[I SS IONEN FOB DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93)167 endel ig udg. 
Bruxelles, den 21. april 1993 
Meddelelse fra Kommissionen til Rådet OQ Europa-Parlamentet 
prn Kontrol me<a restkoncentrationer i Kød 
Hormoner - beta-agonister - andre stoffer 
JtëPf: 
- 1 
INPLEPENPE BEMÆRKNING 
1. Denne meddelelse vedrører kontrol med restkoncentrationer, især af 
hormoner og beta-agonister, i fersk kød. På baggrund af en meget grundig 
undersøgelse af s i tua i tonen i medlemsstaterne stilles der i meddelelsen 
forslag om en række foranstaltninger, herunder ny lovgivning, for at 
fremme bekæmpelsen af ulovlig anvendelse af anabolika* (hormoner og 
beta-agonister**) og ukorrekt anvendelse af tilladte 
veterinærmedicinske præparater. 
DEN EKSISTERENDE EF-LOVGIVNING*** 
HQMQNER 
2. De oprindelige rådsdirektiver (81/602/EØF og 85/358/EØF) forbød 
anvendelse af visse hormoner (stiloener og thyreostatica) med henblik på 
opfedning, men gav medlemsstaterne mulighed for at tillade anvendelse af 
andre hormoner. Denne situation fortsatte indtil den 1. januar 1988, 
hvor der blev indført totalforbud (direktiv 88/146/EØF) mod anvendelse 
af hormoner med henblik på opfedning. Naturligt forekommende hormoner 
kunne fortsat tillades i terapeutisk øjemed eller til zootekniske 
formål . 
Disse krav har også været gældende for tredjelande, som eksporterer 
levende dyr og kød til Fællesskabet. Reglerne fik virkning den 1. januar 
1989 for seks leverandører, der tillader anvendelse af hormoner 
(Sydafrika, Argentina, Australien, Canada, New Zealand og USA). 
Tredjelande skal indføre ordninger, som garanterer, at kød, der sendes 
til Det Europæiske Fællesskab, stammer fra dyr, der aldrig har været 
behandlet med hormoner. 
Det bør bemærkes, at beta-agonister (clenbuterol og derivater heraf) 
selv om de ikke er hormoner i kemisk forstand, også har en anabol sk 
funktion. Beta-agonister er imidlertid ikke omfattet af EF-
bestemmelserne om hormoner. 
KONTROL MED RESTKONCENTRATIONER 
3. Rådets direktiv 86/469/EØF harmoniserer kontrollen med restkoncentra­
tioner i levende dyr og fersk kød såvel inden for Fællesskabet som i 
tredjelande, der eksporterer til Fællesskabet. 
I 1987 forelagde alle medlemsstaterne for første gang Kommissionen en 
plan for foranstaltninger til konstatering af ulovlig anvendelse af 
hormoner. I 1988 forelagde de en plan for identifikation af andre 
stoffer (antibiotika, sulfonamider, pesticider og tungmetaller). 
* har til formål at give bedre foderudnyttelse, udbytte eller kødfylde og 
t i I vækst 
** også kaldet omfordelere; de skal øge proteindannelsen (muskler) samtidig 
med, at de reducerer fedtdannelsen 
*** bilag 1 indeholder nærmere oplysninger om de relevante råds- og 
kommi ssionstekster 
- 2 -
Tredjelande skal forelægge tilsvarende planer. Disse planer ajourføres 
hvert år på baggrund af erfaringerne - positive resultater i tidligere 
år, søgning efter nye stoffer, forbedringer af laboratoriemetoder mv. 
EF-kontrollen med restkoncentrationer omfatter kun slagtedyr (kvæg, 
svin, får, geder og heste). Fjerkræ og andre produkter (fisk, 
mejeriprodukter, æg, honning) er omfattet af nationale forskrifter, da 
reglerne ikke er harmoniseret. Den foreslåede nye lovgivning omfatter 
disse produkter. 
UNDERSØGELSE I MEDLEMSSTATERNE 
4. Efter anmodning fra Parlamentet besluttede Kommissionen i 1990 at 
indlede en omfattende undersøgelse i medlemsstaterne af vanskelighederne 
med anvendelsen af EF-lovgivningen om restkoncentrationer i fersk kød. 
Flere forskellige faktorer lå til grund for denne beslutning: 
- Kommissionens forpligtelse til at kontrollere direktivernes 
gennemførelse og anvendelse 
- Pimenta-betænkningen til Europa-Parlamentet (marts 1989) 
- påstande i offentligheden om ulovlig anvendelse af hormoner. 
Undersøgelsen, der varede fra maj 1990 til januar 1992, dækkede kun 
slagtedyr. Undersøgelsen var omfattende - der blev i gennemsnit brugt 
fire uger til at undersøge situationen i hver enkelt medlemsstat. 
Kommissionens folk fik fuld opbakning fra de relevante grene af de 
nationale forvaltninger (landbrug, sundhedsvæsen, toldvæsen, 
justitsforvaltning). Der var almindelig tilfredshed med undersøgelsen. 
I hver enkelt medlemsstat benyttede undersøgelsesholdene også 
lejligheden til at indhente udtalelser fra de forskellige interesse­
grupper (landbrugere, slagtere, dyrlæger, apotekere, den farmaceutiske 
industri, importører af kemikalier og medicinalvarer) og fra 
forbrugersammenslutninger. 
5. Af undersøgelsen fremgik det, at 
- der var fri adgang til at købe anabol ika (hormoner og beta-
agonister), hvilket medførte ulovlig anvendelse 
- der blev ofte fundet restkoncentrationer af antibiotika og 
sulfonamider i kød, især i forbindelse med intensivt husdyropdræt 
(mælkekalve, unge slagtekreaturer og fedesvin) 
- der blev lejlighedsvis påvist andre restkoncentrationer 
(tungmetaller, herunder cadmium, pesticider og antiparasitiske 
stoffer ). 
Der blev konstateret alvorlige svagheder i medlemsstaterne inden for 
flere af de vigtigste områder, f.eks. i forbindelse med direktivernes 
gennemførelse i national lov, afsløring af svig, laboratoriernes udstyr 
og resultater og kontrollen med ubehandlede kemiske stoffer. Det fremgik 
også klart, at koordinationen mellem de forskellige relevante nationale 
- 3 -
organer var utilfredsstillende. Manglen på effektive modforanstalt­
ninger, retsmaskineriets langsommelighed og i nogle tilfælde uvished om, 
hvorvidt man på højeste plan var villig til at stille de nødvendige 
ressourcer til rådighed, vanskeliggjorde situationen endnu mere. 
6. Manglen på en effektiv organisation og tvivl om, hvorvidt der var ægte 
vilje til at søge at løse problemerne, var i høj grad medvirkende til at 
tage motivationen fra kontrolpersonalet i marken, der stod over for en 
vanskelig og ti I tider farlig opgave i deres bestræbelser på at forfølge 
uregeImæss i gheder. 
7. Det må også medgives, at EF-teksterne ikke var nogen ubetinget støtte 
for et effektivt kontrolsystem. Nogle vigtige aspekter gav mulighed for 
forskellige fortolkninger med det resultat, at planer, der fokuserede på 
at gennemføre en vis mængde prøver i stedet for at fokusere på risiko­
områder, uden videre kunne begrundes med henvisning til direktiv­
teksterne. Det var også opfattelsen, at hånde I sk Iasseskemaet, som er en 
integrerende del af den fælles markedsordning for oksekød, gjorde 
landbrugerne mere tilbøjelige til at anvende ulovlige stoffer for at få 
deres dyr bedre indplaceret og derved opnå et større udbytte. Den 
langsommelige igangsættelse af EF-referencelaboratorierne var også 
kraftigt medvirkende til at forsinke gennemførelsen af et mere effektivt 
kontrolprogram i medlemsstaterne. 
OPFØLGNING AF UNDERSØGELSEN 
8. Efter undersøgelsen i de enkelte medlemsstater sendte Kommissionen en 
detaljeret meddelelse til de kompetente myndigheder om de mangler, der 
var blevet afsløret, og anmodede om, at der blev taget de fornødne 
skridt til at afhjælpe situationen. Samtlige medlemsstater har nu givet 
en redegørelse for de fremskridt, der er gjort, og de trufne 
foranstaltninger. Kommissionen har også været i løbende kontakt med 
medlemsstaterne for nøje at følge de trufne foranstaltninger. 
De seneste oplysninger (marts 1993) tyder på, at der er sket en generel 
forbedring af situationen, især hvad angår direktivernes gennemførelse i 
national lov, iværksættelsen af kontrol pi aner og ordninger for prøve­
tagning, laboratoriernes bidrag, som hovedsagelig skyldes anskaffelse af 
meget effektivt prøveudstyr, koordinering af de interne tjenester, 
identifikation af oprindeIsesbedrifter, flere retlige sanktioner og i 
nogle tilfælde anvendelse af administrative bøder. Andre vigtige 
ændringer af procedurer og lovgivning er under forberedelse i 
medlemsstaterne. 
9. Der er også gjort fremskridt på EF-plan. Nogle begynde Isesproblemer med 
finansieringen af de fire EF-referenceIaboratori er skulle være løst 
inden længe. Dette vi! give dem mulighed for at koordinere og forbedre 
arbejdet på de nationale laboratorier. Direktiv 92/102/EØF om 
identifikation og registrering af dyr, som fik virkning den 1. april 
1993 for kvæg, vil også gøre det meget lettere at spore positive 
slagtekroppe tilbage til oprindelsesbedriften. Hvad angår administrative 
sanktioner, er det i Rådets forordning (EØF) nr. 2066/92 af 30. juni 
1992 fastsat, at der, hvis reglerne om ulovlig anvendelse af hormoner 
overtrædes, ikke kan ydes præmie for det pågældende dyr. 
- 4 
DEN NUVÆRENDE SITUATION 
10. Kommissionens helhedsvurdering af situationen er, at medlemsstaterne nu 
har fået større forståelse for nødvendigheden af at træffe effektive 
foranstaltninger til at bekæmpe anvendelsen af ulovlige stoffer, afsætte 
flere ressourcer til arbejdet og indføre mere effektive modforholds­
regler. Man ser også gerne ændringer af EF-lovgivningen, der letter 
gennemførelsen af opgaven. 
11. Det er vanskeligere at udtale sig om, i hvor høj grad den øgede 
forståelse har resulteret i virkeligt effektive foranstaltninger, 
hvorved situationen kan holdes under kontrol. Uanset hvilke forbedringer 
der foretages af lovgivning og procedurer, må kampen mod ulovlige 
stoffer videreføres med usvækket styrke. Der udvikles til stadighed mere 
avancerede ulovlige produkter, der er nem adgang til og stort misbrug af 
beta-agonister, nettet for distribution af ulovlige stoffer er godt 
udbygget, og det er tidskrævende og problematisk at opnå retskendelser. 
Profitmotivet vil stadig være et kraftigt incitament til at anvende 
disse stoffer. F.eks. kan en oksekødsproducent tjene mellem 100 ECU og 
200 ECU pr. dyr ved at anvende dem. Der er også store profitter at hente 
for distributører, skrupelløse foderfabrikanter og mellemmænd, der 
leverer dyr til slagtning. En effektiv kamp mod forbudte stoffer vil 
kraftigt reducere den indtjening, som disse grupper nu kan opnå. Det kan 
forventes, at de vil gøre alt, hvad der står i deres magt, for ikke at 
skulle opgive denne ulovlige virksomhed. 
12. Det er klart, at risikoen for folkesundheden kræver en yderligere 
indsats fra Fællesskabet og medlemsstaterne. Men inden det skitseres, 
hvordan der kan skabes et eventuelt grundlag for en forbedring af 
situationen, er det nødvendigt at omtale, hvilke grænser der er sat for 
Kommissionens muligheder. 
Kommissionen vil fortsat følge situationen i medlemsstaterne ved i givet 
fald at gennemføre særlige undersøgelser og ved at gribe ind, hvis EF-
lovgi vningen ikke gennemføres korrekt. 
Kommissionen kan dog ikke påtage sig medlemsstaternes eller andre 
kompetente myndigheders ansvar for kontrollen med ulovlige stoffer. Det 
påhviler hver enkelt medlemsstats kompetente myndigheder at træffe 
effektive foranstaltninger for at sikre, at direktivernes målsætninger 
kan opfyldes. De må navnlig sørge for, at der findes retlige procedurer, 
som muliggør hurtige domme, og at sanktionerne har præventiv virkning, 
at det fornødne personale og udstyr er til disposition, at 
koordinationen mellem de nationale tjenester er optimal, og at de 
mennesker, som det påhviler at gennemføre en ubehagelig og til tider 
farlig opgave, dvs. dem, der foretager kontrollen i marken, bliver 
ordentligt betalt og får tilstrækkelig beskyttelse. Det er også op til 
medlemsstater at påvirke den offentlige mening, så befolkningen udviser 
større interesse for dette anliggende, og at tilskynde engros- og 
detailleddet til at insistere på, at slagter terne, som de får deres 
leverancer fra, giver garanti for, at kødet er risikofrit. De har også 
en væsentlig funktion, når det gælder kontrollen med nettet for 
- 5 -
distribution af medicinalvarer og råvarer. Konkurrencedygtige priser på 
tilladte veterinærmedicinske præparater kan også gøre det mindre 
tillokkende at benytte produkter, der er forbundet med risiko. Dette vil 
kunne lade sig gøre, hvis grossister og detailhandlere beregner sig en 
mere rimelig fortjeneste. 
13. Kommissionen kan heller ikke optræde som international politibetjent i 
kampen mod distributionen af disse stoffer, som ofte foregår på tværs af 
grænserne. Dette er et aspekt, der falder ind under andre internationale 
ordninger. Men Kommissionen kan udmærket sørge for, at repræsentanter 
fra medlemsstaterne mødes regelmæssigt for at udveksle erfaringer om 
vanskeligheder med bestemmelserne, nye ulovlige fremgangsmåder og 
strategier blandt fabrikanter og distributører og foranstaltninger, der 
bør indføres på EF-plan for at klare situationen. Kommissionen er 
indstillet på at skabe større fleksibilitet på dette felt, f.eks. gennem 
workshops, seminarer og møder for repræsentanter fra medlemsstaterne på 
mere uformelt plan. Kommissionen tillægger en fleksibel og hurtig 
reaktion særlig betydning. Den den foreslåede nye lovgivning bør 
udformes på en sådan måde, at der kan foretages en hurtig tilpasning af 
kontrolordningerne med henblik på opdukkende problemer og for at imødegå 
far I ige tendenser. 
PRODUCENTERNES ANSVAR 
14. Under overvejelserne af, hvordan kontrolordningerne kan forbedres, har 
Kommissionen bestræbt sig på at indkredse foranstaltninger, der kan være 
til praktisk nytte for dem, som umiddelbart har til opgave at bekæmpe 
anvendelsen af forbudte stoffer. Sådanne foranstaltninger bør også give 
medlemsstaterne mulighed for at udnytte eksisterende ressourcer mere 
effektivt. Foranstaltningerne fokuserer på nøglegrupperne, først og 
fremmest producenterne og kødleverandørerne, som i fællesskab er 
ansvarlige for at producere et risikofrit, sundt produkt til konsum. 
15. Under normale omstændigheder kunne man forvente, at alle producenter 
ville indse, at det er af afgørende betydning for dem at levere et 
garanteret produkt, ikke mindst, fordi der er overskud af de fleste 
kødtyper og forbrugerne stiller større og større krav, hvad angår 
garanti for risikofrihed og kvalitet. Hvis det kun var et markeds-
spørgsmål, kunne der være grund til at overlade det til producenten at 
dække forbrugernes behov uden indgreb fra myndighederne. Men det 
alvorlige folkesundhedsmæssige aspekt af den nuværende situation kræver 
en aktiv indsats fra de ansvarlige myndigheders side, herunder 
Kommissionens. Hertil kommer det konkurrencemæssige aspekt, som kræver, 
at producenter, som overholder reglerne, og det gør langt de fleste, får 
garanti for, at de ikke stilles ringere i konkurrencen på grund af dem, 
der lukrerer på ulovlige stoffer. 
16. Kommissionen mener, at man først og fremmest må fokusere på producenten. 
Det er først og fremmest ham eller hende, der må tage ansvaret for, at 
hans eller hendes produkt er risikofrit. Dette ansvar kan i fremtiden 
udmøntes i en formel skriftlig garanti om, at der ikke er anvendt 
anabolika, og en forsikring om, at tilbageholdelsesperioden i 
forbindelse med tilladte veterinærmedicinske præparater vil blive 
overholdt. 
- 6 -
Denne forpligtelse kan indgå i producentens ansøgning om al (helt eller 
delvis) EF-finansieret støtte under den fælles landbrugspolitik. Dette 
bør også indebære en tilsvarende accept af, at producenten automatisk 
fortaber sin ret til støtte i den pågældende produktsektor, hvis 
producenterklæringen ikke respekteres, f.eks. fordi det afsløres, at der 
er anvendt forbudte stoffer. Man kunne forestille sig fuldstændig eller 
delvis fortabelse af retten til støtte i et enkelt år ved en første­
gangsovertrædelse og udelukkelse fra EF-støtte i en nærmere fastsat 
periode i tilfælde af en efterfølgende overtrædelse. De nuværende 
regler, der indebærer fortabelse af oksekødspræmien for det enkelte dyr, 
der viser sig at være behandlet med ulovlige stoffer, virker ikke 
tilstrækkeligt afskrækkende. 
Manglende samarbejde med kontrolmyndighederne, f.eks. ved, at 
vedkommende nægter at give oplysninger eller stille faciliteter ti i 
rådighed på bedriften, lægger hindringer i vejen for kontrollen osv., er 
gyldig grund til at lade støtten bortfalde. 
Når det gælder dyr, der leveres til slagtning, kan der også stilles krav 
om, at de ledsages af en tilsvarende skriftlig garanti. En sådan garanti 
vil give leverandøren eller producenten/1 everandøren større ansvars­
følelse og tillige skabe grundlag for effektive sanktioner, hvis det 
viser sig, at garantien er urigtig. Hvis det drejer sig om en 
leverandør, der ikke er producent, kan sanktionen f.eks. bestå i, at 
eventuelle fremtidige leverancer fra denne leverandør klassificeres som 
"mistænkte". Når det drejer sig om en producent/leverandør, kan 
sanktionen have form af bortfald af støtte som allerede angivet. Hertil 
kommer de sanktioner, der i Øvrigt fastsættes af medlemsstaten. 
På linje hermed er det hensigten, at producenten skal afholde 
omkostningerne ved efterfølgende analyser af mistænkte dyr på 
oprindelsesbedriften, hvis de prøver, der er taget på slagteriet, viser 
sig at være pos i t i ve. 
Destruktion af dyr på en destruktionsanstalt vil være en automatisk 
følge af afsløring af ulovlige stoffer på bedriften eller ved slagtning 
eller af manglende overholdelse af den nødvendige tilbageholdelses­
periode, når der er tale om tilladt medicin. Den eneste undtagelse 
herfra vil være behørigt anmeldte nødslagtninger, hvor destruktion af 
kadaveret kun kommer på tale, hvis en analyse viser, at der stadig 
forekommer restkoncentrationer. 
17. Nødvendigheden af at øge bevidstheden om disse problemer rejser også 
spørgsmålet om værdien af offentliggørelse af navne og adresser på dem, 
som kendes skyldige i overtrædelser, i lokale aviser og landbrugs-
tidsskrifter og ved opslag på offentlige kontorer. En koordineret 
reklamekampagne på EF-plan med vægt på producentens rolle vil også være 
af stor betydning. Kommissionen vil støtte en sådan kampagne. 
18. Denne række foranstaltninger har til formål at få producenterne til at 
indse, hvor alvorligt det er at anvende forbudte stoffer og misbruge 
andre produkter. Foranstaltningerne vil i høj grad bidrage til, at 
problemet kan bringes under kontrol ved arbejdet i marken. 
For det store flertal af landbrugere, der følger loven, vil de omtalte 
foranstaltninger ikke medføre problemer. Ansvarsfulde producenter vil 
- 7 
endog få gavn af dem, fordi truslen fra det skrupelløse mindretal, der 
holder fast ved de forbudte stoffer, vil blive mindre mærkbar. 
19. Som et mere positivt tiltag ønsker Kommissionen at fremme oprettelsen af 
producentsammenslutninger, som selv indfører systemer, der garanterer 
hormonfrit oksekød. Dette vil få stor betydning i reklamefondens 
finansiering (10 mio. ECU i 1993) af foranstaltninger til øget forbrug 
af oksekød som vedtaget som led i reformen af den fælles landbrugs­
politik forrige år. Kommissionen står fast på sit tilsagn om støtte til 
dette program i en flerårig periode. 
SLAGTERIETS ROLLE 
20. Når man ser bort fra producenten, er slagteriets ejer og ledelse den 
væsentligste kilde til information og modforholdsregler, når det gælder 
anvendelsen af ulovlige stoffer. Slagteriet er det sted, hvor dyrene 
lettest kan undersøges, såvel ved levende syn som efter slagtning, og 
hvor alle oplysninger om deres oprindelse foreligger. De hidtidige 
erfaringer viser, at samarbejdet fra nogle slagteriers side og deres 
vilje til at søge at hindre anvendelsen af forbudte stoffer er 
utilfredsstillende. Dette kan skyldes idéen om, at et slagteri, der 
søger at hindre anvendelsen af ulovlige stoffer, stilles ringere, fordi 
leverancerne vil blive omdirigeret til mere "imødekommende" virksom­
heder. Dette er en urimelig situation, fordi slagteriet skulle have en 
overvældende kommerciel interesse i at levere et risikofrit kvalitets­
produkt til forbrugerne. 
21. På baggrund heraf er det nødvendigt at træffe foranstaltninger til at 
forbedre slagteriernes samarbejde. Det kunne være en betingelse for 
fortsat autorisation af et slagteri, at dets ejere og ansatte 
samarbejder om at identificere og spore ulovlige stoffer. Hvis dette 
ikke er tilfældet, bør medlemsstaterne kunne suspendere autorisationen. 
Endvidere kunne retten til EF-støtte eller national støtte frakendes, 
hvis det fastslås, at slagteriet ikke samarbejder. Hertil kommer de 
sanktioner, som medlemsstaten har fastsat. 
22. Kommissionen mener også, at der bør være mulighed for, at slagterier, 
som er indstillet på at indføre egne kontrolsystemer, kan opnå en særlig 
anerkendelse. Engros- og detailleddet bør tilskyndes til at prioritere 
leverancer fra sådanne virksomheder, og medlemsstaterne kan indføre 
godkendte systemer baseret på strenge kriterier. 
Der bør også gøres reklame for virksomheder, der anvender godkendte egne 
kontrol systemer. 
23. Påvirkningen fra slagteriet spiller ofte ind, når det gælder 
producenter, der føler sig fristet til at anvende hormoner og beta-
agonister for at opnå den bedste indplacering i handel sk Iasseskemaet for 
oksekød. Hånde I sk Iasseskemaet indgår i den fælles markedsordning for 
oksekød og bruges ved indberetning af priser og fastlæggelse af 
opkøbspriser for kød, der accepteres til intervention. 
Kommissionen mener, at en omlægning af det nuværende handel sk Iasseskema, 
der fratager producenterne lysten til at opdrætte kunstigt velformede 
- 8 -
dyr, i høj grad vil kunne medvirke til at forhindre anvendelse af 
forbudte stoffer, især af beta-agonister (der for øjeblikket kun er 
tilladt i terapeutisk øjemed). Dette ville ikke forhindre opkøbere og 
sælgere af oksekød i at indføre en frivillig klassificeringsordning. Ud 
fra en økonomisk synsvinkel kan man også gøre gældende, at de nuværende 
store interventionslagre (over 1 mio. t) og det betydelige tab ved salg 
af interventionsprodukter i sig selv kræver en revision af det nuværende 
hånde I sk Iasseskema. 
Grænsen for slagtet vægt ved opkøb af oksekød til intervention vil også 
i høj grad kunne medvirke til at forhindre anvendelse af forbudte 
stoffer i dele af Fællesskabet. 
ANDRE INTERESSEGRUPPER 
24. Når Kommissionen fastslår, at det først og fremmest er producenterne o^ 
slagterierne, der kan forhindre anvendelse af ulovlige stoffer, men ft r 
den ikke dermed, at andre som f.eks. apotekere, dyrlæger og fabrikanter 
og importører af veterinærmedicinske præparater spiller nogen uvæsentlig 
rolle. Kommissionen vil især understrege det ansvar, der hviler på 
foderstoffabrikanterne, som kan gøre meget for at forhindre misbrug af 
foderstoffer. På nationalt plan må der fastsættes effektive sanktioner 
over for uregelmæssigheder. Kommissionen vil også revidere betingelserne 
for godkendelse af foderstoffabrikanter og fremsætte forslag over for 
Rådet om dette aspekt. 
K.QNTRQLFQRANSTALTN l NGER 
25. Ved gennemgangen af de eksisterende kontrolforanstaltninger har 
Kommissionen draget to hovedkonklusioner: 
i) det er ikke længere hensigtsmæssigt at anvende et kontrolsystem til 
påvisning af forbudte stoffer baseret på stikprøvetagning. Fremtidige 
ordninger må fokusere på risikosituationer, f.eks. i henseende til 
driftsform, eksempelvis opfedningsenheder, eller tidligere tilfælde 
af svig 
i i) målrettede undersøgelser må fokusere på bedriften og ikke på 
slagteriet. Dette skyldes, at der opstår flere og flere avancerede 
stoffer, og at indgiften planlægges omhyggeligt, således at stofferne 
er ret vanskelige at påvise ved laboratorieanalyser, når der tages 
prøver på slagteriet. 
26. Disse konklusioner kan udmøntes i forslag om lovgivningsmæssige 
ændringer efter følgende retningslinjer: 
- et fælles krav om målrettede undersøgelser for forbudte stoffer 
omfattende mindst 0,1% af alle slagtedyr (kreaturer) på bedrifterne 
og 0,05% af sådanne dyr på slagteriet [efter de nuværende ordninger 
er forholdet omvendt, dvs. 0,1% på slagterierne og 0,05% på 
bedr i fterne] 
9 -
- reglerne, der skal følges ved undersøgelser på bedriften efter en 
positiv prøve på slagteriet, må præciseres. Det vil være nødvendigt 
at foretage en analyse af foderstoffer og drikkevand - af særlig 
interesse, når det gælder beta-agonister - og af dyrene. Der må tages 
prøver af et minimum af dyr (f.eks. 30%), når det gælder mistænkte 
bedrifter. 
Forholdet bedrift/slagteri kan tages op til revision, hvis det fastslås, 
at der findes prøvede og praktiske metoder, som gør det muligt at 
foretage en mere effektiv identifikation af positive prøver. 
27. Når det gælder tilladte stoffer (hovedsagelig antibiotika), der anvendes 
ukorrekt, må Ger tages et minimumsantal af prøver på slagteriet til 
undersøgelse for alle sådanne stoffer, og medlemsstaterne må i højere 
grad kunne sætte ind over for individuel te problematiske stoffer på 
nationalt plan. I disse til fe i de må prøvetagningen også foregå mere 
systemet«sic, medmindre der er tale om miljøforurening, hvor problemerne 
normalt er af mere tllfeldig art. 
rQwSKMiUfi 
28. Kommissionen legger ser lig vægt på, at EF-referencelaboratorierne og de 
nationale referencelaboratorier helt og fuldt udøver den funktion, der 
er tiltænkt dem. Disse laboratorier er af afgørende betydning, når det 
gælder udvikling if effektive prøvemetoder, spredning af oplysninger til 
andre laboratorier og sikring af et ensartet højt prøveniveau 
Fællesskabet over. Denne nøglefunktion er blevet opbygget og styrket via 
flere EF-forskningsprojekter. Disse projekter tilvejebringer de 
nødvendige redskaber såsom godkendte referencematerialer, reference­
blandinger og en referencevejledning til udvikling, forbedring og 
underbygge I se af eksisterende og nye metoder. Derudover er der iværksat 
et særligt projekt, der skal bidrage til at identificere beta-agonister 
i foder. Laboratorierne har ikke kunnet varetage deres funktion som 
koordinatorer på grund af problemer med EF-finansieringen. Disse 
problemer forventes at være løst inden længe, og Kommissionen vil 
løbende følge laboratoriernes arbejde og resultater. Kommissionen vil 
ligeledes lægge særlig vægt på søgningen efter nye og mere effektive 
metoder til nøjagtig identifikation af forbudte stoffer. Det vil i denne 
forbindelse være af særlig betydning, at der udvikles metoder til 
lettere påvisning, både når det gælder prøver på bedrifterne og på 
slagterierne. Kommissionen har planer om at finansiere et pilotprojekt, 
som kan give gode resultater på dette område. 
PET FI NAN? I EUE ASPEKT 
29. Ordningerne for opkrævning af minimumsgebyret for undersøgelse for 
restkoncentrationer på slagteriet, dvs. 1,35 ECU pr. ton, må tages op 
til revision, især fordi undersøgelserne, når det gælder forbudte 
stoffer, skal koncentreres om bedrifterne. Når man ser bort fra gebyret 
som sådan, er det i allerhøjeste grad relevant at se på anvendelsen af 
indtægterne fra de opkrævede gebyrer og deres bidrag til dækning af 
omkostningerne ved nationale kampagner mod hormoner. Ud over det 
konkurrencemæssige aspekt giver indtægterne fra afgifterne medlems­
staterne en god mulighed for at finansiere deres kampagner. Det er også 
af afgørende betydning, at reglerne vedrørende afgifter gennemføres 
fuldt ud og på en gennemsigtig måde. 
- 10 -
BETA-AGONISTER 
30. Bortset fra spørgsmålet om ulovlige hormoner giver anvendelsen af beta-
agonister, undertiden sammen med hormoner, til forbedring af krops­
bygningen anledning til større og større bekymring. Som det allerede er 
vist i Fællesskabet, kan misbrug af beta-agonister være til alvorlig 
risiko for sundheden. Der kan indhentes udtalelser fra de kompetente 
videnskabelige organer om dette spørgsmål. 
Beta-agonister er på nuværende tidspunkt tilladt i terapeutisk øjemed i 
de fleste medlemsstater (bortset fra Danmark og Grækenland) og i mange 
tredjelande, men de er ikke tilladt anvendt som tilsætningsstof til 
foder. 
Det er et spørgsmål, om kontrollen med misbrug af beta-agonister ville 
blive væsentligt bedre, hvis de helt blev forbudt, også i terapeutisk 
øjemed. Det er den almindelige opfattelse blandt dem, der varetager 
kontrollen i medlemsstaterne, at misbrug af beta-agonister er blevet et 
alvorligt problem, og at et forbud ville gøre det meget lettere at 
bevise, at en overtrædelse har været forsætlig. Kommissionen er normalt 
tilbageholdende med at foreslå, at produkter med terapeutiske 
anvendelsesformål fjernes fra markedet, men mener, at et totalforbud mod 
beta-agonister, når det ikke gælder behandling af heste og selskabsdyr, 
ville lette kontrollen betydeligt. Når Kommissionen indtager dette 
synspunkt, skyldes det bl.a. oplysninger om, at der normalt fås 
erstatningsprodukter til terapeutiske formål. 
31. Man må spørge sig, om Fællesskabet kan kræve, at tredjelande indfører et 
tilsvarende forbud som forudsætning for eksport af levende dyr og kød 
til Fællesskabet. Dette er et prekært anliggende som på den ene side må 
ses i sammenhæng med det konkurrencemæssige aspekt og nødvendigheden af 
at beskytte Fællesskabet mod tendenser til misbrug af beta-agonister, 
som også kan opstå i tredjelande. På den anden side kan det være 
vanskeligt for Fællesskabet at insistere på et forbud, når der for 
øjeblikket ikke er tegn på noget større misbrug af beta-agonister i 
tredjelande. Foranstaltninger, der berører tredjelandes stilling, vil 
kræve, at vi konsulterer vore handelspartnere, og at vi også tager 
hensyn til princippet om, at der ikke må forekomme diskriminering. 
KONKLUSIONER 
32. Til trods for den senere tids fremskridt, når det gælder medlems­
staternes bevidsthed om og kontrol med anvendelsen af forbudte stoffer, 
står Fællesskabet over for et målrettet, fleksibelt og organiseret 
netværk, som også fremtidig kan forventes at fremskaffe disse stoffer 
til brugere og distributører med stor fortjeneste. Dette er en 
situation, der indebærer stor risiko for folkesundheden. De nationale 
retssystemers manglende evne til at sætte ind med effektive og hurtige 
sanktioner, når der foreligger overtrædelser, og medlemsstaternes 
manglende ressourcer må også fremtidig forventes at stille sig hindrende 
i vejen for løsningen af dette problem. 
33. Kommissionen er rede til at fremsætte flere forslag om, hvordan de 
væsentligste mangler ved kontrolordningerne kan afhjælpes, og 
- 11 
producenter og leverandører af kvæg kan bringes til at indse 
konsekvenserne af, at de ikke overholder bestemmelserne. 
Men hvis dette initiativ skal lykkes, må de kompetente myndigheder i 
medlemsstaterne gøre en mere energisk indsats for at øge og koordinere 
ressourcerne og udvikle mere effektive retlige sanktioner. Det vil også 
kræve aktiv støtte og samarbejde fra slagteriernes ejere og ledere, fra 
foderstoffabrikanterne og først og fremmest fra producenterne selv. 
Bortset fra at det er dem, der har hovedansvaret for at levere et 
risikofrit produkt, må producenter og forhandlere af kød have en 
altafgørende interesse i at bevare forbrugernes tillid. Der kan 
foretages væsentlige forbedringer af kontrolordningerne, men i sidste 
ende afhænger resultatet af en helhjertet indsats fra producenternes 
side. Resultatet afhænger også af, at den politiske vilje til at føre 
kampagnen mod forbudte stoffer prioriteres på nationalt plan, og at alle 
medlemsstaterne er villige til at tage de vanskelige skridt til at 
afhjælpe situationen. 
- 12 -
BILAG 
EKSISTERENDE EF-LOVGIVNING 
HORMONER 
- Rådets direktiv 81/602/EØF af 31. juli 1981 om forbud mod visse 
stoffer med hormonal virkning og mod stoffer med thyreostatisk 
vi rkning. 
- Rådets direktiv 85/358/EØF af 16. juli 1985 om supplering af direktiv 
81/602/EØF om forbud mod visse stoffer med hormonal virkning og mod 
stoffer med thyreostatisk virkning. 
- Rådets direktiv 88/146/EØF af 7. marts 1988 om forbud mod anvendelse 
af visse stoffer med hormonal virkning inden for husdyravl. 
- Rådets direktiv 88/299/EØF af 17. maj 1988 om handel med dyr 
behandlet med visse stoffer med hormonal virkning og med kød af disse 
dyr som omhandlet i artikel 7 i direktiv 88/146/EØF. 
- Kommissionens beslutning 87/410/EØF af 14. juli 1987 om metoder, der 
skal anvendes til påvisning af restkoncentrationer af stoffer med 
hormonal virkning og stoffer med thyreostatisk virkning. 
- Rådets beslutning 87/561/EØF af 18. november 1987 om overgangs­
foranstaltninger vedrørende forbuddet mod hormonbehandling af husdyr. 
- Kommissionens beslutning 89/358/EØF af 23. maj 1989 om gennem­
føre Isesbestememlser til artikel 8 i Rådets direktiv 85/358/EØF. 
KONTROL MED RESTKONCENTRATIONER 
- Rådets direktiv 86/469/EØF af 16. september 1986 om undersøgelse af 
dyr og fersk kød for restkoncentrationer. 
- Rådets direktiv 86/363/EØF af 24. juli 1986 om fastsættelse af 
maksimalgrænseværdier for indholdet af pesticidrester i og på 
levnedsmidler af animalsk oprindelse. 
- Kommissionens beslutning 89/153/EØF af 13. februar 1989 om 
korrelation mellem prøver taget med henblik på undersøgelse for 
restkoncentrationer og dyrene og deres oprinde Isesbedrifter. 
- Rådets beslutning 89/187/EØF af 6. marts 1989 om fastsættelse af 
beføjelser og betingelser for udøvelse af virksomhed, for så vidt 
angår EF-referencelaboratorier foreskrevet ved direktiv 86/469/EØF om 
undersøgelse af dyr og fersk kød for restkoncentrationer. 
- 13 -
Kommissionens beslutning 89/610/EØF af 14. november 1989 om 
fastsættelse af referencemetoderne og listen over nationale 
referencelaboratorier for påvisning af restkoncentrationer. 
Kommissionens beslutning 90/515/EØF af 26. september 1990 om 
fastsættelse af referencemetoderne til undersøgelse for 
restkoncentrationer af tungmetaller og arsen. 
Rådets beslutning 91/664/EØF af 11. december 1991 om udpegning af EF-
referencelaborator ier for påvisning af restkoncentrationer af 
bestemte stoffer. 
Kommissionens forordning (EØF) nr. 675/92 af 18. marts 1992 om 
ændring af bilag I og III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om 
en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for 
restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske 
levnedsmi dier. 
Kommissionens forordning (EØF) nr. 3093/92 af 27. oktober 1992 om 
ændring af bilag III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en 
fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for 
restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske 
levnedsmi dier. 
Rådets beslutning 79/542/EØF af 21. december 1979 om opstilling af en 
liste over de tredjelande, hvorfra medlemsstaterne tillader indførsel 
af kvæg og svin samt fersk kød. 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 167 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 io 
Katalognummer : CB-CO-93-199-DA-C 
ISBN 92-77-55075-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg