Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om søgsmål med nedlæggelse af påstand om forbud inden for området beskyttelse af forbrugernes interesser« () (97/C 30/27)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 28. marts 1996 under henvisning til EF-traktatens artikel 100 A at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Miljø-, Sundheds- og Forbrugerspørgsmål, som udpegede Roger Ramaekers til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 16. juli 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 338. plenarforsamling af 25. og 26. september 1996, mødet den 25. september 1996, med 93 stemmer for, 4 imod og 10 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Forslaget konkretiserer målsætningerne i Kommissionens grønbog om forbrugernes klagemuligheder og imødekommer de ønsker, ØSU har givet udtryk for.

ØSU beklagede i sin udtalelse () om grønbogen (), at »Kommissionen ikke har peget på nogen konkrete foranstaltninger inden for dens kompetenceområder, navnlig i lyset af de nye muligheder i traktatens artikel 129 A «.

1.2. Dette forslag til direktiv, som Kommissionen betragter som en »prioriteret aktion«, drejer sig om koordinering af de nationale bestemmelser om søgsmål med nedlæggelse af påstand om forbud, som kan indledes mod visse former for ulovlig praksis, samt om gensidig anerkendelse af de organer eller organisationer, der kan indlede sådanne søgsmål. Det understreges, at også faglige organisationer ifølge forslaget kan få denne ret.

1.3. Søgsmål med nedlæggelse af påstand om forbud findes i dag i de fleste medlemsstater, men effektiviteten heraf svækkes, hver gang en ulovlig handelspraksis har sin oprindelse i et andet land end det land, hvor konsekvenserne af denne praksis mærkes.

1.4. Direktivets anvendelsesområde er begrænset til den praksis, som følger af de nationale love, der er harmoniseret i henhold til EU-direktiverne.

1.5. Princippet om gensidig anerkendelse indebærer, at et godkendt organ (dvs. en person, som har interesse i at indlede søgsmål) i en medlemsstat A enten kan henvende sig direkte til domstolen i medlemsstat B eller kan bemyndige et godkendt organ i medlemsstat B til at indlede et søgsmål med nedlæggelse af påstand om forbud.

1.6. Direktivet fastsætter minimumsbestemmelser. Det er således muligt at fastholde gunstigere bestemmelser.

1.7. Retsgrundlaget for direktivet er artikel 100 A.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU bifalder Kommissionens forslag, som falder i tråd med de ønsker, ØSU fremsatte i sin udtalelse om grønbogen om forbrugernes klagemuligheder:

»ØSU mener, at Kommissionen snarest burde fremlægge forslag på følgende områder:

a) fastlæggelse af fælles principper og procedurebestemmelser for en ensartet bilæggelse af grænseoverskridende forbrugertvister og søgsmål med påstand om ophør;

b) fastlæggelse på fællesskabsplan af nogle grundlæggende retningslinjer for en harmoniseret varetagelse af kollektive interesser og fælles forelæggelse af sager vedrørende forbrugertvister.«

2.2. Forslaget kan bidrage til at styrke borgernes tillid til det indre marked ved at etablere et system, der muliggør sagsanlæg mod ulovlig handelspraksis på tværs af grænserne.

2.3. Da en ret kun kan siges at eksistere, hvis den kan udøves, er direktivet udtryk for anerkendelse af en af de grundlæggende borgerrettigheder, nemlig retten til at indlede søgsmål.

2.4. Som nævnt i punkt 2.1 bad ØSU Kommissionen om at træffe mere vidtgående foranstaltninger end det foreliggende forslag, der kun kan betragtes som det første skridt ad vejen til en forbedring af forbrugernes klageadgang.

Forslaget skal først og fremmest give domstolen mulighed for at nedlægge forbud mod enhver overtrædelseshandling. Det bør også overvejes, om det skal være muligt at rejse erstatningssager for at øge effektiviteten af det første skridt.

ØSU tager dog forslagene i Kommissionens meddelelse om »Handlingsplan for forbrugernes klagemuligheder og bilæggelse af tvister på forbrugerområdet inden for det indre marked« (KOM(96) 13 endelig udg.) til efterretning. ØSU ønsker at blive hørt om denne meddelelse.

2.5. ØSU fremlægger i det følgende en række bemærkninger og kritiske kommentarer til det foreliggende direktivforslag.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Retsgrundlag

Retsgrundlaget er EF-traktatens artikel 100 A om gennemførelsen af det indre marked.

Da forslaget sigter på at øge forbrugerbeskyttelsen, forekommer artikel 129 A også at være et passende grundlag.

3.2. Artikel 1

Søgsmål med nedlæggelse af påstand om forbud kan kun indledes, når der er tale om en handling, der er i modstrid med bestemmelserne i de direktiver, der er nævnt i bilaget.

Anvendelsesområdet er meget begrænset, eftersom mange direktiver, som ikke er nævnt i bilaget, helt eller delvist vedrører forbrugerbeskyttelse, f.eks. direktivet om produktsikkerhed eller bank- og forsikringsdirektiverne.

Forudsætningen for at indlede søgsmål bør være, at der foreligger en overtrædelse af de bestemmelser i EF-retten, som er omsat til national ret, og som direkte eller indirekte har til formål at beskytte forbrugerne. Endvidere bør det være en forudsætning, at overtrædelsen effektivt kan sanktioneres gennem et søgsmål. Det påhviler den nationale domstol, i påkommende tilfælde EF-Domstolen, at afgøre, om den omstridte bestemmelse beskytter forbrugerne eller ej.

3.3. Artikel 4

Princippet om gensidig anerkendelse kan begrænses af medlemsstaterne, som har mulighed for at pålægge en godkendt organisation fra medlemsland A at indbringe sagen for domstolen gennem en godkendt organisation fra medlemsland B. Denne begrænsning er kritisabel. Princippet om gensidig anerkendelse mister sin virkning, hvis dette mellemled gøres obligatorisk. Et sådant påbud vil for øvrigt indebære en væsentlig forlængelse af fristen for indledning af søgsmål, og det er jo netop dette problem, Kommissionen vil til livs.

3.4. Artikel 5

Medlemsstaterne kan indføre bestemmelser om, at den part, som der skal indledes søgsmål mod, i forvejen underrettes herom af den godkendte organisation. ØSU støtter denne bestemmelse, forudsat at fremgangsmåden ikke får opsættende virkning, men kan bidrage til, at den anfægtede handling hurtigt bringes til ophør.

3.5. Artikel 6

ØSU ønsker også at få forelagt den heri nævnte rapport om direktivets anvendelse.

Bruxelles, den 25. september 1996.

Carlos FERRER

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 107 af 13. 4. 1996, s. 3.

() EFT nr. C 295 af 22. 10. 1994.

() KOM(93) 576 endelig udg. af 18. 5. 1994.