DA Den Europæiske Unions Tidende C 76/1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om frigørelse af højtbegavede børn og unges potentiale (initiativudtalelse)

2013/C 76/01

Ordfører: José Isaías RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»Frigørelse af højtbegavede børn og unges potentiale«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 20. december 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 486. plenarforsamling den 16.-17. januar 2013, mødet den 16. januar 2013, følgende udtalelse med 131 stemmer for, ingen stemmer imod og 13 hverken for eller imod:

1. Anbefalinger

1.1 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er klar over, at problematikken vedrørende højtbegavede børn og unge er relativt godt udforsket takket være den forskning, der er gennemført gennem flere årtier og den omfattende videnskabelige faglitteratur (1). Alligevel anbefaler EØSU i betragtning af dette emnes store betydning, at Kommissionen og medlemsstaterne støtter gennemførelsen af studier og yderligere undersøgelser og vedtager passende foranstaltninger, som kan skabe større opmærksomhed omkring menneskelig diversitet generelt, herunder programmer, som kan mobilisere potentialet hos højtbegavede børn og unge, således at det kan udnyttes på vidt forskellige områder. Målene med en sådan indsats skulle blandt andet være at fremme beskæftigelsen og beskæftigelsesudsigterne i Den Europæiske Union og – i en tid med økonomisk krise – styrke værdsættelsen af specialviden og undgå, at dygtige mennesker udvandrer til andre dele af verden.

1.2 Udvalget foreslår, at man fremmer højtbegavede børns og unges udvikling og potentiale på de forskellige trin i deres uddannelsesforløb. I den forbindelse må man undgå specialisering på et for tidligt stadium og tilskynde til, at der i skolen tages hensyn til diversiteten ved at udnytte de muligheder, der ligger i samvirkende læring og ikke-formel undervisning.

1.3 Udvalget anbefaler, at man fremmer uddannelse og livslang læring under hensyntagen til, at den enkeltes intellektuelle potentiale ikke er statisk, men udvikles forskelligt i de forskellige livsfaser.

1.4 Udvalget anbefaler, at man begynder at interessere sig mere for de forskellige tilgange til højtbegavede studerende, som findes i hver enkelt medlemsstat, især de fremgangsmåder, der gavner samfundet som helhed, fremmer samhørigheden, begrænser nederlagene i skolen og bidrager til at forbedre uddannelsen i tråd med målene for Europa 2020-strategien.

1.5 Udvalget minder om nødvendigheden af, at der på arbejdspladserne gøres noget for at spotte de ansatte, især unge, som har potentialet og interessen for at udvikle deres intellektuelle evner og bidrage til innovation, og give dem mulighed for at videreuddanne sig på det område, hvor deres ambitioner og interesse ligger.

1.6 Udvalget foreslår at forbedre den undervisningsstøtte, der ydes til højtbegavede børn og unge på følgende områder: — Lærernes grund- og videreuddannelse vedrørende højtbegavede elevers profil og karakteristika, sporing af dem og den nødvendige pædagogiske støtte til dem. — Pooling af fremgangsmåder, som gør det muligt på et tidligt tidspunkt at spore tilstedeværelsen af store intellektuelle evner hos eleverne generelt og især dem, der kommer fra dårligt stillede grupper og sociale miljøer. — Udformning og iværksættelse af foranstaltninger rettet mod højtbegavede elever. Disse foranstaltninger bør omfatte tiltag i selve skolen og uden for skolemiljøet. — Indbygning i læreruddannelsen af følgende elementer: de humanistiske værdier, multikulturalismens realitet, anvendelse i undervisningen af informations- og kommunikationsteknologier samt stimulering af kreativitet, innovation og initiativ.

1.7 Forbedringen af den pædagogiske støtte til højtbegavede børn og unge bør omfatte deres emotionelle udvikling, som er særlig vigtig i puberteten, og erhvervelsen af social kompetence. Målet bør være at lette deres integration og inklusion i samfundet, deres erhvervsmæssige integration og udviklingen af deres evne til teamarbejde.

1.8 Det er nødvendigt at udnytte de muligheder for udveksling og midlertidige ophold for skoleelever i andre lande, således at højtbegavede elever, især fra dårligt stillede grupper og sociale miljøer, får mulighed for at deltage.

1.9 Man bør udnytte muligheden for udveksling af information og god praksis for sporing og tilgodeseelse af højtbegavede elever og studerende mellem Den Europæiske Unions medlemsstater.

1.10 Iværksætterånden blandt højtbegavede børn og unge bør stimuleres ud fra et ansvarsbevidst og solidarisk perspektiv og til gavn for samfundet som helhed.

2. Generel baggrund

2.1 Europa 2020-programmet: en strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, der blev vedtaget af Kommissionen i 2010, omfatter som en af sine tre grundlæggende prioriteter: »Intelligent vækst – udvikling af en økonomi baseret på viden og innovation«. Set i dette perspektiv må uddannelsen af alle borgere ses som en nøglefaktor i fremtidssikringen af Den Europæiske Union, og dette indebærer blandt andre aspekter en bedre sporing af og pædagogisk støtte til højtbegavede personer.

2.2 I medlemsstaternes nuværende uddannelsespolitikker lægges der stor vægt på at tilgodese diversiteten blandt eleverne ved at give hver eneste elev den pædagogiske støtte, som han/hun behøver for at udvikle sit potentiale mest muligt. Som led i den indsats, der gøres for alle elever, som har brug for en specifik pædagogisk støtte, er det nødvendigt at øge de ressourcer, der i dag afsættes til højtbegavede elever.

2.3 En gennemgang af den aktuelle situation i landende i Den Europæiske Union viser, at der er store forskelle i den indsats, der gøres for at opdage elever med store intellektuelle evner og støtte dem i undervisningen. Ligeledes står det klart, at der er behov for at forbedre de fremgangsmåder og aktiviteter, der tages i brug i undervisningen af denne type elever, hvilket hænger sammen med, at lærernes uddannelse er utilstrækkelig på dette specifikke område.

3. Høj begavelse

3.1 Begreb

3.1.1 Internationale studier og undersøgelser viser, at der i alle samfundsgrupper findes personer, som er højtbegavede (2). Dette princip gælder for befolkningen i Den Europæiske Unions medlemsstater. Det er først for ret nyligt, at man ud fra en social, politisk og uddannelsesmæssig synsvinkel er begyndt at interessere sig for, hvorledes høj begavelse kan spores og udvikles, og dette emne vil utvivlsomt få større betydning i de kommende år. De nævnte undersøgelser bekræfter alle, at en bedre sporing af højtbegavede elever og støtte til dem i undervisningen kræver hele samfundets medvirken: politisk ansvarlige, lærere, videnskabsfolk og forskere, familierne og arbejdsmarkedets parter.

3.1.2 I faglitteraturen om høj begavelse anvendes forskellige begreber: fremmelighed (resultater, som ligger over, hvad der kan forventes på et bestemt alderstrin), talent (specifikke evner på meget konkrete områder: matematik, musik osv.) og endelig overbegavelse eller høj begavelse. Dette sidste begreb, overbegavelse eller høj begavelse, defineres i dag ud fra følgende karakteristika: — Intellektuelle evner over gennemsnittet, hvad angår såvel generelle som specifikke færdigheder. Skønt man traditionelt har brugt en intelligenskvotient på over 130 som reference (hvor 100 er gennemsnittet), er dette kriterium i de seneste år blevet udvidet og opblødt, således at der i vurderingen nu også medtages andre lige så vigtige indikatorer: — Stor fordybelse og engagement: ihærdighed, interesse, udholdenhed, selvtillid osv. — Stor kreativitet, fleksibilitet og originalitet i den måde, hvorpå en person undrer sig, spørger ind til, reagerer på og løser de problemer og vanskeligheder, vedkommende stilles over for. Skønt høj begavelse i skolemiljøet og den akademiske verden som regel går hånd i hånd med gode skoleresultater, ses det også ret hyppigt, at højtbegavede elever lider nederlag i skolen. Profilen høj begavelse bør ikke betragtes som en statisk situation, men som et potentiale, der nødvendigvis må opdages, anerkendes og støttes af samfundet for at kunne udfolde sig, da det ellers kan gå tabt.

3.1.3 I faglitteraturen er der også enighed om, at høj begavelse har mange dimensioner, dvs. at det er en bred og polyvalent egenskab, som ikke bør stoppe ved en evaluering af intelligenskvotienten, men også inddrage aspekter såsom originalitet og kreativ tænkning, og som ofte er betinget og påvirket af familiemæssige og sociokulturelle faktorer. Undertiden kan profilen høj begavelse være ledsaget af et handicap, som det undertiden ses hos personer med autisme eller en eller anden form for motorisk handicap.

3.1.4 Elever og personer med høj begavelse findes i alle sociale grupper og samfundslag, og der er ingen forskel hverken mht. køn eller social status, omend der i praksis kan påvises visse karakteristika ved sporingen af høj begavelse, som bør tages med i betragtning for at rette op på skævheder: — Højtbegavede elever spores hyppigere i mellemliggende og højere sociale lag, fordi familierne råder over større information om emnet, og deres børn vokser op i et meget stimulerende skole- og uddannelsesmiljø. Undertiden kan uddannelsesinstitutionernes lave forventninger til deres egne elevers evner også influere negativt på sporingen af højtbegavede elever i socialt dårligt stillede miljøer. — Skønt der er en generel tendens til, at højtbegavede elever og personer er diskrete og forbliver anonyme, sker det rent statistisk oftere, at der spores høj begavelse blandt mænd end blandt kvinder, hvilket skyldes kulturelle faktorer og tendenser i kvinders personlighedsudvikling, som gør, at højtbegavede skolepiger og kvinder er mere tilbøjelige til ikke at give sig til kende (3).

3.1.5 Ligesom for de øvrige skoleelevers vedkommende må man huske på, at de højtbegavede elever og unge udgør en meget heterogen gruppe.

3.1.6 Man kan støde på elever med alle de træk, der karakteriserer høj begavelse, men som klarer sig dårligt i skolen og henregnes til gruppen af elever, der lider nederlag i skolen på grund af en mangelfuld eller ikke-eksisterende specifik støtte i undervisningen eller tilpasningsvanskeligheder. Det forekommer også hyppigt, at højtbegavede elever har problemer med marginalisering og holdes uden for gruppefællesskabet af de andre elever, hvilket også øger faren for nederlag i skolen. En passende indsats for at spore højtbegavede elever og støtte dem i undervisningen er en faktor, som kan og bør medvirke til at mindske skolefrafaldet og øge den andel af befolkningen, som tager en højere uddannelse, hvilket er et af de grundlæggende uddannelsesmæssige mål i Europa 2020-programmet: En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.

3.2 Sporing af højtbegavede elever og støtte til dem i undervisningen

3.2.1 En bedre støtte til store talenter omfatter flere forskellige elementer: tidlig sporing, en bred psykologisk/pædagogisk evaluering for at bekræfte eller afkræfte tilstedeværelsen af høj begavelse og endelig den egentlige pædagogiske støtte i såvel den formelle som ikke-formelle undervisning.

3.2.2 Man går normalt ud fra, at et betragteligt antal højtbegavede personer forbliver ubemærkede. Arbejdet med at spore dem kan begynde, når børnene har afsluttet børnehaven eller begynder i skolen. Ligesom det gælder for enhver anden elev med behov for særlig støtte i undervisningen, kan tidlig sporing af høj begavelse gøre det nemmere at give eleven passende rammer og støtte i undervisningen og forebygge potentielle nederlag og skolefrafald senere hen. Dette faktum gør det særligt vigtigt at foretage tidlig sporing og pædagogisk-psykologisk evaluering af de elever, som kan være højtbegavede, skønt høj begavelse også kan opdages på senere trin i uddannelsesforløbet eller senere hen i livet.

3.2.3 Den første sporing af en elev med høj begavelse finder som regel sted, når forældrene og/eller lærerne bemærker, at barnet skiller sig ud fra sine jævnaldrende, eller i visse situationer viser tegn på at være utilpasset. En sådan indledende sporing, som derefter skal bekræftes eller afkræftes af specialister, kan være baseret på følgende indikatorer: — Brug af sproget: stort ordforråd, præcis anvendelse af begreber, kompliceret sætningsstruktur. — Let forståelse af komplekse og abstrakte ideer. Kan også gøre rede for eller udforme ideer på et niveau, som er uventet højt for barnets alder. — Kvaliteten af de spørgsmål, barnet stiller. De kan være usædvanlige, originale, komplicerede eller meget modne og ledende. — Evne til at skitsere mange forskellige systematiske problemløsningsstrategier. — Evne til at lære hurtigt og nemt, hvis interessen er der. — Udvisning af overordentlig stor kreativitet i udformningen af ideer, genstande og løsninger på bestemte problemer.

3.2.4 I de yngre aldersklasser (indtil 4-5 års alderen) må man være særligt varsom med at udpege en elev som værende højtbegavet, eftersom fænomenet fremmelighed eller et meget stimulerende familiemiljø, som støtter barnets skolearbejde, kan give anledning til en for tidlig diagnose, som kan vise sig ikke at være stabil eller korrekt. I så fald må resultaterne revideres på et tidspunkt, hvor den høje begavelse konkretiseres, eller det må fastslås, om eleven tværtimod er ved at nærme sig de normale parametre.

3.2.5 I socialt dårligt stillede miljøer sker det ofte, at høj begavelse sløres af socioøkonomiske vanskeligheder og afsavn eller endog af skolernes lave forventninger og ikke manifesterer sig så nemt. Det er vigtigt at holde sig dette for øje og være særligt opmærksom på børns og unges udvikling i ugunstigt stillede miljøer for at kunne tilbyde dem den pædagogiske støtte, de har brug for, herunder sporing af elever, som kan være højtbegavede.

3.2.6 Nogle af de fordomme eller forventninger, som bør undgås i forbindelse med højtbegavede elever og unge, er følgende: — At gå ud fra, at højtbegavede børn vil klare sig bedre end andre på alle områder af deres udvikling, at de vil være følelsesmæssigt modne tidligere, have stor selvkontrol, være uafhængige, ansvarlige og søge at behage deres lærer. — At tro, at de vil excellere i alle skolefag. Lærerne forventer som regel, at dygtige elever brillerer på alle områder. — At forvente, at højtbegavede børn altid vil stræbe efter at opnå de bedste resultater og arbejder ihærdigt og interesseret med en hvilken som helst opgave, de får stillet.

3.2.7 Når forældre og lærere får en anelse om, at et barn eller en teenager kan være højtbegavet, må der foretages en indledende undersøgelse med anvendelse af specifikke evalueringsteknikker, og den bør gennemføres af specialister i psykologisk-pædagogisk evaluering i samarbejde med skolens lærere. Denne evaluering bør være så varieret og komplet som muligt og omfatte forskellige områder (skole, socialt miljø, familie) samt forskelligartede redskaber til informationsindsamling, som kan anvendes på en hvilken som helst elev, uanset dennes familiemæssige eller sociale baggrund. På grundlag af en sådan bred og varieret evaluering kan der udarbejdes en endelig psykologisk-pædagogisk rapport, som bekræfter eller afkræfter høj begavelse.

3.3 Undervisningsstøtte til højtbegavede elever

3.3.1 Når det er blevet bekræftet, at der er tale om høj begavelse, er de faktorer og forhold, som kan bidrage til at give disse børn og unge en passende pædagogisk støtte, følgende: — Et stimulerende miljø, som udvikler deres potentiale. — Autonomi og selvbeherskelse. — Følelse af at være med i gruppen af venner og klassekammerater. — Accept og tillid fra omgivelsernes side. — En undervisning, som er tilpasset deres behov og individuelle indlæringsrytme. — Et fleksibelt skoleskema, som giver mulighed for fordybelse i indholdet. — Adgang til ekstra undervisningstilbud som et supplement til de normale skemalagte fag. — Fleksibilitet i undervisningen af dem, når det gælder f.eks. timeplaner, aktiviteter, læremidler, materiale eller gruppesammensætning. — Elevens deltagelse i planlægningen af sin egen læreproces.

3.3.2 I de forskellige pædagogiske modeller og uddannelsessystemer er der forskellige mulige indfaldsvinkler til, hvorledes højtbegavede elevers behov skal tilgodeses. Foranstaltningerne på dette område går i to forskellige retninger: a) Differentieret undervisning: oprettelse af homogene grupper af elever på samme skole alt efter deres evner og indlæringsniveau. b) Inklusiv undervisning: elevgrupperne er heterogene og skolen giver pædagogisk støtte, som er tilpasset de forskellige elever inden for samme gruppe.

3.3.3 I dag er inklusiv undervisning fremherskende i de forskellige uddannelsessystemer i Den Europæiske Union. Dette indebærer, at skolen tilstræber at give alle elever i de små klasser en fælles undervisning i et skolemiljø, som tager hensyn til diversiteten, idet man undgår at dele eleverne op i homogene grupper på et for tidligt tidspunkt. Denne tilgang forhindrer ikke, at der i nogle medlemsstater i Den Europæiske Union på et senere tidspunkt på de ikke-obligatoriske undervisningstrin eller, når eleverne er ved at afslutte gymnasiet og nærmer sig deres universitetsstudium, gøres forsøg med udvikling af konkrete talenter eller forsøg med mere homogene grupper af højtbegavede elever og/eller elever med fremragende akademiske præstationer. Analysen af den nuværende situation giver et fingerpeg om den sandsynlige tendens i fremtiden: opretholdelse af inklusiv undervisning på de første undervisningstrin og åbenhed over for konkrete forsøg med etablering af homogene grupper på højere undervisningstrin eller efter afslutningen af den obligatoriske skolegang.

3.3.4 De konkrete foranstaltninger, der kan træffes i undervisningen af højtbegavede elever på selve uddannelsesstedet, kan være følgende. Nogle af dem er almindelige og kan anvendes på alle elever generelt: — Almindelige foranstaltninger. — Præsentation af indhold med forskellig sværhedsgrad, fleksible grupperinger, varieret udbud af aktiviteter og udvidelse af de almindelige læseplaner. — Mere interessant undervisning med fokus på elevens motivation og interesse for bestemte emner og tilrettelagt af eleven selv — Foranstaltninger, der er knapt så almindelige. Indebærer tilpasning af læseplanen for den konkrete elev ved at udvide og/eller berige den: individuelle tilpasninger af læseplanerne. — Exceptionelle foranstaltninger. Indebærer fleksibilisering af de forskellige etaper og undervisningsforløb med en begrænsning af deres varighed: en elev kan sættes sammen med ældre elever på et højere klassetrin. Dette sker i meget få tilfælde: for omkring 3 % af eleverne med profilen høj begavelse.

3.3.5 Uden for skolen kan de højtbegavede elever deltage i programlagte, men mere uformelle aktiviteter end skolearbejdet og som giver mulighed for kontakt med højtbegavede elever fra andre skoler. Sådanne aktiviteter uden for skoletiden er ret udbredte og meget varierede. De kunne støttes af medlemsstaterne, de offentlige myndigheder og Den Europæiske Union.

3.3.6 Disse to former for pædagogisk støtte, formel og ikke-formel undervisning, udelukker ikke hinanden. Forbedringen af støtten til højtbegavede elever bør omfatte begge aspekter: støtte i selve skolen og i løbet af skoledagen svarende til den, som alle elever med særlige behov kræver, samt supplerende tilbud uden for den almindelige skoleundervisning, enten i eller uden for skolen.

3.3.7 I dag er den store udestående opgave at opnå en væsentlig forbedring af den støtte i undervisningen, som de højtbegavede elever modtager på deres egen skole, hvilket kræver forbedring af lærernes grund- og videreuddannelse for så vidt angår sporing af højtbegavede elever og pædagogisk støtte til dem inden for de generelle rammer for tilgodeseelse af elevernes forskelligartethed.

3.3.8 At frigøre potentialet hos alle unge i Den Europæiske Union, og især de højtbegavede unge, er ikke et spørgsmål, som kun angår uddannelsessektoren. Det er også vigtigt at føre en økonomisk og social politik, som gør det muligt at give disse personer beskæftigelse og muligheder for at udnytte deres evner allerede i en tidlig alder. På dette område har Europa en vigtig mission: at forebygge og forhindre, at de største begavelser rejser til andre steder i verden, hvor de kan udfolde deres potentiale.

4. Opfølgning af højtbegavede elever på europæisk plan

4.1 Samlet billede

4.1.1 I de seneste år har forskellige studier søgt at beskrive situationen for højtbegavede personer i hele Den Europæiske Union (4). Af deres indhold fremgår følgende: — Generelt viser undersøgelserne, at der et behov for at ændre uddannelsesinstitutionernes praksis for bedre at tilgodese diversiteten blandt eleverne, herunder de højtbegavede elever. — Undervisningslovgivningen i de forskellige lande tager hensyn til eksistensen af højtbegavede elever, om end der er store forskelle i holdningen til spørgsmålet om, hvorvidt disse elever kræver specifikke pædagogiske støtteforanstaltninger. — Den profil, der fokuseres på i diagnosticeringen af høj begavelse, er så småt ved at blive bredere og baseres ikke længere udelukkende på intelligenstests. I dag anvendes der normalt også specifikke tests for at vurdere kreativitet og originalitet samt rapporter om skoleresultater og den sociale og familiemæssige baggrund fra lærere og familier. — Støtten til højtbegavede elever består som regel mest af aktiviteter uden for skolen inden for rammerne af den ikke-formelle undervisning og i mindre grad af skemalagte aktiviteter eller aktiviteter på selve skolen i skoletiden. Der afholdes ofte konkurrencer og stævner for konkrete talenter (videnskabelige, teknologiske, sportslige, musikalske osv.) snarere end generelle foranstaltninger for højtbegavede elever. — Der er plads til store forbedringer af lærernes uddannelse, såvel grund- som efteruddannelsen, når det gælder sporing af elever med høj begavelse og støtte til dem.

4.2 Lovgivning og målrettet undervisning

4.2.1 I alle lande i Den Europæiske Union findes private sammenslutninger af pædagoger og familier, som organiserer fritidsaktiviteter uden for skolen for at styrke de højtbegavede elevers evner mest muligt. I nogle EU-lande foregår der også aktiviteter, som gennemføres af – eller i samarbejde med – de respektive undervisningsmyndigheder.

4.2.2 Undervisningstilbuddet til højtbegavede elever i EU-landene omfatter følgende: — Så godt som alle lande i Den Europæiske Union har i deres lovgivning indbygget en eller anden form for undervisningsforanstaltning rettet specifikt mod disse elever. Nogle lande har generelle undervisningsforanstaltninger for alle elever, men uden at skille de højtbegavede eller talentfulde elever ud fra resten: de tilstræber fremragende resultater hos alle elever. — De fleste lande opretter heterogene grupper af elever med forskelligt potentiale og tilstræber at støtte eleverne inden for hver gruppe. Nogle lande opretter homogene grupper af elever ud fra deres evner og skoleresultater, skønt nogle af disse lande kun benytter denne mulighed for elever med et sportsligt eller kunstnerisk talent. — Muligheden for fleksibilisering eller accelerering af undervisningen - dvs. muligheden for, at en elev kan følge undervisningen på et højere niveau end sine jævnaldrende - findes i de fleste lande, men der er ikke noget fælles kriterium herfor. Nogle medlemslande giver højtbegavede elever på gymnasieniveau mulighed for at deltage i projekter og individualiserede kurser på universiteterne.

4.3 Uddannelse af lærerne

4.3.1 Trods de økonomisk vanskelige tider, som også påvirker uddannelsessystemet, og de vanskeligheder, som lærerne konfronteres med i deres daglige arbejde, er det nødvendigt at forbedre specialuddannelsen af lærerne på dette felt, både i deres grunduddannelse og efteruddannelse.

4.3.2 De fleste lande i Den Europæiske Union har i deres officielle læseplaner for fremtidige lærere indbygget en eller anden form for specifik uddannelse i at tage vare på højtbegavede elever - enten som et konkret fag eller som led i den generelle undervisning i håndtering af diversiteten blandt eleverne.

4.3.3 Kun i halvdelen af landene tilbydes lærerne efteruddannelse i offentligt regi som led i deres efteruddannelsesplaner. Ved siden af denne officielle efteruddannelse findes der også private virksomheder, som udbyder efteruddannelse.

4.3.4 Kort sagt kan det af denne gennemgang af situationen i Den Europæiske Union sluttes, at der stadig er et stort behov for forbedringer på følgende områder: — Lærernes grund- og efteruddannelse for at forbedre deres opfattelse af højtbegavede elever og øge deres viden om denne elevprofil, metoderne til sporing af dem og den specifikke pædagogiske støtte til dem. — Indbygning i læreruddannelsen af følgende elementer: de humanistiske værdier, multikulturalismens realitet, anvendelse i undervisningen af informations- og kommunikationsteknologier samt stimulering af kreativitet, innovation og initiativ. — Udveksling af psykologisk-pædagogiske evalueringsmetoder samt kendskab til sociale og familiemæssige faktorer, som har betydning for sporingen af højtbegavede elever. Denne sporing bør foretages i en tidlig alder, men der bør også være mulighed for at gennemføre den senere i uddannelsesforløbet og endog på arbejdspladserne for de personer, som allerede er kommet ud på arbejdsmarkedet. — Udformning og iværksættelse af undervisningsforanstaltninger - såvel i som uden for skolen i forbindelse med den ikke-formelle undervisning - for elever med store intellektuelle evner eller med andre exceptionelle egenskaber: programmer for berigelse af undervisningen. — Udformning og iværksættelse af mekanismer og fremgangsmåder til fremme af livslang uddannelse for personer med store intellektuelle evner, og i særdeleshed ved deres optagelse på universitet og under deres universitetsstudium.

Bruxelles, den 16. januar 2013 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Der kan blandt andet henvises til følgende studier, som behandler emnet høj begavelse og den pædagogiske tilgang til fænomenet: Martinez Torres, Mercé og Guirado, Angel (eds.): »Altas capacidades intelectuales. Pautas de actuación, orientación, intervención y evaluación en el período escolar« (Høj begavelse. Retningslinjer for handling, vejledning, indsats og evaluering), Barcelona, Editorial Graó, 2012.

Torrego, Juan Carlos (ed.): »Alumnos con altas capacidades y aprendizaje cooperativo. Un modelo de respuesta educativa« (»Højtbegavede elever og samvirkende læring. En model for pædagogisk tilgang«), Madrid, Fundación SM, 2012.

Pfeiffer, Stephen: »Current perspectives on the identification and assessment of gifted students«, i Journal of Psychoeducational assessment, 2011. Wallace, B. og Erikson, G.: »Diversity in Gifted Education: International perspectives on global issues«, New York, Routledge, 2006.

Sternberg, R.J. og Davidson, J.E.: »Conceptions of giftedness«, Cambridge University Press, 2005.

Sternberg, R J. (ed.): »Definitions and conceptions of giftedness«, Thousand Oaks, Corwin Press, 2004.

(2) Med afsæt i den bedst undersøgte samfundsgruppe, nemlig skoleeleverne, varierer skønnene over, hvor stor en del af befolkningen de højtbegavede udgør, fra 2 % til 15 % alt efter, hvilke indikatorer der lægges til grund for dette skøn. Det mest traditionelle kriterium, nemlig evalueringen af intelligenskvotienten, har normalt været baseret på en intelligenskvotient lig med eller over 130, hvilket indbefatter omkring 2 % af befolkningen. I dag ved man, at dette kriterium er meget restriktivt, og at målingen af intelligens kun er én af de faktorer, der skal tages med i betragtning, når det skal afgøres, om en person er højt begavet. Derfor er begrebet »høj begavelse« blevet udvidet, så der nu også inddrages andre faktorer såsom kreativitet, originalitet og evne til at se sammenhænge, udlede og ekstrapolere. Set i dette mere tidssvarende perspektiv anslås det, at andelen af højtbegavede personer kan udgøre 10 % og helt op til 15 % af den samlede befolkning. De mest anerkendte skøn ligger dog på mellem 5 % og 10 % af befolkningen. For en generel information om emnet henvises til de allerede klassiske studier af emnet, som Joseph Renzulli har foretaget, eller til de nyere studier af Borland, J.H.: »Myth 2. The gifted constitute 3 % to 5 % of the population«, i »Gifted child quarterly«, 53, 2009, Miraca, G.: »Exceptionally gifted children«, New York, Routledge, 2004, og Robson, D.: »High IQ kids: collected insights, information and personal stories from the experts«, Free spirit publishing, 2007.

(3) For eksempel fremgår det af et program for støtte til højtbegavede elever i Madrid-regionen (Spanien) (Programa de Enriquecimiento Educativo para Alumnos con Altas Capacidades), at der fra 1999 til 2012 næsten uden nogen variation har været 70 % drenge og 30 % piger, som har deltaget i programmet. Om dette emne henvises til Pérez, L. Domínguez P. y Alfaro, E. (eds.) »Actas del Seminario: situación actual de la mujer superdotada en la sociedad« (referat af seminaret: højtbegavede kvinders nuværende stilling i samfundet), Madrid, Consejería de Educación (det regionale undervisningsministerium), 2002.

(4) For en mere detaljeret redegørelse for, hvorledes højtbegavede elever i dag støttes pædagogisk i Den Europæiske Unions medlemsstater, kan henvises til følgende undersøgelser:

»La atención a los alumnos con altas capacidades en la Unión Europea« (»Fokus på særligt dygtige elever i Den Europæiske Union« i »De todo un poco« (Lidt om alt), nr. 11, årlig publikation under programmet for støtte til højtbegavede elever i Madrid-regionen, s. 21-29, Madrid, 2009.

»Gifted learners. A survey of educational policy and provision« (Særligt begavede elever. Undersøgelse af uddannelsespolitikken og lovgivningen på området). Det Europæiske Agentur for Udvikling af Undervisning af Personer med Særlige Behov, 2009.

Eurydice (2006), »Specific Educations Measures to promote all Forms of Giftedness at School in Europe«. (Pædagogiske midler til fremme af alle former for talent i Europa, arbejdspapir). Bruxelles, Eurydice.