ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.13.

Hovedmålsætningerne for Europa 2020-strategien er stadig relevante. Arbejdsløshedstallene er fortsat uacceptabelt høje med over 22 millioner ledige i EU og over 17 millioner i euroområdet. Antallet af personer, der lever på fattigdomsgrænsen eller trues af fattigdom, ligger over 122 millioner. De unges manglende fremtidsudsigter udgør en væsentlig hindring for en bæredygtig fremtid for Europa. Arbejdskraftens mobilitet er lav. Principperne om livslang læring er fortsat ikke integreret i politikkerne. Tendenserne ligger langt fra målsætningerne og er ikke opmuntrende. Der findes allerede over 70 direktiver om sociale rettigheder, der er trådt i kraft. EØSU påpeger i sin udtalelse om den europæiske søjle for sociale rettigheder, at man i forbindelse med udarbejdelsen af den årlige vækstundersøgelse bør sætte sig som mål at harmonisere de sociale rettigheder i EU opad, på samme måde som det fremhæver behovet for at sikre vækst og konkurrenceevne i hele EU. I denne sammenhæng understreger EØSU, at der bør skabes en indbyrdes afhængighed mellem økonomiske politikker, beskæftigelsespolitikker og socialpolitikker (2).
4.12.

EØSU anerkender de bestræbelser, der er udfoldet fra alle sider for at gøre partnerskabsrammen operationel og effektiv som beskrevet i Kommissionens første statusrapport (7). Lanceringen af projekter finansieret af EU-trustfonden for Afrika i de fem prioriterede lande er et tegn på, at samarbejde er muligt. EØSU opfordrer EU-institutionerne til at arbejde for en hurtig vedtagelse af forordningen om Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling — et nøgleinstrument i indsatsen for at fremme bæredygtig udvikling, inkluderende vækst, økonomisk og social udvikling og regional integration uden for Europa.
3.5.

EØSU bifalder i høj grad Kommissionens initiativ til at tackle dobbeltbeskatning gennem en koordineret indsats i EU. Udvalget er enig med Kommissionen i, at det for at sætte skub i beskæftigelsen, væksten og investeringerne er nødvendigt at skabe et gunstigt skattemiljø for virksomheder ved at mindske udgifter til efterlevelse af skattereglerne og administrative byrder samt ved at sikre retssikkerhed på skatteområdet. Vigtigheden af retssikkerhed på skatteområdet for at fremme investeringer og vækst er for nylig blevet anerkendt af G20-lederne og er blevet det nye globale fokus. Medlemsstaterne er nødt til at finde en balance mellem gennemførelsen af nødvendige reformer og sikringen af et for virksomhederne stabilt, tydeligt og forudsigeligt skattemiljø.
3.7.4.

Indførelse af digitalt udstyr i uddannelserne er et centralt emne for uddannelsessektoren og samfundet. Kommissionen har i sin digitale dagsorden og den strategiske ramme for uddannelse og erhvervsuddannelse 2020 fremhævet behovet for innovative undervisnings- og læringsmetoder i medlemsstaterne med henblik på at forbedre de digitale færdigheder og forberede arbejdstagerne på fremtidens digitale job. Forskningsundersøgelser og rapporter fra OECD og UNESCO peger i samme retning: Der er behov for at sikre, at uddannelsesinstitutionerne har det relevante udstyr til at anvende IKT i undervisningen og forbedre undervisernes kompetencer med hensyn til pædagogisk anvendelse af IKT på alle uddannelsesniveauer for at forme fremtiden.
—

Det beklager, at handlingsplanen, som foreslår at lette gennemførelsen af TEN-T og revidere forordningen om et europæisk banenet med henblik på konkurrencebaseret godstransport, og også kommer ind på reglerne for markedsadgang for bustjenester, ikke nævner de planlagte forslag om forbedrede regler vedrørende adgang til markedet for vejgodstransport. Hermed tages der ikke hensyn til et element i reguleringen af transportmarkedet, hvor der er behov for væsentlige forbedringer af markedets funktion, så det kan udvikle sig til et mere energi- og ressourceeffektivt transportsystem. EØSU henleder opmærksomheden på sin udtalelse om det indre marked for international vejgodstransport: social dumping og cabotage (TEN/575) og understreger endnu engang vigtigheden af klar lovgivning, der kan håndhæves, og nødvendigheden af at bekæmpe alle former for social dumping samt svig og misbrug i forbindelse med udstationering af arbejdstagere og adgang til sociale ydelser.
3.2.

Udvalget finder, at det store antal flygtninge og irregulære migranter, der kommer til EU, er en af de seneste års største udfordringer for EU. De to fænomener har forskellige årsager og kræver forskellige løsninger. Topprioriteten for det internationale samfund må være at gøre alt, hvad der er muligt, for at bringe militære konflikter til ophør og sørge for fredelige løsninger, så der kan skabes de nødvendige betingelser for en reel udvikling og implementering af målene for bæredygtig udvikling. Ved siden af civilsamfundets vigtige rolle inden for forebyggelse, mægling og konfliktløsning bør EU som den største donor af udviklingsbistand spille en central rolle i denne indsats.
2.3.

Efter Kommissionens mening er det af afgørende betydning at øge det faglige niveau, fremme tværfaglige færdigheder og finde bedre metoder til at foregribe arbejdsmarkedets behov på — også via dialog med erhvervslivet — hvis man vil forbedre borgernes chancer her i livet og støtte retfærdig, inklusiv og bæredygtig vækst samt sammenhængskraften i samfundet. Med henblik på at håndtere udfordringerne med færdigheder foreslår Kommissionen ti initiativer, der skal gennemføres over de kommende to år: — en færdighedsgaranti, som skal hjælpe voksne med ringe færdigheder med at opnå et minimumsniveau af læse-, skrive-, regne- og digitale færdigheder og sætte dem i stand til at give sig i kast med en uddannelse på gymnasieniveau — en gennemgang af den europæiske referenceramme for kvalifikationer med henblik på at opnå en bedre forståelse af kvalifikationer og udnytte alle de færdigheder, der er til rådighed på det europæiske arbejdsmarked, bedre — en »Koalition for digitale færdigheder og job«, som samler medlemsstaterne og relevante aktører inden for uddannelse, beskæftigelse og industri med henblik på at udvikle en stor digital talentmasse og sikre, at både enkeltpersoner og arbejdsstyrken i Europa er udstyret med tilstrækkelige digitale færdigheder — en »plan for sektorsamarbejde om færdigheder« med det sigte at forbedre vores viden om færdigheder og imødegå manglen på kvalifikationer i visse økonomiske sektorer — et »redskab for tredjelandsstatsborgeres færdighedsprofiler« med henblik på at bistå med tidlig identifikation og klarlægning af asylansøgeres, flygtninges og andre migranters færdigheder og kvalifikationer — en revision af Europass-rammen, som giver folk bedre værktøjer, der er nemmere at bruge, hvormed de kan præsentere deres færdigheder og få nyttige, tidstro oplysninger om behovet og tendenserne for færdigheder, som så kan hjælpe dem med karriere- og uddannelsesvalg — at gøre erhvervsuddannelse til et førstevalg ved at forbedre mulighederne for lærende på erhvervsuddannelser, når det gælder om at anvende arbejdsbaseret læring, og øge synligheden af gode arbejdsmarkedsresultater ved hjælp af erhvervsuddannelser — en gennemgang af Henstillingen om nøglekompetencer med henblik på at hjælpe flere med at erhverve det sæt færdigheder, som er nødvendigt for at arbejde og leve i det 21. århundrede, og med særlig fokus på fremme af en tankegang og færdigheder, der danner grundlag for iværksætteri og innovation — et initiativ vedrørende sporing af færdiguddannede personer for at finde ud af mere om, hvordan deres karrierer forløber — et forslag om yderligere analyse og udveksling af bedste praksis for effektive måder at håndtere hjerneflugt på.
4.13.

Udvalget foreslår i stedet for, at alle midler til gennemførelse og opretholdelse af »Natura 2000-nettet« i den næste budgetperiode findes i LIFE-programmet, og at programmets budget forøges i tråd hermed. Udvalget anmoder endvidere Kommissionen om at afklare internt, hvorvidt LIFE ikke også ville være et passende instrument til gennemførelse af »de transeuropæiske net Grøn infrastruktur« (10). Det vil i så fald være nødvendigt at vurdere finansieringsbehovet og opfylde det. I denne forbindelse er det vigtigt at sikre sammenhæng mellem alle støtteforanstaltninger, så det undgås, at der ydes modstridende eller dobbelt støtte fra andre EU-fonde.
2.6.

For det første er der et forslag til forordning (9), som har til formål at skabe favorable betingelser for nye former for online- og digital distribution af TV- og radioprogrammer, der svarer til dem, der gælder for traditionelle udsendelser via satellit eller kabel. De nye standarder, der er baseret på dem, der gælder i kabel- og satellitdirektivet (10), vil fremme og lette clearingen af ophavsrettigheder, der er nødvendige for visse onlinetjenester ydet af radio- og TV-selskaber samt for visse retransmissionstjenester. Disse standarder har til formål at lette markedets udvikling og øge udbredelsen af europæiske radio- og TV-udsendelser. Dette vil igen medvirke til at give forbrugerne et mere forskelligartet udbud og skabe en større kulturel mangfoldighed.
3.24.

Standarderne for social sikring i EU varierer betydeligt, som funktion af de forskellige systemer og traditioner. EØSU har efterlyst tydeligere strategiske EU-prioriteter med hensyn til socialpolitik og slået til lyd for, at generelle socialpolitiske principper anskues inden for en ramme i form af et solidt arbejdsprogram. EØSU har endvidere henvist til behovet for at arbejde for et obligatorisk minimumsniveau for social beskyttelse (52) og foreslår, at der defineres høje standarder på de relevante niveauer, idet såvel bæredygtighed som tilstrækkelighed tages behørigt i betragtning. Der er brug for en bedre udveksling af bedste praksis med henblik på et mere inkluderende socialt sikkerhedsnet for alle, der lever lovligt i EU. Inden for rammerne af udfordringerne som led i »Arbejde 4.0« og fremkomsten af nye former for beskæftigelse og semibeskæftigelse er det vigtig at reflektere over og beslutte, hvordan medlemsstaterne kan reformere deres socialsikringssystemer med henblik på at omdanne arbejdsløshedsforsikringerne til inklusive arbejdsløshedsforsikringer, som kan fungere som et fremtidigt sikkerhedsnet og fremme beskæftigelse og anstændigt arbejde. Det er vigtigt, at det sikres, at det bedre kan betale sig at arbejde end at blive forsørget, ved at der skabes de rette incitamenter for, at folk får mere ud af at arbejde, samtidig med at mennesker, der ikke kan finde et arbejde, får sikret deres indkomst. Benchmarking på dette område kunne hjælpe medlemsstaterne til, hvor det er muligt, at forbedre støttebetingelserne og støttens længde og niveau.
2.1.

Det blev understreget i Kommissionens meddelelse af maj 2015 — En strategi for et digitalt indre marked i EU (1) (»strategien«), at med teknologiske og markedsmæssige vilkår, der hele tiden ændrer sig, bliver der behov for styrkede institutionelle rammer, og det bliver også nødvendigt at styrke den rolle, som Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (»BEREC«) spiller. I sin beslutning »På vej mod en akt for det digitale indre marked« (2) opfordrede Europa-Parlamentet Kommissionen til yderligere integration af det digitale indre marked og til at sikre mere effektive institutionelle rammer. Dette kan ske ved at styrke BEREC's rolle, kapacitet og beslutningskompetence med henblik på at sætte det i stand til at sikre en konsekvent gennemførelse af rammebestemmelserne for elektronisk kommunikation og et effektivt tilsyn fra BEREC's side med det indre markeds udvikling samt at bistå det med at bilægge grænseoverskridende tvister.
Det er korrekt, at artikel 79 pålægger medlemsstaterne at sikre, »at alle slutbrugere på deres område, under hensyntagen til særlige nationale forhold, har adgang til tilgængelige funktionelle internetadgangs- og talekommunikationstjenester, til en rimelig pris, som er af den kvalitet, der er specificeret for deres område, herunder den underliggende forbindelse, som minimum på et fast sted«, og de kan oven i købet »kræve af de virksomheder, som leverer tjenesterne, at de skal tilbyde disse slutbrugere [med en lav indkomst eller særlige sociale behov] takstvalgmuligheder eller pakker, som er anderledes end dem, virksomhederne leverer på normale kommercielle betingelser« med anvendelse af »fælles takster, herunder geografisk udligning, i hele området«.

I artikel 80, stk. 4 og 5, henvises der imidlertid snarere til social sikring og bistand, dvs. til statsbudgettet via skatter, idet det her fastsættes, at medlemsstaterne kan yde »støtte til slutbrugere med en lav indkomst eller særlige sociale behov med henblik på at sikre adgang til funktionel internetadgangs- og talekommunikationstjenester til en rimelig pris som minimum på et fast sted«, hvilket fjerner sådanne forpligtelser fra serviceleverandørerne.
3.11.

EØSU bemærker, at forslaget giver Kommissionen mulighed for at vedtage delegerede retsakter med henblik på at ændre bilag I for at afspejle indførelsen af nye præstationskrav til udstyr til securityscreening inden for luftfarten (artikel 27, litra a)) og ændre bilagene til forordningen for at tilpasse dem til udviklingen inden for den videnskabelige og tekniske viden (artikel 27, litra b)). Artikel 290, stk. 1, i TEUF begrænser delegationen til ikke-væsentlige elementer i den pågældende retsakt, herunder ajourføringer, der skyldes den tekniske udvikling. Delegationen i artikel 27, litra a), i forslaget synes at gå ud over denne begrænsning. EØSU sætter derfor spørgsmålstegn ved, om den delegation, der foreslås i forslagets artikel 27, litra a), er forenelig med TEUF.
4.4.

»EDUROAM« er det største og mest succesrige roamingsystem for gratis wi fi i verden. Det er udviklet i EU til den akademiske verden. Det giver millioner af studerende og andre akademikere gratis adgang til wi-fi. EØSU noterer sig med glæde, at denne succeshistorie kunne danne forbillede for gratis-initiativet »WIFI4EU« for alle europæere på offentlige steder: i offentlige administrationer, biblioteker og hospitaler samt frit tilgængelige udendørs steder. Initiativet skal give alle mulighed for en fri internetforbindelse med den samme digitale identitet i hele EU. EØSU anbefaler navnlig at følge eIDAS-forordningen om elektronisk identifikation, der giver garanti for databeskyttelse og offentlig sikkerhed mod misbrug af tjenesten (f.eks. til terrorisme).
5.1.

Udvalget bemærker, at kriterierne for tildeling af midler ikke er tilstrækkeligt uddybet i forslaget, og frygter, at de kan være indbyrdes modstridende. Det gør navnlig opmærksom på, at princippet om »first come, first served« indebærer en risiko for favorisering af de allerede digitaliserede myndigheder, således at der bliver færre midler til de lande og lokale myndigheder, hvor behovet er størst.
EØSU mener, at standardisering af procedurer i de industrielle processer og tekniske specifikationer for udstyr er væsentlige forudsætninger for at skabe fair arbejdsmarkedsrelationer i virksomhederne i sektoren, idet arbejdsmarkedets parter objektivt kan vurdere årsagerne til eventuelle fejl og medvirke til at udbedre manglerne og virkeliggøre de tilsigtede mål. I en række tidligere udtalelser har EØSU allerede gjort opmærksom på, at en overdreven standardisering risikerer at hæmme udviklingen på dette område.

Foranstaltning 6 For at fremme oprettelsen af digitale økosystemer baseret på 5G-konnektivitet bør der planlægges større teknologiske eksperimenter og testning af applikationer inden for rammerne af PPP-5G (2017), og der bør udarbejdes detaljerede køreplaner for gennemførelsen af grundige tests inden markedsføringsfasen (marts 2017) (2018: Europa — førende i verden med hensyn til lanceringen af 5G)
3)

Indførelsen af et system for beregning og konsolidering af selskabsskatten, som skal gælde for hele EU, vil betyde en væsentlig ændring af erhvervsklimaet i EU og har potentiale til at styrke det indre marked. Den må derfor nøje analyseres, og der efterlyses nationale konsekvensanalyser. Et vigtigt eksisterende regelsæt for alle store internationale selskaber er de internationale bogføringsstandarder. Enhver afvigelse fra disse standarder i forbindelse med planlægningen af aktiviteter vil lægge yderligere byrder på erhvervslivet i stedet for at give besparelser. Eftersom fordelingsformlen i FKSSG er udviklet af Kommissionen udelukkende med dette specifikke formål for øje, forekommer den umiddelbart at stride mod nogle af de internationale bogføringsstandarder.
12.10.

Udvalget bemærker, at rapporten indeholder en lang række oplysninger, der er indsamlet fra et stort antal aktører, men beklager, at denne gennemsigtighed både hvad angår priser og omkostninger ikke strækker sig helt ned til husholdningsniveauet. For vedvarende energikilder kan netværksomkostninger udgøre 50 % (rapport fra Centre d’analyse stratégique, 2012, Frankrig). Gode statistikker, således som der lægges op til i Kommissionens forslag til forordning (se fodnote 1), er nødvendige, for at forbrugerne kan vælge og træffe beslutninger. De bør omfatte miljøomkostningerne og være let tilgængelige for dem, for hvem disse foranstaltninger iværksættes, og som ønsker at forstå, hvorfor og hvordan de opnår og betaler for energien.
4.16.

Med hensyn til forbrugernes rettigheder bifalder EØSU det forhold, at forbrugernes indflydelse og beskyttelse behandles i et særskilt kapitel i forslaget til direktiv COM(2016) 864 final. I artikel 10 bør det udtrykkeligt nævnes, at forbrugerne skal have ret til at angive specifikke præferencer i forhold til deres elektricitetsforsyning såvel som at sikre, at sådanne præferencer imødekommes. Det bør tilføjes i artikel 15, stk. 1, litra b), at netafgifter skal være specifikke, således at forbrugerne kun kan blive opkrævet de specifikke netomkostninger, som er affødt af deres egne individuelle aktiviteter, dvs. som opstår som følge af elproduktion, lagring, forbrug eller handel. Desuden bør netafgiftsystemet tilskynde til aktiviteter, der er »netvenlige«, såsom belastningsomfordeling, eget forbrug og lagring. Medlemsstaterne skal påvise, hvordan denne forbrugsbaserede beregning af netværksafgifterne foretages. I denne forbindelse er forudsigelighed en nøglefaktor for forbrugerne, når de skal foretage de pågældende investeringer.
3.6.

Energiunionen kan skabe økonomiske fordele på mange måder, f.eks. gennem økonomiske aktiviteter, der skaber merværdi ved at anvende energi som en faktor i produktionen, gennem selve energisektoren og gennem økonomiske aktører, der tilbyder energi og klimaløsninger, hvad enten der er tale om teknologier, tjenesteydelser eller nye forretningsmodeller. For at få dette til at ske må energiunionen tilvejebringe et stabilt og gunstigt klima for europæiske selskaber og virksomheder, herunder forudsætninger for omkostningskonkurrenceevne og innovativ differentiering. Der bør skabes et sådant klima for at skabe muligheder for virksomhederne og tilskynde dem til at investere og ansætte samtidig med, at der tages særligt hensyn til SMV'ernes potentiale.
3.3.2.

I henhold til artikel 346 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan medlemsstaterne undlade at anvende bestemmelserne på kontrakter på forsvars- og sikkerhedsområdet, hvis dette er nødvendigt for at beskytte deres væsentlige sikkerhedsinteresser. Med de to direktiver 2009/81/EF og 2009/43/EF er det nu muligt at holde disse undtagelser på et absolut minimum. EØSU er enig i kritikken af, at en ganske betragtelig del af anskaffelsen af militært materiel stadig ikke udføres i overensstemmelse med EU's bestemmelser for offentlige indkøb, og ser muligheder for besparelser på dette område, som kunne investeres mere effektivt inden for rammerne af forsvarsfonden.
3.3.8.

Oplysninger om gasforbruget vil være baseret på det faktiske forbrug via et egenkontrolsystem på måleren. Der vil være tale om et krav om, at der skal være oplysninger om forbrug og fakturering til rådighed for leverandørerne af energitjenester. Fakturaen (i elektronisk format) skal være klar og letforståelig for forbrugeren. EØSU håber, at de foreslåede forbedringer vil gøre, at medlemsstaterne bliver mere involverede i jagten på socialt og økonomisk velegnede løsninger på udgifterne til måling (hvem betaler for måleren?). Denne problematik er afgørende, når det gælder om at sikre en fair og rimelig tilgang til etableringen af lige vilkår for adgang til energi.
8.3.

Forskning og innovation er af central betydning for støtten til Europas globale konkurrenceevne og lederskab inden for avancerede energiteknologier og energieffektivitetsløsninger. Den dedikerede strategi for fremskyndelse af innovation inden for ren energi (TEN/619) bør medføre en stærkere prioritering og konkrete foranstaltninger for at sikre, at innovationer med henblik på at udfase kulstofteknologier anvendes mere bredt og markedsføres hurtigere. EØSU er kritisk over for det forhold, at der kun er begrænset henvisning til grundforskning og til, hvad forskning kan bidrage med. Den europæiske plan for strategisk energiteknologi er kort omtalt, men desværre kun fra industriens synspunkt.
4.8.

VE-egenforbrugere: — EØSU bifalder bestemmelserne vedrørende egenforbrugere i artikel 21, stk. 1-3. Men bestemmelserne kan være uden effekt, hvis det ikke i samme artikel klargøres, hvad der menes med ordlyden, at egenforbrugere »har ret til at producere til eget forbrug og sælge… deres overskydende produktion af vedvarende elektricitet uden at være underlagt uforholdsmæssige procedurer og gebyrer, der ikke er omkostningsrelaterede«. Henvisningen til deres rettigheder som forbrugere bør suppleres med en henvisning til kapitel III i forslag til direktiv vedrørende fælles retningslinjer for det indre elektricitetsmarked, hvor det bør fastlægges, hvilke konkrete rettigheder energiforbrugere, der forbruger egen elektricitet, faktisk har, samt hvordan de kan udnytte disse rettigheder, herunder retten til gennemførelse af peer-to-peer-transaktioner. — Kommissionen bør for eksempel ligeledes præcisere, at egetforbrug af elektricitet uden brug af infrastrukturen bør være fritaget for skat og afgifter på lige fod med egetforbrug af varme. — De bestemmelser, der fastslår, at egenforbrugere under særlige forhold ikke skal behandles som klassiske energileverandører, peger i den rigtige retning men skal præciseres. Derudover er »egetforbrug« og »levering« ikke det samme. Direktivforslagets grænser er for lave. På baggrund af faktiske forretningsmodeller — i relation til bestemmelserne vedrørende mindre projekter ifølge punkt 125 og 127 i de nuværende støtteregler — ville 20 MWh (6 000 MWh for vindenergi) for husstande og 1 000 MWh (36 000 MWh for vindenergi) for juridiske personer være passende som grænseværdier. — Bestemmelsen om, at egenforbrugere skal afregnes i markedspriser for den elektricitet, de leverer til nettet, forudsætter en definition af begrebet »markedspris«. En bestemmelse vedrørende prisniveau på engrosmarkedet er ikke hensigtsmæssig, så længe der eksisterer markedsforvridning på grund af subsidiering af energiproduktion på basis af fossile råstoffer. Derudover bør afregningspriserne ligeledes tage højde for det samlede systems tilstand (f.eks. med hensyn til udnyttelsesgraden af nettet), således at egenforbrugere »af hensyn til systemet« tilskyndes til at lagre energi eller forskyde belastningen. EØSU bifalder bestemmelsen i stk. 2 vedrørende bygningsforsyning, da det vil afskaffe en alvorlig ulighed, der har eksisteret i mange år.