A4-0078/95

Beslutning om menneskerettighederne i verden og Unionens menneskerettighedspolitik i 1993-1994

Europa-Parlamentet,

- der henviser til artikel B, F, J, J.1, og J.7 i traktaten om Den Europaeiske Union og artikel 130 U, 228 og 238 i traktaten om oprettelsen af Det Europaeiske Faellesskab,

- der henviser til beslutning om menneskerettigheder, demokrati og udvikling vedtaget af Raadet og repraesentanter for medlemsstaternes regeringer forsamlet i Raadet den 28. november 1991,

- der henviser til Europa-Parlamentets, Raadets og Kommissionens faelleserklaering om de grundlaeggende rettigheder af 5. april 1977 ((EFT C 103 af 27.04.1977.)),

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raads moede i Bruxelles (10.-11.12.1993), Korfu (24.-25.6.1994) og Essen (9.- 10.12.1994),

- der henviser til beslutning om menneskerettighederne i verden og Faellesskabets menneskerettighedspolitik i 1991-1992 af 12. marts 1993 ((EFT C 115 af 26.04.1993, s. 214.)),

- der henviser til beslutning om menneskerettighedernes rolle i Den Europaeiske Unions udenrigspolitik af 21. april 1994 ((EFT C 128 af 09.05.1994, s. 370.)),

- der henviser til de beslutninger, der er vedtaget siden forrige aarsberetning, og navnlig

. om De Forenede Nationers Verdenskonference om menneskerettighederne i Wien i juni 1993 af 27. maj 1993 ((EFT C 176 af 28.06.1993, s. 154.)),

. om menneskerettighederne, demokrati og udvikling af 13. juli 1993 ((EFT C 255 af 20.09.1993, s. 47.)),

. om beskyttelse af journalisters rettigheder under farlige missioner af 18. november 1993 ((EFT C 329 af 06.12.1993, 347.)),

. om Unionens rolle i FN og problemerne vedroerende en reform af FN af 8. februar 1994 ((EFT C 061 af 28.02.1994, s. 43.)),

. om internationale foranstaltninger, som er noedvendige for en effektiv beskyttelse af de oprindelige folk af 9. februar 1994 ((EFT C 061 af 28.02.1994, s. 106.)),

. om respekt for menneskerettighederne og oekonomisk udnyttelse af fanger og boern i verden af 9. februar 1994 ((EFT C 061 af 28.02.1994, s. 69.)),

. om etniske »udrensninger« af 20. april 1994 ((EFT C 128 af 09.05.1994, s. 221.)),

. om retten til humanitaer intervention af 20. april 1994 ((EFT C 128 af 09.05.1994, s. 225.)),

. om oprettelsen af en international domstol af 21. april 1994 ((EFT C 128 af 09.05.1994, s. 343.)),

. om fundamentalistiske terrorgruppers angreb paa intellektuelle, kunstnere og journalister af 27. oktober 1994 ((EFT C 323 af 21.11.1994, s. 165.)),

- der henviser til Raadets memorandum om Den Europaeiske Unions aktiviteter paa omraadet menneskerettigheder i 1994 (C4-0086/95),

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender samt til udtalelse fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde (A4-0078/95),

A. der henviser til, at 50-aaret for afslutningen af Anden Verdenskrig boer hoejtideligholdes i den europaeiske institution, som via sin opgave og sit demokratiske vaesen er knyttet til overholdelsen og fremme af menneskerettighederne,

B. der er overbevist om, at det er noedvendigt at bevare en forpligtelse til at huske holocaust-ofrene og saaledes opbygge et skaebnefaellesskab og en politisk union, der er baseret paa frihed, respekt for forskelle og fortsat bekaempelse af intolerance, fanatisme, racisme og antisemitisme, og dette inden for rammerne af en paa retfaerdighed baseret interna- tional retsorden,

C. der er foruroliget over de stadig staerkere racistiske og ultranationalistiske stroemninger i mange af Unionens medlemsstater og i andre europaeiske lande, og som er bekymret over demokratiske partiers stiltien eller overdrevent tilbageholdende reaktion, idet de med en saadan holdning bidrager til at undergrave retsstaten og legitimere fjendtlige reaktioner over for udlaendinge,

D. der er overbevist om, at den aktuelle hoejtideligholdelse er en udmaerket lejlighed til at bekraefte de universelle, udelelige og indbyrdes forbundne principper for de grundlaeggende menneskerettigheder, og at disse boer kunne udfolde sig i en retsstat,

E. der er bekymret over de stadig stoerre udfordringer, verdenssamfundet stilles over for i form af forbrydelser som folkedrab og etniske udrensninger, hidtil ukendte befolkningsbevaegelser, overgreb mod civilbefolkninger, som er ofre for konflikter, stigende fanatisme, og fornaegtelse af udtryksfrihed, manglende respekt for mindretalsrettigheder og oeget udbredelse af faenomener som udstoedelse og sociale tabere,

F. der er bekymret over, at den internationale vaabenhandel, der giver naering til de naevnte konflikter, atter er stigende,

G. der er besluttet paa at udnytte de muligheder og befoejelser, det har via sine beslutning-, kontrol- og overvaagningsopgaver i forbindelse med fastlaeggelsen og gennemfoerelsen af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik,

H. der med henblik paa den regeringskonference, der skal afholdes i 1996, som grundlag for denne nye udenrigspolitik klart oensker at medtage fremme af og respekt for menneskerettighederne og de demokratiske principper,

I. der minder om, at denne politiks trovaerdighed naturligvis beror paa, at de europaeiske institutioner selv gennemfoerer de principper, der gaelder i Unionens medlemsstater, herunder principperne for deres bilaterale forbindelser med tredjelande, og glaeder sig over, at Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender én gang om aaret behandler den politik, der foeres paa omraadet,

J. der henviser til, at EU-traktaten ikke indeholder nogen bestemmelser om beskyttelse af fysisk eller mentalt handicappedes rettigheder og lige muligheder,

K. der er besluttet paa at bekraefte sin holdning til de vigtigste begivenheder i den omhandlede periode (1993-1994) og koncentrere sine overvejelser om den forbindelse, der er mellem overholdelse af menneskerettighederne og fremme af demokratiet, samt udarbejde forslag med henblik paa reformen af traktaterne og fastlaegge eventuelle realistiske interventionsformer over for Raadet og Kommissionen,

L. der naerer en saerlig interesse for med henblik herpaa at udarbejde et svar paa det memorandum, som Raadet har sendt til Europa-Parlamentet om Den Europaeiske Unions aktiviteter paa omraadet menneskerettigheder i 1994,

M. der er besluttet paa at stoette gennemfoerelsen af Unionens og medlemsstaternes handlingsplaner og -programmer i forbindelse med internationale og regionale konferencer og navnlig programmer vedroerende bekaempelse af handlinger, der udspringer af intolerance - der er bekymret over de konklusioner, som den saerlige ordfoerer for FN's Menneskerettighedskommission har draget vedroerende de nutidige former for racisme og fremmedhad - og planer om at beskytte og fremme mindretalsrettigheder,

N. der henviser til, at stoette til udvikling af retten og pligten til humanitaer intervention paa ingen maade boer vaere en erstatning for en udenrigspolitik, der er sit navn vaerdig, men udgoer et vigtigt aspekt af denne politik,

O. der er overbevist om, at den vigtigste opgave er at anmode Unionens partnere om at overholde de forpligtelser, de frit har indgaaet i forbindelse med internationale konventioner, og at indarbejde dem i deres nationale lovgivninger,

P. der henviser til, at forebyggelse af kriser og konflikter kraever en omfattende og effektiv indsats af Unionens stater og institutioner, navnlig hvad angaar en strengere kontrol med eksport af vaaben til potentielle konfliktomraader og vaabenhandel med regeringer, der er kendt for deres manglende respekt for bestemmelserne paa dette omraade, og som anerkender de fremskridt, der bl.a. er opnaaet inden for Lomé- konventionen, og de droeftelser, der er foert herom med AVS-landene,

Q. der er klar over, at det er noedvendigt, at principudtalelser skal foere til en politik, der stiller betingelser, og som ledsages af stoetteprogrammer i overensstemmelse med Raadets og dets medlemsstaters beslutning om demokrati, menneskerettigheder og udvikling af 28. novem- ber 1991,

R. der henviser til, at der i forbindelse med respekt for menneskerettighederne og demokrati er behov for en politik, der ikke kun fokuserer paa betingelserne for udviklingssamarbejde, og som saerligt understreger noedvendigheden af positive stoetteforanstaltninger saasom undervisning og uddannelse,

S. der henviser til Kommissionens beretning om gennemfoerelsen i 1993 af den af Raadet og repaesentanter for medlemsstaternes regeringer, forsamlede i Raadet, den 28. november 1991 vedtagne resolution om menneskerettigheder, demokrati og udvikling, hvori det hedder, at princippet om, at der i det internationale samarbejde foerst og fremmest skal satses paa positive tiltag, der tilskynder til fremme af demokratiet og menneskerettighederne, indebaerer, at der kun boer anvendes sanktioner, naar alle andre muligheder er udtoemt, og at befolkningerne i de beroerte lande i oevrigt ikke boer lide under disse sanktioner (opretholdelse af den humanitaere bistand og foedevarehjaelpen),

T. der er klar over, at det er noedvendigt at fortsaette forenklingen af budgetproceduren, saaledes at det endnu klarere fremgaar, hvilke poster paa driftsbudgettet Kommissionen har opfoert, og hvilke der vedroerer menneskerettigheder og demokratisering med henblik paa bedre at kontrollere gennemfoerelsen og vurdere deres virkning,

U. der oensker at strukturere den interinstitutionelle dialog vedroerende fremme af og respekt for menneskerettighederne i verden gennem deltagelse i behandlingen af Raadets og Kommissionens opfoelgninger af Europa-Parlamentets beslutninger eller forslag,

V. udtrykker desuden i forbindelse med 80-aaret for udryddelsen af det armenske folk respekt for ofrene for det folkemord, der kulminerede i 1915, og som var vendt mod et folk, der i aarhundreder har vaeret repraesenteret i Vesteuropa;

GENERELLE PRINCIPPER

1. udtrykker i forbindelse med 50-aaret for befrielsen fra doedslejrene og afslutningen af Anden Verdenskrig i Europa respekt for holocaust-ofrene og lover at vaere tro over for de principper for humanisme og tolerance, der som reaktion har vaeret gaeldende for forsoeg paa tilnaermelse mellem Europas folk og nationer;

2. bekraefter, at det er Europa-Parlamentets opgave som verdens eneste direkte valgte flernationale parlament at udoeve sine befoejelser i forbindelse med fremme af og kontrol med effektiv hensyntagen til respekten for menneskerettigheder og de principper, der danner grundlag for retsstaten, i forbindelse med fastlaeggelsen og gennemfoerelsen af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik;

3. anmoder Raadet, Kommissionen og medlemsstaterne om at foelge sine beslutninger op i forbindelse med udarbejdelsen og gennemfoerelsen af handelspolitikken, udviklings- og samarbejdspolitikken samt den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik; gentager betydningen af, at »konditionalitetsprincippet« anvendes, og afviser saaledes den naesten systematiske forrang, som oekonomiske interesser har inden for den internationale handel frem for respekten for menneskerettigheder;

4. oensker at fastholde allerede gennemfoerte fremskridt, navnlig siden de tidligere aarsberetninger om menneskerettighederne i verden, ved systematisk at give et svar paa Raadets memorandum og paa Kommissionens beretninger om Unionens aktiviteter paa omraadet;

5. leder Raadet og Kommissionen i retning af en ny etape, der bestaar i konkret gennemfoerelse af indgaaede forpligtelser for at omdanne menneskerettighedsaspekterne og de demokratiske aspekter af den nye udenrigspolitik til et reelt, effektivt, realistisk og trovaerdigt redskab i de humanistiske vaerdiers tjeneste, der ligger til grund for faellesskabsvaerket og den nuvaerende opbygning af Unionen;

6. kraever, at Kommissionen snarest muligt aendrer sit ansvarsomraade og sin arbejdsmetode paa en saadan maade, at der kan udarbejdes en sammenhaengende politik for menneskerettigheder og humanitaer bistand, og som kan gennemfoeres ansvarligt og gennemskueligt under ledelse af en enkelt kommissaer;

7. kraever, at Unionens befoejelser og forpligtelser med henblik paa en sammenhaengende politik for menneskerettigheder og humanitaer bistand klart defineres og nedfaeldes under revisionen af traktaterne;

8. opfordrer medlemsstaterne, Kommissionen og EU til at styrke menneskerettigheds- og demokratitanken inden for rammerne af Lomé og AVS;

UDFORDRINGER AF HIDTIL UHOERT OMFANG

Folkedrab og etniske udrensninger

9. fordoemmer kraftigt folkedrab, etniske udrensninger og systematisk voldtaegt i Rwanda og det tidligere Jugoslavien, hvilket er en nedbrydning af de vaerdier, som danner grundlag for Faellesskabets opbygning;

10. modsaetter sig energisk enhver form for etnisk udrensning, hvad enten den sker gennem paatvungen ensretning (assimilering) eller paatvungen marginalisering, fordrivelse eller endda udryddelse;

11. stoetter verdenssamfundets forsoeg paa og Den Europaeiske Unions betydelige bidrag til at kanalisere humanitaer bistand til befolkningerne, men kraever, at Unionens medlemsstater, Raadet og Kommissionen dels indfoerer forebyggende systemer, dels fastlaegger en virkelig udenrigspolitik i erkendelse af, at man risikerer at gaa i en faelde, saafremt man lader den humanitaere indsats erstatte politiske valg;

12. stoetter som et vaesentligt forebyggende element og i overensstemmelse med sine tidligere krav om bekaempelse af straffrihed gennemfoerelsen af De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolutioner om oprettelse af midlertidige domstole, der skal doemme de ansvarlige for krigsforbrydelser som eksempelvis etniske udrensninger og systematiske voldtaegter brugt som vaaben i krigen i det tidligere Jugoslavien (resol- ution 808) og forfoelge og doemme de ansvarlige for folkedrabet i Rwanda (resolution 955);

13. fordoemmer de systematiske voldtaegter, der indgaar som en strategi i krigen i det tidligere Jugoslavien, og mener, at systematiske voldtaegter skal betragtes som en alvorlig krigsforbrydelse paa linje med terrorisme og tortur, og opfordrer derfor medlemsstaterne, Raadet og Kommissionen til at arbejde paa at faa systematiske voldtaegter opfoert paa listen over alvorlige krigsforbrydelser i tillaegsprotokollen til Genève-konventionen (artikel 75 i protokol nr. 4);

14. anmoder medlemsstaterne, Raadet og Kommissionen om at bidrage til, at domstolen i Haag fungerer effektivt, og i foerste omgang stoette oprettelsen af en international kriminaldomstol i overensstemmelse med de projekter, som De Forenede Nationers Generalforsamlings Menneskerettighedskommission har udarbejdet, og stoette fortsatte missioner inden for De Forenede Nationer, der skal fremskaffe de grundelementer, der er noedvendige for gennemfoerelsen af de indledte procedurer (f.eks. Mazowieckis mission vedroerende overholdelse af menneskerettighederne i det tidligere Jugoslavien); gentager sit i punkt 16 i beslutning af 21. april 1994 ( EFT C 128 af 9.5.1994) fremsatte krav om, at disse maal goeres til genstand for en faelles aktion i overensstemmelse med artikel J.1-3 i EU-traktaten;

15. anmoder Kommissionen om at offentliggoere og fremsende en beretning om gennemfoerelsen i medlemsstaterne af eksisterende internationale konventioner og foerst og fremmest konventionen af 1948 om forebyggelse og undertrykkelse af folkedrab;

16. opfordrer Kommissionen til at udarbejde en oversigt over, hvilke af Europaraadets konventioner om menneske- og mindretalsrettigheder medlemsstaterne har undertegnet og ratificeret henholdsvis endnu ikke har undertegnet eller ratificeret, og at goere sin indflydelse gaeldende, saaledes at alle EU-medlemmer handler eksemplarisk paa dette omraade;

Flygtninge og overgreb mod civil-befolkningernes rettigheder

17. minder om gennemfoerelsen af internationale aftaler (konvention vedroerende flygtningenes status af 28. juli 1951, De Forenede Nationers hoejkommissaer for flygtninges status af 1. januar 1951, konvention vedroerende udvistes status af 28. september 1954) vedroerende beskyttelse af flygtninge og civilbefolkninger og anmoder Raadet og Kommissionen om systematisk at understrege disse krav i deres kontakter med de lande, som overtraeder disse love og internationale regler;

18. fordoemmer den anvendelse af princippet om ikke-indblanding i indre anliggender, der blot er et paaskud for at forhindre beskyttelse af ofre for borgerlige, etniske konflikter og diktatoriske regeringers repressioner, hvorved spoergsmaalet om tvangsforflyttede personers rettigheder inden for deres land forbliver uloest, medens stoerstedelen af ofrene for de nuvaerende konflikter er civile ofre;

19. anmoder Kommissionen om at offentliggoere og til Europa-Parlamentet videresende en oversigt over forfatningsmaessig, lovgivningsmaessig og administrativ praksis i medlemsstaterne vedroerende definition og modtagelse af flygtninge, tildeling af asylrettigheder og de eksisterende forbindelser mellem en saadan praksis og den nuvaerende situation med hensyn til befolkningsbevaegelser uden for Unionen;

20. understreger noedvendigheden af at oege kendskabet til og den gensidige respekt for de forskellige beroerte religioner, uanset hvilke der er tale om, og fastholder samtidig den grundlaeggende forskel mellem udoevelsen af en religion og de desperate og farlige udslag af fortolkninger, som tjener fanatikeres formaal;

Stigende fanatisme og fanatismens udtryksformer

21. er bekymret over den stigende fanatisme og intolerance i flere dele af verden, der strider imod retsstatens neutrale og verdslige beskaffenhed, og som i foerste raekke kommer til udtryk gennem overgreb paa menings- og ytringsfriheden og den kunstneriske frihed, gaar imod, at der i religioese vaerdiers og trosretningers navn fremmes politikker, der kraenker menneskets vaerdighed og retsstatsprincipperne, og fordoemmer endnu en gang den holdning, som regeringer som den iranske (bl.a. over for Salman Rushdie), og den sudanske indtager;

22. fordoemmer offentlige og private organisationers kraenkelser over for informationsskabere og -formidlere, minder om sin stoette via tildelingen af Sakharov-prisen (Europa-Parlamentets pris for forsvar for menneskerettighederne) til dagbladet Oslobodenje (1963) og til forfatteren Taslima Nasrin (1994) til fri udoevelse af disse grundlaeggende frihedsrettigheder, minder om den betydning, det tillaegger fri udoevelse af erhvervet som journalist, og er navnlig bekymret over udviklingen i journalisternes situation i Rusland og over de overgreb, der daglig finder sted ogsaa over for alle andre intellektuelle erhverv i Algeriet;

23. anmoder Raadet om systematisk at offentliggoere erklaeringer om terroristgruppers eller regeringers overgreb mod intellektuelle, kunstnere og journalister og paalaegger medlemslandenes regeringer at give ofre for fanatisme asylret;

24. minder om, at stoerre respekt for forskellighed og kulturelle forskelle kun kan komme til udtryk i forbindelse med den uroerlige respekt for kvinders og maends fysiske og moralske integritet, og at overgreb paa udtryksfriheden er et foerste udtryk for intolerant optraeden, der foerer til en mere generel fornaegtelse af det enkelte menneskes og mindretals rettigheder;

Mindretalsrettigheder

25. stoetter konklusionerne vedroerende mindretalsrettigheder fra FN's Verdenskonference om Menneskerettigheder (Wien, juni 1993) og topmoedet mellem stats- og regeringschefer fra Europaraadets medlemslande (Wien, oktober 1993) samt Unionens initiativer paa dette omraade bestaaende i indfoerelsen af stabilitetspagten i Europa;

26. fordoemmer under henvisning til udnyttelsen af den genopstaaede nationalisme og spaendingerne mellem nationaliteter den tyrkiske regerings holdning over for den kurdiske befolkning og navnlig over for de seks parlamentsmedlemmer af kurdisk oprindelse, som blev faengslet efter afgoerelser truffet af sikkerhedsdomstolen i Ankara, og naerer fortsat stor respekt for Mehdi Zana, som er doemt for taler holdt i Europa-Parlamentet og navnlig i Underudvalget om Menneskerettigheder, samtidig med at det fordoemmer anvendelse af terrorisme (befolkninger, saasom alevitterne, der er fanget i krydsilden mellem fundamentalister og ordensmagten), og paalaegger Indonesiens regering at overholde FN's resolutioner om befolkningens rettigheder i OEsttimor;

27. fordoemmer Saddam Husseins fortsatte forfoelgelse af sumparaberne i Sydirak, hans angreb paa de irakiske kurdere og hans ubarmhjertige undertrykkelse af anderledes taenkende i Irak;

28. konstaterer, at det internationale samfund i oejeblikket ikke er i stand til at finde tilfredsstillende loesninger paa konflikten i det tidligere Jugoslavien og standse aabenlyse kraenkelser af menneskerettighederne, som gennemfoeres ud fra opfattelser, der er radikalt i modstrid med de universelle vaerdier og den tolerance, som boer gaelde for indfoerelsen af retssystemer og politiske systemer, hvor mindretalsrettigheder beskyttes;

29. beklager dybt, at Unionen og det internationale samfund generelt paa skammelig vis har undladt at stoette de demokratiske kraefter, fredskraefterne og de uafhaengige medier i alle dele af det tidligere Jugoslavien og derfor heller ikke endnu har kunnet tilvejebringe de noedvendige (og beskedne) politiske og finansielle ressourcer;

30. fordoemmer den militaere aggression over for Tjetjeniens civilbefolkning, som kraenker internationale aftaler om beskyttelse af menneskerettighederne, som f.eks. Helsinki-slutakten, sluterklaeringerne fra Wien og Madrid og Paris-charteret om et nyt Europa samt de grundlaeggende OSCE-principper som fastlagt i Budapest-erklaeringen; opfordrer derfor Den Europaeiske Union og dens medlemsstater og det internationale samfunds oevrige stater til at laegge enhver form for nyttigt og noedvendigt pres paa den russiske centralregering med henblik paa at muliggoere udsendelse af en permanent OSCE-delegation; fordoemmer de konklusioner, der er draget paa internationalt plan, navnlig reaktionerne paa menneskerettighedskraenkelserne og angrebet paa civilbefolkningen i Tjetjenien;

31. opfordrer Unionen til navnlig gennem stabilitetspagten i Europa at indgaa og gennemfoere aftaler af enhver art med tredjelande og opretholde den politiske dialog med disse, gennemfoere beskyttelse af mindretals og befolkningers rettigheder og foerst og fremmest af de enkelte mennesker og deres grundlaeggende rettigheder, og anmoder hver medlemsstat, Raadet og Kommissionen om som Unionens bidrag til det internationale aarti for oprindelige folk at vaere saerlig opmaerksomme i deres forbindelser med tredjelande paa overholdelsen af disse folks rettigheder, respekt om deres kulturelle identitet og miljoeet ved f.eks. at foreslaa redskaber, der skal saette dem i stand til at deltage i beslutninger vedroerende udviklingshjaelp;

32. opfordrer til, at Unionen i traktaterne udtrykkeligt forpligtes til at beskytte og fremme alle de forskellige kulturer, der historisk er knyttet til hver enkelt af dens regioner, med saerlig hensyntagen til de mindst udbredte;

33. anmoder Raadet og Kommissionen om at foelge konklusionerne fra FN's konference i Wien om menneskerettighederne og Europaraadets topmoede op, navnlig gennem stoette til gennemfoerelsen af erklaeringen om de rettigheder, der tilkommer personer, der tilhoerer nationale, etniske, religioese eller sproglige mindretal (FN's generalforsamling den 18. december 1992), ved at opretholde forbindelser med FN's center for menneskerettigheder i Genève, som paa dette omraade optraeder som ekspert, ved at paalaegge medlemsstaterne og ansoegerlandene at undertegne den rammeaftale, der er vedtaget inden for Europaraadet, og stoette udarbejdelsen af en protokol til den europaeiske konvention om bevarelse af menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder; har til hensigt at genoptage droeftelsen om »mindretals« status og defini- tion for at undgaa at blive beskyldt for ikke at definere sine egne opgaver paa dette omraade;

34. glaeder sig over, at OSCE's hoejkommissaer for nationale mindretal er tiltraadt embedet den 1. januar 1993;

35. giver udtryk for stoette til Unionens repraesentant i Mostar, der for en periode paa to aar fra den 27. juli 1994 skal forsoege at skabe et forlig mellem serbere, kroater og muslimer, der skal muliggoere sameksistens mellem samfund med baade forskellig og sammenvaevet historie og kultur;

36. foreslaar Raadet, medlemsstaterne samt Kommissionen interinstitutionelt at udarbejde en erklaering, der understreger de europaeiske institutioners og deres repraesentanters vilje til at arbejde for respekt for tolerance, anerkendelse, positiv udnyttelse og indsigt i forskelle og for afvisning af enhver form for udelukkelse navnlig paa det religioese omraade for at forhindre, at fanatisme forveksles med udtrykket for eller udoevelsen af en religion;

Udvikling af retten til indblanding og humanitaer intervention

37. forkaster kategorisk paaberaabelse af principper om ikke-indblanding i indre anliggender og stoetter anvendelsen af en ret til humanitaer inter- vention ud fra den overbevisning, at principperne om national suveraenitet ikke gaelder i forbindelse med kraenkelse af menneskerettighederne og af elementaere demokratiske principper;

38. noterer sig de resolutioner, som De Forenede Nationers Sikkerhedsraad har vedtaget om intervention - i ordets videste betydning - af humanitaere grunde og med henblik paa overholdelse af menneskerettighederne (resolution 929 af 22. juni 1994, der er baseret paa pagtens kapitel VII om godkendelse af en multinational indsats i humanitaert oejemed i Rwanda; resolution 836 af 4. juni 1993 om beskyttelse af de seks regioner i Bosnien-Hercegovina, som bl.a. i marts og april 1993 blev degraderet til sikkerhedszoner);

39. bekraefter, at det er absolut noedvendigt hurtigt at indfoere et forebyggende system for at undgaa, at der opstaar konflikter, over for hvis loesning det maa konstateres, at det internationale samfund i dag paa tragisk vis staar magtesloes;

40. anmoder Kommissionen om at sende Raadet og Europa-Parlamentet en beretning, som supplerer ECHO's aarsberetning og definerer de eventuelle politiske interventionsmidler og procedurer, der kan anvendes (udsendelse af observatoerer, fredsmissioner, beskyttelse af menneskelige konvojer, finansiel stoette til ikke-statslige organisationer osv.), med henblik paa at foretage en cost-benefit- vurdering og finde frem til en skelnen mellem fastlaeggelsen af en udenrigspolitik baseret paa overholdelse af menneskerettighederne og gennemfoerelsen af en humanitaer politik, der er distanceret af de strategiske eller endog oekonomiske aspekter af de paagaeldende faenomener;

41. bifalder De Forenede Nationers indsats for at fremme gennemskuelighed i handelen med store vaabensystemer gennem et frivilligt register; mener imidlertid, at dette register boer vaere obligatorisk og omfatte alle arter af baerbare vaaben;

42. konstaterer med beklagelse, at alle bestraebelser paa at inddaemme den internationale vaabenhandel indtil nu er slaaet fejl ikke blot paa grund af oeget vaabensmugling, men ogsaa paa grund af den fornyede indsats, som mange landes militaerindustrier, herunder Den Europaeiske Unions, goer for at oege deres markedsandele;

43. opfordrer Raadet, Kommissionen og de nationale regeringer til oejeblikkeligt at gennemfoere de otte principper, som Det Europaeiske Raad har fastlagt, og hvorefter der gives tilladelse for vaabeneksporter i enkelttilfaelde;

44. opfordrer Raadet til at vedtage en faelles holdning og ivaerksaette en faelles aktion for at opnaa et totalt forbud mod antipersonnel-miner og vaaben, der oedelaegger synsevnen;

DET INTERNATIONALE SAMFUNDS REAKTIONER

Forbindelser mellem overholdelse af menneskerettighederne, demokrati og udvikling

45. minder om, at det gaar ind for en sammenhaengende og konsekvent gennemfoerelse af Raadets og dets medlemsstaters ovennaevnte beslutning af 28. november 1991;

46. tager den Paritetiske Forsamling AVS-EU's beslutninger til efterretning og navnlig beslutningerne om udvikling og udbygning af demokratiet og glaeder sig over de systemer, der er indfoert, for at menneskerettighederne tages med i betragtning og behandles i dette forum; mener, det er vigtigt at stoette bestraebelser paa at styrke og oege effektiviteten af den afrikanske menneskerettighedskommission, som er nedsat af Organisationen for Afrikansk Enhed;

47. understreger, at de ikke-statslige organisationer, der virker paa dette felt, er af stor betydning, og at det agter at indgaa i et stadig snaevrere samarbejde med disse organisationer bl.a. i form af gensidig udveksling af alle slags oplysninger eller fremsendelse af dokumenter vedroerende overholdelse af menneskerettighederne;

48. fastholder, at Faellesskabets og medlemsstaternes handelsaftaler med tredjelande skal goeres betinget af overholdelsen af menneskerettighederne og de demokratiske principper herunder oekonomiske og sociale rettigheder samt retten til et sundt og ikke-forurenet miljoe;

49. minder om sin stoette til indfoerelsen af sociale og miljoemaessige klausuler i det multilaterale handelssystem, saa laenge disse ikke udgoer en undskyldning for protektionistiske handelsbarrierer, stoetter Raadets og Kommissionens bestraebelser paa dette omraade og fordoemmer oekonomisk udnyttelse af fanger, kvinder og boern i verden;

50. er staerkt bekymret over udviklingen af faenomenet social udelukkelse og anmoder, samtidig med at det stoetter Kommissionens og Raadets maalsaetninger med henblik paa afholdelsen af verdenstopmoedet om social udvikling (FN-Koebenhavn, marts 1995), der skal fremme sociale rettigheder i forlaengelse af den internationale arbejdsorganisations konventioner (navnlig konventioner vedroerende foreningsfrihed og kollektive forhandlinger, boernearbejde og tvangsarbejde), og samtidig med at det ansporer landene til at ratificere dem og sikre en effektiv gennemfoerelse, Kommissionen om hvert aar at offentliggoere et dokument, der goer status over handels-, udviklings- og samarbejdsforbindelserne med tredjelande, og som for hvert af dem indeholder en liste over de omhandlede internationale tekster, de har undertegnet og ratificeret;

51. noterer sig betydningen af valgbistand og stoette til projekter med det formaal at styrke retsstaten paa institutionsniveau og principperne for »good governance« (21 lande ifoelge det midlertidige memorandum, som det belgiske formandskab har offentliggjort) og stoetter Raadets bemaerkning om udvikling af repraesentativt demokrati og en faelles opfattelse af universelle menneskerettigheder i Latinamerika og i Vestindien, men er dog samtidig opmaerksom paa situationen i Peru, Guatemala, Cuba, Jamaica og Colombia og stoetter det program, der blev vedtaget i San José vedroerende aktioner med henblik paa at fremme menneskerettighederne i Centralamerika;

Internationale aktionsplaner

52. noterer med tilfredshed konklusionerne fra De Forenede Nationers verdenskonference om menneskerettighederne, lykoensker Kommissionen med stoetten til de ikke-statslige organisationer med henblik paa en markant deltagelse i denne store begivenhed og glaeder sig over indfoerelse af en opfattelse baseret paa mennesket som emne for menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder, som er proklameret universelle, udelige, indbyrdes afhaengige og snaevert forbundne;

53. agter navnlig at stoette yderligere aktioner paa foelgende omraader:

a) bekaempelse af antisemitisme, racisme, fremmedhad og andre former for intolerance ved at foreslaa, at der i traktaterne indfoeres saerlige bestemmelser, der bekraefter, at den paabegyndte opbygning indebaerer afvisning af enhver form for intolerance og navnlig racisme og antisemitisme;

b) lige muligheder for kvinder og deres grundlaeggende rettigheder med anmodning til Kommissionen om at forsvare sine holdninger paa konferencen i Peking (FN-september 1995) med det formaal dels at soerge for overholdelsen af gaeldende internationale tekster, dels at arbejde for udvidelsen af definitionen af alvorlige overgreb, der til enhver tid og paa ethvert sted er forbudt mod personer, der er beskyttet af Genève-konventionerne fra 1949, til at omfatte voldtaegt og seksuel vold, og om hvert aar for Parlamentet at offentliggoere en beretning om vold imod kvinder, der viser hvorledes dette faenomen indgaar i Unionens udenrigspolitik som et bidrag til FN's specielle ordfoerers arbejde om dette emne;

c) boerns rettigheder ved at fremme undertegnelsen, ratificeringen og gennemfoerelsen af konventionen om barnets rettigheder samt tiltraedelse af ILO's henstillinger (navnlig henstilling nr. 36), der har til formaal at hindre, at boern udfoerer tvangsarbejde eller obligatorisk arbejde, oege opmaerksomheden over for inddragelsen af boern i krige (moede mellem de sydoestasiatiske lande om beskyttelse af barnet i oktober 1994), stoette udarbejdelsen af en fakultativ protokol til FN's konvention om salg af boern, prostitution, pornografi og grundlaeggende foranstaltninger, der skal traeffes for at forhindre og afskaffe en saadan praksis, og forsyne enhver handels- og samarbejdsaftale med minimumskrav til overholdelse af menneskerettighederne, nemlig overholdelsen af frit undertegnede internationale tekster;

d) personer, der tilhoerer nationale, etniske, religioese og sproglige mindretal, navnlig gennem en paamindelse om, at det gaar ind for respekt for oprindelige folk og deres miljoe og med anmodning til Kommissionen om at stoette de bestraebelser, der f.eks. blev udfoldet i forbindelse med Den Europaeiske Unions foerste sigoejnerkongres (Sevilla-maj 1994), saaledes at sigoejnere kan bruge deres sprog;

e) personer, der risikerer at blive ofre for udelukkelse eller diskriminering gennem deres seksuelle eller sociale adfaerd, deres fysiske forskelle eller som baerere af fysiske og/eller mentale handicap, med anmodning til Raadet, Kommissionen og hver af medlemsstaterne om i deres forbindelser med tredjelande at fremme beskyttelse af de paagaeldende personer navnlig gennem henvisning til generelle eller saerlige internationale tekster, der gaelder paa omraadet;

f) retten til ikke at blive udsat for tortur ved f.eks. via budgettet at styrke bekaempelsescentrenes indsats mod tortur og for rehabilitering, gennem opfoelgning af de udvalgsberetninger, der er nedfaeldet i gaeldende internationale konventioner, og gennem stoette til aktioner med det formaal at genfinde forsvundne personer;

g) kvinders, boerns og maends ret til ikke at blive udsat for menneskesalg og -handel og herunder en saerlig beskyttelse af kvinder, der er ofre for handel med kvinder fra tredjelande til Unionen, navnlig i form af sikkerhed mod udvisning; konsekvent bekaempelse af ukontrolleret kommerciel handel med menneskelige organer, der fjernes fra saavel levende som doede;

h) anvendelse af doedsstraf gennem fordoemmelse af denne praksis (ifoelge Amnesty International blev der i 1993 foretaget mindst 1831 henrettelser i 32 lande, men det virkelige antal var sandsynligvis meget hoejere) og med anmodning til Raadet om systematisk at stoette mildere foranstaltninger og arbejde for afskaffelse i forbindelse med stoette til forsoeg paa at udarbejde konventioner, der forbyder anvendelsen af doedsstraf;

i) uddannelse gennem fremme af realistiske aktioner, der beroerer baade undervisning, udviklingsstoette og stoette til demokratiseringsprocessen, idet Kommissionen anmodes om at forelaegge Europa-Parlamentet praecise forslag med det formaal at fremme dels kendskab og respekt for andre mennesker, dels at redegoere for Unionens bidrag til De Forenede Nationers program vedroerende et aarti for undervisning i menneskerettigheder, og anmoder i den forbindelse Kommissionen om som led i foranstaltningerne til bekaempelse af revisionisme, racisme og antisemitisme at udarbejde et saerprogram med det formaal at stoette kultur- og informationsinitiativer, der navnlig foreslaas af lokale institutioner, kvinde- og ungdomsorganisationer, frivillige organisationer og universiteter, og om at centrere programmet om de eksisterende forbindelser mellem historisk bevidsthed og forberedelse af fremtiden;

j) metoder til gennemfoerelse, overvaagning og opfoelgning af verdenskonferencen med anmodning til Kommissionen om at indlede et reelt samarbejde med andre offentlige internationale institutioner, der varetager respekt for menneskelig vaerdighed, og med et oenske om at anspore ledere paa faellesskabsplan til at oege den finansielle stoette til den i februar 1994 udnaevnte hoejkommissaer og til centret for menneskerettigheder i Genève;

54. tiltraeder konklusionerne fra topmoedet mellem Europaraadets stats- og regeringschefer (Wien, oktober 1993) og glaeder sig desuden over vedtagelsen af protokol nr. 11 til den europaeiske konvention om beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlaeggende frihedsrettigheder om reform af disse beskyttelsesbestemmelser (oprettelse af en domstol) og de for nylig registrerede nye medlemmer;

55. kraever, at Raadet og Kommissionen foerer en systematisk politik, der inddrager og stoetter ikke-statslige organisationer paa menneskerettighedsomraadet, og oensker, at disse organisationer faar stillet et passende forum til raadighed for deres deltagelse, navnlig i forbindelse med internationale konferencer;

56. gentager sit krav om, at Den Europaeiske Union tiltraeder Den Europaeiske Menneskerettighedskonvention;

57. agter navnlig at yde stoette til opfoelgning af foelgende:

a) bekaempelse af racisme og fremmedhad gennem stoette til projekter saasom den europaeiske ungdomsuge (europaeisk ungdomskampagne mod racisme, fremmedhad, antisemitisme og intolerance) og med anmodning til Kommissionen om i sine udkast til uddannelses- og undervisningsprogrammer efter samme model, men paa permanent basis at planlaegge straekninger med mindevaerdige steder i Europa som et middel til at bekaempe forsoeg paa revisionisme foerst og fremmest ved at verden vaelger en dag til minde om ofre for tilintetgoerelse og folkemord i hele verden;

b) bekaempelse af racisme og fremmedhad hos politi og i haeren ved under uddannelsen at afholde kurser om menneskerettigheder og ved f.eks. at fremme en hurtig integration af indvandrere i politistyrkerne;

c) i foerste raekke en understregning af den saerlige rolle, som medierne spiller i formidlingen af de vaerdier, der kendetegner tolerance og multietnisk sameksistens, samt af de ulykkebringende og farlige foelger en forkert anvendelse heraf kan faa ved f.eks. at anspore til racehad eller religioest eller politisk had;

d) mindretalsrettigheder ved at anspore til undertegnelsen af rammeaftalen om beskyttelse af nationale mindretal (vedtagelse i november 1994 og undertegnelse af 22 stater i februar 1995) og det europaeiske charter om regionalsprog eller mindretalssprog (vedtaget i 1992, men endnu ikke traadt i kraft paa grund af utilstraekkelig ratificering);

58. konstaterer, at CSCE blev omdannet til OSCE paa topmoedet i Budapest (december 1994) og noterede sig den stigende nationalisme, og slutter op om de tillaeg, der under behoerig hensyntagen til De Forenede Nationers resolutioner bestaar i at forlige principperne om ikke- indblanding og respekt for territorial integritet med overholdelse af menneskerettighederne og herunder mindretalsrettigheder;

59. bifalder konklusionerne fra den internationale konference om befolkning og udvikling (Cairo-september 1994) vedroerende ligestilling mellem koennene, kvinders noedvendige uafhaengighed - navnlig via uddannelse - og ret til sundhed med hensyn til forplantning og familieplanlaegning og understreger stadig kraftigere noedvendigheden af fremskridt vedroerende kvinders lige muligheder og lige ret;

KLAR NEDFAELDELSE AF FORBINDELSEN MELLEM OVERHOLDELSE AF MENNESKERETTIGHEDERNE OG FREMME AF DEMOKRATIET SOM GRUNDLAG FOR DEN EUROPAEISKE UNIONS UDENRIGSPOLITIK

60. fremmer med henblik paa en klar nedfaeldelse af forbindelsen mellem overholdelse af menneskerettighederne og fremme af demokratiet som grundlag for Den Europaeiske Unions udenrigspolitik den politik, der har til formaal at stadfaeste, at ret til deltagelse i den politiske proces er en fundamental og universel ret ligesom indfoerelse af et repraesentativt demokrati (pkt. K.61 og K.62 i Raadets memorandum), og fortsaettelsen af faelles aktioner, der omfatter elementer vedroerende kontrol med valg og valgbistand (Rusland, Sydafrika, Mellemoesten og Mocambique);

61. opfordrer internationale finansielle organisationer til at presse paa for at faa medtaget sociale bestemmelser og menneskerettighedsbestemmelser i strukturtilpasningsprojekter;

62. kraever for det foerste, at der udarbejdes programmer til stoette for demokratiet og overholdelse af menneskerettighederne i Middelhavsomraadet, og for det andet at et mere omfattende projekt med menneskelige dimensioner, som sigter mod fastlaeggelsen af en faelles politik omfattende institutionelt og administrativt partnerskab og valgbistand, goer det muligt at forenkle aspekterne vedroerende menneskerettigheder og demokrati i de programmer, der i dag omfatter flere regioner, og som hovedsagelig er orienteret mod Central og OEsteuropa (PHARE) og det tidligere USSR (TACIS);

63. gaar ind for indfoerelse af saakaldte menneskerettighedsklausuler/demokratiske klausuler samt klausuler om beskyttelse af mindretallenes rettigheder i alle de aftaler og herunder interimsaftaler, som Faellesskabet indgaar med tredjelande, og for tilpasning af allerede indgaaede aftaler til nye menneskerettigheds- og mindretalsbeskyttelsesklausuler og folkeretlige konventioner og stoetter indfoerelsen af en virkelig kontrol inden for Kommissionen, der muliggoer opfoelgning af gennemfoerelsen af disse klausuler og giver Parlamentet mulighed for at udtale sig om dette emne;

64. anmoder Kommissionen om at forelaegge Europa-Parlamentet sin juridiske analyse af vaerdien af disse klausuler og af foelgerne af en eventuel manglende overholdelse heraf og om klart at fastlaegge de kriterier, der vil blive lagt til grund for vurderingen af, om klausulerne overholdes;

65. opfordrer Den Europaeiske Union og dens medlemsstater til at goere gennemfoerelsen og opretholdelsen af aftaler med tredjelande betinget af den konkrete gennemfoerelse af de i aftalerne anfoerte menneskerettigheds- og demokratibestemmelser og bifalder derfor den nuvaerende udsaettelse af ratificeringsproceduren for interimsaftalen mellem Den Europaeiske Union og Den Russiske Foederation;

66. kraever systematisk indfoerelse af et punkt vedroerende overholdelse af menneskerettighederne i den politiske dialog, f.eks. under samlinger i Associeringsraadet, er stadig bekymret over de forsoeg, der goeres for at isolere emnet fra de saedvanlige forbindelser mellem Unionen og tredjelande, og glaeder sig fra dette synspunkt over den holdning, som Raadet i denne forbindelse har indtaget over for Kina (pkt. G.28 i memorandummet), hvor menneskerettighedssituationen fortsat er staerkt foruroligende;

67. opfordrer Kommissionen til i al aabenhed sammen med Parlamentets kompetente organer i begyndelsen af hvert aar at udarbejde et handlingsprogram og opstille prioriteringer for menneskerettigheder og demokratisering i det paagaeldende aar og desuden at aflaegge beretning til Parlamentet ved aarets udgang om, hvordan dette program er blevet gennemfoert;

68. fastholder, at Kommissionen ikke boer traeffe nogen gennemfoerelsesbeslutninger med henblik paa at oprette saakaldte satellitorganer for menneskerettigheder, demokratisering, valgbistand eller forebyggelse af kriser, foer der er blevet foert en grundig droeftelse med Parlamentets kompetente organer;

69. foreslaar, at der oprettes en interinstitutionel arbejdsgruppe paa et passende niveau, navnlig mellem Parlamentet og Kommissionen, for at sikre et mere effektivt samarbejde og mere transparens inden for arbejdet med menneskerettigheder, demokrati og lovlighed af valgprocedurer;

FORSLAG MED HENBLIK PAA REGERINGSKONFERENCEN I 1996 OM STYRKELSE AF MENNESKERETTIGHEDS- OG DEMOKRATISERINGSDIMENSIONEN I UNIONENS UDENRIGSPOLITIK

70. stiller foelgende elleve forslag med henblik paa regeringskonferencen i 1996 og giver saaledes udtryk for sine krav, hvoraf visse kan vedtages paa institutionelt plan, og andre kan gennemfoeres efter droeftelser som forberedelse til denne konference:

a) indfoerelse i form af en direkte reference af Europa-Parlamentets, Raadets og Kommissionens faelles erklaering om de grundlaeggende rettigheder af 5. april 1977 i traktatens bestemmelser f.eks. i form af et led i praeamblet, der navnlig vedroerer Unionens udenrigspolitik;

b) sammensmeltning af alle aspekter af den eksterne politik (handelspolitik, udviklings- og samarbejdspolitik, faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik) som led i en faelles politik, der er baseret paa respekt for menneskelig vaerdighed;

c) stoette til indfoerelse af klare referencer vedroerende overholdelse af menneskerettighederne og de demokratiske principper i de bilaterale aftaler, som medlemsstaterne enkeltvis indgaar med tredjelande;

d) indfoerelse af en saakaldt klausul om »vaesentlige elementer« i enhver aftale, som Unionen indgaar med et tredjeland, som led i gennemfoerelsen af politikken vedroerende positive foranstaltninger og konditionalitet, der indgaar i samtlige de politikker, der udgoer Unionens udenrigspolitik;

e) indfoerelse af en forpligtelse for Kommissionen og Raadet til én gang om aaret at offentliggoere et memorandum om deres politik paa omraadet, der skal omfatte opfoelgning af de af Europa-Parlamentet vedtagne beslutninger;

f) forpligtelse fra Kommissionens side til at give Parlamentet de oplysninger, der hjaelper det til at afgive udtalelse om indefrysning af forbindelserne med et tredjeland af aarsager, som er knyttet til manglende overholdelse af menneskerettighederne og de demokratiske principper;

g) forpligtelse fra Kommissionens side til at udarbejde sanktionsmekanismer, der giver Den Europaeiske Union og dens medlemsstater mulighed for indbyrdes at koordinere deres forbindelser til tredjelande ved overtraedelse af menneskerettighederne, og til paa trovaerdig vis at forsvare genetableringen af menneskerettighederne;

h) forpligtelse for Raadet til at soerge for opfoelgningen af de parlamentsbeslutninger, der er vedtaget med totredjedeles flertal, og som vedroerer menneskerettighederne og demokrati;

i) indfoerelse af en maalsaetning, der vedroerer forebyggelse af overgreb paa den menneskelige vaerdighed, blandt maalsaetningerne for Unionens udenrigspolitik;

j) forpligtelse til at samordne aktioner med regionale eller interna- tionale organisationer, idet der boer tillaegges de ikke-statslige organisationer en rimelig betydning, idet Kommissionen hvert aar boer offentliggoere en beretning om de konkrete former for dette samarbejde, hvilke hindringer der har vaeret og eventuelle positive resultater

k) udnaevnelse af en kommissaer, der aflaegger direkte beretning til Kommissionens formand, som har et saerligt fagomraade for menneskerettigheder, og som desuden koordinerer de oevrige kommissaerers menneskerettighedsinitiativer, sikrer en sammenhaengende og konsekvent anvendelse af programmerne under de forskellige budgetsektioner, navnlig under sektion B-7, og som fungerer som direkte samtalepartner over for Parlamentet;

EUROPA-PARLAMENTETS BEFOEJELSER

71. bemaerker, at dets befoejelser ud over den traditionelle dimension, som bestaar i anvendelse af parlamentarisk diplomati i saerlige tilfaelde, hovedsagelig kan opsummeres til vedtagelse af uopsaettelige beslutningsforslag, vedtagelse eller afvisning af samstemmende udtalelser, vedtagelse af budgettet og vedtagelse af aarsberetninger om menneskerettighederne, og oensker derfor foelgende:

a) at fastslaa, at det er vigtigt at kunne vedtage tekster af vaesentlig betydning;

b) at Raadet og Kommissionen rent faktisk i videste forstand foelger dets forslag op og tager reelt hensyn til menneskerettighederne dels i fastlaeggelsen og gennemfoerelsen af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik, handelspolitikken og udviklings- og samarbejdspolitikken, dels i forbindelse med indfoerelsen af et interinstitutionelt informationssystem mellem Raadet, Kommissionen og Parlamentet;

c) yderligere at rationalisere dels proceduren for vedtagelse af de bevillinger, der er forbundet med politikken paa disse omraader, og som vedroerer menneskerettighederne og demokrati, og dels kontrollen med anvendelsen af disse bevillinger, paa baggrund af den allerede ydede indsats i form af vedtagelsen i de sidste to aar af kapitel B7- 52 - Europaeisk initiativ for demokrati og beskyttelse af menneskerettighederne (9 budgetkonti), i bevidstheden om, at det paagaeldende omraade uden tvivl er meget omfattende, og i forventningen om fra Kommissionen at faa stadig flere oplysninger om gennemfoerelsen og vurderingen af de paagaeldende programmer, navnlig for saa vidt angaar de betydelige foranstaltninger vedroerende undervisning i, bevidstgoerelse omkring og stoette til indfoerelse eller fastholdelse af demokratiet;

72. godkender de foranstaltninger, der er truffet med hensyn til ophaevelse af det finansielle og faglige samarbejde som den sidste sanktionsmulighed over for blandt andet de beroerte regeringers manglende overholdelse af de demokratiske principper og de grundlaeggende frihedsrettigheder (Nigeria, Liberia, Somalia, Zaire, Sudan, Togo og AEkvatorialguinea i 1993), men kraever samtidig, at hjaelpen til befolkningerne og navnlig foedevarehjaelpen opretholdes paa betingelse af, at den faktisk naar frem til de beroerte befolkninger;

REAKTIONER PAA RAADETS MEMORANDUM OM SITUATIONEN MED HENSYN TIL MENNESKERETTIGHEDERNE I VISSE LANDE

73. bifalder Unionens indsats, repraesenteret ved dens formandskab, i De Forenede Nationer, der bestod i forelaeggelse af beslutninger og indlaeg om Iran, Irak, Rwanda, Sudan, Kina, Burma, Zaire, Togo, Georgien og gadeboern;

74. henviser til sine seneste beslutninger vedroerende menneskerettighedssituationen i memorandummet (Iran, Irak, Syrien, Algeriet, Egypten, Rwanda, Burundi, Togo, Sudan, Nigeria, Senegal, Angola, Sydafrika, Tyrkiet, Cypern, Albanien, Bosnien-Hercegovina, det tidligere Jugoslavien, Georgien, Kina, Tibet, Burma (Myanmar), Indonesien (OEsttimor), Bangladesh, Indien (Kashmir), Guatemala, Haiti, Peru, Cuba og Colombia);

75. henviser til sine seneste beslutninger vedroerende El Salvador, Mexico (navnlig situationen i Chiapas-staten), Brasilien (boernenes situation), Vietnam (den vietnamesiske regerings holdning til den forenede buddhistiske kirke og repraesentanter fra andre religioese samfund), Rusland (kraenkelse af menneskerettighederne og civilbefolkningen i Tjetjenien), Etiopien, AEkvatorialguinea, Mali (vedroerende tuaregernes skaebne), Marokko (Vestsahara) og i visse stater i USA, hvor doedsstraf stadig anvendes, og beklager, at disse situationer ikke er medtaget i memorandummet;

* * *

76. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, medlemsstaternes parlamenter og regeringer, Europaraadet, De Forenede Nationers generalsekretaer, OSCE, OEA, OUA og ASEAN samt til de i denne beslutning naevnte landes parlamenter og regeringer.