KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Forslag t11 
RÅDETS DIREKTIV 
om fremme af den frie bevægelighed for leger og gensidig 
anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og 
andre kvalifikationsbeviser SEK(91) 2316 endelig udg. Bruxelles, den 12. december 1991 
(forelagt af Kommissionen) 
- 2 -
BEGRUNDELSE 
1. I forbindelse med "Borgernes Europa" understreger Kommissionen, at den lægger 
stor vægt på at forenkle fællesskabsretten og gøre den klarere for borgerne 
ved således at tilbyde dem nye muligheder og indrømme dem specifikke 
rettigheder, som de kan påberåbe sig. 
Men dette mài kan ikke nås, så længe der stadig er et alt for stort antal 
bestemmelser, som - efter at være blevet ændret flere gange og ofte i 
væsentlig grad - findes spredt om deis i den oprindelige retsakt, dels i de 
senere ændringsakter. Det bliver således nødvendigt at undersøge og 
sammenligne en lang række retsakter, før man kan fastslå, hvad der er 
gældende ret. 
Som følge heraf må fællesskabsretlige forskrifter, som ofte ændres, 
kodificeres, hvis de skal være klare og gennemskuelige. 
2. Med sin afgørelse af 1. april 1987 pålagde Kommissionen sine tjenestegrene at 
foretage den konstitutive kodificering af retsakterne senest efter den tiende 
ændring af dem, men den understregede, at der er tale om en minimumsregel, 
fordi tjenestegrenene af hensyn til at gøre fællesskabslovgivningen klar og 
let forståelig burde bestræbe sig for med kortere mellemrum at kodificere de 
tekster, de har ansvaret for. 
3. Det foreliggende forslag fra Kommissionen om kodificering af Rådets 
direktiv, samler i én tekst direktiv 
- 75/362/EØF: Rådets Direktiv af 16. Juni 1975 om gensidig anerkendelse af 
eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for læger 
omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af 
retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser 
- 81/1057/EØF: Rådets Direktiv af 14. december 1981 om supplering af 
direktiv 75/362/EØF, 77/452/EØF, 78/686/EØF og 78/1026/EØF om gensidig 
anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre 
kvalifikationsbeviser for henholdsvis læger, sygeplejersker med ansvar for 
den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger og dyrlæger, for så vidt 
angår erhvervede rettigheder 
- 75/363/EØF: Rådets Direktiv af 16. Juni 1975 om samordning af de 
administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som læge 
- 86/457/EØF: Rådets Direktiv af 15. september 1986 som en særlig uddannelse 
af eksamensbeviser 
og tager sigte på at gennemføre denne kodificering i overensstemmelse med de 
fundamentale principper, Rådet, Parlamentet og Kommissionen blev enige om i 
1974: det drejer sig om en konst i tut i ν kodificering i den forstand, at det 
nye direktiv træder i stedet for de direktiver, som kodificeres. I 
kod ificeringsprocessen tages der fuldt ud hensyn til hovedindholdet af de 
kodificerede tekster, og man begrænser sig således til at omgruppere dem og 
foretager kun de formelle ændringer i dem, der kræves som følge af selve 
kod i f i cerIngsprocessen. 
4. Ligesom tidligere er dette forslag til direktiv kodificeret på grundlag af de 
tekster, som er trykt i De Europæiske Fællesskabers Tidende; en sådan 
fotokopieret udgave betyder, at det straks er muligt at se de eventuelle 
redaktionelle forbedringer. Artiklernes tidligere nummerering er bibeholdt 
for at gøre læsningen lettere: Den er anført i margenen medens den nye er 
anført over artiklerne; de to nummereringer er opstillet i en 
sammenligningstabel I bilag C. For at bevare fristerne for gennemførelse af 
alle de pågældende direktiver er disse frister opført i et nyt bilag (bilag 
B) ud for de ophævede direktiver. 
- 3 -
LISTE OVER DIREKTIVER 
1. RÅDETS DIREKTIV 75/362/EØF af 16. Juni 1975 om gensidig anerkendelse 
af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for 
læger omfattende foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse 
af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser 
(EFT nr. L 167 af 30.6.75, s. 1 ) 
Suppleret ved d i rekt i ν : 
81/1057/E ØF (EFT nr, L 385 af 31.12.81, s. 25) 
Ændret ved direktiver : 
82/76/E0F (EFT nr. L 43 af 15.2.82, S. 21) 
89/594/E0F (EFT nr. L 341 af 23.11.89, s. 19) 
Ændret ved : 
- Akten vedrørende Grækenlands tiltrædeise (EFT nr. L 291 af 
19.11.1979, s. 90) og Akterne vedrørende Spaniens og Portugals 
tiltrædelse (EFT nr. L 302 af 15.11.1985, s. 158) 
- Rådets direktiv 90/658/EØF af 4. 
følge af Tysklands forening, af 
anerkendelse af eksamensbeviser 
(EFT nr. L 353 af 17.12.90, s. 73) december 1990 om t i I pasning, som 
visse direkt iver om gensidig 
2. RÅDETS DIREKTIV 75/363/EØF af 16. Juni 1975 om samordning af de 
administrât i vt el loer ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som 
læge 
(EFT nr. L 167 af 30.6.75, S. 14) 
Ændret ved direkt iver : 
82/76/E0F (EFT nr. L 43 af 15.2.82, s. 21) 
89/594/EØF (EFT nr. L 341 af 23.11.89, S. 19) 
Ændret ved : 
- Akten vedrørende Grækenlands tiltrædelse (EFT nr. L 291 af 
19.11.1979, s. 90) og Akterne vedrørende Spaniens og Portugals 
tiItrædelse (EFT nr. L 302 af 15.11.1985, s. 158) 
_ Rådets direkt iv 90/658/EØF af 4. december 1990 om ti I pasning, som 
følge af Tysklands forening, af visse direktiver om gensidig 
anerkende Ise af eksamensbev i ser 
(EFT nr. L 353 af 17.12.90, s. 73) 
3. RADETS DIREKTIV 86/457/EØF af 15. september 1986 ora en særlig 
uddannelse ti i alment praktiserende læge 
(EFT nr. L 267 af 19.9.86, s. 26) 
I 
-4 -
IΝ DHOLDSFORT EGN E LS E 
Side 
Liste over direktiver 3 
A 4 
Afsnit I: Anvendelsesomr åde 
Afsnit II: Gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og 
andre kvalifikationsbeviser for læger · · ......11 
Kapitel II: Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikations­
beviser, som er fælles for alle medlemsstaterne. 14 
Kapitel III: Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifika­
tionsbeviser for speciallæger, benyttet i to eller 
flere medlemsstater. .. 
Kapitel IV: Erhvervede rettigheder. ^ 
Kapitel V: Benyttelse af akademisk titel ^4 
Kapitel VI: Bestemmelser, som skal lette den faktiske udøvelse 
af retten til etablering og fri udveksling af tjeneste­
ydelser på det lægelige område — ^4 
A. Særlige bestemmelser om etableringsret >34 
B. Særlige bestemmelser om udveksling af 
tjenesteydelser 
C. Fællesbesteaaelser om retten til etablering og 
fri udveksling af tjenesteydelser 38 
Afsnit III: Samordning af administrativt eller ved lov fast­
satte bestemmelser vedrørende lægevirksomhed 40 
Afsnit IV: Særlig uddannelse til alment praktiserende læge 45 
Afsnit V: Afsluttende bestemmelser 
Bilag I: Karakteristiske træk ved speciallægeuddannelsen på heltids-
og deltidsbasis .. 53 
Bilag II: Datoerne for visse medlemsstaters ophævelse af administrativt 
eller ved lov fastsatte bestemmelser om udstedelse af 
eksamensbeviser ι certifikater og andre kvalifikationsbevise^ 
Bilag A: Oversigt over ophævede direktiver..— 55 
Bilag B: Frister for gennemførelse af kodificerede direktiver 56 
Bilag C: Sammenligningstabel 57 
- 6 -
FORSLAG TIL RÅDETS DIREKTIV OM FREMME AF DEN 
FRIE BEVÆGELIGHED FOR LÆGER OG GENSIDIG ANERKENDELSE AF DERES 
EKSAMENBEVISER, CERTIFIKATER OG ANDRE KVAL IFI KAT 10NS8EVI SER 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro­
pæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 49, artikel 
57, stk. 1, og stk. 2, første og tredje punktum, samt artikel 
66, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet (')> 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalgt2), og 
ud fra følgende betragtninger: 
De direktiver om frenine af den frie bevæge lighed for 
leger og gensidig anerkendelse af deres 
eksamenbeviser, certifikater og andre 
kvalifikationsbeviser, som er anført i bilag A, har 
ved flere lejligheder været underkastet omfattende 
ændringer; de pågældende direktiver bør derfor for 
klarhedens skyld kodificeres og samles i én tekst; 
I henhold til traktaten er enhver diskriminerende be­
handling på området etablering og tjenesteydelse, 
som skyldes nationalitet, forbudt fra overgangsperio­
dens udløb; det således gennemførte princip for be­
handling efter nationalitet vedrører navnlig udleve­
ring af en eventuelt fornøden tilladelse til at optage 
og udøve virksomhed som læge, samt indskrivningen 
eller optagelsen i faglige organer; 1 . 75/362/EØF 
det forekommer dog tilrådeligt at fastsætte visse be­
stemmelser, som skal lette den faktiske udøvelse af 
retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydel­
ser på det lægelige område; 2. 
i henhold til traktaten må medlemsstaterne ikke yde 
nogen form for støtteforanstaltninger, som vil kunne 
fordreje betingelserne for etableringsvilkårene; 3. 
artikel 57, stk. 1, i traktaten foreskriver, at der skal 
vedtages direktiver om gensidig anerkendelse af eksa-4. 
(') EFT nr. C 
(*) EFT nr. C 
mensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbevi­
ser; dette direktiv sigter mod anerkendelse af eksa­
mensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbevi­
ser, som giver adgang til at udøve virksomhed som 
læge, samt eksamensbeviser, certifikater og andre 
kvalifikationsbeviser for speciallæger; 
hvad angår uddannelsen af speciallæger bør der gen­
nemføres en gensidig anerkendelse af kvalifikations­
beviser, såfremt disse, uden at være en betingelse for 
adgang til at optage og udøve virksomhed som spe­
ciallæge, dog udgør en betingelse for benyttelsen af 
en speciallægetitel; 
udviklingen i medlemsstaternes lovgivning har 
gjort det nødvendigt at foretage en række 
tekniske ændringer 
for bl.a. at tage hensyn til 
ændringer af benævnelserne på eksamensbeviser, certifikater 
og andre kvalifikationsbeviser vedrørende disse erhverv eller 
af benævnelserne på visse lægespecialer samt for at tage 
hensyn til, at man i visse medlemsstater har oprettet nye 
lægespecialer eller har afskaffet tidligere specialer; 
der bør fastsættes bestemmel­
ser vedrørende erhvervede rettigheder for de eksamens­
beviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for 
læger, som medlemsstaterne har udstedt for uddannelse , 
der er indledt inden nærværende direktivs gennemførelses­
tidspunkt; 
da et direktiv om gensidig anerkendelse af eksamens­
beviser ikke nødvendigvis medfører, at de uddannel­
ser,-der vedrører disse eksamensbeviser er fuldstændig 
ens, bør der, hvad angår benyttelsen af titler på 
grundlag af uddannelser, kun gives autorisation til 
benyttelse af disse på sproget i den medlemsstat, der 
er hjemland eller seneste opholdsland; 
for at forenkle anvendelsen af dette direktiv for de 
nationale myndigheder kan en medlemsstat foreskri­
ve, at de begunstigede, der opfylder de i dette kræve­
de uddannelsesbetingelser, sammen med deres ud­
dannelsestitel skal forelægge et certifikat, som er ud-
stedt af de kompetente myndigheder i hjemlandet el-
1er det seneste opholdsland og som attesterer, at disse 
titler virkelig er de i direktivet omhandlede; 
dette direktiv ændrer ikke medlemsstaternes admini­
strativt eller ved lov fastsatte bestemmelser, som for­
byder eller stiller visse betingelser for selskabers udø­
velse af lægevirksomhed; 
- 8 -
ved udveksling af tjenesteydelser udgør kravet om en 
indskrivning eller optagelse i faglige organer, der er 
knyttet til udøvelse af en virksomhed af regelmæssig 
og varig karakter i værtslandet, ubestrideligt en ulem­
pe for tjenesteyderen på grund af hans virksomheds 
midlertidige karakter; kravet bør derfor frafaldes; i 
så fald må imidlertid tilsynet med den faglige disci­
plin, der er omfattet af disse faglige organers kompe­
tence, sikres; i dette øjemed bør det med forbehold 
af anvendelsen af artikel 62 i traktaten foreskrives, at 
der kan pålægges den begunstigede en indberetnings­
pligt over for dc kompetente myndigheder i den 
medlemsstat, der er værtsland, vedrørende udvekslin­
gen af tjenesteydelser; 
med hensyn til vandel og hæderlighed bør der skelnes 
mellem de krav, der kan stilles på den ene side til en 
første adgang til erhvervet og på den anden side for 
dets udøvelse; 
med henblik på gensidig anerkendelse af eksamens­
beviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for 
speciallæger, og for at sætte samtlige udøvere af er­
hvervet, som er statsborgere i medlemsstaterne, på no­
genlunde lige fod inden for Fællesskabet, har en vis 
samordning af uddannelsesbetingelserne for spe­
ciallæger vist sig at være nødvendig; der bør derfor 
fastsættes visse minimumskriterier både for adgangen 
til spcciallægeuddannelscn, dennes minimumsvarig-
hed, undervisningsformen og stedet, hvor denne skal 
finde sted, samt for det tilsyn, den skal undergives; 
disse kriterier vedrører kun specialer, der er fælles for 
alle medlemsstaterne eller for to eller flere medlems­
stater; 
den samordning af udøvelsesbetingelserne, der 
fastsættes i dette direktiv, udelukker ——— ikke 
en senere samordning; 
i øvrigt er det nu stort set almindeligt 
erkendt, at der er behov for en særlig uddannelse for 
alment praktiserende læger, som skal sætte dem i stand til 
bedre at varetage de opgaver, der påhviler dem ; disse 
opgaver, der i høj grad er baseret på lægens personlige 
kendskab til sine patienters miljø, består i at rådgive disse 
om sygdomsforebyggelse og om helbredsbeskyttelse på 
grundlag af dette kendskab samt i at give dem den rele­
vante behandling ; 
dette behov for en særlig uddannelse inden for almen 
medicin er bl.a. opstået som følge af udviklingen inden 
for lægevidenskaben, der har medført, at afstanden 
mellem undervisningen og den medicinske forskning på 
den ene side og virket som alment praktiserende læge på 
den anden side er blevet stadig større, således at det ikke 
længere er muligt at give en tilfredsstillende undervisning 
i væsentlige aspekter af den almene medicin inden for 
den traditionelle lægevidenskabelige grunduddannelse i 
medlemsstaterne ; 11 . 
12. 
4. 75/362/EØF 
75/363/EØF 
86/457/EØF ' 
(t iIpasset) 
_ 9 -
ud over den umiddelbare fordel for patienterne aner­
kendes det ligeledes, at en bedre tilpasning af 
uddannelsen til den alment praktiserende læges 
specifikke funktion vil bidrage til at forbedre behand­
lingssystemet, bl.a. ved at fremme en mere selektiv anven­
delse af speciallæger samt af laboratorier og andre højtspe­
cialiserede institutter og afdelinger; 
en forbedring af uddannelsen i almen medicin vil kunne 
højne den alment praktiserende læges betydning;. 
selv om denne udvikling synes uomgængelig, forløber 
den dog ikke i.samme tempo i alle medlemsstater; uden 
at forcere den igangværende udvikling bør det tilstræbes, 
at der sker en etapevis tilnærmelse med henblik på at 
sikre en relevant uddannelse af alle alment praktiserende 
læger, der tilgodeser de særlige krav, som udøvelsen af 
dette erhverv stiller ; 
for at sikre en gradvis gennemførelse af denne reform er 
det nødvendigt, at der i hver medlemsstat i første fase 
indføres en særlig uddannelse til alment praktiserende 
læge, som opfylder visse minimumskrav både ud fra et 
kvalitativt og et kvantitativt synspunkt, og som supplerer 
den minimumsgrunduddannelse, som læger skal have i 
medfør af nærværende direktiv ; det er ikke afgørende, 
om denne uddannelse i almen medicin gives inden for 
eller uden for rammerne af den nationale medicinske 
grunduddannelse ; i anden fase bør det desuden fastsættes, 
at adgangen til at virke som alment praktiserende læge 
inden for rammerne af en social sikringsordning bør 
gøres betinget af, at den særlige uddannelse til alment 
praktiserende læge er afsluttet; endelig bør der senere 
fremsættes nye forslag med henblik på at fuldføre refor­
men ; 
dette direktiv berører ikke medlemsstaternes ret til selv at 
udforme deres nationale sociale sikringsordning og til at 
bestemme, hvilke aktiviteter der skal udøves inden for 
rammerne af denne ordning ; 
koordineringen af de minimumskrav, der stilles for udste­
delse af de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifi­
kationsbeviser for den særlige uddannelse til alment prak­
tiserende læge, der indføres ved dette direktiv, giver 
medlemsstaterne mulighed for gensidigt at anerkende 
disse eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikations­
beviser ; 
- 10-
i henhold til nærværende direktiv |<an C11 mcdk-msslat 
ikke kræve, at læger, der er i besiddelse aí eksamensbevi­
ser, der er erhvervet i en anden medlemsstat og anerkendt 
i henhold til nærværende direktiv, skal gennemgå en supple­
rende uddannelse for at kunne arbejde som læge inden 
for rammerne af en social sikringsordning,'selv om den 
kræver en sådan uddannelse af indehavere af lægeviden­
skabelige eksamensbeviser, der er erhvervet på dens eget 
område; denne virkning af nærværende direktiv kan 
ikke, for så vidt angår adgangen til at virke som alment 
praktiserende læge inden for rammerne af en social 
sikringsordning, sættes ud af kraft før den l. januar 1995, 
som er den dato, hvorefter alle medlemsstater i henhold 
til nærværende direktiv kun må give tilladelse til udøvelse 
af virksomhed som alment praktiserende læge inden for 
rammerne af en social sikringsordning til læger, der har 
gennemgået den særlige uddannelse inden for almen 
medicin ; læger, der inden denne dato har etableret sig i 
almen praksis i henhold til nærværende direktiv , skal 
have ret til fortsat at virke som alment praktiserende læger 
inden for rammerne af værtslandets sociale sikringsord­
ning, selv om de ikke har gennemgået en særlig uddan­
nelse inden for almen medicin^ 
hvad angår den samordning af uddannelsen, som 
fastsættes i dette direktiv, er der for øjeblikket i stør­
stedelen af medlemsstaterne ingen forskel på uddan­
nelsen af læger, der ønsker at udøve deres virksom­
hed som lønmodtagere, og uddannelsen af læger, der 
ønsker at virke som selvstændige; 
hvad angår forskrifter vedrøren­
de vandel og hæderlighed, faglig disciplin og benyt­
telse af titler, anvendes de pågældende forskrifter eller de 
kan bringes til anvendelse såvel på lønmodtagere 
som på selvstændige efter medlemsstaternes ønske; 
udøvelse af virksomhed som læge er i samtlige med­
lemsstater betinget af besiddelse af et eksamensbevis, 
certifikat eller andet kvalifikationsbevis for læger; 
denne virksomhed udøves såvel af selvstændige som 
af lønmodtagere, eller endog af de samme personer 
skiftevis som lønmodtager og som selvstændig i løbet 
af deres faglige karriere; for i fuldt omfang at frem­
me den frie bevægelighed for disse erhvervsudøvere 
inden for Fællesskabet forekommer det således nød­
vendigt at udvide anvendelsen af dette direktiv til 
også at gælde læger, der er lønmodtagere · 11 
13. 86/457/EØF 
75/363/EØF 
(ti Ipasset) 
75/362/EØF 
rte rva rende direktiv bør ikke berøre 
medlemsstaternes forp[igtelser med hensyn til 
de i bilag Β anførte gennemførelsesfrister -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
-11' -
AFSNIT I 
ANVENDELSESOMRÅDE 
Artikel 1 
Dette direktiv finder anvendelse på virksomhed som 
læge. 75/362/EØF 
AFSNIT II 
GENSIDIG ANERKENDELSE AF EKSAMENSBEVISER, 
CERTIFIKATER OG ANDRE KVALIFIKATIONSBEVISER 
FOR LÆGER 
KAPITEL i 
EKSAMENSBEVISER, CERTIFIKATER OG ANDRE 
KVALIFIKATIONSBEVISER FOR LÆGER 
Artikel 2 
Hver medlemsstat anerkender de eksamensbeviser, 
certifikater og andre kvalifikationsbeviser, der udste­
des til medlemsstaternes statsborgere af de øvrige 
medlemsstater i overensstemmelse med artikel 23, 
og som er anført i artikel 3, 
ved at tildele dem den samme virkning på sit område 
for så vidt angår adgang til og udøvelse af 
virksomhed som læge, som de eksamensbeviser, 
certifikater og andre kvalifikationsbeviser, den selv 
udsteder. 
Artikel 3 
De i artikel 2 omhandlede eksamensbeviser, certifika­
ter og andre kvalifikationsbeviser er følgende: 
12 
.i) i Tyskland: 
1. »Zeugnis über die ärztliche Staatsprüfung« 
(beviset for statseksamen for læger), der udste­
des af de kompetente myndigheder, og 
»Zeugnis über die Vorbereitungszeit als Me­
dizinalassistent« (certifikat, som bekræfter 
fuldførelse af turnusperioden som assisterende 
læge), i det omfang den tyske lovgivning sta­
dig opretholder en sådan periode som supple­
ment til lægeuddannelsen-, 75/362/EØF 
2. »Zeugnis über die ãrztlichc Staatsprüfung« (be­
vis for statseksamen for læger), der er udstedt af 
de kompetente myndigheder efter den 30. juni 
1988, og »Bescheinigung über die Ableistung 
der Tätigkeit als Arzt im Praktikum« (attest for 
udøvelse af lægevirksomhed i en praktikantpe­
riode). 89/594/EØF 
b) i lielgien: 
»Le diplôme légal de docteur en médecine, chi­
rurgie et accouchements/het wettelijke diploma 
van doctor in de genees-, heel- en verloskunde« 
(det lovhjemlede eksamensbevis for læger i medi­
cin, kirurgi og fødselshjælp), udstedt af universi­
teternes lægevidenskabelige fakulteter eller af det 
centrale bedømmelsesudvalg eller statens bedøm­
melsesudvalg for universitetsundervisning; 75/362/EØF 
c) i Danmark: 
»Bevis for bestået lægevidenskabelig embedseksa­
men (kandidateksamen)«, udstedt af universiteter­
nes lægevidenskabelige fakulteter samt dokumen­
tation udstedt af sundhedsstyrelsen for gennem­
ført praktisk uddannelse; 
d) i Frankrig: 
1 »Le diplome d'Etat de docteur en médecine« 
(statens eksamensbevis for læger), udstedt af 
de lægevidenskabelige fakulteter eller af uni­
versiteternes blandede lægevidenskabelige og 
. farmakologiske fakulteter eller af universite­
terne; 
2. »Le diplôme d'université de docteur en 
médecine« (eksamensbevis for læger) fra et 
universitet, i det omfang dette bevis godken­
der den samme uddannelsesplan som den, der 
er fastsat for statens eksamensbevis for læger; 
-Ο­
ι·) i lllillld: 
»Primary qualification« (et certifikat, der god­
kender basiskundskaberne), udstedt i Irland efter 
bestået kvalificerende eksamen afholdt for et 
kompetent bedømmelsesudvalg, ledsaget af et be­
vis for erhvervet praktisk erfaring, tildelt af sam­
me bedømmelsesudvalg, der giver adgang til regi­
strering som »fully registered medical practitio­
ner«; 75/362/EØF 
ι Italien: 
»Diploma di laurea in medicina e chirurgia« (bevis 
for afsluttet uddannelse i medicin og kirurgi), der er 
udstedt af universitetet og ledsaget af »diploma di 
abilitazione all'esercizio della medicina e chirurgia« 
(bevis for tilladelse til at udøve virksomhed inden 
for medicin og kirurgi), udstedt af statens eksa-
menskommission. 89/594/EØF 
g) i Luxembourg: 
»Diplome d'Etat de docteur en médecine, 
chirurgie et accouchements« (statens eksa­
mensbevis for lasger i medicin, kirurgi og fød­
selshjælp) udstedt af statens eksamenskomité 
og påtegnet af undervisningsministeren,^ og 
»certificat de stage« (turnuscertifikatet), påteg 
net af sundhedsministeren; 
h) i Nederlandene 
»Universitair getuigschrift van arts« (eksamens 
beviset for læger fra et universitet); 
i) i Det forenede Kongerige: 
»Primary qualification«, (et certificat, der godken­
der basiskundskaberne), udstedt i Det forenede 
Kongerige efter bestået kvalificerende eksamen af­
holdt for et kompetent bedømmelsesudvalg, led­
saget af et bevis for erhvervet praktisk erfaring, 
tildelt af samme bedømmelsesudvalg, der giver 
adgang til registering som »fully registered medi­
cal practitioner«. 82/76/EØF 
75/362/EØF 
- 14 -
i Grækenland: 
»Πτυχίο Ιατρικής« (bevis for embedseksamen i 
medicin), udstede af: 
— det medicinske fakultet ved et universitet, eller 
— af det sundhedsvidenskabelige fakultet, læge­
videnskabelig afdeling, ved et universitet. 
k) i Spanien: 
"Titulo de Licenciado en Medicina y Cingia" 
(bevis for embedseksamen i medicin og kirurgi), 
udstedt af Ministeriet for Undervisning og 
Videnskab eller af en universitetsrektor. 
ι Portugal: 
»Carta de curso de licenciatura em medi­
cina« (bevis for medicinsk embedseksa­
men), udstedt af et universitet, samt 
»Diploma comprovativo da conclusão do 
internato geral« (bevis for gennemført 
almen turnustjeneste), udstedt af de kom­
petente myndigheder i sundhedsministe­
riet. 
KAPITEL II 
EKSAMENSBEVISER, CERTIFIKATER OG ANDRE 
KVALIFIKATIONSBEVISER FOR SPECIALLÆGER, 
SOM ER FÆLLES FOR ALLE MEDLEMSSTATERNE 
Artikel 4 
Hver medlemsstat anerkender de eksamensbeviser, 
certifikater og andre kvalifikationsbeviser for spe­
ciallæger, der udstedes til medlemsstaternes statsbor­
gere af de øvrige medlemsstater i overensstemmelse 
med artikel 24. 25, 26 og 29 , og 
som er anført i artikel 5, ved at tildele dem den sam­
me virkning på sit område som de eksamensbeviser, 
certifikater og andre kvalifikationsbeviser, den selv 
udsteder. 89/594/EØF 
Akten vedrørende 
Spaniens og 
Portugals 
t i I træde I se 
75/362/EØF 
Artikel 5 
1. De i artikel 4 omhandlede eksamensbeviser, cer­
tifikater og andre kvalifikationsbeviser er sådanne, 
som er udstedt af de i stk. 2 anførte kompetente 
myndigheder eller organer, og som for den pågælden­
de speciallægeuddannelses vedkommende svarer til de 
benævnelser, der anvendes i de forskellige medlems­
stater, og som er gengivet i stk. 3. 
- 15 -
2. De i stk. 1 nævnte eksamensbeviser, certifikater 
og andre kvalifikationsbeviser, udstedt af de kompe­
tente myndigheder eller organer, er følgende: 
i Tyskland: 
»Die von den Landesärztekammern erteilte fachärzt­
liche Anerkennung« (den af lægeorganisationerne i 
delstaterne udstedte speciallægeanerkendelse); 75/362/EØF 
i Belgien: 
»Le titre d'agrégation en qualité de médicin spécialiste — 
erkenningstitel van geneesheer specialist« (certifikat som 
speciallæge), udstedt af den minister, der er kompetent 
med hensyn til folkesundheden. 
i Danmark: 
Bevis for tilladelse til at betegne sig som speciallæge, 
udstedt af sundhedsstyrelsen; 
i Frankrig: 
— »Le certificat d'études speciales de médecine« 
(certifikat for uddannelse som speciallæge), ud­
stedt af det lægevidenskabelige fakultet, af univer­
siteternes blandede lægevidenskabelige og farma­
kologiske fakulteter eller af universiteterne; 
— »L'attestation de médecin spécialiste qualifié«, 
(bevis som kvalificeret speciallæge) udstedt af 
lægerådet; 
— »Le certificat d'études spéciales de médecine«, 
(certifikat for særlige lægestudier) udstedt af det 
lægevidenskabelige fakultet eller af universiteter­
nes blandede lægevidenskabelige og farmakologi­
ske fakulteter eller beviser, der svarer dertil, ud­
stedt efter undervisningsministeriets bekendtgø­
relse; 
—»le diplôme d'études spécialisées de médecine« (cer­
tifikat for særlige lægestudier) udstedt af universite­
terne. 89/594/EØF 
75/362/EØF 
89/594/EØF 
i Irland: 
»Certificate of specialist doctor« (certifikat som spe­
ciallæge), udstedt af den kompetente myndighed, der 
er bemyndiget hertil af sundhedsministeriet; 75/362/EØF 
_ 16 -
i Italien: 
»Diploma di medico specialista« (diplom som spe­
ciallæge), udstedt af en universitetsrektor; 
i Luxembourg: 
»Le Certificat de médecin spécialiste« (certifikat 
som speciallæge), udstedt af sundhedsministeriet efter 
udtalelse fra lægekollegiet; 
i Nederlandene: 
»Het door de Specialisten-Registratiecommissie 
S.R.C.) afgegeven getuigschrift van erkenning en 
inschrijving in het Specialistenregister« (certifikat om 
anerkendelse og indskrivning i specialregistret, ud­
stedt af speciallægekommissionen (S.R.C.)); 75/362/EØF 
»Het door de Sociaal — Geneeskundigen Registra-
tie-Commissie (S.G.R.C.) afgegeven getuigschrift 
van erkenning en inschrijving in het Register van 
Sociaal — Geneeskundigen« (certifikat om anerken­
delse og indskrivning i registret for læger med 
arbejdsmedicin som speciale, udstedt af kommissio­
nen for læger med arbejdsmedicin som speciale); 89/594/EØF 
i Det forenede Kongerige: 
»Certificate of completion of specialist training« 
(bevis for afsluttet speciallægeuddannelse), udstedt af 
den dertil bemyndigede myndighed. 
i Grækenland: 
"τίτλος Ιατρικής ειδικότητας χορηγούμενος από τις 
.Νομαρχίες" 
gc), udstedt af præfekturerne; (certifikat som speciallie-75/362/EØF 
89/594/EØF 
i Spanien: 
»Título de Especialista« (certifikat som special­
læge), udstedt af ministeriet for undervisning 
og videnskab; 
i Portugal: 
"Grau de Assi Stentefassistentgrad), udstedt af 
de kompetente myndigheder i sundhedsmini­
steriet, eller »Titulo de Especialista« (certifikat 
som speciallæge), udstedt af lægestandens 
sammenslutning. Akten vedrørende 
Spaniens og 
Portugals 
t i 1 træde I se 
- 17 -
3. Oc benævnelser, tier er gældende i medlemssta­
terne, og som svarer til de pågældende speciallægeud­
dannelser, er følgende: 
anæstesiologi: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: 
— almen kirurgi: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: 
— neurokirurgi: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal : Anästhesiologie 
anesthésiologie/anesthesiologie 
anæstesiologi 
anesthésiologie — réanimation chirur­
gicale 
anaesthetics 
anestesia e rianimazione 
ancsthésie-réanimation 
anesthesiologie 
anaesthetics 
άναισδησιολογία 
anestesiolog ía y reanimación 
anestesiología ; 
Chirurgie 
chirurgie/heelkunde 
kirurgi eller kirurgiske 
sygdomme 
chirurgie générale 
general surgery 
chirurgia generale 
chirurgie générale 
heelkunde 
general surgery 
χειρουργική 
cirugía generai y del aparato digestivo 82/76/E0F 
/ ) 89/594/EØF 
cirurgia geral * 3-
Neurochirurgie 
neurochirurgie/neurochirurgie 
neurokirurgi eller kirurgiske 
nervesygdomme 
neurochirurgie 
neurological surgery 
neurochirurgia 
neurochirurgie 
neurochirurgie 
neurological surgery 
νευροχειρουργική 
neurocirugía 
neurocirurgia; 75/362/EØF 
Akterne vedrørende 
Grækenlands OQ Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
3— Akten vedrørende 
Grækenlands 
tiltrædelse 
» 89/594/EØF 
^ Akterne vedrørende 
Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
Akterne vedrørende 
Grækenlands ug Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
- 18 -
75/362/EØF 
gynækologi og obstetrik: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien : 
Portugal: 
intern medicin: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Iralien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: 
oftalmologi: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: Frauenheilkunde und Geburts-
hilfe 
gynécologie-obstétrique/gynecologie-
verloskunde 
gynækologi og obstetrik eller 
kvindesygdomme og 
fødselshjælp 
gynécologie-obstétrique 
obstetrics and gynaecology 
ostetricia e ginecologia 
gynécologie-obstétrique 
verloskunde en gynaecologie 
obstetrics and gynaecology 
μαιευτική - γυναικολογία 
obstetricia y ginecologia 
ginecologia e obstetricia ; 
Innere Medizin 
medicine interne/inwendige 
geneeskunde 
intern medicin eller medicinske 
sygdomme 
médecine interne 
general (internal) medicine 
medicina interna 
maladies internes 
inwendige geneeskunde 
general medicine 
παθολογία 
.iiedicina interna 
medicina interna ; 
Augenheilkunde 
opthalmologie/oftalmologie 
oftalmologi eller øjensygdomme 
ophtalmologie 
ophthalmology 
oculistica 
ophtalmologie 
oogheelkunde 
ophthalmology 
οφθαλμολογία 
oftalmolog ía 
oftalmologia ; > 82/76/EØF 
Akterne vedrørende 
^ Grækenlands cg Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
Akterne vedrørende } Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
> 89/594/EØF 
Akterne vedrørende 
Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
- 19 -75/362/EØF 
oto-rbino-laryngologi: 
Τ yskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: Hals-Nasen-Ohrenheilkunde 
oto-rhino-laryngologie/otorhinola 
ryngologie 
oto-rhino-laryngologi eller 
øre-næse-halssygdomme 
oto-rhino-laryngologie 
otolaryngology 
otorinolaringoiatria 
otorhinolaryngologic 
keel-, neus- en oorheelkunde 
otolaryngology 
ώτορινολαρ υγγολογία 
otorrinolaringolog ía 
otorrinolaringologia. U· 82/76/EØF 
Akterne vedrørende 
U Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
pædiatri: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: Kinderheilkunde 
pédiatrie / kindergeneeskunde 
pædiatri eller børnesygdomme 
pediatrie 
paediatrics 
pediatria 
pediatrie 
kindergeneeskunde 
paediatrics 
παιδιατρική 
pediatr ía y sus áreas específicas 
pediatria; 1 k 82/76/EØF 
Akterne vedrørende 
1^ Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
— medicinske lungesygdomme: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal : Lungen- und Bronchial­
heilkunde 
pneumologie/pneumologie 
medicinske lungesygdomme 
pneumologie 
respiratory medicine 
fisiologia e malattie dell'ap­
parato respiratorio 
pneumo-phtisiologie 
longziekten en tuberculose 
respiratory medicine 
φυματιολογία - πνευμονο­
λογία 
neumología 
pneumologia-89/594/EØF 
|->( Akterne vedrørende 
Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
- 20 -
urologi: 
Tyskland: Urologie 
Belgien: urologie/urologie 
Danmark: urologi eller urinvejenes 
kirurgiske sygdomme 
Frankrig: chirurgie urologique 
Irland: urology 
Italien: urologia 
Luxembourg: urologie 
Nederlandene: urologie 
Det forenede 
Kongerige: urology 
Grækenland: ουρολογία 
Spanien : urología 
Portugal: urologia; 
ortopædi: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien : 
Portugal: Orthopädie 
orthopedie/orthopedie 
ortopædisk kirurgi 
chirurgie orthopédique et traumato­
logie 
orthopaedic surgery 
ortopedia c traumatologia 
orthopédie 
orthopedie 
orthopaedic surgery 
ορθοπεδική 
traumatologia y Cirugía Ortopé­
dica 
ortopedia ; 75/362/EØF 
¿ 89/594/EØF 
Akterne vedrørende 
Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
> 89/594/EØF 
Akterne vedrørende 
^ Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
Patologisk anatomi: 
Tyskland: Pathologie 
Belgien: anatomie pathologique/ 
pathologische anatomie 
Danmark: patologisk anatomi og histo-
logi eller vævsundersøgelse 
Frankrig: anatomie et cythologie patho­
logique 
Irland: morbid anatomy and 
pathology histo-
Italien: anatomia patologica 
Luxembourg: anatomie pathologique 
Nederlandene: pathologische anatomie 
Det Forenede 
Kongerige: morbid anatomy and 
pathology histo-
Grækenland: παθολογική ανατομική 
Spanien: anatomia patológica 
Portugal: anatomia patológica ; 89/594/EØF 
- 21 -
Neurologi 
Tyskland: Neurologie 
Belgien: neurologie / neurologie 
Danmark: neuromedicin eller medi­
cinske nervesygdomme 
Frankrig: neurologie 
Irland: neurology 
Italien: neurologia 
Luxembourg: neurologie 
Nederlandene: neurologie 
Det Forenede 
Kongerige: neurology 
Grækenland: Νευρολογία 
Spanien: neurología 
Portugal: neurologia; 
Psykiatri 
Tyskland: Psychiatrie 
Belgien: psychiatrie/ psychiatrie 
Danmark: psykiatri 
Frankrig: psychiatrie 
Irland: psychiatry 
Italien: psichiatria 
Luxembourg: psychiatrie 
Nederlandene: psychiatrie 
Det Forenede 
Kongerige: psychiatry 
Grækenland: Ψυχιατρική 
Spanien: psiquiatría 
Portugal: psiquiatria _ 89/594/EØF 
KAPITEL III 
EKSAMENSBEVISER, CERTIFIKATER OG ANDRE 
KVALIFIKATIONSBEVISER FOR . SPECIALLÆGER, 
BENYTTET I TO ELLER FLERE MEDLEMSSTATER 
Artikel 6 
Hver medlemsstat, i hvilken der findes administrativt 
eller ved lov fastsatte bestemmelser på dette område, 
anerkender de eksamensbeviser, certifikater og andre 
kvalifikationsbeviser for speciallæger, der udstedes til 
medlemsstaternes statsborgere af de øvrige medlemssta­
ter i overensstemmelse med artikel 24, 25, 27 og 
29 0g som er anført i artikel 7, ved 
at tildele dem den samme virkning på sit område 
som de eksamensbeviser, certifikater og andre kvali­
fikationsbeviser, den selv udsteder. 75/362/EØF 
- 22 -
Artikel 7 
1. De i artikel 6 omhandlede eksamensbeviser, cer­
tifikater og andre kvalifikationsbeviser er sådanne, 
som er udstedt af de i artikel 5, stk. 2, anførte kom­
petente myndigheder eller organer, og som for den 
pågældende speciallægeuddannelses vedkommende og 
for så vidt angår de medlemsstater, i hvilke den fore­
findes, svarer til de i stk. 2 gengivne benævnelser. 
2. De benævnelser, der er gældende i medlemssta­
terne, og som svarer til de pågældende speciallægeud­
dannelser, er følgende: 
klinisk biologi: 
Belgien: 
Frankrig: 
Italien: 
Spanien: 
Portugal : 
blodtypeserologi: 
Danmark: 
Luxembourg: 
Frankrig: 
Portugal : biologie clinique/klinische 
biologie 
biologie médicale 
patologia diagnostica di 
laboratorio 
análisis clínicos 
patologia clinica; 
klinisk blodtypeserologi 
hématologie biologique 
hématologie 
hematologia clinica; 
mikrobiologi — bakteriologi: 
Tyskland: 
Danmark: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
klinisk kemi: 
Danmark: 
Irland: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Spanien : Mikrobiologie und Infektions­
epidemiologie 
klinisk mikrobiologi 
microbiology 
microbiologia 
microbiologie 
medische microbiologie 
medical microbiology 
μικροβιολογία 
microbiolog ía y parasitologia; 
klinisk kemi 
chemical pathology 
chimie biologique 
klinische chemie 
chemical pathology 
bioquímica clínica; l· 
l· 75/362/EØF 
Akten vedrørende 
Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
89/594/EØF 
Akten vedrørende 
Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
)> 82/76/EØF 
Akterne vedrørende 
^ Grækenlands og Spaniens 
,og Portugals 
tiltrædelse 
>82/76/EØF 
Akten vedrørende 
^ Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
- 23 -
immunologi: 
Irland: 
Det forenede 
Kongerige: 
Spanien : 
plastikkirurgi: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: 
thoraxkirurgi: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal : clinical immunology 
immunology 
immunologia · 75/362/EØF 
Akten vedrørende 
}—j-> Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
chirurgie plastique/plastische 
heelkunde 
plastikkirurgi 
chirurgie plastique, reconstructrice et 
esthéthique 
plastic surgery 
chirurgia plastica 
chirurgie plastique 
plastische chirurgie 
plastic surgery 
πλαστική χειρουργική 
cirugía plástica y reparadora 
cirurgia plástica ; 
chirurgie thoracique/heelkunde op 
de thorax 
thoraxkirurgi eller brysthulens 
kirurgiske sygdomme 
chirurgie thoracique et cardio-vascu­
laire 
thoracic surgery 
chirurgia toracica 
chirurgie thoracique 
cardio-pulmonale chirurgie 
thoracic surgery 
χειρουργική θώρακος 
cirugía torácica 
cirurgia torácica; -> 89/594/EØF 
Akterne vedrørende 
Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
• 89/594/EØF 
pædiatrisk kirurgi: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: chirurgie infantile 
paediatric surgery 
chirurgia pediatriça 
chirurgie pédiatrique 
paediatric surgery 
χειρουργική παίδων 
cirugía pediátrica 
cirurgia pediátrica; Akterne vedrørende 
Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
]--> 89/594/EØF 
}f> 82/76/EØF 
Akterne vedrørende 
-\-ϊ  Grækenlands og Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
- 24 -
karkirurgi: 
Belgien: 
Frankrig: 
Italien: * 
Luxembourg: 
Spanien: 
Portugal: 75/362/EØF 
chirurgie des vaisseaux/ 
bloedvatenheelkunde 
chirurgie vasculaire 
chirurgia vascolare 
chirurgie cardio-vasculaire 
angiologia y cirugía vascular 
cirurgia vascular ; r> 89/594/EØF 
Akten vedrørende 
Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
cardiologi: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal : cardiologie/cardiologie 
cardiologi eller hjerte- og 
kredsløbssygdomme 
pathologie cardio-vasculaire 
cardiology 
cardiologia 
cardiologie et angiologie 
cardiolçgie 
cardio-vascular diseases 
καρδιολογία 
cardiolog ía 
cardiologia; 
gastroenterologi: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
•Grækenland: 
Spanien: 
Portugal : gastro-entérologie/ 
gastro-enterologie 
medicinsk gastroenterologi eller 
medicinske mave-tarmsygdomme 
gastro-entérologie et hépatologie 
gastroenterology 
malattie dell'apparato digerente, 
della nutrizione e del ricambio 
gastro-entérologk 
gastro-eaterologie 
gastroenterology 
γαστρεντεολογία 
aparato digestivo 
gastro-enterologia; I b 89/594/EØF 
Akterne vedrørende 
Grækenlands og 
Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
'89/594/EØF 
Akten vedrørende 
^ Spamens 
og Portugals 
tiltrædelse 
rheumatologi: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
"Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spánien: 
Portugal: rhumatologie/reumatologie 
reumatologi 
rhumatologie 
rheumatology 
reumatologia 
rhumatologie 
reumatologie 
rheumatology 
ρευματολογία 
reumatologia 
reumatologia ; Ί U 89/594/EØF 
Akterne vedrørende 
μ. Grækenlands og Spaniens 
Γ? og Portugals 
tiltrædelse 
- 25 -
75/362/EØF 
almen hæmatologi: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal : 
endokrinologi: 
Frankrig: 
Irland: 
Italien: 
Luxembourg: 
Det forenede 
Kongerige: 
Spanien: 
Portugal: 
Grækenland: haematology 
ematologia 
hematologie 
haematology 
aiuaxoAovío 
hematología y hemoterapia 
imunohemoterapia ; 
endocrinologie — maladies métaboli­
ques 
endocrinology and diabetes 
mellitus 
endocrinologia 
endocrinologie, maladies du mé­
tabolisme et de la nutrition 
endocrinology and diabetes 
mellitus 
endocrinología y nutrición 
endocrinologia-tiutrição 
ενδοκρινολογία ; > 
fysiurgi: 
Belgien: médecine physique /fysische ge­
neeskunde 
Danmark: fysiurgi og rehabilitering 
Frankrig: rééducation et réadaptation Frankrig: 
fonctionnelles 
Italien: fisioterapia 
Luxembourg: rééducation et réadaptation fonctionnelles 
Nederlandene: revalidatie 
Grækenland: ψυσική ιατρική και αποκατά­
σταση 
Spanien: rehabilitaci ón 
Portugal: fisiatria; l· 
stomatologi: 
Frankrig: 
Italien: 
Luxembourg: 
Spanien: 
Portugal : stomatologie 
odontostomatologia 
stomatologie 
estomatología 
estomatologia; Akterne vedrørende 
Grækenlands og ^ Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
> 89/594/EØF 
* 89/594/EØF 
Akterne vedrørende 
Grækenlands og 
Spaniens 
og Portugals 
ti Itrædelse 
> 82/76/EØF 
» 89/594/EØF 
Akten vedrørende 
Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
Akten vedrørende 
Spaniens ' og Portugals 
tiltrædelse 
- 26 -
neuropsykiatri: 
Tyskland: Nervenheilkunde (Neurologie und 
Psychiatrie) 
Belgien: neuro-psychiatrie/ 
neuropsychiatrie 
Frankrig: neuro-psychiatrie 
Italien: neuropsichiatria 
Luxembourg: neuro-psychiatrie 
Nederlandene: zenuw- en zielsziekten 
Grækenland: νευρολογία — ψυχιατρική ; 
dermato-venerologi: 
Tyskland: Dermatologie und Venerologie 
Belgien: dermato-v énéréologie/ 
dermato-venereologie 
Danmark: dermato-venerologi eller hud- og 
kønssygdomme 
Frankrig: dermatologie et vénéréologie 
Italien: dermatologia e venerologia 
Luxembourg: derma to-vénéréologie 
Nederlandene: dermatologie en Venerologie 
Grækenland: δερματολογία - άφροδισιο-
λογία 
Spanien: dermatologia médico-quirúrgica 
y venereología 
Portugal: dermatovenereologia·; :κ ^ 89/594/E ØF 75/362/EØF 
> 82/76/EØF 
> 89/594/EØF 
Akterne vedrørende 
-> Grækenlands og 
Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
dermatologi: 
Irland: dermatology 
Det forenede 
Kongerige: dermatology • 
venerologi: 
Irland: venereology 
Det forenede 
Kongerige: venereology; 
radiologi: 
Tyskland: 
Frankrig: 
Italien: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: Radiologie 
électro-radiologie 
radiologia 
électro-radiologie 
radiologie 
άκτινολογία - ραδιολογία 
electroradiolog ía 
radiologia; ^ 89/594/EØF 
Akterne vedrørende ^ Grækenlands og 
Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
- 27 ·" 
diagnostisk radiologi: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: Radiologische Diagnostik 
radiodiagnostic/röntgendiagnose 
diagnostisk radiologi eller 
røntgenundersøgelse 
radiodiagnostic et imagerie médicale 
diagnostic radiology 
radiodiagnostic 3 
radiodiagnostiek 
diagnostic radiology 
Ακτινοδιαγνωστική 
radiodiagn óstico 
radiodiagnóstico; 
terapeutisk radiologi: 
Tyskland: 
Belgien: 
Danmark: 
Frankrig: 
Irland: 
Luxembourg: 
Nederlandene: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
•Spaiiien: 
Portugal : 
tropemedicin: 
Danmark: 
Irland: 
Italien: 
Det forenede 
Kongerige: 
Portugal: 
børnepsykiatri: 
Tyskland: 
Danmark: 
Frankrig: 
Italien: 
Irland: 
Luxembourg: 
Det forenede 
Kongerige: 
Grækenland: 
Portugal : Strahlentherapie 
radio- et radiumthérapie/ radio­
en radiumtherapie 
terapeutisk radiologi eller 
strålebehandling 
oncologie, option radiothérapie 
radiotherapy 
radiothérapie 
radiotherapie 
radiotherapy 
άκτινοθεραπευτική 
oncología radioteràpica 
radioterapia; 
tropemedicin 
tropical medicine 
medicina tropicale 
tropical medicine 
medicina tropical · 
Kinder- und Jugendpsychiatrie 
børnepsykiatri 
pédo-psychiatrie 
neuropsichiatria infantile 
child and adolescent psychiatry 
psychiatrie infantile 
child and adolescent psychiatry 
παιδοψυχιατρική· 
pedopsiquiatria; 75/362/EØF 
89/594/EØF 
82/76/EØF 
AKten vedrørende 
Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
> 89/594/EØF 
> 82/76/EØF 
Akterne vedrørende 
Grækenlands og 
Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
Akten vedrørende 
Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
l* 82/76/EØF 
Akterne vedrørende 
•η Grækenlands og Spaniens / og Portugals 
. tiltrædelse 
^89/594/EØF. 
- 28 -
geriatri: 
Irland: geriatrics 
Det forenede 
Kongerige: geriatrics 
Spanien: geriatria 
Nederlandene: klinische geriatrie; 
nefrologi: 
Danmark: nefrologi eller medicinske 
nyresygdomme 
Frankrig: néphrologie 
Irland: nephrology 
Italien: nefrologia 
Luxembourg: néphrologie 
Det forenede 
Kongerige: renal diseases 
Grækenland: νεφρολογία 
Spanien: nefrologia 
Portugal : nefrologia; 
epidemiske sygdomme: 
Irland: 
Italien: 
Det forenede 
Kongerige: communicable diseases 
malattie infettive 
communicable diseases; 
'èommuni ty medicine " : 
Irland: 
Det forenede 
Kongerige: 
Frankrig: community medicine 
community medicine 
santé publique et médecine sociale 
farmakologi: 
Tyskland: 
Irland: 
Det forenede 
Kongerige: 
Spanien: Pharmakologie 
clinical pharmacology and 
therapeutics 
clinical pharmacology and 
therapeutics 
farmacología clínica. y 75/362/EØF 
Akten vedrørende 
Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
^89/594/EØF 
89/594/EØF 
Akterne vedrørende 
Grækenlands og ^ Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
> 89/594/EØF 
Akten vedrørende 
Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
- 29 -
arbejdsmedicin : 
Irland: 
Det forenede 
Kongerige: 
Tyskland: 
Danmark: 
Frankrig: 
Italien: 
Nederlandene: 
Grækenland: 
Portugal: 
allergologi: 
Italien: 
Nederlandene: 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal : occupational medicine 
occupational medicine 
Arbeitsmedizin 
samfundsmed icin / 
arbejdsmedicin« 
médicine du travail 
medicina del lavoro 
arbeids- en bedrijfsgeneeskunde 
ιατρική της εργασίας 
medicina do trabalho ; 
allergologia ed immunologia 
clinica 
allergologie 
αλλεργιολογία 
alergolog ía 
imuno-alergologia; 
kirurgisk gastroenterologi: 
Belgien: chirurgie abdominale/heelkunde 
op het abdomen 
Danmark: kirurgisk gastroenterologi eller 
kirurgiske mave-tarmsygdomme 
Frankrig: chirurgie viscérale 
Italien: chirurgia dell'apparato digerente 
Spanien: cirugía del aparato digestivo; \ 89/594/EØF 75/362/EØF 
> 89/594/EØF 
Akten vedrørende 
> Spaniens 
og Portugals 
tiItrædelse 
89/594/EØF 
Akten vedrørende 
Spaniens 
og Portugals 
tiltrædelse 
Nuklearmedicin 
Tyskland: 
Belgien: 
Frankrig: 
Italien: 
Nederlandene: 
Det Forenede Kongerige; 
Grækenland: 
Spanien: 
Portugal: Nuklearmedizin 
médecine nucléaire/ 
nucleaire geneeskunde 
médecine nucléaire 
medicina nucleare 
nucleaire geneeskunde 
nuclear medicine 
πυρηνική ιατρική 
medicina nuclear 
medicina nuclear ; 
Kæbe-ansigts kirurgi 
(grunduddannelse som læge) 
Frankrig: chirurgie maxillo-faciale et 
stomatologie 
Italien: chirurgia maxillo-facciaie 
Spanien: cirugía oral y maxilofacial ; 89/594/EØF 
- 30 -
89/594/EØF 
Tand-, mund- og kæbe-ansigtskirurgi 
(grunduddannelse som læge og som tandlæge) 
Tyskland: Zahn-, Mund-, Kiefer- und 
Gesichtschirurgie 
Belgien: 
Irland: Stomatologie/chirurgie 
orale et maxillo-faciale, 
Stomatologie/orale en 
maxillofacial chirurgie 
Oral and maxillo-facial 
surgery 
Det Forenede Kongerige: Oral and maxillo-facial 
surgery. 
1. En medlemsstat, der er værtsland, kan af stats­
borgere fra medlemsstaterne, som ønsker at opnå ek­
samensbeviser, certifikater eller andre kvalifikations­
beviser for uddannelse som speciallæge, der ikke er 
omhandlet i artikel 4 og 6, eller som, uanset at de er 
omhandlet i artikel 6, ikke udstedes i en medlems­
stat, der er hjemland eller seneste opholdsland, 
kræve, at de opfylder de uddannelsesbetingelser, som 
denne medlemsstat i så henseende foreskriver i sine 
egne administrative Love eller —— bestemmel-
2. En medlemsstat, der er værtsland, tager dog helt 
eller delvis hensyn til de uddannelsesperioder, som 
de i stk. 1 omhandlede statsborgere har fuldført, og 
som er bekræftet ved et eksamensbevis, certifikat el­
ler andet kvalifikationsbevis for uddannelse, udstedt 
af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, 
der er hjemland eller seneste opholdsland, såfremt 
denne periode er i overensstemmelse med den, der 
for den pågældende speciallægeuddannelse kræves af 
den medlemsstat, der er værtsland. 
3. Når de kompetente myndigheder eller organer i 
en medlemsstat, der er værtsland, har efterprøvet ind­
holdet og varigheden af den· pågældende specialistud­
dannelse på grundlag af fremlagte eksamensbeviser, 
certifikater og andre kvalifikationsbeviser, underret­
ter de den pågældende om varigheden af den supple­
rende uddannelse og om, hvilke områder den skal 
omfatte. Artikel 8 
75/362/EØF 
ser. 
- 31 -
KAPITEL IV 
ERHVERVEDE RETTIGHEDER 
Artikel 9 
1. Eksamensbeviser, certifikater og andre 
kvalifikationsbeviser for speciallæger ud­
stedt til medlemslandenes statsborgere, som 
ikke opfylder de mindstekrav til uddannelse, 
der er fastsat i artikel 24-27, sidestil­
les med eksamensbeviser, som opfylder disse 
krav, såfremt de er udstedt for en uddan­
nelse, der er indledt inden: 
- 1. januar 1986 for Spanien og Portugal 
- 1. januar 1981 for Grækenland 
- 1. januar 1976 for de øvrige medlemsstater 
med forbehold af bestemmelserne i stk. 2 og 3_ 
Hvad angår de pågældende eksamensbeviser, 
certifikater og andre kvalifikationsbeviser 
for læger, kan en medlemsstat, der er værts­
land, dog kræve, at de ledsages af en attesta­
tion, der bekræfter, at disse statsborgere 
faktisk og retmæssigt har udøvet de pågælden­
de former for virksomhed i mindst tre på hin­
anden følgende år i løbet af de 5 år, der går 
forud for attestationens udstedelse. 
Hvad angår de pågældende eksamensbeviser, 
certifikater og andre kvalifikationsbeviser 
for speciallæger, kan en medlemsstat, der er 
værtsland kræve, at de ledsages af et cer­
tifikat udstedt af de kompetente myndigheder 
eller organer i den medlemsstat, der er hjem­
land eller seneste opholdsland, som at­
testerer, at vedkommende som speciallæge har 
udøvet den pågældende virksomhed i et tidsrum 
svarende til det dobbelte af forskellen mel­
len varigheden af speciallægeuddannelsen i 
den medlemsstat, der er hjemland eller senes­
te opholdsland, og den i afsnit III anførte 
minimumsvarighed for uddannelse. 
- 32 -
2. Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifika­
tionsbeviser for en lægeuddannelse, der af EF-stafsbor-
gere er erhvervet på den tidligere Tyske Demokratiske 
Republiks område, anerkendes af de øvrige medlems­
stater, selvom uddannelsen ikke på alle punkter opfyl­
der mindstekravene i artikel 23, 
— hvis de er udstedt for en uddannelse, der er påbe­
gyndt inden Tysklands forening. 
— hvis de giver ret til udøvelse af virksomhed som 
læge på hele Tysklands område på samme vilkår 
som de kvalifikationsbeviser, der udstedes af de 
kompetente tyske myndigheder, jf. artikel 3, litra 
a), nr. 1 og 2, og 
— hvis de ledsages af en attestation, der er udstedt af 
de kompetente tyske myndigheder, og som bekræf­
ter, at disse statsborgere faktisk og retmæssigt har 
udøvet de pågældende former for virksomhed i 
Tyskland i mindst tre på hinanden følgende år i 
løbet af de fem år, der er gået forud for attestatio­
nens udstedelse. 
3. Eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifika­
tionsbeviser for en speciallægeuddannelse, der af 
EF-statsborgere er erhvervet på den tidligere Tyske 
Demokratiske Republiks område, anerkendes af de 
øvrige medlemsstater, selv om uddannelsen ikke på alle 
punkter opfylder mindstekravene i artikel 24 ~27, 
— hvis de er udstedt for en uddannelse, der er påbe­
gyndt inden den 3. april 1992 — 
— .og 
— hvis de giver ret til udøvelse af den pågældende 
virksomhed som speciallæge på hele Tysklands 
område på samme vilkår som de kvalifikationsbevi­
ser, der udstedes af de kompetente tyske myndighe­
der, jf. artikel 5 og 7. 
Medlemsstaterne kan imidlertid kræve, at disse eksam­
ensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser 
ledsages af en attestation, der er udstedt af de kompe­
tente tyske myndigheder eller organer, og som bekræf­
ter udøvelsen af den pågældende virksomhed som spe­
ciallæge i et tidsrum, der svarer til det dobbelte af 
forskellen mellem varigheden af den speciallægeuddan­
nelse, der er erhvervet på tysk område, og den mindste 
uddannelsesvarighed, der er fastsat i afsnit III 
—, hvis kvalifikationsbeviserne ikke opfylder mind­
stekravene i artikel 26 og 27 om 
uddannelsens varighed. 90/658/EØF 
artikel 9 a 
- 33 -
4 . Hver medlemsstat anerkender som tilstrækkeligt 
bevis for de af medlemsstaternes statsborgere, hvis 
eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbe­
viser (or læger eller speciallæger ikke svarer til de 
benævnelser, der er angivet for vedkommende medlems­
stat i artikel 3,5 eller 7, eksamensbeviser, certifikater og 
andre kvalifikationsbeviser, der er udstedt aí de pågæl­
dende medlemsstater og ledsages af et certifikat udstedt 
af de kompetente myndigheder eller organer. Ved sidst­
nævnte certifikat attesteres det, at de pågældende ek­
samensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser 
for læger eller speciallæger er udstedt som bevis for 
afslutning af en uddannelse, der er i overensstemmelse 
med de bestemmelser i afsnit III, hvortil der 
henvises i henholdsvis artikel 2, 4 eller 6 
, og at den medlemsstat, der har udstedt dem, 
sidestiller dem med dem, der er anført i henholdsvis 
artikel 3, 5 eller 7 . 89/594/EØF 
5 · De medlemsstater, som har ophævet de administrativt 
eller ved lov fastsatte bestemmelser om udstedelse af eksa­
mensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for 
neuropsykiatri, radiologi, thoraxkirurgi, karktrurgi, kirur­
gisk gastroenterologi, blodtypeserologi, fysiurgi eller trope­
medicin, og som har truffet foranstaltninger vedrørende 
velerhvervede rettigheder til fordel for deres egne statsbor­
gere, indrømmer medlemsstaternes statsborgere ret til at 
nyde godt af disse foranstaltninger, for så vidt deres eksa­
mensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for 
neuropsykiatri, radiologi, thoraxkirurgi, karkirurgi, kirur­
gisk gastroenterologi, blodtypeserologi, fysiurgi eller trope­
medicin opfylder dc pågældende bestemmelser herfor, hvor­
til der henvises enten i artikel 9, stk. 2 — 
eller i artikel 2,3 og 5 eller 
, og såfremt disse artikel 24, 25 og 27 
eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser 
er udstedt før det tidspunkt, hvor værtslandet ophørte med at 
udstede eksamensbeviser, certifikater eller andre kvalifika­
tionsbeviser for det pågældende speciale. 
6 • Datoerne for de pågældende medlemsstaters ophævel­
se af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om 
de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbevi­
ser, der omhandles i stk.5, er anført i bilag II. 89/594/EØF 
- 34 -
KAPITEL V 
BENYTTELSE AF AKADEMISK TITEL 
Artikel 10 
1. Med forbehold af artikel 19 sikrer de medlems­
stater, der er værtslande, at medlemsstaternes stats­
borgere, som opfylder de i artikel 2, 4, 6 og 9 fastsat­
te betingelser, har ret til at benytte deres retmæssige 
akademiske titel, og eventuelt en forkortelse for den, 
fra den medlemsstat, der er hjemland eller seneste 
opholdsland, og på denne stats sprog. De medlems­
stater, der er værtslande, kan foreskrive, at denne ti­
tel efterfølges af navn og beliggenhed for den institu­
tion eller det bedømmelsesudvalg, der har tildelt den. 75/362/EØF 
2. Såfremt den akademiske titel fra en medlems­
stat, der er hjemland eller seneste opholdsland, i den 
medlemsstat, der er værtsland, kan forveksles med en 
titel, som i denne stat kræver en supplerende uddan­
nelse, som den begunstigede ikke har erhvervet, kan 
den medlemsstat, der er værtsland, foreskrive, at den 
begunstigede skal benytte sin titel fra den medlems­
stat, der er hjemland eller seneste opholdsland, i en 
passende udformning, som denne stat angiver. 
KAPITEL VI 
BESTEMMELSER, SOM SKAL LETTE DEN FAKTISKE UD­
ØVELSE AF RETTEN TIL ETABLERING OG FRI UD­
VEKSLING AF TJENESTEYDELSER PÅ DET LÆGELIGE 
OMRADE 
A. Særlige bestemmelser om etableringsret 
Artikel 11 75/362/EØF 
1. Den medlemsstat, der er værtsland, og som af sine 
egne statsborgere for den første adgang til en virksom­
hed som Læge kræver bevis for 
vandel og hæderlighed, skal for statsborgere fra andre 
medlemsstater som tilstrækkeligt bevis godkende en at­
testation udstedt af en kompetent myndighed i den med­
lemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, som 
bekræfter, at de betingelser vedrørende vandel og hæder­
lighed, der i denne medlemsstat stilles for adgangen til 
den pågældende form for virksomhed, er opfyldt. 
- 35 -
2. Såfremt der ikke af den medlemsstat, der er 
hjemland eller seneste opholdsland, stilles krav om 
bevis for vandel og hæderlighed for den første ad­
gang til den pågældende form for virksomhed, kan 
den medlemsstat, der er værtsland, af statsborgere i 
den medlemsstat, der er hjemland eller seneste 
opholdsland, kræve en udskrift af strafferegisteret el­
ler i mangel heraf et tilsvarende dokument udstedt af 
en kompetent myndighed i den medlemsstat, der er 
hjemland eller seneste opholdsland. 
3. Såfremt en medlemsstat, der er værtsland, har 
kendskab til alvorlige og konkrete forhold, der 
inden den pågældende etablerede sig i denne stat, 
har foreligget uden for dens område, og som i 
denne stat vil kunne få følger for adgangen til de 
pågældende former for virksomhed, kan den 
underrette den medlemsstat, der er hjemland eller 
seneste opholdsland, herom. 
Den medlemsstat, der er hjemland eller seneste 
opholdsland, undersøger rigtigheden af forholde­
ne. Dens myndigheder bestemmer selv arten og 
omfanget af de undersøgelser, der skal foretages, 
og meddeler den medlemsstat, der er værtsland, de 
slutninger, de drager heraf med hensyn til de 
attestationer eller dokumenter, som de har 
udstedt. 
Medlemsstaterne sørger for, at de afgivne oplys­
ninger behandles fortroligt. 
Artikel 12 
1. Såfremt der i en medlemsstat, der er værtsland, 
gælder administrativt eller ved lov fastsatte bestem­
melser om opfyldelse af krav vedrørende vandel og 
hæderlighed, herunder bestemmelser om sanktioner i 
tilfælde af alvorlig émbedsforseelse eller domfældelse 
for lovovertrædelser i forbindelse med udøvelsen af 
virksomhed som Læge, 
fremsender den medlemsstat, der er hjemland eller 
seneste opholdsland, til den medlemsstat, der er 
værtsland, de nødvendige oplysninger om faglige eller 
administrative foranstaltninger eller sanktioner, der 
er truffet over for den pågældende, såvel som de 
strafferetlige sanktioner, der vedrører udøvelsen af 
erhvervet i den medlemsstat, der er hjemland eller se­
neste opholdsland. 
2. Såfremt en medlemsstat, der er værtsland, har 
kendskab til alvorlige og konkrete forhold, der, 
inden tien pågældende etablerede sig i denne stat, 
har foreligget uden for dens område, og som i 
denne stat vil kunne få følger for udøvelsen af de 
pågældende former for virksomhed, kan den 
underrette den medlemsstat, der er hjemland eller 
seneste opholdsland, herom. 
Den medlemsstat, der er hjemland eller seneste 
opholdsland, undersøger rigtigheden af forholde­
ne. Dens myndigheder bestemmer selv arten og 
omfanget af de undersøgelser, der skal foretages, 
og meddeler den medlemsstat, der er værtsland, de 
slutninger, de drager heraf med hensyn til de 
oplysninger, som de har fremsendt i henhold til 
stk. 1. 
Medlemsstaterne sikrer, at de afgivne oplysninger be­
handles fortroligt. 75/362/EØF 
82/76/EØF 
75/362/EØF 
82/76/EØF 
75/362/EØF 
\ 
-36 -
Artikel 13 
sine Såfremt en medlemsstat, der er værtsland, af 
egne statsborgere for adgang til eller udøvelse af 
virksomhed s om Læge ; — kræver doku­
mentation for fysisk og psykisk sundhed, godkender 
denne stat som tilstrækkeligt bevis i så henseende 
fremlæggelsen af det dokument, der kræves i den 
medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholds­
land. 75/362/EØF 
Såfremt den medlemsstat, der er hjemland eller sene­
ste opholdsland, ikke stiller betingelser af denne art 
for adgang til eller udøvelse af den pågældende form 
for virksomhed, godkender den medlemsstat, der er 
værtsland, for statsborgere fra den medlemsstat, der 
er hjemland eller seneste opholdsland, en attestation 
udstedt af en kompetent myndighed i denne stat, der 
stemmer overens med attestationerne i den medlems­
stat, der er værtsland. 
Artikel 14 
De i artikel 11, 12 og 13 omhandlede dokumenter 
må ved fremlæggelsen ikke være ældre end 3 måne­
der. 
Artikel IS 
1. Proceduren for godkendelse af den begunstige­
des adgang til vi rksomhed som Læge — 
i overensstemmelse med artikel 11, 12 og 
13 skal afsluttes så hurtigt som muligt og senest 3 
måneder efter fremlæggelsen af samtlige akter vedrø­
rende den pågældende med forbehold af de forsinkel­
ser, der måtte opstå som følge af en eventuel klage 
efter gennemførelsen af denne procedure. 
2. I de i artikel 11, stk. 3, og artikel 12, stk. 2, 
omhandlede tilfælde bevirker en anmodning om for­
nyet undersøgelse, at den i stk. 1 omhandlede frist 
stilles i bero. 
Den medlemsstat, der bliver hørt, skal afgive sit svar 
inden for en frist af 3 måneder. 
Den medlemsstat, der er værtsland, fremmer den i 
stk. 1 nævnte procedure straks fra modtagelsen af 
dette svar eller fra udløbet af denne frist. 
Artikel 16 
Såfremt en medlemsstat, der er værtsland, af sine 
egne statsborgere som betingelse for adgang til at 
optage eller udøve v-¡ rksomhed som Læge —— 
kræver edsaflæggelse eller 
afgivelse af et højtideligt løfte, og formuleringen af 
denne ed eller dette løfte ikke kan anvendes af 
statsborgere fra de øvrige medlemsstater, sørger 
den medlemsstat, der er værtsland, for, at der 
tilbydes de pågældende en passende og tilsvarende 
formulering. . Artikel 15 
82/76/EØF 
- 37 -
Β. Særlige bestemmelser om udveksling af 
tjenesteydelser 
Artikel 17 
1. Såfremt cu medlemsstat af sine egne statsborge­
re for adgane til at optage eller udøve virksomhed 
som Læge — kræver enten en 
tilladelse eller en indskrivning eller optagelse i et fag­
ligt organ, fritager medlemsstaten statsborgere fra 
andre medlemsstater fra opfyldelsen af dette krav for 
så vidt angår tjenesteydelser. 
Den begunstigede udfører tjenesteydelsen med de 
samme rettigheder og pligter som statsborgerne i den 
medlemsstat, der er værtsland; han er navnlig un­
dergivet disciplinære bestemmelser af faglig eller ad­
ministrativ karakter, der finder anvendelse i denne 
medlemstat. 
Med henblik herpå og som supplement til den i 
stk. 2 omhandlede erklæring om tjenesteydelser 
kan medlemsstaterne for at gøre det muligt at 
anvende de disciplinære regler, der gælder på deres 
område, bestemme, al der skal foretages enten en 
midlertidig, automatisk indmeldelse i eller etable­
res et proformamedlemsskab af en faglig organisa­
tion eller et faglig organ, eller at der skal ske en 
registrering, på betingelse af at disse foranstalt­
ninger ikke på nogen måde forsinker eller kompli­
cerer tjenesteydelsen, samt at de ikke medfører 
yderligere omkostninger for den, der yder tjenes-75/362/EØF 
artikel 16 
82/76/EØF 
Såfremt den medlemsstat, der er værtsland, træffer en 
foranstaltning i medfør af andet afsnit eller har 
kendskab til forhold, der er i strid med disse bestem- · 
melser, giver den omgående underretning herom til 
den medlemsstat, i hvilken den begunstigede er etab­
leret. 
2. En medlemsstat, der er værtsland, kan foreskri­
ve, at den begunstigede afgiver en forudgående 
erklæring om sin tjenesteydelse til de kompetente 
myndigheder, såfremt udførelsen af denne ydelse 
medfører et midlertidigt ophold på dens område. 
I hastende tilfælde kan denne erklæring afgives så 
hurtigt som muligt efter at tjenesteydelsen er udført. 
3. I medfør af stk. 1 og stk. 2 kan en medlemsstat, 
der er værtsland, af den begunstigede kræve et eller 
flere dokumenter indeholdende følgende oplysninger: 
— den i stk. 2 omhandlede erklæring, 
— en attestation, der bekræfter, at den begunstigede 
retmæssigt udøver de omhandlede former for 
virksomhed i den medlemsstat, i hvilken han er 
etableret, 75/362/EØF 
- 38 -
en attestation for, at den begunstigede er i besid­
delse af det eller de eksamensbeviser, certifikater 
eller andre kvalifikationsbeviser, som kræves til 
den pågældende tjenesteydelse, og som er nævnt i 
dette direktiv. 75/362/EØF 
4. Det eller de i stk. 3 nævnte dokumenter må ved 
fremlæggelsen ikke være ældre end 12 måneder. 
.5. Såfremt en medlemsstat helt eller delvis, midler­
tidigt eller varigt, fratager en af sine egne statsborge­
re eller en statsborger fra en anden medlemsstat, der 
er etableret på dens område, retten til at udøve en af 
de i artikel 1 omhandlede virksomheder, sikrer den, 
at den i stk. 3, andet led, omhandlede attestation 
inddrages. 
Artikel 18 
Såfremt det i en medlemsstat, der er værtsland, er 
nødvendigt at være optaget i et offentligretligt social-
sikringsorgan for med et forsikringsorgan at opgøre 
regnskaber i forbindelse med virksomhed udøvet til 
fordel for socialforsikrede, fritager denne medlems­
stat i tilfælde af tjenesteydelser, som medfører, at den 
begunstigede må rejse, statsborgere fra medlemsstater, 
der er etableret i en anden medlemsstat, for at opfyl­
de dette krav. artikel 17 
Den begunstigede underretter dog forud eller, i ha­
stende tilfælde, efterfølgende dette organ om sin tje­
nesteydelse. 
C. Fællesbestemmelser om retten til etablering og fri 
udveksling af tjenesteydelser 
Artikel 19 
Såfremt der i en medlemsstat, som er værtsland, fin­
des bestemmelser om benyttelsen af den erhvervs­
mæssige titel, der hører til virksomhed som Isge, 
benytter stats­
borgere fra de øvrige medlemsstater, som opfylder de 
betingelser, der er fastsat i artikel 2 og i artikel 9, 
stk. 1 og 2 den erhvervsmæssige titel i medlemsstaten, der 
er værtsland, som i denne stat svarer til deres uddan­
nelsesniveau, og gør brug af forkortelsen for den. 
Stk. 1 finder ligeledes anvendelse på benyttelsen af ti­
tel som speciallæge for speciallæger, der opfylder de i 
henholdsvis artikel 4 og 6 og artikel 9, stk. 1, 3, 4 og 5 
fastsatte betingelser. 
- 39 -
Artikel 20 
1 Medlemsstaterne træffer de nødvendige foran­
staltninger med henblik på at gøre det muligt for de 
begunstigede at holde sig underrettet om sundheds-
og sociallovgivningerne samt i givet fald om reglerne 
om lægens pligter i .den medlemsstat, der er 
værtsland. 
I dette øjemed kan de oprette informationskontorer, 
1 hvilke de begunstigede kan få de nødvendige oplys­
ninger. 1 tilfælde af etablering kan medlemsstater, der 
er værtslande, pålægge de begunstigede at optage for­
bindelse med disse kontorer. 
2 Medlemsstaterne kan oprette de i stk 1 om­
handlede kontorer hos de kompetente myndigheder 
og organer, som de udpeger, 
3. Medlemsstaterne drager omsorg for, at de be­
gunstigede, i givet fald, i deres egen og i deres pa­
tienters interesse, erhverver sig de nødvendige sprog­
lige kundskaber for udøvelse af deres faglige virk­
somhed i modtagerlandet. 
Artikel 21 
De medlemsstater, der af deres egne statsborgere som 
betingelse for at kunne anerkendes som læge for en 
sygeforsikring kræver gennemførelse af en forbere­
dende turnus, kan i et tidsrum af 5 år fra og med den 
20. juni 1975 pålægge statsborgere fra de øvri­
ge medlemsstater den samme pligt. Turnusperiodens 
varighed kan dog ikke overstige 6 måneder. 
Artikel 22 
Den medlemsstat, der er værtsland, kan i tilfælde af 
begrundet tvivl af en anden medlemsstats kompeten­
te myndigheder kræve en bekræftelse på ægtheden af 
de eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifika­
tionsbeviser, som er udstedt i denne medlemsstat og 
omhandlet i kapitel I-IV samt en bekræftelse på, 
at den begunstigede har opfyldt alle de uddannelses-
betingelser, som kræves i artikel 23-29. 
- 40 -
AFSNIT III 
SAMORDNING AF ADMINISTRATIVT ELLER VED LOV 
FASTSATTE BESTEMMELSER VEDRØRENDE LÆGEVIRK­
SOMHED. 
Artikel 23 
1. Medlemsstaterne gør adgangen til at optage og 
udøve virksomhed som læge betinget af besiddelse af 
et eksamensbevis, certifikat eller andet kvalifikations­
bevis for læger som omhandlet i artikel 3, 
som yder garanti for, at den pågælden­
de gennem hele sin uddannelse har erhvervet: 
a) fyldestgørende kendskab til de videnskaber, som 
lægegerningen bygger på, samt en god forståelse 
af videnskabelig metode, herunder principperne 
for måling af biologiske funktioner, vurdering af 
videnskabeligt fastlagte kendsgerninger og en be­
dømmelse af oplysningerne; 
b) fyldestgørende kendskab til raske og syge men­
neskers opbygning, funktion og adfærd, samt til 
forbindelserne mellem menneskets sundhedstil­
stand og dets fysiske og sociale miljø; 
c) fyldestgørende kendskab til kliniske discipliner 
og behandlinger, som giver den pågældende et 
sammenhængende billede af de mentale og fysiske 
sygdomme, af lægegerningen set ud fra den profy­
laktiske, den diagnostiske og den terapeutiske 
synsvinkel, og af den menneskelige forplanting; 
d) fyldestgørende klinisk erfaring på sygehuse under 
passende tilsyn. 
2. Den samlede medicinske uddannelse omfatter 
mindst seks års studier eller 5 500 timers teoretisk og 
praktisk undervisning ved et universitet eller under 
tilsyn af et universitet. 
3. Adgang til denne uddannelse forudsætter, at 
den studerende er i besiddelse af et eksamensbevis el­
ler certifikat, som giver ham adgang til det pågæl­
dende studium ved universiteterne i en medlemsstat. 
4. For personer, som begyndte deres studier in­
den den 1. januar 1972, kan den i stk. 2 omhandlede 
uddannelse omfatte en praktisk heltidsuddannelse på 
universitetsniveau af seks måneders varighed under 
tilsyn af de kompetente myndigheder. 
5. Dette direktiv udelukker ikke -
medlemsstaternes mulighed for på deres eget område 
og efter deres lovgivning at give indehavere af eksa­
mensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbevi­
ser, som ikke er erhvervet i en medlemsstat, adgang 
til at optage og udøve virksomhed som læge. 75/363/EØF 
artikel 1 
- 41 -
Artikel 24 
1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at den ud­
dannelse, der fører til erhvervelsen af et eksamensbe­
vis, certifikat eller andet kvalifikationsbevis for spe­
ciallægger, mindst opfylder følgende betingelser: 
a) den forudsætter gennemførelse og godkendelse af 
seks års studier inden for rammerne af den i arti­
kel 23 omhandlede uddannelsescyklus; 
den uddannelse, der fører til udstedelse af et eksamens­
bevis, certifikat eller andet kvalifikationsbevis for spe­
ciallæger i tand-, mund- og kæbe-ansigtskirurgi (grund­
uddannelse som læge og som tandlæge), forudsætter 
desuden gennemførelse og anerkendelse af tandlægeud­
dannelsen som omhandlet i artikel 1 i Rådet S 
direktiv 78/687/EØF (1) 
b) den omfatter en teoretisk og praktisk undervis­
ning; 
c) den følges på heltidsbasis under tilsyn af de 
kompetente myndigheder eller organer i over­
ensstemmelse med punkt 1 i bilag I; 
d) den finder sted på et universitet, på et universi­
tetssygehus eller, i givet fald, i en anden institu­
tion inden for sundhedsområdet, der er godkendt 
til dette formål af de kompetente myndigheder el­
ler organer; 
e) den omfatter speciallage-kandidatens personlige 
deltagelse i de pågældende forvaltningers virk­
somhed og ansvar. 
2. Medlemsstaterne gør udstedelsen af et eksa­
mensbevis, certifikat eller andet kvalifikationsbevis 
for speciallæger betinget af besiddelsen af et af de i 
artikel 23 omhandlede eksamensbeviser, certifikater 
eller andre kvalifikationsbeviser for læger, 
udstedelse af et eksamensbevis, certifikat eller andet 
kvalifikationsbevis for speciallæger i tand-, mund-, 
kæbe-ansigtskirurgi (grunduddannelse som læge og som 
tandlæge) er desuden betinget af, at den pågældende er i 
besiddelse af et af de i artikel 1 i direktiv 78/687/EØF 
omhandlede eksamensbeviser, certifikater eller andre 
kvalifikationsbeviser for tandlæger. 75/363/EØF 
artikel 2 
89/594/EØF 
75/363/EØF 
82/76/EØF 
75/363/EØF 
89/594/EØF 
(') EFT nr. L 233 af 24. 8. 1978, s. 10. 
- 42 -
Artikel 25 
1. Med forbehold af princippet om heltidsuddan­
nelse, der er indeholdt i artikel 24 , stk. 1, litra c), og 
så længe Rådet ikke har truffet sine afgørelser i 
overensstemmelse med stk. 3, kan medlemsstater­
ne give tilladelse til speciallægeuddannelse på del-
tidsbasis på de af de kompetente nationale myndig­
heder godkendte betingelser, såfremt en heltids-
uddannelse som følge af berettigede personlige 
forhold ikke vil være gennemførlig. 
2. Deltidsuddannelsen skal tilrettelægges i over­
ensstemmelse med punkt 2 i bilag I, og uddannel­
sesniveauet skal kvalitativt svare til det niveau, der 
opnås ved uddannelse på heltidsbasis. Dette niveau 
må ikke sænkes, hverken fordi der er tale om en 
deltidsuddannnelse, eller fordi der udøves lønnet 
privat erhvervsvirksomhed. 
Den samlede varighed af speciallægeuddannelsen 
må ikke afkortes som følge af, den foregår på 
deltidsbasis. 
3. Rådet træffer senest den 25. januar 1989 afgø­
relse om, hvorvidt stk. 1 og 2 skal bibeholdes eller 
ændres på grundlag af en fornyet undersøgelse af 
situationen og efter forslag fra Kommissionen samt 
under hensyntagen til, at der fortsat skal være 
mulighed for deltidsuddannelse under visse 
omstændigheder, der skal undersøges for hvert 
speciale. 
Speciallægeuddannelser på deltidsbasis, der er be­
gyndt før den 1. januar 1983, 
kan fuldføres i overensstemmelse med de bestemmelser, 
som var gældende før denne dato. 
Artikel 26 
Medlemsstaterne drager omsorg for, at varigheden af 
nedennævnte speciallægeuddannclser ikke er mindre 
end følgende: 
Gruppe 1 (5 år) : 
— almen kirurgi 
— neurokirurgi 
— intern medicin 
— urologi 
— ortopædi 
Gruppe 2 (4 år): 
— gynækologi og obstetrik 
— pædiatri 
— medicinske lungesygdomme 
— patologisk anatomi 
— neurologi 
— psykiatri«. artikel 3 
82/76/EØF 
[artikel 14,82/76/EØF} 
artikel 4 
75/363/EØF 
89/594/EØF 
Gruppe 3(3 år ) : 
— anæstesiologi 
— oftalmologi 
— oto-rhino-laryngolo|l 75/363/EØF 
"" 43 
Artikel 2 7 
Dc medlemsstater, i hvilke der findes administrativt 
eller ved lov fastsatte bestemmelser på dette område, 
sikrer, at varigheden af nedennævnte speciallægeud­
dannelser ikke er mindre end følgende: 
Gruppe 1 ( 5 år ) ï 
— plastikkirurgi 
— thoraxkirurgi 
— kårkirurgi 
— neuropsykiatri 
— pædiatrisk kirurgi 
— kirurgisk gastroenterologi 75/363/EØF 
artikel 5 
— kaebe-ansigtskirurgi 
(grunduddannelse som læge) 
Gruppe 2(4 ar) . 
—- cardiologi 
— gastroenterologi 
— rheumatologi 
— klinisk biologi 
— radiologi 
— diagnostisk radiologi 
— terapeutisk radiologi 
— tropemedicin 
— farmakologi 
— børnepsykiatri 
— mikrobiologibakteriologi 
arbejdsmedicin 89/594/EØF 
75/363/EØF 
89/594/EØF 
— klinisk kemi 
— immunologi 
— dermatologi 
— venerologi 
— geriatri 
— nefrologi 
— epidemiske sygdomme 
— community medicine 
— blodtypeserologi 
— nuklearmedicin 
— tand-, mund- og kaebe-ansigtskirurgi (grund­
uddannelse som læge og som tandlæge) 75/363/EØF 
89/594/EØF 
Gruppe 3(3 år ) · 
— almen hæmatologi 
— endokrinologi 
— fysiurgi 
— stomatologi 
— dermato-venerologi 
— allergologi 75/363/EØF 
- 44 -
Artikel 28 
Som overgangsforanstaltning og uanset artikel 24 , 
stk. 1, litra c), og artikel 25 kan de medlemsstater, 
hvis love eller administrative bestemmelser 
den 20. juni 1975 • .. 
hjemlede en form for special­
lægeuddannelse på deltidsbasis, iortsat anvende 
disse bestemmelser på kandidater, som har be­
gyndt deres speciallægeuddannelse senest den 
31. december 1983. 
For kandidater, for hvem stk. 1 gælder, kan en­
hver medlemsstat, der er værtsland, kræve, at 
deres eksamensbeviser, certifikater og andre kvali­
fikationsbeviser skal være ledsaget af en attestation 
om, at de pågældende kandidater i løbet af de fem 
år, der går forud for attestationens udstedelse, 
faktisk og retmæssigt har udøvet de pågældende 
former for speciallægevirksomhed i mindst tre på 
hinanden følgende år. artikel 7 
82/76/EØF 
Artikel 29 
Som overgangsforanstaltning og uanset artikel 24, 
stk. 2, 
a) gælder det for Luxembourg, og udelukkende for 
de luxembourgske eksamensbeviser som er om­
handlet i loven af 1939 om tildeling af akademi­
ske grader, at et bevis for tilladelse til at betegne 
sig som speciallæge kun udstedes til indehavere af 
bevis for, at de har bestået lægevidenskabelig em­
bedseksamen med fagene medicin, kirurgi og 
fødselshjælp, udstedt af Luxembourgs eksamens-
udvalg; 
b) gælder det for Danmark, og udelukkende for de 
beviser for bestået lægevidenskabelig embedseksa­
men, som udstedes af det lægevidenskabelige fa­
kultet ved et dansk universitet med de i udenrigs­
ministeriets lovbekendtgørelse af 14. maj 1970 
om udøvelse af lægegerning angivne retsvirkning, 
at udstedelse af tilladelse til at betegne sig som 
speciallæge alene er betinget.af besiddelse af de 
nævnte beviser. 
De under litra a) og b) omhandlede eksamensbeviser 
kan udstedes til kandidater, hvis uddannelse er påbe­
gyndt før den 20. december 1976. artikel 8 
75/363/EØF 
45 
AFSNIT IV 
SÆRLIG UDDANNELSE TIL ALMENT PRAKTISERENDE 
LÆGE 
Artikel 30 
Hver af de medlemsstater, som på deres område tilbyder 
det komplette uddannelsesforløb, der omtales i artikel 23, 
indfører en særlig uddannelse til 
alment praktiserende læge, der mindst opfylder de krav, 
der er fastsat i artikel 31 og 32, 
således at de første eksamensbeviser, certifikater og andre 
kvalifikationsbeviser for denne uddannelse kan udstedes 
senest den I. januar 1990. 
Artikel 31 
1 Den i artikel 30 nævnte særlige uddannelse til alment 
praktiserende læge skal mindst opfylde følgende betingel-
ser : 
a) den kan først begyndes efter gennemførelse og 
godkendelse af et studium på mindst seks år inden for 
den i artikel 23 omhandlede 
uddannelse ; 
b) den omfatter mindst to års heltidsuddannelse og 
gennemføres under tilsyn af de kompetente myndig­
heder eller organer ; 
c) den skal i højere grad være praktisk end teoretisk 
orienteret ; den praktiske del af uddannelsen skal dels 
finde sted i mindst seks måneder på godkendte syge­
huse, der råder over egnet udstyr og egnede afdelinger, 
dels omfatte mindst seks måneder hos en godkendt 
alment praktiserende læge eller i et godkendt læge­
center inden for den primære sundhedstjeneste; 
uddannelsen sker i samarbejde med andre institutioner 
eller organer inden for sundhedsområdet, der beskæf­
tiger sig med almen medicin ; uafhængigt af oven­
nævnte minimumsperioder, kan /den praktiske uddan­
nelse dog i en periode på højst seks måneder gives i 
andre godkendte institutioner eller organer inden for 
sundhedsområdet, der beskæftiger sig med almen 
medicin ; 
d) den omfatter lægens personlige deltagelse i de faglige 
arbejds- og ansvarsopgaver, der påhviler de personer, 
med hvem han arbejder. ν 86/457/EØF 
artikel 1 
artikel 2 
- kb -
2. Medlemsstaterne kan udsætte anvendelsen af stk. 1, 
litra c), vedrørende mindstevarigheden af uddannelsespe­
rioderne indtil senest den 1. januar 1995-
3. Medlemsstaterne gør udstedelsen af et eksamensbe­
vis, certifikat eller andet kvalifikationsbevis for den 
særlige uddannelse til alment praktiserende læge betinget 
af besiddelsen af et af de i artikel 3 
omhandlede eksamensbeviser, certifikater og andr 
fikationsbeviser. kvali-
4. Medlemsstaterne udpeger de myndigheder eller 
organer, der er kompetente til at udstede eksamensbeviser, 
certifikater og andre kvalifikationsbeviser for den særlige 
uddannelse til alment praktiserende læge. 86/457/EØF 
Artikel 32 
Hvis der den 22. september 1986 
en medlemsstat fandtes en uddannelse til alment praktise­
rende læge, der bygger på erfaringer inden for almen 
medicin, som lægen har opnået i sin egen praksis under 
tilsyn af en godkendt praktikvejleder, kan medlemsstaten 
opretholde denne uddannelse på forsøgsbasis på betin­
gelse af, at den 
er i overensstemmelse med artikel 31, stk. 1, litra a) og 
b), og samme artikels stk. 3; 
er af en varighed, der svarer til det dobbelte af 
forskellen mellem den varighed, der er omhandlet i 
artikel 31, stk. 1, litra b), og summen af de perioder, der 
omhandles i tredje led ; 
— omfatter en periode på et godkendt sygehus, der råder 
over egnet udstyr og egnede afdelinger, og en periode 
hos en godkendt alment praktiserende læge eller i et 
godkendt lægecenter inden for den primære sund­
hedstjeneste ; fra den· 1. januar 1995 skal hver af disse 
perioder være på mindst seks maneder. 86/457/EØF 
artikel 3 
Artikel 33 
På grundlag af den indhentede erfaring og under hensyn 
til udviklingen inden for uddannelsen til alment praktise­
rende læge forelægger Kommissionen senest den 1. januar 
1996 Rådet en rapf>ort om gennemførelsen af artikel 31 og 32 
samt passende forslag med henblik på fortsat harmoni­
sering af uddannelsen til alment praktiserende læge. 
Rådet træffer inden den 1. januar 1997 afgørelse om disse 
forslag efter fremgangsmåderne i traktaten. artikel 4 
86/457/EØF 
- 47 -
Artikel 34 
1. Uden at princippet om heltidsuddannelse, jf. artikel 31, 
stk. 1, litra b), derved anfægtes, kan medlemsstaterne 
give tilladelse til, at den særlige uddannelse til alment 
praktiserende læge finder sted, foruden på heltidsbasis, 
også på deltidsbasis, såfremt følgende særlige betingelser 
er opfyldt : 
uddannelsens samlede varighed må ikke afkortes, fordi 
den gennemføres på deltidsbasis ; 
— den ugentlige varighed af deltidsuddannelsen må ikke 
være under 60 % af den ugentlige varighed af uddan­
nelsen på heltidsbasis ; 
— deltidsuJ dannelsen skal omfatte et vist antal perioder 
med heltidsuddannelse både for så vidt angår den del, 
der foregår på sygehuse, og for så vidt angar den del, 
der foregår hos en godkendt alment praktiserende 
læge eller i et godkendt lægeceriter inden for den 
primære sundhedstjeneste. Disse heltidsuddannelses-
perioder skal være af et sådant antal og af en sådan 
varighed, at der derigennem tilvejebringes et tilstræk­
keligt grundlag for en effektiv udøvelse af almen 
medicinsk praksis. 
2. Deltidsuddannelsen skal kvalitativt være på samme 
niveau som heltidsuddannelsen. Som bevis for gennemfø­
relsen af denne uddannelse udstedes det i artikel 30 
omhandlede eksamensbevis, certifikat eller andet kvalifi­
kationsbevis. 86/457/EØF 
artikel 5 
Artikel 35 
1 Uafhængigt af de regler for erhvervede rettigheder, 
de måtte vedtage, kan medlemsstaterne udstede det « 
artikel 30 omhandlede eksamensbevis, certifikat eller andet 
kvalifikationsbevis til en læge, der ikke har gennemført 
den i artikel 31 og 32 omhandlede uddannelse, men som 
har gennemgået en anden supplerende uddannelse, for 
hvilken de kompetente myndigheder i en medlemsstat 
har udstedt et eksamensbevis, certifikat eller andet kvalifi­
kationsbevis ; dog kan delte eksamensbevis, certifikat eller 
andet kvalifikationsbevis kun udstedes af den pågældende 
medlemsstat som bevis for kundskaber, der kvalitativt 
ligger på samme niveau som dem, der erhverves ved den i 
artikel 31 og 32 omhandlede uddannelse. 
2. Ved de bestemmelser, der vedtages i overensstem­
melse med stk. 1. fastsætter medlemsstaterne bU, i 
hvilket omfang den supplerende uddannelse, ansøgeren 
allerede har gennemgået, og hans faglige erfaring kan 
erstatte den i artikel 31 og 32 omhandlede uddannelse. 
Medlemsstaterne kan kun udstede det i artikel. 30 omhand­
lede eksamensbevis, certifikat eller andet kvalifikationsbe­
vis", såfremt ansøgeren har mindst seks måneders erfaring 
som alment praktiserende læge hos en alment praktise­
rende læge eller i et lægecenter inden for den primære 
sundhedstjeneste som nævnt i artikel 31, stk. 1, litra c). artikel 6 
86/457/EØF 
- 48 -
Artikel 36 
1. Fra den 1. januar 1995 skal hver medlemsstat med 
forbehold af de bestemmelser om erhvervede rettigheder, 
som den måtte vedtage, gøre adgangen til at udøve virk­
somhed som alment praktiserende læge inden for 
rammerne af en social sikringsordning betinget af, at det i 
artikel 30 omhandlede eksamensbevis, certifikat eller andet 
kvalifikationsbevis er erhvervet. 
Medlemsstaterne kan imidlertid. give dispensation fra 
dette krav til personer, som er i færd med at gennemgå 
den særlige uddannelse i almen medicin. 
2. Hver medlemsstat fastsætter nærmeree regler for 
erhvervede rettigheder. Medlemsstaterne skal dog anse 
retten til at udøve virksomhed som alment praktiserende 
læge inden for den nationale socialsikringsordning for at 
være erhvervet, når en læge, der uden at være i besiddelse 
af det i artikel 30 omhandlede eksamensbevis, certifikat 
eller andet kvalifikationsbevis pr. 31. december 1994 
besidder denne ret i henhold til artikel 1-20 —og 
på denne dato er etableret på den pågældende medlems­
stats område i henhold til . artikel 2 eller 
artikel 9, stk. 1. 
3. Hver triedlemsstat kan anvende stk. 1 inden den 1. 
januar 1995 på betingelse af, at enhver læge, der i en 
anden medlemsstat har gennemgået den i artikel 23 
omhandlede uddannelse, indtil den 
31. december 1994 under henvisning til artikel 2 eller 
artikel 9, stk. 1, — kan etablere sig på 
dens område og praktisere inden for rammerne af den 
nationale socialsikringsordning. 
4. Hver medlemsstats kompetente myndigheder 
udsteder på begæring en attestation for, at læger, der er 
indehavere af de i stk. 2 omhandlede erhvervede rettighe­
der, har ret til inden for rammerne af dèn nationale soci­
alsikringsordning at virke som alment praktiserende læger 
uden at have erhvervet det i artikel 30 omhandlede eksa­
mensbevis, certifikat eller kvalifikationsbevis. 
5. Stk. 1 er ikke til hinder for, at medlems­
staterne på deres område og i henhold til den hergæl-
dende lovgivning kan give tilladelse til at virke som 
alment praktiserende læge inden for rammerne af en 
social sikringsordning til personer, der ikke har erhvervet 
eksamensbevis, certifikat eller andet kvalifikationsbevis for 
lægeuddannelse og gennemført en særlig uddannelse i 
almen medicin i en medlemsstat, men som er indehavere 
af eksamensbeviser, certifikater eller andre kvalifikations­
beviser for en eller begge af disse uddannelser udstedt af 
et tredjeland. 86/457/EØF 
artikel 7 
- 49 -
Artikel 37 
1. Hver medlemsstat anerkender til udøvelsen af 
arbejdet som alment praktiserende læge inden for 
rammerne af den nationale socialsikringsordning de i 
artikel 30 nævnte eksamensbeviser, certifikater og andre 
kvalifikationsbeviser, der er udstedt til medlemsstatens 
statsborgere af de øvrige medlemsstater i overensstem­
melse med artikel 31, 32, 34 og 35« 
2. Hver medlemsstat anerkender de i artikel 36, stk. 4, 
omhandlede attestationer, der er udstedt til medlemssta­
tens statsborgere af en anden medlemsstat, og tillægger pa 
sit område denne attestation samme gyldighed som de 
eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbevi­
ser, som den selv har udstedt, og som giver adgang til at 
virke som alment praktiserende læge inden for rammerne 
af den nationale socialsikringsordning. 86/457/EØF 
artikel 8 
Artikel 38 
De statsborgere i en medlemsstat, som af en medlemsstat 
har fået udstedt de i artikel 30 eller i artikel 36, stk. 
omhandlede eksamensbeviser, certifikater eller andre 
kvalifikationsbeviser, har ret til at bære den i den 
medlemsstat, der er værtsland, anvendte erhvervsmæssige 
titel og til at anvende en forkortelse af denne titel. 86/457/EØF 
artikel 9 
Artikel 39 
1. Med forbehold af artikel 38 sikrer de medlemsstater, 
der er værtslande, at de personer, som er omfattet af 
artikel 37 , bevarer retten til at benytte den akademiske titel, 
og eventuelt en forkortelse af denne, som de retmæssigt 
har erhvervet i den medlemsstat, der er hjemland eller 
seneste opholdsland, og på denne stats sprog. Værtslandet 
kan foreskrive, at der til denne titel føjes navn og adresse 
på den institution eller det bedømmelsesudvalg, der har 
tildelt den. 
2. Såfremt den akademiske titel fra den medlemsstat, 
der er hjemland eller seneste opholdsland, i den 
medlemsstat, der er værtsland, kan forveksles med en titel, 
som i denne sut kræver en supplerende uddannelse, som 
den pågældende ikke har gennemgået, kan værtslandet 
kræve, at den pågældende skal benytte sin. titel fra den 
medlemsstat, der er hjemland eller seneste opholdsland, i 
en passende udformning, som angives af værtslandet. 86/457/EØF 
artikel 10 
- 50 -
Artikel 40 
Pá grundlag af de indvundne erfaringer og under hensyn 
til udviklingen i uddannelserne inden for almen medicin 
forelægger Kommissionen senest den 1. januar 1997 
Rådet en beretning om anvendelsen af nærværende afsm 
givet fald passende forslag med henblik pa en relevant 
uddannelse af alle alment praktiserende læger, der 
opfylder de særlige krav, som udøvelsen af dette erhverv 
stiller. Rådet træffer afgørelse om disse forslag efter de i 
traktaten fastsatte fremgangsmåder. artikel 11 
86/457/EØF 
og i 
Så snart en medlemsstat har underrettet Kommis­
sionen om ikrafttrædelsesdatoen for de foranstaltninger 
som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til 
artikel 30 , offentliggør Kommissionen en passende medde 
lelse herom i De Europceiske Fællesskabers Tidende og 
angiver den officielle benævnelse på det eksamensbevis 
certifikat eller andet kvalifikationsbevis, der er indført af 
den pågældende medlemsstat, og i givet fald den 
erhvervsmæssige titel. art ikel 12 par. 2 
86/457/EØF 
- 51 -
AFSNIT V 
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
Artikel 42 
Medlemsstaterne udpeger - ~ ~ 
de' myndigheder og organer, der 
er bemyndiget til at udstede eller modtage de eksa­
mensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbevi­
ser samt de dokumenter OR oplysninger, som er om-
t ji · — :—afsnit I — 
an eC ' og underretter omgående de 
andre medlemsstater og Kommissionen herom. 75/362/EØF 
artikel 23 
Artikel 43 
Nærværende direktiv finder anvendelse på enhver stats­
borger fra et af medlemslandene, som agter at udøve 
uafhængig eller lønnet virksomhed som læge i en medlems­
stat, der er værtsland. 
Artikel 44' 
I tilfælde, hvor der ved anvendelsen af dette direktiv 
skulle opstå større vanskeligheder for en medlemsstat 
på særlige områder, undersøger Kommissionen disse 
vanskeligheder sammen med denne stat og indhenter 
udtalelse fra det ved RIdets afgørelse 75/365/EØFC1) 
nedsatte udvalg af højere embedsmænd inden for 
sundhedsvæsenet. . 
Kommissionen fremsætter i givet fald passende ror­
slag for Rådet. 75/362/EØF 
artikel 26 
og 
75/363/EØF 
artikel 10 
(1) EFT nr. L 167 af 30.06.1975, s. 19. 
- 52 -
Artikel 45 
De i bilag A anførte direktiver ophæves, dog 
uden at medlemsstaternes forpl igtelser^, der 
vedrører gennemførelsen af nævnte d i rekt iver^ ^ 
som er anført i bilag B, berøres heraf. 
Henvisninger til nævnte direktiver gælder som 
henvisninger til nærværende direktiv og læses 
i henhold til den i bilag C anførte 
sammen Iigningstabel. 
Artikel 46 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
- 53 -
BILAG I 
Karakteristiske træk ved speciallægeuddannelsen på heltids- og deltidsbasis 
omhandlet i artikel 24, stk. 1, litra c) og artikel 25 
1. Speciallxgeuddannelse på heltidsbasis 
Denne uddannelse finder sted under arbejde i bestemte stillinger, der er anerkendt af de 
kompetente myndigheder. 82/76/EØF 
Uddannelsen indebærer, at den pågældende læge deltager i samtlige lægelige aktiviteter, 
herunder vagter, i den afdeling, hvor uddannelsen foregår, således at han igennem hele 
arbejdsugen året igennem anvender hele sin arbejdsindsats pa denne praktiske og teoretiske 
uddannelse på de af de kompetente myndigheder fastsatte betingelser. Stillingen aflønnes 
derfor med et passende beløb. 
Uddannelsen kan afbrydes af visse grunde, såsom militærtjeneste, tjenesterejser med 
videnskabeligt sigte, graviditet og sygdom. Uddannelsens samlede varighed kan ikke 
nedsættes på grund af sådanne afbrydelser. 
2. Speciallægeuddannelse på deltidsbasis 
Kravene er de samme som ved heltidsuddannelsen, og den eneste forskel mellem de to 
former for uddannelse er, at det ved deltidsuddannelsen er muligt at begrænse deltagelsen i 
de lægelige aktiviteter til mindst halvdelen af den i punkt 1, andet afsnit, fastsatte 
periode. 
De kompetente myndigheder sørger for, at speciallæguddannelsen på deltidsbasis svarer til 
heltidsuddannelsen både hvad angår den samlede varighed og kvaliteten. 
l ager under specialuddannelse på deltidsbasis aflønnes derfor med et passende beløb. 
- 54 -
BILAG II 
Datoerne for visse medlemsstaters ophacvelsc af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om 
udstedelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser som omhandlet i artikel 9, stk. 6 
BELGIEN 
Thoraxkirurgi 
Karkirurgi 
Neuropsykiatri 1. januar 1983 
1. januar 1983 
1. august 1987 
Kirurgisk gastroenterologi 1. januar 1983 undtagen for personer, der har påbegyndt uddannelsen 
denne dato før 89/594/EØF 
DANMARK 
Blodtypeserologi 
Fysiurgi 
Tropemedicin 1. januar 1983 undtagen for personer, der har påbegyndt uddannelsen før 
denne dato, og som har afsluttet den inden udgangen af 
1988 
1. august 1987 undtagen for personer, der har påbegyndt uddannelsen før 
denne dato 
FRANKRIG 
Radiologi 
Neuropsykiatri 3. december 1971 
31. december 1971 
LUXEMBOURG 
Radiologi 
Neuropsykiatri Der udstedes ikke længere eksamensbeviser, certifikater og 
andre kvalifikationsbeviser for uddannelser, der er påbe­
gyndt efter den 5. marts 1982 
NEDERLANDENE 
Radiologi 
Neuropsykiatri 8. juli 1984 
9. juli 1984 
BILAG A 
Ophævede direktiver 
(Jf. artikel 45) 
Direktiv 75/362/EØF 
Direktiv 75/363/EØF 
I deres efterfølgende ændringer : 
Direktiv 82/76/EØF 
Direktiv 86/457/EØF 
Direktiv 81/1057/EØF : udelukkende for så vidt angår henvisningerne 
til artikel 1 i bestemmelserne i de ophævede 
direktiver 75/362/EØF og 75/363/EØF. 
: udelukkende artikel 1 til 9. 
: udelukkende artikel 1, nr. 1 og 2 og 
artikel 2. Direktiv 89/594/EØF 
Direktiv 90/658/EØF 
- 56 -
BILAG Β 
Direkt Iv 
75/362/E ØF (EFT Nr. ,L 167 af 30. 06. 1975, S. 1) 
81/1057/EØF (EFT Nr .L 385 af 31. 12. 1981 , s. 25) 
75/363/EØF (EFT Nr .L 167 af 30. .06. ,1975, s. 14) 
82/ 76/EØF (EFT Nr .L 43 af 15. .02. .1982, s. 21) 
89/594/EØF (EFT Nr .L 341 af 23 .11 . .1989, s. 19) 
90/658/EØF (EFT Nr .L 353 af 17 .12. .1990, s. 73) 
86/475/EØF (EFT Nr .L 267 af 19 .09 .1986, s. 26) Gennemføre Isesfr i st 
20 December 1976 
30 Juni 1982 
20 December 1976Í*) 
31 December 1982 
8 Maj 1991 
1 Jul i 1991 
1 Januar 1995 
(*)For den tidligere Tyske Demokratiske Republiks område træffer Tyskland dog de 
nødvendige foranstaltninger for at gennemføre artikel 2 til 5 inden den 3. april 
1992 (90/658/EØF, art. 2). 
BILAG C 
SAMMENLI GN INGSTABEL 
Dette 
Direkt iv D i rekt i ν 
75/362/E ØF Direkt iv 
75/363/EØF DI rekt i ν 
86/475/E ØF 
Artikel 1 Artikel 1 
Artikel 2 Artikel 2 
Artikel 3 Artikel 3 
Artikel 4 Artikel 4 
Artikel 5 Artikel 5 
Artikel 6 Artikel 6 
Artikel 7 Artikel 7 
Artikel 8 Artikel 8 
Art ikel 9 Stk. 1 Art ike I 9 Stk. 1 og 2 
Artikel 9 Stk. 2 Art i ke I 9 a Stk . 1 
Art ikel 9 Stk. 3 Art ikel 9 a Stk. 2 
Artikel 9 Stk. 4 Art ikel 9 Stk. 3 
Art i keI 9 Stk. 5 — 
Artikel 9 Stk. 6 — 
Artikel 10 Artikel 10 
Artikel 11 Artikel 11 
Artikel 12 Art i keI 12 
Artikel 13 Artikel 13 
Artikel 14 Artikel 14 
Artikel 15 Artikel 15 
Artikel 16 Art ikeI 15 a 
Artikel 17 Artikel 16 
Artikel 18 Artikel 17 
Artikel 19 Artikel 18 
Artikel 20 Artikel 20 
Artikel 21 Artikel 21 
Artikel 22 Artikel 22 
Artikel 23 Artikel 1 
Artikel 24 Artikel 2 
Det te D i rekt i ν D i rekt i ν D I rekt i ν 
D i rekt i ν 75/362/E ØF 75/363/EØF 86/475/EØF 
Artikel 25 Stk. 1 Art i ke I 3 Stk . 1 
Art ikel 25 Stk. 2 Artikel 3 Stk. 2 
Art.25 Stk.3 første afsnit Art.3 Stk. 3 første afsnit 
Art.25 Stk.3 andet afsnit — 
Artikel 26 Artikel 4 
Artikel 27 Artikel 5 
Art i ke I 28 Artikel 7 
Artikel 29 Artikel 8 
Artikel 30 Artikel 1 
Artikel 31 Artikel 2 
Artikel 32 Artikel 3 
Art i ke I 33 Artikel 4 
Artikel 34 Artikel 5 
Artikel 35 Artikel 6 
Artikel 36 Artikel 7 
Artikel 37 Artikel 8 
Artikel 38 Artikel 9 
Artikel 39 Artikel 10 
Artikel 40 Artikel 11 
Artikel 41 Art ikel 12 Stk. 2 
Artikel 42 Artikel 23 
Artikel 43 Artikel 24 
Art ikeI 44 Artikel 26 
Art i keI 45 — 
Artikel 46 Artikel 27 
Β i I ag I Β i I ag 
Β i i ag II —~