Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilnærmelse af retsforskrifterne om brugsmodelbeskyttelse af opfindelser« () (98/C 235/06)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 13. januar 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 100 A at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Manuel Ataíde Ferreira til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. maj 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 355. plenarforsamling af 27. og 28. maj 1998, mødet den 27. maj 1998, med 102 stemmer for, 2 imod og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Baggrund

1.1. Denne udtalelse vedrører Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilnærmelse af retsforskrifterne om brugsmodelbeskyttelse af opfindelser ().

1.2. Forslaget er en opfølgning af grønbogen om brugsmodelbeskyttelse i det indre marked () samt ØSU's udtalelse om denne grønbog ().

1.3. Der er altså tale om en særdeles grundig lovgivningsproces med inddragelse af de forskellige kompetente organer og flere berørte organisationer.

1.4. ØSU understreger, hvor vigtig indførelsen af brugsmodelbeskyttelse er for den tekniske og industrielle innovation og især for SMV og dermed EU's udvikling.

2. Kommissionens forslag - Generelle bemærkninger

2.1. Kommissionens forslag tager udgangspunkt dels i nogle generelle betragtninger dels i en analyse af situationen på brugsmodelområdet, som er baseret på en rundspørge i nogle medlemsstater.

2.2. For det første påpeger Kommissionen, at medlemsstaternes beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret kan anvendes til at hindre frie varebevægelser (), hvilket forudses i EF-traktatens artikel 3, litra f)og h), som giver mulighed for den ønskede tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger.

2.3. Dette er begrundelsen for, at Kommissionen baserer det foreliggende forslag på artikel 100 A.

2.4. ØSU understreger nødvendigheden af at »øge gennemsigtigheden i de frie varebevægelser inden for EU for mindre opfindelser af teknisk karakter og forhindre konkurrencefordrejninger som følge af forskellige eller manglende nationale lovgivninger« () og at »forbedre de retlige vilkår for de EU-virksomheder, som er under et konstant innovations- og tilpasningspres. Deres internationale konkurrenceevne kan således styrkes ved hjælp af brugsmodelbeskyttelse af deres opfindelser. Brugsmodellen er nemlig særdeles velegnet til at dække SMV's behov« ().

2.5. Kommissionen konkluderer på grundlag af den i punkt 2.1 omtalte høring, at »der er et reelt behov for brugsmodelbeskyttelse af opfindelser i EU. Dette skyldes, at brugsmodelbeskyttelsen kun egner sig for visse former for opfindelser, som f.eks. mindre opfindelser af teknisk karakter« ().

2.6. ØSU har tidligere haft lejlighed til at udtale sig om de studier og høringer, som Kommissionen har foranstaltet, og gentager sine forbehold desangående, da ØSU ikke anser dem for at være »så pålidelige, som ophavsmændene lader forstå« ().

2.7. Hvad angår det grundlæggende udgangspunkt for nærværende lovgivningsinitiativ - dvs. at der er et presserende behov for regler om beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret på grundlag af andre ordninger end patentsystemet - henviser ØSU til sin foregående udtalelse, hvori det påpeges, at der kan drages »den lære af de eksisterende "små" nationale patenter, at der i Europa først og fremmest er behov for at gøre patentbeskyttelsen mere effektiv (hurtigere og billigere), og ikke så meget for at indføre en supplerende beskyttelse (brugsmodeller) på EU-plan« (). ØSU understreger i denne forbindelse, at Kommissionen har foretaget en grundig undersøgelse af patentbeskyttelsen (). Det skal også bemærkes, at Kommissionen er ved at udarbejde en meddelelse om EF-patentet.

2.8. ØSU er fortsat af den opfattelse, at spørgsmålet om, hvorvidt der er brug for en beskyttelsesordning for tekniske innovationer som et supplement til patentordningen for opfindelser skal vurderes i sammenhæng med EU's politik for forskning og teknologisk udvikling.

2.8.1. Det er derfor vigtigt at drage konklusioner af erfaringerne hos EU's store konkurrenter, som på dette område har et betydeligt forspring.

2.8.1.1. Erfaringerne fra USA, som ikke har nogen ordning for brugsmodelbeskyttelse, taler således for, at »man må forsøge, at gøre patentsystemet mere effektivt ved at mindske de velkendte ulemper, især den lange tid, som prøvningen og meddelelsen kræver, og de høje omkostninger« ().

2.8.1.2. På den anden side viser de japanske erfaringer som påpeget af ØSU, at en ordning for brugsmodelbeskyttelse kun bør omfatte tredimensionale genstande, og beskyttelsesperioden skal være kortere end for patentets vedkommende (seks år mod patentets tyve år).

2.9. ØSU understreger, at initiativer med henblik på tilnærmelse af lovgivningerne på dette område bør være berettigede i sig selv og ikke udspringe af mangler eller inkonsekvens i patentsystemet. Dette bør forbedres og behandles for sig, hvilket tilsyneladende også er Kommissionens hensigt ifølge grønbogen om EF-patentet.

2.10. Nogle af de vægtige argumenter for indførelse af en brugsmodelbeskyttelse er blandt andet behovet for beskyttelse af den industrielle ejendomsret, for retsbeskyttelse mod forfalskninger og dermed indirekte for styrkelse af innovation og teknologisk udvikling i EU, især fordi der overalt er en tendens til, at produktionscyklussen og opfindelsernes levetid bliver stadig kortere.

2.11. ØSU understreger ligeledes, at ethvert forslag om harmonisering af denne ordning nødvendigvis skal omfatte en harmonisering af beskyttelsens varighed og procedurer, ellers risikerer man, at den mere indholdsmæssige harmonisering bliver virkningsløs.

3. Kommissionens forslag - den valgte lovgivningsstrategi

3.1. I grønbogen () anfører Kommissionen, at der er forskellige muligheder for indgriben på dette område, og den peger nærmere bestemt på 4 alternative løsninger:

3.1.1. Tilnærmelse af de nationale lovgivninger og indførelse af en beskyttelsesordning i de lande, hvor der ikke findes en sådan.

3.1.2. Gensidig anerkendelse af den nationale beskyttelse, efter at der er foretaget en indbyrdes tilnærmelse.

3.1.3. Indførelse af en EU-dækkende beskyttelse ved hjælp af en forordning, der som EU-ret er overordnet de nationale beskyttelsesordninger.

3.1.4. En kombination af de forskellige muligheder, nærmere bestemt indbyrdes tilnærmelse af nationale beskyttelsesordninger ved hjælp af et direktiv og indførelse af en EU-dækkende beskyttelse i form af en forordning.

3.2. ØSU konstaterer, at Kommissionen med det foreliggende forslag har begrænset sig til den første løsning, idet den konkluderer, at en »harmonisering gør det muligt side om side at opretholde indbyrdes tilsvarende nationale ordninger for brugsmodelbeskyttelse« og at »brugsmodelansøgeren får sikkerhed for, at der i de øvrige medlemsstater findes tilsvarende beskyttelse, så han ikke længere andre steder får problemer med forskellige forskrifter« (). ØSU understreger dog, at brugsmodelansøgeren skal indgive en særskilt ansøgning i hvert enkelt af de lande, hvori vedkommende ønsker brugsmodelbeskyttelse af sin opfindelse.

3.3. Efter ØSU's opfattelse kan det opstillede mål ikke nås, medmindre der sideløbende indføres en ordning med gensidig anerkendelse af medlemsstaternes nationale beskyttelse. ØSU anser det for afgørende, at der i forslaget til harmonisering af de nationale lovgivninger »opereres med en senere fase med gensidig anerkendelse af nationale rettigheder« ().

3.4. Generelt ønsker ØSU endvidere at fremhæve to af de grundtanker, som det fremførte i sin tidligere udtalelse om dette emne.

3.4.1. For det første at »visse af de nationale systemer, som grønbogen betegner som "brugsmodeller", i realiteten blot er patenter "uden prøvning" (af nyheden og opfindelseshøjden) og dermed i al væsentlighed "registreringspatenter" (i stedet for patenter med præventiv prøvning af beskyttelsesbetingelserne), men beskyttelsens varighed er kortere end ved almindelige patenter (det gælder Belgien, Holland og Frankrig)« (). Dog er beskyttelsesbetingelserne næsten de samme som for patenters vedkommende.

3.4.1.1. ØSU gentager, at brugsmodeller bør indgå i en selvstændig ordning som led i en generel beskyttelse af den industrielle ejendomsret og ikke blot være et påskud for at afhjælpe eventuelle mangler ved patentsystemet (høje omkostninger og langsommelig procedure).

3.4.2. For det andet understreger ØSU, at målene med det foreliggende forslag, nemlig at styrke det indre marked og modvirke konkurrenceforvridning, ikke kan nås gennem foranstaltninger af denne art. Disse mål kan kun opfyldes ved hjælp af en mere gennemgribende og omfattende tilnærmelse af lovgivningerne.

3.4.3. Således bør enhver foranstaltning på dette område efter ØSU's mening opfylde nogle grundlæggende krav på vidt forskellige niveauer:

3.4.3.1. Beskyttelsens omfang: brugsmodeller må betragtes som det bedst egnede beskyttelsessystem for enklere opfindelser.

3.4.3.2. Procedure: brugsmodelbeskyttelse skal kunne opnås hurtigt og med få omkostninger, da den retsbeskyttelse, der herigennem opnås, er uforenelig med langsommelige og omkostningskrævende procedurer.

3.4.3.3. Retssikkerhed: beskyttelsens rækkevidde bør klart defineres i forhold til såvel efterlignere som tredjemand i god tro.

4. Kommissionens forslag - Særlige bemærkninger

4.1. Artikel 1

Kommissionen definerer først brugsmodel som »den registrerede rettighed, der indrømmer en eneret til tekniske opfindelser« () og nævner derefter de betegnelser, der anvendes i de forskellige medlemsstater.

4.1.1. ØSU henleder opmærksomheden på, at dette område langt fra er så ensartet, som en sådan fremstilling lader ane. Faktisk er reguleringen så forskelligartet, at Kommissionen selv inddeler den i tre forskellige grupper, hvilket viser, at der er brug for en klar og dækkende definition af spillereglerne. Derfor bør de forskellige nationale betegnelser, der opregnes i artikel 1, i stedet anføres i et vejledende bilag, fordi de kun tjener til at tydeliggøre de nationale bestemmelser, som skal harmoniseres, men ikke definerer beskyttelsen i den foreslåede ordning.

4.1.2. Endvidere påpeger ØSU, at den foreslåede definition er utilstrækkelig. Hvis den nuværende formulering af artikel 1 ikke desto mindre opretholdes, anbefales det, at begreberne »opfinderindsats« og »industriel anvendelse« udtrykkeligt medtages i definitionen, eftersom de betegner, hvad der i praksis er tale om, hvilket Kommissionen i øvrigt også erkender i artikel 3 i forslaget.

4.2. Artikel 4

Efter ØSU's mening er stk. 3 for bredt formuleret. I overensstemmelse med den tilsvarende bestemmelse i EF-patentordningen bør den begrænses til edb-programmer i snæver forstand.

4.3. Artikel 5

ØSU noterer, at Kommissionen har bestræbt sig på at henføre begrebet »nyhed« til den »kendte teknik« (absolut nyhedsværdi), som defineres klart og præcist.

4.4. Artikel 6

Hvad angår kravet om »opfinderindsats«, som også skal vurderes i forhold til den kendte teknik, bemærker ØSU, at Kommissionen lader begreberne »særligt effektiv« og »praktisk eller industriel fordel« indgå i beskyttelsesbetingelserne for brugsmodeller. Der er således grund til at minde om, at det her først og fremmest drejer sig om at beskytte opfindelser, som udmærker sig ved at være praktisk anvendelige, navnlig inden for maskinindustrien, elektroindustrien, finmekanik, optik og bilindustrien. Kommissionen må finde frem til en formulering af kravet, som garanterer brugsmodellens retssikkerhed bedst muligt, dels for rettighedsindehaveren, dels for andre berørte parter.

4.4.1. De vigtigste betingelser for at opnå brugsmodelbeskyttelse bør efter ØSU's mening være følgende:

4.4.1.1. Opfindelsen skal være en nyhed, dvs. en absolut nyhed set i forhold til den kendte teknik.

4.4.1.2. Den skal være industriel anvendelig i bredeste forstand.

4.4.1.3. Den skal indebære en opfinderindsats, dvs. enten være særligt effektiv (enkel betjening eller anvendelse) eller have en praktisk eller industriel fordel.

4.5. Artikel 8

Denne artikel tager efter ØSU's mening ikke tilstrækkeligt højde for nødvendigheden af en regulering af afgiften for forlængelse af brugsmodellen, der nævnes i artikel 19.

4.6. Artikel 10

Det er efter ØSU's mening afgørende, at der ikke blot kræves oplysninger om hvordan og fra hvem, men også for hvor lang tid retten til brugsmodellen er erhvervet.

4.7. Artikel 12

ØSU er enig i kravet om en omhyggelig beskrivelse af opfindelsen, da en fagmand (som skal være ajour med den kendte teknik) på dette grundlag skal kunne vurdere, om opfindelsen er praktisk anvendelig (jf. artikel 24).

4.8. Artikel 13

ØSU bemærker, at Kommissionen ikke har gjort alvor af at »begrænse antallet af krav« (), hvilket den selv har erkendt ville være hensigtsmæssigt. Derudover mener ØSU, at Kommissionen bør gøre det klart, om medlemsstaterne har ret til at begrænse antallet af krav pr. ansøgning, eller om den vage bestemmelse i artikel 13 - »det strengt nødvendige under hensyn til opfindelsens karakter« - kun kan efterleves ved, at tredjemand gør indsigelse mod »overdrevne krav«.

4.9. Artikel 16

ØSU mener, at det klart bør fastsættes, under hvilke omstændigheder en ansøger kan anmode om udfærdigelse af en forskningsrapport, selvom det er en valgfri mulighed. Det må forhindres, at det især bliver de økonomisk stærkere ansøgere, der anmoder herom. I det hele taget bør det kun være muligt i undtagelsestilfælde, hvis systemet skal kunne fungere.

4.9.1. Desuden går ØSU ind for tanken om, at medlemsstaterne i deres lovgivninger indfører krav om obligatorisk udarbejdelse af en forskningsrapport, hvis der anlægges retssag for at håndhæve de til brugsmodelbeskyttelsen knyttede rettigheder. I dette tilfælde bør forskningsrapporten være obligatorisk og ikke kun fakultativ.

4.10. Artikel 17 og 18

ØSU er af den opfattelse, at bestemmelserne om fortrinsret og intern fortrinsret vedrører følgerne af ansøgningen og ikke ansøgningen i sig selv. De bør derfor indgå i et særligt kapitel og ikke i kapitlerne om brugsmodelansøgningen og brugsmodellens virkninger.

4.10.1. Dette er en af de vigtigste konsekvenser af det foreliggende direktiv, idet en ansøger om brugsmodelbeskyttelse har fortrinsret til at indgive en brugsmodelansøgning for samme opfindelse i en eller flere af de øvrige medlemsstater.

4.11. Artikel 19

Den foreslåede varighed af beskyttelsen forekommer at være for lang, når man tager Kommissionens egne oplysninger om opfindelsernes levetid i betragtning, især eftersom beskyttelsesperioden ikke afhænger af den kommercielle udnyttelse af opfindelsen. Dog kan det tænkes, at beskyttelsesperioden af harmoniseringshensyn må begrænses i nogle medlemsstater.

4.11.1. Dette kan synes foruroligende, især fordi ansøgeren let kan opnå en toårig forlængelse af brugsmodellen to gange i træk, således at beskyttelsesperioden i alt kan strække sig over ti år. Efter ØSU's mening bør det overvejes at forpligte medlemsstaterne til at forhøje forlængelsesafgifterne efter 6 år.

4.12. Artikel 20

Hvad angår eneretten må dens rækkevidde og retlige begrænsning siges at være rimelig, men medlemsstaternes mulighed for at indføre yderligere begrænsninger kan i et vist omfang stride mod hensigten med det foreslåede direktiv.

4.13. Artikel 21

Der er intet at indvende mod bestemmelserne om konsumption af rettighederne i Fællesskabet, men ikke uden for Fællesskabet, da dette er i overensstemmelse med retspraksis på dette område.

4.14. Artikel 22

ØSU mener, at det bør være obligatorisk og ikke valgfrit for medlemsstaterne at indføre bestemmelser om, at en brugsmodel mister sin virkning, når der meddeles et patent for den samme opfindelse.

4.14.1. Kun gennem et obligatorisk krav kan der opnås en reel harmonisering, eftersom konsekvenserne af valgfrihed ikke vil begrænse sig til den dobbelte beskyttelse (jf. bl.a. reglerne om fortrinsret).

4.14.2. Desuden kan det være på sin plads at »tvinge« ansøgeren til at vælge patentbeskyttelsen, da de højere omkostninger, der er forbundet hermed, opvejes af denne beskyttelsesordnings specifikke karakter, især hvad angår retssikkerheden.

4.15. Artikel 23

ØSU mener, at der til listen over de tilfælde, hvor brugsmodellen ophører, bør føjes meddelelse af patent for den samme opfindelse, i overensstemmelse med foregående punkt og af de anførte grunde. Endvidere mener ØSU, at manglende betaling af afgifterne ikke bør betragtes som grund til brugsmodellens ophør, men simpelthen som manglende opfyldelse af beskyttelsesbetingelserne. I øvrigt bør listen over afgifter i artikel 8, stk. 2, også omfatte forlængelsesafgifter.

4.16. Artikel 24

ØSU tilslutter sig grundtanken i denne artikel, men opfordrer Kommissionen til på visse punkter at ændre formuleringen, især hvad angår begrundelserne for ansøgning om ugyldigkendelse af brugsmodelbeskyttelse.

4.17. Artikel 25

Med hensyn til datoen for det foreslåede direktivs gennemførelse understreger ØSU, at gennemførelsen under alle omstændigheder bør afhænge af harmoniseringen af patentbeskyttelsen, eftersom dette er selve problemets kerne.

5. Konklusioner

5.1. Brugsmodelordningen er velegnet til at beskytte den intellektuelle ejendomsret og kan dermed bidrage til udviklingen i EU for så vidt som den vil styrke investeringerne inden for forskning og udvikling.

5.2. Hvis forskellige nationale ordninger for brugsmodelbeskyttelse af den intellektuelle ejendomsret får lov til at eksistere side om side, kan det gå ud over den fri bevægelighed for varer og skabe konkurrenceforvridning.

5.3. Brugsmodelordningen er den bedste måde, hvorpå man kan beskytte opfindelser, som ikke er patenterbare, og derfor er den af særlig interesse for SMV.

5.4. Kommissionens initiativ opfylder sin målsætning, men der bør foretages nogle tekniske forbedringer, som anført i denne udtalelse.

5.5. Dette initiativ bør også vurderes i sammenhæng med forslagene til regulering af patentbeskyttelsen i betragtning af den store lighed mellem de to ordninger.

Bruxelles, den 27. maj 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 36 af 3.2.1998, s. 13.

() KOM(97) 691 endelig udg., EFT C 36 af 3.2.1998.

() KOM(95) 370 endelig udg.

() EFT C 174 af 17.6.1996.

() KOM(97) 691 endelig udg., EFT C 36 af 3.2.1998, s. 3, pkt. 3.

() KOM(97) 691 endelig udg., EFT C 36 af 3.2.1998, s. 4, pkt. 6.

() EFT C 174 af 17.6.1996, s. 10, pkt. 5.5.

() EFT C 174 af 17.6.1996, pkt. 5.3.3.

() KOM(97) 314 endelig udg. - »Grønbog om EF-patentet og patentsystemet i Europa« samt ØSU's udtalelse - EFT C 129 af 27.4.1998.

() EFT C 174 af 17.6.1996, s. 5, pkt. 2.8.

() KOM(95) 370 endelig udg., s. vi og følgende.

() KOM(97) 691 endelig udg., EFT C 36 af 3.2.1998, s. 6, pkt. 10.

() EFT C 174 af 17.6.1996, s. 13, pkt. 6.11.

() EFT C 174 af 17.6.1996, s. 9, pkt. 5.3.1.

() KOM(97) 691 endelig udg., EFT C 36 af 3.2.1998, s. 3, pkt. 1.

() KOM(95) 370 endelig udg., s. 76, litra g), 4. afsnit.