A4-0168/95

Beslutning om Kommissionens henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politikker (KOM(95)0228 - C4-0210/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens rammer for de overordnede retningslinjer for den oekonomiske politik, jf. artikel 103, stk. 2, i traktaten om Den Europaeiske Union,

- der ligeledes henviser til artikel 102 A og 103, stk. 1, i traktaten om Den Europaeiske Union, ifoelge hvilke medlemsstaterne skal samordne deres oekonomiske politikker og foere dem med henblik paa at bidrage til virkeliggoerelsen af maalene i traktatens artikel 2,

- der henviser til Kommissionens henstilling (KOM(95)0228 - C4-0210/95),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og til udtalelse fra Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse (A4-0168/95),

1. mener, at hovedopgaven for medlemsstaternes og Faellesskabets oekonomiske politik er at omsaette det igangvaerende oekonomiske genopsving til betydelig stoerre jobskabelse og ikke-inflationaer baeredygtig vaekst;

2. understreger, at det nuvaerende og forventede arbejdsloeshedsniveau fortsat giver anledning til dyb foruroligelse (11,2% i 1994, 10,7% i 1995, 10,1% i 1996), og beklager derfor, at der i den del af retningslinjerne, der vedroerer beskaeftigelse - i modsaetning til de dele, der vedroerer inflation og underskud - ikke fastsaettes maal eller gives retningslinjer for politikken paa omraadet;

3. er bekymret over, at vaeksten i EU i perioden 1994-1996 ifoelge Kommissionens prognoser vil udgoere under halvdelen af den overkapacitet, der skabtes paa blot ét aar - 1993 - under lavkonjunkturerne for nylig, og over, at der i 1995-1996 kun vil blive skabt 3 mio nye job, som kun vil begraense arbejdsloesheden med 1,6 mio i forhold til de 5,8 mio job, som arbejdstagerne mistede i perioden 1992- 1994;

4. konkluderer, selv paa baggrund af Kommissionens vaekstprognoser, som er forholdsvis optimistiske i forhold til prognoserne fra OECD og IMF, at der er risiko for, at den forventede vaekst ikke vil vaere hoej nok til at fjerne den arbejdsloeshed, som de seneste lavkonjunkturer har vaeret skyld i, hvilket skaber fare for, at arbejdsloesheden i Faellesskabet vil stige som foelge af et utilstraekkeligt genopsving, og saaledes goer, at der ikke maa udvises efterladenhed med hensyn til vaekstresultater;

5. betragter den manglende omtale af risikoen for et utilstraekkeligt genopsving som et tegn paa manglende balance og kraever derfor en stramning af retningslinjerne, saaledes at medlemsstaterne anmodes om at forhindre fornyet inflation og om at sikre, at efterspoergslen stiger tilstraekkeligt til over en aarraekke at muliggoere en vaekst, der er hoejere end den nuvaerende tendens, hvilket pr. definition er noedvendigt for at komme ud af krisen;

6. mener, at de i retningslinjerne udstukne politikker er utilstraekkelige til at opnaa baeredygtig vaekst og til at loese problemet med massearbejdsloeshed, og er af den opfattelse, at det bidrag, der skal komme fra baade monetaer politik og strukturpolitik, skal defineres langt klarere;

7. er bekymret over, at arbejdsloese, der er ramt af strukturarbejdsloeshed, stadig forventes at ville udgoere saa meget som 9% af arbejdsstyrken i 1997;

8. henstiller derfor indtraengende, at der sker en drastisk forhoejelse af beskaeftigelsesindholdet i oekonomisk vaekst gennem gennemfoerelse af henstillingerne i hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse, navnlig gennem:

- fremme af beskaeftigelsesincitamenter ved at begraense skattebyrden/de ikke-loenomkostningsmaessige udgifter som led i generel makrooekonomisk stabilitet,

- en gradvis forskydning af skattebyrden bort fra skat paa arbejdskraft i retning af skat paa anvendelsen af knappe naturrigdomme og miljoeforurening,

- oejeblikkelige undersoegelser, i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, af nye arbejdstidsmoenstre med henblik paa at forbedre beskaeftigelsen uden at indskraenke virksomhedernes konkurrenceevne,

- bedre uddannelsessystemer med henblik paa at forbedre arbejdsmarkedsfleksibiliteten og mulighederne for den enkelte,

- anerkendelse af de smaa og mellemstore virksomheders betydning for skabelsen af nye arbejdspladser og for den oekonomiske udvikling og paa faellesskabsplan stoette til og udvikling af de smaa og mellemstore virksomheder,

- styrkelse af virksomhedernes konkurrenceevne i EU og fortsat oegede investeringer som middel til at fremme den oekonomiske vaekst og oege beskaeftigelsen gennem en vedvarende indsats til fordel for kvalitet og nyskabelse samt styrkelse af forskning og teknologisk udvikling;

9. kraever, i betragtning af, at op til halvdelen af de arbejdsloese, der er ramt af strukturarbejdsloeshed, er langtidsledige, en intensivering af uddannelsesprogrammer, der tager saerligt sigte paa ugunstigt stillede grupper, for at forbedre disses muligheder for beskaeftigelse, fremme social samhoerighed og mindske risikoen for social udstoedelse;

10. stoetter det forslag, som Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 103 har fremsat om fastlaeggelse af en procedure for overvaagning af beskaeftigelsesudviklingen og -politikker, men kraever interinstitutionelle droeftelser om, hvorledes forslaget kan styrkes og procedurerne goeres mere demokratiske;

11. konstaterer med tilfredshed, at der blandt samtlige konvergensomraader i Faellesskabet er sket stoerst fremskridt med hensyn til inflation (idet denne fra et maksimum paa 5,6% i 1991 faldt til 3,2% i 1994), men er bekymret over de usikre udsigter, isaer i medlemsstater med valutanedskrivning, og henstiller indtraengende, at der goeres yderligere fremskridt;

12. glaeder sig over den generelt faldende tendens med hensyn til statsunderskud i almindelighed, men beklager, at det af prognoser for en treaarig periode (1994-1996) med staerk oekonomisk vaekst fremgaar, at diskretionaer underskudsbegraensning kun vil tegne sig for halvdelen af det forventede fald paa 1,6% i Faellesskabets nettolaantagning maalt ved BNP; advarer i denne forbindelse mod »justeringsefterladenhed«, som kan svaekke forpligtelsen til at tackle tilgrundliggende strukturunderskud, eftersom konjunkturbetingede forbedringer har en positiv indvirkning paa staternes laantagning;

13. beklager udviklingen inden for bruttostatsgaeld generelt (i forhold til BNP), idet denne forventes at bevaege sig endnu laengere bort fra maalet paa 60% af BNP (66,2% i 1993) for at naa op paa 70,4% i 1996, hvilket tyder paa, at der i adskillige medlemsstater er behov for vaesentlig mere ambitioese finanspolitiske programmer;

14. glaeder sig over, at retningslinjerne laegger vaegt paa finanspolitisk konsolidering, men mener ikke, at de viser bevidsthed om den forholdsvis lukkede karakter af den europaeiske oekonomi og det heraf foelgende behov for, at de europaeiske myndigheder sikrer, at deres politikker ikke foerer til for stort et fald i den interne efterspoergsel;

15. mener derfor, at retningslinjernes krav om en hurtig og betydelig begraensning af underskuddene vil skabe betingelser for nedsaettelse af rentesatserne og dermed fremme investeringer og vedvarende oekonomisk vaekst;

16. understreger, at det, naar lande - med ligegyldig hvilken hast - er i faerd med at konsolidere deres finanspolitiske position, giver sig selv, at byrden med at sikre en tilstraekkeligt stigende efterspoergsel kommer til at paahvile de monetaere myndigheder; det boer kraftigt henstilles til de monetaere myndigheder, at de er sig deres ansvar bevidst;

17. der er bekymret over den negative indvirkning paa samtlige medlemsstater af svingende valutakurser og eventuelle valutakurspolitikker med egen gevinst for oeje og henleder opmaerksomheden paa, at konkurrencefordrejninger er forbundet med risici for det indre markeds rette funktion, og paa, at opnaaelsen af stabilitetsorienterede mellemfristede maalsaetninger er forbundet med stoerre byrder for stater med nedskrevne valutaer;

18. mener, at Kommissionen, for at tilpasningsprocessen skal lykkes, maa fastlaegge en mellemfristet strategi under hensyn til foelgende:

i) at opfyldelsen af konvergenskriterierne og opnaaelsen af en passende blanding af fiskal og monetaer politik, eftersom der er tale om spoergsmaal af faelles interesse, kraever, at der udvikles nye politiske instrumenter og institutionelle strukturer for at sikre en bedre samordning og mindske de skadelige virkninger;

ii) behovet for at overveje et faellesskabsinitiativ for saa vidt angaar de internationale monetaere systemer i betragtning af den ustabile situation, der er opstaaet som foelge af dollarens nedskrivning og som foelge af den rolle, denne valuta spiller i internationale betalinger og transaktioner;

iii) den mellemfristede reform af sociale sikringsordninger paa baggrund af befolkningsudviklingen og finanspolitiske krav;

iv) at den endelige gennemfoerelse af det indre marked boer prioriteres gennem en fuldstaendig gennemfoerelse af eksisterende direktiver i medlemsstaternes lovgivning, isaer paa omraaderne forsikring, selskabsret, intellektuel og industriel ejendomsret, offentlige indkoeb, ny teknologi og tjenesteydelser, finansielle tjenesteydelser og fri bevaegelighed, og endvidere at det indre marked maa gennemfoeres endeligt inden for energi, telekommunikation og transport;

v) styrkelsen af faglig uddannelse og en indsats for livslang uddannelse med henblik paa at fremme et naermere samarbejde mellem centre for forskning og teknologisk udvikling og erhvervslivet;

vi) at henstillingerne fra Det Europaeiske Raad i Essen vedroerende informationssamfundet, lovgivningsmaessig og administrativ forenkling og Faellesskabets konkurrencedygtighed maa omsaettes til faellesskabslovgivning;

vii) behovet for at gaa over til en ny udviklingsmodel via gennemfoerelse af henstillingerne i kapitel 10 i hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse med henblik paa en integration af miljoepolitikken og den oekonomiske politik for at naa frem til en oekologisk baeredygtig udvikling;

19. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes parlamenter.