[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 21.8.2009

KOM(2009) 432 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

Slutevaluering af eEurope 2005-handlingsplanen og af det flerårige program (2003-2005) for overvågning af eEurope 2005-handlingsplanen, formidling af god praksis og forbedring af net- og informationssikkerheden (Modinis)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

Slutevaluering af eEurope 2005-handlingsplanen og af det flerårige program (2003-2005) for overvågning af eEurope 2005-handlingsplanen, formidling af god praksis og forbedring af net- og informationssikkerheden (Modinis)

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. Indledning 3

2. Baggrund 3

2.1. Handlingsplanen eEurope 2005 3

2.2. Modinis 3

2.3. i2010 4

3. Resultaterne af evalueringen 4

3.1. eEurope 2005-handlingsplanen 4

3.2. Modinis 5

4. Konklusion 7

Bilag 1 8

1. Relevans 8

2. Handlingsplanens effektivitet og sammenhæng 8

3. Virkning og gennemslagskraft 9

Bilag 2 11

Modinis-programmets effektivitet 11

Modinis-programmets virkning, gennemslagskraft og relevans 11

Anbefalinger 12

1. INDLEDNING

Denne meddelelse vedrører slutevalueringen af eEurope 2005-handlingsplanen og Modinis-programmet. Ifølge artikel 7, stk. 4, i beslutningen om Modinis (beslutning nr. 2256/2003/EF) skal Kommissionen forelægge "en evalueringsrapport for Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om, hvilke resultater der er opnået under gennemførelsen af de aktiviteter, der er omhandlet i [programmet]".

I betragtning af samspillet mellem Modinis og eEurope er det blevet besluttet at evaluere de to programmer samtidig og aflægge en samlet rapport om resultaterne.

2. BAGGRUND

2.1. Handlingsplanen eEurope 2005

eEurope-handlingsplanen (2000-2002) blev godkendt på Det Europæiske Råds møde i Feira (juni 2000) som den del af Lissabonstrategien for økonomisk, social og miljømæssig fornyelse, der vedrører informationssamfundet. Handlingsplanen opstiller en række mål, og indsatsen for at nå disse mål er blevet overvåget løbende ved hjælp af benchmarkindikatorer.

I slutningen af 2002 var der dog ikke meget, der tydede på, at succesen med at få EU på nettet var blevet omsat i nye arbejdspladser og tjenester. På Det Europæiske Råds møde i Barcelona (marts 2002) blev Kommissionen derfor opfordret til at udarbejde en eEurope-handlingsplan, som skulle lægge vægt på at sikre, "at bredbåndsnet gøres almindeligt tilgængelige og anvendes i hele EU inden udgangen af 2005, og at internetprotokollen IPv6 udvikles … og på net- og informationssikkerhed, digital forvaltning, e-læring, e-sundhed og e-handel"[1]. Den efterfølgende handlingsplan, eEurope 2005, blev godkendt af Det Europæiske Råd i Sevilla i juni 2002.

2.2. Modinis

Modinis-programmet blev vedtaget af Rådet og Parlamentet i november 2003 som "et flerårigt program for overvågning af e-Europe 2005-handlingsplanen, formidling af god praksis og forbedring af net- og informationssikkerheden". Det var en opfølgning på programmet Promise, der i sin sidste fase ydede støtte til gennemførelsen af eEurope 2002-handlingsplanen. Modinis strakte sig over en treårsperiode (2003-2005). Det blev derefter forlænget til 2006 for at sikre kontinuitet, indtil støtteprogrammet for ikt-politik trådte i kraft som en del af programmet for konkurrenceevne og innovation, der blev vedtaget 2006.

Modinis havde følgende mål:

- at overvåge, hvordan gennemførelsen af eEurope-handlingsplanen skred frem

- at analysere god praksis vedrørende eEurope og udbrede bedste praksis og informationstjenester

- at analysere de økonomiske og samfundsmæssige konsekvenser af informationssamfundet og

- at forberede oprettelsen Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA).

Disse mål skulle nås ved hjælp af:

- benchmarking

- undersøgelser

- konferencer og workshopper

- støtte til strategisk analyse og drøftelse, hovedsagelig via eEurope-Rådgivningsgruppen.

Modinis blev gennemført ved hjælp af årlige arbejdsprogrammer, der blev godkendt af forvaltningsudvalget for Modinis.

Det første arbejdsprogram (for 2004) havde et budget på 12,8 mio. EUR (inkl. 5,1 mio. EUR overført fra 2003). Arbejdsprogrammerne for 2005 og 2006 havde hver et budget på 7,72 mio. EUR. Det samlede budget for Modinis var 28,2 mio. EUR.

I 2006 ydede Modinis støtte til gennemførelsen af det første år af i2010-initiativet.

2.3. i2010

I juni 2005 vedtog Kommissionen initiativet "i2010: Et europæisk informationssamfund som middel til vækst og beskæftigelse". Som eEurope-handlingsplanens efterfølger er i2010 en helhedsstrategi for mobilisering af alle EU's politiske midler til at sætte gang i udviklingen af den digitale økonomi. Den udnytter således ikt-politik, regulering samt forskning og innovation i en indsats for at bidrage til gennemførelsen af Lissabonmålene. Hovedmålene for i2010-strategien er: a) at fremme favorable og konkurrencebaserede vilkår for elektronisk kommunikation og medietjenester, b) at styrke forskning og innovation inden for ikt og c) at skabe et inklusivt informationssamfund, der medfører fordele for alle.

Der er sket store fremskridt i løbet af de sidste tre år: et nyt lovgrundlag for audiovisuelle medietjenester er på plads; der er iværksat en reform af regelsættet for elektronisk kommunikation[2]; der er indført regler, der skal skabe et indre marked for brug af mobiltelefoner på tværs af grænserne; der er vedtaget initiativer til støtte for online-indhold i Europa[3]; omfattende nye tiltag til finansiering af F&U og innovation er sat i værk; der er etableret banebrydende offentlig-private partnerskaber (fælles teknologiinitiativer); flagskibsinitiativer vedrørende "intelligente" biler, europæiske digitale biblioteker og ikt til støtte for en bæredygtig udvikling er godt i gang, og det samme gælder initiativer vedrørende e-integration, e-forvaltning og e-sundhed[4].

3. RESULTATERNE AF EVALUERINGEN

Evalueringen af eEurope-handlingsplanen, der udgør den politiske ramme, og Modinis, der er det tilhørende finansieringsprogram, blev gennemført i perioden fra januar 2006 til juli 2007 med bistand fra evalueringseksperter, der var kontraheret til denne opgave[5].

3.1. eEurope 2005-handlingsplanen

Kommissionen glæder sig over resultaterne af den uafhængige evaluering[6] og de generelt positive konklusioner vedrørende eEurope 2005-handlingsplanens relevans, effektivitet og virkning.

Med hensyn til handlingsplanens relevans var spørgsmålet, om det var en gyldig og gennemførlig ide at skabe en overbyggende politisk rammestrategi for et veletableret og komplekst politikområde.

Evalueringseksperterne fandt denne tilgang nyttig og relevant. De konkluderede, at eEurope var et afgørende middel til at indlede og opretholde en dialog mellem lande med meget forskellige kulturelle og institutionelle rammer, præstationsniveauer samt dagsordener og mål for informationssamfundet.

Evalueringsrapporten peger på fem typer af virkninger. eEurope kan således betragtes som:

- et forum for at udøve indflydelse

- en vigtig igangsætter og drivkraft bag nationale politikker for informationssamfundet

- et referencepunkt for nationale informationssamfundspolitikker

- en motiverende faktor for visse områder af informationssamfundet

- et incitament til bedre koordinering af medlemsstaternes informationssamfundspolitik.

Disse typer af virkninger ses i forskellige kombinationer i forskellige medlemsstater. Evalueringseksperterne mener, at eEurope 2005-handlingsplanen var en vigtig faktor, der var med til at fastholde ikt på den politiske dagsorden på et tidspunkt, hvor interessen for emnet var faldende. E-forvaltning og e-sundhed er to eksempler, hvor medlemsstaterne takket være eEurope arbejder hen imod mere præcise mål, der støttes på højt plan.

eEurope-Rådgivningsgruppen har ifølge evalueringen spillet en vigtig rolle i udvekslingen af erfaringer og skabt bedre vilkår for at lære af hinanden på europæisk plan. Den har hjulpet medlemsstaterne til at få et bedre overblik over, hvilke udfordringer informationssamfundet fører med sig, og hvilke løsninger andre lande har indført.

Evalueringseksperterne mener dog, at gruppen af interesseparter under eEurope-Rådgivningsgruppen ("anden sektion") ikke har opfyldt sin rådgivende rolle på tilfredsstillende vis. Interessepartgruppen var i hovedsagen en stående gruppe, der ikke var i stand til at yde den ekspertrådgivning, der var nødvendig for den bredt favnende dagsorden for eEurope.

Gruppen udarbejdede dog også vigtige rapporter om it-kløften og e-integration, der banede vej for væsentlige politiske initiativer under i2010, bl.a. meddelelsen "Bredbånd til hele EU"[7] og initiativet vedrørende e-integration[8].

For at rette op på de mangler, som evalueringen påpegede, men samtidig bevare fordelene ved at samle ekspertise i en pulje, blev gruppen erstattet af en ad hoc-ordning for samråd med interesseparterne.

3.2. Modinis

Kommissionen glæder sig over den positive vurdering[9] af Modinis som gennemførelsesinstrument for eEurope 2005-handlingsplanen og middel til at sikre sammenhæng mellem det politiske initiativ og udgiftsprogrammet. Ifølge evalueringseksperterne er det lykkedes for Modinis at give medlemsstaternes aktiviteter merværdi på europæisk plan, særlig i kraft af benchmarkingaktiviteterne, men også gennem konferencer og forberedelsen af oprettelsen af ENISA.

Imidlertid blev der konstateret mangel på klarhed i forholdet mellem forvaltningsudvalget for Modinis og eEurope-Rådgivningsgruppen, især hvad angår ansvarsfordelingen og koordineringen mellem de to organer. Heldigvis er dette problem ifølge evalueringseksperterne blevet løst i den sidste, udvidede fase af Modinis og med etableringen af Gruppen på Højt Niveau om i2010.

Den sene vedtagelse af Modinis og den omstændighed, at det første arbejdsprogram måtte absorbere midler, der var overført fra 2003, skabte problemer i budgetgennemførelsen og forsinkelse i visse aktiviteter. Men som evalueringseksperterne anerkender, var udnyttelsen af budgettet tæt på 100 % i 2005 og 2006.

Kommissionen noterer sig, at de undersøgelser, der blev finansieret af Modinis ifølge evalueringen ikke blev formidlet godt nok og kun havde ringe synlig virkning. Imidlertid skal det bemærkes, at mange af undersøgelserne ikke var afsluttet, da evalueringen blev gennemført. De færdige undersøgelser er bredt tilgængelige og tilstrækkeligt bekendtgjort, og de har ydet et vigtigt bidrag til politikudformningen: undersøgelser af brugen af ikt i skoler, blandt praktiserende læger og i den offentlige forvaltning er blevet forelagt på konferencer på højt niveau. Sammen med andre undersøgelser om bredbåndsdækning og priserne på internetadgang udgør de analysegrundlaget for de årlige rapporter om i2010. Endnu et eksempel er undersøgelsen om interaktivt online-indhold[10], der har dannet grundlag for Kommissionens meddelelse om onlineindhold[11].

Endelig værdsætter Kommissionen evalueringseksperternes anbefalinger om Modinis-programmet (nærmere oplysninger findes i bilag 2), som efter Kommissionens opfattelse nu er ved at blive ført ud i livet i kraft af støtteprogrammet for ikt-politik. De aktiviteter, der tidligere blev dækket af Modinis, er nu en del af de horisontale aktiviteter under ikt-støtteprogrammet. Anbefalingerne vedrører følgende spørgsmål:

a) forholdet til forvaltningsudvalget

b) rettidig vedtagelse af arbejdsprogrammer

c) udvikling af benchmarkindikatorer

d) vægt på formidling af bedste praksis

Anbefalingerne er blevet fulgt op på følgende måde:

a) Forvaltningsudvalget for støtteprogrammet for ikt-politik har fået til opgave at afgive udtalelse om udkastet til det årlige arbejdsprogram i overensstemmelse med artikel 47 i beslutningen om programmet for konkurrenceevne og innovation. Samtidig er der gjort en væsentlig indsats for at øge og forbedre kommunikationen med udvalget. Gruppen på Højt Niveau om i2010 drøfter politiske retningslinjer og højt prioriterede mål.

b) Vedtagelsen af det første arbejdsprogram for støtteprogrammet for ikt-politik blev forsinket, delvis på grund af den sene vedtagelse af beslutningen om programmet for konkurrenceevne og innovation (november 2006). Desuden indførte støtteprogrammet nye instrumenter og mål, og medlemsstaternes repræsentanter i forvaltningsudvalget havde behov for yderligere drøftelser, før de kunne udtale sig om arbejdsprogrammet. Denne forsinkelse påvirkede også vedtagelsen af arbejdsprogrammet for 2008. Fra og med 2009 forventes det imidlertid, at arbejdsprogrammerne er klar stort set fra starten af året.

c) i2010-benchmarkingrammerne, der blev vedtaget i 2006, har været rettesnoren for al benchmarking, der foregår i løbende samarbejde med medlemsstaterne, hovedsagelig via Eurostat-arbejdsgruppen. Sammenhængen med Lissabonprocessen sikres ved at sammenkæde i2010-indikatorerne med de integrerede retningslinjer, der er relevante for ikt. Desuden valideres indikatorerne jævnligt af medlemsstaterne i forbindelse med offentliggørelsen af landeprofilerne i de årlige i2010-rapporter.

d) Udvekslingen af god praksis er blevet styrket, både ved hjælp af webbaserede databaser (www.epractice.eu) og udvikling af tematiske netværk finansieret af støtteprogrammet for ikt-politik. Den er også blevet udvidet til at omfatte nye områder som e-integration og it-kløften (http://www.broadband-europe.eu).

4. KONKLUSION

Kommissionen ser evalueringsrapporten som en positiv vurdering, der bekræfter, at eEurope 2005-handlingsplanen og det vigtigste program til gennemførelse heraf, Modinis, har været både nyttige og virkningsfulde. Der er konstateret visse svagheder, men de har ikke haft nogen større effekt på programgennemførelsen som helhed. Svaghederne er søgt udbedret i det opfølgende initiativ, i2010, og i et af de vigtigste finansieringsinstrumenter hertil (støtteprogrammet for ikt-politik).

Bilag 1

Slutevaluering af eEurope 2005-handlingsplanen

Uddrag af evalueringsrapporten [12]

Evalueringen af eEurope-handlingsplanen omfatter tre aspekter:

- handlingsplanens relevans

- handlingsplanens effektivitet og sammenhæng

- de potentielle virkninger af handlingsplanen og dens gennemførelsesmekanismer.

1. Relevans

Hvad angår handlingsplanens indhold, vurderes relevansen af eEurope forskelligt af de forskellige interesseparter (beslutningstagere, virksomheder, akademiske institutioner mv.). For eksempel afspejler den omstændighed, at de politiske beslutningstagere i en bestemt medlemsstat anser målene for eEurope som relevante, ikke nødvendigvis opfattelsen hos virksomhederne i samme land.

Hvad angår den politiske strategi, er det centrale spørgsmål for evalueringen, om det stadig er en gyldig og gennemførlig ide at skabe en overbyggende rammestrategi for et politikområde, der bliver mere og mere modent og komplekst.

Resultaterne af evalueringen viser, at:

eEurope 2005-handlingsplanen har været et afgørende middel til at indlede og opretholde en dialog mellem lande med meget forskellige kulturelle og institutionelle rammer, præstationsniveauer samt dagsordener og mål for informationssamfundet.

Medlemsstaterne synes at være fuldt ud enige om, at handlingsplanen har været relevant som en overbyggende politisk ramme eller i det mindste som en fælles strategi i Europa. Medlemsstaterne mener, at der er behov for et samlende og koordinerende forum for drøftelse af emner som f.eks. standarder og regulering samt andre spørgsmål i forbindelse med interoperabilitet. Relevansen af eEurope på medlemsstatsplan må siges at være varierende, selv om relevansen for EU som sådan er høj. Dette skyldes, at de enkelte medlemsstater befinder sig på forskellige stadier i ikt-udviklingen og har forskellige politiske behov, hvilket betyder, at eEurope-målene for visse landes vedkommende ikke svarer til deres udviklingsniveau.

2. Handlingsplanens effektivitet og sammenhæng

Handlingsplanens effektivitet er blevet vurderet ud fra en betragtning af, hvordan eEurope-Rådgivningsgruppen og de tilhørende undergrupper har fungeret.

eEurope-Rådgivningsgruppen har spillet en vigtig rolle i udvekslingen af erfaringer og skabt bedre vilkår for at lære af hinanden på europæisk plan. Møderne i rådgivningsgruppen har hjulpet medlemsstaternes repræsentanter til at få et bedre overblik over, hvilke udfordringer informationssamfundet fører med sig, og hvilke løsninger andre lande har indført.

På grund af skiftende engagement fra medlemsstaternes side samt mangel på interaktivitet i rådgivningsgruppen synes gruppen dog kun at have spillet en begrænset rolle som drivkraft for udvikling af politiske tiltag vedrørende informationssamfundet og koordinering af disse tiltag. Rådgivningsgruppen synes ikke at have fungeret som tilsigtet – dvs. som lakmusprøve for de strategier for informationssamfundet, som blev foreslået af Kommissionen. Dette skyldes nok hovedsagelig, at medlemsstaterne ikke var repræsenteret i gruppen på tilstrækkeligt højt niveau, så deltagerne derfor ikke kunne træffe beslutninger på deres lands vegne.

Nytten af eEurope-Rådgivningsgruppens "anden sektion" er meget tvivlsom. Dens mandat var uklart fra starten, og dens arbejde har kun haft begrænset betydning for gennemførelsen af handlingsplanen.

"Anden sektion" bestod af forskellige eksperter og interesseparter fra forskellige politikområder og sektorer af erhvervslivet. For deltagerne selv synes denne gruppe at have været et berigende forum for udveksling af synspunkter og etablering af nye netværk. På grund af gruppens brede sammensætning og det uklare mandat synes drøftelserne imidlertid ikke at have nået et tilstrækkeligt detaljerings- og ekspertiseniveau til at have nogen reel indflydelse.

Hovedparten af rådgivningsgruppens arbejde blev udført i undergrupperne. Undergrupperne vedrørende henholdsvis e-sundhed og e-forvaltning fungerede godt som forum for drøftelser og konsensusdannelse på disse vigtige områder.

Ikke desto mindre førte de mange forskellige undergrupper og mangelen på koordinering mellem dem til manglende gennemskuelighed samt overlapning og dobbeltarbejde. Desuden var der ikke tilstrækkelig koordinering mellem eEurope-arbejdsgrupperne og arbejdsgrupper i andre generaldirektorater.

3. Virkning og gennemslagskraft

Ved evalueringen af virkningerne er der først og fremmest lagt vægt på handlingsplanens bidrag til informationssamfundspolitikken og -strategien i medlemsstaterne, dvs. de direkte virkninger. Der er dog også gjort forsøg på at udpege de indirekte virkninger for programmer og foranstaltninger til gennemførelsen af den overordnede politik.

eEurope har i visse tilfælde ført til direkte handling i medlemsstaterne, dels i form af gennemførelsesprogrammer og dels i form af forbedret intern koordinering.

Handlingsplanen har haft forskellige typer virkninger i medlemsstaterne afhængigt af drivkræfterne og de særlige kendetegn i de enkelte lande. Der kan afgrænses fem typer af virkninger, idet handlingsplanen kan betragtes som:

- et forum for at udøve indflydelse

- en vigtig igangsætter og drivkraft bag nationale tiltag vedrørende informationssamfundet

- et referencepunkt for nationale informationssamfundspolitikker

- en motiverende faktor for visse områder af informationssamfundet

- et incitament til bedre koordinering af medlemsstaternes informationssamfundspolitik.

Disse typer af virkninger ses i forskellige kombinationer i forskellige medlemsstater og viser, at eEurope som et offentligt initiativ har haft held til at påvirke medlemsstaternes politik for informationssamfundet på mange forskellige måder. Evalueringen viser også, at virkningen af eEurope går begge veje, idet eEurope - defineret som den konsoliderede europæiske politik - somme tider påvirkes direkte af medlemsstater, der udnytter handlingsplanens gennemførelsesmekanismer.

eEurope 2005-handlingsplanen var en vigtig faktor, der var med til at fastholde ikt på den politiske dagsorden på et tidspunkt, hvor interessen for emnet var faldende, delvis fordi der dukkede andre emner op (igen), der blev anset for vigtigere.

Det er i mange tilfælde en konstant kamp at fastholde den politiske støtte på højt plan til et politikområde, der ikke umiddelbart ryger til tops på den kortsigtede nationale politiske dagsorden. Her har eEurope ifølge evalueringsrapporten spillet en afgørende rolle i kraft af sine gennemførelsesmekanismer som rådgivningsgruppen, ministerkonferencer og benchmarking, der har været med til at fastholde den politiske støtte til ikt-initiativer. Denne effekt kan også relateres til de forskellige typer virkninger, idet støtten ovenfra er en af de vigtige faktorer bag mange af virkningerne. Tiltag, der øger støtter på højt niveau, kombineret med udvikling og formidling af bedste praksis, kan derfor ses som et virkningsfuldt redskab til at nå de målrettede resultater af politiske initiativer som eEurope og i2010.

eEurope har bidraget til en udvikling i retning af fælles politiske mål for informationssamfundet, som det blandt andet ses i handlingsplanerne for e-forvaltning og e-sundhed, der går videre end en generel erklæring af interesse i at fastlægge et mere præcist sæt mål.

Mens resultaterne af evalueringen viser, at eEurope har fremmet støtten på højt niveau og derfor også politiske tiltag vedrørende ikt på nationalt plan, viser en oversigt over medlemsstaternes politiske mål for informationssamfundet sammenholdt med eEurope-handlingsplanen også, at der især er blevet lagt vægt på at udvikle politikker for e-forvaltning og e-sundhed. Det bidrag, som benchmarkingaktiviteterne vedrørende e-forvaltning har ydet, bør fremhæves: drøftelserne om indikatorer og ranglisten har løbende bragt dette politikområde op i de politiske drøftelser i medlemsstaterne.

Bilag 2

Slutevaluering af Modinis

Uddrag af evalueringsrapporten [13]

MODINIS-PROGRAMMETS EFFEKTIVITET

Ved vurderingen af programmets effektivitet er der først og fremmest set på programforvaltningen, udnyttelsen af budgettet, forvaltningsudvalgets rolle og arbejdsprogrammernes overordnede sammenhæng med eEurope 2005-handlingsplanen.

Det fastslås, at forvaltningsudvalgets rolle har været begrænset til de funktioner, der er fastlagt i forvaltningsproceduren. Imidlertid har forholdet mellem forvaltningsudvalget og eEurope-Rådgivningsgruppen været præget af en uklar fordeling af ansvarsopgaverne og manglende koordinering. Der har navnlig været spændinger mellem forvaltningsudvalgets formelle retlige status på den ene side og rådgivningsgruppens medlemmers anciennitet på den anden side.

Forvaltningsudvalgets rolle er blevet tydeligere i forbindelse med i2010-initiativet. Den tydeligere adskillelse mellem Gruppen på Højt Niveau, der finansieres over Kommissionens administrationsbudget, og Modinis-aktiviteterne har rettet op på den tidligere forvirring om, hvordan de forskellige fora skulle supplere hinanden, og har lagt ansvaret for koordinering over på medlemsstaterne.

Den sene vedtagelse af arbejdsprogrammet har i høj grad påvirket udnyttelsen af budgetmidlerne til Modinis i 2004. Budgetudnyttelsen er dog blevet bedre i 2005 og 2006. Rammerne for Kommissionens vedtagelse af arbejdsprogrammer og budgetter tillader på nuværende tidspunkt ikke aktiviteter, der strækker sig over hele budgetåret, fordi der hele tiden opstår forsinkelser i den formelle vedtagelsesproces, således at hele første kvartal går med formelt at vedtage budget- og programudkastet. Denne situation hæmmer en effektiv udnyttelse af budgettet og sætter tidsplanen for og relevansen af arbejdsprogrammernes aktiviteter på spil.

Der er ikke blevet lagt særlig stor vægt på kommunikation og informationsformidling i arbejdsprogrammerne, og udnyttelsen af budgettet til disse aktiviteter har været lav.

Trods dette mener evalueringseksperterne, at arbejdsprogrammerne under Modinis har været sammenhængende og i overensstemmelse med målene for Modinis som et program for finansiel støtte, der skal lette gennemførelsen af eEurope 2005-handlingsplanen.

Modinis-programmets virkning, gennemslagskraft og relevans

Generelt kan det konkluderes, at virkningen af Modinis varierer fra den ene aktionslinje/arbejdspakke til den anden. Den tydeligste virkning ses inden for benchmarkingaktiviteterne, der blev taget alvorligt af medlemsstaterne og i visse tilfælde førte til væsentlige forbedringer. Benchmarking er også det område, hvor Modinis' bidrag er mest synligt, idet programmet ikke blot ydede finansiel støtte til benchmarkingaktiviteter, men også leverede et bidrag til udvikling og justering af indikatorerne for i2010.

Hvad angår de øvrige tre aktionslinjer, har de fleste af de aktiviteter, der er blevet finansieret under Modinis, været nyttige og har medført opfølgende aktiviteter, sådan som det er tilfældet med konferencerne og forberedelsen af Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed. Konferencerne har vist sig at være vigtige hjørnesten inden for eEurope-handlingsplanens hovedområder, og de har sat gang i yderligere politikudvikling og ydet bidrag til udvikling af konkrete køreplaner og handlingsplaner. Den eneste gennemførelsesmekanisme, der anses for at være af begrænset betydning, er de undersøgelser, der er finansieret af Modinis. Undersøgelserne er ikke blevet formidlet tilstrækkeligt og synes kun at have spillet en lille rolle i medlemsstaternes udveksling af oplysninger og kompetenceopbygning. Man kan sige, at Modinis-programmets virkning har bestået i at sikre, at aktiviteter, der var i overensstemmelse med eEurope-målene, modtog støtte og således blev gennemført.

Modinis har afgjort været relevant som et gennemførelsesredskab for eEurope, idet det har muliggjort fælleseuropæiske aktiviteter, der ikke kunne være blevet gennemført og finansieret af medlemsstaterne selv. Det har således ydet et vigtigt bidrag ved at give medlemsstaternes aktiviteter merværdi på europæisk plan.

Anbefalinger

Det anbefales, at forvaltningsudvalgets rolle i fremtidige programmer af lignende art begrænses til at omfatte vedtagelse af arbejdsprogrammerne og fordeling af budgettet. Det er nødvendigt, at Kommissionen sørger for, at kommunikationen med udvalget forbedres, og at dets rolle fastlægges klart.

Det er vigtigt, at Kommissionen sørger for, at arbejdsprogrammerne vedtages i tide, og at der er overensstemmelse mellem budgetåret og arbejdsprogrammet, så budgettet kan udnyttes ordentligt.

Benchmarkindikatorerne bør løbende omdefineres og justeres i takt med udviklingen og en eventuel tiltrædelse af nye medlemsstater til EU. Arbejdet med at fastlægge nye indikatorer bør videreføres. Det er vigtigt at sørge for sammenhæng og samarbejde mellem de forskellige arbejdsgrupper, der er ansvarlige for at fastlægge indikatorer, så man undgår overlapning og får opstillet de bedst mulige indikatorer for i2010.

Udvekslingen af god praksis bør styrkes under i2010, da nye medlemsstater og nye temaer kræver en fælles indsats for at lære af hinanden og skabe sammenhæng på tværs af EU.

Formidlingen af god praksis via konferencer og undersøgelser forekommer at være utilstrækkelig i dag. Derfor anbefales det, at der afsættes flere kræfter og midler til formidling af bedste praksis, for eksempel via databaser med søgeadgang.

[1] Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde i Barcelona, afsnit 40 (http://ue.eu.int/en/Info/eurocouncil/index.htm).

[2] http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/tomorrow/index_en.htm.

[3] KOM(2007) 836, http://ec.europa.eu/avpolicy/other_actions/content_online/index_en.htm.

[4] KOM(2007) 694, http://ec.europa.eu/information_society/activities/einclusion/index_en.htm.

[5] Rambøll Management og Technopolis.

[6] Se bilag 1.

[7] KOM(2006) 129.

[8] KOM(2007) 694.

[9] Se bilag 2.

[10] http://ec.europa.eu/information_society/eeurope/i2010/docs/studies/interactive_content_ec2006.pdf

[11] KOM(2007) 836 endelig.http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2007:0836:FIN:EN:PDF

[12] Den fuldstændige rapport findes på: http://ec.europa.eu/dgs/information_society/evaluation/data/pdf/studies/s2005_01/eEurope2005_final_report.pdf

[13] Den fuldstændige rapport findes på:http://ec.europa.eu/dgs/information_society/evaluation/data/pdf/studies/s2005_01/modinis_final_report.pdf