ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (84) 521 
 
 
 
Vol. 1984/0 205 
  
 
Disclaimer  
Conformément au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlement. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Economic 
Community and the European Atomic Energy Community (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom 1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgemeinschaft (ABI. L 43 vom 15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. September 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOM MISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
KOM(84) 521 endelig udg.
Bruxelles, den 26. september 1984
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET
om
FORSLAG
- til RÅDETS AFGØRELSE om indgåelse af overenskomsten mellem Schweiz og  
Det europæiske økonomiske Fællesskab om direkte forsikring bortset fra  
livsforsikring ;
- til RÅDETS DIREKTIV om gennemførelse af denne overenskomst i  medlems-  
staterne
KOM(84) 521 endelig udg.

1
Kommissionen forelagde den 2. marts 1983 Rådet forslag til Rådets afgørelse om ind­
gåelse af overenskomsten mellem Schwiz og Det europæiske økonomiske Fællesskab  
om direkte forsikring bortset fra livsforsikring, samt forslag til Rådets direktiv  
om gennemførelse af denne overenskomst i  medlemsstaterne (1).
Udtalelser om denne overenskomst blev afgivet af Det økonomiske og sociale Udvalg  
den 27. oktober 1983 (2) og af Europa-ParLamentet den 13. april 1984 (3).
Formålet med nærværende meddelelse er at gøre Rådet bekendt med Kommissionens  
holdning til Europa-Parlamentets og Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelser.
1. Europa-Parlamentets udtalelse
Kommissionen deler Europa-Parlamentets opfattelse, at denne overenskomst skal  
ses i  sammenhæng med frihandelsaftalen og det store antal tekniske aftaler, som  
Fællesskabet hidtil har indgået med Schweiz som led i  de økonomiske og handels­
mæssige forbindelse. I Europa-Parlamentets beslutning understreges med rette den  
foreslåede overenskomsts særlige politiske betydning, idet den er det første forsøg  
på at indgå en aftale med et tredjeland om udveksling af tjenesteydelser. Dette  
er første gang, at man søger at fjerne eksisterende handelsrestriktioner mellem  
Fællesskabet og et tredjeland i  et vigtigt serviceydende erhverv, nemlig forsikrings­
branchen.
(1) K0M(83) 106 endel. udg. af 28.2. 1983.
(2) EFT nr. C 358 af 31.12. 1983, s. 5.
(3) Ridsdokument 6584/84 (ASSRE 231).

-  2 -
Netop nu hvor ofskuffalsen af internationale hindringer for fri udveksling af 
tjenesteydelser tillægges stadig større betydning, tilstræber EF at gennemføre 
princippet om konkurrencelighed og ligebehandling ved etablering af virksomheder 
i en servicesektor, der både for Schweiz og for Fællesskabet er af ordentlig stor 
økonomisk betydning, nemlig i  forsikringsbranchen. Desuden vil overenskomsten 
også kunne danne forbillede for andre tredjelande.
Denne overenskomsts særlige betydning skyldes endvidere - og det blev særlig under­
streget i  udtalelsen fra Europa-Parlamentets økonomi- og valutaudvalg (4) -, at 
den kan knytte EF- og EFTA-medlemsstater tættere sammen i økonomisk henseende.
Også i denne henseende finder Kommissionen, at overenskomsten vil være et yderligere 
skridt på vejen mod udbygning af de aftalemæssige relationer mellem Fællesskabet 
og EFTA-landene. Det ville glæde Kommissionen, om Rådet ville vurdere nærværende 
overenskomst navnlig under denne synsvinkel.
Med hensyn til de to punkter, som efter Europa-Parlamentets opfattelse ikke er 
blevet tilstrækkeligt afklaret er Kommissionens holdning følgende:
Muligheden for at kræve godkendelse af forsikringsviIkir og tariffer, før der 
meddeles tilladelse til at etablere et forsikringsselskab og udøve forsikringsvirk­
somhed, jf. overenskomstens artikel 9, stk. 2, og artikel 24) er i overensstemmel­
se med bestemmelserne i Rådets direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 (5), som er 
grundlaget for overenskomsten. I dette direktiv er der taget højde for de særlige 
tilsynsbestemmelser i  enkelte medlemsstater, i  det den i  gangværende samordning ikke 
er til hinder for, at medlemsstaterne foreskriver godkendelse af almindelige og 
særlige forsikringsbetingelser og tariffer.
(4)Dok. PE 87.953 endel. udg. s. 11
(5)EFT nr. L 228 af 16.8. 1973 (artikel 8, stk. 3, og artikel 10 stk. 3).

- 3 -
Det er indlysende, at overenskomsten ml tage sit udgangspunkt i det øjeblikkelige 
samordningsstadium i Fællesskabet, og at der i  forholdet til Schweiz ikke kan 
gælde andre betingelser end dem, der i  henhold til direktiv 73/239/EØF gælder 
i  forholdet mellem medlemsstaterne indbyrdes.
Det samme gælder den til overenskomsten vedføjede brevveksling nr. 6, der efter 
Europa-Parlamentets opfattelse kunne medføre betydelige lettelser for schweiziske 
forsikringsselskaber, der udøver virksomhed i EF, men kun meget ringe lettelser 
for de EF-forsikringsselskaber, der er etableret i Schweiz. Denne brevveksling 
indeholder efter Kommissionens opfattelse i kke nogen særlig undtagelse for Schweiz' 
vedkommende^ den præciserer kun det, der allerede fremgår af direktiv 73/239/EØF, 
nemlig at minimumssolvensmargenen og minimumsgarantifonden, der nu er ligeså binden­
de for de schweiziske selskaber som for EF-selskaber, ikke berører bestemmelserne 
om virksomhedernes selskabskapital. Det forhold, at der for schweiziske selskaber 
gælder noget strengere krav vedrørende selskabskapitalen end for visse EF-selskaber 
gi\erikke de schweiziske selskaber nogen fordel. Her kunne man endog tale om en vis 
forringelse af de schweiziske selskabers konkurrencemæssig stilling i forhold 
til EF-selskaber.
2. Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse
Kommissionen hilser med glæde Det økonomiske og sociale Udvalgs principielle be­
mærkning om, at forsikringsoverenskomsten har stor betydning som led i Fællesskabets 
forbindelse med et tredjeland, og "på et tidspunkt, hvor der atter fremkommer 
protektionistiske tendenser", er et bevis for, at "at Fællesskabet indtager en 
åben grundholdning til omverdenen" (pkt. 1 i  udtalelsen).
Derimod deler Kommissionen ikke Det økonomiske og sociale Udvalgs opfattelse af, at 
spørgsmålet om, hvorvidt princippet om gensidighed, som enhver overenskomst af 
denne art skal bygge på, er overholdt, kun kan vurderes ud fra de eksisterende 
forhold på forsikringsmarkedet i Schweiz og i Fællesskabet, og at man kun kan overveje 
at indgå en sådan overenskomst, dersom det schweiziske marked har "tilstrækkelig 
økonomisk interesse" for Fællesskabets forsikringsselskaber (pkt. 2.2.1.).

- 4 -
Kommissionen ønsker it understrege, at overenskomsten i overensstemmelse med Rådets 
mandat har til formål at skabe en retlig ramme for fri etablering af forsikrings­
selskaber i  Schweiz og i Fællesskabet, der svarer til Rådets direktiv 73/239/EØF.
Den konkurrencel;ghed, der herved skal skabes mellem schweiziske forsikringsselskaber 
og EF-forsikringsselskaber, kan ikke gøres afgængig af, hvilke markedsforhold parterne 
rent faktisk er underlagt.
Kommissionen deler heller ikke Det økonomiske og sociale Udvalgs opfattelse af 
at følgerne af anvendelsen af princippet om ikke-diskri minering bør fremgå tydeligere 
i overenskomsten Cpkt. 2.2.1 in fine). Diskrimineringsforbudet i  overenskomstens 
artikel 4, som Kommissionen tillægger væsentlig betydning, må ifølge sagens natur 
omfatte de i  denne overenskomst bestemmelser fastlagte områder, således som de 
er fastlagt i Rådets direktiv 73/239/EØF om adgang til udøvelse af forsikringsvirk­
somhed. Kommissionen gør opmærksom på, at det i overenskomsten indeholdte princip 
om ikke-diskriminering ved etablering af forsikringsselskaber allerede er et væsentligt 
fremskridt i forhold til bestemmelserne i frihandelsaftalen mellem Fællesskabet 
og Schweiz. Kommissionen deler heller ikke Det økonomiske og sociale Udvalgs frygt 
for, at overenskomsten meget vil kunne få EF-selskaber til at anbringe den frie 
formue,der udgør solvensmargenen, i  Schweiz (pkt. 2.2.2.). I henhold til overenskom­
stens bestemmelser er selskabernes hovedsæder ansvarlige for den krævede solvens- 
margen og minimumsgaranti fonden for deres samlede virksomhed, dvs. også for deres 
agenturer og filialer på den anden kontraherende parts område.

- 5 -
Den kendsgerning, at denne forpligtelse påhviler hovedsædet, bevirker,
at der i  Schweiz ikke længere kan kræves kaution for filialer af EF~foretagender.
Da der tidligere har været meget strenge krav i  Schweiz vedrørende denne kaution, 
vil dens afskaffelse tværtimod medføre, at EF-selskabers filialer i  Schweiz kan 
tilbageføre betydelige beløb til hovedsædet i Fællesskabet.
Det økonomiske og sociale Udvalg er af den opfattelse, at der mangler ligevægt 
i  overenskomsten, i og med at de schweiziske kantonale brandforsikringsmonopoler 
kan unddrage Fællesskabets forsikringsselskaber en stor del af det schweiziske 
brandforsikringsmarked (pkt. 2.2.3.). For sa vidt angar udelukkelsen af visse offent­
ligretlige organer, der indtager en monopolstilling (Monopolanstalten), matte ovei 
enskomsten følge samme principper som i  Rådets direktiv 73/239/EØF: Også heri udeluk­
kes en række af de i medlemsstaterne eksisterende organer, der besidder et monopol. 
Kommissionen er ikke blind for, at listen over de schweiziske kantonale brandforsik­
ringsmonopoler, der ikke er omfattet af overenskomsten, er betydeligt længere end 
de tilsvarende foretagender i Fællesskabet. Alligevel er ca. halvdelen af det schwei­
ziske brandforsikringsmarked tilgængeligt for konkurrence fra private forsikrings­
selskabers side. På den anden side forsikres i  Schweiz visse former for socialfoi 
sikring, som i  EF-medlemsstaterne er overdraget til statslige monopoler, af private 
virksomheder og er dermed tilgængelige for konkurrence fra Fællesskabets forsik­
ringsselskaber. Kommissionen må derfor afvise påstanden om, at overenskomsten 
i økonomisk henseende ikke er afbalanceret.
Det økonomiske og sociale Udvalg mener desuden, at det er en mangel ved overens­
komsten, at den ikke tager højde for den fortsatte udvikling i Fællesskabets libe­
raliseringsbestræbelser, navnlig med hensyn til reglerne om fri udveksling af 
tjenesteydelser for skadesforsikringsselskaber (pkt. 2.3.). Det ville afgjort være 
at foretrække, at der blev indgået vidtrækkende forsikringsoverenskomst mellem 
Fællesskabet og Schweiz, der også omfattede en liberalisering af selskabernes tjene­
steydelser.

-  6 -
Men på den anden side er det Kommissionens opfattelse, at den stadige udvikling 
i Fællesskabets liberaliseringsbestræbelser på forsikringsområdet, navnlig med 
hensyn til tjenesteydelser, ikke kan tjene som begrundelse for at afvise denne 
overenskomst, der giver regler for det vigtige område vedrørende etablering af 
skadesforsikringsselskaber. Kommissionen henviser i øvrigt til den vigtige bestemmelse 
i overenskomstens artikel 39 (bestemmelse i  tilfælde af en ny udvikling, hvorved 
der udtrykkeligt åbnes mulighed for, at der kan indledes nye forhandlinger om udvi­
delse af de forbindelser,der oprettes ved denne overenskomst, til også at omfatte 
forsikringsvirksomhed, der hidtil ikke har været omfattet heraf.
Endelig kan Kommissionen heller ikke følge Det økonomiske og sociale Udvalg, nar 
det mener, at de nærmere regler for et samarbejde mellem tilsynsmyndighederne i  
Schweiz og Fællesskabet burde være nedfældet i selve overenskomsten (pkt. 2.4.). 
Overenskomsten indeholder i  femte afsnit (artikel 29-32) en række principielle 
bestemmelser vedrørende et samarbejde mellem tilsynsmyndighederne i medlemsstaterne 
og i Schweiz. Enkelthederne vedrørende dette samarbejde er det op til tilsynsmyn­
dighederne se Iv at fastsætte. Dette kan specielt ske på konferencen mellem EF-lande- 
nes tilsynsmyndigheder, der samarbejder med tilsynsmyndighederne i Schweiz om spørgs­
mål vedrørende gennemførelsen af overenskomsten.
3. Sammenfatning
Efter at have overvejet de af Europa-Parlamentet og Det økonomiske og sociale Udvalg 
fremførte indvendinger mod enkelte punkter i  overenskomsten mener Kommissionen 
ikke, at der er grund til at gå ind i nye forhandlinger med Schweiz.

- 7 -
Det er dens opfattelse, at den foreliggende overenskomst er i  fuld overensstemmelse 
med Rådets forhandlingsmandat of 23. juli 1974 og de deri fastlagte forhandlingskri­
terier (6). Kommissionen gør opmærksom på den særlige betydning, denne første over­
enskomst mellem Fællesskabet og et tredjeland om adgang til udøvelse af virksomhed 
i  servicesektoren vil fl, og anmoder Rådet om navnlig at vurdere denne overenskomst 
ud fra dens betydning for en uddybning af de handelspolitiske forbindelser mellem 
Fællesskabet og en EFTA-medlemsstat.
(6) Rådsdokument 1/99/74 af 18.7. 1974