[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 24.7.2006

KOM(2006) 415 endelig

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af siliciumcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 og om afslutning af undersøgelserne vedrørende antidumpingforanstaltninger over for importen af siliciumcarbid med oprindelse i Den Russiske Føderation og Ukraine

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET |

Begrundelse og mål Forslaget vedrører anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2117/2005 af 21.12.05 (i det følgende benævnt ‘grundforordningen’), i proceduren vedrørende importen af siliciumcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Den Russiske Føderation og Ukraine efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96. |

Generel baggrund Forslaget er fremsat som led i gennemførelsen af grundforordningen og som resultat af en undersøgelse, der er foretaget i overensstemmelse med de indholdsmæssige og proceduremæssige krav i grundforordningen. |

Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører Der findes i øjeblikket ingen bestemmelser på det pågældende område. |

Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål Finder ikke anvendelse. |

HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE |

Høring af interesserede parter |

Interesserede parter, der er berørt af proceduren, har allerede haft mulighed for at forsvare deres interesser i forbindelse med undersøgelsen i overensstemmelse med grundforordningen. |

Ekspertbistand |

Der har ikke været behov for ekspertbistand. |

Konsekvensanalyse Forslaget er udarbejdet som følge af gennemførelsen af grundforordningen. Grundforordningen foreskriver ikke en evaluering af de generelle virkninger, men indeholder en udtømmende liste over de forhold, der bør evalueres. |

FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER |

Resumé af forslaget Den 26. maj 2005 indledte Kommissionen en udløbsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af siliciumcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Den Russiske Føderation og Ukraine og en interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af samme vare med oprindelse i Den Russiske Føderation, som var begrænset til foranstaltningernes form. Det fremgik af den fornyede undersøgelse, at der fortsat fandt dumping sted af den pågældende vare i forbindelse med importen fra Folkerepublikken Kina, hvilket ville betyde, at EF-erhvervsgrenen igen ville blive påført skade, hvis foranstaltningerne bortfaldt. Der blev ikke konstateret fortsat dumping eller sandsynlighed for fornyet dumping af den pågældende vare i importen fra Den Russiske Føderation og Ukraine. Det blev også fastslået, at det ikke ville være i strid med Fællesskabets interesser at lade foranstaltningerne over for importen fra Rusland og Ukraine bortfalde. Det henstilles derfor til Rådet at vedtage vedlagte forslag til forordning om forlængelse af de gældende foranstaltninger over for Folkerepublikken Kina og om indstilling af foranstaltningerne over for Den Russiske Føderation og Ukraine. |

Retsgrundlag Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2117/2005 af 21. december 2005. |

Subsidiaritetsprincippet Forslaget falder ind under Fællesskabets enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde: |

Foranstaltningens form er beskrevet i ovennævnte grundforordning og giver ikke mulighed for nationale beslutninger. |

Det er ikke relevant at forklare, hvordan byrder af finansiel eller administrativ art, der pålægges Fællesskabet, nationale regeringer, regionale og lokale myndigheder, erhvervsdrivende og borgere, begrænses mest muligt og står i rimeligt forhold til forslagets mål. |

Valg af instrumenter |

Foreslået middel: forordning. |

Andre reguleringsmidler ville ikke være egnede, hvilket skyldes følgende forhold: Andre midler ville ikke være egnede, fordi grundforordningen ikke fastsætter andre muligheder. |

BUDGETMÆSSIGE VIRKNINGER |

Forslaget har ingen virkninger for Fællesskabets budget. |

1. Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af siliciumcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 og om afslutning af undersøgelserne vedrørende antidumpingforanstaltninger over for importen af siliciumcarbid med oprindelse i Den Russiske Føderation og Ukraine

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (’grundforordningen’)[1], særlig artikel 11, stk. 2 og 3,

under henvisning til forslag fremsat af Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og

og ud fra følgende betragtninger:

1. PROCEDURE

1.1 Tidligere undersøgelser, gældende foranstaltninger og igangværende undersøgelser

(1) Efter gennemførelse af en udløbsundersøgelse i overensstemmelse med artikel 14 og 15 i forordning 2423/88[2] forlængede Rådet ved forordning (EF) nr. 821/94[3] anvendelsen af den foreslåede endelige antidumpingtold på importen af siliciumcarbid med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt ‘Kina’), Polen, Den Russiske Føderation (i det følgende benævnt ‘Rusland’) og Ukraine. Samtidig godtog Kommissionen ved afgørelse 94/202/EF[4] et tilsagn fra Rusland og V/O Stankoimport, Moskva, Rusland.

(2) I maj 2000 forlængede Rådet ved forordning nr. 1100/2000[5] igen anvendelsen af den endelige antidumpingtold på import af siliciumcarbid med oprindelse i Kina, Rusland og Ukraine efter gennemførelse af en udløbsundersøgelse; Rådet forlængede også godtagelsen af det tilsagn, Rusland og V/O Stankoimport, Moskva, Rusland, havde afgivet, og som blev godtaget af Kommissionen ved afgørelse 94/202/EF.

(3) Den undersøgelse, der er omhandlet i betragtning 1, som førte til indførelse af endelig antidumpingtold og godtagelsen af tilsagn fra visse eksportører berørt af denne undersøgelse, samt udløbsundersøgelserne, der blev afsluttet i henholdsvis 1994 og 2000, og som er omhandlet i betragtning 1 og 2, vil i det følgende blive benævnt "de oprindelige undersøgelser".

(4) Ved forordning (EF) nr. 991/2004[6] bestemte Rådet, at import til de nye medlemsstater, der tiltrådte EU den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt ‘EU-10’), skulle fritages for antidumpingtold i henhold til særlige tilsagn (i det følgende benævnt ‘udvidelsestilsagn’), og bemyndigede Kommissionen til at godtage disse udvidelsestilsagn. På dette grundlag godtog Kommissionen ved afgørelse 2004/498/EF[7] og 2004/782/EF[8] tilsagnene fra den ukrainske eksporterende producent Zaporozhsky Abrasivny Combinat. Denne godtagelse udløb den 20. maj 2005.

(5) I januar 2004 indledte Kommissionen på anmodning fra Zaporozhsky Abrasivny Combinat, den ukrainske eksporterende producent, en delvis interimsundersøgelse[9]. Selskabet hævdede, at det på baggrund af en væsentlig ændring af omstændighederne burde være tildelt markedsøkonomisk behandling, og at dets dumpingmargen var betydeligt lavere end det niveau, der var fastsat inden for rammerne af de gældende foranstaltninger. Efter at der var foretaget en undersøgelse, kunne Kommissionen konstatere, at selskabet ikke opfyldte kriterierne for tildeling af markedsøkonomisk behandling (artikel 2, stk. 7, litra c), i Rådets forordning nr. 384/96 af 22. december om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab[10] (i det følgende benævnt ‘grundforordningen’), og undersøgelsen blev efterfølgende afsluttet[11].

(6) Endelig indledte Kommissionen den 30. juni 2005[12] en antidumpingprocedure vedrørende importen af siliciumcarbid med oprindelse i Rumænien på grundlag af en klage indgivet af European Chemical Industry Council (i det følgende benævnt ’CEFIC’) på vegne af producenter, der tegner sig for 100 % af Fællesskabets samlede produktion af siliciumcarbid. Efter at CEFIC havde trukket sin klage tilbage den 1. marts 2006, afsluttede Kommissionen sin undersøgelse ved afgørelse EF/423/2006[13].

1.2 Anmodning om en udløbsundersøgelse

(7) Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående ophør af gyldigheden af de gældende antidumpingforanstaltninger vedrørende siliciumcarbid med oprindelse i Kina, Rusland og Ukraine[14] modtog Kommissionen den 24. februar 2005 en anmodning om en fornyet undersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Samtidig modtog Kommissionen en anmodning om en fornyet undersøgelse af de gældende foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3.

(8) Disse anmodninger blev indgivet af CEFIC på vegne af producenter, der tegner sig for 100 % af Fællesskabets produktion af siliciumcarbid. Anmodningen om udløbsundersøgelse blev indgivet, fordi foranstaltningernes udløb sandsynligvis ville resultere i fortsat eller fornyet dumping og skade for EF-erhvervsgrenen. Anmodningen om interimsundersøgelse var indgivet med henvisning til, at foranstaltningernes form ikke ville være passende, og at de ikke ville fjerne de skadevoldende virkninger af dumpningen.

(9) Efter høring af det rådgivende udvalg fastslog Kommissionen, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, og en interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, og indledte begge undersøgelser samtidigt[15].

1.3 Undersøgelse

(10) Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter, importører og producenter af råmaterialer, brugere, som den vidste var berørt af sagen, samt disses sammenslutninger, repræsentanterne for eksportlandene og EF-producenterne om indledningen af udløbsundersøgelsen og interimsundersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der er angivet i meddelelsen om indledning af en undersøgelse.

(11) På baggrund af det store antal kinesiske eksporterende producenter og det store antal importører i Fællesskabet, som ikke er forretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent i et af de berørte lande, blev det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 anset for hensigtsmæssigt at undersøge, om der burde anvendes stikprøver. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan, blev ovennævnte parter i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, anmodet om at give sig til kende senest to uger efter indledningen af proceduren og meddele Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen.

(12) Ingen af de kinesiske eksporterende producenter meddelte disse oplysninger, og ingen af dem samarbejdede i forbindelse med nærværende undersøgelse. Dermed blev det besluttet, at der ikke var behov for stikprøveudtagning blandt de kinesiske producenter.

(13) Seks ikke-forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet indgav de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen, og tilkendegav, at de var rede til at samarbejde yderligere i forbindelse med undersøgelsen. Ud af disse seks importører blev der udvalgt tre til stikprøven. Disse importører dækkede mere end 98 % af den samlede import til Fællesskabet og den største repræsentative importmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed

(14) Der blev derfor sendt spørgeskemaer til de tre importører i Fællesskabet, til to producenter i Fællesskabet, til atten brugere i Fællesskabet, til seksten leverandører af råmaterialer og til to kendte eksporterende producenter i Ukraine og Rusland. Desuden blev to producenter i Brasilien, som blev udvalgt som det potentielle analoge land, kontaktet, og de blev tilsendt spørgeskemaer.

(15) Der blev modtaget fuldt ud besvarede spørgeskemaer fra de tre importører i Fællesskabet, som indgår i stikprøven, og fra syv brugere, to producenter af råmaterialer og to eksporterende producenter i de lande, der er omfattet af undersøgelsen, samt fra to producenter i det analoge land.

(16) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på undersøgelsen, og aflagde kontrolbesøg hos følgende virksomheder:

Producenter i Fællesskabet:

- Kollo Silicon carbide B.V. (Nederlandene), ESK-SIC GmbH (Tyskland)

- Navarro SiC, S.A. (Spanien),

Producenter i eksportlandene:

- JSC Zaporozhsky Abrasivny Combinat, Zaporozhsky (Ukraine)

- JSC Volzhsky Abrasive Combinat, Volzhsky (Rusland)

Producenter i det analoge land:

- Saint-Gobain Materials Cerámicas Ltda, Minas Gerais (Brasilien)

- Treibacher Schleifmittel Brasil Ltda, Sao Paolo (Brasilien)

Producenter i Fællesskabet:

- Imexco-Ullrich GmbH (Tyskland)

- Smyris Abrasivi (Italien)

Brugere i Fællesskabet:

- Morganite Crucible Limited (Det Forenede Kongerige)

- TGA Ltd (Tjekkiet).

(17) Undersøgelsen vedrørende sandsynligheden for fortsat og/eller fornyet dumping og skade omfattede perioden fra den 1. april 2004 til den 31. marts 2005 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af de relevante tendenser for en vurdering af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade omfattede perioden fra den 1. januar 2001 til udløbet af undersøgelsesperioden (i det følgende benævnt "den betragtede periode").

(18) Alle de berørte parter blev underrettet om de centrale kendsgerninger og betragtninger, konklusionerne af denne undersøgelse blev baseret på. De fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til disse oplysninger. De tilkendegivelser, der blev modtaget inden for tidsfristerne, blev nøje gennemgået og inddraget i resultaterne, i det omfang det blev anset for rimeligt.

2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

2.1 Den pågældende vare

(19) Den pågældende vare er identisk med den vare (siliciumcarbid), der var omfattet af de oprindelige undersøgelser, som førte til indførelse af de gældende foranstaltninger. Siliciumcarbid klassificeres i øjeblikket under KN-koden 2849 20 00.

(20) Siliciumcarbid fremstilles ved at opvarme silicium og koks (eller jordoliekoks) til høje temperaturer (indtil 2 000 °C). Resultatet af denne proces er den såkaldte rå siliciumcarbid, der normalt forarbejdes yderligere, før det anvendes af slutbrugerne. Produktionsprocessen for siliciumcarbid er således, at produktet fremkommer i en række grader, der er bestemt ud fra indholdet af silicium. De forskellige grader kan inddeles i to hovedgrader: krystallinsk siliciumcarbid og metallurgisk siliciumcarbid. Krystallinsk silicium anses for at have den højeste kvalitet af de to, da det har et højt indhold af silicium. Krystallinsk silicium klassificeres i typerne sort og grøn.

(21) Krystallinsk silicium anvendes normalt ved fremstillingen af slibeværktøj, slibesten, varmebestandige produkter af høj kvalitet og teknisk keramik, mens metallurgisk silicium normalt anvendes som siliciumkilde i støberier og højovne. Som det har været tilfældet ved tidligere undersøgelser, betragtes begge kvaliteter i denne undersøgelse som én og samme vare.

2.2 Samme vare

(22) Ligesom den oprindelige undersøgelse bekræftede også denne undersøgelse, at den pågældende vare og varer, der fremstilles og sælges af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet, såvel som varer, der fremstilles og sælges af EF-producenterne på fællesskabsmarkedet og af producenten i det analoge land på dennes hjemmemarked, har samme grundlæggende fysiske og kemiske kendetegn og anvendelsesformål og derfor må betragtes som samme vare i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4.

3. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT OG/ELLER FORNYET DUMPING

3.1 Indledende bemærkninger

(23) I denne udløbsundersøgelse blev der opnået fuldt samarbejde med de kendte producenter i Ukraine og Rusland. Som nævnt i betragtning 12 har ingen producenter fra Kina meldt sig.

3.2 Dumping af import i undersøgelsesperioden

3.2.1 Analogt land

(24) Da Ukraine[16] og Kina ikke blev betragtet som lande med markedsøkonomi i undersøgelsesperioden (og i tidligere undersøgelser), måtte den normale værdi beregnes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), dvs. på grundlag af oplysninger indhentet fra et tredjeland med markedsøkonomi, hvor varen er produceret og solgt på hjemmemarkedet. Det skal også nævnes, at den eksporterende producent i Ukraine ikke var blevet indrømmet markedsøkonomisk behandling ved en interimsundersøgelse, som netop var gennemført før indledningen af nærværende udløbsundersøgelse (jf. betragtning 5).

(25) Ved indledning af nærværende udløbsundersøgelse påtænktes det at anvende Brasilien som analogt land med henblik på indhentning af oplysninger om produktionsomkostninger og indenlandske salgstransaktioner herfra. Det skal nævnes, at Brasilien også blev anvendt som analogt land i den foregående udløbsundersøgelse.

(26) Undersøgelsen har bekræftet, at Brasilien stadig er et velegnet analogt land af følgende grunde:

(27) For det første gør størrelsen af det brasilianske hjemmemarked Brasilien til et repræsentativt land ved beregning af den normale værdi for de to pågældende lande. For det andet styres priserne på det brasilianske hjemmemarked af de normale markedskræfter, dvs. efterspørgslen på markedet og udbuddet af konkurrerende producenter. For det tredje kan de fysiske og kemiske kendetegn ved samme vare produceret i Brasilien betragtes som identiske med kendetegnene for den vare, der er eksporteret fra de to pågældende lande. Endelig er der ikke fremsat nogen argumenter mod anvendelsen af Brasilien som analogt land.

(28) Derfor konkluderedes det, at Brasilien ville være et rimeligt og hensigtsmæssigt valg af analogt land med henblik på at etablere normale værdier for importen af siliciumcarbid med oprindelse i Kina og Ukraine.

3.2.2 Den normale værdi

3.2.2.1 Den normale værdi i forbindelse med eksporterende producenter i Kina og Ukraine

(29) Først undersøgtes det, om brasilianske producenters indenlandske salg, samlet og fordelt på varetype, var foretaget i mængder, der var repræsentative i forhold til de mængder, der var eksporteret af henholdsvis Kina og Ukraine.

(30) Det konstateredes, at mængderne af indenlandske salg foretaget af brasilianske producenter i betragteligt omfang oversteg de salg til Fællesskabet, der var foretaget af eksporterende producenter i Kina og Ukraine, såvel samlet som fordelt på varetype.

(31) Derefter undersøgtes det, om de indenlandske salg, der var foretaget af hver af de to samarbejdende producenter i Brasilien, Saint-Gobain Materials Cerámicas Ltda og Treibacher Schleifmittel Brasil Ltda, til uafhængige kunder, i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4, havde fundet sted i normal handel.

(32) Det konstateredes, at den vejede gennemsnitlige salgspris for alle salgstransaktioner i undersøgelsesperioden var højere end de vejede gennemsnitlige enhedsproduktionsomkostninger. Derfor blev alle indenlandske salg betragtet som foretaget i forbindelse med normal handel. Med henblik på at sikre en rimelig sammenligning mellem priserne i Brasilien og den normale værdi i Kina og Ukraine, blev der foretaget justeringer for eventuelle forskelle mellem varekontrolnumre og handelsled.

(33) I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 1, blev den normale værdi fastsat på basis af de vejede gennemsnitspriser ved de to brasilianske producenters salg til uafhængige kunder på hjemmemarkedet.

(34) Efter fremlæggelsen af de endelige oplysninger stillede CEFIC spørgsmålstegn ved nøjagtigheden af fastsættelsen af den normale værdi, idet CEFIC hævdede, at salgspriserne på det brasilianske hjemmemarked ifølge deres oplysninger lå højere end priserne ved eksport fra Ukraine til fællesskabsmarkedet. Denne påstand blev imidlertid ikke tilfredsstillende dokumenteret og måtte derfor afvises. De justeringer, der nævnes i betragtning 30, sikrer rent faktisk en rimelig beregning af den normale værdi.

3.2.2.2 Den normale værdi for eksporterende producenter i Rusland

(35) Det blev først undersøgt, om de mængder – såvel samlet som fordelt på varetype – af indenlandske salg, der var foretaget af den eksporterende producent i Rusland, var repræsentative, dvs. om de repræsenterede mindst 5 % af de mængder, der blev eksporteret til Fællesskabet.

(36) Det konstateredes, at mængden af indenlandske salg sammenlignet med den samlede salgsmængde og for visse varetypers vedkommende repræsenterede mindst 5 % af de mængder, der var eksporteret til Fællesskabet. For varetyper, hvor det indenlandske salg udgjorde mindre end 5 % af de mængder, der eksporteredes til Fællesskabet, måtte den normale værdi fastsættes på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 3.

(37) Varetyper, for hvilke mængden af det indenlandske salg repræsenterede mindst 5 % af de eksporterede mængder, undersøgtes det, om den russiske producents indenlandske salg til uafhængige kunder, havde fundet sted i normal handel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at beregne andelen af det indenlandske salg til uafhængige kunder for hver type eksporteret af den pågældende vare, som ikke blev solgt på hjemmemarkedet med tab i undersøgelsesperioden.

(a) For de varetyper, hvor mere end 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til priser under enhedsproduktionsomkostningerne, dvs. hvor den gennemsnitlige salgspris for varetypen var lig med eller højere end de gennemsnitlige produktionsomkostninger for den pågældende varetype, blev den normale værdi beregnet som gennemsnitsprisen for alle hjemmemarkedssalg af den pågældende varetype, uanset om disse salg var fortjenstgivende eller ikke.

(b) For de varetyper, hvor mindst 10 % og højst 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til priser under enhedsproduktionsomkostningerne, beregnedes den normale værdi for hver varetype som et vejet gennemsnit alene af de salgspriser på hjemmemarkedet, som var lig med eller højere end enhedsomkostningerne for den pågældende type.

(c) For de varetyper, hvor mindre end 10 % blev solgt på hjemmemarkedet til priser ikke under enhedsproduktionsomkostningerne, blev det konkluderet, at den pågældende varetype ikke blev solgt i normal handel, og at den normale pris derfor måtte fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.

(38) Den normale værdi blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 6, beregnet på grundlag produktionsomkostningerne for de pågældende varetyper med tillæg for et beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (‘SA&G’) og en fortjenstmargen. Salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger var afholdt af den eksporterende producent af samme vare og fortjenstmargenen svarede til den eksporterende producents gennemsnitlige fortjeneste ved salg af samme vare i almindelig handel.

3.2.3 Eksportpris

Kina

(39) Som nævnt i betragtning 12 samarbejdede ingen eksporterende producenter i Kina i forbindelse med undersøgelsen. Følgelig måtte eksportpriserne i henhold til grundforordningens artikel 18, stk. 1, fastsættes på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, dvs. de oplysninger, der findes i klagen.

Ukraine og Rusland

(40) Eksportpriserne for de eksporterende producenter i Ukraine og Rusland blev fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skyldtes af uafhængige kunder i Fællesskabet.

(41) Ved beregning af eksportprisen for den russiske eksportør ved disse transaktioner foretaget af Stankoimport (dvs. importeret toldfrit i henhold til de kvantitative tilsagn) er alle udgifter, der er påløbet som resultat af Stankoimports engagement, fratrukket for at finde eksportprisen ab fabrik.

(42) CEFIC har gjort indsigelse mod de herved fremkomne eksportpriser for Ukraine, idet de hævder, at ukrainske importpriser burde have været meget lavere. Til støtte for denne påstand vedlagde de visse pristilbud. Denne påstand måtte imidlertid afvises, da pristilbud ikke kan tages i betragtning uden bevis for, at transaktionerne faktisk har fundet sted. Under alle omstændigheder er de eksportpriser, der som nævnt i betragtning 40 er anvendt ved dumpingberegningen, identiske med dem, den eksporterende producent har anvendt. Disse priser blev verificeret ved kontrolbesøg hos det pågældende selskab.

3.2.4 Sammenligning

(43) Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik. Med henblik på en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, er der foretaget justeringer for transportomkostninger, handelsled og emballeringsomkostninger, der hævdedes og påvistes at påvirke priserne og prissammenligneligheden.

3.2.5 Dumpingmargen

(44) Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit for hver varetype og det vejede gennemsnit af eksportprisen for den hertil svarende type.

Kina

(45) På grundlag af de tilgængelige oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 18, stk. 1, dvs. de oplysninger, der findes i klagen, er dumpingmargenen fastsat i samme størrelsesorden som ved den tidligere undersøgelse: ca. 50 %.

Ukraine

(46) Dumpingmargenen for eksport af siliciumcarbid fra Ukraine i undersøgelsesperioden blev fastslået som værende under minimumsgrænsen i henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 3.

Rusland

(47) Der skal erindres om det gældende kvantitative tilsagn, Rusland afgav i 1986. Dette tilsagn har gjort det muligt for en russisk importør, Stankoimport, at importere en fast mængde til Fællesskabet (fastsat som en procentdel af forbruget i Fællesskabet) uden pålæggelse af antidumpingafgift. Mængder, der overskrider denne tærskel, er blevet pålagt antidumpingtold. I de udførte dumpingberegninger er der ikke skelnet mellem de mængder der blev eksporteret i kraft af Ruslands kvantitative tilsagn (77 %) og dem, der blev pålagt antidumpingtold (23 %).

(48) Dumpingmargenen for eksport af siliciumcarbid fra Rusland i undersøgelsesperioden blev fastslået som værende under minimumsgrænsen i henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 3.

3.3 Importens udvikling i tilfælde af foranstaltningernes ophævelse

3.3.1 Kina

(49) Som allerede forklaret er der ingen eksporterende producenter i Kina, der har samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen. Det mest sandsynlige scenario i tilfælde af, at foranstaltningerne får lov at udløbe, er således baseret på de foreliggende faktiske oplysninger, især som de fremgår af klagen og af data fra COMEXT (COMEXT er en elektronisk database for De Europæiske Fællesskabers handel med tredjelande).

Forholdet mellem priserne ved eksport fra Kina til tredjelande og prisniveauet i Fællesskabet

(50) De vigtigste destinationer for den kinesiske eksport i undersøgelsesperioden var USA og Japan. Ifølge oplysningerne i klagen var de kinesiske cif-priser til USA for siliciumcarbid af graden "Macro Black" af størrelsesordenen 650 EUR/ton. Desuden var de kinesiske cif-priser til Japan for graden "Macro Green" af størrelsesordenen 770 EUR/ton. Prisstatistikker offentliggjort i erhvervsmagasiner støtter disse prisangivelser fra de kinesiske eksportører.

(51) Det kunne desuden konstateres, at de gennemsnitlige priser ved eksport fra Kina til USA i henhold til COMEXT-databasen lå betydeligt under den normale værdi i det analoge land for denne undersøgelse, hvilket antyder, at denne eksport fandt sted til dumpingpriser i undersøgelsesperioden.

(52) Da EF-erhvervsgrenens gennemsnitspris er betydeligt højere (ca. 1 000 EUR for "Macro Black" og ca. 1 500 EUR for "Macro Green"), ville kinesiske eksporterende producenter i en situation uden foranstaltninger have et kraftigt incitament til at omdirigere betydelige eksportmængder fra deres nuværende tredjelandsmarkeder til fællesskabsmarkedet.

(53) Det bør også nævnes, at det i forbindelse med den oprindelige undersøgelse blev konstateret, at den kinesiske eksport af den pågældende vare til EU blev dumpet, og at den fortsat blev dumpet i samme udbredte omfang i undersøgelsesperioden for nærværende undersøgelse. Der er ingen grund til at antage, at denne adfærd vil ændre sig.

(54) Desuden understøtter de foreliggende oplysninger om den normale værdi og priserne i tredjelande som nævnt den konklusion, at der er sandsynlighed for, at kinesiske eksportører vil genoptage deres dumping, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.

(55) Det kan konkluderes, at der er sandsynlighed for, at kinesisk eksport til tredjelandsmarkeder i tilfælde af, at foranstaltningerne ophæves, vil blive omdirigeret til Fællesskabets marked. Desuden er der i tilfælde af foranstaltningernes ophævelse en klar risiko for dumping af de eksporterede mængder.

Uudnyttet kapacitet og lagerbeholdninger

(56) I sin anmodning om denne fornyede undersøgelse har CEFIC (med henvisning til indsamlede oplysninger og oplysninger offentliggjort i erhvervsmagasiner) anslået den samlede produktionskapacitet i Kina til mellem 600 000 og 700 000 ton. Den faktiske produktion er anslået til ca. 440 000 ton, hvilket giver en uudnyttet kapacitet på mellem 160 000 og 260 000 ton. Der foreligger ingen oplysninger om lagrene.

(57) Det fremgår klart af ovennævnte, at de eksporterende producenter i Kina har betydelig overskudskapacitet til at øge produktionen med. Det kan konkluderes, at de eksporterende eksportører i tilfælde af foranstaltningernes ophævelse med stor sandsynlighed vil benytte deres uudnyttede kapacitet til eksport til Fællesskabet.

3.3.2 Rusland

(58) Da den eneste kendte eksporterende producent i Rusland har indvilget i at samarbejde i denne undersøgelse, er det sandsynlige scenario i tilfælde af, at foranstaltningerne får lov at udløbe, baseret på oplysninger leveret i forbindelse med den eksporterende producents kontrollerede besvarelse af spørgeskemaet.

Forholdet mellem priser i Fællesskabet og i Rusland

(59) Først bør det nævnes, at det fremherskende prisniveau i Fællesskabet allerede i betydeligt omfang er under indflydelse af importen fra Rusland i medfør af Ruslands gældende kvantitative tilsagn, idet den russiske eksportør allerede dækker 10 % af Fællesskabets forbrug.

(60) Ved en sammenligning mellem det fremherskende prisniveau på det russiske hjemmemarked med det fremherskende prisniveau i Fællesskabet er prisniveauet i Rusland generelt lavere. I betragtning af at den russiske producent har kunnet eksportere faste mængder i henhold til Ruslands kvantitative tilsagn uden pålæg af antidumpingtold, har han imidlertid haft et incitament til at eksportere krystallinsk siliciumcarbid (som giver højere priser pr. ton) til Fællesskabet, og beholde metallurgisk siliciumcarbid til hjemmemarkedet og andre markeder. Derfor vil den eventuelle reelle prisforskel mellem samme grader være mindre end den, der fremgår af en sammenligning mellem de gennemsnitlige prisniveauer.

(61) Det kan konkluderes, at det generelt højere prisniveau i Fællesskabet under normale omstændigheder ville have udløst en forøgelse af eksporten til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne fik lov at udløbe, men at dette scenario ikke er sandsynligt i det foreliggende tilfælde. På grund af Ruslands kvantitative tilsagn bør den mulige forøgelse af importen af især siliciumcarbid af høj kvalitetsgrad ikke overvurderes, da den russiske eksportør allerede har haft mulighed for af eksportere betragtelige mængder af siliciumcarbid og har haft et incitament til at eksportere siliciumcarbid af høj kvalitetsgrad. Derfor er sandsynligheden for en forøgelse af importen af siliciumcarbid sandsynligvis begrænset såvel med hensyn til kvantitet som kvalitet (metallurgiske grader), og den ville under alle omstændigheder ikke finde sted til dumpede priser.

Forholdet mellem priserne ved eksport til tredjelande og priserne i Rusland

(62) Mere end 75 % af russiske producenters eksport til tredjelande går til USA. Ved sammenligning af hjemmemarkedspriserne og priserne ved eksport til USA kan det konstateres, at prisniveauet for eksporten til USA generelt er højere. Det bør imidlertid noteres, at mikset af grader for henholdsvis de varer, der er solgt på eksportmarkeder og for dem, der er solgt på hjemmemarkedet, sandsynligvis er forskellige (det er sandsynligt, at eksportvarerne indeholder grader af højere værdi i betragtning af de involverede transportomkostninger), hvilket gør det svært at drage konklusioner af en sådan sammenligning. Ikke desto mindre bør det bemærkes, at denne eksport ikke pålægges antidumpingforanstaltninger, og at der ikke er indikationer for, at en sådan eksport ville blive dumpet.

Forholdet mellem priserne ved eksport til tredjelande og prisniveauet i Fællesskabet

(63) Ved sammenligning af den russiske eksportørs priser ved eksport til eksportørens vigtigste tredjelandsmarked, USA, med eksportørens priser ved eksport til Fællesskabet er det vigtigt at tage Ruslands kvantitative tilsagn i betragtning. Som beskrevet ovenfor har den russiske eksportør i kraft af de forudbestemte mængder, han har kunnet eksportere til Fællesskabet, haft et incitament til at eksportere kvalitetsgrader af høj værdi pr. ton til Fællesskabet.

(64) Som beskrevet i betragtning 62 kan det på samme måde antages, at eksporten til USA på grund af de høje transportomkostninger hovedsagelig består af grader af høj værdi pr. ton. Dette bevirker, at den gennemsnitlige salgspris i Fællesskabet og i USA bliver forholdsvis sammenlignelige.

(65) Ved en sammenligning mellem den gennemsnitlige salgspris på fællesskabsmarkedet og den gennemsnitlige salgspris på markedet i USA, konstateredes det, at priserne i USA gennemsnitligt var højere.

(66) Det kan konkluderes, at der tilsyneladende ikke foreligger noget incitament for den russiske producent til at omdirigere de mængder, der for tiden sælges på producentens vigtigste eksportmarked, USA, til fællesskabsmarkedet, hvis foranstaltningerne ophæves.

Uudnyttet kapacitet og lagerbeholdninger

(67) Den russiske eksporterende producent har en kapacitet, der er begrænset til 62 000 ton. I undersøgelsesperioden opererede producenten næsten med fuld kapacitet efter at have øget sin kapacitetsudnyttelse i løbet af denne periode. Lagersituationen var normal for erhvervet.

(68) I betragtning af den teknologi, den russiske producent anvender (forarbejdning i "togvogne", der rangeres mellem elektriske installationer og losning/sortering), er det ikke sandsynligt, at den eksporterende producent vil kunne udvide i nær fremtid.

(69) Det kan konkluderes, at der ikke er indikationer for, at den russiske producent vil kunne udvide sin produktion med henblik på øget eksport til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.

3.3.3 Ukraine

(70) Da den eneste kendte eksporterende producent i Ukraine har indvilget i at samarbejde i denne undersøgelse, er det sandsynlige scenario i tilfælde af, at foranstaltningerne får lov at udløbe, baseret på oplysninger leveret i forbindelse med den eksporterende producents kontrollerede besvarelse af spørgeskemaet.

Uudnyttet kapacitet og lagerbeholdninger

(71) Den ukrainske eksporterende producent har en kapacitet, der er begrænset til 23 000 ton. I undersøgelsesperioden konstateredes det, at producenten opererede for næsten fuld kapacitet efter at have øget sin kapacitetsudnyttelse i løbet af denne periode. Lagersituationen var normal for erhvervet.

(72) I betragtning af den teknologi, den ukrainske producent anvender (identisk med den teknologi, der anvendes af den russiske producent, og beskrevet i betragtning 68), er det ikke sandsynligt, at den eksporterende producent vil kunne udvide i nær fremtid.

(73) CEFIC hævdede, at den eksporterende producents kapacitet var så høj som 32 000 ton. Denne påstand var imidlertid baseret på hypotetiske oplysninger, hvori der ikke var taget hensyn til perioder med driftstop med henblik på vedligeholdelse og reparation, eller de særlige forhold, der gælder for en fremstillingsvirksomhed som denne, der er lokaliseret i et byområde og dermed underlagt miljøkrav. Af disse grunde bekræftedes kapaciteten som fastsat i betragtning 71, og CEFIC’s påstand måtte afvises.

(74) Det kan konkluderes, at der ikke er indikationer for, at den ukrainske producent vil kunne udvide sin produktion med henblik på øget eksport til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.

Forholdet mellem priser i Fællesskabet, i Ukraine og i tredjelande

(75) Ved sammenligning mellem det fremherskende prisniveau på det ukrainske hjemmemarked med det fremherskende prisniveau i Fællesskabet og i tredjelandene er prisniveauet i Ukraine og i tredjelandene gennemsnitligt lavere.

(76) Det var imidlertid ikke muligt at foretage en anvendelig sammenligning mellem det ukrainske marked og fællesskabsmarkedet, da produktmiksene på disse markeder er yderst forskellige og gennemsnitspriserne derfor ikke er sammenlignelige. Desuden er det ukrainske hjemmemarked af begrænset størrelse, og den ukrainske producent er ikke som Fællesskabets producenter i stand til at producere alle (de højere) grader.

(77) Det kunne derfor ikke fastslås, om den ukrainske eksportør ville have et incitament til at omdirigere mængder fra sit hjemmemarked eller sine eksportmarkeder til fællesskabsmarkedet, hvis foranstaltningerne fik lov at udløbe. I betragtning af undersøgelsesresultaterne vedrørende dumping og i lyset af det generelt højere prisniveau i Fællesskabet konkluderes det, at der, selv hvis eksporten til fællesskabsmarkedet skulle stige, ville være stor sandsynlighed for, at denne eksport ikke ville finde sted til dumpingpriser. Denne stigning ville under alle omstændigheder være begrænset (den anslås til mindre end 10 000 ton) i betragtning af den ukrainske eksportørs begrænsede kapacitet.

3.4 Konklusioner om sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping

3.4.1 Kina

(78) Det bør nævnes, at ingen eksporterende producenter i Kina har samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen.

(79) På grundlag af de foreliggende oplysninger konkluderedes det, at kinesiske eksportører stadig foretager dumping, og at de sandsynligvis ville fortsætte denne dumping på fællesskabsmarkedet, hvis foranstaltningerne fik lov at udløbe.

(80) Det konkluderedes derfor, at der er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping fra de kinesiske eksporterende producenters side, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.

3.4.2 Ukraine

(81) Det skal nævnes, at den ukrainske eksportør ifølge undersøgelsen ikke har dumpet sine priser i undersøgelsesperioden, og at der ikke er indikationer for, at denne situation ville ændre sig, hvis foranstaltningerne fik lov at udløbe.

(82) Desuden fandtes det, at selv om eksporten fra Ukraine skulle stige, såfremt foranstaltningerne blev ophævet, vil denne stigning formodes at være begrænset. I betragtning af den ukrainske producents begrænsede kapacitet formodes en sådan stigning af eksporten til Fællesskabet at være på mindre end 10 000 ton, og den ville under alle omstændigheder næppe finde sted til dumpingpriser.

(83) Det konkluderes derfor, at der ikke er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping af importen med oprindelse i Ukraine.

3.4.3 Rusland

(84) Det skal nævnes, at den russiske eksportør ifølge undersøgelsen ikke har dumpet sine eksportpriser i undersøgelsesperioden, og at der ikke er indikationer for, at denne situation ville ændre sig, hvis foranstaltningerne fik lov at udløbe.

(85) Desuden skal det nævnes, at den russiske eksporterende producent i kraft af Ruslands kvantitative tilsagn i mange år har kunnet levere en fast mængde siliciumcarbid til fællesskabsmarkedet. De mængder, der er eksporteret i dette regi, har i undersøgelsesperioden udgjort ca. 17 % af den russiske producents samlede kapacitet. Den russiske eksporterende producent er i forvejen veletableret på markedet, og en pludselig stigning i importen fra Rusland vil derfor være højst usandsynlig.

(86) Da de priser, den russiske eksporterende producent, har anvendt ved salg til tredjelande, er konstateret højere end dem, der er anvendt ved salg på fællesskabsmarkedet i henhold til det kvantitative tilsagn, er risikoen for omdirigering af handelen med større mængder til fællesskabsmarkedet tilsyneladende relativt lille.

(87) Endelig konkluderedes det, at den russiske eksporterende producent opererede tæt på sin fulde kapacitet og kun i begrænset omfang kan øge denne.

(88) Det konkluderes derfor, at der ikke er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping af importen med oprindelse i Rusland.

(89) På baggrund af disse resultater vedrørende Ukraine og Rusland bør proceduren vedrørende disse lande afsluttes.

4. DEFINITION AF EF-ERHVERVSGRENEN

(90) EF-erhvervsgrenens struktur har ændret sig siden den seneste udløbsundersøgelse, idet den tidligere tyske producent, Elektroschmelzwerk Kempten GmbH, München, er blevet opdelt i to forretningsmæssigt forbundne selskaber, hvoraf det ene befinder sig i Nederlandene, det andet i Tyskland. Kun førstnævnte selskab producerer og forarbejder rå siliciumcarbid, mens sidstnævnte forarbejder siliciumcarbid fremstillet af Kollo Silicon carbide B.V. Den færdige vare er imidlertid stadig samme vare. Desuden sælger ESK-SIC GmbH foruden sin egen siliciumcarbid også siliciumcarbid produceret af Kollo Silicon carbide B.V. De to selskaber betragtes derfor som én og samme selskabsgruppe.

4.1 Producenter i Fællesskabet

(91) I Fællesskabet fremstilles samme vare af to producenter, der tegner sig for den samlede produktion i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.

4.2 EF-erhvervsgrenen

(92) Følgende producenter i Fællesskabet støtter anmodningen:

- Kollo Silicon carbide B.V. (Nederlandene) og dets forretningsmæssigt forbundne selskab ESK-SIC GmbH (Tyskland)

- Navarro SiC, S.A. (Spanien).

(93) Da disse producenter i Fællesskabet tegner sig for 100 % af produktionen i Fællesskabet af samme vare, konkluderes det, at de udgør EF-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.

5. SITUATIONEN PÅ FÆLLESSKABSMARKEDET

5.1 Indledende bemærkninger

(94) Undersøgelsen af virkningerne af den pågældende import for EF-erhvervsgrenen omfattede en vurdering af økonomiske faktorer og forhold, der i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, kan have indvirkning på denne erhvervsgrens situation.

5.2 Forbruget på fællesskabsmarkedet

(95) Det åbenbare forbrug på fællesskabsmarkedet blev fastlagt på grundlag af importmængderne for den pågældende vare fra de pågældende lande og alle andre tredjelande og EF-erhvervsgrenens salgsmængder på fællesskabsmarkedet.

(96) Importmængden blev fastlagt på grundlag af Eurostats oplysninger for de tilsvarende KN-koder i den betragtede periode.

(97) Forbruget i Fællesskabet, således som det er fastlagt på dette grundlag, er steget en smule fra 217 137 ton i 2001 til 226 450 ton i undersøgelsesperioden, hvilket er en stigning på 4 % i den betragtede periode. Denne tendens fremgår af tabel 1.

(98) Forbrugstendensen har imidlertid ikke været støt stigende. Det bemærkes, at den indledningsvis faldt fra 2001 til 2003 med 10 %. Fra 2003 og frem steg forbruget imidlertid atter med mere end 10 % frem til undersøgelsesperioden, hvor det oversteg niveauet for 2001.

(99) Det fald, der gjorde sig gældende i begyndelsen af den betragtede periode, kan i vid udstrækning forklares ved udskiftningen af siliciumcarbid med andre produkter, såsom ferrosilicium og industriel diamant, som på dette tidspunkt var mindre dyre.

(100) Fra 2003 og frem steg forbruget imidlertid igen i takt med, at prisen på siliciumcarbid faldt.

Tabel 1 |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | UP |

Folkerepublikken Kina | 52,6 |

2. De gældende bestemmelser for told finder anvendelse.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2117/2005 (EUT L 340 af 23.12.2005, s. 17).

[2] EFT L 209 af 2.7.1988, s. 1.

[3] EFT L 94 af 13.4.1994, s. 21. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1786/97 (EFT L 254 af 17.9.1997, s. 6).

[4] EFT L 94 af 13.4.1994, s. 32.

[5] EFT L 125 af 26.5.2000, s. 3. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 991/2004 (EUT L 182 af 19.5.2004, s. 18).

[6] EUT L 182 af 19.5.2004, s. 18.

[7] EUT L 183 af 20.5.2004, s. 88

[8] EUT L 344 af 20.11.2004, s. 37.

[9] EUT C 3 af 7.1.2004, s. 4.

[10] EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2117/2005 (EUT L 340 af 23.12.2005, s.17).

[11] Afsluttet ved Rådets forordning (EF) nr. 779/2005 (EUT L 131 af 25.5.2005, s. 18).

[12] EUT C 159 af 30.6.2005, s.4.

[13] EUT L 168 af 21.6.2006, s. 37.

[14] EUT C 254 af 14.10.2004, s. 3.

[15] EUT C 129 af 26.5.2005, s. 17.

[16] Ukraine blev indrømmet markedsøkonomisk status ved Rådets forordning (EF) nr. 2117/2005 (EUT 340 af 23.12.2005, s. 17). Den nye status vedrører kun undersøgelser indledt efter den 1. januar 2006.