Retsgrundlaget for afgørelsen er artikel 218 i afsnit V om internationale aftaler i femte del om Unionens optræden udadtil i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), hvori proceduren for forhandling og indgåelse af aftaler mellem EU og tredjelande fastsættes.

Det er EU's holdning, at det er muligt at udvide de bilaterale aftaler med Marokko til at omfatte Vestsahara på visse betingelser. Det underforstås dog, at en eventuel ordning kun vil være af midlertidig karakter, da der inden for rammerne af De Forenede Nationer og i overensstemmelse med de relevante resolutioner fra FN's Sikkerhedsråd endnu ikke foreligger en løsning på konflikten.

Forhandlingerne om en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri og en protokol med Kongeriget Marokko er i overensstemmelse med EU's politik over for nabolandene og med Unionens mål vedrørende respekt for de demokratiske principper og menneskerettighederne.

Der vil blive lagt særlig vægt på gennemførelsen af den finansielle godtgørelse til Marokko for at støtte en bæredygtig forvaltning af fiskeriet, navnlig på baggrund af henstillingerne i Den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 11 fra 2015 om partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri.

Partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri hjælper med at fremme den fælles fiskeripolitiks mål internationalt ved at sikre, at EU's fiskeri uden for EU-farvande er baseret på de samme principper og standarder som dem, der gælder ifølge EU-lovgivningen. Partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri styrker derudover Den Europæiske Unions stilling i internationale og regionale fiskeriorganisationer, navnlig i Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT). Endelig er partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri baseret på den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og bidrager til bedre overholdelse af internationale foranstaltninger, herunder bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU).

Fiskeripartnerskabsaftalen med Marokko giver overordnet set fartøjer fra 11 medlemsstater ret til at udøve fiskeri inden for seks forskellige kategorier, der omfatter små pelagiske, demersale og stærkt vandrende arter. De marokkanske fiskeriområder udgør den nordlige grænse af udbredelsesområdet for bestand "C" af små pelagiske arter, som strækker sig over Mauretaniens, Senegals og Guinea-Bissaus farvande, der alle indgår i netværket af bilaterale partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri.

Den gældende fiskeripartnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko trådte i kraft den 28. februar 2007. Aftalen blev gennemført ved to på hinanden følgende protokoller, der gør det muligt for EU-fartøjer, som fisker efter pelagiske og demersale arter, at få adgang til Marokkos fiskeriområder indtil den 14. december 2011, hvor den anden gennemførelsesprotokol ophørte, eftersom Europa-Parlamentet ikke godkendte dens indgåelse. Europa-Parlamentet satte spørgsmålstegn ved den foreslåede retsakts bæredygtighed, nytteværdi for pengene og internationale lovlighed. En tredje protokol, som tog hensyn til Parlamentets betænkeligheder, blev indgået i 2014 og udløber den 14. juli 2018.

Dette forslag forelægges i forlængelse af dommen fra Den Europæiske Unions Domstol af 27. februar 2018 i sag C-266/16 (Western Sahara Campaign UK), i hvilken Domstolen finder, at de farvande, der støder op til Vestsaharas område, ikke er en del af de fiskeriområder, der er omhandlet i fiskeriaftalen.

Ikke relevant, da der er tale om enekompetence.

•Proportionalitetsprincippet

Afgørelsen står i forhold til det ønskede mål.

•Valg af retsakt

Retsaktstypen er fastsat i artikel 218, stk. 3 og stk. 4, i TEUF.

3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

•Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

I 2017 udførte Kommissionen en efterfølgende / forudgående evaluering af muligheden for at forny fiskeriprotokollen med Kongeriget Marokko. Konklusionerne af evalueringen er angivet i et særskilt arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene.

I evalueringsrapporten blev det konkluderet, at der i EU-fiskerflåden er en stor interesse i fortsat at fiske i Marokko. En fornyelse af protokollen vil også kunne styrke tilsynet, kontrollen og overvågningen samt bidrage til en bedre forvaltning af fiskeriet i regionen. Evalueringen viser, at en fornyelse af protokollen også vil være til gavn for Marokko i betragtning af det betydelige finansielle bidrag, der i henhold til protokollen betales til den marokkanske "Halieutis"-strategi for fiskerisektorens udvikling. Marokko har udtrykt interesse for at indlede forhandlinger med EU om at forny protokollen.

•Høringer af interesserede parter

En række interesserede parter, herunder repræsentanter for fiskerisektoren og civilsamfundsorganisationer, er blevet hørt som led i vurderingen, især inden for rammerne for Det Rådgivende Råd for det Åbne Hav/Højsøflåden.

•Indhentning og brug af ekspertbistand

Ikke relevant.

•Konsekvensanalyse

Ikke relevant.

•Målrettet regulering og forenkling

Ikke relevant.

•Grundlæggende rettigheder

I de forhandlingsdirektiver, der er knyttet som bilag til forslaget til afgørelsen, henstilles det at bemyndige til at indlede forhandlinger, der omfatter indførelsen af en klausul, der gør det muligt at suspendere protokollen ved krænkelse af menneskerettighederne og de demokratiske principper.

4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET