om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne på den 226. samling i Rådet for Organisationen for International Civil Luftfart for så vidt angår den påtænkte vedtagelse af ændring 48 af del I i bilag 6 til konventionen angående international civil luftfart

Standard 6.18.1 i ICAO's bilag 6, del I, kræver, at alle flyvemaskiner med en maksimal certificeret startmasse på over 27 000 kg, for hvilke det individuelle luftdygtighedsbevis første gang udstedes den 1. januar 2023 eller senere, mindst én gang hvert minut, når de er i nød, autonomt transmitterer oplysninger, ud fra hvilke luftfartsforetagendet kan bestemme en position.

I henhold til artikel 38 i Chicagokonventionen skal enhver stat, der finder det umuligt i praksis at overholde en sådan international norm eller fremgangsmåde, eller at bringe sine egne regler eller praksis i fuld overensstemmelse med en sådan international norm eller fremgangsmåde, eller som anser det for nødvendigt at vedtage bestemmelser eller praksis, der i visse aspekter afviger fra dem, der er fastsat i den internationale norm, straks meddele Organisationen for International Civil Luftfart afvigelserne mellem sin egen praksis og den, der er fastsat i den internationale norm.

Efter vedtagelsen af sådanne foranstaltninger skal ICAO-staterne, før foranstaltningerne træder i kraft og bliver retligt bindende, enten meddele, at de ikke godkender foranstaltningerne, meddele afvigelser eller meddele, at de overholder de vedtagne foranstaltninger.

I henhold til artikel 90 i Chicagokonventionen træder ethvert sådant bilag eller enhver ændring af et bilag i kraft tre måneder efter, at bilaget eller ændringen er forelagt de kontraherende ICAO-stater, eller ved udløbet af en sådan længere periode, som ICAO-Rådet måtte fastsætte, medmindre et flertal af de kontraherende ICAO-stater i mellemtiden giver meddelelse om, at de ikke er indforstået hermed.

ICAO-Rådet er et stående ICAO-organ med 36 kontraherende stater som medlemmer, der er valgt af ICAO-Forsamlingen for en periode på tre år. I perioden 2019-2022 er syv EU-medlemsstater repræsenteret i ICAO-Rådet.

Organisationen for International Civil Luftfart er et specialiseret agentur under De Forenede Nationer. Organisationen har til opgave at udarbejde principperne og teknikken for den internationale luftfart og fremme planlægningen og udviklingen af den internationale lufttransport.

Konventionen angående international civil luftfart ("Chicagokonventionen") har til formål at regulere den internationale lufttransport. Chicagokonventionen trådte i kraft den 4. april 1947, hvorved Organisationen for International Civil Luftfart blev oprettet.

Formålet med standard 6.18.1, jf. ICAO's bilag 6, del I, tillæg 9, er at fastlægge placeringen af et ulykkessted inden for en radius af 6 NM.

Standard 6.18.1 i ICAO's bilag 6, del I, er blevet gennemført i punkt CAT.GEN.MPA.210 i bilag IV (del-CAT) til Kommissionens forordning (EU) nr. 965/2012 ("EU's regler for flyveoperationer") som kræver følgende:

"Følgende flyvemaskiner skal være udstyret med robuste og automatisk virkende midler, som muliggør præcis lokalisering af det sted, hvor flyvningen er endt efter et havari, der har påført flyvemaskinen alvorlig skade:

(1)alle flyvemaskiner med en MCTOM på over 27 000 kg og en MOPSC på over 19 sæder, som for første gang har fået udstedt et individuelt luftdygtighedsbevis den 1. januar 2023 eller senere, og

(2)alle flyvemaskiner med en MCTOM på over 45 500 kg, som for første gang har fået udstedt et individuelt luftdygtighedsbevis den 1. januar 2023 eller senere."

2.3.2.Ændringer, der indføres ved ændring 48 til ICAO's bilag 6, del I

Udkastet til ændring 48 til ICAO's bilag 6, del I, udskyder anvendelsesdatoen for standard 6.18.1 til den 1. januar 2025 (i stedet for den 1. januar 2023) og begrænser dens anvendelse til flyvemaskiner, der første gang har fået udstedt et individuelt luftdygtighedsbevis den 1. januar 2024 eller senere (i stedet for flyvemaskiner, der første gang har fået udstedt et individuelt luftdygtighedsbevis den 1. januar 2023 eller senere). Hovedårsagerne til at foreslå disse ændringer er:

·betydelige forsinkelser for alle berørte flyproducenter i hele verden med hensyn til at udstyre flyvemaskiner med det nødvendige udstyr

·betydelige forsinkelser i etableringen af kommunikationsinfrastrukturen for opfyldelse af standard 2.4 i tillæg 9 og opnåelse af dens fulde operationelle kapacitet og

·utilstrækkelig tid tilbage til redningskoordinationscentre og lufttrafiktjenesteenheder til forberedelse og tilpasning af deres procedurer.

Bemærk: de acceptable måder for overensstemmelse for punkt CAT.GEN.MPA.210 indeholder betingelser, der er strengere med hensyn til robusthed og nøjagtighed end dem, der er specificeret i ICAO's bilag 6, del I, 6.18 og tillæg 9. Flyfabrikanterne sigter mod at udstyre deres flyvemaskiner med udstyr, der opfylder både ICAO-standard 6.18.1 og punkt CAT.GEN.MPA.210, så disse flyvemaskiner kan opereres i EU og på verdensplan uden ændringer eller begrænsninger. Dette har igen øget arbejdsmængden for at designe og certificere dette udstyr betydeligt.

3.Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne

3.1.De væsentligste ændringer og deres forbindelser med de gældende EU-regler

Udkastet til ændring 48 til ICAO's bilag 6 udskyder anvendelsesdatoen for standard 6.18.1 i ICAO's bilag 6, del I, med to år:

"6.18.1 Fra 1. januar 2025 skal alle flyvemaskiner med en maksimal certificeret startmasse på over 27 000 kg, for hvilke det individuelle luftdygtighedsbevis første gang udstedes den 1. januar 2024 eller senere, mindst én gang hvert minut, når de er i nød, autonomt transmitterer oplysninger, ud fra hvilke luftfartsforetagendet kan bestemme en position i overensstemmelse med tillæg 9."

3.2.Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne

Alle luftfartøjsfabrikanter oplever betydelige forsinkelser i processen med at overholde standard 6.18.1 i ICAO's bilag 6, del I, og punkt CAT.GEN.MPA.210 i EU's regler for flyveoperationer. Hvis den nuværende anvendelsesdato bevares, vil det sandsynligvis føre til en situation, hvor mange EU-baserede luftfartøjsoperatører vil blive nødt til at anmode om midlertidige undtagelser for flyvemaskiner, der leveres i 2023, og udføre meget dyre eftermonteringer af udstyr. Det kan være nødvendigt at forlænge sådanne midlertidige undtagelser til 2024 for at give tilstrækkelig tid til, at de berørte flyvemaskiner kan få udstyret eftermonteret. Derudover vil kommunikationsinfrastrukturens fulde operationelle kapacitet og lufttrafiktjenesteenheders og redningskoordineringscentrenes fulde beredskab muligvis ikke være opnået før 2024. EU-baserede luftfartøjsoperatører har ringe indflydelse på at fremskynde gennemførelsen af ICAO-standard 6.18.1 og punkt CAT.GEN.MPA.210.