BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

1.1 Generel baggrund

Unionens økonomi mister for tiden betragtelige mængder potentielle sekundære råmaterialer, som forekommer i affaldsstrømme. I 2011 blev der rundt regnet produceret 2,5 mia. tons affald i EU. Som eksempel kan nævnes, at kun en begrænset del (40 %) af det kommunale affald i Unionen blev genanvendt, resten gik til deponering (37 %) eller til forbrænding (23 %), hvoraf 500 mio. tons på anden måde kunne være blevet genanvendt eller genbrugt. Unionen går derved glip af store muligheder for at forbedre ressourceeffektiviteten og skabe en mere cirkulær økonomi, som fører til økonomisk vækst og beskæftigelse, hvilket til gengæld fører til en reduktion af drivhusgasudledningen og mindskelse af afhængigheden af importerede råvarer.

Der findes også store forskelle i, hvordan Unionens lovgivning gennemføres i medlemsstaterne. I 2011 deponerede seks medlemsstater under 3 % af kommunalt affald, mens 18 medlemsstater mistede ressourcer ved at deponere mere end 50 % af affaldet, og nogle deponerede mere end 90 %. Der er således store forskelle med hensyn til, hvordan affaldet håndteres, og det haster med at træffe foranstaltninger for at få afhjulpet denne situation.

1.2 Begrundelse og formål

Den seneste udvikling tyder på, at det er muligt at gøre yderligere fremskridt på ressourceeffektivitetsområdet, og at det kan føre til betydelige økonomiske og samfundsmæssige fordele. At omdanne affald til en ressource er en vigtig faktor, når det gælder om at øge ressourceeffektiviteten og lukke kredsløbet i en cirkulær økonomi.

EU-lovgivningen og navnlig fastsættelsen af juridisk bindende mål er blevet en central drivkraft med hensyn til at forbedre affaldshåndteringspraksis, fremme innovation inden for genanvendelse, begrænse anvendelsen af deponering og skabe incitamenter til at ændre forbrugernes adfærd. En videreudvikling af affaldspolitikken kan medføre betydelige fordele i form af bæredygtig vækst og jobskabelse for relativt lave omkostninger, samtidig med at det bidrager til et bedre miljø.

Dette forslag har til formål at imødekomme den juridiske forpligtelse til at revurdere målene for affaldshåndteringen i følgende tre direktiver: Direktiv 2008/98/EF om affald[1], direktiv 1999/31/EF om deponering af affald[2] og direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald[3]. Dermed imødegår forslaget den situation, som beskrives ovenfor, på linje med målene i køreplanen for ressourceeffektivitet[4] og det syvende miljøhandlingsprogram[5], herunder fuld gennemførelse af affaldshierarkiet[6] i samtlige medlemsstater, mindre mængde produceret affald i absolutte tal og pr. indbygger og udvikling af en omfattende strategi til mindskelse af unødigt fødevarespild, sikre genanvendelse af høj kvalitet og anvendelse af affald, der er gjort genanvendeligt, som en vigtig pålidelig kilde til råmateriale for Unionen, begrænse energiudnyttelse til ikke-genanvendelige materialer og begrænse deponering til affald, som ikke kan nyttiggøres. Forslaget bidrager også til gennemførelsen af Unionens råstofinitiativ[7].

Herudover omfatter forslaget forenklingselementer i indberetningskravene i direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald, 2000/53/EF om udrangerede køretøjer[8] og 2006/66/EC om batterier og akkumulatorer og udtjente batterier og akkumulatorer[9].

2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

2.1 Undersøgelser

Tre vigtige undersøgelser, som er foretaget i løbet af de sidste to år, understøttede konsekvensanalysen og forslaget til retsakt[10] ved at vurdere de teknologiske, socio-økonomiske og cost-benefit-relaterede aspekter ved gennemførelsen og videreudviklingen af EU's affaldslovgivning.

2.2 Intern høring

En styringsgruppe for konsekvensanalysen blev nedsat den 16. april 2012. Følgende generaldirektorater blev indbudt til at deltage i fem møder i styringsgruppen: SG, ECFIN, ENTR, CLIMA, JRC og ESTAT. Styringsgruppen fulgte gennemførelsen af konsekvensanalysen.

2.3 Ekstern høring

En vejledende liste over spørgsmål, der skulle behandles, var udarbejdet af Kommissionen og de første interview med centrale aktører, blev foretaget i februar 2013. En offentlig onlinehøring blev indledt i juni 2013 og, i overensstemmelse med minimumsstandarderne for høringer, afsluttet i september.

Der indkom 670 svar, hvilket afspejler den store bekymring, som offentlighedens har med hensyn til affaldshåndteringssituationen i EU, og de høje forventninger til EU's indsats på dette område.

2.4 Konsekvensanalyse

Sammen med dette forslag offentliggøres en konsekvensanalyserapport og et resumé. Konsekvensanalysen evaluerer de vigtigste miljømæssige, sociale og økonomiske virkninger af forskellige løsningsmodeller for at forbedre affaldshåndteringsregistrene i EU. Forskellige ambitionsniveauer vurderes og sammenlignes med et referencescenarie for at identificere de mest hensigtsmæssige instrumenter og mål, der mindsker omkostningerne og skaber størst mulige fordele.

Kommissionens konsekvensanalyseudvalg afgav den 8. april 2014 positiv udtalelse om konsekvensanalysen, samtidig med at det havde udarbejdet en række henstillinger med henblik på at finjustere rapporten. Udvalget anmodede om yderligere præcisering af problemstillingen og behovet for nye mellemsigtede mål, om styrkelse af begrundelserne for et forbud mod deponering ud fra nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet og om ensartede mål for alle medlemsstater og nærmere redegørelser for, hvordan der er taget hensyn til medlemsstaternes forskellige resultater i forslaget.

Yderligere overvejelser om de politiske løsningsmodeller, der er opstillet i konsekvensanalysen, har ført til den konklusion, at en kombination af løsning 2 og 3.7 vil medføre fordele i form af:

– mindre administrativ byrde for især små anlæg eller virksomheder, forenklet og bedre gennemførelse, herunder gennem fastsættelse af mål, der er egnet til formålet ("fit for purpose")

– jobskabelse – frem til 2030 vil der kunne blive skabt mere end 180 000 direkte arbejdspladser, hvoraf de fleste ikke kan flyttes uden for EU

– reduktion af udslip af drivhusgasser – fra 2014 til 2030 vil der kunne undgås en drivhusgasmængde på omkring 443 mio. tons

– positive virkninger for konkurrenceevnen i affaldshåndterings- og genanvendelsessektoren og fremstillingssektoren i EU (bedre udvidet producentansvarsordning og sikrere adgang til råvarer)

– fornyet tilførsel i EU's økonomi af sekundære råmaterialer vil betyde, at EU's afhængighed af import af råstoffer vil blive mindre.

3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

3.1 Resumé af forslaget

De vigtigste ændringer i forslaget er:

– tilpasning af definitionerne og fjernelse af forældede lovgivningsmæssige krav

– forenkling og strømlining af indberetningsforpligtelser

– indførelse af et system for tidlig varsling for at overvåge overholdelsen af genanvendelsesmålene

– indførelse af minimumsdriftsvilkår for den udvidede producentansvarsordning

– hævelse af målet for forberedelse med henblik på genbrug og genanvendelse for husholdningsaffald til 70 % i 2030

– hævelse af målet for genbrug og genanvendelse af emballageaffald

– begrænsning af deponering af kommunalt affald, som ikke udgøres af restaffald, senest i 2030

– tilpasning til artikel 290 og 291 i TEUF om delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter.

Ovennævnte foranstaltninger vil udgøre de retlige rammer, der er nødvendige for at medlemsstaterne kan udvikle deres politikker og lovgivning på affaldsforebyggelses- og genanvendelsesområdet.

3.2 Retsgrundlag og retten til at handle

Med dette direktiv ændres seks direktiver, der vedrører forvaltningen af forskellige affaldstyper. Fire af disse direktiver (direktiv 2008/98/EF, direktiv 1999/31/EF, direktiv 2000/53/EF og direktiv 2012/19/EU) blev vedtaget i medfør af artikel 192, stk. 1, i TEUF, hvorimod direktiv 2006/66/EF blev vedtaget i medfør af både artikel 192, stk. 2, og artikel 114 i TEUF og direktiv 94/62/EF i medfør af artikel 114 i TEUF. Dette direktiv er derfor baseret på artikel 192, stk. 1, i TEUF og på artikel 114 i TEUF med hensyn til artikel 2.

I artikel 11, stk. 2, i direktiv 2008/98/EF er fastsat et mål på 50 % for forberedelse med henblik på genbrug og genanvendelse af affald fra husholdninger og lignende affald og et mål på 70 % for forberedelse med henblik på genbrug, genanvendelse og anden materialenyttiggørelse af ikke-farligt bygge- og nedrivningsaffald i senest 2020. I henhold til artikel 11, stk. 4, skal Kommissionen senest den 31. december 2014 undersøge disse mål for om nødvendigt, at underbygge målene og overveje opstilling af mål for andre affaldsstrømme, idet der tages hensyn til de miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger, som målene måtte medføre. I henhold til artikel 9, litra c), skal Kommissionen senest ved udgangen af 2014 opstille mål om affaldsforebyggelse og afkobling for 2020 på grundlag af bedste praksis, herunder om nødvendigt en revision af indikatorerne i artikel 29, stk. 4. Endelig skal Kommissionen i henhold til artikel 37, stk. 4, som led i den første rapport, der udarbejdes senest den 12. december 2014, vurdere en række foranstaltninger, herunder ordninger for producentansvar for særlige affaldsstrømme, mål, indikatorer og foranstaltninger forbundet med genanvendelse, samt materiale- og energinyttiggørelsesoperationer, som kan bidrage til en mere effektiv opfyldelse af målene i artikel 1 og 4.

I artikel 5, stk. 2, i direktiv 1999/31/EF fastsættes tre mål for gradvis omdirigering af bionedbrydeligt husholdningsaffald fra deponeringsanlæg og deponering af bestemte affaldsstrømme forbydes. Det sidste mål for at mindske mængden af bionedbrydeligt husholdningsaffald, der går til deponeringsanlæg, skal opfyldes af medlemsstaterne senest den 16. juli 2016. I henhold til artikel 5, stk. 2, skal målet tages op til fornyet overvejelse senest den 16. juli 2014 med henblik på at bekræfte eller ændre dette mål med henblik på at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau og på baggrund af de praktiske erfaringer, som medlemsstaterne har gjort i deres bestræbelser på at nå de to foregående mål.

I artikel 6, stk. 1, i direktiv 94/62/EF er fastsat mål for genanvendelse og genvinding af emballageaffald, som i henhold til artikel 6, stk. 5, skal fastsættes hvert femte år på grundlag af de praktiske erfaringer, der er gjort i medlemsstaterne, og resultaterne af forskning og vurderingsteknikker som livscyklusvurdering og cost-benefit-analyser.

3.3 Nærheds- og proportionalitetsprincippet

Forslaget er i overensstemmelse med nærheds- og proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. Det begrænser sig til at ændre ovennævnte direktiver ved at skabe en ramme for fastlæggelse af fælles mål og overlader til medlemsstaterne at afgøre, hvilke gennemførelsesmetoder, de vil anvende.

3.4 Forklarende dokumenter

Kommissionen finder, at det er nødvendigt at medlemsstaterne forelægger forklarende dokumenter om gennemførelsen af direktivet i national ret, af følgende årsager:

Affaldslovgivning gennemføres ofte på en meget decentraliseret måde i medlemsstaterne, også på regionalt og lokalt plan og i flere forskellige retsakter afhængigt af hver enkelt medlemsstats administrative strukturer. Som følge heraf vil medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af de ændrede direktiver kunne være nødt til at ændre en lang række retsakter på nationalt, regionalt og lokalt plan.

Det foreliggende direktiv ændrer seks forskellige direktiver om affald og berører et stort antal juridisk bindende forpligtelser. Det indeholder en omfattende ændring af målene i rammedirektivet om affald, direktivet om deponering af affald og emballagedirektivet samt en forenkling af direktivet om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE-direktivet), direktivet om udrangerede køretøjer og direktivet om batterier. Der er tale om en kompleks revision af affaldslovgivningen, som vil kunne berøre en række nationale lovgivningstekster.

De reviderede mål for affaldshåndtering i de ændrede direktiver er indbyrdes forbundne og bør således nøje gennemføres i national lovgivning og senere indarbejdes i de nationale affaldshåndteringssystemer.

Bestemmelserne i de ændrede direktiver vil påvirke en bred vifte af private og offentlige interessenter i medlemsstaterne og vil få en betydelig indvirkning på planlagte investeringer og fremtidige infrastrukturer i affaldshåndteringssystemerne. En fuldstændig og korrekt gennemførelse af de ændrede direktiver er afgørende for at sikre, at målene (dvs. beskytte menneskers sundhed og miljøet, øge ressourceeffektiviteten, garantere det indre markeds funktion og undgå handelshindringer og begrænsning af konkurrencen i EU) opnås.

Ovennævnte faktorer forventes at øge risikoen for, at direktivet ikke gennemføres og anvendes på korrekt vis, og komplicerer Kommissionens arbejde med at overvåge anvendelsen af EU-lovgivningen. Klar information om gennemførelsen i national ret af de reviderede direktiver om affald vil medvirke til at sikre, at de nationale bestemmelser er i overensstemmelse med direktivet.

Kravet om fremlæggelse af forklarende dokumenter vil kunne betyde, at der lægges en ekstra administrativ byrde på visse medlemsstater. Imidlertid er forklarende dokumenter nødvendig for at muliggøre en reel kontrol af, om direktivet er fuldstændigt og korrekt gennemført, hvilket er afgørende af ovennævnte årsager, og det er ikke muligt at sikre en effektiv kontrol ved hjælp af foranstaltninger, der er mindre byrdefulde. Desuden kan de forklarende dokumenter bidrage væsentligt til at nedbringe Kommissionens administrative byrde i forbindelse med overvågning af overholdelsen. Uden disse ville Kommissionen få brug for betydelige ressourcer og omfattende kontakt med de nationale myndigheder for at få styr på gennemførelsesmetoderne i alle de forskellige medlemsstater. Derfor er den ekstra byrde, der kan være forbundet med at forelægge forklarende dokumenter, rimelig set i forhold til målet, nemlig at sikre en effektiv gennemførelse og nå direktivernes mål fuldt ud.

På denne baggrund er det rimeligt at bede medlemsstaterne om at lade deres meddelelser om gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der gør rede for forholdet mellem bestemmelserne i dette direktiv om ændring af affaldslovgivningen og de tilsvarende dele af de nationale gennemførelsesinstrumenter

3.5 Delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen

Artikel 1, stk. 2, 3, 5, 7, 8, 13, 14, 16, 18, 20 og 21, artikel 2, stk. 2, 5, 6, 8 og 9, artikel 3, stk. 6 og 7, den foreslåede ændring i artikel 4, og artikel 6, stk. 1, i dette forslag identificerer Kommissionens delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser i henholdsvis direktiv 2008/98/EF, 94/62/EF og 1999/31/EF og fastsætter den tilsvarende vedtagelsesprocedure for disse retsakter.

4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Forslaget vil ikke få nogen indvirkning på Den Europæiske Unions budget og bliver derfor ikke ledsaget af en finansieringsoversigt, jf. artikel 31 i finansforordningen (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002).

2014/0201 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om ændring af direktiv 2008/98/EF om affald, 94/62/EF om emballage og emballageaffald, 1999/31/EF om deponering af affald, 2000/53/EF om udrangerede køretøjer, 2006/66/EF om batterier og akkumulatorer og udtjente batterier og akkumulatorer og 2012/19/EU om affald af elektrisk og elektronisk udstyr

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlige artikel 192, stk. 1, sammenholdt med artikel 2 i dette direktiv, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[11],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[12],

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Affaldshåndteringen i Unionen bør forbedres for at beskytte, bevare og forbedre miljøkvaliteten, beskytte menneskers sundhed og sikre en forsigtig og rational udnyttelse af naturressourcerne.

(2) Retsgrundlaget er derfor traktatens artikel 192, stk. 2, for ændringerne af direktiv 1999/31/EF, 2000/53/EF, 2006/66/EF, 2008/98/EF og 2012/19/EU. Direktiv 94/62/EF, som er en foranstaltning til sikring af det indre markeds funktion, bør imidlertid ændres på grundlag af traktatens artikel 114. For at sikre forenkling og en hurtig sagsbehandling er det hensigtsmæssigt at ændre alle disse direktiver gennem en enkelt ændringsretsakt.

(3) Kommissionen har undersøgt de mål, der er fastsat i artikel 11, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådes direktiv 2008/98/EF[13], artikel 5, stk. 2, i Rådets direktiv 1999/31/EF[14] og artikel 6, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF[15]. Kommissionen fandt ved sin gennemgang, at disse mål bør ændres, så de bedre afspejler behovene i den cirkulære økonomi, ved at øge forberedelsen med henblik på genbrug og genanvendelse af kommunalt affald og emballageaffald og afskaffe deponering af affald bestemt til deponeringsanlæg for ikke-farligt affald.

(4) Mange medlemsstater har endnu ikke udviklet den nødvendige infrastruktur for affaldshåndtering fuldt ud og er i øjeblikket ved at planlægge investeringer. Det er derfor nødvendigt at opstille klare politiske mål for at undgå, at sekundære råmaterialer fastlåses nederst i affaldshierarkiet.

(5) Kommunalt affald udgør ca. 7-10 % af den samlede mængde affald, der genereres i Unionen, men denne affaldsstrøm er en af de mest indviklede at håndtere, og den måde den forvaltes på, giver et godt fingerpeg om kvaliteten af et lands overordnede affaldshåndteringssystem. Udfordringerne forbundet med håndtering af kommunalt affald beror på dette affalds meget komplekse karakter og blandede sammensætning, det producerede affalds umiddelbare nærhed til borgerne og dets store offentlige synlighed. Derfor kræver håndteringen heraf et meget komplekst affaldshåndteringssystem med en effektiv indsamlingsordning, aktiv deltagelse af borgerne og virksomhederne, en infrastruktur, som er tilpasset den specifikke affaldssammensætning og et forfinet finansieringssystem. Lande, som har udviklet effektive systemer til håndtering af kommunalt affald, kan generelt fremvise bedre resultater, når det gælder affaldshåndtering som helhed.

(6) Emballageaffald og bionedbrydeligt kommunalt affald udgør en stor andel af kommunalt affald og husholdningsaffald og lignende affald. Det er derfor nødvendigt at analysere konsekvenserne af at fastsætte mål for håndteringen af disse affaldsstrømme samtidigt.

(7) Industriaffald, erhvervsaffald og mineaffald er yderst forskellige affaldstyper med hensyn til sammensætning og mængde og er meget forskelligt afhængig af den økonomiske struktur i medlemsstaten, strukturen i den pågældende industri- eller erhvervssektor, der producerer affaldet, eller industritæthed eller erhvervstæthed i et bestemt geografisk område. For industri- og mineaffald er det derfor i de fleste tilfælde en hensigtsmæssig løsning med en industriorienteret tilgang for at løse specifikke spørgsmål vedrørende forvaltningen af en bestemt type affald med anvendelse af bedste tilgængelige teknik (BAT) og BAT-referencedokumenter (BREF-dokumenter)[16]. Emballageaffald fra industri- og erhvervssektorer vil imidlertid stadig være omfattet af kravene i direktiv 94/62/EF og direktiv 2008/98/EF, herunder forbedringer heraf.

(8) Gennem en gradvis forøgelse af de nuværende mål for forberedelse til genbrug og genanvendelse af kommunalt affald og afskaffelse af deponering af genanvendeligt affald svarende til en deponering på højst 25 % af restaffald i senest 2025 bør det sikres, at økonomisk værdifulde affaldsmaterialer gradvist og effektivt kan nyttiggøres gennem god affaldshåndtering og i overensstemmelse med affaldshierarkiet. På denne måde vil det kunne sikres, at de værdifulde materialer, som affaldet indeholder, føres tilbage til den europæiske økonomi, hvilket er fremskridt i gennemførelsen af råstofinitiativet[17] og skabelsen af en cirkulær økonomi.

(9) Der kan skabes klare miljømæssige, økonomiske og samfundsmæssige fordele ved at forhøje de mål, der er fastsat i direktiv 2008/98/EF, 94/62/EF og 1999/31/EF for genbrug og genanvendelse af kommunalt affald og emballageaffald, idet der startes med de affaldsstrømme, der nemt kan genanvendes (dvs. plast, metal, glas, papir, træ, bioaffald).

(10) Overholdelsen af forpligtelsen til at indføre ordninger for særskilt indsamling af papir, metal, plast og glas er en afgørende forudsætning for at få øget andelen af kommunalt affald, der forberedes med henblik på genbrug eller anvendes i medlemsstaterne. Endvidere bør separat indsamling af bioaffald bidrage til at forhindre forurening af genanvendelige materialer.

(11) Som følge af den kombination af genanvendelsesmål og begrænsning af deponering, som indgår i dette forslag, er de EU-dækkende mål for energiudnyttelse og maksimale mål for genanvendelse af emballageaffald, der er fastsat i direktiv 94/62/EF, overflødige og bør derfor udgå.

(12) Målene i dette forslag indebærer, at medlemsstaterne bør støtte anvendelsen af nyttiggjorte materialer, som f.eks. genvundet papir og træ, i overensstemmelse med affaldshierarkiet, for at sikre forsyningen af råmaterialer og bringe Unionen nærmere et genanvendelsessamfund, og de bør så vidt muligt ikke støtte deponering eller forbrænding af disse materialer. Medlemsstaterne bør ikke støtte forbrænding af affald, som kan genanvendes på en teknisk og økonomisk gennemførlig måde og under miljømæssigt sikre forhold. Betragtning 29 i direktiv 2008/98/EF bør fortolkes i denne sammenhæng.

(13) Formålet med dette forslag er at fastsætte klare retningslinjer for Unionens affaldshåndtering og på denne måde sikre investeringssikkerhed for medlemsstaterne og industrien. Ved udarbejdelsen af deres nationale strategier for affaldshåndtering og planlægning af investeringer i infrastrukturen for affaldshåndtering bør medlemsstaterne gøre velfunderet brug af de europæiske struktur- og investeringsfonde i overensstemmelse med affaldshierarkiet ved at fremme forberedelse med henblik på genbrug og genanvendelse.

(14) Kommissionen har fastsat mål for genanvendelse af plastemballageaffald for 2025 under hensyn til, hvad der var teknisk muligt på tidspunktet for revisionen af direktivet; Kommissionen kan på basis af en gennemgang af de fremskridt, som medlemsstaterne har gjort med opfyldelsen af disse mål, foreslå nye målsætninger for plast for 2030, idet der tages hensyn til udviklingen af de plasttyper, der markedsføres, og udviklingen af nye genanvendelsesteknologier.

(15) Særskilt indsamling og genanvendelse af jernholdigt metal og aluminium vil have betydelige økonomiske og miljømæssige fordele, da der på denne måde derfor vil blive indsamlet mere aluminium. Målet for genbrug og genanvendelse af metalemballage bør derfor opdele i to særskilte mål for disse to typer affald.

(16) Der findes store forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til affaldshåndtering, navnlig hvad angår kommunalt affald. For at sikre en bedre, mere rettidig og mere ensartet gennemførelse af affaldslovgivningen og foregribe svagheder i gennemførelsen, bør der oprettes et system for tidlig varsling, så mangler kan opdages og foranstaltninger træffes, før fristerne for at opfylde målene udløber.

(17) Med direktiv 2008/98/EF indføres grundlæggende definitioner vedrørende affaldshåndtering. For at sikre større sammenhæng i affaldslovgivningen bør definitionerne i direktiv 94/62/EF og 1999/31/EF bringes i overensstemmelse definitionerne i direktiv 2008/98/EF.

(18) Definitioner af kommunalt affald, fødevareaffald og opfyldning bør indføjes i direktiv 2008/98/EF, og definitionen af restaffald bør indføjes i direktiv 1999/31/EF for at præcisere anvendelsesområdet for disse begreber.

(19) Medlemsstaternes indberetning af statistiske oplysninger er afgørende for at Kommissionen kan vurdere, hvorvidt bestemmelserne i affaldslovgivningen overholdes. Statistikkernes kvalitet og pålidelighed vil blive forbedret, hvis der indføres et enkelt kontaktpunkt for alle affaldsdata, hvis krav til indberetning ophæves og hvis der gennemføres benchmarking af nationale indberetningsmetoder, samt lader en tredjemand kontrollere oplysningernes kvalitet.

(20) Producenter af varer og produkter bør være ansvarlige for håndteringen af affaldet efter forbrugerleddet. Ordninger for udvidet producentansvar er en væsentlig del af en effektiv affaldshåndtering, men ordningernes virkning og resultat er meget forskelligt medlemsstaterne imellem. Der bør derfor fastsættes minimumsdriftsvilkår for det udvidede producentansvar med det formål at indoptage de omkostninger, der er forbundet med afslutningen af produktets livscyklus i overensstemmelse med strenge miljøstandarder, og for at give producenterne incitamenter til at integrere miljøhensyn i hele produktets levetid, fra udformningen til afslutningen af produktets levetid; dermed kan man nedbringe omkostningerne og forbedre resultaterne samt sikre lige konkurrencevilkår og undgå at det indre markeds funktion forstyrres.

(21) Korrekt håndtering af farligt affald er stadig et problem i Unionen, og der mangler delvis oplysninger om behandlingen af denne affaldsstrøm. Registrerings- og sporbarhedsmekanismerne bør derfor forbedres ved at indføre elektroniske registre for farligt affald i medlemsstaterne. Elektronisk indsamling af oplysninger bør udvides til at omfatte andre typer affald for at forenkle registreringen for virksomheder og forvaltninger og forbedre overvågningen af affaldsstrømme i Unionen.

(22) For at sikre forsyningen af kritiske råstoffer og i tråd med målene og målsætningerne for det europæiske innovationspartnerskab om råstoffer[18] bør medlemsstaterne træffe foranstaltninger til at opnå den bedst mulige forvaltning af affald, der indeholder betydelige mængder af kritiske råstoffer[19], i overensstemmelse med affaldshierarkiet, idet der tages hensyn til den økonomiske og teknologiske gennemførlighed og miljøfordelen. Foranstaltningerne i dette direktiv, f.eks. genanvendelsesmålene for kommunalt affald og forbud mod bortskaffelse af metaller, herunder metaller i kasserede produkter, på deponeringsanlæg for ikke-farligt affald, vil støtte de foranstaltninger, der er truffet på nationalt plan.

(23) For yderligere at støtte en effektiv gennemførelse af råstofinitiativet bør medlemsstaterne i deres affaldshåndteringsplaner indføre nationale passende foranstaltninger for indsamling og nyttiggørelse af affald, der indeholder betydelige mængder af kritiske råstoffer,

(24) I betragtning af de negative virkninger, som fødevarespild har på miljøet, bør der fastlægges rammer, så medlemsstaterne kan indsamle og indberette omfanget af fødevareaffald inden for alle sektorer på en sammenlignelig måde, og det bør kræves, at der udvikles nationale planer for forebyggelse af fødevarespild med henblik på at nå et ikke-bindende mål for en reduktion af fødevarespild med 30 % i senest 2025.

(25) Ved fastlæggelsen af nationale programmer for forebyggelse af fødevareaffald bør medlemsstaterne fastlægge prioriteringer på grundlag af hierarkiet for affaldshåndtering: forebyggelse, forberedelse med henblik på genbrug, genanvendelse, nyttiggørelse og bortskaffelse. Hvad angår fødevareaffald bør det nøje vurderes, hvorvidt og for hvilke kategorier af fødevareaffald man bør prioritere donation af fødevarer samt eventuel anvendelse af tidligere fødevarer i dyrefoder frem for kompostering, produktion af vedvarende energi og deponering. Denne vurdering bør navnlig tage hensyn til økonomiske omstændigheder, sundheds- og kvalitetsnormer og altid være i overensstemmelse med Unionens lovgivning om fødevare- og fodersikkerhed og dyresundhed.

(26) Henkastning af affald, især af plast, har en direkte og skadelig indvirkning på miljøet, og de høje rensningsomkostninger er en unødig økonomisk belastning. Dette problem kan løses gennem indførelse af specifikke foranstaltninger i affaldshåndteringsplaner, finansiel støtte fra producenter inden for rammerne af de udvidede producentansvarsordninger og korrekt håndhævelseskontrol foretaget af de kompetente myndigheder.

(27) I Kommissionens meddelelse om målrettet og effektiv regulering (REFIT): Resultater og næste skridt[20] forpligter Kommissionen til at evaluere, forenkle eller ophæve Unionens lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på at lette byrden for erhvervslivet, at fremme vækst og jobskabelse. Det centrale element i REFIT er indsatsen for at mindske den reguleringsmæssige byrde for små anlæg eller virksomheder. Ved høringen om hvilke 10 EU-retsakter, der er de mest byrdefuld for SMV'er,[21] blev det fastslået, at affaldslovgivningen er et af de områder, hvor der er behov for en mulig reduktion af den administrative byrde. Som reaktion på denne melding og efter en mere omfattende høring af små anlæg eller virksomheder i en særlig workshop den 16. september 2013 bør godkendelses- og registreringskravene for små anlæg og virksomheder forenkles.

(28) De gennemførelsesrapporter, som medlemsstaterne har udarbejdet hvert tredje år, har ikke vist sig at være et effektivt redskab til at kontrollere overholdelsen af bestemmelserne og sikre en god gennemførelse og skaber en unødig administrativ byrde. Bestemmelser, som pålægger medlemsstaterne at udarbejde sådanne rapporter, bør derfor ophæves, og man bør i stedet for at lette overvågningen af, hvorvidt bestemmelserne overholdes, udelukkende anvende de statistiske oplysninger, som medlemsstaterne hvert år indberetter til Kommissionen, og hvoraf fremgår, hvornår målsætningerne sandsynligvis vil blive opfyldt.

(29) Det er nødvendigt, at der fortsat indberettes om visse aspekter af gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF[22]. For at gennemførelsen af nævnte direktiv bedre kan overvåges, bør denne indberetning foretages hvert år.

(30) Pålidelig indberetning af statistiske oplysninger om affaldshåndtering er altafgørende for effektiv gennemførelse og sikring af, at der er lige vilkår for medlemsstaterne. Medlemsstaterne skal derfor ved udarbejdelsen af rapporterne om overholdelse af målene i affaldslovgivningen anvende den seneste metode, der er udarbejdet af Kommissionen og medlemsstaternes nationale statistiske kontorer.

(31) Med henblik på at supplere eller ændre direktiv 94/62/EF bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med traktatens artikel 290 delegeres til Kommissionen for så vidt angår artikel 3, stk. 1, artikel 11, stk. 3, artikel 19, stk. 2, og artikel 20, stk. 1. Det er særdeles vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør ved forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(32) Med henblik på at supplere eller ændre direktiv 2008/98/EF bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med traktatens artikel 290 delegeres til Kommissionen for så vidt angår artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 2, artikel 7, stk. 1, artikel 27, stk. 1, artikel 27, stk. 4, artikel 38, stk. 1, artikel 38, stk. 2, og artikel 38, stk. 3. Det er særdeles vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(33) Med henblik på at supplere eller ændre direktiv 1999/31/EF bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med traktatens artikel 290 delegeres til Kommissionen for så vidt angår artikel 16. Det er særdeles vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. Ændringer til bilagene foretages udelukkende efter principperne i nærværende direktiv, således om de er udtrykt i bilagene. Med hensyn til bilag II skal Kommissionen tage hensyn til de generelle principper og generelle procedurer for testning og modtagelse som anført i bilag II fastsættes specifikke kriterier og/eller testmetoder og tilknyttede grænseværdier for hver kategori deponeringsanlæg, herunder om nødvendigt specifikke typer deponeringsanlæg inden for hver kategori, herunder underjordisk opbevaring. Forslag til standardisering af kontrol- prøveudtagnings- og analysemetoder, hvad angår bilagene, bør behandles af Kommissionen med henblik på vedtagelse og i givet fald senest år efter dette direktivs ikrafttræden.

(34) For at sikre, at der fastsættes ens vilkår for gennemførelsen af direktiv 94/62/EF, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår artikel 12, stk. 3b, og artikel 19, stk. 1. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011[23].

(35) For at sikre, at der fastsættes ens vilkår for gennemførelsen af direktiv 1999/31/EF, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår artikel 3, stk. 3, artikel 5, stk. 2, artikel 5, stk. 2a, artikel 5, stk. 2b, bilag I, punkt 3.5 og bilag II, punkt 5. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011[24].

(36) For at sikre, at der fastsættes ens vilkår for gennemførelsen af direktiv 2008/98/EF, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår artikel 9, stk. 3, artikel 11, stk. 3, artikel 24, stk. 2, artikel 29, stk. 4, artikel 33, stk. 2, artikel 35, stk. 4, artikel 37, stk. 4, og artikel 38, stk. 4. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011[25].

(37) I henhold til medlemsstaternes og Kommissionens fælles politiske erklæring af 28. september 2011 om forklarende dokumenter har medlemsstaterne forpligtet sig til, i tilfælde hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I forbindelse med dette direktiv finder lovgiver, at fremsendelse af sådanne dokumenter er berettiget.

(38) Målene for dette direktiv, nemlig at forbedre affaldshåndteringen i Unionen og dermed bidrage til beskyttelse, bevarelse og forbedring af miljøkvaliteten og at sikre en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne i hele Unionen, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af foranstaltningernes omfang og virkninger bedre opnås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Ændring af direktiv 2008/98/EF

I direktiv 2008/98/EF foretages følgende ændringer:

I artikel 3 foretages følgende ændringer:

a) Følgende indsættes som nr. 1a):

"1a) "kommunalt affald": affald som fastsat i bilag VI"

b) Følgende indsættes som nr. 4a) og 4b):

"4a) "fødevareaffald": fødevarer (herunder ikke-spiselige dele), som går tabt i fødevareforsyningskæden, ikke medregnet fødevarer, der anvendes til andre formål, f.eks. til biobaserede produkter, dyrefoder, eller sendes til omfordeling

4b) "bygge- og nedrivningsaffald": affald henhørende under affaldskategorierne under kapitel 17 i bilaget til beslutning 2000/532/EF og eventuelle efterfølgende ændringer heraf, undtagen farligt affald og naturligt forekommende materiale som defineret i kategori 17 05 04"

c) Følgende indsættes som nr. 15a):

"15a) "materialenyttiggørelse": enhver nyttiggørelsesoperation, undtagen energiudnyttelse og oparbejdning af materialer til brændsel

d) Følgende indsættes som nr. 17a):

"17a) "opfyldning": en af følgende former for nyttiggørelse:

i) nyttiggørelse, hvor affald anvendes i udgravede områder såsom underjordiske miner eller grusgrave med henblik på reetablering af skråninger, sikkerhed eller til ingeniørtekniske formål i forbindelse med landskabsudformning

ii) nyttiggørelse, hvor affald anvendes til bygge- og anlægsformål, opfyldning af miner og stenbrud, genopdyrkning, landindvinding eller landskabsudformning, og hvor affaldet erstatter andre materialer, som ikke udgør affald og som ellers ville være blevet anvendt til dette formål"

e) Følgende tilføjes som nr. 20a):

"20a) "små anlæg eller virksomheder": anlæg, som beskæftiger færre end 250 personer, med en årlig omsætning, der ikke overstiger 50 mio. EUR, eller en samlet årlig balance, der ikke overstiger 43 mio. EUR

2) I artikel 5 foretages følgende ændringer:

a) Følgende tilføjes som nyt litra a) i stk. 1:

"e) eventuelle andre betingelser, der er fastsat i henhold til stk. 2, som skal være opfyldt for bestemte stoffer eller genstande

b) Stk. 2 affattes således:

"2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 38a med henblik på fastsættelse af hvilke kriterier, der skal opfyldes, for at specifikke stoffer eller genstande kan anses som biprodukter og ikke som affald, jf. artikel 3, nr. 1)"

3) Artikel 6, stk. 2, affattes således:

"2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 38a med henblik på vedtagelse af kriterierne i stk. 1 og præciserer typen af affald, som disse kriterier skal finde anvendelse på. Specifikke kriterier for, hvornår affald ophører med at være affald, bør bl.a. mindst overvåges for tilslag/fyldstof, papir, glas, metal, dæk, tekstiler og bioaffald.

4) Artikel 6, stk. 3, affattes således:

"3. Affald, der ophører med at være affald i henhold til stk. 1 og 2, gælder med henblik på beregningen af de mål, der er fastsat i dette direktiv, direktiv 94/62/EF, 2000/53/EF og 2006/66/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/19/EU*, som genanvendt, medmindre materialerne er bestemt til at blive anvendt som brændsel eller, med undtagelse af tilslag/fyldstof, som stammer fra bygge- og nedrivningsaffald, til opfyldning."

*Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/19/EU af 4. juli 2012 om affald af elektrisk og elektronisk udstyr (WEEE) (EUT L 197 af 24.7.2012, s. 38).

5) I artikel 7 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1, første punktum, affattes således:

"1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 38a med henblik på ajourføringen af den liste over affald, der er fastsat ved beslutning 2000/532/EF."

b) Stk. 5 udgår

6) I artikel 8 foretages følgende ændringer:

a) I stk. 1 tilføjes følgende som stk. 1a:

"1a. "Udvidet producentansvar": producentens driftsmæssige og/eller finansielle ansvar for et produkt udvides til at omfatte den del af et produkts livscyklus, som følger efter forbrugerleddet."

b) Stk. 2 affattes således:

"2. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at fremme et produktdesign, der mindsker miljøpåvirkningerne og produktionen af affald under fremstillingen og den efterfølgende anvendelse af produkterne, uden at det resulterer i forvridning af det indre marked.

For at lette en korrekt gennemførelse af affaldshierarkiet skal foranstaltninger omfatte foranstaltninger, der fremmer udvikling, fremstilling og markedsføring af produkter, der har flere anvendelser, er teknisk holdbare, og egner til genbrug og genanvendelse, når det er blevet affald. Foranstaltningerne skal tage hensyn til sådanne virkninger i hele produktets livscyklus."

c) Stk. 3 affattes således:

"3. Når medlemsstaterne udvikler og anvender udvidet producentansvar, skal de som minimum opfylde kravene i bilag VII."

7) Artikel 9 affattes således:

“Artikel 9

Affaldsforebyggelse

"1. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger for at forebygge affald.

2. Det Europæiske Miljøagentur offentliggør hvert år en rapport, der viser, hvilke fremskridt der er gjort inden for forebyggelse af affaldsproduktion i hver medlemsstat og i Unionen som helhed, herunder med hensyn til at få koblet affaldsproduktion fra økonomisk vækst.

3. Medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at forebygge produktion af fødevareaffald i hele fødevareforsyningskæden. Foranstaltningerne skal have til formål at sikre, at mængden af fødevareaffald inden for fremstillingssektoren, detailhandel/distribution, hotel- og restaurationsbranchen/repræsentation reduceres med mindst 30 % i perioden mellem den 1. januar 2017 og den 31. december 2025.

Kommissionen vedtager senest den 31. december 2017 gennemførelsesretsakter for at fastsætte ensartede betingelser for overvågning af gennemførelsen af de foranstaltninger til begrænsning af fødevareaffald, som medlemsstaterne har truffet. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 39, stk. 2."

8) I artikel 11 foretages følgende ændringer:

a) I stk. 2 foretages følgende ændringer:

i) litra a) affattes således: "a) senest den 1. januar 2020, at genanvendelse og forberedelse med henblik på genbrug af kommunalt affald skal øges til mindst 50 vægtprocent"

ii) Som litra c) indsættes:

"c) senest den 1. januar 2030, at genanvendelse og forberedelse med henblik på genbrug af kommunalt affald skal øges til mindst 70 vægtprocent."

b) Stk. 3, 4 og 5 affattes således:

"3. Kommissionen kan vedtage de gennemførelsesretsakter, som kræves for at sikre en ensartet gennemførelse af det mål, der er fastsat i stk. 2, litra b), for opfyldning. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 39, stk. 2."

4. Ved beregningen af om målene i stk. 2, litra a) og c), er opfyldt, skal vægten af det affald, der er forberedt med henblik på genbrug, og det genanvendte affald, forstås som vægten af det affald, der blev tilført afsluttende forberedelse med henblik på genbrug eller genanvendelsesbehandling med fradrag af vægten af materialer, som er kasseret under denne behandling på grund af indhold af urenheder og som skal bortskaffes eller gennemgå andre nyttiggørelsesoperationer.

Hvis de kasserede materialer udgør 2 % eller derunder af vægten af den tilførte affaldsmængde til denne behandling, skal vægten af det affald, der er forberedt med henblik på genbrug, og det genanvendte affald forstås som vægten af det affald, der var tilført afsluttende forberedelse med henblik på genbrug eller genanvendelsesbehandling."

5. Ved beregningen af om målet i stk. 2, litra b), er opfyldt, skal vægten af det affald, der er forberedt med henblik på genbrug, det genanvendte affald og materialenyttiggjort affald, forstås som vægten af det affald, der blev tilført afsluttende forberedelse med henblik på genbrug eller genanvendelsesbehandling og anden materialenyttiggørelse med fradrag af vægten af materialer, som er kasseret under denne afsluttende forberedelse med henblik på genbrug, genanvendelsesbehandling eller materialenyttiggørelse på grund af indhold af urenheder, som skal bortskaffes eller gennemgå andre nyttiggørelsesoperationer.

Hvis de kasserede materialer udgør 2 % eller derunder af vægten af den tilførte affaldsmængde til denne behandling, skal vægten af det affald, der er forberedt med henblik på genbrug, og det genanvendte affald forstås som vægten af det affald, der var tilført afsluttende forberedelse med henblik på genbrug eller genanvendelsesbehandling."

9) Som artikel 11a indsættes:

"Artikel 11a

System for tidlig varsling

1. Kommissionen offentliggør med støtte fra Det Europæiske Miljøagentur følgende rapporter:

a) i 2017 en rapport om opfyldelsen af målene i artikel 11, stk. 2, litra a) og b)

b) i 2022 en rapport om opfyldelsen af målet i artikel 9, stk. 3

c) i 2027 en rapport om opfyldelsen af målet i artikel 11, stk. 2, litra c).

2. Rapporterne i stk. 1 skal omfatte følgende:

a) et skøn over, hvorvidt de hver enkelt medlemsstat har opfyldt målene

b) en vurdering af det tidpunktet for, hvornår de enkelte medlemsstater forventes at have opfyldt målene, og

c) en liste over medlemsstater, for hvilke der er fare for, at de ikke opfylder målene rettidigt, vedlagt passende anbefalinger.

Rapporterne kan om nødvendigt behandle gennemførelsen af yderligere krav ud over dem, der angives i stk. 1.

3. Senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen af Kommissionens rapport forelægger de medlemsstater, for hvilke, der er fare for, at de ikke opfylder målene, Kommissionen en afhjælpningsplan med nærmere redegørelse for de foranstaltninger, de forventer at træffe for at nå målene. Afhjælpningsplanen skal tage hensyn til Kommissionens henstillinger, jf. stk. 2, litra c), foranstaltningerne i bilag VIII eller andre passende foranstaltninger. Af planen skal fremgå tidspunktet for, hvornår målene forventes opfyldt.

4. Når medlemsstaterne indgiver en afhjælpningsplan som opfølgning på Kommissionens rapport henhold til stk. 1, litra a), kan medlemsstaterne anmode om en forlængelse af den frist, der er fastsat i artikel 11, stk. 2, litra a), for en periode på højst tre år.

Medmindre Kommissionen gør indsigelse mod afhjælpningsplanen senest fem måneder efter modtagelsen, anses anmodningen om forlængelse for at være imødekommet.

Hvis der gøres indsigelse, pålægger Kommissionen den pågældende medlemsstat at fremlægge en revideret afhjælpningsplan senest to måneder efter modtagelsen af Kommissionens bemærkninger.

Kommissionen foretager en vurdering af den reviderede afhjælpningsplan senest to måneder efter modtagelsen heraf og imødekommer eller afviser anmodningen om forlængelse skriftligt. Hvis Kommissionen ikke reagerer inden for nævnte tidsfrist, anses anmodningen om forlængelse for at være imødekommet."

10) Artikel 17 affattes således:

"Artikel 17

Kontrol med farligt affald

Medlemsstaterne træffer nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produktion, indsamling og transport af farligt affald og oplagring og behandling heraf sker under forhold, der beskytter miljøet og menneskers sundhed og principperne i artikel 13 følges, herunder foranstaltninger til at sikre sporbarhed fra produktion til det endelige bestemmelsessted og kontrol med farligt affald med henblik på at opfylde bestemmelserne i artikel 35 og 36.

Med henblik herpå anvender medlemsstaterne de oplysninger, der stilles til rådighed for de kompetente myndigheder, som er indsamlet i henhold til artikel 35."

11) Artikel 22, stk. 2, affattes således:

"For at mindske forurening af affaldsmaterialer sørger medlemsstaterne for, at der senest i 2025 er indført særskilt indsamling af bioaffald.

Kommissionen foretager en vurdering af håndteringen af bioaffald med henblik på i givet fald at forelægge et forslag. Ved vurderingen skal det undersøges, om der er mulighed for at fastsætte minimumskrav til håndtering af bioaffald og kvalitetskriterier for kompost og afgasset bioaffald for at sikre en høj beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet."

12) Artikel 24 affattes således:

"Artikel 24

Undtagelser fra krav om tilladelse

Medlemsstaterne kan undtage anlæg og virksomheder fra kravet i artikel 23, stk. 1, for følgende operationer:

a) indsamling af ikke-farligt affald

b) transport af ikke-farligt affald

c) bortskaffelse af deres eget ikke-farlige affald på produktionsstedet eller

d) nyttiggørelse af affald."

13) Artikel 26 affattes således:

"Artikel 26

Registrering

1. Hvis der i følgende anført tilfælde ikke består krav om tilladelse, sikrer medlemsstaterne, at den kompetente myndighed fører et register over:

a) anlæg og virksomheder, der som erhvervsmæssig aktivitet indsamler eller transporterer affald

b) forhandlere og mæglere og

c) anlæg og virksomheder, der er omfattet af undtagelser fra krav om tilladelse i henhold til artikel 24.

Hvor det er muligt, anvendes eksisterende registre hos den kompetente myndighed for at tilvejebringe de relevante oplysninger for denne registrering og mindske den administrative byrde.

2. Medlemsstaterne kan undtage små anlæg eller virksomheder, der indsamler eller transporterer meget små mængder af ikke-farligt affald, fra kravet i stk. 1.

Kommissionen kan vedtage de gennemførelsesretsakter, som kræves for at fastlægge, hvordan tærskelværdien for den meget lille mængde, skal fastsættes. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 39, stk. 2."

14) I artikel 27 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 affattes således:

"1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 38a om fastsættelse af de tekniske minimumsstandarder for behandling, der kræver en tilladelse i henhold til artikel 23, når det er dokumenteret, at sådanne minimumsstandarder vil medføre en fordel i form af beskyttelse af menneskers sundhed og af miljøet."

b) Stk. 4 affattes således:

"4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 38a med henblik på fastsættelse af de minimumsstandarder for aktiviteter, der kræver en registrering i henhold til artikel 26, stk. 1, litra a) og b), når det er dokumenteret, at sådanne minimumsstandarder vil medføre en fordel i form af beskyttelse af menneskers sundhed og af miljøet eller ved at undgå forstyrrelse på det indre marked."

15) I artikel 28 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 3, litra b), ændres således:

b) eksisterende indsamlingsordninger og større bortskaffelses- og nyttiggørelsesanlæg, herunder særlige ordninger for olieaffald, farligt affald, affald der indeholder betydelige mængder af kritiske råstoffer og affaldsstrømme, der er omhandlet i særlig EU-lovgivning."

b) I stk. 3 tilføjes følgende som nyt litra f):

"f) foranstaltninger til bekæmpelse af henkastning af affald."

c) Stk. 5 affattes således:

"5. Affaldshåndteringsplanerne skal være i overensstemmelse med kravene i artikel 14 i direktiv 94/62/EF og kravene i artikel 11, stk. 2, i dette direktiv og artikel 5 i direktiv 1999/31/EF."

16) I artikel 29 foretages følgende ændringer:

a) I stk. 2 tilføjes følgende punktum:

"Medlemsstaternes programmer skal indeholde specifikke foranstaltninger, der har til formål at begrænse produktionen af fødevareaffald som omhandlet i artikel 9, stk. 3, i dette direktiv."

b) Stk. 4 affattes således:

"4. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte indikatorer for affaldsforebyggelsesforanstaltninger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 39, stk. 2."

17) Artikel 33, stk. 2, affattes således:

"2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på at fastlægge det skema, der skal bruges til underretning om vedtagelsen og om væsentlige ændringer i disse planer og programmer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 39, stk. 2."

18) I artikel 35 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 affattes således:

"1. Anlæg og virksomheder som omhandlet i artikel 23, stk. 1, producenter af affald og anlæg og virksomheder, der indsamler eller transporterer affald som erhvervsmæssig aktivitet eller fungerer som forhandlere eller mæglere i forbindelse med affald, fører et kronologisk register med angivelse af mængde, art og oprindelse samt, når det er relevant, bestemmelsessted, indsamlingshyppighed, transportmåde og planlagt behandlingsmetode for affaldet og stiller disse oplysninger til rådighed for de kompetente myndigheder:

a) for farligt affald skal disse oplysninger stilles til rådighed hvert år senest den 31. december

b) for ikke-farligt affald, skal disse oplysninger stilles til rådighed på anmodning fra den kompetente myndighed."

b) Følgende tilføjes som stk. 4:

"4. Medlemsstaterne opretter et elektronisk register eller koordinerede registre til registrering af data om farligt affald, og, hvor det er relevant, andre affaldsstrømme, som dækker hele den pågældende medlemsstats område. Medlemsstaterne anvender de data om affald, der indberettes af driftsledere i industrien i overensstemmelse med det europæiske register over udledning og overførsel af forurenende stoffer, der oprettet i henhold til forordning (EF) nr. 166/2006**.

Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte minimumsbetingelser for driften af sådanne registre. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 39, stk. 2."

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 166/2006 af 18. januar 2006 om oprettelse af et europæisk register over udledning og overførsel af forurenende stoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/689/EØF og 96/61/EF (EUT L 33 af 4.2.2006, s. 1).

19) Artikel 36, stk. 1, affattes således:

"1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at forbyde ukontrolleret bortskaffelse, dumpning og ukontrolleret affaldshåndtering, herunder henkastning af affald.

20) Artikel 37 affattes således:

"Artikel 37

Indberetning

1. Medlemsstaterne fremsender hvert år elektronisk deres oplysninger vedrørende gennemførelsen af artikel 9, stk. 3, artikel 11, stk. 2, litra a), artikel 11, stk. 2, litra b), og artikel 11, stk. 2, litra c), til Kommissionen senest den 31. december i året efter det år, for hvilket oplysningerne er indsamlet. Oplysningerne fremsendes i det format, der er udformet af Kommissionen i henhold til stk. 6. Den første rapport omhandler perioden fra den 1. januar 2019 til den 31. december 2019.

2. Hvis affald sendes til forberedelse med henblik på genbrug, genanvendelse eller anden materialenyttiggørelse i en anden medlemsstat, kan det med henblik på de rapporter, der er omhandlet i stk. 1 udelukkende medregnes i målene for den medlemsstat det er indsamlet i.

3. Affald, som eksporteres fra Unionen til forberedelse med henblik på genbrug eller genanvendelse, regnes kun med ved konstateringen af, at de mål, der er fastsat i artikel 11, stk. 2, er opfyldt, hvis eksportøren i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1013/2006 kan forelægge bevis for, at behandlingen uden for Unionen fandt sted under forhold, der svarer til kravene i den relevante EU-miljølovgivning.

4. Med henblik på kontrol af om bestemmelserne i artikel 11, stk. 2, litra b), er overholdt, indberettes mængden af affald, der er anvendt til opfyldningsoperationer, separat fra mængden af affald, der er forberedt med henblik på genbrug, genanvendt affald eller affald gået til materialenyttiggørelsesoperationer. Omforarbejdning af affald til materialer til brug ved opfyldningsoperationer indberettes som opfyldning.

5. De oplysninger, der indberettes af medlemsstaten i henhold til denne artikel, ledsages af en kvalitetskontrolrapport og kontrolleres af en uafhængig tredjepart.

6. Kommissionen kan vedtage de gennemførelsesretsakter, som kræves, for at fastlægge ensartede betingelser for kontrol af opfyldelsen af målene i artikel 9, stk. 3, artikel 11, stk. 2, litra a), artikel 11, stk. 2, litra b), og artikel 11, stk. 2, litra c), som fastsætter det format, der skal anvendes for indberetning af de oplysninger, der vedrører sådanne mål, og fastsætter de minimumsbetingelser, der gælder for kontrol foretaget af tredjemand. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 39, stk. 2."

21) I artikel 38 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1, andet afsnit, affattes således:

"Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 38a for at præcisere anvendelsen af den formel for forbrændingsanlæg, der er omhandlet i bilag II R1. Der kan tages hensyn til lokale klimaforhold som f.eks. streng kulde og behov for opvarmning, for så vidt de påvirker de energimængder, der teknisk kan anvendes eller produceres i form af elektricitet, opvarmning, afkøling eller procesdamp. Lokale forhold i regionerne i den yderste periferi som anerkendt i traktatens artikel 299, stk. 2, afsnit 4, og i de territorier, der er omhandlet i artikel 25 i tiltrædelsesakten af 1985, kan også tages i betragtning."

b) Stk. 2 affattes således:

"2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 38a med henblik på at ændre bilag I til V i lyset af den videnskabelige og tekniske udvikling.

c) Som stk. 3 og 4 indsættes:

"3. Kommissionen tillægges beføjelse til i henhold til artikel 38a at vedtage delegerede retsakter, som kræves for at ændre bilag VII og VIII. 4. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter til revision af bilag VI. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 39, stk. 2."

22) Som artikel 38a indsættes:

"Artikel 38a

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på betingelser, der er fastsat i denne artikel.

2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 2, artikel 7, stk. 1, artikel 27, stk. 1, artikel 27, stk. 4, artikel 38, stk. 1, artikel 38, stk. 2, og artikel 38, stk. 3, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den [datoen denne forordnings ikrafttræden indsættes].

3. Den i artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 2, artikel 7, stk. 1, artikel 27, stk. 1, artikel 27, stk. 4, artikel 38, stk. 1, artikel 38, stk. 2, og artikel 38, stk. 3, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerende retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 2, artikel 7, stk. 1, artikel 27, stk. 1, artikel 27, stk. 4, artikel 38, stk. 1, artikel 38, stk. 2, og artikel 38, stk. 3, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ."

23) Artikel 39 affattes således:

"Artikel 39

Udvalgsprocedure

1. Med henblik på artikel 9, stk. 3, artikel 11, stk. 3, artikel 24, stk. 2, artikel 29, stk. 4, artikel 33, stk. 2, artikel 35, stk. 4, artikel 37, stk. 4, og artikel 38, stk. 4, bistås Kommissionen af Udvalget for Tilpasning til den Tekniske og Videnskabelige Udvikling og gennemførelse af direktiv 2008/98/EF om affald. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011***.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

*** Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

24) Bilag VI, VII og VIII tilføjes som angivet i bilaget til dette direktiv.

Artikel 2

Ændring af direktiv 94/62/EF

Direktiv 94/62/EF ændres således:

1) I artikel 3 foretages følgende ændringer:

a) I nr. 1 udgår:

"Kommissionen behandler efter behov og reviderer om nødvendigt de illustrative eksempler med henblik på definition af emballage, som omhandlet i bilag I. Behandlingen af følgende artikler prioriteres: CD- og video-omslag, urtepotter, rør og ruller, hvorom fleksibelt materiale er spolet, release paper til selvklæbende etiketter og indpaknings- og gavepapir. Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 21, stk. 3."

b) Nr. 2 affattes således:

"2. "emballageaffald": enhver emballage eller ethvert emballagemateriale, der er omfattet af definitionen på affald i artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF*"

* Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).

c) Nr. 3 til 10 udgår.

d) Følgende tilføjes som nr. 13:

"13) definitionerne af "affald", "kommunalt affald", "farligt affald", "forebyggelse", "forberedelse med henblik på genbrug", "genbrug", "nyttiggørelse", "genanvendelse", "bortskaffelse", "affaldshåndtering", "affaldsproducent" og "affaldsindehaver" i artikel 3 i direktiv 2008/98/EF finder anvendelse."

2) Følgende tilføjes som artikel 3a:

"Artikel 3a

Ændring af bilag I

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 21a om ændring af de illustrative eksempler i bilag I."

3) I artikel 6 foretages følgende ændringer:

a) Overskriften affattes således: "Forberedelse med henblik på genbrug, genanvendelse og nyttiggørelse"

b) Følgende indsættes i stk. 1 som litra f) til k):

"f) inden udgangen af 2020 skal mindst 60 % vægtprocent af alt emballageaffald forberedes med henblik på genbrug og genanvendes

g) inden udgangen af 2020 skal følgende minimumsmål for forberedelse med henblik på genbrug og for genanvendelse opfyldes for følgende specifikke materialer, der indgår i emballageaffaldet:

i) 45 % af plast

ii) 50 % af træ

iii) 70 % af jernholdigt metal

iv) 70 % af aluminium

v) 70 % af glas

vi) 85 % af papir og pap

h) inden udgangen af 2025 skal mindst 70 % vægtprocent af alt emballageaffald forberedes med henblik på genbrug og genanvendes

i) inden udgangen af 2025 skal følgende minimumsmål for forberedelse med henblik på genbrug og for genanvendelse opfyldes for følgende specifikke materialer, der indgår i emballageaffaldet:

i) 60 % af plast

ii) 65 % af træ

iii) 80 % af jernholdigt metal

iv) 80 % af aluminium

v) 80 % af glas

vi) 90 % af papir og pap

j) inden udgangen af 2030 skal mindst 80 % vægtprocent af alt emballageaffald forberedes med henblik på genbrug og genanvendes

i) inden udgangen af 2030 skal følgende minimumsmål for forberedelse med henblik på genbrug og for genanvendelse opfyldes for følgende specifikke materialer, der indgår i emballageaffaldet:

i) 80 % af træ

ii) 90 % af jernholdigt metal

iii) 90 % af aluminium

iv) 90 % af glas"

c) Følgende indsættes som stk. 1a:

"1a. Med henblik på beregningen af hvorvidt målene i artikel 6, stk. 1, litra a) til k), er opfyldt, skal vægten af affald, der er forberedt med henblik på genbrug, og genanvendt affald forstås som vægten af den mængde affald, der blev tilført endelig forberedelse med henblik på genbrug eller genanvendelsesbehandling med fradrag af vægten af materialer, som er kasseret under nævnte behandling på grund af indholdet af urenheder, som skal bortskaffes eller gennemgå andre nyttiggørelsesoperationer.

Hvis de kasserede materialer udgør 2 % eller derunder af vægten af den mængde affald, der er tilført nævnte behandling, skal vægten af det affald, der er forberedt med henblik på genbrug, og genanvendt affald forstås som vægten af det affald, der er tilført afsluttende forberedelse med henblik på genbrug eller genanvendelsesbehandling. "

d) Følgende indsættes som stk. 1b:

"1b. Hvis emballage er sammensat af forskellige materialer, tages hvert materiale særskilt i betragtning med henblik på beregningen af de mål, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, litra f) til k)."

e) Stk. 3, 5, 8, og 9 udgår

f) Følgende tilføjes som stk. 12:

"12. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at fremme et emballagedesign, der mindsker dets miljøpåvirkning og produktion af affald under fremstillingen og den efterfølgende anvendelse, forudsat at de pågældende foranstaltninger hverken resulterer i forvridning af det indre marked eller er til hinder for, at andre medlemsstater efterlever dette direktiv.

Disse foranstaltninger skal omfatte foranstaltninger, der fremmer udvikling, fremstilling og markedsføring af emballage med flere anvendelser, der er teknisk holdbare, og som, efter at de er blevet til affald, er egnet til genbrug og genanvendelse for at lette korrekt gennemførelse af affaldshierarkiet. Foranstaltningerne skal tage hensyn til emballagens virkninger i løbet af hele dens livscyklus."

4) Følgende indsættes som artikel 6a:

"Artikel 6a

System for tidlig varsling

1. Kommissionen offentliggør med støtte fra Det Europæiske Miljøagentur følgende rapporter:

a) i 2017 en rapport om opfyldelsen af målene i artikel 6, stk. 1, litra f) og g)

b) i 2022 en rapport om opfyldelsen af målene i artikel 6, stk. 1, litra h) og i)

c) i 2027 en rapport om opfyldelsen af målene i artikel 6, stk. 1, litra j) og k)

2. Rapporterne i stk. 1 skal omfatte følgende:

a) et skøn over, hvorvidt den enkelte medlemsstat har opfyldt målene

b) en vurdering af tidspunktet for, hvornår den enkelte medlemsstat forventes at have opfyldt målene, og

c) en liste over medlemsstater, for hvilke der er fare for, at de ikke opfylder målene rettidigt, vedlagt passende anbefalinger.

Rapporterne kan om nødvendigt behandle gennemførelsen af yderligere krav ud over dem, der er anført i stk. 1.

3. Senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen af Kommissionens rapport forelægger de medlemsstater, som er i risiko for ikke at kunne opfylde målene, Kommissionen afhjælpningsplan med nærmere redegørelse for de foranstaltninger, de har til hensigt at træffe for at nå målene. Afhjælpningsplanen skal tage hensyn til Kommissionens henstillinger, jf. stk. 2, litra c), foranstaltningerne i bilag VIII til direktiv 2008/98/EF eller andre passende foranstaltninger. Af planen skal fremgå tidspunktet for, hvornår målene forventes opfyldt.

5) Artikel 11, stk. 3, affattes således:

"3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 21a med henblik på fastsættelse af, under hvilke betingelser de i stk. 1 nævnte koncentrationsniveauer ikke finder anvendelse på genvundne materialer eller på produktcyklusser inden for en lukket og kontrolleret kæde, og hvilke typer emballage, der er undtaget fra kravet i stk. 1, tredje led."

6) I artikel 12 foretages følgende ændringer:

a) Overskriften affattes således: "Informationssystemer og indberetning"

b) Stk. 3 udgår

c) Følgende indsættes som stk. 3a til 3d:

"3a Medlemsstaterne fremsender hvert år elektronisk deres oplysninger vedrørende gennemførelsen af artikel 6, stk. 1, litra a) til k), til Kommissionen senest den 31. december i året efter det år, for hvilket oplysningerne er indsamlet. Den første rapport skal omfatte perioden fra den 1. januar [indsæt året for denne ændringsretsakts ikrafttræden + 1 år] til den 31. december [indsæt året for denne ændringsretsakts ikrafttræden + 1 år].

3b Hvis affald sendes til forberedelse med henblik på genbrug, genanvendelse eller anden materialenyttiggørelse i en anden medlemsstat, regnes det udelukkende med i målene for den medlemsstat, som det er indsamlet i, med henblik på de rapporter, der er omhandlet i stk. 1.

3c Emballageaffald, som eksporteres fra Unionen til forberedelse med henblik på genbrug eller genanvendelse, regnes kun med ved konstateringen af, at de mål, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, litra a) til k), er opfyldt, hvis eksportøren i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1013/2006 kan forelægge bevis for, at behandlingen uden for Unionen fandt sted under forhold, der svarer til kravene i den relevante EU-miljølovgivning.

3d Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter for at fastlægge ensartede betingelser for kontrollen af opfyldelsen af målene i artikel 6, stk. 1, litra a) til k), som fastsætter det format, der skal anvendes for indberetning af de oplysninger, der vedrører sådanne mål, og fastsætter ensartede betingelser for kontrol foretaget af tredjemand. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 21, stk. 2."

d) Stk. 5 udgår

7) Artikel 17 udgår

8) Artikel 19 affattes således:

"1. Kommissionen vedtager de gennemførelsesretsakter, der kræves for at tilpasse identifikationssystemet, jf. artikel 8, stk. 2, og artikel 10, stk. 2, sjette led, til den videnskabelige og tekniske udvikling. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 21, stk. 2."

2. Kommissionen vedtager de gennemførelsesretsakter, der kræves for at fastlægge format, der skal anvendes for indberetning, jf. artikel 12, stk. 3d. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 21, stk. 2."

9) Artikel 20 affattes således:

"Artikel 20

Specifikke foranstaltninger

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 21a, der er nødvendige for at løse eventuelle vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af dette direktivs bestemmelser på navnlig inerte emballagematerialer, der findes i meget små mængder (dvs. ca. 0,1 vægtprocent) på EU-markedet, primæremballager til medicinske anordninger og lægemidler, små emballager og luksusemballager."

10) Artikel 21 affattes således:

"Artikel 21

Udvalgsprocedure

1. Med henblik på artikel 12, stk. 3b, artikel 19, stk. 1, bistås Kommissionen af Udvalget for Tilpasning til den Tekniske og Videnskabelige Udvikling og gennemførelse af direktiv 2008/98/EF om affald, der er nedsat ved artikel 39 i direktiv 2008/98/EF. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011**.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

** Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13)."

11) Der indsættes en ny artikel 21a:

"Artikel 21a

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastsatte betingelser.

2. De beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, artikel 11, stk. 3, artikel 19, stk. 2, og artikel 20, stk. 1, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra [datoen for denne forordnings ikrafttræden].

3. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 1, stk. 1, artikel 11, stk. 3, artikel 19, stk. 2, og artikel 20, stk. 1, kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerende retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 1, stk. 1, artikel 11, stk. 3, artikel 19, stk. 2, og artikel 20, stk. 1, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ."

Artikel 3

Ændring af direktiv 1999/31/EF

Direktiv 1999/31/EF ændres således:

1) I artikel 2 foretages følgende ændringer:

a) Litra a) affattes således:

"a) definitionerne på "affald", "kommunalt affald", "farligt affald", "nyttiggørelse", "genanvendelse", "bortskaffelse", "affaldsproducent" og "affaldsindehaver" i artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF* anvendelse

*Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3)."

b) Følgende indsættes som litra aa):

aa) "restaffald": affald fra en nyttiggørelsesoperation, herunder en genanvendelsesoperation, som ikke kan nyttiggøres yderligere og som følge heraf skal bortskaffes"

c) Litra b), c) og n) udgår

d) Litra d) affattes således:

"d) "ikke-farligt affald": affald, der ikke er omfattet af definitionen af farligt affald i direktiv 2008/98/EF"

e) Litra m) affattes således:

"m) "bionedbrydeligt affald": enhver type affald, der kan undergå en anaerob eller aerob nedbrydning, såsom træ, levnedsmidler og haveaffald samt papir og pap"

2) I artikel 5 foretages følgende ændringer:

a) Følgende indsættes som stk. 2a, 2b og 2c:

"2a Medlemsstaterne tillader fra den 1. januar 2025 ikke følgende affaldstyper på deponeringsanlæg for ikke-farligt affald: genanvendeligt affald, herunder plast, metal, glas, papir og pap samt andre former for bionedbrydeligt affald.

2b Medlemsstaterne tillader fra den 1. januar 2025 ikke en mængde affald på deponeringsanlæg for ikke-farligt affald i et givet år, som overstiger 25 % af den samlede mængde kommunalt affald, der blev produceret i det foregående år.

2c Medlemsstaterne bestræber sig på kun at tillade restaffald i deponeringsanlæg for ikke-farligt affald fra den 1. januar 2030, således at den samlede mængde, der føres til sådanne deponeringsanlæg, ikke overstiger 5 % af den samlede mængde kommunalt affald, der blev produceret i det foregående år. Kommissionen reviderer dette mål senest i 2025 og, hvis det er relevant, fremlægger et lovgivningsforslag til et juridisk bindende reduktionsmål for deponering for 2030.

2d Medlemsstaterne tillader ikke, at kommunalt affald deponeres i deponeringsanlæg for inert affald.

Kommissionen vurderer muligheden for at indføre begrænsninger for deponering af affald, der ikke restaffald, i deponeringsanlæg for inert affald, og udsteder senest inden udgangen af 2018 en rapport, hvori den fremlægger sine konklusioner og, hvis det er relevant, forelægger et forslag til en retsakt."

3) Følgende indsættes som artikel 5a:

"Artikel 5a

System for tidlig varsling

1. Kommissionen offentliggør med støtte fra Det Europæiske Miljøagentur følgende rapporter:

a) i 2022 en rapport om opfyldelsen af målene i artikel 5, stk. 2a, litra a), og artikel 5, stk. 2b, litra a)

b) i 2027 en rapport om opfyldelsen af målene i artikel 5stk. 2a, litra b), og artikel 5, stk. 2b, litra b).

2. Rapporterne i stk. 1 skal omfatte følgende:

a) et skøn over, hvorvidt den enkelte medlemsstat har opfyldt målene

b) en vurdering af tidspunktet for, hvornår den enkelte medlemsstat forventes at have opfyldt målene, og

c) en liste over medlemsstater, for hvilke der er fare for, at de ikke opfylder målene rettidigt, vedlagt passende anbefalinger.

Rapporterne kan om nødvendigt behandle gennemførelsen af yderligere krav ud over dem, der er anført i stk. 1.

3. Senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen af Kommissionens rapport forelægger de medlemsstater, for hvilke der er fare for, at de ikke opfylder målene, Kommissionen afhjælpningsplan med nærmere redegørelse for de foranstaltninger en medlemsstat har til hensigt at træffe for at nå målene. Planen skal tage hensyn til Kommissionens henstillinger, jf. stk. 2, litra c), foranstaltningerne i bilag VIII til direktiv 2008/98/EF eller andre passende foranstaltninger. Af planen skal fremgå tidspunktet for, hvornår kravene forventes efterlevet.

4) I artikel 11, stk. 2, udgår andet afsnit.

5) I artikel 12, litra c), foretages følgende ændringer:

c) kvalitetskontrollen af de analyser, der gennemføres i forbindelse med kontrol- og overvågningsprocedurerne, og/eller de analyser, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, litra b), varetages af kompetente laboratorier, der er akkrediteret i henhold til forordning (EF) nr. 765/2008[26]."

6) Artikel 15 affattes således:

"Artikel 15

Indberetning

1. Medlemsstaterne fremsender hvert år elektronisk deres oplysninger vedrørende gennemførelsen af de mål og forpligtelser, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, 2a og 2b, til Kommissionen senest den 31. december i året efter det år, for hvilket oplysningerne er indsamlet. Oplysningerne fremsendes i det format, der er udformet af Kommissionen i henhold til stk. 3. Den første rapport skal omfatte perioden fra den 1. januar [indsæt året for denne ændringsretsakts ikrafttræden + 1 år] til den 31. december [indsæt året for denne ændringsretsakts ikrafttræden + 1 år].

2. Medlemsstaterne indberetter de oplysninger vedrørende gennemførelsen af de mål, der er fastsat i artikel 5, stk. 2, indtil den 1. januar 2025.

3. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, som fastlægger ensartede betingelser for kontrol af opfyldelsen af målene i artikel 5, stk. 2, 2a og 2b, som fastsætter det format, der skal anvendes for indberetning af de oplysninger, der vedrører sådanne mål, og fastsætter minimumsbetingelser for kontrol foretaget af tredjemand. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 17, stk. 2, i dette direktiv.

4. De oplysninger, der indberettes af medlemsstaten i henhold til stk. 1 og 2, ledsages af en kvalitetskontrolrapport og kontrolleres af en uafhængig tredjemand.

7) Artikel 16 affattes således:

"Artikel 16

Ændring af bilagene

Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 17a vedrørende de ændringer, der er nødvendige for tilpasning af bilagene til den videnskabelige og tekniske udvikling."

8) Artikel 17 affattes således:

"Artikel 17

Udvalgsprocedure

1. Med henblik på artikel 3, stk. 3, artikel 5, stk. 2, artikel 5, stk. 2a, artikel 5, stk. 2b, bilag I, punkt 3.5 og bilag II, punkt 5, bistås Kommissionen af Udvalget for Tilpasning til den Tekniske og Videnskabelige Udvikling og gennemførelse af direktiv 2008/98/EF om affald, der er nedsat ved artikel 39 i direktiv 2008/98/EF. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011**. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011."

** Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13)."

9) Følgende tilføjes som artikel 17a:

"Artikel 17a

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastsatte betingelser.

2. De beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 16, tillægges Kommissionen for en ubestemt periode fra [indsæt datoen for denne ændringsretsakts ikrafttræden].

3. Den i artikel 16 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerende retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 16 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ."

Artikel 4

Ændring af direktiv 2000/53/EF

I artikel 9 i direktiv 2000/53/EF indsættes følgende som stykke 1a til 1c:

"1a Medlemsstaterne anvender de nærmere bestemmelser, som bl.a. kan vedrøre fastlæggelsen af formater, som er vedtaget af Kommissionen i henhold til artikel 7, stk. 2, tredje afsnit, til brug for rapportering om kontrollen af, hvorvidt målene i artikel 7, stk. 2, første afsnit, er overholdt. Oplysningerne fremsendes til Kommissionen senest den 31. december i året efter det år, for hvilket oplysningerne er indsamlet.

1b De oplysninger, der indgives af medlemsstaterne i henhold til denne artikel, ledsages af en kvalitetskontrolrapport og kontrolleres af en uafhængig tredjemand.

1c Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på fastsættelse af de minimumsbetingelser, der gælder for kontrol foretaget af tredjemand. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 11."

Artikel 5

Ændring af direktiv 2006/66/EF

Direktiv 2006/66/EF ændres således:

1) Artikel 22 udgår

2) I artikel 23 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 1 affattes således:

"Kommissionen aflægger rapport om gennemførelsen af dette direktiv og dets indvirkning på miljøet og på det indre markedsfunktion senest ved udgangen af 2016."

b) I stk. 2 affattes den indledende tekst således:

"Kommissionen medtager i sin rapport en evaluering af følgende aspekter af dette direktiv:"

Artikel 6

Ændring af direktiv 2012/19/EU

I direktiv 2012/19/EU foretages følgende ændringer:

1) I artikel 16 foretages følgende ændringer:

a) Stk. 5 affattes således:

"5a Medlemsstaterne fremsender hvert år elektronisk deres oplysninger vedrørende gennemførelsen af artikel 16, stk. 4, til Kommissionen senest den 31. december i året efter det år, for hvilket oplysningerne er indsamlet. Oplysningerne fremsendes i det format, der er udformet af Kommissionen i henhold til stk. 5d. Den første rapport skal omfatte perioden fra den 1. januar [indsæt året efter året for denne ændringsretsakts ikrafttræden] til den 31. december [indsæt året efter året for denne ændringsretsakts ikrafttræden].

5c De oplysninger, der indberettes af medlemsstaten i henhold til stk. 5a, ledsages af en kvalitetskontrolrapport og kontrolleres af en uafhængig tredjepart.

5d Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på fastsættelse af de minimumsbetingelser, der gælder for kontrol foretaget af tredjemand. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 21, stk. 2."

2) Artikel 21 affattes således:

"Artikel 21

Udvalgsprocedure

1. Med henblik på artikel 7, stk. 5, artikel 8, stk. 5, artikel 11, stk. 3, artikel 16, stk. 3, artikel 16, stk. 6, og artikel 23, stk. 4, bistås Kommissionen af Udvalget for Tilpasning til den Tekniske og Videnskabelige Udvikling og gennemførelse af direktiv 2008/98/EF om affald, der er nedsat ved artikel 39 i direktiv 2008/98/EF. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

3. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.

Artikel 7

Gennemførelse

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den [indsæt dato tolv måneder efter direktivets ikrafttrædelse]. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.

Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 8

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvende dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 9

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

[1] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).

[2] Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1).

[3] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10).

[4] KOM(2011) 571.

[5] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1386/2013/EU af 20. november 2013 om et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 "Et godt liv i en ressourcebegrænset verden" (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 171).

[6] I affaldshierarkiet står affaldsforebyggelse øverst, efterfulgt af først genbrug, herefter genanvendelse, energiudnyttelse og til sidst bortskaffelse, som omfatter deponering og forbrænding uden energiudnyttelse.

[7] KOM(2013) 442.

[8] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af 18. september 2000 om udrangerede køretøjer (EFT L 269 af 21.10.2000, s. 34–43).

[9] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/66/EF af 6. september 2006 om batterier og akkumulatorer og udtjente batterier og akkumulatorer samt om ophævelse af direktiv 91/157/EØF (EUT L 266 af 26.9.2006, s. 1–14).

[10] http://www.wastetargetsreview.eu/

http://www.eea.europa.eu/publications/waste-opportunities-84-past-and

http://www.wastemodel.eu/

[11] EUT C af , s. .

[12] EUT C af , s. .

[13] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (EUT L 312 af 22.11.2008, s. 3).

[14] Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald (EFT L 182 af 16.7.1999, s. 1).

[15] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/42/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10).

[16] Industri- og minedriftsaktiviteter er omfattet af BAT-referencedokumenter (BREF-dokumenter), som er udarbejdet i henhold til direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner (EUT L 334 17.12.2010, s. 17) og direktivet om håndtering af mineaffald (2006/21/EF, EUT L 102 af 11.4.2006, s. 15), som indeholder oplysning om forebyggelse af ressourceforbrug og affaldsproduktion, genbrug, genanvendelse og nyttiggørelse. Gennem den løbende revision af BREF-dokumenterne og Kommissionens vedtagelse af BAT-konklusioner vil BREF-dokumenterne få en større indvirkning på industriens arbejdsmåde, hvilket vil føre til øget ressourceeffektivitet og øget genanvendelse og nyttiggørelse af affald.

[17] KOM(2013) 442.

[18] http://ec.europa.eu/eip/raw-materials/en/content/about-european-innovation-partnership-eip-raw-materials

[19] COM(2014) 297.

[20] I Kommissionens meddelelse af 2. oktober 2013 om målrettet og effektiv regulering (REFIT): Resultater og næste skridt (COM(2013) 685).

[21] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/public-consultation-new/index_en.htm.

[22] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af 18. september 2000 om udrangerede køretøjer (EFT L 269 af 21.10.2000, s. 34).

[23] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

[24] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

[25] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

[26] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 30).

BILAG VI

Sammensætning af kommunalt affald

Kommunalt affald omfatter affald fra husholdninger og affald fra detailhandelen, små virksomheder, kontorbygninger og institutioner (f.eks. skoler, hospitaler, offentlige bygninger), der med hensyn til type og sammensætning er sammenligneligt med husholdningsaffald, og indsamles af eller på vegne af kommunerne.

Det omfatter:

– storskrald (f.eks. hårde hvidevarer, møbler, madrasser)

– parkaffald, blade, græsklip, gadeopfej, indhold af affaldsbeholdere og affald fra renholdelse af markedspladser

– affald fra visse kommunale opgaver, dvs. affald fra vedligeholdelse af parker og haver, affald fra renholdelse af gader og veje.

Det omfatter også affald fra de samme kilder, som er af lignende type og sammensætning, og som:

– ikke indsamles på vegne af kommuner, men direkte gennem producentansvarsordninger eller private ikke-udbyttegivende institutioner til genbrugs- og genanvendelsesformål og hovedsagelig ved separat indsamling

– kommer fra landområder, der ikke er omfattet af en fast affaldsordning.

Det omfatter ikke:

– affald fra spildevandsledninger og spildevandsbehandling, herunder spildevandsslam

– bygge- og nedrivningsaffald.

BILAG VII

Mindstekrav for udvidet producentansvar

Når medlemsstaterne udvikler og anvender udvidet producentansvar skal de:

1. tage hensyn til, hvad der er teknisk muligt og økonomisk levedygtigt, og den generelle indvirkning på miljøet, menneskers sundhed og samfundet samt tage hensyn til behovet for at sikre et velfungerende indre marked

2. sikre en nøje fastlæggelse af roller og ansvarsområder for de aktører, der deltager i gennemførelsen af det udvidede producentansvar, herunder producenter og importører, der markedsfører varer i Unionen, og deres ordninger for kontrol af overensstemmelse, private eller offentlige aktører på affaldsområdet, lokale myndigheder og, hvor det er relevant, aktører inden for den sociale økonomi

3. fastsætte målelige mål for forebyggelse, forberedelse med henblik på genbrug, genbrug, genanvendelse og/eller nyttiggørelse med henblik på som minimum at opfylde de nuværende kvantitative mål, som er fastsat i de relevante bestemmelser i EU's affaldslovgivning

4. sikre at affaldsindehavere, som er omfattet af udvidet producentansvar, får de nødvendige oplysninger om tilgængelige indsamlingssystemer

5. fastlægge en indberetningsprocedure for at indsamle oplysninger om produkter, der markedsføres, og, når disse produkter når til slutningen af deres levetid, oplysninger om indsamling og behandling i overensstemmelse med affaldshierarkiet og de dertilhørende materialestrømme, hvor det er relevant

6. sikre at økonomiske bidrag til ordninger for udvidet producentansvar fra producenter eller importører af produkter, der markedsføres i Unionen:

6.1. dække alle udgifter til affaldshåndtering, herunder særskilt indsamling og behandling, relevant information til affaldsindehavere, dataindsamling og indberetning

6.2. tage hensyn til indtægterne fra salg af sekundære råmaterialer fra affald

6.3. beregnes ud fra de faktiske omkostninger ved bortskaffelse af de enkelte udtjente produkter, der markedsføres i Unionen og som er omfattet af ordningen

6.4. støtte initiativer for affaldsforebyggelse og oprydningsinitiativer

7. indføre en anerkendelsesprocedure for ordninger for udvidet producentansvar med henblik på at:

7.1. sikre at ordningerne er gennemsigtige, hvad angår afgifter, der betales af producenterne, herunder indvirkningen på salgspriserne og i spørgsmål om indvirkningen på konkurrenceevnen og muligheden for at må anlæg og virksomheder kan deltage

7.2. fastlægge ordningernes geografiske dækning

7.3. sikre ligebehandling for indenlandske producenter og importører

7.4. opretholde en mekanisme for egenkontrol gennem regelmæssig revision af ordningerne foretaget af tredjemand med hensyn til både:

– 7.4.1. forsvarlig økonomisk forvaltning af ordningen – beregning af de samlede omkostninger for hver produkttype, anvendelse af indsamlede midler, og

– 7.4.2. passende indsamling og behandling af affald, kontrol med lovligheden af overførsel af affald samt kvalitet af data og indberetning

8. fastlægge sanktioner, der står i et rimeligt forhold til overtrædelsen, hvis målene ikke nås, og/eller krav ikke overholdes

9. indføre passende overvågnings- og håndhævelsesmidler og tilrettelægge en formel og regelmæssig dialog mellem de berørte aktører.

BILAG VIII

Foranstaltninger, som skal overvejes i den plan, der er omhandlet i artikel 11a (system for tidlig varsling)

Følgende foranstaltninger skal overvejes i den afhjælpningsplan, som foreslås af de medlemsstater, for hvilke der er fare for, at de ikke opfylder målene:

– foranstaltninger til at forbedre statistikkernes kvalitet og for at udarbejde klare prognoser for affaldshåndteringskapacitet og afstanden til de mål, der er angivet i artikel 11, stk. 2, i dette direktiv, artikel 6, stk. 1, i direktiv 94/62/EF og artikel 5, stk. 2a, 2b og 2c, i direktiv 1999/31/EF

– bedre anvendelse af centrale økonomiske instrumenter, herunder:

– en gradvis forhøjelse af deponeringsafgifter for alle kategorier af affald (kommunalt affald, inert affald, andre former)

– indførelse eller forhøjelse af forbrændingsafgifter eller særskilt forbud mod forbrænding af genanvendeligt affald

– en gradvis udvidelse til hele medlemsstatens område af systemer med volumen- eller vægtbaserede afgifter (pay-as-you-throw) for at give producenter af kommunalt affald incitamenter til at reducere, genbruge og genanvende deres affald

– foranstaltninger til at forbedre omkostningseffektiviteten af bestående og kommende producentansvarsordninger (herunder detaljerede foranstaltninger og tidsplaner for gennemførelse af mindstekravene for det udvidede producentansvar, der angives i bilag VII), udvidelse af anvendelsesområdet for producentansvarsordninger til nye affaldsstrømme

– økonomiske incitamenter for de lokale myndigheder til at fremme forebyggelse og udvikle og intensivere systemer for særskilt indsamling

– foranstaltninger til at støtte udviklingen af genbrugssektoren

– foranstaltninger til at afskaffe skadelige former for støtte, som ikke er i overensstemmelse med affaldshierarkiet

– tekniske og skattemæssige foranstaltninger til at støtte udviklingen af markeder for genbrugte produkter og genanvendte (herunder komposterede) materialer samt til at forbedre kvaliteten af genvundne materialer

– foranstaltninger til at øge den offentlig bevidsthed om god affaldshåndtering og nedbringelse af affaldsmængden, bl.a. ad hoc-kampagner for at mindske affaldsmængden ved kilden og en stor deltagelse i ordninger for særskilt indsamling

– foranstaltninger til at sikre en passende koordinering mellem alle kompetente offentlige myndigheder, som er involveret i affaldshåndtering, og inddragelse af andre vigtige interessenter

– anvendelse af de europæiske struktur- og investeringsfonde for at finansiere udviklingen af den affaldshåndteringsstruktur, der er nødvendig for at nå de relevante mål

– alle relevante alternative eller supplerende foranstaltninger, der sigter mod at opfylde samme formål.

Planen skal udarbejdes på grundlag af en evaluering af de bestående planer for affaldshåndtering og efter høring af de relevante berørte parter og kompetente offentlige myndigheder, der er involveret i affaldshåndtering. Planen skal suppleres med resultaterne af disse høringer samt en vurdering af dens forventede effekt på opnåelsen af de relevante mål, der er omfattet af planen. Den skal indeholde en nøjagtig tidsplan for anvendelsen af de foreslåede foranstaltninger.

Hvis det kræves, skal planen indeholde en revideret planlægning for den nødvendige infrastruktur, og, hvis der er behov for det, ledsages af et forslag til en tidsplan for tilpasningen af de nuværende nationale eller regionale affaldshåndteringsplaner som defineret i artikel 28 og af de affaldsforebyggelsesprogrammer, som er defineret i artikel 29."