EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 20.12.2017 COM(2017) 791 final 2017/0358(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om tilsyn med investeringsselskaber og om ændring af direktiv 2013/36/EU og 2014/65/EU (EØS-relevant tekst) {SWD(2017) 481 final}



BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET • Forslagets begrundelse og formål EU behøver stærkere kapitalmarkeder for at fremme investering, frigøre nye finansieringskilder for selskaber, give husstande bedre muligheder og styrke Den Økonomiske og Monetære Union. Kommission er fast besluttet på at få alle byggestenene på plads for at fuldende kapitalmarkedsunionen senest i 2019. Investeringsselskaber leverer en række tjenesteydelser, som giver investorer adgang til markeder for værdipapirer og derivater (investeringsrådgivning, porteføljepleje, mægling, udførelse af ordrer osv.). Investeringsselskaberne og de tjenesteydelser, de leverer, er en central del af en velfungerende kapitalmarkedsunion. De er vigtige aktører, når det drejer sig om at fremme opsparings- og investeringsstrømme i hele Unionen, idet mange af deres tjenesteydelser fremmer effektiv kapitalallokering og risikoforvaltning. Der findes investeringsselskaber i samtlige medlemsstater. Ifølge oplysninger, som Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) har indsamlet, var der ved udgangen af 2015 6 051 investeringsselskaber i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS). Dette omfatter mange typer selskaber, fra selskaber, der hovedsageligt leverer et begrænset udvalg af tjenesteydelser til detailkunder, til selskaber, der leverer en række tjenesteydelser til et bredt udvalg af detailkunder, professionelle kunder og erhvervskunder. Oplysninger fra EBA tyder på, at ca. 85 % af investeringsselskaberne i EØS begrænser deres aktiviteter til: ·investeringsrådgivning ·modtagelse og formidling af ordrer ·porteføljepleje og ·udførelse af ordrer. Det Forenede Kongerige, der fungerer som et vigtigt knudepunkt for kapitalmarkeder og investeringsaktiviteter, har det største antal investeringsselskaber i EØS, idet ca. halvdelen befinder sig der; derefter kommer Tyskland, Frankrig, Nederlandene og Spanien. De fleste investeringsselskaber i EØS er små eller mellemstore. EBA anslår, at ca. 8 investeringsselskaber, hovedsageligt koncentreret i Det Forenede Kongerige, kontrollerer ca. 80 % af aktiverne i alle investeringsselskaber i EØS. I sin midtvejsevaluering af handlingsplanen for kapitalmarkedsunionen bekendtgjorde Kommissionen derfor, at den som en af de nye prioriterede foranstaltninger til at styrke kapitalmarkederne og opbygge en kapitalmarkedsunion ville foreslå en mere effektiv tilsynsramme for investeringsselskaber, der er tilpasset investeringsselskabernes størrelse og art, med henblik på at fremme konkurrencen og forbedre investorernes adgang til nye muligheder og bedre metoder til forvaltning af deres risici. I betragtning af den afgørende rolle, som de britiske investeringsselskaber hidtil har spillet på dette område, understreger Det Forenede Kongeriges beslutning om at forlade EU yderligere nødvendigheden af at opdatere den reguleringsmæssige struktur i EU for at understøtte denne udvikling. Forslaget til dette direktiv og til den ledsagende forordning ("forslagene") indgik i Kommissionens arbejdsprogram for 2017 som et Refittiltag. Hensigten med dem er at sikre, at investeringsselskaber er omfattet af kapitalkrav, likviditetskrav og andre vigtige tilsynsmæssige krav og tilsvarende tilsynsordninger, der er tilpasset deres virksomhed, og som dog alligevel er tilstrækkeligt solide til at tage højde for investeringsselskabers risici på en tilsynsmæssigt fornuftig måde, for at beskytte EU-finansmarkedernes stabilitet. Forslagene er resultatet af en gennemgang, der er foretaget i henhold til artikel 493, stk. 2, artikel 498, stk. 2, artikel 508, stk. 2, og artikel 508, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 (kapitalkravsforordningen eller CRR), der, sammen med direktiv 2013/36/EU (kapitalkravsdirektiv IV eller CRD IV), udgør de aktuelle tilsynsmæssige rammer for investeringsselskaber. Ved udarbejdelsen af disse tekster besluttede medlovgiverne, at rammerne for investeringsselskaber skulle revideres, da reglerne i vid udstrækning er tilpasset kreditinstitutter. I modsætning til kreditinstitutter modtager investeringsselskaber ikke indlån og yder ikke lån. De er derfor langt mindre eksponerede for kreditrisiko og risikoen for, at indskydere hæver deres penge med kort varsel. Deres tjenesteydelser drejer sig om finansielle instrumenter — som i modsætning til indlån ikke betales til pari, men hvis kurser svinger alt efter markedsbevægelserne. Investeringsselskaber konkurrerer dog med kreditinstitutter om levering af investeringstjenester, som kreditinstitutter kan udbyde til deres kunder i henhold til deres banktilladelse. Kreditinstitutter og investeringsselskaber er derfor to kvalitativt forskellige institutter med forskellige forretningsmodeller, men hvis tjenesteydelser til en vis grad overlapper hinanden. Investeringsselskaber har sammen med kreditinstitutter været omfattet af EU's regler for tilsyn siden 1993, hvor de første EU-rammer for investeringsselskabers aktiviteter trådte i kraft. De oprindelige rammer er siden da blevet erstattet af direktivet om markeder for finansielle instrumenter (MiFID) og fra januar 2018 af MiFID II/MiFIR, og de aktuelle rammer indeholder bestemmelser om betingelserne for tilladelse samt krav til organisation og forretningsadfærd, i henhold til hvilke der kan leveres investeringstjenester til investorer, samt andre krav i forbindelse med velfungerende finansielle markeder. De tilsynsmæssige rammer for investeringsselskaber i CRR/CRD IV fungerer sammen med MiFID. Tilsynsmæssige krav til finansieringsinstitutter er typisk udformet med henblik på i) at sikre, at de har tilstrækkelige ressourcer til at forblive finansielt levedygtige og til at udøve deres aktiviteter gennem økonomiske konjunkturer, eller ii) at muliggøre en velordnet afvikling uden unødig økonomisk skade for deres kunder eller stabiliteten af de markeder, de opererer på. Rammerne bør derfor søge at afspejle de risici, som forskellige finansieringsinstitutter står over for og udgør, stå i rimeligt forhold til sandsynligheden for, at risiciene forekommer, og overordnet set skabe en balance mellem at sørge for forskellige finansieringsinstitutters sikkerhed og soliditet og undgå uforholdsmæssigt store omkostninger, der kan hindre dem i at udøve deres virksomhed på en bæredygtig måde. Systemiske investeringsselskaber, hvoraf en række er identificeret som globale, eller andre systemisk vigtige institutter, som er omfattet af artikel 131 i CRD IV, bør stadig være underlagt CRR/CRD IV-rammerne, herunder også de ændringer, Kommissionen foreslog den 23. november 2016, i overensstemmelse med den reviderede metode til identificering af dem i forslagene. Grunden hertil er, at disse selskaber typisk pådrager sig og garanterer risici i væsentligt omfang i hele det indre marked. Deres aktiviteter eksponerer dem for kreditrisiko, hovedsageligt i form af modpartskreditrisiko samt markedsrisiko for positioner, som de indtager for egen regning, uanset om det er for deres kunder eller dem selv. De udgør derfor en større risiko for den finansielle stabilitet i betragtning af deres størrelse og indbyrdes forbindelse. I lyset af disse risici og for at sikre lige konkurrencevilkår bør sådanne systemiske investeringsselskaber behandles som kreditinstitutter.

Som bebudet i Kommissionens meddelelse fra september 2017 om evalueringen af de europæiske tilsynsmyndigheder ville dette bl.a. indebære, at deres aktiviteter i medlemsstater, der deltager i bankunionen, er underlagt Den Europæiske Centralbanks direkte tilsyn inden for rammerne af den fælles tilsynsmekanisme. På nuværende tidspunkt befinder størstedelen af disse selskaber sig i Det Forenede Kongerige, men de er i gang med overvejelser om at flytte dele af deres aktiviteter til EU-27, navnlig til medlemsstater, der deltager i bankunionen. Selv om dette kun berører et lille antal selskaber, tegner de sig ikke desto mindre for en væsentlig andel af alle EU-investeringsselskabers samlede aktiver og forretningsomfang. Med hensyn til andre investeringsselskaber er det mere problematisk, at de eksisterende tilsynsmæssige rammer fokuserer mere på kreditinstitutter og de risici, de står over for og udgør, end på investeringsselskaber. De tjenesteydelser, der leveres af disse selskaber, og de risici, de kan forårsage, tager de eksisterende regler i vidt omfang ikke udtrykkeligt højde for. Af de otte investeringstjenester, som investeringsselskaber har tilladelse til at yde i henhold til MiFID, er det kun i) handel for egen regning og ii) afsætningsgaranti for instrumenter eller placering af instrumenter på grundlag af en fast forpligtelse, for hvilke der findes tydelige tilsvarende krav i CRR. For de andre investeringstjenester (modtagelse og formidling af ordrer, udførelse af ordrer, porteføljepleje, investeringsrådgivning, placering af instrumenter uden fast forpligtelse og drift af en multilateral handelsfacilitet) findes der ikke sådanne krav, hvilket betyder, at de tilknyttede risici kun er tilnærmelsesvis dækket. Dette betyder, at selv om risiciene ved disse aktiviteter for selskabet og, som følge deraf, for selskabets kunder og de markeder, de opererer i, i nogle tilfælde er begrænsede, tages der ikke højde for dem på en målrettet måde. Dette giver anledning til tre væsentlige problemer, som vurderes i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der ledsager forslagene. For det første er rammen, selv om den i nogen udstrækning tager højde for investeringsselskabernes forskellige forretningsprofiler i form af undtagelser, en kilde til væsentlig retlig kompleksitet for mange selskaber. For det andet udgør dens detaljerede krav og undtagelser kun en grov og ikke risikofølsom repræsentation af de faktiske risici, som investeringsselskaber pådrager sig og udgør, og som er anderledes end bankers risici. For det tredje medfører rammens indlejrede kompleksitet og manglende risikofølsomhed, at medlemsstaternes gennemførelse af den forårsager fragmentering af den samlede lovgivning for investeringsselskaber, hvilket giver spillerum for skadelig regelarbitrage. Dette kan true det indre markeds integritet og funktion. Hensigten med forslagene er at løse problemerne ved de eksisterende rammer, mens investeringsselskabernes adgang til og udøvelse af virksomhed lettes, hvor det er muligt. Nærmere bestemt fastlægger forslagene tilsynsmæssige rammer, der er bedre tilpasset til investeringsselskabernes forretningsmodeller. De består af mere hensigtsmæssige og risikofølsomme krav til investeringsselskaber, hvilket medfører, at der sættes bedre ind over for de risici, som de faktisk udgør og pådrager sig alt efter deres forskellige forretningsmodeller. Endelig udgør de en mere strømlinet værktøjskasse, der giver tilsynsmyndighederne mulighed for at varetage tilsynet på effektiv vis. Endelig blev MiFID II og MiFIR vedtaget i kølvandet på finanskrisen for at dække værdipapirmarkeder, investeringsmæglere og markedspladser. De nye rammer styrker og erstatter de aktuelle MiFID I-rammer. I forbindelse med revisionen af de tilsynsmæssige rammer for investeringsselskaber i EU er der identificeret en svaghed, idet der ikke findes et obligatorisk indberetningskrav for tredjelandsselskaber, der udøver virksomhed i EU-medlemsstater gennem filialer. Nationale kompetente myndigheder er ikke i stand til regelmæssigt at vurdere den volumen af finansielle tjenester, der udøves af tredjelandsselskabers filialer på deres område. Dette forslag vil derfor give de kompetente myndigheder de rette værktøjer til at overvåge disse aktiviteter. Som fastsat i kapitalkravsforordningens artikler er revisionen af de tilsynsmæssige rammer for investeringsselskaber blevet gennemført i samråd med EBA, Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) og de nationale kompetente myndigheder, der er repræsenteret i disse europæiske tilsynsmyndigheder. Efter Kommissionens første anmodning om rådgivning i december 2014 offentliggjorde EBA i december 2015 sin første rapport om de eksisterende tilsynsmæssige rammer for investeringsselskaber, hvori man opfordrede til at ændre den eksisterende tilgang for alle investeringsselskaber undtagen de største og mest systemiske. Efter Kommissionens anden anmodning om rådgivning i juni 2016 offentliggjorde EBA i november 2016 et diskussionsoplæg med henblik på høring, hvor der var fokus på en mulig ny tilsynsmæssig ordning for størstedelen af investeringsselskaberne. EBA offentliggjorde sine endelige anbefalinger i september 2017 under hensyntagen til den feedback og de yderligere oplysninger, der var indsamlet fra investeringsselskaber og nationale myndigheder. Forslagene bygger på disse anbefalinger i alle væsentlige henseender med undtagelse af identificering af systemiske investeringsselskaber; grundene hertil er forklaret i ledsagedokumentet fra Kommissionen tjenestegrene og sammenfattet i afsnittet om "konsekvensanalyse" nedenfor. • Sammenhæng med de gældende regler på samme område Dette forslag supplerer den igangværende revision af CRR/CRD IV-ordningen for kreditinstitutter efter de forslag, som Kommissionen vedtog den 23. november 2016, og som gjorde det muligt for alle ikkesystemiske investeringsselskaber at fravælge de reviderede bestemmelser. Denne mulighed blev indført i anerkendelse af, at disse bestemmelser ikke var udarbejdet under hensyn til de fleste investeringsselskaber, og de ville have gjort det eksisterende regelsæt endnu mere komplekst. Revisionen af den tilsynsmæssige ordning for de fleste investeringsselskaber, som også fremsættes i dette forslag, var allerede dengang godt på vej, og det blev anset for at være uforholdsmæssigt byrdefuldt at udsætte investeringsselskaberne for en endnu mere kompleks ordning i et kortere tidsrum, indtil den nye ordning ville finde anvendelse. Dette forslag skaber derfor en ny ordning for de fleste investeringsselskaber ved at fjerne dem fuldstændigt fra CRR/CRD IV-rammen og kun fastholde systemiske investeringsselskaber inden for sidstnævntes anvendelsesområde, herunder også de reviderede bestemmelser, i overensstemmelse med den reviderede tilgang til at identificere dem, der findes i dette forslag. Forslaget er desuden i overensstemmelse med MiFID og MiFID II/MiFIR. Forslaget fastsætter tilsynsmæssige krav, der er skræddersyede til investeringsselskabers forretninger og risici, og gør det dermed klart, hvornår og hvorfor disse krav finder anvendelse. Det afhjælper derfor nogle tilfælde af vilkårlig anvendelse af tilsynsmæssige krav i de eksisterende rammer, der opstår, fordi de først og fremmest er fastsat i forbindelse med investeringstjenester, som er opført i MiFID, snarere end ud fra risiciene ved arten og omfanget af investeringsselskabernes aktiviteter. • Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Investeringsselskaber er vigtige aktører, når det drejer sig om at fremme investeringsstrømme i hele Unionen. Revisionen er derfor også en del af Kommissionens tiltag, der skal sikre et stærkt og fair indre marked med et velfungerende finansielt system og en velfungerende kapitalmarkedsunion for at mobilisere investeringer og fremme vækst og job. Det er tanken, at en bedre egnet tilsynsramme med lavere omkostninger til regeloverholdelse for investeringsselskaber skal bidrage til i) at forbedre de overordnede forhold for virksomheder, ii) fremme markedsadgang og konkurrence og iii) forbedre investorernes adgang til nye muligheder og bedre metoder til forvaltning af deres risici. Den reviderede metode til identificering af systemiske investeringsselskaber, der fortsat bør være underlagt CRR/CRD IV-rammen, er også i overensstemmelse med målet om at undgå smuthuller i bankunionens funktionsmåde. Nylige strukturelle markedsudviklinger tyder på, at bankkoncerner fra tredjelande har stadigt mere komplekse strukturer i EU og opererer gennem enheder, der undgår ECB's tilsyn inden for rammerne af den fælles tilsynsmekanisme. Som beskrevet i Kommissionens meddelelse fra oktober 2017 om fuldførelse af bankunionen indebærer sikring af, at systemiske investeringsselskaber fortsat er omfattet af CRR/CRD IV-rammen i overensstemmelse med metoden til identificering af dem i dette forslag, også at de kommer under banktilsynsmyndighedernes tilsyn, og, i forbindelse med deres aktiviteter i medlemsstater, der deltager i bankunionen, under ECB's tilsyn. 2. RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET • Retsgrundlag Ved traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde tillægges de europæiske institutioner kompetence til at vedtage passende foranstaltninger ved hjælp af direktiver for at lette adgangen til at optage og udøve erhvervsvirksomhed i hele EU (artikel 53 i TEUF). Dette omfatter også lovgivning om tilsyn med udbydere af finansielle tjenester, i dette tilfælde investeringsselskaber. Bestemmelserne i dette forslag til direktiv erstatter bestemmelserne i CRD IV, der også er baseret på artikel 53 i TEUF, da de vedrører investeringsselskaber. • Nærhedsprincippet Forslaget reviderer og forenkler de gældende EU-regler om den tilsynsmæssige behandling af investeringsselskaber med henblik på i) bedre at tage højde for risici i deres forretningsmodeller, ii) skabe mere lige konkurrencevilkår for selskaberne og iii) styrke den tilsynsmæssige konvergens. For at opnå dette bør nye EU-rammer erstatte de eksisterende rammer og ikke lade disse valg være op til medlemsstaternes retlige rammer. Grunden hertil er, at investeringsselskaber, der er meddelt tilladelse i henhold til MiFID, i dag rutinemæssigt leverer deres tjenester til kunder på tværs af EU's grænser. Hvis medlemsstaterne foretager separate og usammenhængende ændringer af reglerne, kan dette forårsage konkurrenceforvridning og diskriminerende behandling, hvilket vil fragmentere det indre marked. Det kan øge antallet af tilfælde af skadelig regelarbitrage, hvilket kan have følgevirkninger for den finansielle stabilitet og investorbeskyttelsen i andre medlemsstater, hvis der opstår vanskeligheder. Det kan også skævvride udbuddet og typen af investeringstjenester, som er tilgængelige i en medlemsstat, hvilket kan være til skade for den overordnede markedseffektivitet og investorernes valgmuligheder. Det er hensigten med de reviderede regler at undgå unødige forskelle i reglerne og sikre lige konkurrencevilkår for alle investeringsselskaber, der er meddelt tilladelse, i hele det indre marked. • Proportionalitetsprincippet

Dette er et Refittiltag, og det vigtigste mål er derfor at gøre de nye rammer mere egnede, relevante og forholdsmæssige sammenlignet med de eksisterende rammer for investeringsselskaber. Nærværende forslag skal derfor sikre, at kravene er både: ·tilstrækkeligt omfattende og solide til at tage højde for investeringsselskabernes risici på en tilsynsmæssigt sund måde, og ·tilstrækkeligt fleksible til at tage højde for de forskellige typer af forretningsmodeller uden at være til hinder for, at de kan operere på en forretningsmæssigt bæredygtig måde. For at opnå denne balance lægges der i forslaget vægt på, at omkostningerne ved ordningen, hvad angår både kapitalkrav og dermed forbundne omkostninger til overholdelse og administration, som skyldes nødvendigheden af at forvalte det personale og de systemer, der skal håndtere de nye krav samt rapportere om overholdelsen til tilsynsmyndighederne, skal være så lave som muligt. Som beskrevet i ledsagedokumentet fra Kommissionens tjenestegrene forventes disse tilknyttede omkostninger gradvist at falde, mens der i begyndelsen vil være nogle nye engangsomkostninger. Hvad angår kapital har målet om at sikre, at kapitalkravene i hele EU til investeringsselskaber samlet ikke øges for meget, været et vigtigt politisk valg, der har underbygget arbejdet med revisionen, og som påvirker det ovenfor anførte. Dette medfører forskellige fordelingsvirkninger for nogle typer selskaber. De afbødes af bestemmelserne i forslaget, således at de største virkninger indføres gradvist og er underlagt lofter. • Reguleringsmiddel/reguleringsform Der er valgt et direktiv, da bestemmelserne erstatter bestemmelserne i CRD IV vedrørende investeringsselskaber. Dette sikrer, at bestemmelserne kan gennemføres af medlemsstaterne i overensstemmelse med relevante nationale administrative ordninger i overensstemmelse med eksisterende praksis. 3. RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSENTER OG KONSEKVENSANALYSER • Efterfølgende evaluering af gældende lovgivning Evalueringen af de gældende CRR/CRD IV-rammer, der især er baseret på en analyse, som EBA og ESMA foretog i forbindelse med deres rapport fra 2015, og på Kommissionens tjenestegrenes arbejde og analyse parallelt hermed, er sammenfattet i ledsagedokumentet fra Kommissionens tjenestegrene. Deri konkluderes det, at de gældende regler, som er baseret på internationale reguleringsmæssige standarder for store bankkoncerner og målrettet bankers risici, kun delvis opnår deres mål med hensyn til i) at sikre tilstrækkelig kapital for de fleste investeringsselskabers risici, ii) begrænse omkostningerne til overholdelse, iii) sikre lige konkurrencevilkår i hele EU og iv) sikre et effektivt tilsyn. Mange af bestemmelserne anses for at være ineffektive i den henseende. Undtagelsen er store og systemiske investeringsselskaber, hvis størrelse, risikoprofil og indbyrdes forbindelse med andre deltagere på finansielle markeder giver dem "banklignende" egenskaber. Hvad angår resten vurderedes det, at den nuværende situation skaber i) overdreven kompleksitet og uforholdsmæssigt store overholdelsesbyrder for især små og mellemstore selskaber, ii) ringe tilpassede og risikoufølsomme måleparametre og krav til nøjagtig hensyntagen til investeringsselskabers risici og iii) tilfælde af divergerende national gennemførelse af reglerne og reguleringsmæssig fragmentering i EU. • Høringer af interesserede parter Interessenterne blev hørt flere gange under revisionen. Efter Kommissionens første anmodning om rådgivning i december 2014 blev de vigtigste milepæle nået, da EBA offentliggjorde en rapport om de eksisterende tilsynsmæssige rammer for investeringsselskaber sammen med forslag til ændringer i december 2015. Dette udgør en omfattende offentligt tilgængelig analyse af den aktuelle situation med data om antal og typer af investeringsselskaber i medlemsstaterne. Denne analyse medvirkede til at udvide revisionen til at omfatte interessenter, der måske ikke påvirkes direkte af reglerne, og tilskyndede dem til at deltage i den efterfølgende diskussion. Den 4. november 2016 offentliggjorde EBA et diskussionsoplæg med henblik på høring, der fokuserede på en mulig ny tilsynsmæssig ordning for investeringsselskaber. Der kunne indgives bemærkninger til oplægget i 3 måneder. EBA offentliggjorde sit udkast til anbefalinger den 3. juli 2017 og opfordrede interessenterne til at fremsætte bemærkninger. Arbejdet blev også understøttet af en omfattende indhentning af oplysninger om investeringsselskaber. Oplysningerne blev indhentet af nationale kompetente myndigheder på vegne af EBA i to etaper i 2016 og 2017. I lyset af den omfattende offentlige høring og dataindsamling, som EBA havde foretaget, fandt Kommissionen det ikke nødvendigt at føre en sideløbende generel offentlig høring. I stedet foretog Kommissionen målrettede høringer af interessenter for at indhente yderligere synspunkter om hovedelementerne i revisionen. Heri indgik: ·en rundbordsdiskussion med interessenter fra erhvervslivet (investeringsselskaber, investorer, advokatfirmaer, konsulenter) den 27. januar 2017 om EBA's udkast til forslag vedrørende en fremtidig ordning ·en workshop om omkostningerne ved den aktuelle ordning den 30. maj 2017 og ·en workshop om EBA's udkast til endelige henstillinger den 17. juli 2017. Revisionen blev drøftet med medlemsstaterne i Udvalget for Finansielle Tjenesteydelser i marts og oktober 2017 og i Ekspertgruppen om Bankvirksomhed, Betalinger og Forsikring i juni og september 2017. Der blev også taget hensyn til bidrag fra interessenter til Kommissionens indledende konsekvensanalyse, som blev offentliggjort i marts 2017. Endelig tog Kommissionen også hensyn til bidrag, der blev modtaget tidligere i forbindelse med den omfattende opfordring til indsendelse af dokumentation vedrørende effektiviteten og ensartetheden af og sammenhængen i EU's overordnede tilsynsmæssige rammer for finansielle tjenester, hvor flere respondenter påpegede områder, der er relevante for revisionen.

Investeringsselskaber har forskellige forretningsmodeller, og deres synspunkter har som regel fokus på aspekter af forslagene, som specifikt vedrører dem. Dette gør det vanskeligt at foretage tværgående sammenligninger af den relative vægt af interessenternes holdninger. Dog havde størstedelen af interessenterne generelt set en positiv indstilling til skræddersyede tilsynsmæssige rammer, der er bedre egnet til deres forretningsmodeller. De understreger, at den systemiske relevans er begrænset, og at kapitalkrav bør dreje sig om at sikre, at selskaberne kan afvikles på en velordnet måde. I forbindelse med specifikke krav, der vedrører netop deres forretningsmodel, er investeringsselskaber, der kun udfører agenturtjenester og ikke indgår transaktioner i finansielle instrumenter for egen regning, generelt kritiske over for forslag om lineær kobling af kapitalkrav til størrelsen af de kundeporteføljer, de forvalter. Mens mange selskaber, der handler for egen regning, er enige i, at de eksisterende rammer for hensyntagen til markedsrisiko har en vis berettigelse i lyset af de risici, som de pådrager sig og udgør, bemærker andre handelsselskaber, at de overdriver risiciene ved de metoder og produkter, de handler med. Der er taget hensyn til disse synspunkter ved kalibreringen af de foreslåede nye risikoparametre (K-faktorer — se nedenfor) og muligheden for at indfase og lægge loft over højere krav. • Indhentning og brug af ekspertbistand Revisionen blev foretaget på grundlag af omfattende rådgivning fra EBA i samråd med ESMA, som krævet ved de relevante artikler i CRR, der udgør retsgrundlaget for revisionen (særlig artikel 508, stk. 2 og 3). EBA's væsentligste resultater, der blev offentliggjort, var følgende: ·rapporten fra december 2015, der indeholder en omfattende vurdering af den aktuelle situation og indledende anbefalinger vedrørende forandringer ·diskussionsoplægget fra november 2016, der blev offentliggjort med henblik på høring om hovedtrækkene ved en mulig ny ordning, og ·den endelige rapport fra september 2017 med detaljerede anbefalinger. Den nøjagtige kalibrering af anbefalingerne vedrørende nye kapitalkrav blev understøttet af en omfattende indhentning af oplysninger om investeringsselskaber. Oplysningerne blev indhentet af nationale kompetente myndigheder på vegne af EBA i to etaper i 2016 og 2017. Kommissionen var involveret i hele processen og kunne drage fordel af drøftelserne om fordelene og ulemperne ved de detaljerede politikanbefalinger, der fremkom under drøftelserne. • Konsekvensanalyse Ifølge værktøjskassen for bedre regulering (værktøj nr. 9) behøves ingen konsekvensanalyse fra Kommissionen, når et EU-agentur har fået i opdrag at forbedre politikudformning og gennemføre den dertil hørende analyse, i det omfang Kommissionens forslag ikke afviger væsentligt fra agenturets anbefalinger og Kommissionen finder, at dets vurdering er af tilstrækkelig god kvalitet. Udvalget for forskriftskontrol undersøgte et udkast til konsekvensanalyse for dette tiltag, men man vurderede, at et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene var mere hensigtsmæssigt, eftersom det specifikke mandat til revisionen er baseret på de europæiske tilsynsmyndigheders rådgivning samt deres høring af interessenter og teknisk arbejde. Hensigten med arbejdsdokumentet, der ledsager forslagene, er derfor at forklare rådgivningen fra de europæiske tilsynsmyndigheder, herunder resultaterne af deres analyse og høring, og samtidig forelægge synspunkterne fra Kommissionens tjenestegrene som vejledning for Kommissionens beslutningstagning. Med hensyn til kapitalkrav vurderer EBA, at dens råd vil øge disse med 10 % samlet set for alle ikkesystemiske EU-investeringsselskaber sammenlignet med de aktuelle søjle 1-krav og nedbringe dem med 16 % sammenlignet med de samlede krav, der følger af søjle 2-krav. Hvorledes disse indvirkninger fordeles blandt investeringsselskaberne, afhænger af deres størrelse, de investeringstjenester, de udbyder, og hvordan de nye kapitalkrav anvendes på dem. Som beskrevet i det arbejdsdokument, der ledsager forslagene, herunder bilag II, er den samlede 10 %-stigning i søjle 1-krav summen af væsentligt lavere krav til nogle og stigninger på over 10 % til andre. Hvad angår til rådighed stående kapitalgrundlag finder EBA, at kun få selskaber ikke ville have tilstrækkelig kapital til at opfylde de nye krav uden vanskeligheder — det drejer sig kun om et beskedent antal investeringsrådgivere, handelsselskaber og selskaber, som udbyder flere tjenester. For selskaber i denne kategori, for hvilke stigningerne vil være mere end dobbelt så store som deres aktuelle krav, kan der dog i en årrække indrømmes et loft. Det konkluderes i det ledsagende arbejdsdokument, at EBA's anbefalinger overordnet set er hensigtsmæssige og forholdsmæssige med henblik på at opnå revisionens mål på en effektiv måde sammenlignet med den aktuelle situation. Generelt set er EBA's rådgivning et positivt skridt hen imod tilsynsmæssige rammer for investeringsselskaber, der kan sikre, at de fungerer på et sundt finansielt grundlag uden dog at hæmme deres kommercielle udsigter. Det vurderes derfor, at rammerne understøtter revisionens mål på en afbalanceret måde. På den ene side er hensigten, at de skal medvirke til at sikre, at der tages hånd om de risici, som investeringsselskaber udgør for kunder og markeder, på en mere målrettet måde, både hvad angår investeringsselskabernes løbende drift og i tilfælde af afvikling. På den anden side er det også hensigten, at rammerne skal sikre, at investeringsselskaberne fuldt ud kan varetage deres funktion med at fremme investeringsstrømme i hele EU, hvilket er i overensstemmelse med formålene med kapitalmarkedsunionen, som er at mobilisere opsparinger og investeringer for at fremme vækst og job. Rammerne afviger kun fra EBA's anbefalinger i forbindelse med udpegningen af systemiske investeringsselskaber. Frem for at udsætte dette, så det præciseres ved hjælp af kriterier, der skal udarbejdes i tekniske regler til gennemførelse af forslagene, sådan som EBA anbefaler, anses det for mere hensigtsmæssigt at fastlægge udpegningen i forslagene for at sikre reguleringsmæssige lige vilkår mellem kreditinstitutter og systemiske investeringsselskaber. På dette punkt går forslagene videre end EBA's anbefalinger i udtalelsen om revisionen vedrørende investeringsselskaber. Imidlertid tager forslagene derfor højde for EBA's udtalelse om spørgsmål vedrørende Det Forenede Kongeriges beslutning om at forlade EU. • Målrettet regulering og forenkling Som beskrevet i ledsagedokumentet fra Kommissionens tjenestegrene forventes forenklingen af de tilsynsmæssige regler for størstedelen af investeringsselskaberne i høj grad at mindske deres administrative byrde og overholdelsesbyrde. Der kan fjernes flere overflødige reguleringsmæssige krav og indberetningskrav, hvilket vil frigøre kapital, der går til reguleringsmæssige anvendelser, til mere produktive formål. Forslagene fastsætter forholdsmæssige kapitalkrav og andre tilsynsmæssige krav, herunder vedrørende aflønning og ledelse, til investeringsselskaber, og nedbringer dermed for første gang de væsentlige omkostninger, som selskaberne pådrager sig som følge af de bankspecifikke krav i den aktuelle ordning. Dette vil bringe den komplicerede opgave med at matche og afstemme forretningsoplysninger med en uhensigtsmæssig reguleringsramme og indberetningsordning til ophør. Dette vil især komme investeringsselskaber, som er SMV'er, til gode. Det forventes, at mere forholdsmæssige og hensigtsmæssige tilsynsrammer for dem vil forbedre betingelserne for at drive virksomhed og mindske barrierer for markedsadgang. Eksempelvis vil strømlining af de byrdefulde indberetningsrammer mindske administrative byrder og omkostninger til overholdelse for SMV'er, herunder innovative virksomheder, der søger at opnå vækst via digitale midler. Ligeledes vil forslagene ved at undtage små og ikke indbyrdes forbundne investeringsselskaber fra de gældende regler om ledelse og aflønning som fastsat i det gældende kapitalkravsdirektiv CRD IV og den gældende kapitalkravsforordning vil mindske de administrative omkostninger og omkostningerne til overholdelse for de pågældende virksomheder. Der må forventes nogle engangsomkostninger i forbindelse med overgangen til den nye ordning, da selskaberne er nødt til at efterse deres risikostyringssystemer, ajourføre complianceafdelinger og revidere kontrakter med advokatfirmaer og andre tjenesteudbydere, som de anvender i dag for at lette overholdelse. Besparelserne i omkostningerne til overholdelse bør generelt understøtte målene med kapitalmarkedsunionen ved at hjælpe investeringsselskaberne med at varetage deres funktion med at mobilisere investorers opsparinger, så de kan anvendes produktivt. Med hensyn til omkostninger til overholdelse er der besparelser på fra ti- til hundredtusinder af euro i udsigt for selskaberne afhængigt af størrelse og type. Størrelsen af reduktionerne i omkostningerne, og hvordan de er forbundet med ændringerne i kapitalkravene for forskellige typer selskaber, kendes ikke på nuværende tidspunkt, men bør indgå i den fremtidige overvågning og evaluering af rammerne. • Grundlæggende rettigheder Nærværende forslag styrker de forskellige investeringsselskabers evne til at udøve retten til at drive virksomhed, uden at de hæmmes af regler, der hovedsageligt er udformet med henblik på andre typer deltagere på finansmarkederne. De lovgivningsmæssige foranstaltninger i forslagene om regler for aflønning i investeringsselskaber overholder de principper, som Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender, særlig friheden til at oprette og drive egen virksomhed samt forhandlingsretten og retten til kollektive skridt. 4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Forslaget får ingen virkninger for EU-budgettet. 5. ANDRE FORHOLD • Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og indberetning De påtænkte ændringer i forslagene bør evalueres for at fastslå, i hvor høj grad følgende mål er blevet opnået: ·en enklere kategorisering af investeringsselskaber på en måde, der tager højde for deres forskellige risikoprofiler ·en række tilsynsmæssige regler, navnlig vedrørende kapital, likviditet, aflønning og ledelse, der er hensigtsmæssige, forholdsmæssige og følsomme over for de særlige risici, som investeringsselskaber er eksponeret for, og som sikrer, at der tilføres kapital, hvor der er behov for det ·en ramme, der svarer til de risici, der følger af arten og omfanget af investeringsselskabernes aktiviteter, på en direkte og mærkbar måde, og som derfor understøtter udøvelsen af virksomhed, og ·en strømlinet værktøjskasse af tilsynsinstrumenter, der muliggør fuldstændigt og nøjagtigt tilsyn med forretningspraksisser og de dermed forbundne risici. Med henblik herpå kan nogle af følgende oplysninger indsamles som led i en fremtidig gennemgang og være indikatorer ved evalueringen af virkningerne af de foreslåede ændringer: i) omkostninger til overholdelse med hensyn til personale, juridisk rådgivning og lovpligtig indberetning, ii) niveauer for kapitalkrav, iii) andre nye omkostninger, f.eks. fra likviditetsbestemmelser, iv) udviklingen i antallet af selskaber i de forskellige kategorier, v) ændringer i de kompetente myndigheders anvendelse af søjle 2-tillæg, vi) tilfælde af investeringsselskaber, der går konkurs under den nye ordning, og virkningerne deraf og vii) udviklingen i investeringsselskabernes størrelse målt på aktiver og kundeordrevolumen. • Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Genstand og anvendelsesområde Forslaget indeholder krav vedrørende udpegelse af tilsynsmyndigheder, investeringsselskabers startkapital, de tilsynsmæssige beføjelser og værktøjer til de kompetente myndigheders tilsyn med investeringsselskaber og offentliggørelseskrav til de kompetente myndigheder på området for regulering og tilsyn. Direktivet finder anvendelse på alle investeringsselskaber, der er omfattet af MiFID II, som efter planen skal anvendes fra januar 2018. Udpegelse af tilsynsmyndigheder og deres beføjelser Ifølge forslaget skal medlemsstaterne udpege en myndighed, der skal udøve dette direktivs beføjelser til tilsyn, idet de relevante bestemmelser overføres fra CRD IV til dette direktiv. Medlemsstaterne kan enten tillægge en eksisterende myndighed disse beføjelser i form af den funktion og de beføjelser, der gives i medfør af CRD IV, eller overdrage dem til en ny myndighed. Startkapital Niveauer for startkapital, baseret på de tjenester og aktiviteter, som investeringsselskaber har tilladelse til at yde i overensstemmelse med MIFID, revideres og harmoniseres i hele EU fra de i CRD IV fastsatte niveauer for at tage højde for inflation, siden niveauerne blev fastsat. Der fastsættes overgangsforanstaltninger for at gøre det muligt for især mindre selskaber at opnå de nye startkapitalbeløb, hvor det er nødvendigt. Beføjelser i hjemlande og værtslande Beføjelser i overensstemmelse med CRD IV tillægges hjemlandets og værtslandets myndigheder med henblik på tilsynet med investeringsselskaber. Der bør oprettes relevante samarbejdsordninger mellem myndighederne. Udveksling af oplysninger og tavshedspligt Der indføres bestemmelser om udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder om tilsyn og tavshedspligt baseret på CRD IV og som supplement til MiFID II.

Sanktioner I overensstemmelse med CRD IV pålægges medlemsstaterne at indføre administrative sanktioner og andre administrative foranstaltninger, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og er afskrækkende, med henblik på at sanktionere overtrædelser af bestemmelserne i dette direktiv og [forordning (EU) ----/--]. Vurdering af intern kapital og tilsynskontrol og vurdering Der indføres forenklede krav, som er baseret på kravene i CRD IV, til investeringsselskaber og kompetente myndigheder i forbindelse med vurderingen af ordninger og procedurer for at sikre, at selskaberne overholder bestemmelserne i dette direktiv og [forordning (EU) ----/--]. Kompetente myndigheder bør have beføjelser til at kontrollere og evaluere investeringsselskabers tilsynsmæssige situation og, om nødvendigt, til at udøve beføjelser for at kræve ændringer på områder såsom intern ledelse og kontrol, risikostyringsprocedurer og -processer og, om nødvendigt, fastsætte yderligere krav, herunder navnlig kapital- og likviditetskrav. Ledelse og aflønning I overensstemmelse med vurderingen i EBA's rådgivning og evalueringen af EBA's vurdering, som er foretaget af Kommissionens tjenestegrene og findes i ledsagedokumentet, revideres reglerne om virksomhedsledelse og aflønning for at sikre velfungerende investeringsselskaber og forhindre, at deres personale tager for store risici. Samtidig er hensigten med disse regler at afspejle de forskellige typer risici, som kreditinstitutter og investeringsselskaber udgør. Det anses ikke for hensigtsmæssigt at anvende dette direktivs krav på små og ikke indbyrdes forbundne investeringsselskabers ledelsesordninger og aflønningspolitikker og -praksisser. Forslaget søger at sikre sammenhæng mellem aflønnings- og ledelsesregler i de forskellige retsakter, herunder CRD IV, direktiv 2009/65/EF (UCITS) og 2011/61/EU (AIFMD). I forslaget fastsættes der ikke en specifik grænseværdi for forholdet mellem den faste og den variable komponent af den variable løn, men det pålægges investeringsselskaberne selv at fastsætte passende forhold. Derved tages der højde for den mulige virkning, det kan have for nogle investeringsselskabers omkostningsfleksibilitet og rentabilitet, hvis der fastsættes ét bestemt forhold. Konklusionerne i Kommissionens rapport COM(2016) 510 viste, at kravene om udskydelse og udbetaling i instrumenter generelt ikke er hensigtsmæssige for små og ikke komplekse investeringsselskaber eller for personale med variabel aflønning i et begrænset omfang. Kommissionen foreslår derfor at fastsætte en tærskel på selskabs- og personaleniveau, under hvilken investeringsselskaber og/eller personale vil være omfattet af undtagelserne fra anvendelsen af reglerne om udskydelse og udbetaling i instrumenter. Tredjelande Unionen kan indgå aftaler med tredjelande vedrørende midlerne til at føre tilsyn med overholdelsen af koncernkapitaltesten. Medlemsstaterne og EBA kan indgå samarbejdsaftaler med tredjelandes tilsynsmyndigheder for at lette udvekslingen af oplysninger. Systemiske investeringsselskaber Forslaget til forordning, der ledsager dette forslag til direktiv, indeholder en bestemmelse, der ændrer definitionen af kreditinstitutter, så den kommer til at omfatte virksomheder, hvis forretninger omfatter handel for egen regning eller afsætningsgaranti for finansielle instrumenter på grundlag af en fast forpligtelse, når den samlede værdi af virksomhedens aktiver er mindst 30 mia. EUR. Dette forslag til direktiv indeholder supplerende bestemmelser om processen for at søge om tilladelse som et kreditinstitut. 2017/0358 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om tilsyn med investeringsselskaber og om ændring af direktiv 2013/36/EU og 2014/65/EU (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 53, stk. 1, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Et solidt tilsyn er en integreret del af de reguleringsvilkår, hvorunder finansieringsinstitutter kan levere tjenesteydelser i Unionen. Investeringsselskaber er sammen med kreditinstitutter omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013, for så vidt angår deres tilsynsmæssige behandling og overvågning, samtidig med at deres tilladelse og andre krav til organisation og forretningsskik er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF. (2)De eksisterende tilsynsordninger i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU er i vid udstrækning baseret på successive iterationer af internationale reguleringsmæssige standarder, som Baselkomitéen for Banktilsyn har fastsat for store bankkoncerner, og løser kun delvist de specifikke problemer, der er forbundet med investeringsselskabers forskellige aktiviteter. De specifikke svagheder og risici, der er forbundet med investeringsselskaber, bør derfor behandles yderligere ved hjælp af passende og forholdsmæssige tilsynsmæssige ordninger på EU-plan. (3)Et forsvarligt tilsyn bør sikre, at investeringsselskaber forvaltes på en velordnet måde og i kundernes bedste interesse. De bør tage hensyn til investeringsselskabers og deres kunders muligheder for at indgå i overdreven risikotagning og de forskellige risikograder, som investeringsselskaber påtager sig og indebærer. Et sådant tilsyn bør ligeledes sigte mod at forhindre unødvendige administrative byrder for investeringsselskaber. (4)Mange af de krav, der udspringer af forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU, er udformet med henblik på at tackle de fælles risici for kreditinstitutter. De eksisterende krav er således i vid udstrækning kalibreret til at bevare kreditinstitutters lånekapacitet gennem økonomiske konjunkturer og til at beskytte indskydere og skatteydere mod et potentielt sammenbrud og er ikke udformet til at tage højde for de forskellige risikoprofiler for investeringsselskaber. Investeringsselskaber har ikke store porteføljer af lån til privatkunder og erhvervskunder og modtager ikke indlån. Sandsynligheden for, at deres sammenbrud kan have skadelige virkninger for den overordnede finansielle stabilitet, er lavere end for kreditinstitutter. De risici, som investeringsselskaber står over for og selv udgør, er således væsentligt anderledes i forhold de risici, som kreditinstitutter står over for og selv udgør, og en sådan forskel bør afspejles tydeligt i Unionens tilsynsmæssige ramme. (5)Forskelle med hensyn til anvendelsen af de eksisterende rammer mellem de forskellige medlemsstater risikerer at underminere de fælles spilleregler for investeringsselskaber i Unionen. Disse forskelle skyldes den samlede kompleksitet af anvendelsen af rammerne på forskellige investeringsselskaber på grundlag af de tjenester, de leverer, hvor nogle nationale myndigheder tilpasser eller strømliner denne anvendelse i national ret eller praksis. I betragtning af, at de eksisterende tilsynsmæssige rammer ikke tager hensyn til alle de risici, som visse typer investeringsselskaber står over for og selv udgør, er store kapitaltillæg blevet anvendt på visse investeringsselskaber i visse medlemsstater. Der bør fastsættes ensartede bestemmelser vedrørende disse risici for at sikre et harmoniseret tilsyn med investeringsselskaber i hele Unionen. (6)Der er derfor behov for en særlig tilsynsordning for investeringsselskaber, som ikke er systemiske i kraft af deres størrelse og indbyrdes forbindelse med andre finansielle og økonomiske aktører. Systemiske investeringsselskaber bør dog fortsat være omfattet af de eksisterende tilsynsmæssige rammer under direktiv 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 575/2013. Disse investeringsselskaber er en undergruppe af investeringsselskaber, som direktiv 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 575/2013 på nuværende tidspunkt finder anvendelse på, og de nyder ikke godt af særlige undtagelser fra nogen af de principielle krav. De største og mest indbyrdes forbundne selskaber har forretningsmodeller og risikoprofiler, der svarer til signifikante kreditinstitutters modeller og profiler. De leverer "banklignende" tjenesteydelser og garanterer for risici i betydeligt omfang. Desuden er systemiske investeringsselskaber så store og har forretningsmodeller og risikoprofiler af en sådan art, at de udgør en trussel mod stabile og velfungerende finansielle markeder på linje med store kreditinstitutter. Det er derfor hensigtsmæssigt, at disse investeringsselskaber fortsat er underlagt bestemmelserne i direktiv 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 575/2013. (7)Der kan være medlemsstater, hvor de myndigheder, som har ansvaret for tilsyn med investeringsselskaber, er forskellige fra de myndigheder, som har ansvaret for at føre tilsyn med markedsadfærden. Det er derfor nødvendigt at skabe en mekanisme for samarbejde og udveksling af oplysninger mellem disse myndigheder. (8)For at fremme harmonisering af tilsynsstandarder og -praksis i Unionen bør Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds (EBA) bevare det primære ansvar for koordinering og konvergens af tilsynspraksis på området for tilsyn med investeringsselskaber inden for Det Europæiske Finanstilsynssystem (ESFS) i tæt samarbejde med Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA). (9)Kravet til startkapitalens størrelse i et investeringsselskab bør baseres på de tjenesteydelser og aktiviteter, som nævnte investeringsselskab har tilladelse til at henholdsvis yde og udøve i henhold til direktiv 2004/39/EF. Medlemsstaternes mulighed for at reducere kravet til startkapitalens størrelse i specifikke situationer, jf. direktiv 2013/36/EU, på den ene side og situationen med uens gennemførelse af direktivet på den anden side har ført til en situation, hvor kravet til startkapitalens størrelse er forskelligt i Unionen. For at løse problemet vedrørende denne fragmentering bør kravet til startkapitalens størrelse harmoniseres. (10)Selv om investeringsselskaber fjernes fra det område, som direktiv 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 575/2013 finder anvendelse på, bevarer visse begreber, som bruges i forbindelse med henholdsvis direktiv 2013/36/EU og forordning (EU) nr. 575/2013, deres veletablerede betydning. For at muliggøre og fremme en konsekvent udlægning af sådanne begreber, når de anvendes i EU-retsakter i forbindelse med investeringsselskaber, gælder henvisninger i sådanne EU-retsakter til investeringsselskabernes startkapital, til de tilsynsbeføjelser, som er tillagt de kompetente myndigheder for investeringsselskaberne, til investeringsselskabernes proces til vurdering af den interne kapital, til den tilsynskontrol- og vurderingsproces, som de kompetente myndigheder for investeringsselskaberne anvender, og til de bestemmelser om ledelse og aflønning, der finder anvendelse på investeringsselskaber, som henvisninger til de tilsvarende bestemmelser i dette direktiv. For så vidt angår henvisninger til startkapitalens størrelse forholder det sig således: Henvisninger til startkapitalens størrelse som fastsat ved direktiv 2013/36/EU bør fra den dato, hvor nærværende direktiv finder anvendelse, læses som henvisninger til startkapitalens størrelse som fastsat ved nærværende direktivs artikel 8 på følgende måde: Henvisninger til startkapitalen for investeringsselskaber som fastsat ved artikel 28 i direktiv 2013/36/EU bør læses som henvisninger til artikel 8, stk. 1; henvisninger til startkapitalen for investeringsselskaber som fastsat ved artikel 29 eller 31 i direktiv 2013/36/EU bør læses som henvisninger til artikel 8, stk. 2 eller 3, afhængigt af den type investeringsservice og -aktiviteter, som et investeringsselskab udbyder; og henvisninger til startkapitalen som fastsat ved artikel 30 i direktiv 2013/36/EU bør læses som henvisninger til artikel 8, stk. 1. (11)Et velfungerende indre marked forudsætter, at ansvaret for tilsyn med et investeringsselskabs finansielle soliditet, og navnlig dets solvens, ligger hos den kompetente myndighed i selskabets hjemland. For at opnå et effektivt tilsyn med investeringsselskaber også i andre medlemsstater, hvor de leverer tjenesteydelser eller har en filial, bør der sikres et tæt samarbejde med de kompetente myndigheder i disse medlemsstater.

(12)De kompetente myndigheder i værtslandene bør i enkelttilfælde kunne foretage kontrol på stedet, undersøge de aktiviteter, som filialer af investeringsselskaber udøver på deres område, og kræve oplysninger fra nævnte filialer om deres aktiviteter med henblik på information og tilsyn, og navnlig af hensyn til stabiliteten af det finansielle system. Tilsynsforanstaltninger for disse filialer bør dog fortsat være hjemlandets ansvar. (13)For at beskytte forretningsmæssigt følsomme oplysninger bør de kompetente myndigheder være omfattet af regler om tavshedspligt, når de udfører deres tilsynsopgaver og udveksler fortrolige oplysninger. (14)Med henblik på at styrke tilsynet med investeringsselskaber og beskyttelsen af disses kunder bør revisorer straks underrette de kompetente myndigheder om forhold, som kan få alvorlige konsekvenser for et investeringsselskabs finansielle situation eller dets administrative og regnskabsmæssige organisation. (15)I forbindelse med dette direktiv bør behandlingen af personoplysninger være i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 45/2001. Når dette direktiv giver mulighed for udveksling af personoplysninger med tredjelande, bør navnlig de relevante bestemmelser i kapitel V i forordning (EU) 2016/679 og artikel 9 i forordning (EU) nr. 45/2001 finde anvendelse. (16)For at sikre overholdelse af de forpligtelser, der følger af dette direktiv og [forordning (EU) ---/----[IFR], bør medlemsstaterne indføre administrative sanktioner og andre administrative foranstaltninger, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og er afskrækkende. For at sikre, at de administrative sanktioner har en afskrækkende virkning, bør de offentliggøres, undtagen i visse velafgrænsede tilfælde. Kunder og investorer bør have adgang til oplysninger om administrative sanktioner og foranstaltninger, som pålægges investeringsselskaber, for at give dem mulighed for at træffe kvalificerede beslutninger vedrørende deres investeringsmuligheder. (17)For at afdække overtrædelser af nationale bestemmelser, der gennemfører dette direktiv, og overtrædelser af [forordning (EU) ---/----[IFR] bør medlemsstaterne have de nødvendige undersøgelsesbeføjelser og fastlægge effektive mekanismer til indberetning af potentielle eller faktiske overtrædelser. (18)Investeringsselskaber bør have en intern kapital, som i forhold til de risici, de er eller kan blive eksponeret for, er af en passende størrelse og kvalitet og er hensigtsmæssigt fordelt. De kompetente myndigheder bør sikre, at investeringsselskaber har strategier og processer, som er tilstrækkelige til, at de kan vurdere og opretholde en passende intern kapital. (19)Tilsynskontrol- og vurderingsbeføjelser bør fortsat være et vigtigt reguleringsredskab, som gør det muligt for de kompetente myndigheder at vurdere kvalitative elementer som f.eks. intern ledelse og kontrol, risikoforvaltningsprocesser og -procedurer og, om nødvendigt, at fastsætte yderligere krav, herunder navnlig i forbindelse med kapital- og likviditetskrav. (20)For at tilpasse aflønningen til investeringsselskabets risikoprofil og sikre fælles spilleregler bør investeringsselskaber være underlagt klare principper om ordninger for virksomhedsledelse og regler om aflønning, som tager højde for forskellene mellem kreditinstitutter og investeringsselskaber. Nævnte regler bør dog ikke finde anvendelse på små og ikke indbyrdes forbundne investeringsselskaber, da bestemmelserne vedrørende aflønning og virksomhedsledelse under direktiv 2014/65/EU er tilstrækkeligt omfattende for denne type af selskaber. (21)Ligeledes viste Kommissionens rapport, COM(2016) 510, at kravene om udskydelse og udbetaling i instrumenter som omhandlet i direktiv 2013/36/EU ikke er hensigtsmæssige for små og ikke komplekse investeringsselskaber eller for personale med variabel aflønning i et begrænset omfang. Klare, konsekvente og harmoniserede kriterier for udpegning af investeringsselskaber og enkeltpersoner, som disse krav ikke finder anvendelse på, er nødvendige for at sikre tilsynskonvergens og sikre fælles spilleregler. Samtidig er det dog hensigtsmæssigt at give de kompetente myndigheder en vis fleksibilitet til at vedtage en strengere tilgang, hvis de anser det for at være nødvendigt. (22)Det er også hensigtsmæssigt at give investeringsselskaberne en vis fleksibilitet i den måde, hvorpå de anvender ikke likvide instrumenter, når der udbetales variabel aflønning, så længe de er effektive med hensyn til at nå målet om at tilpasse personalets interesser til interesserne hos forskellige interessenter som f.eks. aktionærer og kreditorer og bidrager til at tilpasse den variable aflønning til investeringsselskabets risikoprofil. (23)Investeringsselskabers indtægter i form af gebyrer, provisioner og andre indtægter i forbindelse med levering af forskellige investeringstjenester er meget volatile. Begrænsning af aflønningens variable komponent til en andel af aflønningens faste komponent ville påvirke selskabets evne til at reducere aflønningen i perioder med reducerede indtægter og kunne føre til en stigning i selskabets faste omkostningsgrundlag med deraf følgende risici for selskabets evne til at stå imod i perioder med økonomisk nedgang eller faldende indtægter. For at undgå disse risici bør der ikke indføres en fælles maksimal sats for forskellen mellem aflønningens variable og faste elementer for ikke systemiske investeringsselskaber. Sådanne investeringsselskaber bør i stedet selv fastsætte passende satser. (24)Som reaktion på den stigende efterspørgsel fra borgerne efter skattemæssig gennemsigtighed og for at fremme investeringsselskabernes sociale ansvar er det passende at kræve, at investeringsselskaber offentliggør visse oplysninger, herunder oplysninger om fortjeneste, betalt skat og eventuelle offentlige tilskud, de har modtaget. (25)Den tilsynsmæssige konsolideringsmetode, som der stilles krav om i forordning (EU) nr. 575/2013, bør for koncerner udelukkende bestående af investeringsselskaber erstattes med en koncernkapitaltest, for at behandle de risici, som vedrører koncerner udelukkende bestående af investeringsselskaber. Den koncerntilsynsførendes afgørelse bør dog baseres på de samme principper, som finder anvendelse i tilfælde af tilsyn på konsolideret grundlag. For at sikre et ordentligt samarbejde bør koordineringsforanstaltningernes centrale elementer og navnlig oplysningskrav i nødsituationer eller samarbejds- og koordineringsordninger svare til de centrale koordineringselementer, der anvendes i forbindelse med det fælles regelsæt for kreditinstitutter. (26)På den ene side bør Kommissionen kunne forelægge Rådet henstillinger vedrørende forhandlingerne om aftaler mellem Unionen og tredjelande om den praktiske udøvelse af tilsynet med overholdelsen af koncernkapitaltesten for investeringsselskaber, hvis moderselskaber er etableret i tredjelande, og for investeringsselskaber, der driver forretning i tredjelande, og hvis moderselskaber er etableret i Unionen. På den anden side bør medlemsstaterne og EBA også kunne indgå administrative aftaler med tredjelande med henblik på udførelsen af deres tilsynsopgaver. (27)For at sikre retssikkerhed og undgå overlapninger mellem den nuværende tilsynsramme, som finder anvendelse på både kreditinstitutter og investeringsselskaber, og dette direktiv, bør forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU ændres for at fjerne investeringsselskaber fra deres anvendelsesområde. Investeringsselskaber, som er en del af en bankkoncern, bør dog fortsat være omfattet af de bestemmelser i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU, som er relevante for bankkoncernen, f.eks. bestemmelserne om det intermediære moderselskab i Unionen, der er omhandlet i [artikel 21b] i direktiv 2013/36/EU, og af bestemmelserne om tilsynsmæssig konsolidering i første del, afsnit 2, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 575/2013. (28)Det er nødvendigt at specificere de punkter, som virksomhederne skal gennemgå for at kontrollere, om de er omfattet af definitionen af et kreditinstitut, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013, og derfor skal opnå tilladelse som et kreditinstitut. Da visse investeringsselskaber allerede udfører de aktiviteter, der er omhandlet i afsnit A, punkt 3) og 6), i bilag I til direktiv 2014/65/EU, er det også nødvendigt at sikre klarhed over den fortsatte tilladelse til disse aktiviteter. (29)For at sikre et effektivt tilsyn er det af stor betydning, at virksomheder, som opfylder betingelserne i artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013 ansøger om tilladelse som et kreditinstitut. De kompetente myndigheder bør derfor have mulighed for at pålægge virksomheder, som ikke ansøger om nævnte tilladelse, sanktioner. (30)Ændringen af definitionen af "kreditinstitut" i forordning (EU) nr. 575/2013 ved forordning [forordning (EU)---/----[IFR]] kan fra ikrafttrædelsen komme til at omfatte investeringsselskaber, som allerede driver forretning på grundlag af en tilladelse, der er udstedt i overensstemmelse med direktiv 2014/65/EU. Nævnte virksomheder bør tillades at fortsætte med at drive forretning på grundlag af deres tilladelse som investeringsselskaber, indtil der indrømmes tilladelse som kreditinstitut. Nævnte investeringsselskaber bør indgive en ansøgning om tilladelse som kreditinstitut, senest når gennemsnittet for deres samlede månedlige aktiver overstiger en af de i artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013 omhandlede tærskler i løbet af en periode på 12 på hinanden følgende måneder. Hvis et investeringsselskab overstiger en af de i artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013 omhandlede tærskler fra datoen for dette direktivs ikrafttræden, bør gennemsnittet for deres samlede månedlige aktiver beregnes under hensyntagen til de 12 på hinanden følgende måneder, der går forud for denne dato. Disse investeringsselskaber bør søge om tilladelse som kreditinstitut senest et år og en dag efter dette direktivs ikrafttræden. (31)Ændringen af definitionen af "kreditinstitut" i forordning (EU) nr. 575/2013 ved forordning [forordning (EU)---/----[IFR]] kan også få indvirkning på virksomheder, som allerede har ansøgt om tilladelse som investeringsselskaber i henhold til direktiv 2014/65/EU, og hvis ansøgning stadig er under behandling. Sådanne ansøgninger bør overføres til de i henhold til direktiv 2013/36/EU kompetente myndigheder og behandles i overensstemmelse med tilladelsesbestemmelserne i nævnte direktiv, hvis virksomhedens forventede samlede aktiver overstiger en af tærsklerne i artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013.

(32)De i artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013 omhandlede virksomheder bør også være omfattet af alle kravene vedrørende adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut i afsnit III i direktiv 2013/36/EU, herunder bestemmelserne om inddragelse af tilladelse i overensstemmelse med artikel 18 i nævnte direktiv. Nævnte direktivs artikel 18 bør dog ændres for at sikre, at de kompetente myndigheder også kan inddrage den tilladelse, som er meddelt et kreditinstitut, når nævnte kreditinstitut udelukkende bruger sin tilladelse til at indgå i de i artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013 omhandlede aktiviteter og i en periode på fem på hinanden følgende år har gennemsnitlige samlede aktiver, der ligger under de i nævnte artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), fastsatte tærskler. (33)I henhold til artikel 39 i direktiv 2014/65/EU er tredjelandsselskaber, som leverer finansielle tjenesteydelser i EU, omfattet af nationale ordninger, i henhold til hvilke der kan stilles krav om etablering af en filial i en medlemsstat. For at lette den regelmæssige overvågning og vurdering af de aktiviteter, som tredjelandsselskaber udfører gennem filialer i Unionen, bør de kompetente myndigheder underrettes om omfanget og rækkevidden af de tjenester og aktiviteter, der leveres og udføres gennem filialer på deres område. (34)EBA har, i samarbejde med ESMA, udarbejdet en rapport, som er baseret på en grundig baggrundsanalyse, dataindsamling og høringer om en skræddersyet tilsynsordning for alle ikke systemiske investeringsselskaber, og som fungerer som grundlag for de reviderede tilsynsmæssige rammer for investeringsselskaber. (35)For at sikre en harmoniseret anvendelse af dette direktiv bør EBA få til opgave at udarbejde tekniske standarder, der præciserer, hvilke oplysninger myndighederne i hjem- og værtslandet bør udveksle i forbindelse med tilsynet, og hvordan investeringsselskaberne bør vurdere omfanget af deres aktiviteter med henblik på de interne ledelseskrav og navnlig for at vurdere, hvorvidt de udgør små og ikke indbyrdes forbundne selskaber. De tekniske standarder bør også præcisere, hvilke medarbejdere der har væsentlige virkninger for selskabers risikoprofil med henblik på aflønningsbestemmelserne, og hvilke hybride kernekapitalinstrumenter og supplerende kapitalinstrumenter, der er kvalificeret som variabel aflønning. Endelig bør de tekniske standarder præcisere, ved hjælp af hvilke elementer det vurderes, i hvilket omfang kravene vedrørende intern ledelse, gennemsigtighed, behandling af risici og aflønning finder anvendelse, hvordan de kompetente myndigheder anvender yderligere kapitalkrav, og hvordan tilsynskollegierne fungerer. (36)For at sikre ensartet anvendelse af dette direktiv og for at tage hensyn til udviklingen på de finansielle markeder bør beføjelsen til vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde delegeres til Kommissionen, for så vidt angår yderligere præcisering af definitionerne i dette direktiv, investeringsselskabers interne kapital og risikovurderinger samt de kompetente myndigheders tilsynskontrol- og vurderingsbeføjelser. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører de relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter. (37)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af dette direktiv, og navnlig for så vidt angår vedtagelsen af EBA's udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende kravene til informationsudveksling mellem kompetente myndigheder, og for at tage hensyn til udviklingen på det økonomiske og monetære område, for så vidt angår kravene til startkapitalens størrelse for investeringsselskaber, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (38)Da målene for dette direktiv, nemlig at oprette et sæt effektive og forholdsmæssige tilsynsrammer, der kan sikre, at investeringsselskaber, som har tilladelse til at drive virksomhed i Unionen, kan fungere på et sundt finansielt grundlag og forvaltes på en velordnet måde, herunder i deres kunders bedste interesser, ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, men på grund af deres omfang og virkninger bedre nås på EU-plan, kan Unionen vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. (39)I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I forbindelse med dette direktiv finder lovgiver, at fremsendelse af sådanne dokumenter er berettiget — VEDTAGET DETTE DIREKTIV: AFSNIT I GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER Artikel 1 Genstand Dette direktiv fastlægger regler vedrørende: a)investeringsselskabers startkapital b)de kompetente myndigheders tilsynsbeføjelser og -redskaber til udøvelse af tilsyn med investeringsselskaber c)de kompetente myndigheders tilsyn med investeringsselskaber på en måde, som er forenelig med de regler, der er fastlagt i [forordning (EU) ---/----[IFR] d)offentliggørelseskrav til de kompetente myndigheder på området for tilsyn med investeringsselskaber.

Artikel 2 Anvendelsesområde 1.Dette direktiv finder anvendelse på investeringsselskaber, der er meddelt tilladelse og underlagt tilsyn i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU. Artikel 3 Definitioner 1. I dette direktiv forstås ved: 1)"accessorisk servicevirksomhed": accessorisk servicevirksomhed, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 18), i forordning (EU) nr. 575/2013 2)"meddelelse af tilladelse": meddelelse af tilladelse til et investeringsselskab i overensstemmelse med afsnit II i direktiv 2014/65/EU 3)"filial": filial som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 30), i direktiv 2014/65/EU 4)"tætte forbindelser": tætte forbindelser som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 35), i direktiv 2014/65/EU 5)"kompetent myndighed": en offentlig myndighed eller et offentligt organ i en medlemsstat, som er officielt anerkendt og ved national lovgivning tillagt beføjelse til at føre tilsyn med investeringsselskaber i overensstemmelse med dette direktiv som led i den gældende tilsynsordning i den pågældende medlemsstat 6)"råvarehandlere": råvarehandlere som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 145), i forordning (EU) nr. 575/2013 7)"kontrol": forholdet mellem et moderselskab og et datterselskab som beskrevet i artikel 22 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU eller i de regnskabsstandarder, som investeringsselskaber er omfattet af i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002, eller et lignende forhold mellem en fysisk eller juridisk person og en virksomhed 8)"overholdelse af koncernkapitaltest": moderselskabet i en investeringsselskabskoncerns overholdelse af kravene i artikel 7 i [forordning (EU) ---/----[IFR] 9)"kreditinstitut": kreditinstitut som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i forordning (EU) nr. 575/2013 10)"derivater": derivater som defineret i artikel 2, stk. 1, nr. 29), i forordning (EU) nr. 600/2014 11)"finansieringsinstitut": et finansieringsinstitut som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 13), i [forordning (EU) ---/----[IFR] 12)"koncern": en koncern som defineret i artikel 2, nr. 11), i direktiv 2013/34/EU 13)"koncerntilsynsførende": en kompetent myndighed med ansvar for tilsyn med, om investeringsmoderselskaber i Unionen og investeringsselskaber, som kontrolleres af investeringsmoderholdingselskaber i Unionen eller blandede finansielle moderholdingselskaber i Unionen, overholder koncernkapitaltesten

14)"hjemland": et hjemland som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 55), litra a), i direktiv 2014/65/EU 15)"værtsland": et værtsland som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 56), i direktiv 2014/65/EU 16)"startkapital": den kapital, der kræves for at meddele tilladelse til et investeringsselskab 17)"investeringsselskab": et investeringsselskab som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i direktiv 2014/65/EU 18)"investeringsselskabskoncern": en investeringsselskabskoncern som defineret i artikel 4, stk.1, nr. 23), i [forordning (EU) ---/----[IFR] 19)"investeringsholdingselskab": et investeringsholdingselskab som defineret i artikel 4, stk.1, nr. 21), i [forordning (EU) ---/----[IFR] 20)"investeringsservice og -aktiviteter": investeringsservice og -aktiviteter som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 2), i direktiv 2014/65/EU 21)"ledelsesorgan": et ledelsesorgan som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 36), i direktiv 2014/65/EU 22)"ledelsesorganet i dets tilsynsfunktion": ledelsesorganet, der handler i sin funktion med kontrol og overvågning af ledelsens beslutningstagning 23)"blandet finansielt holdingselskab": et blandet finansielt holdingselskab som defineret i artikel 2, nr. 15), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF 24)"øverste ledelse": den øverste ledelse som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 37), i direktiv 2014/65/EU 25)"moderselskab": et moderselskab som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 32), i direktiv 2014/65/EU 26)"datterselskab": et datterselskab som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 33), i direktiv 2014/65/EU 27)"systemisk risiko": systemisk risiko som defineret i artikel 3, stk. 1, nr. 10), i direktiv 2013/36/EU 28)"investeringsmoderselskab i Unionen": et investeringsmoderselskab i Unionen som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 49), i [forordning (EU) ---/----[IFR] 29)"investeringsmoderholdingselskab i Unionen": et investeringsmoderholdingselskab i Unionen som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 50), i [forordning (EU) ---/----[IFR] 30)"blandet finansielt moderholdingselskab i Unionen": et blandet finansielt moderholdingselskab i Unionen som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 51), i [forordning (EU) ---/----[IFR]. 2.Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 54 for at præcisere: a)definitionerne fastsat i stk. 1 for at sikre en ensartet anvendelse af dette direktiv b)definitionerne fastsat i stk. 1 for i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv at tage hensyn til udviklingen på finansmarkederne.

AFSNIT II KOMPETENTE MYNDIGHEDER Artikel 4 Udpegning af de kompetente myndigheder og deres beføjelser 1.Medlemsstaterne udpeger en eller flere kompetente myndigheder, der varetager de i dette direktiv omhandlede funktioner og opgaver. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og EBA om nævnte udpegning, og hvis der er tale om mere end en enkelt kompetent myndighed, om de enkelte kompetente myndigheders funktioner og opgaver. 2.Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder fører tilsyn med investeringsselskabers og, hvis det er relevant, investeringsholdingselskabers og blandede finansielle holdingselskabers aktiviteter for at kunne vurdere, om de overholder bestemmelserne i dette direktiv og i [forordning (EU) ---/----[IFR]. 3.Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder har de nødvendige beføjelser, herunder en beføjelse til at foretage kontrol på stedet i overensstemmelse med artikel 12, således at de kan indhente de oplysninger, der er nødvendige for at kunne vurdere, om investeringsselskaber og, hvis det er relevant, investeringsholdingselskaber og blandede finansielle holdingselskaber overholder bestemmelserne i dette direktiv og i [forordning (EU) ---/----[IFR], og undersøge eventuelle overtrædelser af nævnte bestemmelser. 4.Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder har den ekspertise, de ressourcer, den operationelle kapacitet, de beføjelser og den uafhængighed, der kræves for at kunne varetage funktionerne vedrørende det tilsyn, de undersøgelser og de sanktioner, der er fastlagt i dette direktiv. 5.Medlemsstaterne stiller krav om, at investeringsselskaberne giver deres kompetente myndigheder alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne vurdere, om investeringsselskaberne overholder de nationale bestemmelser, som gennemfører dette direktiv, og [forordning (EU) ---/----[IFR]. Investeringsselskabernes interne kontrolmekanismer og administrative og regnskabsmæssige praksis skal gøre det muligt for de kompetente myndigheder til enhver tid at kontrollere, om de overholder disse bestemmelser. 6.Medlemsstaterne sikrer, at investeringsselskaberne registrerer alle deres transaktioner og dokumenterer de systemer og processer, som er omfattet af dette direktiv og [forordning (EU) ---/----[IFR], på en sådan måde, at de kompetente myndigheder til enhver tid kan vurdere, om de overholder de nationale bestemmelser, som gennemfører dette direktiv, og [forordning (EU) ---/----[IFR]. Artikel 5

Samarbejde inden for en medlemsstat 1.De kompetente myndigheder indgår i et tæt samarbejde med de offentlige myndigheder eller organer, som i deres medlemsstat er ansvarlige for at føre tilsyn med kreditinstitutter og finansieringsinstitutter. Medlemsstaterne stiller krav om, at nævnte kompetente myndigheder og nævnte offentlige myndigheder eller organer udveksler alle de oplysninger, der er afgørende eller relevante for udøvelsen af deres funktioner og opgaver. 2.Kompetente myndigheder, som er forskellige fra de myndigheder, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 67 i direktiv 2014/65/EU, indfører en mekanisme, som gør det muligt at samarbejde med nævnte myndigheder og at udveksle alle de oplysninger, der er relevante for udøvelsen af deres respektive funktioner og opgaver. Artikel 6 Samarbejde inden for Det Europæiske Finanstilsynssystem De kompetente myndigheder tager under varetagelsen af deres opgaver hensyn til konvergensen af tilsynsredskaber og tilsynspraksis i anvendelsen af juridiske bestemmelser vedtaget i henhold til dette direktiv og [forordning (EU) ---/----[IFR]. Medlemsstaterne sikrer, at: a)de kompetente myndigheder som parter i ESFS samarbejder i tillid og fuld gensidig respekt, navnlig når de sikrer et flow af relevante og pålidelige oplysninger mellem dem selv og de andre parter i ESFS

b)de kompetente myndigheder deltager i EBA's aktiviteter, og hvis det er relevant, i de tilsynskollegier, der er omhandlet i artikel 44 og i artikel 116 i direktiv 2013/36/EU c)de kompetente myndigheder træffer alle foranstaltninger for at overholde de retningslinjer og henstillinger, som EBA har udstedt i overensstemmelse med artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010, og at reagere på de advarsler og henstillinger, som Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) har rettet i henhold til artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 d)de kompetente myndigheder samarbejder tæt med ESRB e)de opgaver og beføjelser, der er tildelt de kompetente myndigheder, ikke forhindrer nævnte kompetente myndigheder i at udføre deres opgaver som medlemmer af EBA eller af ESRB eller i medfør af dette direktiv og [forordning (EU) ---/----[IFR]. Artikel 7

Tilsynets EU-dimension De kompetente myndigheder i hver medlemsstat tager ved udførelsen af deres generelle opgaver behørigt hensyn til de potentielle virkninger, som deres beslutninger kan have på stabiliteten af det finansielle system i de andre berørte medlemsstater, og navnlig i nødsituationer, på grundlag af de oplysninger, der er til rådighed på det relevante tidspunkt. AFSNIT III

STARTKAPITAL Artikel 8

Startkapital 1.Investeringsselskaber skal i henhold til artikel 15 i direktiv 2014/65/EU for at få meddelt tilladelse til at udbyde de investeringstjenesteydelser og udøve de investeringsaktiviteter, der er opført i afsnit A, punkt 3), 6), 8) eller 9), i bilag I til direktiv 2014/65/EU, have en startkapital på 750 000 EUR. 2.Investeringsselskaber skal i henhold til artikel 15 i direktiv 2014/65/EU for at få meddelt tilladelse til at udbyde de investeringstjenesteydelser og udøve de investeringsaktiviteter, der er opført i afsnit A, punkt 1), 2), 4), 5) eller 7), i bilag I til direktiv 2014/65/EU, uden at have tilladelse til at forvalte hverken kunders penge eller værdipapirer, have en startkapital på 75 000 EUR. 3.Andre investeringsselskaber end de i stk. 1 og 2 omhandlede skal henhold til artikel 15 i direktiv 2014/65/EU have en startkapital på 150 000 EUR. 4.Kommissionen opdaterer ved hjælp af gennemførelsesretsakter størrelsen af den i stk. 1-3 i denne artikel omhandlede startkapital under hensyn til udviklingen på det økonomiske og monetære område. Nævnte gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2. Artikel 9

Startkapitalens sammensætning Investeringsselskabers startkapital består af et eller flere af de elementer, der er omhandlet i artikel 9 i [forordning (EU) nr. ---/----[IFR]. AFSNIT IV

TILSYN

KAPITEL 1

Principper for tilsyn Afdeling 1

Hjemlandets og værtslandets beføjelser og opgaver Artikel 10

Hjemlandets kompetente myndigheders beføjelser Ansvaret for tilsyn med et investeringsselskab påhviler hjemlandets kompetente myndigheder; dette berører ikke de bestemmelser i dette direktiv, der pålægger værtslandets kompetente myndigheder et ansvar. Artikel 11

Samarbejde mellem kompetente myndigheder i forskellige medlemsstater 1.De kompetente myndigheder i de forskellige medlemsstater indgår i et tæt samarbejde med henblik på at varetage deres opgaver i henhold til dette direktiv og [forordning (EU) ---/----[IFR], navnlig ved uden ophold at udveksle oplysninger om investeringsselskaber, herunder bl.a.: a)oplysninger om investeringsselskabets ledelse og ejerforhold b)oplysninger om investeringsselskabets overholdelse af kapitalkravene c)oplysninger om investeringsselskabets koncentrationsrisiko og likviditet d)oplysninger om investeringsselskabets administrative og regnskabsmæssige praksis samt interne kontrolmekanismer e)oplysninger om andre relevante faktorer, som kan påvirke den risiko, som investeringsselskabet udgør. 2.De kompetente myndigheder i hjemlandet meddeler straks de kompetente myndigheder i værtslandet oplysninger og resultater vedrørende eventuelle problemer og risici, som et investeringsselskab indebærer i forhold til kundebeskyttelse eller det finansielle systems stabilitet i værtslandet, og som de har konstateret i forbindelse med deres tilsyn med et investeringsselskabs aktiviteter. 3.De kompetente myndigheder i hjemlandet reagerer på oplysninger, som de kompetente myndigheder i værtslandet meddeler, ved at træffe alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at afværge eller afhjælpe de eventuelle problemer og risici, der er omhandlet i stk. 2. De kompetente myndigheder i hjemlandet forklarer efter anmodning de kompetente myndigheder i værtslandet, hvordan der er taget hensyn til de oplysninger og resultater, som de kompetente myndigheder i værtslandet har meddelt. 4.Hvis de kompetente myndigheder i værtslandet efter meddelelse af de oplysninger og resultater, der er omhandlet i stk. 2, er af den opfattelse, at de kompetente myndigheder i hjemlandet ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 3, kan de kompetente myndigheder i værtslandet efter at have underrettet de kompetente myndigheder i hjemlandet og EBA træffe relevante foranstaltninger for at beskytte de kunder, til hvilke der ydes tjenester, og det finansielle systems stabilitet. 5.Hvis de kompetente myndigheder i hjemlandet er uenige i de foranstaltninger, som det kompetente myndigheder i værtslandet træffer, kan de indbringe sagen for EBA, som handler i overensstemmelse med proceduren i artikel 19 i forordning (EU) nr. 1093/2010. Når EBA handler i overensstemmelse med nævnte artikel, skal den træffe afgørelse inden for en måned. 6.EBA udarbejder, efter høring af ESMA, udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som præciserer de krav, der stilles til den type og form for oplysninger, som er omhandlet i stk. 1 og 2 i denne artikel. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010. 7.EBA udarbejder, efter høring af ESMA, udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer til brug for de informationsudvekslingskrav, som kan forventes at lette tilsynet med investeringsselskaber. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1093/2010.

8.EBA forelægger senest [nine months from the date of entry into force of this Directive] Kommissionen de i stk. 6 og 7 omhandlede udkast til tekniske standarder. Artikel 12

Kontrol på stedet og undersøgelsesbesøg hos filialer etableret i en anden medlemsstat 1.Hvis et investeringsselskab, der er meddelt tilladelse i en medlemsstat, udøver virksomhed gennem en filial etableret i en anden medlemsstat, sikrer værtslandet, at hjemlandets kompetente myndigheder efter meddelelse herom til værtslandets kompetente myndigheder kan udføre kontrol på stedet af de oplysninger, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, og undersøge nævnte filial. 2.De kompetente myndigheder i værtslandet har med henblik på tilsyn, og hvis de finder det relevant af hensyn til stabiliteten af det finansielle system i værtslandet, beføjelse til i enkelttilfælde at foretage kontrol på stedet og undersøgelser af de aktiviteter, som filialer af investeringsselskaber udøver på deres område, og kræve oplysninger fra en filial om dens aktiviteter. Forud for nævnte kontrol eller undersøgelser hører værtslandets kompetente myndigheder de kompetente myndigheder i hjemlandet. Efter nævnte kontrol eller undersøgelser meddeler de kompetente myndigheder i værtslandet de kompetente myndigheder i hjemlandet de oplysninger, som er relevante for risikovurderingen af investeringsselskabet.



Afdeling 2 Tavshedspligt og indberetningspligt Artikel 13

Tavshedspligt og udveksling af fortrolige oplysninger 1.Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder og alle de personer, der er forbundet med nævnte myndigheder, herunder de personer, der er omhandlet i artikel 76, stk. 1, i direktiv 2014/65/EU, undergives tavshedspligt med henblik på dette direktiv og [forordning (EU) ---/----[IFR]. Fortrolige oplysninger, som sådanne myndigheder og personer modtager i forbindelse med deres hverv, må kun videregives i summarisk eller samlet form, forudsat at de enkelte investeringsselskaber eller personer ikke kan identificeres, medmindre der er tale om tilfælde, der er omfattet af straffelovgivningen. Hvis et investeringsselskab er erklæret konkurs eller er genstand for tvangslikvidation, kan fortrolige oplysninger, der ikke vedrører tredjemand, videregives under en civil retssag eller handelssag, hvis det er nødvendigt for at gennemføre nævnte sag. 2.De kompetente myndigheder anvender kun de fortrolige oplysninger, der er indsamlet, udvekslet eller fremsendt i henhold til dette direktiv og [forordning (EU) ---/----[IFR], med henblik på at varetage deres opgaver, og navnlig med henblik på: a)overvågning af de tilsynsmæssige krav i dette direktiv og i [forordning (EU) ---/----[IFR] b)pålæggelse af sanktioner c)indbringelse af de kompetente myndigheders afgørelser for en højere administrativ myndighed d)indbringelse for domstolene efter artikel 21.

3.Andre fysiske og juridiske personer eller organer end de kompetente myndigheder, som modtager fortrolige oplysninger i henhold til dette direktiv og [forordning (EU) ---/----[IFR], anvender kun nævnte oplysninger til de formål, som den kompetente myndighed udtrykkeligt har fastsat, eller i overensstemmelse med national lovgivning. 4.De kompetente myndigheder kan udveksle fortrolige oplysninger med henblik på stk. 2, kan udtrykkeligt anføre, hvordan nævnte oplysninger skal behandles, og kan udtrykkeligt begrænse yderligere fremsendelse af nævnte oplysninger. 5.Den i stk. 1 omhandlede forpligtelse forhindrer ikke de kompetente myndigheder i at fremsende fortrolige oplysninger til Europa-Kommissionen, når nævnte oplysninger er nødvendige, for at Kommissionen kan udøve sine beføjelser. 6.De kompetente myndigheder kan give EBA, ESMA, ESRB, medlemsstaternes centralbanker, ESCB og ECB i deres egenskab af pengepolitiske myndigheder og, hvis det er relevant, offentlige myndigheder, der er ansvarlige for at føre tilsyn med betalings- og afviklingssystemer, fortrolige oplysninger, hvis nævnte oplysninger er nødvendige, for at de kan udføre deres opgaver. Artikel 14

Administrative aftaler med tredjelande om udveksling af oplysninger Medlemsstaterne, og EBA i overensstemmelse af artikel 33 i forordning (EU) nr. 1093/2010, kan med henblik på at udføre deres tilsynsopgaver i henhold til dette direktiv eller [forordning (EU) ---/----[IFR], indgå administrative aftaler med tilsynsmyndighederne i tredjelande om udveksling af oplysninger, herunder i forbindelse med følgende: a)tilsyn med finansieringsinstitutter og finansielle markeder b)likvidation og konkursbehandling af investeringsselskaber og lignende procedurer c)tilsyn med organer, der er ansvarlige for likvidation og konkursbehandling af investeringsselskaber og lignende procedurer d)lovpligtig revision af finansieringsinstitutter eller institutter, som forvalter garantiordninger e)tilsyn med de personer, der er ansvarlige for at foretage lovpligtig revision af finansieringsinstitutters regnskaber f)tilsyn med personer, der driver virksomhed på markeder for emissionskvoter, for at sikre en konsolideret oversigt over finansielle markeder og spotmarkeder g)tilsyn med personer, der driver virksomhed på markedet for landbrugsråvarederivater, for at sikre en konsolideret oversigt over finansielle markeder og spotmarkeder. Nævnte aftaler skal indeholde bestemmelser om tavshedspligt, der svarer til bestemmelserne i dette direktivs artikel 13. Artikel 15

Krav til de personer, der har ansvaret for kontrol af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber Medlemsstaterne fastsætter, at enhver person, der er bemyndiget i henhold direktiv 2006/43/EF, og som i et investeringsselskab udfører de hverv, der er beskrevet i artikel 73 i direktiv 2009/65/EF eller i artikel 34 i direktiv 2013/34/EU, eller ethvert andet lovpligtigt hverv, har pligt til straks at foretage indberetning til de kompetente myndigheder om ethvert forhold eller enhver beslutning vedrørende nævnte investeringsselskab eller vedrørende en virksomhed, der har tætte forbindelser til dette investeringsselskab, som a)udgør en væsentlig overtrædelse af de love eller administrative bestemmelser, der er vedtaget i henhold til dette direktiv b)kan påvirke investeringsselskabets fortsatte funktion eller

c)kan føre til nægtelse af revisionspåtegning eller fremsættelse af forbehold. Afdeling 3

Sanktioner, undersøgelsesbeføjelser og klageadgang Artikel 16

Administrative sanktioner og andre administrative foranstaltninger 1.Medlemsstaterne fastsætter regler om administrative sanktioner og andre administrative foranstaltninger vedrørende overtrædelser af nationale bestemmelser, der gennemfører dette direktiv, og af [forordning (EU) ---/----[IFR], herunder i følgende tilfælde: a)et investeringsselskab råder ikke over interne ledelsesordninger som omhandlet i artikel 24 b)et investeringsselskab undlader i strid med artikel 52, stk. 1, litra b), i [forordning (EU) ---/----[IFR] at indberette oplysninger til de kompetente myndigheder om opfyldelse af forpligtelsen til at overholde kapitalkravene i nævnte forordnings artikel 11 eller giver ufuldstændige eller unøjagtige oplysninger c)et investeringsselskab undlader i strid med artikel 34 i [forordning (EU) ---/----] at indberette oplysninger til de kompetente myndigheder om koncentrationsrisikoen eller giver ufuldstændige eller unøjagtige oplysninger d)et investeringsselskab udsætter sig for en koncentrationsrisiko, som overstiger grænseværdierne i artikel 36 i [forordning (EU) ---/----[IFR], jf. dog artikel 37 og 38 i nævnte forordning e)et investeringsselskab undlader i strid med artikel 42 i [forordning (EU) ---/----[IFR] gentagne gange eller konsekvent at besidde likvide midler, jf. dog artikel 43 i nævnte forordning f)et investeringsselskab undlader i strid med bestemmelserne i sjette del i [forordning (EU) ---/----[IFR] at indberette oplysninger eller giver ufuldstændige eller unøjagtige oplysninger g)et investeringsselskab foretager udbetalinger til indehavere af instrumenter, der indgår i investeringsselskabets kapitalgrundlag, i tilfælde, hvor artikel 28, 52 eller 63 i forordning (EU) nr. 575/2013 forbyder sådanne udbetalinger til indehavere af instrumenter, der indgår i kapitalgrundlaget h)et investeringsselskab er fundet ansvarligt for en alvorlig overtrædelse af nationale bestemmelser, der er vedtaget i henhold til direktiv (EU) 2015/849 i)et investeringsselskab tillader en eller flere personer, der ikke overholder artikel 91 i direktiv 2013/36/EU, at blive eller forblive medlem af ledelsesorganet. Fastsætter medlemsstaterne ikke bestemmelser om administrative sanktioner for overtrædelser, der er omfattet af national strafferet, meddeler de Kommissionen de relevante strafferetlige bestemmelser. De administrative sanktioner og andre administrative foranstaltninger skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. 2. De administrative sanktioner og andre administrative foranstaltninger, som er omhandlet i stk. 1, første afsnit, omfatter følgende: a)en offentlig erklæring, hvori nævnes den ansvarlige fysiske eller juridiske person eller det ansvarlige investeringsselskab, investeringsholdingselskab eller blandede finansielle holdingselskab og overtrædelsens art b)en afgørelse, hvorefter det pålægges den ansvarlige fysiske eller juridiske person at bringe den udviste handlemåde til ophør og at afholde sig fra at gentage en sådan handlemåde

c)et midlertidigt forbud mod varetagelse af hverv i investeringsselskaber, som pålægges medlemmer af investeringsselskabets ledelsesorgan eller en hvilken som helst anden fysisk person d)for juridiske personer, administrative økonomiske sanktioner på op til 10 % af selskabets samlede årlige nettoomsætning, herunder bruttoindkomsten bestående af renteindtægter og tilsvarende indtægter, indtægter fra aktier og andre værdipapirer med fast/variabelt afkast samt gebyrer og provisionsindtægter i det foregående forretningsår e)for juridiske personer, administrative økonomiske sanktioner på op til det dobbelte af den fortjeneste, der er opnået, eller af det tab, der er undgået som følge af overtrædelsen, såfremt denne fortjeneste eller dette tab kan beregnes f)for fysiske personer, administrative bøder på op til 5 000 000 EUR eller i medlemsstater, der ikke har euroen som valuta, den tilsvarende værdi i national valuta den [date of entry into force of this Directive]. Hvis det i litra d) omhandlede selskab er et datterselskab, er den relevante bruttoindkomst den bruttoindkomst, som fremgår af det øverste moderselskabs konsoliderede regnskab for det foregående forretningsår. Medlemsstaterne sikrer, at der i tilfælde af et investeringsselskabs overtrædelse af nationale bestemmelser, der gennemfører dette direktiv, eller [forordning (EU) ---/----[IFR], kan anvendes sanktioner over for medlemmerne af ledelsesorganet og over for andre fysiske personer, som i henhold til national lovgivning er ansvarlige for overtrædelsen. 3.Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder ved valget af arten af administrative sanktioner eller administrative foranstaltninger som omhandlet i stk. 1 og fastsættelse af størrelsen af de administrative økonomiske sanktioner tager højde for alle relevante omstændigheder, herunder i givet fald: a)overtrædelsens grovhed og varighed b)graden af ansvar hos de fysiske eller juridiske personer, der er ansvarlige for overtrædelsen c)den finansielle styrke hos de fysiske eller juridiske personer, der er ansvarlige for overtrædelsen, herunder juridiske personers samlede omsætning eller fysiske personers årsindkomst d)vigtigheden af den fortjeneste, de juridiske personer, der er ansvarlige for overtrædelsen, har opnået, eller det tab, de juridiske personer, der er ansvarlige for overtrædelsen, har undgået e)eventuelle tab, som tredjeparter har lidt som følge af overtrædelsen f)omfanget af samarbejdet med de relevante kompetente myndigheder g)overtrædelser, som de fysiske eller juridiske personer, der er ansvarlige for overtrædelsen, tidligere har begået h)enhver potentiel systemisk følge af overtrædelsen. Artikel 17

Undersøgelsesbeføjelser Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder tillægges alle de informationsindsamlings- og undersøgelsesbeføjelser, som er nødvendige for, at de kan varetage deres opgaver, herunder: a)beføjelse til at kræve, at følgende fysiske eller juridiske personer udleverer oplysninger om: i)investeringsselskaber, der er etableret i den berørte medlemsstat

ii)investeringsholdingselskaber, der er etableret i den berørte medlemsstat iii)blandede finansielle holdingselskaber, der er etableret i den berørte medlemsstat iv)holdingselskaber med blandede aktiviteter, der er etableret i den berørte medlemsstat v)personer, som tilhører de enheder, der er omhandlet i nr. i)-iv) vi)tredjeparter, som de enheder, der er omhandlet i nr. i)-iv), har outsourcet driftsmæssige funktioner eller aktiviteter til b)beføjelse til at foretage alle nødvendige undersøgelser af alle de personer, der er omhandlet i litra a), som er etableret i eller befinder sig i den berørte medlemsstat, herunder: i)til at kræve forelæggelse af dokumenter fra de i litra a) omhandlede personer ii)til at undersøge regnskaber og registre tilhørende de i litra a) omhandlede personer og til at tage kopier eller uddrag af nævnte regnskaber og registre iii)til at indhente skriftlige eller mundtlige redegørelser fra de i litra a) omhandlede personer eller fra deres repræsentanter eller personale iv)til at udspørge enhver anden person, der samtykker heri, med det formål at indsamle oplysninger om undersøgelsens genstand c)beføjelse til at foretage alle nødvendige undersøgelser af forretningslokaler tilhørende de i litra a) omhandlede juridiske personer og enhver anden virksomhed, der indgår i tilsynet med overholdelsen af koncernkapitaltesten, når en kompetent myndighed er den koncerntilsynsførende, med forbehold af forudgående underretning af andre berørte kompetente myndigheder. Artikel 18

Offentliggørelse af administrative sanktioner og foranstaltninger 1.Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder på deres officielle websted uden ophold offentliggør alle de administrative sanktioner og foranstaltninger, der er pålagt i henhold til artikel 16, og som ikke er blevet appelleret eller ikke længere kan appelleres. Nævnte offentliggørelse skal omfatte oplysninger om typen og arten af overtrædelsen og identiteten af den fysiske eller juridiske person, som sanktionen pålægges, eller over for hvem foranstaltningen træffes. Oplysningerne offentliggøres først efter, at nævnte person er blevet underrettet om sanktionerne eller foranstaltningerne, og kun i det omfang, at offentliggørelsen er nødvendig og proportional. 2.Når medlemsstater tillader offentliggørelse af administrative sanktioner eller foranstaltninger, der er pålagt i henhold til artikel 16, og som er blevet appelleret, skal de kompetente myndigheder også på deres officielle websted offentliggøre oplysninger om appelstatus og resultatet af appellen. 3.I følgende tilfælde offentliggør de kompetente myndigheder de administrative sanktioner eller foranstaltninger, som er pålagt i henhold til artikel 16, i anonymiseret form: a)offentliggørelsen af personoplysninger, såfremt sanktionen er pålagt en fysisk person, anses for at være ikke-proportional b)offentliggørelsen ville skade en igangværende strafferetlig efterforskning eller stabiliteten på de finansielle markeder c)offentliggørelsen ville påføre investeringsselskaber eller fysiske personer uforholdsmæssig stor skade.

4.De kompetente myndigheder sikrer, at oplysninger, der offentliggøres i henhold til denne artikel, forbliver på deres officielle websted i mindst fem år. Personoplysninger må kun beholdes på den kompetente myndigheds officielle websted, hvis det er tilladt i henhold til de gældende databeskyttelsesregler. Artikel 19

Indberetning af sanktioner til EBA De kompetente myndigheder underretter EBA om administrative sanktioner og foranstaltninger, der pålægges i henhold til artikel 16, om enhver appel vedrørende nævnte sanktioner og foranstaltninger og om resultaterne heraf. EBA driver en central database over administrative sanktioner og foranstaltninger, der indberettes til den, udelukkende med henblik på udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder. Kun kompetente myndigheder skal have adgang til databasen, og den skal ajourføres regelmæssigt. EBA driver et websted med link til hver kompetent myndigheds offentliggørelse af administrative sanktioner og foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 16 og angiver, hvor længe hver enkelt medlemsstat offentliggør administrative sanktioner og foranstaltninger. Artikel 20

Indberetning af overtrædelser 1.Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder indfører effektive og pålidelige mekanismer, som kan anvendes til at indberette potentielle eller faktiske overtrædelser af nationale bestemmelser, der gennemfører dette direktiv, og af [forordning (EU) ---/----[IFR], herunder følgende: a)særlige procedurer for behandling af indberetninger om overtrædelser b)passende beskyttelse af ansatte i investeringsselskaber, som indberetter overtrædelser begået inden for investeringsselskabet, mod gengældelse, forskelsbehandling og andre former for uretfærdig behandling fra inves