ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.3

EØSU mener, at Kommissionens forslag bør ændres på 3 forskellige områder for at tilpasse det bedre til de reelle behov: a) Udvide anvendelsesområdet til også at omfatte andre katastrofetyper, herunder navnlig tørke. b) Sænke tærsklen for skadernes omfang, idet den nuværende tærskel er for høj og udelukker de fleste af de senest indtrufne katastrofer, og/eller give Kommissionen øget politisk fleksibilitet med henblik på, at katastrofer med alvorlige regionale følger kan blive anerkendt. c) Skabe større fleksibilitet med hensyn til støtteberettigede udgifter ved at indføre en ny, mere omfattende bestemmelse for at dække andre relevante omkostninger, som ikke er omfattet af Kommissionens liste over »støtteberettigede tiltag«.
4.2

Nedsættelsen af belægningsgraden i forhold til gældende praksis må nødvendigvis ledsages af en velfærdsklausul i de internationale samhandelsregler, som i det gør det muligt for EU at stille tilsvarende krav til indførsel fra tredjelande, således at mangelfulde forhold i betydende eksportlande uden for EU ikke forhindrer en rimelig og velbegrundet standard i EU. I tilfælde af manglende international accept vil en ensidig aktion fra EU's side være nødvendig for at skabe den nødvendige opmærksomhed og forståelse for behovet for en tilpasning af retstilstanden. I modsat fald må produktionen i vidt omfang forudses at overgå lande med ringere forhold. Samtidig bør Kommissionen udarbejde en detaljeret økonomisk analyse af udviklingen to år efter direktivets anvendelse i medlemslandene.
6.7

EU-programmer yder et væsentligt bidrag til gennemførelsen af målsætningerne med den åbne koordinationsmetode og den europæiske ungdomspagt og øger endvidere unges engagement i andre politikker, der berører dem. EØSU er enig med Kommissionen i, at projekter, der tilskynder unge til at blive aktive, engagerede borgere, og som søger at hjælpe dem til at udvikle deres evner, bør formuleres på såvel lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan inden for rammerne af de forskellige EU-programmer. Mange af disse programmer kan rent faktisk anvendes med dette mål for øje, men der er dog et behov for at fremme de unges og ungdomsorganisationernes udnyttelse af disse programmer og at gøre dem mere ungdomsvenlige. Udnyttelsen af forskellige programmer, især den europæiske socialfond og strukturfondene, er en enestående mulighed for at bringe ungdomspolitikken fra tale til handling. Forskellige projekter til fremme af unges levevilkår og beskæftigelse er ofte for snævre til at kunne opnå støtte fra disse fonde. Derfor bør Kommissionen og medlemsstaterne samarbejde med ungdomsorganisationer om at gøre det lettere at udnytte EU-programmidler til fordel for unge i Europa.
1.2

Mere specifikt er meddelelsen blevet udarbejdet for at opfylde en forpligtelse, som Kommissionen indgik, i form af en erklæring, i forbindelse med reformen af den fælles landbrugspolitik (FLP) i juni 2003: »Kommissionen vil undersøge specifikke foranstaltninger til at afbøde risici, kriser og nationale katastrofer inden for landbruget. En rapport ledsaget af passende forslag vil blive forelagt for Rådet inden udgangen af 2004. Kommissionen vil især undersøge finansieringen af sådanne foranstaltninger via det ene procentpoint af gradueringen, der direkte tilfalder medlemsstaterne, og […] muligheden for i hver enkelt fælles markedsordning at indsætte en artikel, der bemyndiger Kommissionen til at handle, hvis der opstår en krise, som rammer hele Fællesskabet — på linje med, hvad der er fastsat for sådanne tilfælde i den fælles markedsordning for oksekød.«
2.2.3

For at forhindre illegal skovhugst og træhandel har Kommissionen udarbejdet en handlingsplan for retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet (FLEGT) samt et forslag til forordning om etablering af en godkendelsesordning for FLEGT. Udvalget anser det for særdeles vigtigt at bekæmpe illegal skovhugst og ulovlig træhandel. Illegal skovhugst forårsager alvorlige miljømæssige, økonomiske og sociale skader, og træ fra illegal skovhugst forvrider handlen med træprodukter. Når det gælder om at forhindre illegal skovhugst bør man dog frem for alt lægge vægt på foranstaltninger, som kan gennemføres i samarbejde med producentlandene for at stramme op på de administrative procedurer og forbedre retshåndhævelsen. På den måde kan man bedst tage hensyn til bl.a. landets sociale faktorer og indvirkningen på levevilkår og velfærd i f.eks. de samfund, som er afhængige af skovene. Man bør navnlig se på, hvordan man kan beskytte de oprindelige naturskove og deres diversitet. Afklaring af, hvem der har retten til at udnytte jorden, er en grundlæggende forudsætning for at begrænse den illegale skovhugst. Den foreslåede godkendelsesordning gør det ikke mindre nødvendigt at stramme op på disse foranstaltninger.
2.3

EØSU skal også i denne udtalelse gøre opmærksom på, at humle (humulus lupulus) er et uundværligt råstof i ølfremstillingen og i otte medlemsstater overvejende produceres på små specialiserede familiebrug med et gennemsnitligt areal på under 8 ha. EU's humleproducenter har været i stand til at konsolidere deres førende position på verdensmarkedet. Den fælles markedsordning for humle har med held tacklet de seneste års omfattende markedsjusteringer. Den har accepteret og fremhjulpet det omfattende kvalitetssikrings- og kontraktsystem, som er forudsætningen for succes ved dyrkningen og markedsføringen af humle, og som varetages af producentsammenslutningerne, der må betegner som selve »sjælen« i den fælles markedsordning for humle. Disse principper bør også fastholdes i den nye markedsordning.
3.3

EØSU er bekymret over, at støtten i sidste ende kan blive lavere end i det foreslåede budget som følge af de nuværende vanskeligheder med at opnå en aftale om EU's budget. Medlemsstaternes beslutning om at tildele agenturet yderligere beføjelser indebærer, at der skal afsættes den fornødne støtte, så det kan opfylde sine mål vedrørende forebyggelse af forurening til søs. Det er afgørende, at forebyggelse og bekæmpelse af forurening til søs også på EU-niveau tillægges den fornødne betydning og ikke udelukkende anskues fra et økonomisk perspektiv.
2.2

Udvalget havde bl.a. henstillet, at medlemsstaterne blev opfordret til at indføre samrådsprocedurer om programmets temaer for at tage bedst muligt hensyn til forslag fra og behov hos brugere, sagkyndige og netværksbranchen. Dette er ligeledes ønskeligt i det rammeprogram, som afløser eEurope, hvor bl.a. spørgsmålene om kvalifikationer og beskæftigelse i informationssamfundet bør være genstand for indgående samråd med arbejdsmarkedets parter.
2.2

Frø kan ikke betragtes som en råvare slet og ret. Det er en produktionsfaktor af strategisk betydning ikke kun for tilpasningen af produktionssektorer i landbruget og fødevareindustrien, men også for indfrielsen af forbrugernes forventninger (f.eks. om en produktion fri for GMO). Frø er i kraft af sine genetiske egenskaber og kvaliteter den første forudsætning for at kunne tilpasse sig markedets krav om konkurrenceevne og borgernes krav om fødevaresikkerhed og respekt for miljøet. Den fælles markedsordning for frø bør fastlægge de mest ambitiøse mekanismer for at bevare, ledsage og styre den europæiske landbrugsproduktion.
6.5

Kommissionens delegation i Tyrkiet har med støtte fra og afsæt i erfaringerne hos det blandede rådgivende udvalg, EØSU og Regionsudvalget mulighed for at yde et væsentligt bidrag til at organisere en konkret og struktureret dialog mellem de forskellige repræsentanter for civilsamfundets sektorer, herunder bl.a. aktørerne i arbejdsmarkedsdialogen, i Tyrkiet og mellem Tyrkiet og EU (23). Det er særdeles vigtigt, at man med hjælp fra de fonde, der er oprettet til styrkelse af civilsamfundet, giver arbejdsmarkedets parter i Tyrkiet og EU mulighed for at udarbejde fælles uddannelsesprojekter inden for de områder, som er fastlagt i de 31 kapitler i EU's gældende regelværk.
1.7

Kommissionens forslag adskiller sig fra meddelelsen af 14. juli 2004 ved: — Varighed: ordningen skal gælde til og med produktionsåret 2014/2015. — En minimumspris for sukkerroer, der nedsættes med 42,6 % over to produktionsår (til 25,05 EUR/t) med en eventuel yderligere nedsættelse på 10 % ved en brancheaftale. — En referencepris for sukker, der nedsættes med 39 % over fire produktionsår (til 385,5 EUR/t), hvor dette er nettoreferenceprisen fra to produktionsår (forskellen er den afgift, der skal betales til omstruktureringsfonden). — En produktionsafgift på 12 EUR/t sukkerkvote, der skal fordeles ligeligt mellem sukkerroeavlerne og fabrikanterne. — A- og B-kvoterne slås sammen til en enkelt kvote, mens der stilles en supplerende kvote på 1 mio. t til rådighed for de C-sukkerproducerende medlemsstater mod en betaling på 730 EUR/t ekstra kvote. — En omstruktureringsordning over fire år, efterfulgt af en eventuel lineær kvotenedsættelse. — En forhøjelse af isoglucosekvoten med 100 000 t pr. år over tre år. — Markedsstyringsbestemmelser, der består af overførsel af sukker uden for kvoter, en eventuel tilbagetrækning af sukker fra en kvote, som overstiger markedsbehovene, og en eventuel støtte til privatoplagring, hvis markedsprisen falder til under referenceprisen. — Den kemiske industris og lægemiddelindustriens mulighed for også at forsyne sig med sukker uden for kvote, eksempelvis gær- og alkoholsektoren, og i tilfælde af forsyningsvanskeligheder at få et særligt toldkontingent. — En forsyningsgaranti for raffinaderierne indtil 2009/2010 svarende til deres traditionelle behov. — Fra 2009/2010 ingen begrænsninger af sukkerimporten fra de mindst udviklede lande. — I henseende til eksport forbyder forslaget eksport af sukker uden for kvote og lægger ikke op til eksport af kvotesukker uden restitution, — Kommissionen afskaffer både overførsel af kvoter på europæisk plan og den lineære kvotenedsættelse på 2 800 000 t over fire år. Der opstilles en omstruktureringsplan, som finansieres ved en afgift på sukker-, isoglucose- og inulinsirupkvoterne. Over 50 % af afgifterne på sukkerkvoterne finansieres af landmændene via nedsættelsen af sukkerroeprisen. — Omstruktureringsfonden bevilger fabrikanter af sukker, isoglucose og inulin, som giver afkald på deres kvote, indstiller produktionen og lukker deres anlæg, en degressiv støtte, der varierer alt efter det år, hvor produktionen indstilles. — Kommissionen lægger op til at lade omstruktureringsfonden omfatte op til 6,160 mio. kvote-ton med et samlet budget på 4,2 mia. EUR. — Kompensationen på 60 % af indkomsttabet som følge af nedsættelsen af sukkerroeprisen ydes til sukkerroe- og cikorieavlerne i form af en afkoblet støtte og under overholdelse af beløbet pr. hektar til A- og B-produktionen og med et loft for den enkelte medlemsstat. — Det overlades til de enkelte medlemsstater at vælge, hvilken referenceperiode der skal anvendes for fordeling af støtte. — Finansieringsrammen for den direkte indkomststøtte til landmænd er fastsat til 907 mio. EUR i 2006/2007 og 1 542 mio. EUR fra 2007/2008.
3.3

EØSU støtter Haag-programmets bestemmelse om oprettelse af et »europæisk arvebevis« og et registreringssystem for testamenter. Medlemsstaterne skal fastlægge, hvilken myndighed der skal have kompetencen til at udstede dette bevis, samt oprettelsen af et nationalt centralregister, hvis det ikke allerede findes. Der bør oprettes et centralt EU-register (eller et europæisk register i Europarådets betydning, hvis de medlemsstater, der ikke allerede har ratificeret Basel-konventionen, blev opfordret til at gøre det). Dommere, notarer og andre kompetente personer som defineret i medlemsstaternes gældende ret bør have adgang til oplysningerne i dette centrale register (ud fra afdødes navn og fødselsdato skal det som minimum oplyses, i hvilken medlemsstat og eventuelt i hvilket tredjeland, på hvilken dato og til hvilken myndighed et testamente er blevet indleveret, for at give disse personer mulighed for at rekvirere en kopi fra den pågældende nationale myndighed).
1.2

EØSU benytter lejligheden til at understrege, at de største støjkilder i byggebranchen og i forbindelse med have- og forstarbejde netop er de redskaber og maskiner, som er nævnt i direktiv 2000/14/EF, og at de tekniske oplysninger og garantier, som producenterne af disse maskiner giver, er afgørende for en korrekt støjforvaltning fra arbejdsgivernes side.
EU-medborgerskabet står i centrum for den krise, som er opstået, efter at visse lande har forkastet EU's forfatningstraktat. At bringe de europæiske borgere og EU-institutionerne tættere på hinanden bør derfor mere end nogensinde sættes i fokus for Kommissionens overvejelser og politik, navnlig via fremme af et aktivt europæisk medborgerskab. Det er følgelig nødvendigt at igangsætte en dybtgående debat om dette spørgsmål med deltagelse af samtlige berørte aktører, før det nye program for perioden 2007-2013 vedtages.

Denne debat kunne finde sted inden for rammerne af det symposium, der nævnes i punkt 2.13 ovenfor, og som EØSU kunne gives i opdrag at forberede.
1.1

Finland har anmodet om at få forlænget de gældende restriktioner for indførsel af øl, der foretages af rejsende fra andre lande end medlemsstaterne, ud over den 1. januar 2006. Formålet med anmodningen er at afhjælpe visse afgiftsmæssige, økonomiske, sociale og sundhedsmæssige problemer samt problemer med hensyn til den offentlige orden.
Offentlige investeringer på uddannelsesområdet stiger ikke så hurtigt som de burde. PISA-undersøgelsen sætter fokus på nogle af manglerne ved uddannelsessystemet. Deltagelsen i voksenuddannelse er kun nået op på 65 % af målet for 2010. Antallet af unge, som forlader skolen for tidligt, ligger fortsat på samme niveau. Universitetsstuderende kan se frem til arbejdsløshed efter endt uddannelse. I 2015 vil det desuden være nødvendigt at ansætte over en million lærere til primær og sekundær uddannelse (2). Kommissionen kunne foretage en undersøgelse af grunduddannelsesområdet for at finde nøglen til succes i de lande, som klarede sig bedst i den internationale PISA-undersøgelse.

Private og offentlige aktører bør erkende, at det er nødvendigt med en reform af hele uddannelsessystemet for at opnå bedre resultater og give den enkelte borger mulighed for at deltage aktivt i det videnbaserede samfund fra tidlig barndom til sen alderdom. De bør give deres fulde støtte til denne reform, som også kræver nye pædagogiske indfaldsvinkler og kvalificerede lærere.
5.4

For at forbedre gennemførelsen og sikre kontinuitet i politikken opfordrer EØSU Kommissionen til at gøre nærmere rede for sammenhængen mellem rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation og andre beslægtede eksisterende og fremtidige initiativer, navnlig det europæiske charter for små virksomheder fra 2000, handlingsplanen for iværksætterkulturen i Europa fra 2003 og den kommende nye meddelelse om SMV-politikken. Dette ville være til stor nytte for erhvervslivets repræsentanter og politiske beslutningstagere på nationalt, regionalt og lokalt plan.
Hvad angår kriminalitetsforebyggelse, er narkohandel det største problem inden for grænseoverskridende kriminalitet i EU. Kriminelle grupper, som er velorganiserede i alle medlemsstater, sikrer en omfattende distribution i hele Unionen. Endvidere er tendensen til indsmugling af flere stoffer stigende.

Menneskehandel er et voksende problem i Unionen, og denne aktivitet genererer en enorm profit. EU må styrke sin operative kapacitet og indlede og støtte efterforskning i menneskehandel og alle dens tilhørende aspekter som for eksempel seksuel udnyttelse af børn og prostitution i bred forstand. I den forbindelse finder EØSU, at der er stort behov for initiativer som »Forslag til Rådets direktiv om udstedelse af tidsbegrænset opholdstilladelse til ofre for organiseret ulovlig indvandring eller menneskehandel, som samarbejder med de kompetente myndigheder« (10), hvis formål er »at styrke instrumenterne til bekæmpelse af ulovlig indvandring ved at indføre en opholdstilladelse for ofre for organiseret ulovlig indvandring og menneskehandel«. (11)

Korruption, hvidvask af penge, økonomisk kriminalitet og forfalskning af penge giver også anledning til bekymring i EU. Hvidvaskning af penge er en vigtig aktivitet for de grupper, der begår organiseret kriminalitet og opererer i Unionen, da den repræsenterer en finansieringskilde. Når ovenstående forhold optræder samtidigt (forskellige former for kriminalitet og finansiering af terrorisme) fører samspillet af disse blot til endnu større udnyttelse og misbrug af personer. (12) Det er især nødvendigt:

— at styrke samarbejde og strategiske partnerskaber mellem den offentlige og private sektor, især med henblik på udvikling af bedste praksis, ligesom bekæmpelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme og indførelse af standarder for gennemsigtighed og professionel integritet i den finansielle sektor og i nonprofitorganisationer i tråd med Den Finansielle Aktionsgruppe vedrørende Hvidvaskning af Penge (13) (den vigtigste internationale organisme med ansvar for at beskytte det internationale finansielle system mod hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme) og EU's handlingsplan. (14)
2.1

EØSU finder det meget nyttigt, at alle retsakter samles i en enkelt forordning. I forbindelse med Borgernes Europa lægger EØSU, ligesom Kommissionen, stor vægt på at forenkle fællesskabslovgivningen for at gøre den klarere og lettere tilgængelig for almindelige borgere, således at de får nye muligheder og kan udnytte de specifikke rettigheder, som fællesskabslovgivningen giver dem.
3.3.7

Det indre marked må heller ikke øge forbrugernes risiko ved at man fjerner eksisterende beskyttelse på nationalt plan. Nationale forbrugerbeskyttelsesregler og –regelsæt er blevet til for at tackle spørgsmål, som har betydning for nationale markeder, og skal derfor ikke nødvendigvis opfattes som hindringer for et indre marked. EØSU er ikke overbevist om, at de nugældende nationale forbrugerbeskyttelsesbestemmelser som hovedregel forvrider konkurrence og innovation som sådan eller begrænser udviklingen af et grænseoverskridende marked. Det er ikke nok at antage, at fjernelse af skranker nødvendigvis vil resultere i et velfungerende og effektivt forbrugermarked på tværs af landegrænser. Dog bør medlemsstaterne undlade at indføre yderligere forbrugerbeskyttelsestiltag, som bevirker, at deres respektive lokale markeder i en vis form beskyttes mod konkurrence fra andre europæiske markeder. EØSU opfatter fuld harmonisering af vigtige elementer inden for detailbankvirksomhed (såsom information forud for indgåelse af kontrakter, årlige gebyrsatser osv.), dvs. »målrettet fuld harmonisering«, som det mest effektive middel til at skabe et reelt europæisk indre marked for banktjenesteydelser i detailleddet samtidig med, at der sikres et passende forbrugerbeskyttelsesniveau.
5.5

I en undersøgelse fra Verdensbanken fra februar 2003 anføres det, at forudsætningen for at mindske indkomstforskelle og diskrimination på lønområdet og for at opnå bedre økonomiske resultater ligger i en høj grad af faglig organisering og et godt forhold mellem arbejdsmarkedets parter (34), og det understreges endvidere, at der er behov for tiltag til at opnå en bedre balance mellem økonomiske og sociale værdier (35).
3.3.4

Et andet vigtigt emne behandles dernæst, nemlig tvangssalg af den belånte ejendom. Det påpeges i grønbogen, at dette område er kendetegnet af en lang række procedurer, tidsfrister og omkostninger, og at dette kan bremse låneaktiviteter på tværs af grænserne. Den foreslår derfor et gradvist forsøg på at fremme forbedringer i tvangssalgsprocedurer: først indsamles der oplysninger om omkostningerne og varigheden af disse procedurer, således at der kan opstilles en resultattavle, der regelmæssigt opdateres. Såfremt dette ikke viser sig virkningsfuldt, foreslås det, at man overvejer at lancere »mere håndfaste« foranstaltninger. EØSU mener, at indsamlingen af oplysninger og opstillingen af en resultattavle ville lægge et vist moralsk pres på de medlemsstater, som har forholdsvis ineffektive og billige procedurer. Dette kunne give långivere og forbrugerorganisationer et godt argument for at udøve pres på deres nationale myndigheder, således at der træffes foranstaltninger til at afhjælpe dette. Det synes dog urealistisk at driste sig videre og true med »mere håndfaste« foranstaltninger. Der er meget ringe chance for, at foranstaltninger af denne slags vil blive accepteret af medlemsstaterne. Endvidere synes det at være helt ude af proportioner, hvis man sætter hele fuldbyrdelsessystemer ud af kraft blot for at fremme realkredit over grænserne, som i dag kun udgør 1,1 % af totalen for EU, og som efter de mest optimistiske skøn ikke vil overstige 5 % i fremtiden.
1.3

EØSU afgav en udtalelse om forslaget den 25. februar 2004 (2). Udvalget var enigt med Kommissionen i, at adgangen til SIS-systemet skulle udvides til også at omfatte nationale myndigheder med ansvar for udstedelse og kontrol af registreringsattester for motorkøretøjer. EØSU glædede sig ligeledes over, at det i forslaget — hvori der tages højde for, at visse medlemsstater har private tjenester, som er ansvarlige for registrering af køretøjer — blev foreslået, at disse organer indirekte via en af de offentlige myndigheder, der har adgang til SIS, får mulighed for at opnå de nødvendige oplysninger til at udføre deres arbejde korrekt med garanti for databeskyttelse.
2.5

For at imødegå svig og unddragelse giver Kommissionen ligeledes medlemsstaterne mulighed for at nyansætte værdien af visse leveringer, forudsat at en række yderligere kriterier er opfyldt. Der gives kun tilladelse til nyansættelse af værdien i tre særlige tilfælde, og kun hvis der er en særlig forbindelse mellem de berørte parter. For at kunne anvende denne regel skal medlemsstaterne definere disse forbindelser inden for rammerne af de kategorier, der er fastsat i direktivet. Forslaget understreger, at nyansættelsen af værdien foretages på basis af den gældende normalværdi. Ved »normalværdi« forstås det beløb, som en aftager i samme omsætningsled som det, hvori transaktionen finder sted, skulle have betalt for de pågældende goder eller tjenesteydelser på det tidspunkt, hvor transaktionen finder sted, og under frie konkurrencevilkår. Forslaget fastslår udtrykkeligt, at medmindre markedsvilkårene kan begrunde det, må normalværdien ikke være mindre end de udgifter, som leverandøren har i forbindelse med leveringen.