Midtvejsevaluering af forordning (EU) nr. 911/2014 om flerårig finansiering af Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds tiltag inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg

Indledning

I henhold til artikel 7 i forordning (EU) nr. 911/2014 skal Kommissionen aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af forordningen og foretage en midtvejsevaluering af Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds (EMSA's) foranstaltninger til imødegåelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg.

I rapporten og dens bilag fremlægges resultaterne af anvendelsen af Unionens bidrag samt en vurdering af agenturets evne til at varetage sine opgaver på virkningsfuld og omkostningseffektiv vis.

Disse resultater vil være nyttige for Kommissionen og EMSA's bestyrelse med henblik på drøftelse af relevant nyorientering vedrørende tildeling af ressourcer og aktiviteter inden for agenturets årlige og flerårige programmeringsarbejde.

Baggrund

Havmiljøet, kysterne og borgere er tidligere blevet ramt af store olieudslip. Tankskibe som Torrey Canyon (1967), Amoco Cadiz (1978), Erika (1999) og Prestige (2002) udløste miljøkatastrofer. Deepwater Horizon (2010) i Den Mexicanske Golf satte fokus på de store risici, der også er forbundet med olie- og gasinstallationer samt efterforskningsboring. Den øgede bevidsthed om socioøkonomiske og miljømæssige konsekvenser af olieudslip har over tid fremmet en betydelig udvikling i beredskabet og bekæmpelsesstrukturerne i medlemsstaterne og branchen.

I kølvandet på tankskibet Prestiges forlis, der satte fokus på den dengang eksisterende mangel på kapacitet i Europa til oprensning af olie fra havet, blev der truffet beslutning om at handle på EU-plan ved at skabe en supplerende kapacitet til at hjælpe kyststaterne i Europa med at reagere hurtigt og effektivt på et større olieudslip. Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed fik i 2004 til opgave at stille denne supplerende kapacitet til rådighed for medlemsstaterne. Den skulle ikke træde i stedet for national kapacitet (hverken på nationalt eller regionalt plan), men tilvejebringe den nødvendige ekstra kapacitet i tilfælde af en større hændelse.

Efter Deepwater Horizon-katastrofen, der vedrørte en offshore olieborerig, skulle det samme gælde, nemlig at EMSA kunne gribe ind i tilfælde af større hændelser, men ikke erstatte olie- og gasindustriens primære ansvar for at have sine egne reaktionsmidler.

Der har i de senere år ikke været nogen større katastrofe i EU's farvande, primært som resultat af det fremskridt, der er gjort med hensyn til forebyggelse og sikkerhed, hvilket er sket gennem den fælles indsats foretaget private aktører, nationale søfartsadministrationer, international regulering og EU-regler. Udviklingen og den effektive gennemførelse af EU's regelsæt om søfartssikkerhed, som muliggør en ensartet håndhævelse af strikte normer, ændrede fuldstændig situationen mht. potentielle olieudslip og havforurening i EU's farvande.

Flere episoder har imidlertid illustreret betydningen af at opretholde en bred og effektiv indsatskapacitet over for olieudslip, f.eks. Agia Zoni II's forlis i græsk farvand i september 2017. Det er også dokumenteret, at der fortsat er risici forbundet med olietransport og offshore olie- og gasaktiviteter, herunder den fortsatte stigning i omfanget af søtransporter og udvidelsen af efterforskningsboring og udvinding.

EMSA's aktiviteter vedrørende bekæmpelse på forurening

Ifølge dets oprettelsesforordning har Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed til opgave at:

·efter anmodning på en omkostningseffektiv måde støtte medlemsstaternes forureningsbekæmpelsesmekanismer med supplerende midler

·yde medlemsstaterne og Kommissionen teknisk og videnskabelig støtte og sagkundskab på området for havforurening fra skibe og olie- og gasanlæg.

Tjenester til bekæmpelse af olieforurening

Netværket af EMSA's standby-fartøjer til bekæmpelse af olieudslip er siden 2005 blevet opbygget og vedligeholdt gennem årlige anskaffelsesprocedurer. Denne tjeneste er baseret på langtidsindbefragtning af handelsskibe, som er tilpasset til lejlighedsvis at fungere som fartøjer til bekæmpelse af olieudslip. Når de ikke skal deltage i at bekæmpe et olieudslip, udfører de deres normale forretningsmæssige aktiviteter, men skal blive inden for en radius af 24 timer, hvilket giver dem mulighed for hurtigt at gribe ind i en nødsituation. Tjenesten supplerer de ressourcer og ordninger, der allerede er etableret på nationalt og regionalt plan.

Efter udvidelsen af dets mandat til at bekæmpe forurening fra olie- og gasanlæg i 2013 opgraderede agenturet bekæmpelseskapaciteten i sin skibsflåde. Dette skete primært ved at tilføje kapacitet til at sprøjte med dispergeringsmiddel til nogle ordninger i områder, hvor denne bekæmpelsesteknik er accepteret af kyststaterne, eller ved at forbedre fartøjernes kapacitet til at håndtere dampfyldte og eksplosive atmosfærer. EMSA har tilvejebragt lagre af dispergeringsmidler og søbårne systemer til anvendelse af dispergeringsmidler, der primært er bestemt til anvendelse i forbindelse med større forureningstilfælde hidrørende fra olie- og gasanlæg, men som også kan indsættes i tilfælde af forurening fra skibe.

En anden udvikling i agenturets bekæmpelseskapacitet er gennemførelsen af serviceprogrammet for udstyrsassistance. Dette program har til formål at gøre EMSA's værktøjskasse til forureningsbekæmpelse mere varieret gennem tilvejebringelse af specialiseret enkeltstående udstyr. I 2016 blev der etableret to lagre af sådant udstyr i Nordsøen og Østersøen.

Ved udgangen af 2016 bestod EMSA's bekæmpelseskapacitet mht. olieforurening af følgende ordninger: