Nr. C 330/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 85 
Det skal i denne forbindelse nævnes, at der inden for 
rammerne af IMO eksisterer et navigationshjælpe-
system VTS (Vessel Traffic Services). 
3. Udvalget stiller sig afslutningsvis tvivlende over 
for, i hvor høj grad gennemførelsen af COST 301 indtil 
nu har været tilfredsstillende. I denne forbindelse un­derstreger det, at der i Kommissionens meddelelse 
mangler en foreløbig status over programmet, og det 
opfordrer derfor Kommissionen til snarest at udarbejde 
en sådan status, især da det af de mundtlige informatio­
ner, som er modtaget fra Kommissionen, fremgår, at 
der i COST-programmet er taget hensyn til flere af de 
forslag, som ØSU fremkom med i ovennævnte udtalelse. 
Bruxelles, den 30. oktober 1985. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om Fællesskabets nye energipolitiske målsætninger 
(85/C 330/04) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 12. juni 1985, under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198, at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
Fællesskabets nye energipolitiske målsætninger. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for energi og nukleare anliggender, 
som udpegede Alfons Margot til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 4. oktober 
1985. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 230. plenarforsamling den 30. oktober 1985 
følgende udtalelse med enstemmighed: 
1. Indledning 
I forbindelse med udarbejdelsen af udtalelsen om for­
slag til Rådets resolution og Kommissionens dertil hø­
rende begrundelse vedrørende energimålsætningerne 
for 1995, forstår Udvalget, at den foreliggende med­
delelse er den nyligste i en række. Udvalget fremsatte i 
1978 og 1979 udtalelser om tidligere tiårsprognoser. 
Som det vil fremgå af konklusionerne til nærværende 
udtalelse, kan Udvalget tilslutte sig de nye målsætninger 
for 1995 såvel som det tilhørende forslag til Rådets 
resolution, idet det dog i det følgende fremsætter en 
række generelle og særlige bemærkninger. 
2. Generelle bemærkninger til forslagene om Fæl­
lesskabets nye energipolitiske målsætninger for 1995 
2.1. Udvalget påskønner den overskuelige måde, 
kommissionsdokumentet er opbygget på, og det klare 
sprog, det er holdt i. 2.2. Hvad den internationale energisituation angår, 
fremhæves det, at mens det oprindeligt var det økono­
miske tilbageslag, der førte til faldende energiforbrug, 
er det nu energiforbrugsmønsteret, der undergår 
strukturændringer. Verdens samlede energiforbrug vil 
imidlertid fortsat stige som følge af udviklingslandenes 
og de nyindustrialiserede landes voksende energibehov. 
Verden vil også i den resterende del af indeværende 
århundrede fortsat være kraftigt afhængig af olie. 
2.2.1. Hvad energisituationen i Fællesskabet angår, 
faldt det samlede energiforbrug fra 1973 til 1983 med 
mere end 6%, skønt BNP voksede med over 18% i 
samme tidsrum. Oliens andel af det samlede energifor­
brug blev skåret ned fra 62 % til 48 %, medens olieim­
porten faldt fra 62% til 32%. Naturgasforbruget tog 
kraftigt til, og kernekraftproduktionen steg til mere end 
det firedobbelte. Det samlede forbrug af fast brændsel 
var uændret, men en stigende andel gik til el-fremstil­
ling. Den kvantitative målsætning for el-produktionen 
— mindst 70 til 75 % på grundlag af fast brændsel og 
kerneenergi i 1990 — er allerede nået, idet der dog 
20. 12. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 330/9 
fortsat er meget betydelige forskelle medlemsstaterne 
imellem, som følge af en forskellig energimæssig og 
økonomisk situation. 
2.2.2. I en studie, Kommissionen har udarbejdet om 
udviklingen i Fællesskabets energisituation i den reste­
rende del af indeværende århundrede, har man som 
vigtige faktorer, der må formodes at øve størst indfly­
delse på udsigterne på længere sigt, identificeret følgen­
de: mere effektiv energiudnyttelse, udviklingen inden 
for el-sektoren, det mulige fald i Fællesskabets egen 
produktion af energi samt konkurrencen mellem for­
skellige brændselstyper. 
2.3. De politiske mål er forsyningssikkerhed og om­
kostningsminimering gennem konkurrence og større ef­
fektivitet. Udfaldet af denne politik vil i overvejende 
grad afhænge af, hvordan medlemsstaterne udfylder 
deres rolle. Men der er også behov for en fælles indsats 
på EF-plan og en samordnet og konvergent indsats 
overvåget af Fællesskabet, der samtidig har til opgave 
at hjælpe navnlig landene i den tredje verden med at 
løse deres energiproblemer. 
2.4. Argumenterne, der taler for nye målsætninger, 
er behovet for en mere langsigtet betragtning og den 
omstændighed, at energisituationen siden opstillingen 
af målsætningerne for 1990 har ændret sig fundamen­
talt. Udvalget er enig med Kommissionen i, at de opnå­
ede resultater rummer en fare for, at man vil være 
mindre opmærksom på det nødvendige i, at der til 
stadighed må udfoldes bestræbelser for at nedbringe 
Fællesskabets energiafhængighed. 
2.5. De foreslåede målsætninger, som der vil blive 
knyttet en række specifikke bemærkninger til i nærvæ­
rende udtalelse, inddeles i »generelle« og »sektorielle« 
målsætninger, hvilket kommer klarheden i den foreslå­
ede indfaldsvinkel til gode. 
2.5.1. De generelle målsætninger vedrører syv speci­
fikke områder: 
— udvikling af Fællesskabets forhold til omverdenen 
(på samordnet grundlag), 
— et mere integreret internt energimarked, 
— egnede beredskabsforanstaltninger for at sikre kon­
tinuiteten i energiforsyningerne, 
— en realistisk energiprispolitik, 
— en tæt sammenknytning af energi- og miljøpoli­
tikken, 
— en styrkelse af den regionale dimension i energipoli­
tikken, — fortsat fremme af ny teknologi. 
2.5.2. De sektorielle målsætninger er: 
— i det mindste yderligere 25 % forbedring i energi­
effektiviteten, 
— dækning af under en tredjedel af energiforbruget 
ved olieimport, 
— opretholdelse og om muligt forøgelse af naturgas­
sens markedsandel, 
— opretholdelse og om muligt forøgelse af de faste 
brændstoffers markedsandel, 
— produktion af højst 10% af elektriciteten på grund­
lag af olie og gas, 
— produktion af omkring 40% af elektriciteten på 
grundlag af kerneenergi, 
— tredobling af energiproduktionen for nye og vedva­
rende energikilder ved århundredets udgang. 
3. Specifikke bemærkninger til de foreslåede horison­
tale energimålsætninger 
3.1 Forholdet til omverdenen 
Udvalget er enigt i, at Fællesskabet bør optræde samlet 
overfor omverdenen. Det mener ikke, at tosidede rela­
tioner mellem medlemsstater og olieeksporterende eller 
andre energiproducerende lande er tilstrækkelige. 
Også hvad relationerne med udviklingslandene angår, 
har Udvalget til stadighed slået til lyd for, at der bør 
ydes EF-støtte til efterforskning efter energikilder og 
gennemføres en indsats for rationel energiudnyttelse i 
udviklingslandene, specielt i AVS-landene. 
3.2. Det interne energimarked 
Udvalget er enigt i, at handelssamkvemmet mellem 
medlemsstaterne på gas- og el-området bør fremmes, 
og at en højere grad af sammenkobling af nettene (bl.a. 
etableringen af en gasrørledning mellem Det forenede 
Kongerige og de øvrige medlemsstater) vil være med til 
at øge forsyningssikkerheden. Efter Udvalgets mening 
bør disse målsætninger indgå i det nye program for 
fuldførelsen af EF's interne marked. 
3.3. Sikring af energiforsyningen 
Udvalget er som Kommissionen af den opfattelse, at 
kontinuerte energiforsyninger på længere sigt, udover 
Nr. C 330/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 85 
intern energiproduktion, også kræver en spredning på 
forsyningskilder, større systemfleksibilitet (en sammen­
kobling af de nationale gas- og el-net) samt effektive 
beredskabsforanstaltninger. 
3.4. Energipriser 
Udvalget underkender ikke betydningen af »realistiske 
priser« men mener ikke, at det vil være let at afgøre, 
hvad der skal betragtes som en realistisk pris for de 
forskellige energikilder. 
Desuden forekommer det, bl.a. som følge af forskellige 
afgiftssystemer, vanskeligt at få medlemsstaterne til at 
føre en samordnet og harmonisk prispolitik, der ikke 
medfører konkurrenceforvridninger mellem de forskel­
lige brændstoffer som følge af forskelle i afgiftsordning­
er og interesser i den interne energiproduktion, især 
EF's kulindustri. 
Udvalget tager det til efterretning, at en rapport om 
prisfastsættelse på oliemarkedet er under udarbejdelse, 
og at en særlig meddelelse om priser for fællesskabspro-
ducerede kul inden længe vil blive udsendt. Begge 
spørgsmål vil til den tid blive behandlet særskilt i to 
udtalelser fra ØSU. 
3.5. Miljø 
Udvalget er enigt i, at der bør tilstræbes en afbalanceret 
opfyldelse af såvel energi- som miljømålsætningerne. 
Det konstaterer, at det ofte skorter på en helhedspolitik 
på dette område. Man bør være bevidst om, at miljøkra­
vene indebærer en øget opmærksomhed omkring sik­
ringen af kontinuiteten i energiforsyningerne. 
Med de udledningsnormer, Kommissionen har lagt sig 
fast på, vil det være vanskeligt at fremstille elektricitet 
ved hjælp af stenkul med for højt svovlindhold. 
Kommissionens forslag følger i øvrigt samme linje som 
informationsberetningen om »Energialternativer: Mil­
jøhensyn og deres konsekvenser for EF's energipolitik«, 
hvori der bl.a. blev slået til lyd for:. 
— at bestræbelserne på F&U-området forstærkes for 
at få faststlået de skadelige indvirkninger på miljøet, 
som skyldes emissioner fra energiproduktion og 
-udnyttelse, for at få indblik i deres funktionsmåde 
og vurdere deres påvirkning, 
— at der fastlægges et målrettet F&U-program for 
miljøvenlig produktion og udnyttelse af energi, her­under alternative energikilder, i hvilket der tages 
ligeligt hensyn til kortfristede, mellemfristede og 
langfristede målsætninger. De nødvendige finansiel­
le midler skal dels afholdes øver energiforsknings­
programmet dels miljøforskningsprogrammet. 
3.6. Regionaludvikling 
Udvalget glæder sig over, at energimålsætningerne, på 
baggrund af Regionalfonds-reformen, for første gang 
også tager højde for det regionale aspekt, og at foran­
staltninger i mindre begunstigede områder stilles i ud­
sigt. Udvalget vil være meget interesseret i at stifte 
nærmere bekendtskab med den bebudede vurdering af 
de regionale konsekvenser af energipolitikkens mål og 
aktioner. 
3.7. Teknologisk fornyelse 
Den foreslåede integrering af de forskellige delpolitik­
ker, som øver indflydelse på de forskellige energikilder, 
harmonerer med forslagene i Hvidbogen om det interne 
marked, der netop sigter mod fremme af en effektiv, 
mere teknologi-intensiv og konkurrencedygtig industri. 
Udvalget skal her henvise til de udtalelser, det tidligere 
har afgivet om EF's forsknings-, udviklings- og demon­
strationsprogrammer. Det vil også se nærmere på den 
bebudede udbygning af programmerne for demonstra­
tionsprojekter og kulbrinteteknik. 
4. Specifikke bemærkninger til de foreslåede »sektori-
elle« målsætninger 
4.1. Effektiv energiudnyttelse 
Kommissionen finder en yderligere forbedring af energi­
effektiviteten i alle sektorer nødvendig og opstiller som 
mål, at intensiteten i den endelige energiefterspørgsel i 
1995 skal være forbedret med 25%. 
Udvalget stiller sig imidlertid noget tvivlende over for 
det realistiske i denne målsætning. Det er jo ikke blot 
den psykologiske tilskyndelse fra oliekrisen, som er 
afsvækket. De nye besparelser vil også kræve en større 
indsats som følge af de forandringer, der siden oliekri­
sen er sket inden for sværindustrien. Efter Udvalgets 
opfattelse bør der foretages en fornuftig evaluering 
af besparelsesmulighederne i de forskellige sektorer, 
således at der kan lægges realistiske planer for forbed­
ring af energieffektiviteten. Det kan i øvrigt tilslutte sig, 
at den målkoefficient, der blev opstillet for 1990, og 
hvorefter væksten i energiefterspørgslen/væksten i BNP 
skal bringes ned på 0,7 (hvortil den fremsatte en række 
spørgsmål i den pågældende udtalelse), nu er opgivet 
som målestok. 
20.12.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 330/11 
4.2. Afhængighed af olieimport 
Kommissionen finder det mere logisk, at målsætningen 
om nedbringelse af olieforbruget ikke, som tilfældet var 
med det for 1990 opstillede mål, skal baseres på oliens 
andel af det samlede forbrug, men derimod udtrykkes 
som graden af afhængighed af importeret olie. Den 
opstiller det mål, at nettoolieimporten skal nedbringes 
til mindre end en tredjedel af det samlede primærenergi­
forbrug i 1995 gennem yderligere substitution af olie 
samt fremme af efterforskning og produktion inden for 
Fællesskabet. 
Udvalget har selv fpr nylig slået kraftigt til lyd for en 
aktiv offshore-efterforskning efter kulbrinter. 
Spørgsmålet, om det er olieimporten eller olieforbruget, 
der skal dæmpes, skal imidlertid også ses i sammen­
hæng med prisudviklingen og en fornuftig anvendelse 
af egne energikilder. 
Problemerne omkring olieraffinaderierne i Fællesskab­
et, som Udvalget tidligere har afgivet udtalelse om, 
fortjener ikke mindre opmærksomhed. 
4.3. Naturgas 
Kommissionen stiller som mål en opretholdelse og om 
muligt forøgelse af naturgassens markedsandel på 
grundlag af et sikkert og diversifieret forsyningsmøn-
ster. 
Da EF's naturgasproduktion muligvis vil vise en falden­
de tendens i de kommende år, kan der også her opstå 
et problem med afhængighed af eksterne forsyningsaf-
taler. Som bekendt har bilaterale leveringsaftaler allere­
de i visse tilfælde givet anledning til problemer. 
Spørgsmålet, om man kan fremme en gunstig pris­
udvikling for naturgas ved at frigøre gaspriserne fra 
oliepriserne, bør undersøges i en større sammenhæng, 
hvor der også må tages hensyn til de endelige forbruge­
res interesser. 
4.4. Fast brændsel 
Kommissionen opstiller som mål en opretholdelse og 
om muligt forøgelse af de faste brændstoffers nuværen­
de markedsandel samt en fortsat omstrukturering af 
Fællesskabets fast brændselsproducerende industrier. 
Udvalget har tidligere afgivet udtalelse om denne pro­
blematik og vil udtale sig om den bebudede nye med­
delelse fra Kommissionen om medlemsstaternes støtte 
til kulsektoren, når denne foreligger. 
I de pågældende lande har støtten til den hjemlige 
kulindustri ikke alene at gøre med en sikring af egne 
strategiske energireserver, men har også ganske betyde­
lige sociale implikationer, ikke mindst for beskæftigel­sen. Det er da også Udvalgets opfattelse, at anvendelsen 
af indenlandske faste brændstoffer til el-produktion bør 
nyde al mulig fremme inden for de grænser, som de 
økonomiske muligheder og miljønormerne lægger. 
4.5. El-produktion 
Kommissionens målsætning er, at anvendelsen af fast 
brændsel og kerneenergi i el-sektoreen fortsat priorite­
res højest med henblik på at sikre, at ikke mere end 
10% af elektriciteten fremstilles på basis af kulbrinter 
i 1995 (og at omkring 40% af elektricitetsproduktionen 
i 1995 foregår på basis af kernekraft). 
Disse målsætninger harmonerer med det vejledende ker­
nekraftprogram, som Udvalget afgav udtalse om 30. 
maj 1985 (ordfører: Jean Querleux) (1). 
Udvalget skal endnu en gang understrege det nødvendi­
ge i, at opmærksomheden til stadighed må være henledt 
på samtlige kerneenergiens sikkerhedsaspekter, og at 
ængstelsen i befolkningen mindskes gennem egnet, 
objektiv oplysning. 
4.6. Nye og vedvarende energiformer 
Kommissionens målsætning er en styrkelse af de allere­
de igangværende bestræbelser på at udvikle og mar­
kedsføre nye og vedvarende energiformer med henblik 
på at tredoble deres fortrængning af konventionelt 
brændsel ved dette århundredes udgang. 
Udvalget er indforstået med denne målsætning, selv 
om den forudsatte tredobling synes ret ambitiøs, da 
økonomiske faktorer — f.eks. er det vanskeligt at forud­
sige noget om prisudviklingen og om hvilke fremskridt, 
der vil ske inden for andre sektorer — kan bremse 
væksten i anvendelsen af alternative energiformer. 
5. Konklusioner 
5.1. Udvalget tilslutter sig de nye målsætninger for 
1995 og det tilhørende resolutionsforslag under forbe­
hold af ovenstående bemærkninger. 
5.2. Udvalget finder det påfaldende, at der i dette i 
øvrigt letlæselige dokument findes så få taloplysninger 
og statistiske data. Da de enkelte målsætninger må 
forventes behandlet i kommende specifikke dokumen­
ter, er Udvalget imidlertid enigt i, at en generel indføring 
er at foretrække, indtil der kommer mere præcise, kvan­
tificerede retningslinjer. 
(*) EFTnr. C 188 af 29. 7. 1985. 
Nr. C 330/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 12. 85 
5.3. Udvalget slutter op om begrundelserne for de 
nye energimålsætninger; det finder det nødvendigt, at 
offentligheden og politikerne til stadighed erindres om, 
at den nuværende energisituation fortsat rummer risici, 
og at vor afhængighed af eksterne faktorer taler for 
vedholdende bestræbelser. 
Udvalget stiller i øvrigt det spørgsmål, om det i forbin­
delse med energiprognoserne og den politik, der skal 
føres, ikke havde været ønskeligt at operere med for­
skellige scenarier. 5.4. Udvalget er klar over, at EF-energipolitikken 
udfylder en supplerende og koordinerende rolle i for­
hold til medlemsstaternes politik, og at man ikke må 
negligere de enkelte landes specifikke problemer. Ikke 
desto mindre er det overbevist om, at Fællesskabet må 
og bør spille en mere stimulerende og retningsgivende 
rolle end hidtil med det formål at nærme de enkelte 
medlemsstaters energipolitik til hinanden. Det samme 
gælder forholdet til de energiproducerende tredjelande. 
Bruxelles, den 30. oktober 1985. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om Perspektiver for den fælles landbrugspolitik 
(85/C 330/05) 
Kommissionen besluttede den 26. juli 1985 under henvisning til EØF-traktatens artikel 198 
at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om meddelelsen Perspektiver 
for den fælles landbrugspolitik. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets landbrugsafdeling, som udpegede Maurice 
Zinkin til ordfører og Konstantin Chalioris og Jean Rouzier til medordførere. Afdelingen 
vedtog sin udtalelse den 15. oktober 1985. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 230. plenarforsamling (mødet den 30. okto­
ber 1985) med stort flertal, idet 2 stemte imod og 3 stemte hverken for eller imod, følgende 
udtalelse: 
I. INDLEDNING 
1. Landbruget i samfundet 
1.1. Udvalget er enig med Kommissionen i, at land­
bruget som erhvervsgren betragtet fremviser særlige 
karakteristika i både økonomiske og social henseende. 
1.2 På nogle punkter ligner landbruget naturligvis 
andre erhvervsgrene. Dets hovedformål er at dække 
kundernes behov. De, der beskæftiger sig med landbrug, 
gør alt, hvad der står i deres magt for at leve af det. 
Sammen med de erhverv, som leverer forsyninger til 
landbruget, og dem, der forarbejder landbrugets pro­
dukter, udgør landbrugserhvervet en vigtig faktor i de 
enkelte medlemslandes økonomi. 1.3. Økonomisk set adskiller landbruget sig imidler­
tid fra andre erhverv ved, at det stadigvæk er stærkt 
afhængig af vejret, og ved, at der ingen priselasticitet 
findes i efterspørgslen efter mange af landbrugets pro­
dukter. Frie landbrugsmarkeder er derfor i sagens natur 
præget af stærke udsving, ikke mindst da de enkelte 
landbrug er for små til at påvirke markedet gennem 
justering af udbuddet; de kan ikke gøre andet end følge 
de signaler, som tilgår dem fra markedet. Derfor lægges 
der i Romtraktaten vægt på en politik, som tager sigte 
på at stabilisere markederne og sikre forsyningerne. 
1.4. I social henseende danner landbruget i vid ud­
strækning baggrund for det liv og det miljø i EF's 
landbrugsområder, som vi kender og almindeligvis 
værdsætter. Uden et rimeligt antal beskæftigede i land­
bruget ville landsbylivet let kunne miste mange af de 
kilder til beskæftigelse og tjenesteydelser, som på én