DA    DA DA 
 
DA 1   DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 2.9.2009 
SEK(2009) 1128 endelig 
  
ARBEJDSPAPIR FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
ledsagedokument til 
   
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN  
om oprettelse af et fælles  EU-genbosættelsesprogram 
 
og forslag til  
 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING 
  
om ændring af Europa-Parlamentets og Rå dets beslutning nr. 573/2007/EF af 23. maj 
2007 om oprettelse af Den Europæiske Fl ygtningefond for perioden 2008-2013 som en 
del af det generelle program om solidaritet  og forvaltning af migrationsstrømme og om 
ophævelse af Rådets beslutning 2004/904/EF 
 
Resumé af konsekvensanalysen 
 
{KOM(2009) 447 endelig} 
{KOM(2009) 456 endelig} 
{SEK(2009) 1127}
 
DA 2   DA 1. B AGGRUND  
Genbosættelse er en omplacering af flygt ninge, som UNHCR vurderer har behov for 
international beskyttelse, fra det første asylland (oftest i den tredje verden) til et andet land, hvor de kan få permanent beskyttelse. Genbosætte lse er en løsning for flygtninge, som ikke 
kan vende tilbage til deres hjemland, og som ikke kan integreres lokalt i det første asylland.  
Genbosættelse er en overførsel af flygtninge fra områder uden for EU til en EU-medlemsstat. 
Antallet af flygtninge på verdensplan er på omkring 10 millioner. Ca. 5 % af flygtningene har 
behov for genbosættelse. Kun en lille del af disse flygtninge bliver faktisk genbosat. Der er 
derfor et strukturelt misforhold mellem det fak tiske behov og de humanitære foranstaltninger. 
Kun en lille del af de flygtninge , der hvert år genbosættes, bliv er genbosat i EU. Ud af de 
65 596 flygtninge, der blev overført med henb lik på genbosættelse i 2008, ankom 4 378 til 
EU. Det står i skærende kontrast til det antal genbosatte flygtninge, der blev modtaget i USA 
og andre traditionelle genbosætningslande i den industrialiserede verden. 
2. G
ENBOSÆTTELSE I EU:  DEN NUVÆRENDE SITUATION (UDGANGSPUNKT ) 
På nuværende tidspunkt deltager ti EU-medlemsstater årligt  i genbosættelse. Sverige, 
Danmark, Finland, Nederlandene, Det Forenede Kongerige og Irland ha r allerede i nogle år 
haft et genbosættelsesprogram. I 2007 beslut tede Portugal, Frankrig, Rumænien og Den 
Tjekkiske Republik at indføre nationale genbos ættelsesprogrammer. Denne positive udvikling 
skyldes en række faktorer. For det første ha r Den Europæiske Flygtningefond (EFF III) siden 
2007 ydet en betydelig finansiel støtte til genbosættelse. For det andet har aktører fra forskellige medlemsstater i de seneste år udviklet mange projek ter og twinningak tiviteter. En 
tredje positiv udvikling er den stærke politiske  interesse på EU-niveau. Denne interesse har 
især været koncentreret om behove t for at genbosætte irakiske fl ygtninge fra Syrien og Jordan 
i EU. I 2008 vedtog Rådet (RIA) konklusioner om genbos ættelse af irakiske flygtninge, der 
understregede, at genbosættelse bidrager til at beva re beskyttels essituationen i Syrien og 
Jordan. Som følge af Rådets konklusioner har fire  medlemsstater, som indtil for nylig ikke var 
involveret i genbosættelse, givet tilsagn om at genbosætte flygt ninge fra Irak (DE, IT, BE, 
LU). 
Det europæiske asylstøttekontor, som forven tes at blive operatione lt i 2010, vil støtte 
medlemsstaterne og andre aktører med det pr aktiske samarbejde, herunder genbosættelse. 
3. P
ROBLEMSTILLING  
Den nuværende situation er generelt positiv og udvikler sig løbende, navnlig i lyset af den 
forventede oprettelse af det europæiske asylstøttekontor. De r er imidlertid en række 
betydelige problemer og strukturelle bindinger. 
Hovedproblemet er EU’s nuværende lave soli daritetsniveau med tredjelande, hvad angår 
modtagelse af flygtninge. Antallet er for begrænset i betragtning af det samlede 
genbosættelsesbehov. Et andet problem er, at for få medlemsstater deltag er i genbosættelse. 
På nuværende tidspunkt er der kun 10 medlem sstater (Sverige, Finland, Danmark, Det 
 
DA 3   DA Forenede Kongerige, Irland, Nederlandene, Port ugal, Frankrig, Rumæni en og Den Tjekkiske 
Republik), der genbosætter flygtninge på årsbas is. EU’s internationa le rolle vedrørende 
genbosættelse er utilstrækkelig. Det har negative  følger for EU’s ambition om at spille en 
fremtrædende rolle i globale humanitære anligge nder og for EU’s indflyde lse i internationale 
fora. 
De EU-medlemsstater, der deltager i genbosætte lse, koordinerer kun i ringe grad deres 
prioriteter, dvs. de nationalite ter og specifikke grupper, der skal  genbosættes. Disse prioriteter 
bliver i øjeblikket fastsat af medlemsstaterne på nationalt plan i tæt bilateral kontakt med UNHCR uden forudgående drøftels er og beslutningstagning på EU -niveau. Derfor er der også 
en mangel på strategisk brug af genbosættelse som et instrument i EU’s eksterne politik. 
Genbosættelse tjener ikke blot et humanitært formål i forhol d til de personer, der faktisk 
genbosættes, men aflaster også tredjelandene i forhold til den byrde, der er forbundet med at 
huse et stort antal flygtninge. Genbosættelse ka n derfor spille en vigtig rolle som en 
komponent i EU’s eksterne asylpolitikker og EU’s eksterne politik mere generelt. 
Konsekvenserne af genbosættels e strategisk set ville være st ørre, hvis prioriteterne med 
hensyn til, hvilke nationaliteter og specifikke ka tegorier der skal genbos ættes, overordnet set 
blev fastsat på EU-niveau. De nuværende fina nsielle rammer er begrænsende. EFF III giver 
mulighed for yderligere finansiel bistand til de medlemsstater, der genbosætter specifikke 
kategorier af flygtninge. Disse kriter ier anses for at være for strenge. 
En tredje problemstilling i den nuværende situation vedrører et manglende struktureret 
praktisk samarbejde mellem medlemsstaterne  om genbosættelse. Der er på nuværende 
tidspunkt en mangel på informa tionsudveksling og koordinering af 
genbosættelsesaktiviteterne. Det har negative følger for kvalitete n af genbosættelse. En anden 
følge er, at der ikke er stordr iftsfordele. Genbosættelse kræver meget logistisk forberedelse, 
som f.eks. udvælgelses- og orienterings missioner, medicinske screeninger og 
sikkerhedsscreeninger, rejse- og visumplanlægning, modtagelse s- og integrati onsprogrammer. 
Nogle af disse aktiviteter kunne udføres i fællesskab eller i tæt samarbejde mellem 
medlemsstaterne. 
4. S
UBSIDIARITET  
– Fællesskabets engagement på asylområdet er baseret på et behov for solidaritet mellem 
medlemsstaterne for at takle en udfordring, so m de enkelte lande ikke kan klare effektivt 
alene i et EU uden indre grænser. 
– Behovet for handling, hvad angår det fælles eur opæiske asylsystem, er allerede blevet 
vurderet i nylige konsekvensanalyser.  
– Det Europæiske Råd og Europa-Parlamentet har ved flere lejligheder opfordret til at 
udvikle det fælles europæiske asylsystem , herunder den eksterne dimension.  
5. M ÅL  
Overordnede mål:  
a) at støtte den internationale bes kyttelse af flygtninge gennem genbosættelse 
 
DA 4   DA b) at øge EU’s humanitære indsats ved et større fælles  engagement i genbosættelse. 
Specifikke mål:  
c) at sikre større EU-solidaritet med tredje lande, hvad angår modtagelse af flygtninge 
d) at sikre, at flere EU-medlemsstater deltager i genbosættelse e) at sikre, at genbosættels esindsatsen i EU i højere grad  rettes mod de personer og 
persongrupper (f.eks. navnlig  sårbare personer, herunde r børn, eller personer fra 
specifikke geografiske områder), som har det største behov for beskyttelse
 
f) at øge den strategiske brug af genbosættelse på EU-niveau  
g) at styrke EU’s internationale rolle gene relt, hvad angår genbosættelse, navnlig ved at 
udvikle genbosættelse som en integreret  og sammenhængende komponent i EU’s 
eksterne politikker 
h) gennem samarbejde at forbedre kvalite ten af genbosættelsesprocedurerne i EU 
i) gennem samarbejde at nedsætte de økonomiske og finansielle omkostninger ved 
genbosættelse i EU  
j) at nedbringe forskellene mellem EU's medlemsstater, hvad angår 
beskyttelsesstandarder, og øge effektivite ten ved at samordne kriterierne for 
genbosættelse.  
6. P OLITISKE ALTERNATIVER  
På baggrund af problemanalysen er der identificeret tre hove dkomponenter i EU's 
genbosættelsespolitik: de t praktiske samarbejde , den politiske  og den finansielle  komponent. 
De danner udgangspunkt for udarbejdelsen  af de politiske alternativer. 
6.1. 1. politiske alternativ: bevarelse af status quo 
Det europæiske asylstøttekontor v il danne rammen om det praktiske  samarbejde om asyl, 
herunder aktiviteter i relation til genbosættelse. Det europæis ke asylstøttekontor vil kunne 
udvikle en række praktiske former for samarb ejde inden for genbosættelse, som f.eks. 
identifikation af bedste praksis,  uddannelse, twinninga ktiviteter rettet mod medlemsstater, der 
endnu ikke er involveret i genbosættelse, og organisation af fælles aktiviteter og aktioner 
mellem eksisterende genbosættelseslande. 
Hvis status quo bevares, vil de politiske og finansielle komponenter  ikke blive yderligere 
udviklet.  
6.2. 2. politiske alternativ: mellem løsning (den dynamiske proces) 
Ifølge dette alternativ vil det praktiske samarbejde  også blive udviklet af det europæiske 
asylstøttekontor. Alternativ 2 ad skiller sig væsentligst fra alte rnativ 1 ved at etablere en 
forbindelse mellem det praktiske samarbejde og udviklingen af de politiske og finansielle 
 
DA 5   DA komponenter. Det praktiske samarbejde forventes at blive stimuleret og styrket i takt med 
udviklingen af disse to komponenter. 
Dette alternativ indebærer en yderligere udvikli ng af det strukturerede politiske samarbejde 
gennem indførelse af en politisk ramme  og en understøttelse af denne via den finansielle 
komponent . 
Det er hensigten at oprette en politisk ramme,  der skal fastsætte de politiske og strategiske 
prioriteter for genbosættelse.  Alle relevante aktører (e ksperter fra medlemsstater, 
Kommissionen, UNHCR, ngo'er) vil indgå i denne politiske ramme. Der bliver tale om 
følgende aktiviteter: 
1. Fastsættelse af fælles årlige EU-prior iteter for genbosættelse, både hvad angår 
nationaliteter og specifikke ka tegorier af flygtninge, der skal genbosættes. Det vil 
give mulighed for et effektivt og fleksibelt svar på nye behov. 
2. Medlemsstaterne vil modtage yderligere fina nsiel bistand i medfør af artikel 13 i 
EFF III, hvis de genbosætter ifølge disse fælles årlige EU-prioriteter. Det bør 
imidlertid understreges, at medlemsstater ne fortsat frit kan genbosætte andre 
kategorier af flygtninge. 
3. Sikring af en integreret tilgang for ge nbosættelse, eksterne asylpolitikker og EU's 
eksterne politikker generelt. 
4. Inden for denne politiske ramme vil ge nbosættelse også blive diskuteret mere 
generelt. Indførelsen af en politisk ramme vil medføre mere  styring af det praktiske 
samarbejde, der skal udføres af det europæiske asylstøttekontor. 
Der vil blive ydet yderligere finansiel bist and til medlemsstaterne  til genbosættelse af 
flygtninge, der falder ind under de  årligt fastsatte EU-prioriteter . Det kræver en ændring af 
EFF. Der er ikke planlagt en strukturel reallokeri ng af ressourcer under EFF III, der vil kunne 
få konsekvenser for finansieringen af andre asylrelaterede aktiviteter. 
Inden for det 2. alternativ er der to delalternativer.  Forskellen mellem disse delalternativer 
vedrører kun den mekanisme, der er planlagt for den politiske ramme. Delalternativ 2A indebærer oprettelse af et nyt udvalg om genbosættelse ifølge komitologireglerne. 
Delalternativ 2B indebærer anvende lse af eksisterende strukturer. 
6.3. 3. politiske alternativ: det maksimale alternativ 
Dette alternativ foruds ætter, at der indføres et fuld t udviklet EU-genbosættelsesprogram. 
Genbosættelse vil blive udført i fællesskab, både hvad angår fastsættelsen af prioriteter og den 
konkrete gennemførelse. Et fuldt udviklet EU-genbosættelsesprogram kunne indebære 
følgende elementer: 
(1) Alle medlemsstater deltager i programmet ved at stille et vist antal pladser til rådighed. 
Det samlede antal tilgængelige genbosættelses pladser i EU fastsættes og fordeles på 
EU-niveau. Beslutninger om, hvilke prioriterede grupper der skal genbosættes, vil 
blive truffet på EU-niveau. Det vil også bl ive sikret på EU-niveau, at genbosættelse 
integreres i de eksterne asylpolitikker og EU's eksterne politikker generelt. 
 
DA 6   DA (2) Medlemsstaterne foretager ikke genbosæ ttelse uden for rammerne af det fælles 
genbosættelsesprogram. Der vil også ske en  fuld harmonisering af kriterierne for 
genbosættelse og af den status, de genbos atte flygtninge får efter ankomsten. 
(3) Udvælgelsesprocessen for genbosættelse centraliseres fuldt ud på EU-niveau. Alle 
foranstaltninger før afrejse gennemføres i fællesskab. Det europæis ke asylstøttekontor 
må forventes at få en ledende organisatorisk  rolle. Det vil kræve øget kapacitet for det 
europæiske asylstøttekontor med hensyn til genbosættelse. 
(4) Den finansielle komponent skal  revurderes fuldstændigt. 
7. V URDERING AF ALTERNATIVERNE  
For en vurdering af de forskellige kons ekvenser henvises til skemaet nedenfor. 
1. Situationen udvikler sig, navnlig  på grund af den forventede oprettelse af det europæiske 
asylstøttekontor i 2010. For at  måle de forventede konsekve nser af oprettelsen af det 
europæiske asylstøttekontor er der sondret mellem det stat iske udgangspunkt (situationen i 
foråret 2009) og en situation i udvi kling (den forventede situat ion efter oprettelsen af det 
europæiske asylstøtteko ntor uden yderligere EU-foranstaltninger).  
2. Da det forventede resultat af delalternativer ne 2A og 2B forventes at blive det samme, er 
der foretaget en samlet vurdering for delalternativerne 2A og 2B med hensyn til opfyldelse af mål og konsekvenser. Det, der imid lertid adskiller dela lternativ 2A fra delalternativ 2B, er 
vurderingen af den politiske ge nnemførlighed og proportionaliteten. 
8. S
AMMENLIGNING AF ALTERNATIVERNE  
Konkrete konsekvenser af alternativ 1, 2 og 3  
• Om alternativerne effektivt kan opfylde hovedmål et (at sikre større EU -solidaritet over for 
tredjelande med hensyn til modtagelse af flygtninge), vurderes som følger: alternativ 1 – stigning på 5 %, alternativ 2 – stigning på  15 %, alternativ 3 – stigning på 10 %. 
• Den første konsekvens (direkte finansielle omkostninger i forbinde lse med genbosættelse) 
af alternativerne vurde res som følger: alternativ 1 – sti gning på 3 825 000 EUR, alternativ 
2 – stigning på 11 475 000 EUR, altern ativ 3 – stigning på 7 650 000 EUR. 
• Den anden konsekvens (direkte finansielle omko stninger/virkning af stordriftsfordele) af 
alternativerne vurderes som følg er: alternativ 1 – fald på 803  350 EUR, alternativ 2 – fald 
på 1 759 000, alternativ 3 – fald på 2 524 500 EUR. 
Samlet vurdering
: 
1. Alternativ 2 og 3 giver bedre resultater end alternativ 1. Der er to hovedindvendinger 
mod alternativ 3: dårligere resultat, hvad angår opfyldelse af hovedmålet, og hvad angår 
politisk gennemførlighed/proportionalitet.  
 
DA 7   DA 2. De fleste medlemsstater går ind for en gradvis tilgang, der lægger vægt på, at 
medlemsstaterne arbejder tæt sammen, og at de  nye medlemsstater bliver fortrolige med 
genbosættelse; de lægger mindre vægt på en ha rmonisering af kriterie rne for genbosættelse. 
Medlemsstaterne finder det navnlig meget vigtigt, at de deltager frivilligt i programmet. Selv 
om der var tilstrækkelig støtte til i ndførelse af et fuldt udbygget fælles EU-
genbosættelsesprogram, er det tvivlsomt, om visse medlemsstater i den nuværende situation 
ville være tilstrække lig forberedte til at foretage genbosæt telse. Det er tvivlsomt, om det på 
nuværende tidspunkt er nødvendigt og proportionelt at indføre et fuldt udbygget fælles EU-
genbosættelsesprogram for at nå de opstillede mål. 
• En sammenligning af alternativ 1 og 2 vise r en klar præference for alternativ 2. 
• Delalternativ 2b foretrækkes af hensyn til den politiske gennemførlighed og 
proportionaliteten. De fleste medlemsstater fore trækker klart at bygge på de eksisterende 
mekanismer for høring og beslutningstagning. Den nuværende politiske situation er positiv i forhold til genbosættelse, men tøvende over fo r nye formelle struktur er på grund af den 
bureaukratiske byrde, det kan medføre, og frygten for, at det vil begrænse 
medlemsstaternes frihed til selv at fast sætte deres priorite ter. Af hensyn til 
proportionaliteten betragtes bruge n af eksisterende strukturer  som ønskværdig, hvis målene 
kan nås lige så effektivt, og hvis ma n kan forvente de samme konsekvenser. 
• Delalternativ 2B er derfor  det foretrukne alternativ. 
9. O
VERVÅGNING OG EVALUERING  
Kommissionen vil foretage en  evaluering tre år efter i ndførelsen af det fælles EU-
genbosættelsesprogram. Evalueringen  vil beskrive de fremskridt , der er gjort med hensyn til 
politisk samarbejde, den finansielle ko mponent og det praktiske samarbejde. 
Der er identificeret otte målelige indikatorer,  som dækker de forskellige aspekter af det 
pågældende alternativ og målene (politiske, finansielle og praktiske samarbejde). 
 
DA 8   DA Sammenligning af konsekvenserne af alternativerne   
 Alternativ 1  Alternativ 2  Alternativ 3  
Mål   
nu gradvist  dynamisk  maksimalt  
1 at sikre større EU-solidaritet med tredjelande, hvad angår modtagelse af 
flygtninge  0 Lav / middel  Middel / høj  Middel  
2 at sikre, at flere EU-medlemsstater deltager i genbosættelse  0 Lav / middel  Middel / høj  Høj 
3 at sikre, at genbosættelsesindsatsen i højere grad løbende rettes mod dem, 
der har det største behov (f.eks. børn, flygtninge fra særlige regioner)  0 Lav / middel  Høj Høj 
4 at øge den strategiske brug  af genbosættelse på EU-niveau  0 Lav  Middel  Middel  
5 at styrke EU’s internationale rolle generelt, hvad angår genbosættelse, 
navnlig ved at udvikle genbosættelse som en integreret og sammenhængende komponent i EU’s eksterne politikker 
 0 Lav  Middel  Middel  
6 gennem samarbejde at forbedre kvalit eten af genbosættelsesprocedurerne i 
EU  0 Lav / middel  Middel / høj  Høj 
7 gennem samarbejde at nedsætte de økonomiske og finansielle 
omkostninger pr. capita ved genbosættelse i EU  0 Lav / middel  Middel / høj  Høj 
8 at nedbringe forskellene blandt EU's medlemsstater, hvad angår 
beskyttelsesstandarder, og øge effektivit eten ved at samordne kriterierne for 
genbosættelse  0 Lav  Middel  Høj 
Konsekvenser  
 1 Direkte finansielle omkostninger i forbindelse med genbosættelse 0 Svag stigning  Middel / høj Middel  
 
DA 9   DA (udvælgelse, modtagelse, integration)  stigning  
 2 Direkte finansielle omkostninger i forbindelse med genbosættelse 
(udvælgelse, modtagelse, integration) pr. capita  0 Svagt fald  Middelstort fald  Betydeligt fald  
 3 Økonomiske og sociale omkostninger i forbindelse med integration af 
genbosatte flygtninge i bred forstand (samlede omkostninger)  0 Svag stigning  Middel / høj  Middel  
 4 Økonomiske og sociale omkostninger i forbindelse med integration af 
genbosatte flygtninge i bred forstand (omkostninger pr. capita)  0 Lav  Lav Lav 
 5 Konsekvensen af genbosættelse for tredjelande, særlige kategorier og EU's 
eksterne forbindelser  0 Lav  Middel  Mellem  
 6 Mere ensartet beskyttelse af flygtninge  0 Lav  Middel  Høj 
 7 Indvirkning på de grundlæggende rettigheder  0 Lav  Middel / høj  Mellem  
Politisk gennemførlighed og proportionalitet  2 A 2 B  
 1 Støtte til dette alternativ blandt nøgleaktører  0 Middel  Lav / 
middel  Middel / høj
 Lav 
 2 Proportionalitet  0 Et vist 
forbehold  Et vist 
forbehold  Lille 
forbe-
hold  Stort forbehold