A4-0248/96

Beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet om udvidet brug af standardisering inden for faellesskabets politik (KOM(95)0412 -C4-0504/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens meddelelse om udvidet brug af standardisering inden for Faellesskabets politik (KOM(95)0412 - C4- 0504/95),

- der henviser til Kommissionens groenbog om den europaeiske standardiseringsudvikling (KOM(90)0456),

- der henviser til Kommissionens meddelelse om standardisering i den europaeiske industri (KOM(91)0521) ((EFT C 96 af 15.04.1992, s. 2.)),

- der henviser til arbejdsdokument fra Generaldirektoratet for Forskning om miljoebeskyttelse og europaeiske normer (PE 165.735),

- der henviser til Raadets beslutning af 18. juni 1992 om europaeisk standardiserings betydning for det europaeiske erhvervsliv

((EFT C 173 af 09.07.1992, s. 1.))- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valuta- og Industripolitik og til udtalelser fra Udvalget om Forskning, Teknologisk Udvikling og Energi, Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser og Udvalget om Transport og Turisme (A4-0248/96),

A. der henviser til, at den europaeiske standardisering i hoej grad har bidraget til opbygningen af Europa, navnlig i forbindelse med gennemfoerelsen af den frie udveksling af varer og tjenesteydelser, og at antallet af standarder er blevet naesten tidoblet i loebet af de sidste 10 aar,

B. der henviser til, at frivillighedsprincippet er en af de vigtigste forudsaetninger for den faelles europaeiske standardisering, og at der er behov for en saa bred offentlig konsens som muligt for at sikre standardiseringens demokratiske legitimitet, ogsaa selv om det betyder, at det tager laengere tid at faa standarderne gennemfoert,

C. der henviser til, at der allerede er stor overensstemmelse mellem den internationale og europaeiske standardisering, og at mere end 40% af CEN-standarderne er identiske med ISO-standarderne, ved CENELEC er der endog tale om 75%,

D. der henviser til, at det for en raekke interesserede grupper er vanskeligt at deltage i standardiseringen paa grund af de dermed forbundne omkostninger, tidsforbruget og sprogproblemerne,

1. glaeder sig over Kommissionens meddelelse, hvori der gives en naermere redegoerelse for, hvilke politiske omraader, der er beroert af standardiseringen, og som langt overstiger den klassiske standardisering inden for industripolitikken;

2. mener, at det ogsaa fremover er noedvendigt at tilstraebe, at standardiseringen skal vaere uafhaengig af myndigheder og naert tilknyttede institutioner;

3. understreger, at det eksisterende samarbejde mellem de tre standardiseringsinstitutter boer intensiveres yderligere, og eventuelle samordningsproblemer loeses med henblik paa at goere de europaeiske standardiseringsorganisationer saa effektive som muligt;

4. understreger, at standardiseringsorganisationernes interne organisatoriske effektivitet er blevet oeget inden for de seneste aar f.eks. via CEN-optimeringsprogrammerne;

5. mener, at forbruger- og miljoeorganisationerne samt de beroerte offentlige interessegrupper boer inddrages i udviklingen af standarder, kontrollen med disses egnethed og deres senere tilpasning, saaledes at gennemskueligheden hos offentligheden sikres;

6. mener, at der boer stilles betydelig flere ressourcer til raadighed for forbruger- og miljoeorganisationerne baade paa nationalt plan og paa EU- plan, saa de bliver i stand til at deltage i standardiseringsprocessen i det omfang, der er noedvendigt;

7. foreslaar, at der navnlig goeres en indsats for at fremme den videnskabelige baggrund og den videnskabelige raadgivende funktion for de forbrugerorganisationer, der deltager i standardiseringsarbejdet, f.eks. ved at opbygge et faelleseuropaeisk, videnskabeligt organ, som skal fungere som raadgiver for forbrugerorganisationerne;

8. henviser til det positive resultat i forbindelse med den budgetkonto, som blev oprettet paa Europa-Parlamentets foranledning, om stoette til smaa og mellemstore virksomheder i forbindelse med deres deltagelse i den europaeiske standardiseringsproces og kraever i denne forbindelse, at der ogsaa i fremtiden ydes tilstraekkelig finansiel stoette hertil;

9. foreslaar, at SMV og forbruger- og miljoeorganisationerne faar stoerre finansielle ressourcer stillet til raadighed til daekning af deres udgifter til rejse, ophold og oversaettelse;

10. kraever, at der oprettes en saerlig budgetpost, som giver grundlag for at yde finansiel stoette til europaeisk standardisering;

11. understreger paa grund af det informationsunderskud, der kan konstateres hos SMV, at der er behov for en informationskampagne med ledsagekurser og uddannelsesprogrammer for SMV;

12. mener, at anvendelsen af nye teknologier bidrager vaesentligt til at fremme gennemsigtigheden og initiativmulighederne;

13. opfordrer virksomhederne til, at de navnlig paa grund af standardernes store betydning ogsaa i tider med daarlige konjunkturer udnytter mulighederne for standardisering, og mener, at virksomhederne boer tage deres deltagelse i standardiseringen op til revision og sikre, at deres repraesentanter er fortrolige med hele proceduren i forbindelse med indfoerelsen af nye standarder;

14. opfordrer de europaeiske standardiseringsinstitutter til at se naermere paa deres forbindelser med de central- og oesteuropaeiske lande og tilstraebe yderligere integration, forudsat, at de enkelte landes retlige og samfundspolitiske rammevilkaar er sammenlignelige;

15. mener, at standarder inden for miljoebeskyttelse, f.eks. hoeje standarder for undersoegelse af foranstaltningers indvirkning paa miljoeet, resulterer i stoerre sammenlignelighed, og understreger noedvendigheden af standarder for faelles undersoegelsesmetoder for standarder og metoder til maaling af og kontrol med miljoeforureningen;

16. understreger, at forskning og innovation er noedvendige for det europaeiske erhvervslivs konkurrenceevne, og at der er behov for en snaever forbindelse mellem F& U og standardisering;

17. understreger, at standarder imidlertid ikke boer hindre innovation;

18. henviser til den praenormative forsknings vigtige rolle for den europaeiske standardisering og understreger, at den praenormative forskning noeje boer imoedekomme standardiseringsorganernes krav;

19. indroemmer, at den praenormative forskning spiller en vigtig rolle inden for standardiseringspolitikken, og at det med henblik paa certificering og tilpasning er noedvendigt med en saerskilt, teknisk hoejtkvalificeret og beskaeftigelsesfremmende industrigren;

20. mener, at der ved anvendelsen af princippet om fastsaettelse af Faellesskabets aktioner inden for de generelle maalsaetninger og kriterier, som danner grundlag for den frivillige standardisering, med stoette fra europaeiske standardiserings- og certificeringsorganisationer boer udvises en vis fleksibilitet over for markedets krav;

21. henviser til, at der saavel for industrien som for standardiserings- og certificeringsorganer og andre proevningsorganer kan vaere risiko for en vilkaarlig fortolkning af de standarder, som blev skabt med den nye udformning af Faellesskabets standardiseringspolitik, forudsat at disse ingen detaljerede tekniske specifikationer har;

22. stoetter metoder inden for europaeisk standardiseringspolitik, som er forenelige med kravene om konkurrence, vaekst og beskaeftigelse;

23. mener, det er noedvendigt at arbejde frem mod et forslag om at give de europaeiske standardiserings- og certificeringsorganisationer CEN, CENELEC, ETSI og EOTC status som faellesskabsagenturer; mener desuden, at Kommissionen boer udarbejde en faelles hensigtserklaering med henblik paa igen at praecisere sin forbindelse med disse standardiseringsorganisationer, saa der opnaas maksimal gennemsigtighed; oensker, at der paa europaeisk plan oprettes en europaeisk standardiseringsmyndighed for flykomponenter, flyskrog og flyelektroniske systemer;

24. goer opmaerksom paa det presserende behov for harmonisering af de aktiviteter, som er daekket af EKSF-traktaten, i de medlemsstater, der har en ringere videnskabelig-teknisk infrastruktur til maaling og proevning;

25. opfordrer Kommissionen til at klarlaegge de kriterier, som skal finde anvendelse i forbindelse med kompatibiliteten mellem paa den ene side standardiseringssystemerne for militaermateriel og paa den anden side de betingelser, som industrien overholder paa det civile omraade;

26. opfordrer Kommissionen til fortsat at stoette institutionerne og organisationerne i forbindelse med udviklingen af horisontale standarder, som f.eks. kvalitetsgarantier og miljoeforvaltning, saaledes at man undgaar interne stridigheder og opnaar en konkurrencemaessig fordel frem for andre oekonomiske blokke;

27. opfordrer Kommissionen til at soerge for opbakning i sit forhold til de europaeiske standardiseringsorganisationer for at forhindre, at visse landes industrielle overlegenhed giver sig udslag i, at den paagaeldende nationale standard kommer til at danne grundlag for den europaeiske eller internationale standard;

28. opfordrer Kommissionen til i det nye forslag til et saerprogram for standardisering, maaling og proevning under det femte rammeprogram at styrke de aktiviteter, som skal anvendes til tematiske kvalitetsnet, for udover at bidrage til en loesning af konkrete tekniske og industrielle problemer ogsaa at styrke indsatsen over for smaa og mellemstore virksomheder, at opstille en referenceramme for analyse af de nationale behov og at skabe grundlaget for et teknologisk formidlings- og uddannelsescenter samt at goere fremskridt med hensyn til at skabe en baeredygtig udviklingsmodel;

29. opfordrer Kommissionen til inden for rammerne af det naeste saerprogram for sektorbestemt forskning og teknologisk udvikling at fremsaette forslag til udbygning og harmonisering af de maal, der anvendes i kriminologien til bekaempelse af ulovlig handel med radioaktive materialer;

30. stoetter de forskningsaktiviteter, der er afsat til, at man i toldlaboratorierne kan kontrollere, at maerkning og indhold stemmer overens, i betragtning af disse foranstaltningers betydning for forbrugerbeskyttelse og miljoeet;

31. glaeder sig over, at Kommissionen i sin meddelelse konstaterer, at europaeiske standarder i stadig hoejere grad erstatter nationale standarder, og ser heri en styrkelse af det indre marked og europaeiske leverandoerers konkurrencestilling paa verdensmarkederne;

32. gaar ind for et snaevert samarbejde mellem de europaeiske og de internationalt aktive standardiseringsorganer for at sikre, at der ved udarbejdelsen af standarder, der gaelder over hele verden, tages behoerigt hensyn til europaeiske interesser, og at udviklingen af saerskilte europaeiske standarder undgaas;

33. henviser til den saerlige betydning af europaeiske og internationale standarder inden for informationsteknologi og telekommunikation, der muliggoer fri adgang til samt interoperabilitet mellem de verdensomspaendende informations- og telenet;

34. goer i den forbindelse specielt opmaerksom paa standardiseringsvirksomheden paa transportomraadet med henblik paa etableringen af transeuropaeiske net;

35. kraever et effektivt europaeisk standardiseringssystem, der hurtigt kan stille et system af standarder til raadighed for den europaeiske industri, som svarer til den tekniske knowhows stade;

36. deler Kommissionens konkurrencepolitiske betaenkeligheder ved, at enkelte leverandoerers markedsstilling kunne opnaa utilboerlig beskyttelse via standarder, og gaar derfor ind for en udformning af tekniske standarder, der ikke saa meget er moentet paa specifikke tekniske procedurer, men snarere specifikationer i forbindelse med ydeevne og afproevning;

37. betragter indfoerelsen af et europaeisk maerke, som klart fortaeller forbrugeren, at de relevante europaeiske standarder er anvendt, som et egnet middel for den europaeiske kvalitetspolitik, der kan bidrage til at forbedre de europaeiske produkters internationale konkurrenceevne;

38. betragter udarbejdelsen af internationale standarder inden for miljoebeskyttelse samt sundhed og sikkerhed paa arbejdspladsen som et vigtigt bidrag til debatten om miljoe- og socialbestemmelser inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen.

39. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen samt medlemsstaternes regeringer og parlamenter.