Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RAADETS DIREKTIV om aendring af direktiv 92/117/EOEF om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbaarne infektioner og forgiftninger

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Ifoelge Raadets direktiv 92/117/EOEF om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbaarne infektioner og forgiftninger (1) skal Kommissionen forelaegge Raadet en rapport om, hvilke foranstaltninger der skal traeffes til bekaempelse og forebyggelse af zoonoser. Kommissionen har faaet paalagt denne forpligtelse, fordi det, da foerst direktivet var traadt i kraft, stod klart, at der var behov for en aendring. Erfaringerne med gennemfoerelsen af bestemmelserne i direktiv 92/117/EOEF viste, at det var noedvendigt at tage visse tekniske bestemmelser i direktivet op til fornyet overvejelse. Samtidig var det noedvendigt at overveje, hvilke yderligere EU-foranstaltninger der var behov for for at undgaa, at zoonoser kom til at udgoere en trussel for folkesundheden.

(1) EFT L 62 af 15.3.1993, s. 38.

En saadan revision beroerer en raekke komplekse og vanskelige spoergsmaal, og det var forventet, at de ville tage lang tid. Paa forslag af Kommissionen gav Raadet ved direktiv 97/22/EF Kommissionen 18 maaneder til at fremsaette nye forslag. Samtidig forlaengedes visse af de tidsfrister, der var fastsat for medlemsstaternes gennemfoerelse af bekaempelsesprogrammer.

I mellemtiden har Kommissionen haft en raekke konsultationer med de beroerte parter. Det fremgik af disse konsultationer, at det er vanskeligt at fastsaette "holdbare" regler for bekaempelse af zoonoser, og at der er behov for en grundig videnskabelig vurdering. Det var saaledes ikke muligt at revidere direktiv 92/117/EOEF inden udloebet af den tidsfrist, der er fastsat ved direktiv 97/22/EF. Derfor foreslaas det, at Kommissionen endnu engang faar udsat fristen for forelaeggelse af de fornoedne forslag. Ved samme lejlighed foreslaas det, at tredjelandenes frist for indsendelse af programmer for bekaempelse af zoonoser, der er den 31. december 1998, udskydes, indtil der er indfoert et videnskabeligt baseret system i EU.

Kommissionens tjenestegrene agter at droefte sagen i arbejdsgrupper, foer en ny tekst udarbejdes inden slutningen af juni 1999. Anmodninger om videnskabelige udtalelser vil blive sendt til Kommissionens videnskabelige komitéer inden slutningen af juni 1999. Tredjeparter kan fremsaette deres kommentarer til forslaget indtil udgangen af 1999. En rapport og et forslag om revision af direktiv 92/117/EOEF skal sendes til Raadet og Europa-Parlamentet inden den 31. marts 2000.

Vedlagte foreloebige rapport viser, hvordan revisionsarbejdet skrider frem, og hvilke valgmuligheder der er med hensyn til politik, naar det gaelder den fremtidige EU-lovgivning om bekaempelse af zoonoser.

FORELOEBIG RAPPORT OM, HVILKE FORANSTALTNINGER DER SKAL TRAEFFES TIL BEKAEMPELSE OG FOREBYGGELSE AF ZOONOSER

Formaalet med Raadets direktiv 92/117/EOEF om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbaarne infektioner og forgiftninger (2) er at skabe et paalideligt rapporteringssystem for forekomsten af zoonoser generelt og ogsaa at indfoere foranstaltninger saasom overvaagning, bekaempelse og paa sigt udryddelse af visse salmonellaserotyper i avlsfjerkraeflokke. Et andet formaal med direktivet er at opstille bekaempelsesprogrammer for andre zoonotiske agenser end salmonella.

(2) EFT L 62 af 15.3.1993, s. 38.

1. Bekaempelse af zoonoser

a) Indledning

For oejeblikket omfatter bekaempelsesforanstaltningerne kun salmonella i avlsfjerkraeflokke, fordi man siden slutningen af 1980'erne har betragtet det stigende antal tilfaelde af salmonellose hos mennesker paa grund af Salmonella Enteritidis fra konsumaeg som det alvorligste problem. Der blev vedtaget en "top-down"-strategi ved foerst at traeffe foranstaltninger til at udrydde S. Enteritidis (og S. Typhimurium) i avlsfjerkraeflokke for at begraense den vertikale overfoersel til erhvervsflokke. Der blev planlagt foranstaltninger senere for erhvervsfjerkraeflokke.

Man indsaa hurtigt, at ikke alle medlemsstater helt kunne indfoere det system, der er fastsat i zoonosedirektivet. Faktisk har kun fire medlemsstater fuldt ud gennemfoert bestemmelserne om salmonellabekaempelse i avlsflokke. Selv om visse frister i zoonosedirektivet blev udskudt ved direktiv 97/22/EF, har en raekke medlemsstater endnu ikke fremlagt deres nationale planer for at naa maalene i zoonosedirektivet eller gennemfoert ovennaevnte bestemmelser. Kommissionen vil tage de noedvendige skridt for at sikre, at zoonosedirektivet overholdes i alle medlemsstater, da dette er en forudsaetning for forslag om forbedring af foranstaltningerne til bekaempelse af zoonoser.

Fjerkraeprodukter, isaer konsumaeg, er fortsat hovedkilden til human salmonellose i de fleste medlemsstater. Paa national basis har nogle medlemsstater udvidet deres foranstaltninger til ogsaa at omfatte erhvervsflokke. Paa grund af de utilfredsstillende resultater for gennemfoerelsen af bestemmelserne for avlsflokke har det ikke vaeret muligt at indfoere EF-foranstaltninger til bekaempelse af salmonella i erhvervsfjerkrae.

I betragtning af foelgerne for folkesundheden i Faellesskabet er det noedvendigt med en stram tidsplan for fremlaeggelse af en rapport sammen med en grundlaeggende revision af zoonosedirektivet. De noedvendige ressourcer til denne vigtige opgave skal afsaettes, for at de paataenkte frister kan overholdes.

Det maal, man har sat sig, dvs. at udrydde salmonella fra fjerkraeflokke i EU med en strategi, der sikrer sygdomsfrihed i foraeldreflokke, selv om de endnu er sunde, maa revideres, navnlig hvad angaar hvilke skridt der skal tages for at naa dette maal. Obligatorisk fuldstaendig nedslagning og destruktion af foraeldreflokke, uden at man foerst har forsoegt at begraense den generelle patogene forekomst gennem andre bekaempelsesforanstaltninger, giver anledning til alvorlige vanskeligheder i mange medlemsstater. Kommissionen anser det for at vaere noedvendigt at revidere den aktuelle strategi, der er fastlagt i omtalte raadsdirektiv.

b) Ny strategi for bekaempelsesforanstaltninger

Kommissionen har sammen med medlemsstaternes eksperter og andre interesserede parter overvejet, hvordan den nuvaerende politik kan aendres fundamentalt, og hvilke maal der skal opstilles for eventuelle fremtidige strategier. Paa baggrund af disse overvejelser tilstraebes det:

- at garantere forbedret forbrugersikkerhed ved at vedtage patogenreducerende programmer, som medlemsstaterne skal gennemfoere

- at give medlemsstaterne den fornoedne handlefrihed til at naa de faelles maal

- at sikre en ensartet gennemfoerelse i medlemsstaterne

- at tage hensyn til risikoen for spredning af zoonotiske agenser gennem handel

- at tilvejebringe en videnskabelig basis, der er saa veldokumenteret, at handelskonflikter med tredjelande undgaas

- at traeffe foranstaltninger efter "jord-til-bord"-princippet ved at producere sikre levnedsmidler fra sikre dyr

- at tage hensyn til, i hvilket omfang der forekommer zoonotiske agenser i medlemsstaterne.

Hvordan man skal naa disse maal, og navnlig hvordan de patogenreducerende programmer skal udformes, maa besluttes ud fra videnskabeligt baserede risikovurderinger. For at Kommissionen kan foelge med i, hvordan det gaar med disse programmer, maa medlemsstaterne indsende nationale planer for, hvordan de opstillede maal soeges naaet. De enkelte medlemsstater vil dog faa mulighed for selv at vaelge, hvilke vaerktoejer, de mener, der skal anvendes, for at naa maalene. Da bekaempelsen af zoonotiske agenser begynder i primaerproduktionen, spiller gennemfoerelsen af principperne for god husdyrbrugspraksis en afgoerende rolle.

Det nuvaerende zoonosedirektiv omfatter kun bekaempelsesforanstaltninger for visse typer Salmonella, mens den nye strategi goer det muligt ogsaa at opstille bekaempelsesmaal for andre levnedsmiddelbaarne patogener. I betragtning af virkningerne paa menneskers sundhed og muligheden for at maalrette bekaempelsesforanstaltningerne paa bedriftsplan boer foranstaltningerne ogsaa omfatte bekaempelse af bakterier saasom Campylobacter og cytotoksisk E. coli.

Den nye strategi giver forbrugerne stoerre sikkerhed, navnlig hvad angaar de patogener, der har de alvorligste virkninger paa menneskers helbred. Samtidig maa forbrugerne acceptere, at det hverken i teori eller praksis er muligt at opnaa en risiko paa nul. Der skal flere undersoegelser til, for at man kan vurdere den nye strategis oekonomiske virkninger, men det kan forventes, at de blive store, og at de kommer til at afhaenge af, i hvilket omfang der forekommer zoonotiske agenser i medlemsstaterne. Det skal undersoeges, hvilke muligheder der er for at yde tilskud til planer, der opfylder de fastsatte kriterier.

Det skal ogsaa bemaerkes, at forbedret levnedsmiddelsikkerhed vil oege forbrugernes tillid og dermed bidrage til at undgaa forbrugerskraek for visse levnedsmidler. Mest af alt vil en videnskabeligt baseret EU-politik for zoonoser og zoonotiske agenser jo ogsaa vaere af gavn for samhandelen med tredjelande.

2. Epidemiologiske data om zoonoser

Et kritisk aspekt ved en optimale gennemfoerelse af EU-strategien bliver indsamlingen af epidemiologiske data om zoonoser. Kommissionen har i samarbejde med EU-referencelaboratoriet for zoonosers epidemiologi udarbejdet aarsrapporter om udviklingen i og kilderne til zoonotiske agenser i dyr, foder, levnedsmidler og mennesker i EU. Den foerste rapport daekkede 1994, og for oejeblikket er man i gang med at udarbejde 1997-rapporten. AAr for aar er man kommet taettere paa de opstillede maal for indsamling af epidemiologiske data, og nu indsender alle 15 medlemsstater aarsrapporter. Dataenes kvalitet lider dog fortsat under, at kontrolsystemet ikke er harmoniseret, og derfor er det vanskeligt paa nuvaerende tidspunkt at drage paalidelige konklusioner om udviklingen i zoonotiske agenser i EU.

Fremover boer foranstaltninger til bekaempelse af zoonoser baseres paa risikovurderinger. Dermed bliver det endnu vigtigere, at oplysningerne om zoonoser og zoonotiske agenser fra alle led i foedekaeden er noejagtige. Der boer goeres en indsats for at harmonisere rapporteringssystemet ved at indfoere visse faste kriterier for fx beskrivelse af sygdomstilfaelde. For oejeblikket er der en raekke EU-initiativer i gang, herunder ogsaa foranstaltninger for indberetning af zoonoser, saasom Europa-Parlamentets og Raadets beslutning om oprettelse af et net til epidemiologisk overvaagning af og kontrol med overfoerbare sygdomme i Faellesskabet (2119/98/EF) (3). Det er noedvendigt med et taet samarbejde inden for Kommissionen og mellem Kommissionen og medlemsstaterne for at udnytte de indsamlede data saa effektivt som muligt og for at undgaa overlapning.

(3) EFT L 268 af 3.10.1998, s. 1.

3. Konklusioner

Som det fremgaar af ovenstaaende er det vanskeligt at fastlaegge en langsigtet strategi for bekaempelse af zoonoser, idet der er en lang raekke aspekter, det er noedvendigt at tage hensyn til. Foruden det hoejst prioriterede maal, der jo er at sikre forbrugerne, spiller aspekter saasom videnskabelige vurderinger, de foreslaaede foranstaltningers fysiske gennemfoerlighed, overvaagning af de patogenreducerende programmers effektivitet og saadanne foranstaltningers finansielle virkninger en rolle i enhver fremtidig politik for bekaempelse af zoonoser. Det er beklageligt, at Kommissionen ikke har kunnet fremsaette forslag noget tidligere, men det skyldes som sagt, at det drejer sig om et meget kompliceret problem. Paa baggrund af ovenstaaende mener Kommissionen saaledes, at der er behov for yderligere undersoegelser og droeftelser, inden den kan fremsaette forslag. Kommissionen anmoder derfor om - gennem en aendring af artikel 15a i direktiv 92/117/EOEF - at faa mere tid at fuldende de igangvaerende bestraebelser for at finde de bedst egnede loesninger til at beskytte forbrugerne. I mellemtiden vil Kommissionen goere, hvad den kan for at soerge for, at medlemsstaterne beskytter forbrugerne saa godt som muligt med de for oejeblikket eksisterende midler. Naar der foerst i EU er vedtaget en videnskabeligt baseret politik til bekaempelse og reduktion af patogener, og denne politik er gennemfoert i medlemsstaterne, kan man forlange, at tredjelandene skal give samme garantier, som foelger af denne politik. Derfor foreslaas det, at fristen i artikel 14, stk. 2, i direktiv 92/117/EOEF forlaenges.

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RAADETS DIREKTIV

om aendring af direktiv 92/117/EOEF om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbaarne infektioner og forgiftninger (EOES-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 100A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (4),

(4) EFT C

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (5),

(5) EFT C

efter proceduren i traktatens artikel 189B, og

ud fra foelgende betragtninger:

Erfaringerne med og vigtigheden af at forebygge og bekaempe zoonoser goer det noedvendigt at foretage en grundlaeggende revision af bestemmelserne i Raadets direktiv 92/117/EOEF af 17. december 1992 om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbaarne infektioner og forgiftninger (6), senest aendret ved direktiv 97/22/EF (7);

(6) EFT L 62 af 15.3.1993, s. 38.

(7) EFT L 113 af 30.4.1997, s. 9.

den grundlaeggende revision bestaar i, at der skal indfoejes nye bestemmelser om rapporteringssystemet for zoonoser, at der skal fastsaettes forbedrede regler for bekaempelse og udryddelse af salmonellose i fjerkraeflokke, og at der skal oprettes et system til bekaempelse af andre zoonoser end salmonellose, navnlig Campylobacter og cytotoksiske stammer af E. Coli;

en grundlaeggende revision kraever, at alle beroerte parter, herunder forbrugerorganisationer, landbruget og forskerne, inddrages og hoeres;

i afventning af denne grundlaeggende revision af direktiv 92/117/EOEF boer fristen for tredjelandenes indsendelse af planer og for Kommissionens forelaeggelse for Europa-Parlamentet og Raadet af forslag til nye bestemmelser forlaenges;

dette direktiv vedroerer folkesundheden direkte; retsgrundlaget boer derfor fortsat vaere artikel 100 A -

UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

I direktiv 92/117/EOEF foretages foelgende aendringer:

1. I artikel 14, stk. 2, aendres "den 31. december 1998" til "et aar efter ikrafttraedelsen af de retsakter, der foelger af de forslag, der omhandles i artikel 15a, stk. 2,".

2. Artikel 15a aendres saaledes:

a) i stk. 1 aendres "1. november 1997" til "31. marts 2000";

b) i stk. 2, aendres "1. juni 1998" til "31. december 2000".

Artikel 2

Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. maj 2001. De underretter straks Kommissionen herom.

Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen underretter de oevrige medlemsstater herom.

Artikel 3

Dette direktiv traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 4

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfaerdiget i Bruxelles, den

Paa Europa-Parlamentets vegne

Formand

Paa Raadets vegne

Formand