 8.2.1.

Årlige behov | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 og ff. |

Personaleressourcer i alt | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 |

5. SÆRLIGE FORHOLD OG MÅL

5.1. Behov, der skal dækkes på kort eller lang sigt

I forslaget kræves der som ledsageforanstaltning udarbejdelse af en liste over produkter eller aspekter ved produkter, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på, og efterfølgende oprettelse af et websted, hvor listen skal offentliggøres. Det kan blive nødvendigt at tilrettelægge seminarer om gennemførelsen af forordningen. Derudover indeholder forslaget bestemmelser om nedsættelse af et rådgivende udvalg.

De overordnede formål med forslaget er beskrevet i begrundelsen.

5.2. Merværdien af Fællesskabets engagement og forslagets sammenhæng med andre finansielle instrumenter og eventuel synergi

Etablering af et indre marked for varer er et af Det Europæiske Fællesskabs formål. I henhold til EF-traktatens artikel 14, stk. 2, skal det indre marked indebære et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten. Forbuddet mod, at medlemsstaterne indfører foranstaltninger med tilsvarende virkning som kvantitative restriktioner for importen over for hinanden, er et af hovedprincipperne i EF-traktaten (artikel 3, stk. 1, litra a), og artikel 28-30).

En sammenligning af valgmulighederne tyder på, at det er mest hensigtsmæssigt at vælge en tilgang med indførelse af ny lovgivning på grundlag af EF-traktatens artikel 95, stk. 1. Heraf fremgår det, at uanset artikel 94 og medmindre andet er fastsat i traktaten, kan de i artikel 14 fastsatte mål virkeliggøres gennem vedtagelse af foranstaltninger med henblik på indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser, der vedrører det indre markeds oprettelse og funktion.

5.3. Forslagets mål, forventede resultater og øvrige indikatorer set i forbindelse med ABM-rammen

For så vidt angår et udvidet indre marked, giver aktioner på EU-plan en åbenbar merværdi, idet de europæiske virksomheder får adgang til et stort indre marked og kan opnå stordriftsfordele. Hvis det indre marked skal fungere efter hensigten, er der på grund af dette markeds overnationale karakter samtidig behov for indgreb på EU-plan, om end dette indgreb skal begrænses til det strengt nødvendige.

Hovedformålet med forslaget er at sikre fri bevægelighed for varer, der ikke er gjort til genstand for harmonisering. Den økonomiske byrde forbundet med opfyldelsen af formålet bør være mindst mulig, og bestemmelserne bør anvendes gnidningsløst og effektivt. Konsekvensanalysen omfatter en mere detaljeret og teknisk beskrivelse af målene og de forventede resultater.

5.4. Gennemførelsesmetode (vejledende)

Central forvaltning - direkte af Kommissionen.

Bemærkninger: Udarbejdelse af en liste over produkter eller aspekter ved produkter, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på, og efterfølgende oprettelse af et websted, hvor listen skal offentliggøres, kræver indgåelse af aftaler om levering af tjenesteydelser.

6. OVERVÅGNING OG EVALUERING

6.1. Overvågningssystem

Udarbejdelsen af en liste over produkter eller aspekter ved produkter, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på, og efterfølgende oprettelse af et websted, hvor listen skal offentliggøres, vil blive overvåget af Kommissionen i samarbejde med repræsentanter for medlemsstaterne i det udvalg, der nedsættes ved forordningen. Derudover kan produktkontaktpunkterne om nødvendigt blive anmodet om at deltage i overvågningen.

6.2. Evaluering

6.2.1. Forudgående evaluering

Undersøgelser og den litteratur, der er til rådighed, viser, at der endnu ikke findes en liste over produkter eller aspekter ved produkter, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på.

6.2.2. Forholdsregler efter en midtvejsevaluering eller efterfølgende evaluering (konklusioner, der kan drages af lignende tidligere erfaringer)

Ikke relevant.

6.2.3. Regler for fremtidige evalueringer og deres hyppighed

Regler for fremtidige evalueringer og deres hyppighed vil blive fastsat i overensstemmelse med de gældende regler.

7. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

FULD ANVENDELSE AF INTERN KONTROL-STANDARD NR. 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 OG 21.

Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, at Fællesskabets økonomiske interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt eller ulovligt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser og med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).

8. RESSOURCER

8.1. Finansielle omkostninger i forbindelse med forslagets mål

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |

Tjeneste-mænd eller midlertidigt ansatte[19] (XX 01 01) | A*/AD | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

B*, C*/AST | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 |

Personale, der finansieres[20] over art. XX 01 02 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Andet personale[21], der finansieres over art. XX 01 04/05 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

I ALT | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 |

8.2.2. Opgavebeskrivelse

Bortset fra opfølgning af forslaget vil opgaven bestå i at:

- udarbejde en liste over produkter eller aspekter ved produkter, som princippet om gensidig anerkendelse finder anvendelse på

- efterfølgende oprette et websted, hvor listen skal offentliggøres.

8.2.3. Kilde til personaleressourcer (vedtægtsomfattede)

Stillinger, som skal omfordeles under anvendelse af eksisterende ressourcer inden for den pågældende tjeneste (intern omfordeling).

8.2.4. Andre administrative udgifter, der er medtaget i referencebeløbet (XX 01 04/05 – udgifter til administrativ forvaltning)

i mio. EUR (3 decimaler)

Budgetpost (nummer og betegnelse) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 og ff. | I ALT |

Anden teknisk og administrativ bistand |

- intern | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

- ekstern | 0 | 0,5 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,7 |

Teknisk og administrativ bistand i alt | 0 | 0,5 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,7 |

8.2.5. Udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet

i mio. EUR (3 decimaler)

Arten af personaleressourcer | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2 |

Tjenestemænd og midlertidigt ansatte (XX 01 01) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Personale finansieret over artikel XX 01 02 (hjælpeansatte, nationale eksperter, kontraktansatte osv.) (oplys budgetpost) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Samlede udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter (IKKE medtaget i referencebeløbet) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

8.2.6. Andre administrative udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet i mio. EUR (3 decimaler) |

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 og ff. | I ALT |

XX 01 02 11 01 – Tjenesterejser | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,3 |

XX 01 02 11 02 – Møder og konferencer | 0 | 0 | 0,1 | 0,1 | 0 | 0 | 0,2 |

XX 01 02 11 03 - Udvalg[22] | 0 | 0 | 0 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,3 |

XX 01 02 11 04 – Undersøgelser og høringer | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

XX 01 02 11 05 - Informationssystemer | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

2 Andre forvaltningsudgifter i alt (XX 01 02 11) | 0,05 | 0,05 | 0,15 | 0,25 | 0,15 | 0,15 | 0,8 |

3 Andre udgifter af administrativ karakter (angiv hvilke, herunder budgetpost) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Administrative udgifter i alt, undtagen udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter (IKKE medtaget i referencebeløbet) | 0,05 | 0,05 | 0,15 | 0,25 | 0,15 | 0,15 | 0,8 |

[1] EUT C af [...], s. [...].

[2] EUT C af [...], s. [...].

[3] EUT C af [...], s. [...].

[4] EUT C af [...], s. [...].

[5] EFT C 141 af 19.5.2000, s. 5.

[6] EFT L 11 af 15.1.2002, s. 4.

[7] EFT L 31 af 12.2002, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 575/2006 af 7. april 2006 (EUT L 100 af 8.4.2006, s. 3).

[8] EUT L 191 af 28.5.2004, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 776/2006 af 23. maj 2006 (EUT L 136 af 24.5.2006, s. 3).

[9] EUT L 164 af 30.4.2004, s. 44. Berigtiget i EUT L 220 af 21.6.2004, s. 16.

[10] EFT L 235 af 17.9.1996, s. 6. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/50/EF (EUT L 164 af 30.4.2004, s. 114).

[11] EFT L 110 af 20.4.2001, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2004/50/EF.

[12] EUT L 144 af 30.4.2004, s. 62. Berigtiget i EUT L 181 af 18.5.2004, s. 25.

[13] EFT L 321 af 30.12.1995, s. 1.

[14] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

[15] EUT L 204 af 21.7.1998, s. 37.

[16] Udgifter, som ikke henhører under kapitel xx 01 i afsnit xx.

[17] Udgifter inden for artikel xx 01 04 i afsnit xx.

[18] Udgifter inden for kapitel xx 01, som ikke henhører under artikel xx 01 04 eller xx 01 05.

[19] Udgifter, der IKKE er medtaget i referencebeløbet.

[20] Udgifter, der IKKE er medtaget i referencebeløbet.

[21] Udgifter, der er medtaget i referencebeløbet.

[22] Rådgivende udvalg.