DA Den Europæiske Unions Tidende C 261/3

Meddelelse om indledning af en undersøgelsesprocedure vedrørende handelshindringer som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 bestående af Den Østlige Republik Uruguays foranstaltninger og handelspraksis i handelen med skotsk whisky

(2004/C 261/03)

Kommissionen modtog den 2. september 2004 en klage i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 (1), i det følgende benævnt »forordningen«.

1. KLAGEREN

Klagen blev indgivet af Scotch Whisky Association, i det følgende benævnt »SWA«, på vegne af 54 firmaer, der er medlemmer, og som alle er destillatører, forestår blending, er varemærkeindehavere, forhandlere og eksportører af skotsk whisky og tilsammen tegner sig for 95 % af Skotlands destillerings- og blendingvirksomhed.

SWA er en sammenslutning, der optræder på vegne af virksomheder i Fællesskabet, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 2, stk. 6, i forordningen.

2. VAREN

Klagen vedrører skotsk whisky fremstillet af korn i Skotland i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1576/89 og tariferet i kapitel 22 i det harmoniserede system (HS) under position 2208.30.

Kommissionens undersøgelse kan dog også omfatte andre varer, navnlig varer, som interesserede parter, der tilkendegiver sig inden for nedenstående frist (se punkt 8), kan påvise lider skade af den praksis, der hævdes at finde sted.

3. KLAGENS INDHOLD

Klagen vedrører fire forskellige aspekter af Uruguays bestemmelser om told på importeret whisky:

1. Krav til lagringstid for »whisky«

Ifølge klagen er Uruguays punktafgifter på spiritus, i det følgende benævnt »IMESI«, baseret på et system med prisintervaller og fiktive priser, som fastlægger afgiftsgrundlaget for hver slags spiritus. Herefter anvendes en enhedssats med henblik på at fastsætte det endelige afgiftstilsvar.

Prisintervallerne for whisky fastsættes således, at det sikres, at alle indenlandsk producerede mærker nyder godt af den laveste afgift. Samtidig udelukker Uruguay alle whiskyer, der er mere end tre år gamle, fra det laveste prisinterval. Eftersom EU's bestemmelser kræver, at whisky lagres i mindst tre år, betyder Uruguays krav til lagringstid, at whiskyer fra EU udelukkes fra den laveste afgiftskategori.

2. Forudbetaling af afgift

Ifølge klagen kræver Uruguay, at importører forudbetaler afgifter svarende til 80 % af varens toldværdi. Der stilles ikke tilsvarende krav til indenlandske producenter. Selv om forudbetalingen modregnes det endelige afgiftstilsvar, har det ikke desto mindre en negativ indflydelse på importørernes likviditet, hvilket gør importeret spiritus mindre konkurrencedygtig i forhold til den tilsvarende indenlandske vare.

3. Anvendelse af banderoler

Klageren hævder, at importerede varer også diskrimineres i kraft af kravet om, at der skal fastgøres en banderole på dem, når de kommer på markedet, hvorimod der ikke er krav om banderoler på indenlandske varer.

4. Manglende gennemsigtighed

Endelig hævdes det i klagen, at IMESI-ordningen er uigennemsigtig og uforudsigelig, fordi tærsklerne for prisintervaller og de fiktive priser ændres hyppigt, og der ikke foreligger metoder eller kriterier for fastsættelsen af disse værdier.

4. PÅSTAND OM HANDELSHINDRINGER

SWA hævder, at den praksis, der er omtalt i punkt 3, udgør en handelshindring, jf. artikel 2, stk. 1, i forordningen.

a) Krav til lagringstid for whisky

SWA anfører, at Uruguays krav om lagringstid betyder, at importerede skotske whiskyer stilles dårligere end »samme« varer af indenlandsk oprindelse i strid med GATT-aftalens artikel III.2 og III.4.

Ifølge SWA får kravet om en lagringstid på tre år den konsekvens, at importerede whiskyer udelukkes fra det laveste prisinterval, som de ellers ville være omfattet af. Det er kun importerede whiskyer, der lider under et sådant krav, eftersom Uruguays regler for spiritus kun stiller krav om en lagringstid på to år. SWA hævder endvidere, at prisintervallerne for whisky fastsættes således, at det sikres, at alle indenlandsk producerede mærker nyder godt af den laveste afgift.

b) Forudbetaling af afgift

SWA hævder, at eftersom kravene fra Uruguay om forudbetaling ved importeret spiritus udgør en begrænsning af importen af alkoholholdige drikkevarer fra andre WTO-medlemmer, er de i strid med GATT-aftalens artikel XI.1. Ved at anvende interne afgifter på importerede varer for at beskytte indenlandsk produktion er de pågældende foranstaltninger endvidere et brud på GATT-aftalens artikel III.2.

c) Banderoler

SWA hævder, at Uruguays banderole-ordning for importeret spiritus udgør en begrænsning af importen af varer i strid med GATT-aftalens artikel XI.1. Alternativt er foranstaltningerne i strid med GATT-aftalens artikel III.4, idet de betyder, at importeret spiritus tydeligvis behandles ringere end »samme« vare af national oprindelse.

d) Manglende gennemsigtighed

SWA hævder, at Uruguays IMESI-afgiftsordning er i strid med GATT-aftalens artikel X.3(a), idet de ikke forvaltes på en ensartet, upartisk og rimelig måde på grund af en påstået mangel på gennemsigtighed og forudsigelighed.

I lyset af de foreliggende faktuelle oplysninger og fremlagte beviser finder Kommissionen, at klagen indeholder tilstrækkelige umiddelbare beviser for, at der er tale om handelshindringer i henhold til artikel 2, stk. 1, i forordningen.

5. PÅSTAND OM NEGATIVE HANDELSMÆSSIGE VIRKNINGER

I 2002 eksporterede SWA-medlemmer skotsk whisky til en værdi af ca. 20 mio. EUR til Uruguay, hvilket gjorde landet til erhvervsgrenens fjerde største marked i Latinamerika. Af de importerede whisky-kategorier udgør skotsk whisky ca. 90 % af det samlede salg af importeret whisky i Uruguay.

Klageren hævder, at den praksis, der er genstand for klagen, har bidraget til et væsentligt fald i forbruget af skotsk whisky i Uruguay. Ved udgangen af 2003 var skotsk whiskys andel af det samlede »whisky«-marked faldet fra lidt over 40 % (udgangen af 2002) til lidt under 35 %, idet forbrugerne vendte sig mod billigere og lavere beskattede indenlandske varer grundet økonomiske vanskeligheder. Fordi prisen er en vigtig faktor i forbrugerens købsbeslutning, har diskriminationen mod skotsk whisky inden for segmentet »valuta for pengene« ifølge klageren haft en særlig negativ virkning.

Klageren har indgivet skøn over, hvilken effekt det sandsynligvis ville have på hyldepriserne på et udvalg af mindre dyre skotske whiskyer, hvis det nuværende krav til lagringstid blev fjernet. Hyldepriserne på en række populære mærker ville falde med ca. 15 % og derved øge deres konkurrencedygtighed i forhold til en række indenlandske mærker. Der er endvidere en række andre mærker af skotsk whisky, som også kunne drage fordel af at blive omfattet af det laveste prisinterval. Der er i øjeblikket intet incitament til at lempe marginerne, eftersom alle skotske whiskyer automatisk udelukkes fra det laveste prisinterval uanset prisen det første salgssted. Derudover har kravet om forudbetaling og banderole, som hævdes at være diskriminerende, en negativ virkning på detailprisen på importerede whiskyer, hvilket forringer deres konkurrencedygtighed på markedet.

Endelig henviser klageren mere generelt til salgsresultaterne for importeret spiritus i Uruguay, hvor også andre former for alkoholholdige drikkevarer, der sælges internationalt, såsom brandy, gin, rom og vodka, ikke har solgt godt på markedet, især sammenlignet med salget på markedet i nabolandene.

Det er Kommissionens opfattelse, at klagen indeholder tilstrækkelige umiddelbare beviser for negative handelsmæssige virkninger, jf. artikel 2, stk. 4, i forordningen.

6. FÆLLESSKABETS INTERESSER

Den skotske whisky-industri eksporterer hvert år varer til en værdi af over 3,5 mia. EUR til ca. 200 markeder i verden. Over 10 000 ansatte arbejder decideret med fremstillingen af skotsk whisky, mens yderligere 50 000 job i Det Forenede Kongerige er delvis afhængige af industrien.

Det er Kommissionens opfattelse, at det er vigtigt at sikre fair handelsvilkår for Fællesskabets eksportindustri på markeder i tredjelande, navnlig for så vidt angår interne afgifter. Toldmæssig beskyttelse skal ikke erstattes af andre protektionistiske handelshindringer i strid med internationale forpligtelser. Dette er især vigtigt for alkoholholdige drikkevarer, da de på grund af både punktafgifter og moms sædvanligvis pålægges høje afgifter.

I lyset af ovenstående anses det for at være i Fællesskabets interesse at indlede en undersøgelsesprocedure.

7. PROCEDURE

Kommissionen har efter høring af det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til forordningen, fastslået, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en undersøgelsesprocedure for at fastlægge de retlige og faktuelle omstændigheder, og at dette er i Fællesskabets interesse, og den har derfor iværksat en undersøgelse i overensstemmelse med artikel 8 i forordningen.

Interesserede parter kan give sig til kende og skriftligt udtrykke deres mening om de specifikke spørgsmål, der er indeholdt i klagen, og fremlægge underbyggende dokumentation herfor.

Kommissionen vil endvidere høre parter, der, når de tilkendegiver sig, skriftligt anmoder herom, forudsat at de er direkte berørt af resultatet af proceduren.

Denne meddelelse offentliggøres i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, litra a), i forordningen.

8. FRIST

Oplysninger om sagen og anmodninger om at blive hørt skal være Kommissionen i hænde senest 30 dage efter offentliggørelsen af denne meddelelse og bedes indgivet skriftligt til:

Europa-Kommissionen Generaldirektoratet for Handel Ignacio Garcia Bercero, Generaldirektoratet for Handel F/2 CHAR 9/74 B-1049 Bruxelles Fax (32-2) 299 32 64

(1) Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (EFT L 349 af 31.12.1994, s. 71). Senest ændret ved forordning (EF) nr. 356/95 (EFT L 41 af 23.2.1995, s. 3).