Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Rådets direktiv om EF-foranstaltninger til bekæmpelse af mund- og klovesyge og om ændring af direktiv 92/46/EØF"

(KOM(2002) 736 endelig - 2002/0299 (CNS))

(2003/C 208/03)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 7. februar 2003 under henvisning til EF-traktatens artikel 37, stk. 3, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede Jean-Paul Bastian til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 1. april 2003.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 399. plenarforsamling af 14. og 15. maj 2003, mødet den 14. maj, følgende udtalelse med 100 stemmer for og 4 hverken for eller imod.

1. Resumé af Kommissionens forslag

1.1. EU er inden for de seneste år blevet ramt af voldsomme epizootier, der har haft traumatiserende følger for såvel landbrug som borgere i EU. Mindet om mund- og klovesygeepidemien, som i 2001 kraftigt reducerede husdyrbestanden i visse medlemsstater, står stadig frisk i hukommelsen. Kommissionen foreslår hermed, at der som led i forebyggelsen udstikkes nye EU-rammebestemmelser til bekæmpelse af mund- og klovesyge.

1.2. Kommissionens forslag, der har været under udarbejdelse siden 1998, og hvis relevans blev understreget med krisen i 2001, skal ses som et værn mod spredningen af en eventuel ny epidemi. Såvel Kommissionen som alle aktører inden for husdyropdræt ved, at der i kraft af sygdommens komplekse karakter ikke findes nogen simpel løsning på bekæmpelse af mund- og klovesyge. For at det foreslåede direktiv kan fungere som et solidt værn, er det derfor nødvendigt, at alle parter bakker op bag de foreslåede bestemmelser.

1.3. Kommissionen sår ikke tvivl om den aktuelle politik, som påbyder nedslagning af dyr, der er inficeret eller kontamineret med virussen, men lægger større vægt på, at der i tilfælde af en ny epidemi først foretages nødvaccination, inden bestanden udryddes.

1.4. Kommissionen ønsker at fremme en hurtig indsats og iværksætte øjeblikkelige og effektive kontrolforanstaltninger i tilfælde af et nyt udbrud af mund- og klovesyge.

1.5. Der foreslås en række foranstaltninger, der skal træffes for at stille en hurtig og detaljeret diagnose af virussen. Derudover vil et EU-referencelaboratorium få til opgave at koordinere indsatsen fra de forskellige nationale laboratorier.

1.6. Forebyggelsen af sygdommens spredning afhænger af en øget overvågning af flytninger af dyr og enhver anvendelse af produkter, der kan være kontamineret, samt en mere systematisk anvendelse af nødvaccination.

1.7. Anvendelsen af regionaliseringsprincippet, som betyder, at der indføres strenge kontrolforanstaltninger i særlige regioner i EU, uden at EU's almene interesser skades derved, udgør et centralt element i de foreslåede nye bestemmelser.

1.8. Det vil lette kontrollen med mund- og klovesyge, hvis der sikres hurtig adgang til antigenberedskabslagrene. Der vil endvidere blive ydet bistand til tilstødende tredjelande, hvor der forekommer eller er risiko for mund- og klovesyge, navnlig med hensyn til hurtig levering af antigen eller vacciner.

1.9. Forslaget til de nye EU-rammebestemmelser for bekæmpelse af mund- og klovesyge omfatter en række detaljerede nationale beredskabsplaner. Disse beredskabsplaner skal tages op til revision med regelmæssige mellemrum på baggrund af resultaterne af tidstro beredskabsøvelser i medlemsstaterne.

1.9.1. Beredskabsplanerne vil omfatte bestemmelser om anvendelse af nødvaccination og skal sikre, at der tages miljøbeskyttelseshensyn i tilfælde af udbrud. De skal danne grundlaget for et tæt samarbejde mellem veterinær- og miljømyndighederne.

1.9.2. Kommissionen vil have mulighed for at ændre og tilpasse visse tekniske aspekter af kontrolforanstaltningerne efter proceduren i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Der er efter EØSU's mening et akut behov for at indføre nye EU-rammebestemmelser for bekæmpelse af mund- og klovesyge. Udvalget havde i sin udtalelse om "Kommissionens forslag til Rådets beslutning om ændring af beslutning 666/91/EØF om oprettelse af EF-beredskabslagre af mund- og klovesygevacciner"(1) understreget, at det var særdeles vigtigt at beskytte den europæiske kvægbestands sundhedsstatus, og at der var et klart behov for et nyt retsgrundlag, som foreslået af Kommissionen, der gør det muligt at handle hurtigere og mere effektivt for at bekæmpe mund- og klovesyge.

2.2. EØSU har i sine udtalelser altid ønsket at sikre, at borgerne modtog klare og objektive oplysninger i tilfælde af krise. I relation til mund- og klovesyge, er det vigtigt at tænke på, at der er tale om en dyresygdom, der ikke udgør nogen risiko for menneskers sundhed. Oplysningerne må ikke være vildledende.

2.3. Det er i denne situation hensigtsmæssigt at fremme et bæredygtigt husdyropdræt under hensyntagen til EU-borgernes krav til dyrenes velfærd, udviklingen i landbrugsproduktion og -handel og behovet for et velfungerende indre marked. Bæredygtigt husdyropdræt forudsætter en dyresundhedspolitik, der medtager de seneste tilgængelige videnskabelige resultater og den nyeste teknologi.

2.4. Veterinærkontrollen og veterinærsystemerne i EU bør revideres og styrkes. Nødvendigheden heraf påvistes af den mund- og klovesygeepidemi, som rasede i 2001.

2.4.1. Virustypen Pan-Asian 0 spredte sig i 2001 i EU med en hastighed og i et omfang som aldrig før. Årsagerne til epidemien er endnu ikke fastlagt med sikkerhed, men alt tyder på, at den skyldes ulovligt indførte produkter, der er blevet anvendt som foderstoffer.

2.4.2. Virussen spredte sig - inden den blev identificeret, dvs. inden det var muligt at indføre kontrolforanstaltninger - først i Det Forenede Kongerige, dernæst i Frankrig, i Nederlandene, i Irland og til sidst i Nordirland. Selve epidemien og de trufne bekæmpelsesforanstaltninger har haft store konsekvenser for økonomien i de berørte regioner. Landbrugsbedrifterne, fødevareproduktionen - såvel i de tidlige som i de senere led af produktionskæden - turistindustrien og andre sektorer har lidt store tab.

2.4.3. EU har siden 1992 håndhævet forbuddet mod profylaktisk vaccination mod mund- og klovesyge, som blev anvendt i en række medlemsstater, og fremmet en ikke-vaccinationspolitik. EU tager hensyn til de af Det Internationale Kontor for Epizootier (OIE) fremsatte anbefalinger for handelen. Ifølge anbefalingerne skal der gå lang tid, før et land kan generhverve status som mund- og klovesygefri efter at have været tvunget til at gribe til nødvaccination (forebyggende vaccination) i forbindelse med et udbrud af mund- og klovesyge. Da epidemien opstod, havde man i anbefalingerne ikke taget højde for, hvor langt videnskaben var nået i udviklingen af prøvningsmetoder, der skulle afgøre, om der var tale om et vaccineret eller inficeret dyr. I maj 2002 blev OIE's internationale sundhedskodeks revideret. Et land, der havde foretaget nødvaccination kombineret med nedslagning af inficerede besætninger og serologisk overvågning efter vaccination ved hjælp af test til påvisning af antistoffer mod nonstrukturelle proteiner hos vaccinerede dyr, ville generhverve sin status som mund- og klovesygefri og infektionsfri seks måneder efter det sidste udbrud eller efter afsluttet vaccination, afhængigt af hvilken begivenhed der indtræffer senest.

2.4.4. EU har hidtil ført en bekæmpelsespolitik mod mund- og klovesyge, der bygger på princippet om nedslagning af inficerede besætninger og dyr af modtagelige arter, som kan have været i kontakt med dyr impliceret i et mund- og klovesygeudbrud, smittebærere eller dyr, der på anden måde måtte være inficeret. Nødvaccination er blevet anvendt som en sidste udvej.

2.5. Omfanget af skaderne i de mund- og klovesygeramte regioner har gjort det klart, at der ligeledes bør tages højde for bekæmpelsesforanstaltningernes sociale, miljømæssige og psykologiske konsekvenser samt for deres indvirkning på de berørte regioners samlede økonomi.

2.5.1. Der er et klart behov for at fremme metoder, der gør det muligt at afbøde de direkte og indirekte følger af nedslagningsprincippet for offentligheden, husdyropdræt og andre dele af erhvervslivet.

2.5.2. Der bør i den førte bekæmpelsespolitik undgås masseaflivninger af sunde dyr. Derudover bør man søge at undgå, at den nationale, europæiske og internationale samhandel mellem regioner, der ikke er berørt, hæmmes.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Forebyggelse af sygdommen

3.1.1. EØSU er enig med Kommissionen i, at der bør træffes forebyggende foranstaltninger for at mindske spredningen af mund- og klovesygevirus. Det bør undgås, at der overføres mund- og klovesygevirus til EU's område og til EU-husdyrbesætninger fra tilstødende lande eller via import af levende dyr eller animalske produkter. Den største fare for overførsel af mund- og klovesyge ligger i den illegale import af dyr og animalske produkter fra lande, hvor sygdommen er endemisk. EØSU støtter Kommissionens nylige forslag om at styrke reglerne for privat indførsel af kød- og mælkeprodukter i EU, som træder i kraft den 1. januar 2003.

3.1.2. Det er i den forbindelse vigtigt med tilpassede og effektive inspektions- og kontrolordninger ved grænserne. Der er brug for at udvikle informationssystemer, der kan oplyse om mund- og klovesygeudbrud i de øvrige dele af verden, og føre tilsyn med, at de regler, der allerede eksisterer på området, anvendes korrekt. EØSU går derfor ind for, at alle OIE-medlemsstater med det samme underretter om udbrud af mund- og klovesyge på deres område og om de foranstaltninger, som er truffet i den forbindelse.

3.1.3. Der er et klart behov for en mere effektiv overvågning af flytninger af dyr i EU og mellem landbrugsbedrifter. Overvågningen bør baseres på principperne om biosikkerhed, en risikovurdering og et forbedret system til identifikation af dyr, navnlig får, geder og svin.

3.1.4. For at kunne forebygge dyresygdomsepidemier er det en bydende nødvendighed, at der på den enkelte bedrift og under transporten med dyr holdes en god hygiejnestandard.

3.1.5. EØSU understreger, at det er nødvendigt at tilvejebringe formidling af information og specialiserede tekniske uddannelser, der skal uddybe kendskabet til dyresygdomsepidemier og øge beredskabet i tilfælde af udbrud. Landbrugere og dyrlæger bør deltage i sådanne arrangementer, som skal afholdes i samarbejde med de tilstødende medlemsstater. Kommissionens forslag i den henseende (bilag XVII) bør udbygges. Der bør endvidere opretholdes en veterinærekspertise af høj kvalitet i landdistrikterne for at sikre en effektiv dyresundhedspolitik. Kommissionens forslag, navnlig i forbindelse med den fælles landbrugspolitik og regionalpolitikken, bør ses i tilknytning hertil.

3.2. Foranstaltninger, der skal træffes ved udbrud af mund- og klovesyge

3.2.1. EØSU er enig med Kommissionen i, at der skal sikres en hurtig indsats baseret på iværksættelse af øjeblikkelige og effektive kontrolforanstaltninger i tilfælde af et nyt udbrud af mund- og klovesyge.

3.2.2. EØSU bifalder forslagene om at muliggøre en gradvis indførelse af foranstaltningerne afhængigt af epidemiens omfang. Udvalget stiller sig positivt over for en regionalisering af den enkelte medlemsstats område, så det kan opdeles i en eller flere spærrede zoner og en fri zone. Udvalget godkender, at der skelnes mellem midlertidige kontrolzoner, beskyttelseszoner og overvågningszoner. Afgrænsningen af zonerne foretages på baggrund af en grundig epidemiologisk vurdering af situationen.

3.2.3. Kommissionens foreslåede foranstaltninger, der skal træffes for at stille en hurtig og detaljeret analyse af virussen, hilses velkommen af EØSU. EØSU ser positivt på oprettelsen af et EU-referencelaboratorium, der skal koordinere de nationale laboratoriers indsats.

3.2.4. EØSU tilskynder til, at man i medlemsstaterne bevarer laboratorier og strukturer, der kan tilbyde videnskabelig ekspertise inden for diagnosticering af mund- og klovesyge i de enkelte medlemsstater.

3.2.5. EØSU noterer sig Kommissionens tiltag til i særlige tilfælde at åbne mulighed for inden for rammerne af EU's sygdomsbekæmpelsespolitik at kombinere nedslagning af inficerede og kontaminerede dyr i tilfælde, hvor det forekommer mest effektivt, og nødvaccination.

3.2.6. EØSU bifalder, at der i EU's politik til bekæmpelse af mund- og klovesyge i tiltagende grad lægges op til anvendelse af nødvaccination, herunder en mere fleksibel anvendelse på lokalt niveau. Det er vigtigt, at beslutningerne træffes i tæt samarbejde med samtlige parter i sektoren. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen til i samarbejde med OIE-medlemsstaterne at lempe og harmonisere reglerne om ventetiden for generhvervelse af den tidligere eksportstatus for vaccinerede dyr. OIE-retningslinjerne for ventetiden bør løbende rettes ind efter de seneste tilgængelige forskningsresultater.

3.2.7. EØSU understreger behovet for i bekæmpelsespolitikken at tage hensyn til EU-borgernes etiske holdning og krav til dyrenes velfærd.

3.2.8. EØSU er enig i, at der bør indføres åbne og effektive procedurer for at sikre umiddelbar adgang til antigenet. Forslaget om at oprette et EU-referencelaboratorium, der skal oplyse Kommissionen og medlemsstaterne om, hvilke vacciner og antigener der er brug for, er højst relevant. EØSU finder det yderst vigtigt, at lande, der grænser op til EU, gives hurtig og let adgang til EU's beredskabslagre af vacciner og antigener, når dyresundheden i EU er i fare.

3.2.9. EØSU er enig med Kommissionen i, at det, så snart der opstår et udbrud, må forhindres, at sygdommen breder sig, ved omhyggelig overvågning af flytninger af dyr og enhver anvendelse af produkter, der kan være kontamineret. EØSU mener, at sæd, æg og embryoner fra inficerede dyr af modtagelige arter bør underkastes restriktioner.

3.2.10. EØSU godkender Kommissionens forslag om i tilfælde af et udbrud at anvende bekæmpelsesforanstaltningerne ikke blot over for inficerede dyr af modtagelige arter, men også over for inficerede dyr af arter, som ikke er modtagelige for sygdommen, især fjerkræ, der kan være smittebærere.

3.2.11. EØSU støtter Kommissionens tiltag til at integrere rengøring og desinfektion i EU's politik til bekæmpelse af mund- og klovesyge.

3.2.12. EØSU opfordrer til, at man sikrer, at EU's borgere under sygdomsbekæmpelsen modtager klare og præcise oplysninger. EØSU godkender derfor, at Den Stående Komite for Fødevarekæden og Dyresundhed kan beslutte at give en medlemsstat, som er ramt af et mund- og klovesygeudbrud, sin gamle eksportstatus tidligere tilbage, end det nu er angivet (nemlig 6 måneder efter forebyggende nødvaccination), hvis det efter bekæmpelsen og omfattende forskning i beskyttelses- og overvågningsområdet (-områder) viser sig, at mund- og klovesygevirussen ikke er aktiv længere.

3.2.13. Kommissionen bør af hensyn til effektiviteten have beføjelser til at ændre og tilpasse visse tekniske aspekter af bekæmpelsesforanstaltningerne i overensstemmelse med proceduren i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed.

3.2.14. EØSU ser positivt på Kommissionens forslag om at anvende regionaliseringsprincippet på kontrolforanstaltningerne, såfremt anvendelsen af princippet gør det muligt at indføre strenge kontrolforanstaltninger i særlige regioner i EU, uden at EU's almene interesser skades derved. Det bør understreges, at regionaliseringsprincippet skal være bindende for alle EU's handelspartnere i henhold til veterinæraftalerne mellem EU og dets handelspartnere.

3.3. Beredskabsplaner

3.3.1. EØSU støtter Kommissionens forslag om gennemførelse af nationale beredskabsplaner med angivelse af, hvilke nationale foranstaltninger der skal iværksættes for at skabe større bevidsthed om mund- og klovesyge og forøget beredskab, og finder de fremsatte krav højst relevante. Der er brug for at indføre epidemioplysningssystemer og sikre hurtig kommunikation mellem de berørte organer i tilfælde af en krise.

3.3.2. EØSU understreger nødvendigheden af at træffe foranstaltninger til afholdelse af beredskabsøvelser for at bekæmpe epidemien. Sådanne øvelser bør afholdes mindst én gang om året med deltagelse af navnlig landbrugere og dyrlæger. EØSU bifalder, at medlemsstaterne tilskyndes til at tilrettelægge og gennemføre disse øvelser på tværs af grænserne.

3.3.3. EØSU mener, at der bør foretages en mere regelmæssig revision af medlemsstaternes beredskabsplaner i lyset af de tidstro beredskabsøvelser. Kommissionen bør føre kontrollen med tilstrækkeligheden af de nationale planer, deres effektive gennemførelse og veterinærtjenesternes mandskab og beredskab på stedet. Kommissionens koordination bør styrkes gennem oprettelsen af et europæisk koordineringsorgan.

3.3.4. Kommissionens indgriben i tilrettelæggelsen, overvågningen og gennemførelsen af beredskabsøvelserne ser EØSU som et positivt tiltag.

3.3.5. EØSU finder det nødvendigt, at det står medlemsstaterne frit for at træffe strengere foranstaltninger på det område, der er omfattet af direktivet, og hilser Kommissionens foreslåede bestemmelser herom velkommen. EØSU bifalder især, at medlemsstaterne kan træffe supplerende nationale foranstaltninger, som de finder nødvendige og rimelige for at holde mund- og klovesygevirus under kontrol, under hensyntagen til de særlige epidemiologiske, handelsmæssige og sociale forhold og den måde, der drives husdyrbrug på i det angrebne område.

3.3.6. Der bør vedtages nærmere bestemmelser vedrørende bortskaffelse af dyrekroppe. Der bør lægges op til, at der på lokalt plan udformes en række handlingsplaner, der tager hensyn til de lokale sociale, miljø- og folkesundhedsmæssige forhold.

3.4. Forskning og udvikling

3.4.1. Videnskabelig forskning og navnlig anvendt forskning udgør et centralt element i forebyggelsen af sygdommens spredning. Det er vigtigt, at man i EU's medlemsstater bevarer og opbygger et højt ekspertiseniveau inden for dyresygdomme. Det europæiske samfund bør forsikres om, at bekæmpelsespolitikken mod mund- og klovesyge kan ændres i takt med videnskabelige og teknologiske fremskridt inden for udviklingen af vacciner og prøvningsmetoder.

3.4.2. Forskning bør fremmes og sikres tilstrækkelig finansiering, navnlig i forbindelse med fremstilling af markørvacciner og udførelse af tests med forskellige former for serologi. EØSU beder Kommissionen i den henseende sende et stærkt signal for at vise sin vilje til at fremme forskning i EU og lade tredjelande få del i resultaterne.

3.4.3. Forskningsresultaterne bør udveksles, formidles og anvendes i marken. Dette opnås kun gennem effektive kommunikations-, formidlings- og uddannelsesnet.

4. Erstatning

4.1. Husdyropdræt spiller en afgørende rolle for landbruget i EU. Det er en sektor, der kræver omfattende investeringer, og som er forbundet med en lang række risici. Det vil på denne baggrund være nødvendigt at forbedre erstatningen for europæiske opdrætteres eventuelle tab ved at basere den på fælles kriterier for hele EU, navnlig hvor der foretages nedslagning af dyr. Bedrifter såvel som forarbejdningsindustrien og samtlige led i fødevareindustrien bør tildeles erstatning for de tab, som de måtte lide. For bedrifter gælder dette også indirekte tab ved tomgang (tom stald) i forbindelse med rengøring og desinfektion. Der bør særlig ydes erstatning for tab, der skyldes problemer med afsætning af produkter i zoner, hvor bevægeligheden af dyr og produkter er indskrænket. Der er et klart behov for at oprette en EU-fond med henblik på godtgørelse af udgifter forbundet med alvorlige kriser.

5. Konklusion

5.1. EØSU støtter Kommissionens foreslåede tiltag til bekæmpelse af mund- og klovesygevirussen og dens spredning. Kommissionen bør stræbe efter en optimal tilgang inden for de veterinære, økonomiske (for hele landdistriktøkonomien), miljømæssige og etiske rammevilkår.

5.2. Af hensyn til forebyggelsen af en eventuel ny krise anmoder EØSU Kommissionen om at lægge vægt på udviklingen af anvendt forskning inden for dyresundhed. Et højt ekspertiseniveau og et dynamisk netværk af europæiske eksperter udgør hjørnestenen i en effektiv forebyggelsespolitik. Ligeledes er det vigtigt at udbrede, anvende og formidle resultaterne af forskning i husdyropdræt.

5.3. Der bør ske en tilpasning af EU's politik til bekæmpelse af mund- og klovesyge i takt med de nye videnskabelige fremskridt, særlig hvis det dermed bliver muligt at undgå nedslagning og i stedet prioritere anvendelse af vaccination.

Bruxelles, den 14. maj 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT C 368 af 20.12.1999.