Udtalelse nr. 10/2002

om Kommissionens forslag til ændring af forordningerne om oprettelse af fællesskabsagenturerne efter vedtagelsen af den nye finansforordning

(Artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF)

(2002/C 285/02)

REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 248, stk. 4, andet afsnit,

under henvisning til Europa-Kommissionens anmodning til Retten af 18. juli 2002 om at afgive udtalelse om et forslag til ændring af forordningerne om fællesskabsagenturerne (dokument KOM(2002) 406 endelig) -

VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE:

1. Forslaget dækker følgende områder, for så vidt angår de agenturer, der er omhandlet i artikel 185, stk. 1, i den nye finansforordning vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(1)(herefter "EF's finansforordning"):

- udnævnelse og genudnævnelse af agenturets direktør

- intern revision

- proceduren for vedtagelse af agenturets finansielle bestemmelser

- udarbejdelse og vedtagelse af budgettet og stillingsfortegnelsen

- fremsendelse af årsregnskabet og dechargeprocedure

- vedtagelse af en årsberetning om agenturets aktiviteter

- anvendelse af forordning (EF) nr. 1049/2001 på agenturets dokumenter.

2. Bestemmelserne om udnævnelse af agenturets direktør gør det først og fremmest muligt at forlænge direktørens ansættelse ved en procedure, som ikke er åben for andre kandidater. Det er fastsat, at en sådan genudnævnelse kun kan foreslås af Kommissionen, og at den endelige beslutning træffes af agenturets bestyrelse. Retten mener, at en sådan procedure vil gøre agenturets direktør mere afhængig af de personer i Kommissionen, som har mulighed for at foreslå en forlængelse af hans ansættelse.

3. Bestemmelsen om intern revision er en ordret gengivelse af bestemmelsen i EF's finansforordnings artikel 185, stk. 3. Retten ser ingen grund til at gentage en bestemmelse, som allerede findes i en lovtekst med samme retsgyldighed.

4. Det er ikke fastsat i forslaget, at Revisionsretten skal afgive udtalelse, før agenturernes finansforordninger vedtages eller ændres. Fremover vil kun Kommissionen blive hørt. I begrundelsen giver Kommissionen følgende forklaring på dette: "Hvad angår vedtagelsen af agenturets egen finansforordning, får det pågældende organs bestyrelse eller lignende tillagt kompetencen (efter høring af Kommissionen). Det vil i høj grad harmonisere de individuelle procedurer. På nuværende tidspunkt ligger kompetencen for vedtagelse af de individuelle finansforordninger enten hos Rådet eller bestyrelsen eller lignende, således at Kommissionen eller Revisionsretten i mere eller mindre grad involveres i processen. Denne forskellighed er udelukkende en følge af den historiske udvikling på dette område, og den er ikke objektivt begrundet". Denne forklaring er ukorrekt, for så vidt angår Rettens rolle. Det er i øjeblikket fastsat i oprettelsesakterne for alle fællesskabsagenturerne, at Retten skal afgive udtalelse, inden finansforordningen vedtages(2).

Retten beklager, at Kommissionen ikke tillægger de finansielle bestemmelser for fællesskabsagenturerne så stor betydning, at den i forslaget giver mulighed for, at den kan indhente udtalelse fra Retten. Når man tænker på Kommissionens øvrige funktioner, mener Retten ikke, at Kommissionen kan påtage sig rollen som Fællesskabets finansielle samvittighed og sikre, at fællesskabsagenturernes finansielle bestemmelser overholder de budgetretlige principper og principperne for offentlig regnskabsførelse.

5. Med hensyn til opstillingen af budgettet fastsætter forslaget følgende:

- Senest den 15. februar udarbejder agenturets bestyrelse på grundlag af et udkast fra direktøren et overslag over indtægter og udgifter.

- Senest den 31. marts fremsender agenturets bestyrelse dette overslag, der indeholder en stillingsfortegnelse, til Kommissionen.

- Kommissionen fremsender overslaget til Europa-Parlamentet og Rådet, og budgetmyndigheden fastsætter agenturets tilskud og stillingsfortegnelse.

- Bestyrelsen vedtager agenturets endelige budget inden regnskabsårets begyndelse.

Retten har ingen bemærkninger til dette.

6. Med hensyn til fremsendelsen af regnskabet og dechargeproceduren fastsætter forslaget følgende:

- Agenturets regnskabsfører sender senest den 1. marts efter det afsluttede regnskabsår det foreløbige regnskab ledsaget af en beretning om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Kommissionens regnskabsfører.

- Senest den 31. marts sender Kommissionens regnskabsfører agenturets foreløbige årsregnskab ledsaget af beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning til Revisionsretten. Beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning sendes også til Rådet og Parlamentet.

- Efter at have modtaget Revisionsrettens bemærkninger til agenturets foreløbige årsregnskab opstiller direktøren, i medfør af bestemmelserne i EF's finansforordnings artikel 129, agenturets endelige årsregnskab.

- Agenturets bestyrelse afgiver udtalelse om dette endelige årsregnskab.

- Senest den 1. juli sender direktøren det endelige årsregnskab ledsaget af bestyrelsens udtalelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten.

- Senest den 30. september sender direktøren Revisionsretten et svar på dennes bemærkninger. Dette svar sendes også til bestyrelsen.

- Efter henstilling fra Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, meddeler Europa-Parlamentet inden den 30. april i år n + 2 agenturets direktør decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret n.

Bestemmelserne om de foreløbige årsregnskaber fastsætter det samme som de tilsvarende bestemmelser i EF's finansforordning, blot udtrykt eksplicit. Ikke desto mindre benytter Retten sig af denne lejlighed til at minde om sin holdning til emnet, som fremgår af udtalelse nr. 2/2001(3): "De foreløbige årsregnskaber er fuldstændige og sammenhængende og behørigt udarbejdet inden for de fastsatte frister. De er kun foreløbige i den forstand, at Kommissionen endnu ikke har godkendt dem formelt, og at de i givet fald vil kunne ændres på grundlag af forslag fra Rettens tjenestegrene. Det kan imidlertid under ingen omstændigheder være Rettens opgave at bistå Kommissionen med udarbejdelsen af det endelige konsoliderede årsregnskab. Dette administrative og regnskabsmæssige ansvar påhviler alene Kommissionens tjenestegrene og er uforeneligt med Rettens funktion som ekstern revisor."

7. Retten er forbavset over, at fristen for fremsendelse af årsberetningerne om fællesskabsagenturernes virksomhed er sat til den 15. juni i år n + 1. En frist på næsten seks måneder efter udgangen af det pågældende år er for meget. Konsekvensen er, at Retten ikke får mulighed for at tage disse beretninger i betragtning, da den skal fremsætte sine bemærkninger om fællesskabsagenturernes regnskaber og forvaltningen af agenturerne senest den 15. juni.

8. Retten minder om, at Kommissionen i sit udkast til Kommissionens forordning om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i EF's finansforordning, har foreslået en bestemmelse(4), der gør det muligt at suspendere direktøren fra funktionen som anvisningsberettiget. Retten er enig i, at der bør indføres en sådan procedure som en sikkerhedsforanstaltning. Det er dog svært at forestille sig en situation, hvor direktøren er suspenderet fra funktionen som anvisningsberettiget, samtidig med at han fortsat varetager sine øvrige opgaver som direktør for fællesskabsagenturet.

Retten foreslår derfor, at en bestemmelse om muligheden for at suspendere direktøren indføres i fællesskabsagenturernes oprettelsesakter og ikke i rammefinansforordningen. En sådan bestemmelse kunne affattes således: "For at undgå alvorlige følger for fællesskabsagenturets finansielle interesser kan bestyrelsen beslutte at suspendere direktøren. Bestyrelsen udnævner en midlertidig direktør, som forbliver tjenstgørende, indtil den har truffet en endelig afgørelse."

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 25. og 26. september 2002.

På Revisionsrettens vegne

Juan Manuel Fabra Vallés

Formand

(1) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

(2) Artikel 12, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 337/75 af 10. februar 1975 (Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse - Thessaloniki).

Artikel 16 i forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 (Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene - Dublin).

Artikel 14 i forordning (EØF) nr. 1210/90 af 7. maj 1990 (Det Europæiske Miljøagentur - København).

Artikel 12 i forordning (EØF) nr. 1360/90 af 7. maj 1990 (Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut - Torino).

Artikel 11, stk. 12, i forordning (EØF) nr. 302/93 af 8. februar 1993 (Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug - Lissabon).

Artikel 57, stk. 11, i forordning (EØF) nr. 2309/93 af 22. juli 1993 (Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering - London).

Artikel 15 i forordning (EF) nr. 2062/94 af 18. juli 1994 (Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur - Bilbao).

Artikel 15 i forordning (EF) nr. 2965/94 af 28. november 1994 (Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer - Luxembourg).

Artikel 12, stk. 12, i forordning (EF) nr. 1035/97 af 2. juni 1997 (Det Europæliske Overvågningscenter for Racisme og Fremmedhad - Wien).

Artikel 9 i forordning (EF) nr. 2667/2000 af 5. december 2000 (Det Europæiske Genopbygningsagentur - Thessaloniki).

Artikel 25, stk. 9, i forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 (Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet).

Artikel 52 i forordning (EF) nr. 1592/2002 af 15. juli 2002 (Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur).

Artikel 21 i forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 (Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur).

Artikel 37 i Rådets afgørelse (2002/187/RIA) af 28. februar 2002 (Eurojust).

Artikel 138 i forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 (Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked - Alicante).

Artikel 112 i forordning (EF) nr. 2100/94 af 27. juli 1994 (EF-Sortsmyndigheden - Angers).

(3) EFT C 162 af 5.6.2001, s. 1, bemærkning til artikel 118.

(4) Artikel 46 i SEK(2002) 836 endelig, af 17. juli 2002.