EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 16.9.2021 JOIN(2021) 24 final FÆLLES MEDDELELSE TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET EMPTY EU's strategi for samarbejdet i Indo-Stillehavsregionen



FÆLLES MEDDELELSE TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET EU'S STRATEGI FOR SAMARBEJDET I INDO-STILLEHAVSREGIONEN Indledning Indo-Stillehavsområdet — en stor region, der strækker sig fra Afrikas østkyst til østaterne i Stillehavet — får stadig større strategisk betydning for Europa. Regionens voksende økonomiske, demografiske og politiske vægt gør den til en central aktør i udformningen af den internationale orden og håndteringen af globale udfordringer. EU agter at øge sit engagement med regionen for at opbygge partnerskaber, der styrker den regelbaserede internationale orden, tackler globale udfordringer og lægger grunden til en hurtig, retfærdig og bæredygtig økonomisk genopretning, som skaber velstand på lang sigt. Dette engagement vil være baseret på fremme af demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettigheder og universelt aftalte forpligtelser såsom 2030-dagsordenen og dens mål for bæredygtig udvikling og Parisaftalen om klimaændringer. Med udgangspunkt i EU-medlemsstaternes fornyede engagement i regionen i Rådets konklusioner af 19. april 2021 fastlægger denne fælles meddelelse EU-strategien for samarbejdet i Indo-Stillehavsregionen ved at: -skitsere EU's rationale for at styrke engagementet i Indo-Stillehavsregionen -fremlægge EU's principper for engagementet i Indo-Stillehavsregionen -fastlægge EU's tilgang til partnerskab og samarbejde i regionen -i detaljer beskrive, hvordan EU vil forfølge denne vision i samarbejde med partnere. 1. EU's rationale: et stærkt grundlag for et gensidigt fordelagtigt forhold

Fremtiden for EU og Indo-Stillehavsregionen er uløseligt forbundet på grund af økonomiernes indbyrdes afhængighed og de fælles globale udfordringer. Regionen omfatter syv G20-medlemmer — Australien, Kina, Indien, Indonesien, Japan, Republikken Korea og Den Sydafrikanske Republik — samt Sammenslutningen af Sydøstasiatiske Nationer (ASEAN), som er en stadig vigtigere partner for EU. Regionen er hjemsted for tre femtedele af verdens befolkning, producerer 60 % af det globale BNP, bidrog med to tredjedele af den globale økonomiske vækst før pandemien og står i spidsen for den digitale økonomi. EU's regioner i den yderste periferi og oversøiske lande og territorier, der forfatningsmæssigt er knyttet til dets medlemsstater, er en vigtig del af EU's tilgang til Indo-Stillehavsregionen. EU og Indo-Stillehavsregionen er naturlige partnerregioner med hensyn til handel og investeringer. EU er den største investor, den største leverandør af udviklingssamarbejde og en af de største handelspartnere i Indo-Stillehavsregionen. Tilsammen tegner Indo-Stillehavsregionen og Europa sig for over 70 % af den globale handel med varer og tjenesteydelser og over 60 % af de udenlandske direkte investeringer. Samhandelen mellem Indo-Stillehavsregionen og Europa er højere end mellem nogen andre geografiske regioner i verden med en årlig handel på 1,5 billioner EUR i 2019. Regionen er den næststørste aftager af EU's eksport og er hjemsted for fire af EU's ti største handelspartnere. Regionen omfatter vigtige vandveje, der er af afgørende betydning for EU's handel, herunder Malaccastrædet, Det Sydkinesiske Hav og Bab el-Mandeb-strædet. Indo-Stillehavsregionen er både en vigtig kilde til globale miljøudfordringer og en potentiel modtager af deres løsninger. Regionens andel af de globale kuldioxidemissioner er steget fra 37 % til 57 % siden 2000, og regionen vil i 2030 tegne sig for mere end 70 % af væksten i den globale energiefterspørgsel. Klimaændringerne forventes at øge presset på havets biodiversitet, naturressourcerne og fiskebestandene yderligere, hvilket vil føre til ændringer i økosystemernes dynamik. Indo-Stillehavsregionen omfatter en række centrale lokaliteter for havets biodiversitet, som f.eks. koraltrekanten, som tegner sig for 76 % af verdens koralarter og opretholder livet for 120 mio. mennesker i området. Alene Det Sydkinesiske Hav tegner sig for omkring 12 % af den globale fangst af fisk og huser mere end halvdelen af verdens fiskerfartøjer. Derfor er regionen nøglen til at modvirke klimaændringerne og beskytte vores planets vanskelige økologiske balance. Den geopolitiske dynamik i Indo-Stillehavsregionen har i de seneste år givet anledning til intens konkurrence, herunder spændinger omkring de omstridte områder og havområder. Der har været tale om en betydelig militær opbygning, herunder i Kina, hvor Indo-Stillehavsregionens andel af de globale militærudgifter steg fra 20 % af verdens samlede udgifter i 2009 til 28 % i 2019. Magtanvendelse og stigende spændinger i regionale hotspots som f.eks. i den sydlige og den østlige del af Det Kinesiske Hav eller Taiwanstrædet kan have en direkte indvirkning på europæisk sikkerhed og velstand. Der er også en stigning i hybride trusler, herunder cybersikkerhed. Demokratiske principper og menneskerettigheder er også truet af autoritære regimer i regionen, hvilket bringer regionens stabilitet i fare. På samme måde undergraves bestræbelserne på at skabe lige vilkår på globalt plan baseret på gennemsigtige handelsregler i stigende grad af urimelig handelspraksis og økonomisk tvang. Denne udvikling øger spændingerne i handels-, forsynings- og værdikæderne. Covid-19-pandemien har testet økonomiernes modstandsdygtighed, yderligere blotlagt EU's og Indo-Stillehavspartnernes indbyrdes afhængighed og fremhævet, at begge parter opnår modstandsdygtighed som følge af åben, diversificeret og uhindret adgang til verdensmarkederne. Endelig viser den aktuelle krise i Afghanistan også den direkte indvirkning, som begivenhederne i regionen har på Europas sikkerhed. I lyset af disse faktorer er det afgørende, at EU styrker samarbejdet med partnerne i Indo-Stillehavsregionen, herunder i bilaterale, regionale og multilaterale sammenhænge, og fremmer den regelbaserede internationale orden og adgangen til åbne markeder og skaber et stabilt handelsmiljø. Dette vil indebære en yderligere udbygning og diversificering af handels- og investeringsbåndene og samarbejdet for at fremskynde den retfærdige grønne og digitale omstilling. Dette engagement bør bidrage til at styrke Europas strategiske rækkevidde og sikkerhed og til at sikre modstandsdygtigheden i forsyningskæderne. 2. EU's vision: principperne for samarbejde med Indo-Stillehavspartnerne EU's engagement i Indo-Stillehavsregionen vil være principbaseret og langsigtet. Formålet vil være at: ·styrke og forsvare den regelbaserede internationale orden ved at fremme inklusivt og effektivt multilateralt samarbejde baseret på fælles værdier og principper, herunder en forpligtelse til at respektere demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincippet ·fremme lige vilkår og et åbent og fair miljø for handel og investeringer ·bidrage til at nå målene for bæredygtig udvikling (SDG'erne), bekæmpe klimaændringer og miljøforringelse på land og i havet og støtte bæredygtig og inklusiv socioøkonomisk udvikling

·deltage i bilateralt og multilateralt samarbejde med vores partnere for at nå målene i Parisaftalen om klimaændringer og konventionen om den biologiske mangfoldighed ·fortsætte sit mangeårige multilaterale og regionale samarbejde med FN og Bretton Woods-institutionerne samt regionale organisationer som ASEAN og Den Afrikanske Union i det vestlige Indiske Ocean ·støtte reelt inkluderende politikudformning og samarbejde, hvor civilsamfundets, den private sektors, arbejdsmarkedets parters og andre vigtige interessenters stemmer tæller ·etablere gensidigt understøttende handelsmæssige og økonomiske forbindelser med regionen, som fremmer inklusiv økonomisk vækst og stabilitet og fremmer og letter konnektivitet ·engagere sig i regionen som partner i vores bestræbelser på at øge bevidstheden om virkningerne af globale demografiske tendenser. EU vil fortsat være en konsekvent forkæmper for menneskerettigheder og demokrati og fortsat anvende alle de redskaber, det har til rådighed: dialoger og høringer vedrørende politik og menneskerettigheder, handelspræferencer og integrering af menneskerettighedshensyn i alle EU's politikker og programmer. EU vil fortsat anvende sin ordning med restriktive foranstaltninger (sanktioner) over for enkeltpersoner, enheder og organer, der er ansvarlige for, involveret i eller forbundet med alvorlige krænkelser af menneskerettighederne og overgreb på verdensplan. I internationale fora vil EU samarbejde med ligesindede Indo-Stillehavspartnere om at puste nyt liv i ethvert initiativ, der underbygger de menneskerettigheder, der er nedfældet i den folkeretlige sædvaneret og i internationale menneskerettighedsinstrumenter. EU vil fortsat prioritere at støtte kvinders og pigers fulde udøvelse af menneskerettigheder og ligestilling mellem kønnene, sætte dem i stand til at deltage aktivt i den civile og politiske beslutningstagning og arbejde hen imod at udrydde alle former for vold mod dem. EU vil også fortsat støtte skridt til at bekæmpe alle former for forskelsbehandling og etniske og religiøse mindretalsrettigheder og til at slå til lyd for afskaffelse af dødsstraffen, som stadig findes i flere lande i Indo-Stillehavsregionen. EU vil også fremme anstændigt arbejde og overholdelse af ILO's internationale arbejdsstandarder med henblik på at udrydde børnearbejde og tvangsarbejde i globale forsyningskæder. Endelig vil EU fortsat fremme overholdelsen af den humanitære folkeret. Det vil fortsat slå til lyd for humanitær adgang og yde livreddende bistand til mennesker i nød. EU vil støtte holdbare løsninger på omfattende og langvarige flygtningesituationer som Afghanistan og rohingya-krisen. 3. Partnerskab OG samarbejde EU's forbindelser med Indo-Stillehavsregionen er baseret på historiske, kulturelle og handelsmæssige bånd og årtier med betydeligt samarbejde og bistand. I den forbindelse vil EU: ·forstærke sit engagement og styrke sin rolle som en pålidelig partner, der tilfører merværdi til mangeårige forbindelser til alle sine partnere i regionen. ·styrke samarbejdet med multilaterale og regionale organisationer såsom ASEAN og internationale finansielle institutioner for at fremme effektiv regelbaseret multilateralisme i Indo-Stillehavsregionen ·iværksætte initiativer til krisestyring, konfliktforebyggelse og opbygning af modstandsdygtighed ·samarbejde med medlemsstaterne gennem en Team Europe-tilgang med konkrete initiativer på nationalt og regionalt plan.

EU har bilaterale partnerskabs- og samarbejdsaftaler med mange af sine partnere i regionen og har afsluttet forhandlingerne om en ny partnerskabsaftale med landene i Afrika, Caribien og Stillehavet (ACS). Det har til hensigt at indgå nye partnerskabs- og samarbejdsaftaler med Thailand og Malaysia og at indlede forhandlinger om partnerskabs- og samarbejdsaftaler med Maldiverne i nær fremtid. EU vil også sigte mod at uddybe sit engagement med de partnere, der allerede har deres egne Indo-Stillehavsstrategier — ASEAN, Australien, Indien, Japan, New Zealand, Republikken Korea, Det Forenede Kongerige og USA. EU vil også være interesseret i at samarbejde med QUAD om spørgsmål af fælles interesse såsom klimaændringer, teknologi eller vacciner. EU vil også fortsætte sit mangesidede engagement med Kina og engagere sig bilateralt for at fremme løsninger på fælles udfordringer, samarbejde om spørgsmål af fælles interesse og tilskynde Kina til at spille sin rolle i en fredelig og blomstrende Indo-Stillehavsregion. Samtidig og i samarbejde med internationale partnere, der deler lignende bekymringer, vil EU fortsat beskytte sine væsentlige interesser og fremme sine værdier og samtidig presse på, hvor der er grundlæggende uenighed med Kina, f.eks. om menneskerettigheder. EU agter at styrke partnerskaber med alle relevante aktører i Indo-Stillehavsregionen under hensyntagen til subregionale dynamikker og særlige forhold. Det Indiske Ocean: en indgang for Europa til Indo-Stillehavsregionen Det Indiske Ocean er Europas vigtigste vej til og fra Indo-Stillehavsmarkederne. Stabilitet og fri sejlads på dette område er derfor af afgørende betydning. EU er fast besluttet på at støtte sine partnere i Det Indiske Ocean i håndteringen af de forskellige udfordringer, de står over for, såsom de stigende virkninger af klimaændringer, havforurening og tab af biodiversitet eller ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri). For at gøre dette kan EU allerede basere sig på et stærkt netværk af partnerskaber. EU vil arbejde for at blive en regional økonomisk partner, bidrage til bestræbelserne på at styrke Kommissionen for Det Indiske Ocean, fortsætte gennemførelsen af sine økonomiske partnerskabsaftaler med sine afrikanske partnere i regionen og arbejde hen imod en ny økonomisk partnerskabsaftale (ØPA) med Det Østafrikanske Fællesskab. ASEAN's centrale rolle EU og ASEAN har udviklet et dynamisk og mangesidet partnerskab over mere end 40 år. Dette strategiske partnerskab omfatter politiske, sikkerhedsmæssige, økonomiske, miljømæssige, klimamæssige og sociokulturelle spørgsmål samt konnektivitet. EU værdsætter ASEAN's engagement i effektiv multilateralisme og støtter princippet om ASEAN's centrale rolle, dets bestræbelser på at opbygge en regelbaseret regional arkitektur og det multilaterale anker, det giver. EU støtter også den ASEAN-ledede proces hen imod en effektiv, materiel og juridisk bindende adfærdskodeks i Det Sydkinesiske Hav, som ikke bør skade tredjeparters interesser. Samarbejdet mellem EU og ASEAN dækker også en lang række sikkerhedsspørgsmål, bl.a. gennem ASEAN Regional Forum (ARF). Samarbejde med partnere i Stillehavsområdet

EU har et langsigtet partnerskab med Stillehavsområdet, som det søger at styrke gennem den partnerskabsaftale med Organisationen af Stater i Afrika, Caribien og Stillehavet, der skal afløse Cotonouaftalen. Sammen med EU's økonomiske partnerskabsaftale med Stillehavslandene vil den danne grundlag for et stærkere politisk og strategisk engagement baseret på fælles værdier og mål. Ud over sine ACS-partnerskaber opretholder EU tætte forbindelser og politisk dialog med alle Stillehavsøstater og arbejder tæt sammen med Stillehavsøernes Forum, Pacific Community og andre medlemmer af Rådet for Regionale Organisationer i Stillehavet. 4. Vores stræben efter visionen: SYV PRIORITEREDE OMRÅDER I kølvandet på covid-19-krisen vil EU fokusere på at skabe betingelserne for en bæredygtig og inklusiv socioøkonomisk genopretning og vil arbejde aktivt sammen med sine partnere på følgende syv områder: ·bæredygtig og inklusiv velstand ·grøn omstilling ·havforvaltning ·digital forvaltning og partnerskaber ·konnektivitet ·sikkerhed og forsvar ·menneskers sikkerhed. 4.1 Bæredygtig og inklusiv velstand

Covid-19-pandemien har testet samfunds, økonomiers og forsyningskæders modstandsdygtighed. EU og Indo-Stillehavsregionen er nødt til at samarbejde for at opnå en bedre genopbygning ("build back better"). Det 13. ASEM-topmøde (Asien-Europa), der afholdes den 25.-26. november 2021, vil sigte mod at sætte skub i genopretningen på en grøn og bæredygtig måde. Det vil blive styrket gennem multilateralt samarbejde på G20-niveau og suppleret med bilaterale makroøkonomiske dialoger med regionale G20-partnere. EU vil også søge at styrke udvekslinger om makroøkonomiske spørgsmål med partnere som Indonesien og ASEAN+ 3 Macroeconomic Research Office. Modstandsdygtige og diversificerede værdikæder Modstandsdygtige værdikæder er afgørende for genopretningen. EU vil arbejde sammen med sine partnere i Indo-Stillehavsregionen om at styrke værdikæderne ved at udvikle og diversificere handelsforbindelserne, gennemføre eksisterende handelsaftaler, afslutte igangværende handelsforhandlinger og udvikle samarbejdet i strategiske sektorer, herunder med henblik på at håndtere strategisk afhængighed i forsyningskæder. For halvledere vil den f.eks. gøre det sammen med partnere som Japan, Republikken Korea og Taiwan. EU vil også samarbejde med partnere om at styrke reglerne for beskyttelse af den internationale handel mod urimelig praksis såsom industrisubsidier, økonomisk tvang, tvungne teknologioverførsler og tyveri af intellektuel ejendomsret. Hvis forsyningskæderne skal gøres mere bæredygtige og ansvarlige, er det nødvendigt at tage fat på problemet med manglende arbejde og krænkelser af de grundlæggende arbejdstagerrettigheder. Som forkæmper for ansvarlig forretningsskik vil EU sigte mod at samle en kritisk masse af lande, der støtter miljø-, menneske- og arbejdstagerrettigheder, due diligence og bedste praksis. Bilaterale og multilaterale bestræbelser vil blive ledsaget af EU-initiativer under den europæiske grønne pagt for at sikre ansvarlig forretningsskik og støtte bekæmpelsen af skovrydning og tab af biodiversitet. EU vil også fortsat fremme integrationen af udviklingslandene og de mindst udviklede lande i regionale og globale værdikæder. For at mindske de tekniske handelshindringer vil EU samarbejde med ligesindede Indo-Stillehavspartnere om fastsættelse af standarder og andre reguleringsprioriteter i overensstemmelse med WTO-principperne. EU vil også indlede et reguleringsmæssigt samarbejde på områder, der støtter den grønne og den digitale omstilling, som f.eks. EU og Indien blev enige om at gøre i maj 2021. I lyset af transportsektorens grundlæggende rolle med hensyn til at sikre modstandsdygtige forsyningskæder og fremme en grøn socioøkonomisk genopretning vil et centralt mål for EU være at sikre, at Indo-Stillehavsregionens transportsystemer er modstandsdygtige over for fremtidige kriser. Samarbejde om opretholdelse og sikring af maritim sikkerhed og fri sejlads i overensstemmelse med folkeretten og navnlig FN's havretskonvention (UNCLOS) vil være af afgørende betydning. Byggesten i vores handelsforbindelser EU er fast besluttet på at engagere sig yderligere i åben, bæredygtig og regelbaseret handel med partnere i Indo-Stillehavsregionen, herunder opbygning af støtte til modernisering af Verdenshandelsorganisationen. Der vil blive lagt særlig vægt på at hjælpe med at gennemføre og håndhæve de omfattende handelsaftaler med Japan, Republikken Korea, Singapore og Vietnam og den økonomiske partnerskabsaftale (ØPA) med Stillehavsstaterne samt EU's investeringsbeskyttelsesaftaler med Singapore og Vietnam, som forventes at træde i kraft i de kommende år. Fremskridt med hensyn til ratificeringen af den omfattende investeringsaftale (CAI), som der blev afsluttet forhandlinger om med Kina i slutningen af 2020, er i EU's og Kinas fælles interesse. EU vil sigte mod at indgå handelsaftaler med Australien og New Zealand og fortsætte arbejdet hen imod en aftale med Indonesien samt en økonomisk partnerskabsaftale med Det Østafrikanske Fællesskab. I maj 2021 blev EU og Indien enige om at genoptage handelsforhandlingerne og indlede forhandlinger om en særskilt aftale om investeringsbeskyttelse og om en aftale om geografiske betegnelser. Når disse aftaler er indgået, vil de i høj grad styrke handels- og investeringsforbindelserne mellem EU og Indien. EU vil også fortsætte sine tætte handels- og investeringsforbindelser med partnere, som det ikke har handels- og investeringsaftaler med, f.eks. Taiwan.

Desuden er EU fortsat interesseret i yderligere samarbejde med ASEAN og dets medlemsstater, herunder gennem en eventuel genoptagelse af handelsforhandlingerne med Malaysia, Filippinerne og Thailand, når betingelserne er til stede, og ved eventuelle forhandlinger om en interregional handelsaftale. Flere lande i Stillehavsområdet nyder godt af EU's toldpræferencer i henhold til den generelle toldpræferenceordning (GSP), som letter adgangen til EU's markeder Mens de mindst udviklede lande i regionen nyder godt af den told- og kvotefri ordning "alt undtagen våben", drager Pakistan, Filippinerne og Sri Lanka fordel af den ansporende ordning for bæredygtig udvikling og god regeringsførelse (GSP+). Disse instrumenter har bidraget betydeligt til den økonomiske udvikling i de pågældende lande, til deres overholdelse af menneskerettigheder og arbejdstagerrettigheder og til miljøbeskyttelse og forbedring af regeringsførelsen. 4.2 Grøn omstilling EU's indsats i Indo-Stillehavsregionen er baseret på en langsigtet plan for samarbejde med partnere om at bekæmpe, afbøde og tilpasse sig klimaændringer og bekæmpe tab af biodiversitet, forurening og andre former for miljøforringelse. Dette opnås ved at tackle drivkræfterne bag disse fænomener og ved at gå over til en mere cirkulær økonomi. Som led i strategien vil EU: ·indgå grønne alliancer med ligesindede partnere, som har tilsluttet sig målet om klimaneutralitet senest i 2050 og andre ambitiøse klima- og miljømål. Den første af disse alliancer blev aftalt med Japan i maj 2021. EU vil også opbygge grønne partnerskaber med andre partnere ·fortsætte med at anvende den internationale platform for bæredygtig finansiering til at udveksle bedste praksis og søge at nå til enighed med ligesindede partnere om tilgange og værktøjer · indgå i et samarbejde med de lande, der udleder flest emissioner, eller regionale organisationer, som kan spille en afgørende rolle i bekæmpelsen af klimaændringer og med hensyn til at bidrage til den globale grønne omstilling ·fortsætte med at prioritere overgangen væk fra kul i bilaterale og multilaterale engagementer og internationale fora, herunder sætte en stopper for nye kulinvesteringer, udfasning af uudnyttet kulfyret elproduktion og kulminedrift, og indgå i en retfærdig omstilling med partnerne i regionen ·intensivere sit samarbejde med regionen om at beskytte biodiversiteten og genoprette skadede økosystemer på land og i havene. Dette vil omfatte samarbejde med centrale partnere om en ambitiøs global biodiversitetsramme for perioden efter 2020 ·samarbejde om at skabe betingelser for mere cirkulære produktionsmodeller, mere robuste forsyningskæder mellem EU og regionen og mere ansvarlig ressourceudvinding ·fremme skovrydningsfri forsyningskæder ·fortsætte med at fremme en styrket regional og global indsats for at bekæmpe plastforurening, navnlig ved at samarbejde med ASEAN, Japan og Kina ·fortsætte dialoger på højt plan og andre former for engagement i miljøet i regionen, navnlig med ASEAN, Australien, Kina, Indien, Indonesien, Japan, Republikken Korea, Sydafrika og andre partnere, der viser interesse.

Instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) — et globalt Europa har øget udgiftsmålet for foranstaltninger, der fokuserer på bekæmpelse af klimaændringer, til 30 %. Ca. 35 % af forskningsprogrammet Horisont Europa vil også blive afsat til klimaindsatsen, hvilket giver EU og Indo-Stillehavspartnerne betydelige samarbejdsmuligheder med henblik på at imødegå klimaændringer og tab af biodiversitet. Ren energi og transport På dette område agter EU at fokusere på: ·mobilisering af energidialoger, partnerskaber og finansielle instrumenter for bæredygtig, sikker og prisoverkommelig energi ·prioritering af en retfærdig omstilling til et dekarboniseret, integreret energisystem, der tager hensyn til og mindsker indvirkningen på mere sårbare lande og regioner ·et fortsat samarbejde med Indo-Stillehavspartnere om forskning og udvikling inden for ren energiteknologi, herunder vedvarende brint som et prioriteret område, for at muliggøre en hurtigere, billigere og mere effektiv energiomstilling ·styrkelse af samarbejdet under den globale borgmesterpagt for klima og energi med fokus på byer som drivkræfter for klimaindsatsen og omstillingen til ren energi for at fordoble antallet af underskrivere i regionen (næsten 300 byer inden 2023) ·gennemførelse af strategien for bæredygtig og intelligent mobilitet for at løse problemerne med dekarbonisering og digitalisering med Indo-Stillehavspartnere og i Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO) og Den Internationale Søfartsorganisation ·fortsat samarbejde med flere økonomier i Indo-Stillehavsregionen om digitalisering af transport samt i jernbanesektoren, navnlig med hensyn til udbredelsen af det europæiske jernbanetrafikstyringssystem. 4.3 Havforvaltning EU vil tage skridt til at styrke havforvaltningen i Indo-Stillehavsregionen i fuld overensstemmelse med international ret, navnlig UNCLOS, med det primære mål at sikre en bæredygtig forvaltning af havets ressourcer og beskytte biodiversiteten. Gennem sine forskellige partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri i regionen og sine dialoger og arbejdsgrupper om ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri) vil EU fortsat støtte partnerne i Indo-Stillehavsregionen i at gennemføre strukturreformer af deres fiskeriforvaltnings- og kontrolsystemer. Det bør forbedre overholdelsen af fiskeribestemmelserne og bidrage til bevarelse og bæredygtig forvaltning af havets biologiske ressourcer i hele regionen. Som det største eksportmarked for fiskevarer fra Indo-Stillehavsregionen er EU aktivt medlem af flere regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som spiller en afgørende rolle i den bæredygtige forvaltning af fiskeressourcerne. EU agter også at blive medlem af Fiskerikommissionen for det Nordlige Stillehav. EU vil fortsætte sine bestræbelser på at øge disse organers resultater og samarbejde med ligesindede partnere inden for RFFO'erne i Indo-Stillehavsregionen for at støtte dem i at levere bæredygtigt fiskeri. Desuden vil EU:

·hjælpe med at mægle en aftale i Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis om udpegelsen af tre nye beskyttede havområder i det sydlige Ocean ·opbygge kapacitet til bedre havforvaltning ved at oprette et internationalt havdatanetværk og et regionalt havprognosesystem ·fortsat samarbejde med regionen for at fremme en bedre regional havforvaltning, forebyggelse af forurening og bevarelse af havet, navnlig ved at støtte gennemførelsen af relevante regionale havkonventioner og handlingsplaner. En effektiv forvaltning af beskyttede havområder vil blive sikret gennem initiativer som partnerskabsprojektet mellem EU og Sydøstasien ·fortsætte sine dialoger på højt plan om havanliggender og fiskeri med Australien, Indonesien, Japan og New Zealand samt dets "havpartnerskab" med Kina ·fortsat spille en central rolle som garant for global maritim sikkerhed (se afsnit 4.6) ·fremme fiskernes leve- og arbejdsvilkår i overensstemmelse med ILO's arbejdsstandarder. 4.4 Digital forvaltning og partnerskaber I overensstemmelse med meddelelsen "Det digitale kompas 2030: Europas kurs i det digitale årti" vil EU søge at styrke sine internationale digitale partnerskaber i Indo-Stillehavsregionen og indgå nye. Disse partnerskaber har til formål at styrke det tekniske, politiske og forskningsmæssige samarbejde med partnere om infrastrukturer, digital omstilling af virksomheder og offentlige tjenester og kompetenceudvikling, også med henblik på at lette digital handel. De vil gøre det muligt for EU og ligesindede partnere at sikre udviklingen af standarder for nye teknologier, herunder på områder som kunstig intelligens, i overensstemmelse med demokratiske principper og grundlæggende rettigheder. De vil blive understøttet af en værktøjskasse, der trækker på reguleringssamarbejde, kapacitetsopbygning og færdigheder og investeringer i internationalt samarbejde og forskningspartnerskaber. I de mest avancerede tilfælde vil EU søge at formalisere sådanne partnerskaber gennem digitale partnerskabsaftaler, der skal forhandles med ligesindede partnere i Indo-Stillehavsregionen. Sådanne aftaler vil udvide de bilaterale handels- og investeringsforbindelser ved at styrke samarbejdet om og interoperabiliteten af standarder for nye teknologier, såsom kunstig intelligens, baseret på demokratiske principper og grundlæggende rettigheder, opbygge mere modstandsdygtige teknologiforsyningskæder, støtte værdibaseret innovation og lette forretningsmuligheder for nystartede virksomheder og SMV'er. De vil muliggøre et tættere samarbejde om dataforvaltning, pålidelige strømme og databaseret innovation. De vil supplere de igangværende forhandlinger om e-handel i Verdenshandelsorganisationen om specifikke spørgsmål, der er relevante for at lette digital handel. I den indledende fase foreslår EU at undersøge muligheden for at indlede forhandlinger med Japan, Republikken Korea og Singapore. Det digitale partnerskab mellem EU og Indien blev styrket i maj 2021 med en aftale om at uddybe samarbejdet om nye teknologier, lige fra kunstig intelligens til højtydende databehandling og fra kvanteteknologier til udrulning af sikker 5G-teknologi og digitalisering af den offentlige sektor. I de kommende år vil EU styrke sit samarbejde med ASEAN ved at støtte ASEAN Digital Masterplan 2025. EU overvejer at foreslå en EU-ASEAN-tilgang, der omfatter digital konnektivitet og videnskab, forskning, teknologi og investeringer i innovation. EU vil også fortsætte sit engagement i regionen for at fremme konvergens mellem databeskyttelsesordninger for at sikre frie og sikre datastrømme, både i og uden for regionen, herunder med EU. Dette omfatter aktivt samarbejde med centrale partnere for at nå frem til en konstatering af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau, når betingelserne er opfyldt. Dette har allerede givet vigtige resultater, såsom oprettelsen af verdens største område med frie og sikre datastrømme mellem EU og Japan i 2019 og afslutningen af forhandlingerne om tilstrækkeligheden med Republikken Korea i 2021. Desuden er der et vigtigt arbejde i gang med New Zealand for at sikre kontinuiteten i den afgørelse om tilstrækkeligheden af beskyttelsesniveauet, der blev vedtaget under EU's tidligere databeskyttelsesordning. Andre partnere som Indien, Indonesien, Sri Lanka, Taiwan og Thailand har vedtaget eller er ved at indføre moderne databeskyttelseslove. Dette kunne eventuelt bane vejen for fremtidige forhandlinger om tilstrækkeligheden af beskyttelsesniveauet. EU intensiverer også sin dialog med regionale organisationer og netværk såsom ASEAN, der spiller en stadig større rolle i udformningen af fælles databeskyttelsesstandarder.

Forskning og innovation Det nationale samarbejde om forskning og innovation er afgørende for den grønne og den digitale omstilling og for fremme af vækst, velstand og social velfærd. Samarbejde med partnere i Indo-Stillehavsregionen vil blive fremmet under Horisont Europa i overensstemmelse med EU's samlede strategi for forskning og innovation. Det vil være baseret på princippet om åbenhed, afbalanceret med større gensidighed, og tilstræbe lige vilkår baseret på respekt for grundlæggende principper såsom akademisk frihed, ligestilling mellem kønnene, etik, integritet og inklusivitet i forskningen, åben videnskab og evidensbaseret politikudformning. Horisont Europa-programmet giver partnere, der deler fælles værdier, mulighed for at blive associerede med henblik på at muliggøre mere systemiske fælles forsknings- og innovationsmuligheder. Der er indledt uformelle drøftelser med Australien, Japan, Republikken Korea, New Zealand og Singapore. EU vil også fortsat fremme samarbejdet om udvikling af menneskelig kapital, herunder uddannelse og mobilitet for forskere gennem Marie Skłodowska-Curie-programmet. Videnskabeligt samarbejde og udvikling af regionale samarbejdsforanstaltninger indgår også i partnerskabet mellem EU og ASEAN. Uddannelse EU's investeringer i uddannelse vil blive øget til mindst 10 % af instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) — et globalt Europa med henblik på at styrke uddannelsessystemerne. Det nylige tilsagn fra Team Europe på 1,7 mia. EUR til det globale uddannelsespartnerskab vil udmønte sig i øget finansiering til primær- og sekundæruddannelse samt til teknisk og erhvervsrettet uddannelse. Det nye Erasmus+-program vil også fortsat give mulighed for akademisk udveksling af studerende og undervisere mellem Indo-Stillehavsregionen og Europa på centrale politikområder, navnlig områder knyttet til den grønne og den digitale omstilling. 4.5 Konnektivitet EU vil sigte mod at fremme alle dimensioner af konnektivitet med partnerne i Indo-Stillehavsregionen. Principperne i EU's tilgang (bæredygtig, omfattende og regelbaseret) er en central del af denne Indo-Stillehavsstrategi. Et fuldt partnerskab mellem EU og dets medlemsstater vil være afgørende for udviklingen af dette samarbejde. EU vil fremme investeringer i digitalisering og bedre forbinde Europa med sine partnere i Indo-Stillehavsregionen, bl.a. ved hjælp af Team Europe-initiativer og i overensstemmelse med EU's erklæring fra marts 2021 om "europæiske dataportaler". Dette vil til dels ske ved at hjælpe partnerne med at indføre lovgivningsmæssige og politiske rammer, der kan tiltrække private og offentlige investeringer, skabe lige vilkår, sikre, at bæredygtighedskriterierne overholdes, og at der vedtages internationale standarder og principper. Mobiliseringen af private investeringer vil skulle inddrage medlemsstaternes offentlige banker og eksportkreditagenturer i partnerskab med EU's private sektor og EU-institutionerne. Hvor det er relevant, og i tillæg til instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) — et globalt Europa, vil der blive tilstræbt komplementaritet med andre EU-instrumenter såsom Connecting Europe-faciliteten, Horisont Europa eller InvestEU sammen med ressourcer og teknisk bistand fra Den Europæiske Investeringsbank, Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling og internationale finansielle institutioner.

EU's første to konnektivitetspartnere, Japan og Indien, er centrale partnere i Indo-Stillehavsregionen ligesom ASEAN, som EU vedtog en fælles ministererklæring om konnektivitet med i december 2020. EU vil søge at samarbejde med partnere om fælles projekter og samtidig søge at øge samarbejdet med andre regionale partnere såsom Australien og Republikken Korea samt med internationale aktører såsom USA og Canada, både multilateralt (G7/G20) og bilateralt. Afslutningen af forhandlingerne om den omfattende lufttransportaftale mellem ASEAN og EU (CATA), den første af disse aftaler mellem regioner, der omfatter 37 lande, viser, at EU er fast besluttet på at uddybe forbindelserne med denne region. EU vil endvidere: ·styrke forbindelserne på højeste tekniske niveau gennem sine transportdialoger med partnere i regionen, såsom ASEAN, Singapore og Japan, og inden længe med Republikken Korea og Australien ·fortsætte med at finansiere sektorspecifikt teknisk samarbejde såsom luftfartspartnerskaber med en række asiatiske regioner ·fortsætte EU's bilaterale søtransport- og sikkerhedsdialoger med strategiske partnere ·fortsætte rumdialoger, herunder eventuelt en sikkerhedskomponent, og etablere nye udvekslinger med partnere i regionen. Der vil blive gjort en yderligere indsats for at engagere sig i forbindelserne med partnere og regionale organisationer i Østafrika og det vestlige Indiske Ocean for at sikre større tilpasning til de infrastrukturprioriteter, som Den Afrikanske Union har godkendt for 2021-2030. Pacific Community bør også nyde godt af tættere forbindelser. EU vil søge komplementaritet med eksisterende regionale initiativer i Sydasien. Mere generelt vil EU søge synergier om nord-syd-forbindelserne i regionen og fortsætte sin deltagelse i ASEM-rammen for bæredygtig konnektivitet. 4.6 Sikkerhed og forsvar EU søger at fremme en åben og regelbaseret regional sikkerhedsarkitektur, herunder sikre kommunikationslinjer til søs, kapacitetsopbygning og øget flådetilstedeværelse i Indo-Stillehavsregionen i overensstemmelse med de retlige rammer, der er fastlagt i UNCLOS. EU og Indo-Stillehavspartnerne står over for stadig mere ensartede sikkerhedsudfordringer og -trusler. EU har udvidet sit sikkerhedsengagement med partnere ved at udsende oversøiske missioner og operationer inden for rammerne af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP), herunder i 2005 en civil mission til overvågning af Aceh-fredsprocessen i Indonesien, som blev gennemført sammen med fem ASEAN-partnere: Malaysia, Thailand, Brunei, Singapore og Filippinerne. EU har i øjeblikket 18 civile og militære missioner verden over, herunder EU's flådeoperation EUNAVFOR Somalia — operation Atalanta i Det Indiske Ocean, samt EUTM Mozambique. Flådetilstedeværelse

I løbet af det seneste år har EU's flådestyrke Somalia (EU NAVFOR) — operation Atalanta gennemført vellykkede fælles flådeaktiviteter med partnerne i Indo-Stillehavsregionen, herunder Japan, Pakistan, Indien og Djibouti. EU vil søge at gennemføre flere fælles øvelser og havneanløb med partnerne i Indo-Stillehavsregionen, herunder multilaterale øvelser, for at bekæmpe pirateri og beskytte navigationsfriheden og samtidig styrke EU's flådediplomati i regionen. I betragtning af betydningen af en meningsfuld europæisk flådetilstedeværelse i Indo-Stillehavsregionen vil EU undersøge, hvordan medlemsstaterne kan sikre øget flådedeployering i regionen. Under hensyntagen til erfaringerne fra den første vurdering af EU's koordinerede maritime tilstedeværelse vil EU vurdere muligheden for at etablere havområder af interesse i Indo-Stillehavsregionen og samarbejde med partnere i regionen, herunder ved at undersøge muligheden for, at de kan blive associeret med dette initiativ. Kapacitetsopbygning inden for maritim sikkerhed EU vil fortsætte med at gennemføre sit program til fremme af regional maritim sikkerhed for partnerne i det vestlige Indiske Ocean og også søge at udvide sit kapacitetsopbygningsprojekt med kritiske søfartsruter i Det Indiske Ocean (Crimario) til at omfatte det sydlige Stillehav og øge synergierne med ligesindede partnere. Det vil opbygge maritim kapacitet til bekæmpelse af narkotikahandel, menneskehandel og kriminalitet i forbindelse med vilde dyr og planter samt ulovlige finansielle strømme i forbindelse med terrorisme. EU vil også tilskynde til konsolidering af informationsudvekslingsmekanismerne gennem informationscentre for fusionsenergi, herunder gennem platformen for regional informationsdeling i Indo-Stillehavsregionen (IORIS). Udvidelse af vores partnerskaber EU vil søge at spille en større rolle i ASEAN's sikkerhedsarkitektur og deltage i strukturen for ASEAN-forsvarsministrenes møder plus (ADMM+) og topmødet i Østasien. Desuden vil EU intensivere sit engagement i andre fora, såsom Indian Ocean Naval Symposium. EU vil intensivere sine dialoger med partnere om sikkerhed og forsvar, herunder om terrorbekæmpelse, cybersikkerhed, ikkespredning og nedrustning, rumfart og maritim sikkerhed. I den forbindelse udsender EU militære rådgivere til sine delegationer i regionen (til dato Kina og Indonesien). EU vil oprette et EU-netværk for cyberdiplomati i samarbejde med EU-delegationerne og med relevante medlemsstaters ambassader rundt om i verden. EU vil også intensivere aktiviteter med partnere inden for rammerne af projektet om et styrket sikkerhedssamarbejde i og med Asien (ESIWA), som omfatter terrorbekæmpelse, cybersikkerhed, maritim sikkerhed og krisestyring. Pilotpartnerne er Indien, Indonesien, Japan, Republikken Korea, Singapore og Vietnam, hvor EU's militæreksperter er klar til at operere i Indonesien og Vietnam. Indo-Stillehavspartnerne har allerede bidraget til EU's FSFP-missioner og -operationer for fred og stabilitet. EU har indgået rammeaftaler om deltagelse med Australien, Republikken Korea, New Zealand og Vietnam. EU vil tilskynde Indo-Stillehavspartnere til i højere grad at deltage i FSFP-missioner og -operationer, søge at indgå rammeaftaler om deltagelse med andre partnere i Indo-Stillehavsregionen og desuden støtte Indo-Stillehavspartnernes bestræbelser på at udvikle deres egen fredsbevarende kapacitet. Nye sikkerhedsudfordringer

Med hensyn til cybersikkerhed vil EU styrke kapacitetsopbygningen for partnere med henblik på at bekæmpe cyberkriminalitet ved at gøre brug af eksisterende standarder og samarbejdsmekanismer (navnlig Europarådets Budapestkonvention om IT-kriminalitet) og øge cyberrobustheden. Med hensyn til terrorbekæmpelse vil det træffe foranstaltninger til at styrke samfund til at bekæmpe voldelig ekstremisme. EU vil også fremme samarbejdet mellem Europol og partnernes retshåndhævende myndigheder. EU vil samarbejde med partnere om nuklear sikkerhed og ikke-spredning af nukleare, kemiske og biologiske våben. Det vil støtte gennemførelsen og universaliseringen af våbenhandelstraktaten og søge at udvikle multilaterale initiativer vedrørende våbeneksportkontrol og eksportkontrol af produkter med dobbelt anvendelse med ligesindede partnere. EU's initiativ vedrørende ekspertisecentre om begrænsning af kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare (CBRN) risici (EU CBRN-CoE) har samarbejdet med ASEAN-landene siden 2010. Det vil fortsat støtte partnere og regioner i at styrke CBRN-risikobegrænsning og styring af alle farer efter en frivillig og efterspørgselsstyret tilgang. EU vil bidrage til at bekæmpe manipulation af udenlandske oplysninger og indblanding fra statslige og ikkestatslige aktørers side i Indo-Stillehavsregionen ved hjælp af nye værktøjer, der har til formål at identificere, analysere, vurdere, imødegå og pålægge omkostninger i forbindelse med informationsmanipulation. Det vil udvide ekspertnetværk i regionen, udveksle oplysninger og erfaringer med ligesindede partnere og øge bevidstheden om informationsmanipulation og -indblanding. Indsatsen på dette område vil omfatte støtte til uafhængigt indhold til medieforetagender. Dette vil bidrage til at skabe et pluralistisk og faktabaseret informationsmiljø, mindske afhængigheden af statskontrollerede udenlandske kanaler og modvirke virkningerne heraf. 4.7 Menneskers sikkerhed Sundhed Covid-19-pandemien har på verdensplan afsløret svagheder i sundhedssystemer, mekanismer til epidemibekæmpelse og forsknings- og fremstillingskapaciteten inden for virussygdomme og vacciner. Sundhed er derfor blevet et centralt fokus i vores samarbejde med mange partnere i Indo-Stillehavsregionen. EU vedtog to større regionale programmer i 2020 for at hjælpe vores partnere med at håndtere pandemiens sundhedsmæssige konsekvenser. EU vil fortsat arbejde sammen med alle partnerne i Indo-Stillehavsregionen for at sikre en effektiv multilateral reaktion på covid-19-krisen og den fremtidige globale sundhedskrise. Dette vil omfatte:

·at hjælpe lav- og mellemindkomstpartnerne i Indo-Stillehavsregionen med at sikre adgang til covid-19-vaccinen gennem COVAX-faciliteten og på anden vis. EU har støttet mange lande i regionen ved at stille personligt og medicinsk udstyr, medicin og sundhedsekspertise til rådighed. Indien vil være fokus for samarbejdet, herunder kvaliteten af virksomme lægemiddelbestanddele. EU's fremtidige beredskabsmyndighed på sundhedsområdet vil arbejde tæt sammen med globale partnere for at tackle internationale forsyningskæder og udvide den globale produktionskapacitet og adgangen til medicinske modforanstaltninger ·øget multilateralt samarbejde i overensstemmelse med EU's lægemiddelstrategi for at opretholde sikre og forskelligartede lægemiddelsforsyningskæder og sundhedsrelaterede industrielle forsyningskæder for at lette adgangen til lægemidler og sundhedsprodukter af høj kvalitet ·forskningssamarbejde om bekæmpelse af overførbare sygdomme og forbedring af adgangen til lægemidler og sundhedsbehandlinger. Under forskningsprogrammet Horisont Europa vil Indo-Stillehavspartnere kunne deltage i EU-finansierede forsknings- og innovationsaktioner ·at forbinde interesserede lande, der har indført interoperable covid-19-certifikatsystemer, med EU's digitale covid-certifikat. EU har gjort de tekniske specifikationer og den underliggende software offentligt tilgængelige i open source-format ·at støtte omstilling til sunde og bæredygtige fødevaresystemer. EU sigter mod at styrke samarbejdet om sin fra jord til bord- og biodiversitetsstrategi med ligesindede partnere. EU agter at etablere dialoger om bæredygtige fødevaresystemer med interesserede partnere i Indo-Stillehavsregionen (hvoraf nogle planlægger deres egne bæredygtighedspolitikker og -programmer) eller indgå bilaterale og multilaterale aftaler med henblik på at støtte samarbejdet om fødevaresikkerhed, dyre- og plantesundhed og bæredygtighed ·samarbejde om bekæmpelse af luftforurening, navnlig i bycentre. Styrkelse af EU's indsats for at reducere katastroferisici og styrke katastrofeberedskabet Indo-Stillehavsregionen er stærkt udsat for naturkatastrofer og menneskeskabte katastrofer. Klimaændringerne forstærker ikke blot denne eksponering, men er også en trusselsmultiplikator, der komplicerer og forlænger konfliktsituationer og dermed øger de humanitære behov. Navnlig foregribende tilgange til humanitær indsats og systemer for tidlig varsling kan bidrage til at styrke lokalsamfundenes modstandsdygtighed i sårbare regioner. EU vil bruge sit formandskab for Platform on Disaster Displacement i 2022 til at fremme den globale indsats for at beskytte mennesker, der er fordrevet som følge af katastrofer og klimaændringer i Indo-Stillehavsregionen. I de sidste 25 år har EU samarbejdet med aktører i regionen om katastrofeberedskab og -indsats — herunder Afghanistan, Pakistan, Iran, Mozambique, Bangladesh, Myanmar, Filippinerne, Nepal og nogle ASEAN-lande, der er mest berørt af naturkatastrofer og menneskeskabte katastrofer. EU har stillet nødhjælpsmateriel eller nødhjælpshold til rådighed som reaktion på nødsituationer eller katastrofer og vil fortsat støtte kapacitetsopbygning inden for katastrofehåndtering med organisationer som ASEAN Coordinating Centre for Humanitarian Assistance (AHA-centret). Foranstaltninger inden for rammerne af Koalitionen for Katastrofeberedskabsinfrastruktur vil også blive overvejet. Det europæiske globale satellitnavigationssystem vil tilbyde en ny tjeneste til udsendelse af alarmmeddelelser ved hjælp af Galileo-infrastrukturen. Der samarbejdes med Japan om et fælles format for meddelelser i nødsituationer. EU's Copernicus-Beredskabsstyringstjeneste yder fortsat bistand til nødhjælp i landene i Indo-Stillehavsregionen og giver tidlig varsling og overvågning af oplysninger om oversvømmelser, tørke og skovbrande. 5. Gennemførelse af dagsordenen: nøgleaktioner EU vil integrere denne strategi i eksisterende dialoger med sine regionale og multilaterale partnere og koordinere tilgangene til Indo-Stillehavsregionen med EU-medlemsstaterne. Gennemførelsen heraf vil blive styrket gennem topmøder, ministermøder, dialoger og fremtidige aftaler med partnere i regionen. Europa-Parlamentet vil blive holdt fuldt underrettet.