Udtalelse om Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et EF-handlingsprogram for kulturarven - RAPHAEL (95/C 256/11)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 29. maj 1995 under henvisning til EF-traktatens 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

De Økonomiske og Sociale Udvalgd besluttede at udpege Roger Burnel til hovedordfører (artikel 20 og 50 i forretningsordenen).

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 327. plenarforsamling den 5. og 6. juli 1995, mødet den 6. juli 1995, med et flertal af stemmer for og 1 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

I. GENERELLE BEMÆRKNINGER

1. Det Økonomiske og Sociale Udvalg har i kraft at sit institutionelle grundlag de nødvendige forudsætninger for at beskæftige sig med kulturelle spørgsmål, i og med at det beskæftiger sig med samfundsproblemer, relationer mellem mennesker og livskvaliteten for den enkelte, familien og i samfundet som helhed. Mange tekster fra ØSU bærer vidnesbyrd om disse forudsætninger.

Kultur er et vigtigt element i unionsborgerskabet (). Kultur er med til at bestemme det enkelte menneskes og de forskellige samfundsgruppers væremåde og relationer til andre.

Eftersom adgang til kulturen - og dermed til dens frembringelser og kulturarven - i henhold til artikel 27 i Menneskerettighedserklæringen () er en universel rettighed, må man erkende og acceptere de mange forskellige holdninger og kulturelle udfoldelser som en humanistisk rigdom. Det, der gælder andre steder, gælder også i Den Europæiske Union og i de enkelte medlemsstater under indvirkning af forskellige årsager (). Kulturen kommer således til udtryk på umådeligt mange måder og i kraft af mange forskellige midler. Der er tale om en rigt facetteret, men sammenhængende virkelighed, hvis vigtigste elementer er frihed og respekt for andre mennesker.

Kulturen består af mange aspekter og udtryksformer, og derfor slår ØSU til lyd for en bred og differentieret fortolkning af kulturarvsbegrebet og minder i den henseende om UNESCO's definition:

»Kulturen kan betragtes som alle de åndelige, materielle, intellektuelle og følelsesmæssige faktorer, der karakteriserer et samfund eller en social gruppe. Udover kunst og litteratur omfatter den leveformer, fundamentale menneskerettigheder, værdinormer, traditioner og trosformer.«

Hertil kommer, at kulturelle aktiviteter undertiden kræver ganske betydelige finansielle midler samt mobilisering af faglig ekspertise på en lang række forskellige områder, og at de ofte fører til stærkt engagerede aktiviteter på forenings- andels- og fagforbundsplan, som udvikler fantasien og solidariteten mellem mennesker og samfundsgrupper.

2. ØSU glæder sig således over Rådets anmodning om en udtalelse. Det må dog beklages, at fristen, der er fastsat under henvisning til traktatens artikel 198, stk. 2, tvinger ØSU til at udtale sig inden for kort tid, også selv om det kan tage udganspunkt i tidligere overvejelser og udtalelser.

3. I ØSU's tidligere udtalelser om kultur og navnlig i udtalelsen af 22. oktober 1992 om »Kommissionens meddelelse om nye perspektiver for Fællesskabets indsats på kulturområdet« er der fremsat nogle bemærkninger, som stadig er fuldt gyldige:

3.1. de erklærede hensigter bør ledsages af en fast politisk vilje, der konkretiseres gennem fuld udnyttelse af de midler, der kræves for at tage udfordringerne op. Sådanne udfordringer befordrer samhørigheden, solidariteten og forståelsen mellem nationer, sociale grupper og enkeltindivider,

3.2. projekterne bør tildeles finansielle ressourcer, der svarer til de erklærede ambitioner,

3.3. i forbindelse med unionsborgerskabet udgør den kulturelle dimension en afgørende faktor for den gensidige forståelse og harmoni mellem mennesker samt for samhørigheden mellem nationer og samfundsgrupper, og den bliver derved et meget vigtigt element i bekæmpelsen af udstødelse, fremmedhad og racisme,

3.4. den politiske indfaldsvinkel til kulturelle aktioner bør således være et fast element i samtlige politiske, økonomiske og samfundsmæssige overvejelser og beslutninger.

4. Med dette formål for øje og på baggrund af ovenstående overvejelser godkender ØSU hovedlinjerne i »EF-handlingsprogrammet for kulturarven - RAPHAEL«.

5. ØSU understreger i lyset af dets sammensætning og særlige institutionelle opgaver, at de kulturelle aktioner til fordel for kulturarven kan yde betydelige direkte og indirekte bidrag på uddannelses- og beskæftigelsesområdet.

6. Som led i Raphael-programmets bidrag til unionsborgerskabets stadfæstelse ser ØSU gerne, at de europæiske borgere sikres objektive og målrettede oplysninger om Fællesskabets engagement til fordel for kulturarvens forskellige dimensioner.

II. SÆRLIGE BEMÆRKNINGER

1. Artikel 2 og 3 omhandler henholdsvis RAPHAEL-programmets specifikke målsætninger og påtænkte aktioner.

Programmets fem specifikke målsætninger er at: medvirke til bedre bevarelse og præsentation af kulturarven, at fremme samarbejde og fælles udnyttelse, på EF-plan, af viden knowhow og fremgangsmåder inden for bevarelse af kulturarven, at forbedre adgangen til kulturarven og til information herom for alle borgere og således bidrage till at give unionsborgerskabet et konkret indhold gennem bedre kendskab til kulturarven, at forbedre den eksisterende viden og sikre gensidigt anerkendte fremgangsmåder samt at øge det europæiske potentiel, at fremme samarbejdet med tredjelande og med andre relevante internationale organisationer.

De fem påtænkte aktioner er følgende: bedre bevarelse og præsentation af kulturarven, netværk og partnerskaber, adgang til kulturarven, innovation samt fagfolks uddannelse og mobilitet, samarbejde med tredjelande og internationale organisationer.

2. Disse målsætninger og aktioner samt kriterierne i artikel 4 udgør et udgangspunkt, der bør tilpasses smidigt og hurtigt i lyset af de indhøstede erfaringer og de behov, der måtte opstå under programmets gennemførelse. Alle berørte parters aktive medvirken vil således være afgørende - ikke mindst af hensyn til effektiviteten.

3. Samarbejdet med tredjelande og relevante internationale organisationer, i første række UNESCO og Europarådet, udgør et centralt element, hvis man vil sikre en sammenhængende, global indsats. Det er nemlig en væsentlig forudsætning, at opgaverne udføres på de rigtige niveauer.

4. Både i betragtning af de beskedne finansielle midler (67 mio. ecu over 5 år), der ikke står i forhold til målsætningerne og behovet, og EU-aktionens komplementære karakter som led i en sammenhængende indsats og dens ansporende rolle i forhold til medlemsstaterne henstiller ØSU, at man i særlig grad tilgodeser de elementer af kulturarven, der befinder sig på steder, hvor de lokale finansielle ressourcer er stærkt begrænsede, og at man på den måde markerer en reel solidaritet, idet kulturarven har universel værdi. Kultur befordrer solidariteten mellem mennesker.

5. ØSU bifalder navnlig, at Kommissionen vil påse, at programmet indgår i en sammenhæng med og supplerer de øvrige EU-aktioner vedrørende kulturarven og især med de aktioner, der er nævnt i Rådets konklusioner af 17. juni 1994 vedrørende udarbejdelsen af en EF-handlingsplan for kulturarven ().

6. Som en logisk følge af Rådets anmodning om ØSU's udtalelse og i lyset af ØSU's status, dets repræsentative sammensætning og dets erfaringer bør den i forslagets artikel 8 omtalte rapport om programmets gennemførelse og de opnåede resultater tilsendes ØSU.

Bruxelles, den 6. juli 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() Der henvises til ØSU's udtalelse og konferencer om Borgernes Europa.

() »Alle mennesker har ret til frit at deltage i Fællesskabets kulturliv, at nyde kunst og deltage i det videnskabelige fremskridt og dettes resultater. Enhver har ret til beskyttelse af de immaterielle og fysiske rettigheder, der knytter sig til de videnskabelige, litterære eller kunstneriske frembringelser, han er ophavsmand til.«

() Se ØSU's udtalelse af 22. oktober 1992 om »Kommissionens meddelelse om nye perspektiver for Fællesskabets indsats på kulturområdet« (EFT nr. C 332 af 16. 12. 1992).

() EFT nr. C 235 af 23. 8. 1994, s. 1.