Offentliggørelse af en ansøgning om registrering af en betegnelse i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

(2019/C 325/07)

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1), senest tre måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

»HUILE D'OLIVE DE PROVENCE«

EU-nr.: PDO-FR-02421 — 28.5.2018

BOB ( X ) BGB ( )

1. Betegnelse

»Huile d'olive de Provence«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.5. Fedtstoffer (smør, margarine, olier, m.m.)

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Huile d'olive de Provence« er en jomfruolie eller ekstra jomfruolie udelukkende fremstillet ved mekaniske processer, som har følgende fysiske og kemiske egenskaber:

— Peroxidtal: ≤ 15 mEq O2/kg ved første markedsføring

— Fedtsyresammensætning i %: Fedtsyrer Mindst Højst C16:17 (palmitoleinsyre) 0,40 1,50 C17:18 (heptadecansyre) 0,09 0,45 C18:17 (vaccensyre) 1,25 3,30 C18:26 (linolensyre) 5,50 14,00

»Huile d'olive de Provence«, der udvindes ved hurtig knusning af olivenerne efter høst (højst fire dage fra høst til knusning), har følgende yderligere kemiske og organoleptiske egenskaber:

— Syregrad: ≤ 0,5 % oliesyre

— Medianen for bitterhed: 1,5-3,5

— Medianen for skarphed: 1,5-3,5

— Aromaer, der kan lugtes og smages: frisk græs og/eller rå artiskok.

»Huile d'olive de Provence« efterfulgt af oplysningen »olives maturées« (modnede oliven), der udvindes ved hurtig knusning af formodnede oliven efter høst (4-10 dage fra høst til knusning), har følgende yderligere kemiske og organoleptiske egenskaber:

— Syregrad: 0,4-1,5 % oliesyre

— Medianen for bitterhed: ≤ 1

— Medianen for skarphed: ≤ 1

— Aromaer, der kan lugtes og smages: sorte oliven, syltet frugt, underskov og/eller ristet brød.

Værdierne for »bitterhed« og »skarphed« er angivet ved brug af IOC-skalaen (Det Internationale Olivenråd).

3.3. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse) og råvarer (kun for forarbejdede produkter)

»Huile d'olive de Provence« fremstilles af oliven eller olivenolier af følgende sorter:

— Aglandau, Bouteillan, Cayon og Salonenque, som udgør mindst 80 % af sorterne i de plantager, der er bestemt til oprindelsesbetegnelsen, heraf mindst 30 % Aglandau

— Picholine, Grossanne, Tanche, Brun, Cayets, Ribiers, Cayanne, Verdale-des-Bouches-du-Rhône og gamle lokale sorter (træer plantet før frostperioden i 1956, hvoraf der findes et betydeligt antal i det geografiske område), som udgør højst 20 % af sorterne i de plantager, der er bestemt til oprindelsesbetegnelsen.

3.4. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Alle etaper fra produktionen af olivenerne til fremstillingen af olivenolien foregår i det geografiske område.

3.5. Særlige regler for udskæring, rivning eller emballering osv. af det produkt, som betegnelsen henviser til

—

3.6. Særlige regler for mærkning af det produkt, som betegnelsen henviser til

Foruden de obligatoriske oplysninger, som mærknings- og fødevarelovgivningen foreskriver, omfatter mærkningen af olien med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Huile d'olive de Provence« følgende oplysninger:

— oprindelsesbetegnelsen »Huile d'olive de Provence«, i givet fald fulgt af oplysningen »olives maturées« (modnede oliven) umiddelbart efter oprindelsesbetegnelsen skrevet med bogstaver, der er mindst halvt så store som de bogstaver, oprindelsesbetegnelsen er skrevet med

— benævnelsen »appellation d'origine protégée« (beskyttet oprindelsesbetegnelse) eller »AOP«.

Disse benævnelser skal samles inden for samme synsfelt og på samme etiket. De skal trykkes med synlige, læselige og uudslettelige bogstaver, som træder klart frem fra den baggrund, de trykkes på, og som er tilstrækkeligt store til, at oplysningerne tydeligt kan skelnes fra alle de øvrige skrevne angivelser og tegninger.

4. Kort angivelse af det geografiske områdes afgrænsning

Det geografiske område for produktionen af »Huile d'olive de Provence« strækker sig over syv departementer og omfatter 464 kommuner, heraf to kun delvist. Det omfatter følgende:

— Samtlige kommuner i departementet Alpes de Haute-Provence undtagen følgende kommuner: Annot, Banon, Barras, Barrême, Bayons, Bellafaire, Bevons, Bras-d’Asse, Braux, La Bréole, Le Brusquet, Le Caire, Castellane, Val-de-Chalvagne, Châteaufort, Châteauneuf-Miravail, Chaudon-Norante, Clamensane, Claret, La Condamine-Châtelard Curbans, Curel, Draix, Entrages, Faucon-du-Caire, Faucon-de-Barcelonnette, Le Fugeret, La Garde, Hautes-Duyes L’Hospitalet, Lardiers, Le Lauzet-Ubaye, Marcoux, Melve, Mison, Montclar, Montsalier, Nibles, Noyers-sur-Jabron, Les Ormergues, Piégut, Pontis, Revest-du-Bion, La Robine-sur-Galabre, La Rochegiron, La Rochette, Saint-André-les-Alpes, Saint-Benoît, Saint-Etienne-les-Orgues, Saint-Jacques, Saint-Julien-du-Verdon, Saint-Vincent-les-Forts, Saint-Vincent-sur-Jabon, Saumane, Sausses, Seyne, Sigoyer, Thèze, Thoard, Turriers, Valbelle, Valernes, Vaumeilh og Venterol.

— Samtlige følgende kommuner i departementet Alpes-Maritimes: Auvare, La Croix sur Roudoule, Puget-Rostan, Puget Théniers, Rigaud og Touet sur Var.

— Samtlige kommuner i departementet Bouches-du-Rhône undtagen følgende kommuner eller dele af kommuner: Arles (delvis), Cabannes, Carnoux-en-Provence, Fos-sur-Mer, Maillane, Marignane, Mollégès, Port-Saint-Louis-du-Rhône, Rognonas, Saint-Andiol, Saint-Pierre-de-Mézoarques, Saint-Victoret, Saintes-Maries-de-la-Mer og Verquières.

— Følgende kommune i departementet Drôme: Rochegude.

— Samtlige følgende kommuner i departementet Gard: Les Angles, Pujaut, Roquemaure, Sauveterre, Villeneuve-Les-Avignon, Tavel, Lirac, Saint-Laurent-des-Arbres og Saint-Geniès-de-Comolas.

— Samtlige kommuner i departementet Var undtagen følgende kommuner: Bargème, La Bastide, Le Bourguet, Brovès, Châteauvieux, Comps-sur-Artuby, La Martre, Plan-d’Aups-Sainte-Baume, La Roque-Esclapon, Trigance og Vérignon.

— Samtlige kommuner i departementet Vaucluse undtagen følgende kommuner eller dele af kommuner: Althen-des-Paluds, Aurel, Auribeau, Brantes, Buisson, Buoux, Caderousse, Cairanne, Castellet, Crestet, Entraigues-sur-la-Sorgue, Entrechaux, Faucon, Grillon, Lagarde-d’Apt, Lamotte-du-Rhône, Lapalud, Malaucene (delvis), Montfavet, Monieux, Le Pontet, Puymeras, Rasteau, Richerenches, Roaix, Saint-Christol, Saint-Marcellin-lès-Vaison, Saint-Romain-en-Viennois, Saint-Roman-de-Malegarde, Saint-Trinit, Sault, Savoillan, Seguret, Sivergues, Vaison-la-Romaine, Valreas, Villedieu og Visan.

5. Tilknytning til det geografiske område

De særlige kemiske og organoleptiske egenskaber ved »Huile d'olive de Provence« skyldes i alt væsentligt oliens sortssammensætning, der bestemmes af naturbestemte faktorer i det geografiske område og den lokale viden om oliens fremstilling.

Det geografiske område dækker vidtstrakte kuperede landskaber i regionen Provence undtagen det alpine bjergland og højland, hvor de naturlige betingelser gør, at området ikke egner sig til olivendyrkning. Mod syd afgrænses området af Middelhavet, mod vest af floden Rhône, mod nord af Vaucluse-plateauerne, bjerget Lure, Digne-Foralperne og Plans de Provence og mod øst af Vallée de la Signe og bjergpartiet Estérel.

Det ujævne terræn med højderygge, der har kraftige kalkfremspring, danner lunde, som til tider er små, men på solsiden af skråningerne er gunstige for olivendyrkning.

Jorderne i de provencalske olivenlunde er hovedsagelig neutrale eller kulsyreholdige. Disse jorde er meget stenede. Der er tale om sandblandet siltjord eller siltblandet sandjord og veldrænet stenet rødbrun sandblandet lerjord.

»Huile d'olive de Provence« har følgende særlige kendetegn:

— Den er primært sammensat af sorterne Aglandau (mindst 20 %), Bouteillan, Cayon og Salonenque. Med denne sammensætning adskiller den sig især fra de olivenolier, der fremstilles i andre tilstødende produktionsområder, hvor disse sorter enten ikke forekommer (områderne Nice, Nyons, Nîmes og Languedoc) eller er fordelt anderledes (dalbækkenerne Baux-de-Provence, Aix-en-Provence og Haute-Provence).

— Den har en særlig fedtsyresammensætning som angivet i punkt 3.2.

— Med hensyn til de organoleptiske egenskaber er den kendetegnet ved: — enten en klar, men moderat bitterhed og skarphed og aromaer af frisk græs og/eller rå artiskok — eller næsten ingen bitterhed eller skarphed med aromaer af sorte oliven, syltet frugt, underskov og/eller ristet brød — en syregrad på enten under 0,5 % oliesyre eller 0,4-1,5 % oliesyre.

Det geografiske områdes særlige karakteristika ligger til grund for denne olies sortssammensætning. Produktionsområdet er nemlig, bortset fra en kyststrækning, et »marginalt« olivendyrkningsområde. Dette nordlige grænseområde for olivendyrkning (indtil 750-800 meter over havet) er kendetegnet ved det provencalske Middelhavsklima (tør sommer med vådt forår og vådt efterår og mange årlige solskinstimer), som også giver sig udslag i perioder med hård frost, der har sat sig spor i den provencalske olivendyrknings historie, og en stærk, fremherskende vind — mistralen — som afkøler og renser luften og giver sundere og mere gunstige dyrkningsbetingelser for oliven, men kræver, at producenterne udvælger de bedst egnede sorter. Plantagerne i Provence er således karakteriseret ved fire hovedsorter: Aglandau, hvis maksimale udbredelse ligger inden for det geografiske område, men også Salonenque, Bouteillan og Cayon. Disse sorter er særlig velegnede til de mere eller mindre kølige perioder i produktionsområdet takket være deres blomstringsperioder (gennemsnitligt temmelig sene) og deres naturlige, gennemsnitlige til stærke, modstandsdygtighed over for kulde. Olivenplantagerne ligger i områder ved foden af bjergene og i bakket terræn, som giver gode eksponeringsbetingelser, jordbundsforhold og naturlig dræning. På grund af den stærke vind beskæres oliventræerne i »piétons«, dvs. holdes i plukkehøjde, så de ikke udsættes så meget for vinden. Den hovedsagelig kalkholdige og stenede jord giver ideelle luftningsbetingelser og sikrer samtidig en tilstrækkelig vandtilførsel i de tørreste perioder.

Det geografiske områdes nordlige beliggenhed med den store risiko for frost er ligeledes grunden til, at olivenerne høstes, mens de er »tournantes« (farvemæssigt bevæger sig fra klar grøn til gul), og førend de er helt modne.

Fremstillingsmetoderne bygger på en ældgammel oliefremstillingstradition ved hurtig knusning af olivenerne efter høst eller ved knusning efter nogle dages forudgående anaerob modning af olivenerne.

Opsummering:

— Denne olivenolies særlige fedtsyresammensætning som defineret i punkt 3.2 hænger sammen med oliens sortssammensætning: blanding af de fire sorter Aglandau, Bouteillan, Cayon og Salonenque i et bestemt alt efter området og olivendyrkernes valg, dog sådan at der mindst er 20 % af sorten Aglandau.

— Oliens grad af skarphed og bitterhed hænger sammen med oliens sortssammensætning, men også til høsttidspunktet (oliven plukket, mens de er »tournantes«). Når olivendyrkeren beslutter at hensætte disse oliven til forudgående modning i flere dage inden knusning, mister olien næsten al sin bitterhed og skarphed.

— Oliens mest fremtrædende aromaer af frisk græs og/eller rå artiskok afhænger ligeledes af sortssammensætningen. Når olivenerne gennemgår en forudgående modning i flere dage inden knusning, får olien imidlertid særlige aromaer af sorte oliven, syltet frugt, underskov og/eller ristet brød som angivet i punkt 3.2.

— »Huile d'olive de Provence« efterfulgt af angivelsen »olives maturées« (modnede oliven) har en minimal syregrad som følge af den temperaturstigning, olivenerne udsættes for under formodningen.

— Endvidere gør brugen af traditionelle teknikker til udvinding af olien alene ved mekaniske processer som centrifugering eller presning ved temperaturer på under 30 °C undervejs i hele processen det muligt at bevare de originale aromaer fra de sorter, der anvendes til fremstillingen, i olierne som angivet i punkt 3.2 og undgå forringelse af de fedtsyrer, der er kendetegnende for »Huile d'olive de Provence«.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i nærværende forordning)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDC-HOProvence.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.