2012/0288 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til artikel 294, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende

Rådets førstebehandlingsholdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 98/70/EF vedrørende kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af direktiv 2009/28/EF om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (KOM(2012) 595 endelig - 2012/0288 (COD))

1. Baggrund

Fremsendelse af forslaget til Europa-Parlamentet og Rådet || 18. oktober 2012

Europa-Parlamentets førstebehandlingsholdning afgivet || 11. september 2013

Udtalelse afgivet af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg || 17. april 2013

Udtalelse afgivet af Regionsudvalget || Ikke relevant

Politisk enighed og formel vedtagelse af Rådets førstebehandlingsholdning (ved kvalificeret flertal) || 13. juni 2014 (politisk enighed), 9. december 2014 (formel vedtagelse)

2. formålet med kommissionens forslag

Formålet med Kommissionens forslag er at starte overgangen til biobrændstoffer, som giver betydelige drivhusgasbesparelser, når også de skønnede emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen (ILUC) er indberettet. Samtidig med at de eksisterende investeringer bør beskyttes, er formålet med dette forslag:

– at begrænse det bidrag, som konventionelle biobrændstoffer (med en risiko for emissioner som følge af indirekte ændringer i arealanvendelsen) yder til opfyldelsen af målene i direktivet om vedvarende energi

– at forbedre drivhusgaspræstationen ved produktion af biobrændstoffer (mindskelse af de dermed forbundne emissioner) ved at hæve tærsklen for drivhusgasbesparelser for nye anlæg[1], idet anlæg, der allerede er i drift den 1. juli 2014, dog beskyttes

– at fremme en større markedsadgang for avancerede biobrændstoffer (med lav ILUC) ved at åbne mulighed for, at sådanne brændstoffer kan bidrage mere til målene i direktivet om vedvarende energi end konventionelle biobrændstoffer

– at forbedre rapporteringen af drivhusgasemissionerne ved at forpligte medlemsstaterne og brændstofleverandørerne til at indberette de skønnede ILUC‑emissioner for biobrændstoffer.

3. bemærkninger til rådets holdning

3.1. Generelle bemærkninger til Rådets holdning

Kommissionen beklager, at Rådets førstebehandlingsholdning - sammenholdt med Kommissionens oprindelige forslag - har sænket det miljømæssige ambitionsniveau væsentligt, og at den ikke indeholder væsentlige incitamenter med henblik på overgangen til avancerede biobrændstoffer og andre alternativer, hvormed vedvarende energi kan anvendes i transportsektoren uden at forårsage indirekte ændringer i arealanvendelsen. Elementerne i Rådets tekst, som sammen er med til at mindske de miljømæssige ambitioner betydeligt, er:

· forhøjelse af den øvre grænse for konventionelle biobrændstoffer til 7 %[2]

· nye multiplikationsfaktorer for elektricitet fra vedvarende energi på jernbaneområdet

· færre incitamenter til anvendelse af avancerede biobrændstoffer (med lav ILUC)

· svækkelse af ILUC-rapporteringskrav.

Kommissionen beklager også - og modsætter sig på det kraftigste - at Rådets ændringer sænker det miljømæssige ambitionsniveau med hensyn til det overordnede mål for vedvarende energi som fastsat i direktivet om vedvarende energi.

Derudover er der i Rådets tekst udeladt en række delegerede retsakter, mens andre er omdannet til gennemførelsesretsakter, hvilket vækker stor bekymring hos Kommissionen.

3.2. Europa-Parlamentets ændringer under førstebehandlingen

Rådet har taget eksplicit hensyn til visse men ikke alle Europa-Parlamentets ændringer. Kommissionens syn på Europa-Parlamentets ændringer fremgår af nedenstående, og hvor det er relevant er Rådets holdning anført.

1. Anvendelse fra 2020 af skønnede værdier for indirekte ændringer i arealanvendelsen direktivet om brændstofkvalitet; udeladelse af ILUC-rapportering fra direktivet om vedvarende energi (Ændring 60 og 164). Afvist af Kommissionen.

ILUC-værdier, som er baseret på den bedste tilgængelige forskning, bør indberettes i henhold til såvel direktivet om vedvarende energi som direktivet om brændstofkvalitet men ikke bruges til beregning i henhold til direktivet om brændstofkvalitet. De bør rapporteres med henblik på at skabe større gennemsigtighed om den faktiske drivhusgaspræstation ved anvendelse af biobrændstoffer, som er baseret på fødevare- og foderafgrøder, og øge viden om emnets omfang. Rådets tekst indfører ikke ILUC-værdier til beregning i henhold til direktivet om brændstofkvalitet og bevarer ILUC-rapportering for både direktivet om brændstofkvalitet og direktivet om vedvarende energi omend formen er ændret.

2. Begrænsning af anvendelsen af konventionelle biobrændstoffer ved at fjerne bæredygtighedskriterierne (Ændring 89). Afvist af Kommissionen.

Kommissionen foreslog at begrænse det bidrag, som biobrændstoffer med en risiko for ILUC-emissioner yder til opfyldelsen af målet på 10 % i direktivet om vedvarende energi. Dette giver medlemsstaterne et incitament til at tilpasse deres støtteordninger og mandater derefter, men begrænser ikke den generelle anvendelse af sådanne biobrændstoffer, hvilket giver medlemsstaterne en vis grad af fleksibilitet. Det fastsættes ligeledes i Rådets tekst, at det kun er bidraget til opfyldelsen af målet på 10 %, som skal begrænses, og at bæredygtighedskriterierne for yderligere konventionelle biobrændstoffer ikke skal røres.

3. Begrænsning af anvendelsen af konventionelle biobrændstoffer under direktivet om brændstofkvalitet (Ændring 184/REV). Accepteret af Kommissionen.

Parlamentet vil ligeledes anvende den øvre grænse på målet for direktivet om brændstofkvalitet. Selvom Kommissionen ikke foreslog en øvre grænse for direktivet om brændstofkvalitet, er denne bestemmelse et element, som i den overordnede tekst vil kunne bidrage til at højne det miljømæssige ambitionsniveau. Det fastslås i Rådets tekst, at det kun er bidraget til målet på 10 % i direktivet om vedvarende energi, som bør begrænses.

4. Udvidelse af anvendelsesområdet for den øvre grænse til også at omfatte energiafgrøder (Ændring 181). Delvist accepteret af Kommissionen.

Energiafgrøder på dyrket jord kan have virkning på indirekte ændringer i arealanvendelsen. Dette forslag fra Europa-Parlamentet er følgelig et element, som kan højne de miljømæssige ambitioner og begrænse indirekte ændringer i arealanvendelsen i teksten. Kommissionen kan acceptere ændringen af anvendelsesområdet for den øvre grænse. Rådet bevarer dækningsområdet i Kommissionens forslag (fødevare- og foderafgrøder).

5. Indføre et bindende delmål for avancerede biobrændstoffer på 0,5 % i 2016 og 2,5 % i 2020 (Ændring 181 og 152/REV). Delvist accepteret af Kommissionen.

Kommissionen er som led i et samlet kompromis villig til at overveje princippet om indførelse af et bindende delmål, da det potentielt kan hæve det miljømæssige ambitionsniveau. Selvom Kommissionen på nuværende tidspunkt ikke er i stand til at udtale sig om en nøjagtig procentsats, lader 2,5 % til at være meget ambitiøst, fordi biobrændstoffer med lav risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen (brugt madolie og talg), som p.t. er tilgængelige i kommercielt omfang, vil være udelukket, og fordi de biobrændstoffer, der er kvalificerede til delmålet, kun vil blive talt med én gang i forhold til målet. Rådet foreslår et ikke-bindende delmål med meget mindre mængder (referenceværdi på 0,5 procentpoint).

6. Delmål på 7,5 % for bioethanol (Ændring 152/REV). Afvist af Kommissionen.

Europa-Parlamentet har foreslået, at der skal være et delmål for iblanding af ethanol i benzin på 7,5 %. Kommissionen er af den opfattelse, at dette er en urimelig begrænsning af medlemsstaternes fleksibilitet med hensyn til at opfylde transportmålet i overensstemmelse med nationale forhold. Derudover vil det kræve større forsyninger af ethanol, end der kan iblandes benzin for konventionelle køretøjer og vil således kræve anvendelse af højkoncentrationsblandinger, som medlemsstaterne måske ikke har infrastruktur til.

7. Ændringer af det bidrag, som biobrændstoffer yder til transportdelmålet (Ændring 185 og 186) Delvist accepteret af Kommissionen.

Det oprindelige forslag fra Kommissionen sigtede mod at tilskynde til brug af avancerede biobrændstoffer (med lav ILUC) ved at øge det bidrag, de yder til transportdelmålet. Ifølge forslaget vil de mest avancerede biobrændstoffer tælle fire gange, mens brugt madolie og talg vil tælle to gange. Europa-Parlamentet ønsker at ændre dette ved kraftigt at begrænse listen over råmaterialer til biobrændstoffer, som tæller fire gange, så de fleste råmaterialer kun tæller én gang. Det er Kommissionens synspunkt, at dette skaber et modstridende incitamentsystem for avancerede biobrændstoffer, fordi ændringen medfører, at biobrændstoffer, som allerede fremstilles af brugt madolie og animalsk fedt ved hjælp af simple teknologier, vil få et dobbelt så stort incitament som de biobrændstoffer, der anvender nye teknologier, og som det er meget dyrere af fremstille. Derudover bør ændringer af listen stemme fuldt overens med direktivernes generelle anvendelsesområde, anvendelsesområdet for den øvre grænse og indførelse/udeladelse af multiplikationsfaktorer til beregning såvel som med definitionerne af råmaterialerne.

3.3. Rådet har indsat en række nye bestemmelser i teksten, hvoraf Kommissionen kan acceptere nogle, mens andre svækker forslaget betydeligt, og Kommissionen følgelig gør indsigelse. Disse ændringer er:

1. Forhøjelse af den øvre grænse til 7 %.

Omdrejningspunktet for Kommissionens forslag er den øvre grænse på 5 % for bidraget fra konventionelle biobrændstoffer til målene for direktivet om vedvarende energi, og Kommissionen har slået kraftigt til lyd herfor, idet en højere øvre grænse vil mindske indirekte ændringer i arealanvendelsen. Når det er sagt, har Kommissionen erkendt, at det kan blive nødvendigt med en vis fleksibilitet, når det drejer sig om at forhøjelse af den øvre grænse for at kunne nå et overordnet kompromis mellem Rådet og Europa-Parlamentet. Kommissionen har dog samtidig gjort det klart, at den, hvis det bliver nødvendigt at udvise denne fleksibilitet, vil bestræbe sig på at bevare forslagets generelle miljømæssige ambitionsniveau. Den øvre grænse på 7 %, som Rådet har foreslået, begrænser ikke ILUC tiltrækkeligt, ligesom den ikke skaber nok incitamenter for anvendelse af biobrændstoffer med lav ILUC inden for transportsektoren. Kommissionen beklager ligeledes, at betragtninger vedrørende dens synspunkter på perioden efter 2020 er udeladt. Kommissionen vil kunne støtte en øvre grænse på 7 %, hvis teksten bliver styrket på følgende punkter: i) anvendelsesområdet for den øvre grænse ændres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets ændringer (181), som allerede er godkendt af Kommissionen med henblik på at omfatte alle arealforbrugende biobrændstoffer og udvide den øvre grænse til også at omfatte direktivet om brændstofkvalitet (184/REV); ii) at der skabes klarhed om det politiske budskab om overgangen til avancerede biobrændstoffer (ved at genindføre betragtningen om perioden efter 2020 og tilføje et obligatorisk delmål på 0,5 % for avancerede biobrændstoffer, for at eksisterende investeringer i det mindste kan dækkes og beskyttes); iii) at visse delegerede beføjelser genindsættes, eller at der sikres overgangsklausuler for disse bestemmelser; iv) at multiplikationsfaktoren for vedvarende energi for jernbaner slettes, og v) at dobbeltberegningen for det samlede mål med direktivet om vedvarende energi slettes.

2. Udvidelse af dobbeltberegningen for avancerede biobrændstoffer, som p.t. kun gælder for målet på 10 % for transport, til også at gælde det overordnede mål for direktivet om vedvarende energi.

Kommission er klar modstander af idéen om at anvende dobbelt beregning for avancerede biobrændstoffer med hensyn til det overordnede mål på 20 % i direktivet om vedvarende energi og udtrykker dette standpunkt i sin erklæring til protokollen (se nedenstående). Selvom virkningerne af anvendelsen af direktivet om brændstofkvalitet som nævnt ovenfor forventes at være begrænsede, vil det danne en meget problematisk politisk præcedens i takt med, at vi nærmer os 2020; der er ingen grund til at sænke ambitionsniveauet for et af hovedmålene for energi- og klimapakken fra 2008. Ved Rådets møde i marts i år bekræftede medlemsstaterne deres forpligtelse til at nå målene for 2020. 2008-pakken giver nok fleksibilitet til, at medlemsstaterne kan undgå uforholdsmæssigt store omkostninger til overholdelse af reglerne. Anvendelse af multiplikationsfaktorer i forskellige tilfælde kræver mindre "rigtig" energi, og dermed bliver transportmålet markant mindre. Hvis der i stedet er behov for en yderligere reducering af omkostningerne ved overholdelse af reglerne, samtidig med at ILUC begrænses inden for transportmålet, mener Kommissionen, at Europa-Parlamentets ændringer 153 og 154, som tager højde for yderligere indsatser for at forbedre energieffektiviteten og energibesparelserne inden for transport, er mere hensigtsmæssige.

3. Multiplikationsfaktor på 5 for vedvarende energi i elektriske vejkøretøjer og 2,5 for elektriske tog

Kommissionen har ikke inkluderet mulipliceringsfaktorer for elektriske køretøjer og elektriske tog i sit forslag. Kommissionen er som led i et overordnet kompromis imidlertid parat til at indvillige i fastsættelsen af en multiplikationsfaktor på 5 for vejkøretøjer. Kommissionen er imod indførelsen af en multiplikationsfaktor for vedvarende energi i tog, eftersom det vil sænke transportmålets ambitionsniveau betydeligt og ikke skabe yderligere incitamenter for transport med lave drivhusgasemissioner. Europa-Parlamentet indfører i lighed med Kommissionens forslag ikke nogen nye eller forhøjede multiplikationsfaktorer.

4. Indførelse af et ikke-bindende delmål for biobrændstoffer fremstillet af de råmaterialer, der er oplistet i del A i bilag IX.

Rådets tekst har som beskrevet ovenfor indført et krav til medlemsstaterne om at fastsætte et ikke-bindende delmål for 2020 for biobrændstoffer, som er fremstillet af visse råmaterialer, hvor referenceværdien er 0,5 procentpoint udtrykt som energi, dvs. før dobbeltberegningen. Imidlertid kan medlemsstaterne af en række grunde afvige fra denne referenceværdi, og der er ingen sanktioner ved manglende overholdelse. Set på baggrund af Rådets tekst i sin helhed giver denne bestemmelse et meget lille incitament til, at transportsektoren bevæger sig mod anvendelse af avancerede biobrændstoffer, som ikke indebærer indirekte ændringer i arealanvendelsen. Kommissionen går ind for at styrke dette element og hilser - i princippet - den tilsvarende ændring (181) fra Europa-Parlamentet velkommen, men har allerede tilkendegivet, at delmålet i Europa-Parlamentets ændring virker overambitiøst, og at det sandsynligvis vil være meget dyrt at opnå.

5. Øvrige råmaterialer, som er tilføjet til listen i bilag IX.

Kommissionens forslag omfatter en liste over råmaterialer, som bør modtage incitamenter, når de leveres som biobrændstoffer. Rådets holdning omfatter en række yderligere råmaterialer. Det vil være vigtigt at sikre, at klassificeringen af disse råmaterialer som "råmaterialer til avancerede biobrændstoffer (med lav ILUC)" er solid og videnskabeligt velfunderet, og at listen over råmaterialer fortsat stemmer overens med andre elementer i den endelige tekst (f.eks. hvilke emner, som skal ligge under den øvre grænse).

6. Øvrige råmaterialer udover listen i bilag IX.

Rådets holdning omfatter en bestemmelse om, at "biobrændstoffer, der er fremstillet af råmaterialer, der ikke er opført i bilag IX, som er blevet anerkendt som affald, restprodukter, celluloseholdige nonfoodmaterialer og lignocellulosematerialer af de kompetente nationale myndigheder og anvendes i eksisterende anlæg inden vedtagelsen af dette direktiv" også skal medregnes i det delmål, der er nævnt i ovenstående punkt 4. Kommissionen mener, at denne bestemmelse er for bred i sit anvendelsesområde, at den indebærer en risiko for inkonsekvent anvendelse i EU, og at den bevæger sig ud over overgangsbestemmelser for eksisterende investeringer, fordi den muliggør ændringer indtil vedtagelsen af ILUC-direktivet. Derudover giver en sådan bestemmelse tilsyneladende de "kompetente nationale myndigheder" ret til endelig fortolkning af den tilsvarende del af direktivet om vedvarende energi, hvilket er i strid med de retsforskrifter, der generelt er gældende for fortolkning af EU's direktiver.

7. Svækkede bestemmelser om ILUC-rapportering.

Kommissionens forslag indeholder et krav til medlemsstaterne om at rapportere de anslåede ILUC-emissioner for de leverede biobrændstoffer med henblik på at nå de nationale mål, ved at anvende anslåede værdier fra IFPRI's model. Rådet har ændret dette krav, således at medlemsstaterne kun skal indberette råmaterialer til biobrændstoffer, at Kommissionen skal udarbejde en rapport om medlemsstaternes biobrændstofforbrug med tilføjelse af ILUC-værdier. Det betyder også, at denne information kommer til at foreligge senere, end hvis den kom fra medlemsstaterne. Derudover har Rådet anvendt formuleringer, som understreger ILUC-værdiernes foreløbige og usikre karakter. Kommissionen går ind for, at dens oprindelige rapporteringskrav bliver genindført. Se også Kommissions holdning til Europa‑Parlamentets ændring 60 og 164.

8. Udvidelse af "statistisk overførsel" af vedvarende energi til også at omfatte delmålet for transport.

Rådets tekst indfører muligheden for at foretage statistiske overførsler med henblik på at opfylde transportmålet, hvilket allerede er en mulighed for det overordnede mål for direktivet om vedvarende energi. Omend Kommissionen ikke betragter denne ændring som nødvendig, da brændstoffer til transport nemt kan handles mellem medlemsstater, erkender den, at der er potentiale i at sænke omkostningerne ved overholdelse.

9. Gensidig anerkendelse af frivillige ordninger.

Ifølge Kommissionen er konceptet med gensidig anerkendelse af frivillige ordninger, som er godkendt af Kommissionen i henhold til direktivet om vedvarende energi, artikel 18, stk. 6, overflødigt set i lyset af direktivets artikel 18, stk. 7. Sidstnævnte artikel sikrer, at kontrol gennem sådanne frivillige ordninger skal anerkendes i medlemsstaterne uden at der kræves yderligere dokumentation for overholdelse. Gensidig anerkendelse af frivillige ordninger, som er godkendt af Kommissionen i henhold til artikel 18, stk. 6, modarbejder også tanken om, at de kan garantere andre bæredygtighedsaspekter ud over de harmoniserede kriterier i overensstemmelse med artikel 18, stk. 4. Kommissionen ser med tilfredshed på Rådets tekst, for så vidt at den giver Kommissionen mulighed for adgang til og eksplicit godkendelse af nationale ordninger. De retlige konsekvenser bør imidlertid være de samme med hensyn til anerkendelse som for frivillige ordninger i henhold til artikel 18, stk. 6. Se også Europa-Parlamentets ændring 102, som fastsætter gensidig anerkendelse mellem alle verifikationsordninger. Kommissionen støtter idéen om gensidig anerkendelse mellem alle nationale ordninger; frivillige ordninger bør ikke tvinges til at anerkende nationale ordninger.

10. Øget indberetning fra og om frivillige ordninger.

Ifølge Rådets tekst er de frivillige ordninger forpligtet til regelmæssig indberetning. Kommissionen skal offentliggøre disse rapporter, ligesom Kommissionen skal undersøge, hvordan ordningerne fungerer. Kommissionen mener, at teksten er acceptabel, men at der er behov for en juridisk afklaring af, om disse ændringer kan anvendes på eksisterende frivillige ordninger. Europa-Parlamentet (ændring 58 og 103) ønsker, at Kommissionen skal rapportere, hvordan de frivillige ordninger fungerer, og, hvis det er passende, fremlægge et forslag. Kommissionen kan i princippet acceptere dette; der er dog behov for forbedringer og afklaring).

11. Bonus for genopretning af nedbrudte arealer.

Rådets tekst bevarer bonussen for genopretning af nedbrudte arealer til beregning af besparelser i drivhusgasemissionerne. Kommissionen har udeladt dette element fra beregningen af drivhusgasemissionerne, fordi det ikke hænger sammen med drivhusgasmetoden og ILUC-rapporteringen, og fordi det virker vanskeligt at identificere denne type areal. Kommissionen kan, som led i tilfredsstillende overordnet kompromis, acceptere, at dette element bevares, men foretrækker, at der fastsættes bestemmelser for sikker fysisk adskillelse af afgrøder, der dyrkes på stærkt forurenede arealer. Europa-Parlamentet har accepteret, at dette element er udeladt i Kommissionens tekst.

12. Integration af kategorierne af arealanvendelse "dyrkede arealer" og "flerårige dyrkede arealer".

Rådets tekst integrerer kategorierne af arealanvendelse "dyrkede arealer" og "flerårige dyrkede arealer" med henblik på beregning af besparelser i drivhusgasemissionerne. Det sker for at tackle det potentielle problem, der kan opstå med drivhusgasmetoden, når "dyrkede arealer" konverteres til "flerårige dyrkede arealer" og tilbage igen. Selvom Kommissionen som led i tilfredsstillende overordnet kompromis kan acceptere Rådets ændringsforslag, er den stadig alvorligt bekymret for de mulige retlige konsekvenser og mener, at problemet bør tackles på anden vis. (Dette element er ikke en del af hverken Kommissionens eller Europa-Parlamentets tekster).

13. Revisionsklausul.

Ifølge Rådets tekst skal Kommissionen et år efter direktivets ikrafttræden aflægge rapport om avancerede biobrændstoffer og ILUC-studierne samt identifikation og certificering af biobrændstoffer med lav ILUC. Kommissionen vil i 2017 skulle rapportere om ILUC-foranstaltninger, herunder atter om certificering af biobrændstoffer med lav ILUC, bekæmpelse af svig og frivillige ordninger. Kommissionen anbefaler på det kraftigste, at der i 2017 foretages én revision af alle emner. Kommissionen stiller ligeledes spørgsmålstegn ved nytteværdien ved at indføre retlige definitioner for biobrændstoffer med lav ILUC, før en sådan revision har fundet sted. Derudover har Rådet tilføjet tekst vedrørende den "foreløbige" karakter af de anslåede ILUC‑værdier, som skal anvendes til indberetning. Revisionsklausulen bør klarlægge, hvad det næste skridt er, dvs. hvorvidt de "foreløbige" værdier bør beholdes indtil 2020, eller om der skal foreslås "endelige" værdier. Ifølge Kommissionen kan Europa-Parlamentets ændring 107, 198 og 190 (hvis der skabes konsekvens) være en værdifuld rettesnor.

14. Konceptet "biobrændstoffer med lav ILUC".

Som nævnt ovenfor har Rådets tekst indført definitionen "biobrændstoffer med lav ILUC" og i revisionsklausulen et krav om, at Kommissionen skal fremlægge en rapport, som desuden fastsætter "kriterier for identifikation og certificering af biobrændstoffer [...] med lav risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen". Definitionen i Rådets tekst adskiller disse typer brændstof fra biobrændstoffer, der er fremstillet af råmaterialer oplistet i del A i bilag IX. Selvom Kommissionen kan acceptere yderligere arbejde på området (med det forbehold, at det skal udføres som ét samlet stykke arbejde i 2017), bør der trædes varsomt for at sikre, at de råmaterialer, der defineres som havende en lav risiko for indirekte ændringer i arealanvendelsen, faktisk har en lav risiko. Hverken Kommissionen eller Europa-Parlamentet har henvist til denne kategori af biobrændstoffer.

15. Bekæmpelse af svig.

Rådets tekst kræver et bedre samarbejde mellem de nationale systemer og mellem frivillige ordninger og nationale ordninger. Medlemsstaterne skal opfordre til fremme af udviklingen og anvendelsen af sporingssystemer og rapportere om deres foranstaltninger til bekæmpelse af svig, og i 2017 skal Kommissionen vurdere, hvor effektive disse foranstaltninger har været og, hvis det er passende, fremlægge et forslag. Kommissionen kan acceptere Rådets foreslåede tilføjelser. Europa‑Parlamentet er ligeledes bekymret for svig (Ændring 185).

16. Udeladelse af delegerede retsakter.

I Rådets tekst bevares delegerede retsakter med et begrænset anvendelsesområde kun med henblik på tilføjelse af standardværdier til bilag IV til direktivet om brændstofkvalitet og bilag V til direktivet om vedvarende energi og for tilføjelse af råmaterialer til bilag IX til direktivet om vedvarende energi. Rådet har indført en bestemmelse om manglende udtalelse i artikel 11, stk. 4, i direktiv 98/70/EF og i artikel 25, stk. 3 og 4, i direktiv 2009/28/EF for vedtagelse af gennemførelsesretsakter.

a) Kommissionen er af den opfattelse, at direktiverne bør ajourføres i overensstemmelse med de videnskabelige fremskridt og den nye teknologiske udvikling. Det vil være for besværligt og langsomt at gøre dette efter den almindelige lovgivningsprocedure, ligesom det ikke tilstrækkeligt sikrer behovet for fleksibilitet/effektivitet hvad angår tilpasning af rent tekniske aspekter til direktivet om brændstofkvalitet og direktivet om vedvarende energi, så disse afspejler de videnskabelige fremskridt, og de miljømæssige mål kan nås (reducering af drivhusemissioner i transportsektoren). Hensigten med de fleste forslag til delegerede retsakter er at erstatte retsakter, som er vedtaget i henhold til den tidligere forskriftsprocedure med kontrol, som er indeholdt i direktiverne ("lissabonisering"). Den tilgang, som formandsskabet for nyligt har foreslået, ifølge hvilken Kommissionen ikke længere skal tildeles beføjelser til at vedtage delegerede retsakter/gennemførelsesretsakter, men alle bestemmelser skal indgå i retsakten, risikerer i Kommissionens optik at kompromittere forskellen mellem ændring/tilpasning af ikke-væsentlige og væsentlige elementer i direktiverne. Den tekniske tilpasning tilhører selvsagt den første kategori. Kommissionen vil, hvis det er passende, undersøge kompromistekster i overensstemmelse med sit syn på tillæggelse af beføjelser i henhold til traktaten, som er, at anvendelsesområderne for artikel 290 og 291 i TEUF udelukker hinanden. Kommissionen glæder sig over, at Europa-Parlamentets fuldt ud støtter Kommissionens synspunkt og fortsat søger kompromiser, som giver mulighed for anvendelse af delegerede retsakter.

b) Kommissionen er klar modstander af enhver udeladelse af delegerede beføjelser, som har indvirkning på igangværende procedurer under direktiv 1999/468/EF eller procedurer, som iværksættes senest den [datoen skal fastsættes af Kommissionen], som supplerer begge direktiver. Alternativt skal der indarbejdes en overgangsperiode for anvendelse af procedurer i henhold til forordning (EU) nr. 182/2011.

c) Derudover har Rådet indført en bestemmelse om manglende udtalelse i forbindelse med vedtagelse af gennemførelsesretsakter. Kommissionen mener, at der ikke er nogen specifik begrundelse for at inkludere denne bestemmelse om manglende udtalelse, og udbeder sig en betragtning, hvori indførelsen af en sådan bestemmelse begrundes. Hvis en sådan betragtning ikke skulle blive accepteret ved processens afslutning, vil Kommissionen i den forbindelse afgive sin standarderklæring.

4. Konklusion/generelle bemærkninger

Selvom Kommissionen mener, at Rådets politiske enhed ved førstebehandlingen ikke opfylder visse af de vigtigste mål i det oprindelige forslag, er det dens opfattelse, at den eneste måde, den almindelige lovgivningsprocedure kan fortsætte på, er ved at afstå fra at modsætte sig den. Kommissionen sigter mod at fastholde aspekter i forslaget, der kan bidrage til at afbøde konsekvenserne ved indirekte ændringer i arealanvendelsen og opretholde det generelle ambitionsniveau på miljøområdet for så vidt angår biobrændstoffer til transport, herunder nogle af de aspekter, der indgår i Europa-Parlamentets førstebehandlingsholdning.

5. Erklæringer fra Kommissionen

Kommissionen har udarbejdet følgende erklæring, som skal optages i Rådets protokol:

Erklæring fra Kommissionen om Rådets førstebehandlingsholdning om ILUC-forslaget

[Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 98/70/EF om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af direktiv 2009/28/EF om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder]

COM(2012) 595 final – 2012/0288 (COD)

Kommissionen beklager, at Rådets førstebehandlingsholdning - sammenholdt med Kommissionens oprindelige forslag - har sænket ambitionsniveauet væsentligt med hensyn til at afbøde konsekvenserne ved indirekte ændringer i arealanvendelsen for konventionelle biobrændstoffer; den indeholder ingen væsentlige incitamenter med henblik på overgangen til avancerede biobrændstoffer og andre alternativer, hvormed vedvarende energi kan anvendes i transportsektoren uden at forårsage indirekte ændringer i arealanvendelsen. Kommissionen beklager også, at Rådets ændringer sænker det miljømæssige ambitionsniveau med hensyn til det overordnede mål for vedvarende energi som fastsat i direktivet om vedvarende energi[3].

Af hensyn til lovgivningsprocessens videre forløb vil Kommissionen dog ikke modsætte sig Rådets førstebehandlingsholdning.

Kommissionen vil derfor fortsat samarbejde tæt med medlovgiverne om lovgivningsprocessens næste skridt. Kommissionen sigter mod at fastholde aspekter i forslaget, der kan bidrage til at afbøde konsekvenserne ved indirekte ændringer i arealanvendelsen og opretholde det generelle ambitionsniveau på miljøområdet for så vidt angår biobrændstoffer til transport, herunder nogle af de aspekter, der indgår i Europa‑Parlamentets førstebehandlingsholdning. Kommissionen vil gøre dette i håbet om at finde en løsning, der afspejler den europæiske interesse i at bekæmpe konventionelle biobrændstoffers skadelige miljøpåvirkninger.

[1] Som defineret i afsnit 3.1 i C(160) 2010.

[2] Grænsen for det bidrag, som konventionelle biobrændstoffer yder til opfyldelsen af målene i direktivet om vedvarende energi.

[3] 2009/28/EF.