Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om indgåelse af partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Generelt

(1) Ved en afgørelse af 29. juni 1998 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med AVS-staterne med henblik på indgåelse af en partnerskabsaftale til afløsning af Lomé-konventionen og godkendte forhandlingsdirektiverne hertil.

(2) Forhandlingerne fandt sted mellem den 30. september 1998 og 3. februar 2000.

(3) Kommissionen finder, at aftalen er i overensstemmelse med Rådets forhandlingsdirektiver af 29. juni 1998.

(4) Den nye aftale markerer en fundamental reform af forbindelserne mellem AVS-staterne og Fællesskabet og dets medlemsstater og bygger videre på resultaterne af de tidligere Lomé-konventioner.

(5) Aftalen skal indgås for en periode på tyve år med mulighed for revision hvert femte år, og den ledsages af en finansprotokol for perioder på hver fem år. Nogle dele af aftalen, som f.eks. gennemførelsesprocedurerne for den finansielle støtte og de sektorpolitiske retningslinjer vil om nødvendigt blive revideret af AVS/EF-Ministerrådet, der som generel regel træder sammen en gang om året. Med denne nye tilgang skabes der større fleksibilitet og åbnes der mulighed for at tilpasse samarbejdsordningen til ændrede forhold.

(6) Der er for handelsordningen aftalt en specifik tidsplan som angivet nedenfor (punkt 13).

(7) I den nye aftale sammenkædes politik, handel og udvikling. Den bygger på fem indbyrdes forbundne søjler:

- en alsidig politisk dimension

- fremme af participatoriske tilgange

- skarpere fokus på fattigdomslempelse

- nye rammer for økonomisk og handelsmæssigt samarbejde

- og reform af det finansielle samarbejde.

(8) Aftalen indeholder bestemmelser om en udvidet politisk dialog mellem parterne. Respekten for menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten er væsentlige elementer i partnerskabet. Der er indsat bestemmelser om en konsultationsprocedure i tilfælde af krænkelse af disse væsentlige elementer. I særlig hastende tilfælde kan der træffes passende foranstaltninger uden forudgående konsultation.

(9) Aftalen indebærer også, at parterne slutter op om princippet om god regeringsførelse som et grundlæggende element i partnerskabet, og der findes en procedure for konsultation i tilfælde af alvorlig korruption.

(10) Aftalen indeholder nyskabende bestemmelser om fremme af participatoriske tilgange til at sikre inddragelse af civilsamfundet og de økonomiske og sociale aktører ved

- at informere dem på passende måde om AVS/EF-partnerskabsaftalen, særlig i AVS-staterne

- at høre civilsamfundet om økonomiske, sociale og institutionelle reformer og politikker, som EU skal støtte

- at fremme ikke-statslige aktørers inddragelse i gennemførelsen af projekter og programmer

- at yde ikke-statslige aktører passende støtte til kapacitetsopbygning og

- at anspore til partnerskab og opbygge forbindelser mellem AVS- og EU-aktører.

(11) Fattigdomslempelse er et central mål for det nye partnerskab, som det fremgår af de almindelige bestemmelser i aftalen og de bestemmelser, der skal ligge til grund for udviklingsstrategierne. Samarbejdsstrategierne vil afspejle internationale forpligtelser, som de fremgår af konklusioner fra FN-konferencer, internationale udviklingsmål, navnlig OECD's DAC-strategi.

(12) EU og AVS-staterne er enedes om en proces for indførelse af en ny handelsordning med sigte på en handelsliberalisering mellem parterne og bestemmelser om handelsrelaterede anliggender. Målene for det økonomiske og handelsmæssige samarbejde er:

- at fremme en gnidningsløs og gradvis integration af AVS-staternes økonomier i verdensøkonomien

- at fremme produktions-, forsynings- og handelskapaciteten

- at skabe en ny handelsdynamik og befordre investeringer

- at sikre fuldstændig overholdelse af WTO-bestemmelserne.

(13) Forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler indledes senest i september 2002. Den nugældende ordning vil blive opretholdt i forberedelsesperioden (2000-2008 senest).

(14) Aftalen indeholder bestemmelser om samarbejde om handelsrelaterede anliggender.

(15) Samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering gennemføres på basis af og i overensstemmelse med AVS-staternes udviklingsmål, -strategier og -prioriteter på såvel nationalt som regionalt plan. Det skal:

(a) fremme lokalt ejerskab på alle niveauer i udviklingsprocessen

(b) afspejle et partnerskab baseret på gensidige rettigheder og forpligtelser

(c) fremhæve betydningen af forudsigelighed og sikkerhed i strømmen af ressourcer, som bevilges løbende og på yderst fordelagtige vilkår

(d) være fleksibelt og tilpasses den enkelte AVS-stats situation samt det pågældende projekts eller programs særlige art

(e) sikre, at foranstaltningerne er effektive, at de koordineres og er indbyrdes sammenhængende.

(16) Instrumenterne er blevet samlet under ét og rationaliseret. Alle disponible EUF-ressourcer vil blive formidlet via to instrumenter - et til gavebistand og et til bevilling af risikovillig kapital og lån til den private sektor.

Forslaget

(17) Af disse grunde mener Kommissionen, at aftalen bør indgås på Fællesskabets vegne. Kommissionen foreslår derfor Rådet at godkende teksten til aftalen og vedtage forslagene i bilaget. Da aftalen er en blandet aftale, skal den også ratificeres af medlemsstaterne i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige regler.

(18) Kommissionen mener, at anmodningen fra seks lande i Stillehavet om at blive part i AVS/EF-partnerskabsaftalen bør imødekommes. Disse lande (Mikronesiens Forenede Stater, Republikken Marshalløerne, Palau, Nauru, Cookøerne og Niue) bør derfor føjes til listen i slutakten over signatarstater.

(19) Forslaget vedrørende undertegnelse bemyndiger formanden for Rådet til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalen på Fællesskabets vegne.

(20) Forslaget vedrørende indgåelse bemyndiger formanden for Rådet til at udpege den person, der er beføjet til at deponere godkendelsesinstrumentet på Fællesskabets vegne. Artikel 3 i dette forslag henviser til den procedure, der skal bringes i anvendelse, hvis et af de væsentlige elementer krænkes, eller i tilfælde af alvorlig korruption. Den gengiver bestemmelserne i Rådets afgørelse 1999/214/EF (EFT L 75 af 20.3.1999). Europa-Parlamentet vil blive anmodet om at afgive samstemmende udtalelse om aftalens indgåelse.

2000/0124 (AVC)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om indgåelse af partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 310 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, andet punktum, og stk. 3, andet afsnit,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 96 i partnerskabsaftalen kan en part, som skønner, at den anden part har misligholdt en forpligtelse vedrørende et af de i artikel 9 omhandlede væsentlige elementer, opfordre den anden part til konsultationer og under visse omstændigheder træffe egnede foranstaltninger, herunder om nødvendigt helt eller delvis suspendere anvendelsen af partnerskabsaftalen over for den pågældende part.

(2) Ifølge artikel 97 i partnerskabsaftalen kan en part, som skønner, at der forekommer et alvorligt tilfælde af korruption, opfordre den anden part til konsultationer og under visse omstændigheder træffe passende foranstaltninger, herunder om nødvendigt helt eller delvis suspendere anvendelsen af partnerskabsaftalen over for den pågældende part.

(3) Der bør fastlægges en effektiv procedure for tilfælde, hvor en part agter at træffe egnede foranstaltninger i medfør af artikel 96 og 97 i partnerskabsaftalen.

(4) Fællesskabets holdning til anmodninger om undtagelser fra oprindelsesreglerne i protokol nr. 1 til AVS/EF-partnerskabsaftalen fastlægges af Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets afgørelse nr. ... af ... .

(5) Partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet i ..... den ....., bør godkendes -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side med de dertil knyttede bilag og protokoller samt de til slutakten knyttede ensidige erklæringer fra Fællesskabet og fælleserklæringerne med andre parter godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs vegne.

Teksten til aftalen, bilagene, protokollerne og slutakten er knyttet til denne afgørelse.

Artikel 2

Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at deponere godkendelsesinstrumentet på Det Europæiske Fællesskabs vegne, jf. artikel 93, stk. 2.

Artikel 3

1. Når Rådet på Kommissionens eller en medlemsstats initiativ finder, at en AVS-stat ikke har overholdt sine forpligtelser med hensyn til et af de væsentlige elementer, der er omhandlet i partnerskabsaftalens artikel 9, eller i alvorlige tilfælde af korruption, anmoder det - undtagen i særlig hastende tilfælde - den berørte AVS-stat om at afholde konsultationer i overensstemmelse med partnerskabsaftalens artikel 96 og 97.

Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

Under konsultationerne repræsenteres Fællesskabet af Rådets formandskab og Kommissionen.

2. Hvis der efter udløbet af den tidsfrist, der er fastsat i artikel 96 og 97 for konsultationer, trods alle bestræbelser ikke er fundet nogen løsning, eller omgående, hvis der er tale om hastende tilfælde, eller hvis anmodningen om konsultationer afvises, kan Rådet i henhold til disse artikler efter forslag fra Kommissionen beslutte at træffe egnede foranstaltninger, herunder delvis suspension, med kvalificeret flertal.

I tilfælde af fuldstændig suspension af partnerskabsaftalens anvendelse i forhold til det berørte AVS-land træffer Rådet afgørelse med enstemmighed.

Disse foranstaltninger gælder, indtil Rådet efter den gældende procedure, der er omhandlet i stk. 1, har vedtaget en beslutning, som ændrer eller tilbagekalder de tidligere trufne foranstaltninger, eller eventuelt for den periode, der er angivet i beslutningen.

Med henblik herpå foretager Rådet regelmæssigt og mindst hver sjette måned en fornyet gennemgang af ovennævnte foranstaltninger.

Formanden for Rådet meddeler den berørte AVS-stat de således vedtagne foranstaltninger, inden de træder i kraft.

Rådets beslutning offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Hvis foranstaltningerne vedtages umiddelbart, får AVS-staten meddelelse om foranstaltningerne samtidig med, at den opfordres til at afholde konsultationer.

3. Europa-Parlamentet underrettes omgående fuldt ud om enhver beslutning, der vedtages i henhold til artikel 1 og 2.

Artikel 4

Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

PARTNERSKABSAFTALE MELLEM STATERNE I AFRIKA, VESTINDIEN OG STILLEHAVET OG DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DETS MEDLEMSSTATER

INDHOLDSFORTEGNELSE

PRÆAMBEL 11

DEL 1: ALMINDELIGE BESTEMMELSER 13

Afsnit I - Mål, principper og aktører 13

Kapitel 1: Mål og principper 13

Kapitel 2: Aktørerne i partnerskabet 15

Afsnit II - Den politiske dimension 17

DEL 2: INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER 23

DEL 3: SAMARBEJDSSTRATEGIER 26

Afsnit I - Udviklingsstrategier 26

Kapitel 1: Generelle rammer 26

Kapitel 2: Støtteområder 28

Afsnit II - Økonomisk og handelsmæssigt samarbejde 39

Kapitel 1: Mål og principper 39

Kapitel 2: Nye handelsordninger 41

Kapitel 3: Samarbejde i internationale fora 43

Kapitel 4: Handel med tjenesteydelser 44

Kapitel 5: Handelsrelaterede områder 46

Kapitel 6: Samarbejde på andre områder 51

DEL 4: SAMARBEJDE MED HENBLIK PÅ UDVIKLINGSFINANSIERING 52

Afsnit I - Almindelige bestemmelser 52

Kapitel 1: Mål, principper, retningslinjer og støtteberettigelse 52

Kapitel 2: Finansieringens anvendelsesområde og art 55

Afsnit II - Finansielt samarbejde 57

Kapitel 1: Finansielle ressourcer 57

Kapitel 2: Gæld og strukturtilpasningsstøtte 59

Kapitel 3: Støtte i tilfælde af kortfristede udsving i eksportindtægterne 61

Kapitel 4: Støtte af sektorpolitik 62

Kapitel 5: Mikroprojekter og decentralt samarbejde 63

Kapitel 6: Humanitær bistand og katastrofebistand 64

Kapitel 7: Støtte af investeringer og udvikling af den private sektor 66

Afsnit III - Fagligt samarbejde 70

Afsnit IV - Procedurer og forvaltningsordninger 72

DEL 5: ALMINDELIGE BESTEMMELSER OM DE MINDST UDVIKLEDE AVS-STATER, AVS-INDLANDSSTATERNE OG AVS-ØSTATERNE 74

Kapitel 1: Almindelige bestemmelser 74

Kapitel 2: De mindst udviklede AVS-stater 75

Kapitel 3: AVS-indlandsstater 75

Kapitel 4: AVS-østater 76

DEL 6: AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 77

PRÆAMBEL

som henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Georgetown-aftalen om oprettelse af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den anden side,

som bekræfter deres tilsagn om at ville arbejde sammen om at realisere målene for udryddelse af fattigdom, for bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien,

som understreger, at de er besluttet på gennem samarbejde at yde et væsentligt bidrag til AVS-staternes økonomiske, sociale og kulturelle udvikling og større velfærd for deres befolkninger ved at hjælpe dem til at imødegå udfordringerne ved globaliseringen og ved at styrke AVS/EU-partnerskabet med sigte på at give globaliseringsprocessen en stærkere social dimension,

som på ny bekræfter, at de er villige til at revitalisere deres særlige indbyrdes forhold og til at følge en alsidig og integreret tilgang til et udvidet partnerskab på grundlag af politisk dialog, udviklingssamarbejde og økonomiske og handelsmæssige forbindelser,

som erkender, at et politisk klima, der kan sikre freden, sikkerheden og stabiliteten, respekten for menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten samt god regeringsførelse er en integrerende del af langsigtet udvikling og som erkender, at de berørte lande selv i første række har ansvaret for at skabe et sådant klima,

som erkender, at en forsvarlig og bæredygtig økonomisk politik er en forudsætning for udvikling,

som henviser til De Forenede Nationers pagt og minder om verdenserklæringen om menneskerettigheder, resultaterne af Wien-konferencen af 1993 om menneskerettighederne, konventionerne om borgerlige og politiske rettigheder og om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, konventionen om barnets rettigheder, konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder, den internationale konvention om afskaffelse af alle former for racediskrimination, Genève-konventionerne af 1949 og de andre instrumenter i den humanitære folkeret, konvention af 1954 om statsløse personers retsstilling, Genève-konventionen af 1951 om flygtninges retsstilling, New York-protokollen af 1967 om flygtninges retsstilling,

som betragter Europarådets konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, den afrikanske pagt om menneskerettighederne og folkenes rettigheder og den amerikanske menneskerettighedskonvention som positive, regionale bidrag til overholdelsen af menneskerettighederne i Den Europæiske Union og AVS-staterne,

som henviser til Libreville- og Santo Domingo-erklæringerne fra AVS-staternes stats- og regeringschefer på topmøderne i 1997 og 1999,

som skønner, at de udviklingsmål og -principper, der blev vedtaget på De Forenede Nationers konferencer, og det mål, der blev fastsat af OECD's Komité for Udviklingsbistand, om at halvere tallet af personer, som lever i yderste fattigdom, inden 2015 er fremsynede og må ligge til grund for AVS/EU-samarbejdet inden for aftalens rammer,

som er særlig opmærksomme på de tilsagn, der blev afgivet på FN-konferencerne i Rio, Wien, Cairo, København, Beijing, Istanbul og Rom, og som erkender behovet for en yderligere indsats til at virkeliggøre målene og gennemføre handlingsprogrammerne fra disse fora,

som er stærkt indstillet på at sikre, at de grundlæggende arbejdstagerrettigheder respekteres under hensyntagen til principperne i Den Internationale Arbejdsorganisations relevante konventioner,

som henviser til forpligtelserne inden for rammerne af Verdenshandelsorganisationen,

har vedtaget at indgå denne aftale:

DEL 1: ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Afsnit I - Mål, principper og aktører

Kapitel 1: Mål og principper

Artikel 1 Partnerskabets mål

Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og AVS-staterne på den anden side, i det følgende benævnt "partnerne", indgår herved denne aftale for at befordre og fremskynde den økonomiske, kulturelle og sociale udvikling i AVS-staterne med sigte på at bidrage til fred og sikkerhed og fremme et stabilt og demokratisk politisk klima.

Partnerskabet fokuseres på at lempe og med tiden udrydde fattigdom med det mål for øje at fremme bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien.

Disse mål og parternes internationale forpligtelser giver næring til alle udviklingsstrategier og realiseres gennem en integreret tilgang, hvori der på samme tid tages hensyn til de politiske, økonomiske, sociale og kulturelle samt miljømæssige aspekter af udvikling. Partnerskabet skal danne en sammenhængende ramme for støtte af hver af AVS-staternes udviklingsstrategier.

Bæredygtig vækst, udvikling af den private sektor, øget beskæftigelse og bedre adgang til produktionsressourcer indgår som elementer i disse rammer. Der ydes støtte til respekt for individets rettigheder og opfyldelse af grundlæggende behov, fremme af social udvikling og betingelserne for en retfærdig fordeling af fordelene ved væksten. Der opmuntres og ydes støtte til regional og subregional integration, som kan befordre AVS-staternes indpasning i verdensøkonomien i henseende til handel og investeringer. Opbygning af kapaciteten hos aktørerne i udviklingen og forbedring af de institutionelle rammer, der er nødvendige for den sociale samhørighed, for et demokratisk samfunds og en markedsøkonomis rette funktion og for dannelse af et aktivt og organiseret civilsamfund, indgår som en integrerende del i tilgangen. Der tages systematisk hensyn til kvindernes situation og kønsaspektet på alle områder - såvel politiske, økonomiske som sociale. Principperne for bæredygtig forvaltning af naturressourcerne og miljøet bringes i anvendelse og integreres på alle planer i partnerskabet.

Artikel 2 Grundlæggende principper

AVS/EF-samarbejdet, der bygger på en retsorden og fælles institutioner, finder sted på grundlag af følgende hovedprincipper:

- parternes ligestilling og ejerskab til udviklingsstrategierne: AVS-staterne fastlægger med henblik på realiseringen af målene for partnerskabet udviklingsstrategier for deres økonomier og samfund i fuld uafhængighed og under behørigt hensyn til de væsentlige elementer, der er omhandlet i artikel 9; partnerskabet skal anspore til de berørte landes og befolkningers overtagelse af ejerskabet til udviklingsstrategierne

- medvirken: foruden centralregeringen som hovedpartner er partnerskabet åbent for deltagelse af forskellige aktører, således at der opmuntres til inddragelse af alle samfundsgrupper, herunder den private sektor og civilsamfundsorganisationer, i det almene politiske, økonomiske og sociale liv

- dialogens grundlæggende rolle og opfyldelse af gensidige forpligtelser: de forpligtelser, som parterne påtager sig inden for rammerne af deres dialog, er grundlæggende for deres partnerskab og deres samarbejdsforbindelser

- differentiering og regionalisering: samarbejdsordningerne og -prioriteterne varierer efter en partners udviklingsniveau, dens behov, dens resultater og dens langsigtede udviklingsstrategi. Der lægges særlig vægt på den regionale dimension. De mindst udviklede lande indrømmes særbehandling. Indlandsstaters og østaters sårbarhed tages i betragtning.

Artikel 3 Virkeliggørelse af aftalens mål

Parterne træffer hver for sit vedkommende i henhold til denne aftale alle de generelle eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, der følger af aftalen, og lette opfyldelsen af målene heri. De afstår fra at træffe foranstaltninger, der kan bringe disse mål i fare.

Kapitel 2: Aktørerne i partnerskabet

Artikel 4 Generel tilgang

AVS-staterne fastlægger suverænt principperne, strategierne og modellerne for udviklingen af deres økonomi og samfund. De opstiller sammen med Fællesskabet de i denne aftale omhandlede samarbejdsprogrammer. Parterne anerkender dog, at ikke-statslige aktører kan spille en supplerende rolle i og potentielt bidrage til udviklingsprocessen. Til dette formål skal ikke-statslige aktører, når det er hensigtsmæssigt og på de i aftalen fastlagte vilkår,

- informeres og inddrages i konsultationerne om samarbejdspolitikker og -strategier, om prioriteterne for samarbejdet, særlig på områder, som optager dem eller direkte påvirker dem, og om den politiske dialog

- tildeles finansielle ressourcer på de i denne aftale fastlagte betingelser, til at støtte lokaludvikling

- inddrages i gennemførelsen af samarbejdsprojekter og -programmer på områder, som optager dem, eller hvor disse aktører har en komparativ fordel

- gives støtte til kapacitetsopbygning på områder af betydning til at styrke deres virkemidler, navnlig hvad angår organisation og repræsentation og oprettelse af konsultationsordninger, herunder kommunikations- og dialogkanaler, samt til at fremme strategiske alliancer.

Artikel 5 Information

Samarbejdet bidrager til at øge informationen og skabe større bevidsthed om de grundlæggende træk ved AVS/EU-partnerskabet. Samarbejdet skal også:

- anspore til partnerskab og opbygge forbindelser mellem AVS- og EU-aktører

- styrke netværksaktiviteter og udveksling af sagkundskab og erfaringer mellem aktørerne.

Artikel 6 Definitioner

1. Aktørerne i samarbejdet er:

(a) Statslige (lokale, nationale og regionale)

(b) Ikke-statslige:

- den private sektor

- erhvervslivet og arbejdsmarkedets parter, herunder fagforeningsorganisationer

- civilsamfundet i alle dets former efter nationale kendetegn.

2. Parternes anerkendelse af ikke-statslige aktører afhænger af, i hvilket omfang de afhjælper befolkningens behov, deres specifikke kompetence, og hvorvidt deres organisation og ledelse er demokratisk og åben.

Artikel 7 Kapacitetsopbygning

Civilsamfundets bidrag til udviklingen kan øges ved at styrke samfundsorganisationer og almennyttige ikke-statslige organisationer på alle samarbejdsområder. Det forudsætter:

- at der opmuntres og ydes støtte til oprettelse og udvikling af sådanne organisationer

- at der skabes ordninger til at inddrage sådanne organisationer i udformningen, gennemførelsen og evalueringen af udviklingsstrategier og -programmer.

Afsnit II - Den politiske dimension

Artikel 8 Politisk dialog

1. Parterne fører en løbende alsidig, afbalanceret og indgående politisk dialog, som skal føre til, at begge parter påtager sig forpligtelser.

2. Målet med denne dialog er at udveksle oplysninger, fremme den gensidige forståelse og lette vedtagelsen af fælles prioriteter og agendaer, særlig ved at anerkende de bestående forbindelser mellem de forskellige aspekter af forholdet mellem parterne og de forskellige samarbejdsområder, der er fastlagt ved denne aftale. Dialogen letter konsultationerne mellem parterne i internationale fora. Målet med dialogen er også at forhindre, at der opstår situationer, hvor den ene af parterne måtte skønne det nødvendigt at gøre brug af suspensionsklausulen.

3. Dialogen berører de ved aftalen fastlagte mål såvel som spørgsmål af fælles, generel, regional eller subregional interesse. Gennem dialogen bidrager parterne til fred, sikkerhed og stabilitet og fremmer et stabilt og demokratisk klima. Dialogen omfatter samarbejdsstrategier og globale og sektorspecifikke politikker, herunder miljøet, kønsaspektet, migration og spørgsmål vedrørende kulturarven.

4. Dialogen rettes bl.a. mod specifikke politiske spørgsmål af gensidig interesse eller af almindelig betydning for virkeliggørelsen af aftalens mål, som f.eks. våbenhandel, overdrevne militærudgifter, narkotika og organiseret kriminalitet eller etnisk, religiøs eller racebetinget diskrimination. Dialogen omfatter også en løbende vurdering af udviklingen med hensyn til menneskerettighederne, de demokratiske principper, retsstaten og god regeringsførelse.

5. En bredt anlagt politik til at fremme freden og forebygge, styre og løse voldelige konflikter spiller en fremtrædende rolle i denne dialog tillige med kravet om, at der tages fuldt hensyn til målet om fred og demokratisk stabilitet ved fastlæggelsen af de prioriterede områder for samarbejdet.

6. Dialogen føres på en fleksibel måde. Dialogen er formel eller uformel afhængigt af behovene og føres inden for eller uden for de institutionelle rammer, under passende former og på et passende niveau, herunder på regionalt, subregionalt eller nationalt niveau.

7. Regionale og subregionale organisationer samt repræsentanter for civilsamfundsorganisationer inddrages i denne dialog.

Artikel 9 Væsentlige elementer og grundlæggende element

1. Samarbejdet rettes mod bæredygtig udvikling med fokus på mennesket, som er den vigtigste aktør og modtager i udviklingsindsatsen; dette indebærer respekt for og fremme af alle menneskerettigheder.

Respekten for alle menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, herunder respekten for de grundlæggende sociale rettigheder, demokratiet baseret på retsstaten og åben og ansvarlig regeringsførelse udgør en integrerende del af bæredygtig udvikling.

2. Parterne henviser til deres internationale forpligtelser og tilsagn vedrørende respekten for menneskerettighederne. De tilkendegiver på ny deres dybe respekt for menneskets værdighed og menneskerettighederne, som udgør det enkelte menneskes og de enkelte befolkningers legitime stræben. Menneskerettighederne er universelle, udelelige og indbyrdes forbundet. Parterne forpligter sig til at fremme og beskytte alle grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettigheder, såvel civile, politiske, økonomiske, sociale og kulturelle. I denne forbindelse bekræfter parterne på ny princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder.

Parterne bekræfter på ny, at demokratisering, udvikling og beskyttelse af de grundlæggende frihedsrettigheder og menneskerettighederne er indbyrdes forbundet og styrker hinanden gensidigt. De demokratiske principper er universelt anerkendte principper, der ligger til grund for statens organisation og således garanterer dens myndigheds legitimitet, dens handlingers lovlighed, som de afspejles i dens forfatnings-, lovgivnings- og reguleringssystem, samt tilstedeværelsen af participatoriske mekanismer. Hvert land udvikler på grundlag af universelt anerkendte principper sin demokratiske kultur.

Regeringsstrukturen og de forskellige myndigheders beføjelser bygger på retsstatsprincippet, som i særdeleshed omfatter reelle og tilgængelige retsmidler, et uafhængigt retssystem, der garanterer lighed for loven, og en udøvende magt, der er underlagt loven.

Respekten for menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten, som ligger til grund for AVS/EU-partnerskabet, ligger til grund for parternes interne og eksterne politik og udgør væsentlige elementer i denne aftale.

3. Ved god regeringsførelse forstås i en politisk og institutionel sammenhæng, der respekterer menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten, en åben og ansvarlig forvaltning af de menneskelige ressourcer, naturressourcer og de økonomiske og finansielle ressourcer med sigte på en retfærdig og bæredygtig udvikling. Det indebærer klare beslutningsprocedurer hos de offentlige myndigheder, gennemsigtige og ansvarlige institutioner, lovens forrang i forvaltningen og fordelingen af ressourcerne og opbygning af kapacitet til at udarbejde og gennemføre foranstaltninger, der særlig sigter mod at forhindre og bekæmpe korruption.

God regeringsførelse, som ligger til grund for AVS/EU-partnerskabet, ligger til grund for parternes interne og eksterne forbindelser og udgør et grundlæggende element i denne aftale. Parterne er enige om, at kun alvorlige tilfælde af korruption, herunder bestikkelse, der fører til sådan korruption som defineret i artikel 97, udgør en krænkelse af dette element.

4. Partnerskabet støtter aktivt fremme af menneskerettighederne, processen for demokratisering, konsolidering af retsstaten og god regeringsførelse.

Disse områder vil være et vigtigt emne i den politiske dialog. Som led i denne dialog lægger parterne særlig vægt på igangværende forandringer og kontinuiteten i de opnåede resultater. I denne løbende vurdering tages der hensyn til hvert lands økonomiske, sociale, kulturelle og historiske sammenhæng.

De står også i fokus med hensyn til støtte til udviklingsstrategier. Fællesskabet yder støtte til politiske og institutionelle reformer og lovgivningsreformer og til opbygning af kapaciteten hos offentlige og private aktører og civilsamfundet som led i strategier, der vedtages i fællesskab af den berørte stat og Fællesskabet.

Artikel 10 Andre elementer i det politiske miljø

1. Parterne anser følgende elementer for at bidrage til at opretholde og befæste et stabilt og demokratisk politisk klima.

- bæredygtig og retfærdig udvikling, bl.a. med adgang til produktionsressourcerne, væsentlige tjenesteydelser og domstolene

- større inddragelse af et aktivt og organiseret civilsamfund og den private sektor.

2. Parterne anerkender, at de markedsøkonomiske principper, underbygget af gennemsigtige konkurrenceregler og en forsvarlig økonomisk politik og socialpolitik, bidrager til at virkeliggøre partnerskabets mål.

Artikel 11 Fredskonsolideringspolitik, forebyggelse og løsning af konflikter

1. Parterne fører en aktiv, alsidig og integreret politik for fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter inden for partnerskabets rammer. Denne politik bygger på ejerskabsprincippet. Den rettes navnlig mod at opbygge en regional, subregional og national kapacitet og mod at forhindre voldelige konflikter på et tidligt stadium ved at angribe årsagerne hertil på en målrettet måde ved hjælp af en passende kombination af alle til rådighed værende midler.

2. Blandt aktiviteterne på området fredskonsolidering, forebyggelse og løsning af konflikter kan navnlig nævnes bistand til at skabe balance i de politiske, økonomiske, sociale og kulturelle muligheder for alle samfundsgrupper, til at styrke regeringsmyndighedernes legitimitet og effektivitet, til effektive mekanismer til på fredelig vis at forlige gruppeinteresser, til at slå bro over kløften mellem forskellige samfundsgrupper samt til at støtte et aktivt og organiseret civilsamfund.

3. Blandt de relevante aktiviteter indgår også bl.a. støtte til mæglings-, forhandlings- og forsoningsbestræbelser, til en effektiv regional forvaltning af fælles, knappe naturressourcer, til demobilisering og genindpasning af tidligere kombattanter i samfundet, til at afhjælpe problemet med børnesoldater samt til en passende indsats til at lægge ansvarlige grænser for militærudgifterne og våbenhandelen, også gennem støtte til fremme og anvendelse af vedtagne standarder og adfærdskodekser. I denne sammenhæng lægges vægten særlig på at bekæmpe personelminer og modvirke en overdreven og ukontrolleret spredning af, ulovlig handel med og ophobning af håndvåben og lette våben.

4. I situationer med voldelige konflikter tager parterne alle hensigtsmæssige skridt til at forhindre en udbredelse af voldelighederne, til at begrænse dens spredning og til at lette en bilæggelse af bestående uoverensstemmelser ved fredelige midler. Opmærksomheden rettes særlig mod at sikre, at de finansielle ressourcer til samarbejdet anvendes i overensstemmelse med partnerskabets principper og mål, og mod at forhindre, at midler omdirigeres til krigsførelsesformål.

5. I post-konfliktsituationer tager parterne alle egnede skridt til at lette en tilbagevenden til fredelige og stabile forhold. Parterne drager omsorg for, at der etableres den nødvendige sammenhæng mellem nødforanstaltninger, rehabilitering og udviklingssamarbejdet.

Artikel 12 Sammenhæng i Fællesskabets politikker og deres indvirkning på partnerskabsaftalen

Uanset artikel 96 underretter Fællesskabet, såfremt det inden for rammerne af sine beføjelser påtænker at træffe en foranstaltning, som i henhold til aftalens mål kan berøre AVS-staternes interesser, i god tid disse herom. Med henblik herpå giver Kommissionen samtidig AVS-staternes sekretariat meddelelse om sit forslag til foranstaltninger af denne art. En anmodning om oplysninger kan ligeledes om nødvendigt indgives på AVS-staternes initiativ.

Efter anmodning fra disse finder der omgående konsultationer sted, således at der inden den endelige afgørelse kan tages hensyn til deres synspunkter, hvad angår virkningen af disse foranstaltninger.

Efter konsultationerne kan AVS-staterne desuden skriftligt forelægge Kommissionen deres synspunkter og fremsætte forslag til ændringer med angivelse af, hvorledes deres synspunkter bør imødekommes.

Imødekommer Fællesskabet ikke AVS-staternes anmodninger, underretter det dem hurtigst muligt herom med en angivelse af grundene hertil.

AVS-staterne modtager på forhånd, så vidt det er muligt, relevante oplysninger om disse afgørelsers ikrafttræden.

Artikel 13 Migration

1. Spørgsmålet om migration er genstand for en dybtgående dialog inden for rammerne af AVS/EU-partnerskabet.

Parterne bekræfter på ny deres nuværende forpligtelser og tilsagn i henhold til folkeretten med hensyn til at respektere menneskerettighederne og fjerne alle former for diskrimination begrundet i oprindelse, køn, race, sprog og trosretning.

2. Parterne er enige om, at et partnerskab med hensyn til migration indebærer rimelig behandling af tredjelandes statsborgere, som er lovligt bosiddende på deres område, en integrationspolitik, der sigter mod at give dem rettigheder og pålægge dem forpligtelser svarende til deres egne borgeres, styrkelse af ikke-forskelsbehandling på det økonomiske, sociale og kulturelle område og foranstaltninger mod racisme og fremmedhad.

3. Hver medlemsstat indrømmer arbejdstagere fra AVS-staterne, der er lovligt beskæftiget på dens område, en ordning, som for så vidt angår arbejdsvilkår, aflønning og afskedigelse udelukker enhver forskelsbehandling begrundet i nationalitet i forhold til dens egne statsborgere. Hver AVS-stat indrømmer desuden i denne forbindelse en lignende ikke-diskriminerende behandling af arbejdstagere, som er statsborgere i en medlemsstat.

4. Parterne skønner, at strategier til at lempe fattigdommen, at forbedre leve- og arbejdsvilkårene, at skabe beskæftigelse og at udvikle erhvervsuddannelse bidrager på lang sigt til at normalisere migrationsstrømmene.

Parterne tager i forbindelse med udviklingsstrategierne og den nationale og regionale programmering hensyn til struktursvagheder i tilknytning til migrationsstrømmene for at støtte den økonomiske og sociale udvikling i de regioner, hvorfra migranterne stammer, og for at lempe fattigdommen.

Fællesskabet støtter med nationale og regionale samarbejdsprogrammer uddannelse af AVS-statsborgere i deres oprindelsesland, i andre AVS-stater eller i Den Europæiske Unions medlemsstater. Parterne drager med hensyn til uddannelse i en medlemsstat omsorg for, at sådanne tiltag orienteres mod erhvervsmæssig integration af AVS-statsborgere i deres oprindelsesland.

Parterne udarbejder samarbejdsprogrammer til at lette adgangen for studerende fra AVS-staterne til uddannelse, særlig ved hjælp af nye kommunikationsteknologier.

5. a) Ministerrådet undersøger inden for rammerne af den politiske dialog spørgsmål vedrørende ulovlig indvandring for om nødvendigt at fastlægge grundlaget for et forebyggende politik.

b) I denne sammenhæng er parterne navnlig enige om at sikre, at personers rettigheder og værdighed respekteres i forbindelse med enhver procedure for tilbagesendelse af ulovlige indvandrere til deres oprindelsesland. Myndighederne indrømmer dem i den forbindelse alle de for deres tilbagevenden nødvendige administrative faciliteter.

c) Parterne er tillige enige om, at:

(i) - hver af Den Europæiske Unions medlemsstater på en AVS-stats anmodning og uden yderligere formaliteter skal acceptere tilbagevenden og tilbagetagelse af sådanne af deres statsborgere, som befinder sig ulovligt på denne stats område

- hver af AVS-staterne på en af Den Europæiske Unions medlemsstaters anmodning og uden yderligere formaliteter skal acceptere tilbagevenden og tilbagetagelse af sådanne af deres statsborgere, som befinder sig ulovligt på denne medlemsstats område.

Medlemsstaterne og AVS-staterne udstyrer til dette formål deres statsborgere med passende identitetspapirer.

Hvad angår Den Europæiske Unions medlemsstater, gælder forpligtelsen i henhold til dette stykke kun for personer, som betragtes som deres statsborgere i EF-sammenhæng i overensstemmelse med erklæring nr. 2 til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Hvad angår AVS-staterne, gælder denne forpligtelse kun for personer, der betragtes som deres egne statsborgere i overensstemmelse med deres respektive retssystemer.

(ii) på anmodning af en af parterne indledes der forhandling med AVS-staterne med henblik på i god tro og under behørigt hensyn til de relevante regler i folkeretten at indgå bilaterale aftaler om specifikke forpligtelser med hensyn til deres statsborgeres tilbagetagelse og tilbagevenden. Sådanne aftaler skal også, hvis nogen af parterne skønner det nødvendigt, omfatte ordninger for tilbagetagelse af tredjelandes statsborgere og statsløse personer. Aftalerne skal indeholde enkeltheder om, hvilke kategorier af personer der er omfattet af ordningerne, samt regler for disses tilbagetagelse og tilbagevenden.

Der vil blive ydet AVS-staterne passende bistand til at gennemføre disse aftaler.

(iii) i denne artikel forstås ved "parter" Fællesskabet, enhver af dets medlemsstater og enhver AVS-stat.

DEL 2: INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER

Artikel 14 De fælles institutioner

Denne aftales institutioner er Ministerrådet, Ambassadørudvalget og Den Blandede Parlamentariske Forsamling.

Artikel 15 Ministerrådet

1. Ministerrådet består af medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union og medlemmer af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber på den ene side og et medlem af hver AVS-stats regering på den anden side.

Formandskabet i Ministerrådet varetages på skift af et medlem af Rådet for Den Europæiske Union og et medlem af en AVS-stats regering.

Rådet træder som generel regel sammen en gang om året, og når det ellers er nødvendigt, i en form og med en geografisk sammensætning, der afspejler de anliggender, der skal behandles.

2. Ministerrådet har følgende opgaver:

(a) at føre den politiske dialog

(b) at vedtage politiske retningslinjer og træffe de nødvendige afgørelser om gennemførelsen af denne aftales bestemmelser, særlig vedrørende udviklingsstrategierne for de specifikke områder, der er omhandlet i denne aftale, eller ethvert andet område, der måtte vise sig at være relevant, og vedrørende procedurerne

(c) at undersøge og løse alle problemer, som vil kunne hæmme den rette gennemførelse af denne aftale eller udgøre en hindring for virkeliggørelsen af dens mål

(d) at sikre, at konsultationsordningerne fungerer gnidningsløst.

3. Ministerrådet træffer sine afgørelser ved fælles overenskomst mellem parterne. Ministerrådet er kun beslutningsdygtigt, hvis halvdelen af medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union, et medlem af Kommissionen og to tredjedele af de medlemmer, der repræsenterer AVS-staternes regeringer, er til stede. Ethvert medlem af Ministerrådet, der ikke er i stand til at deltage, kan lade sig repræsentere. Repræsentanten udøver alle dette medlems rettigheder.

Det kan træffe afgørelser, der er bindende for parterne, og vedtage resolutioner, rette henstillinger og afgive udtalelser. Det behandler og tager hensyn til beslutninger og henstillinger fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling.

Ministerrådet fører en løbende dialog med repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer og andre af civilsamfundet aktører i AVS-staterne og EU. Der kan med henblik herpå afholdes konsultationer side om side med Ministerrådets møder.

4. Ministerrådet kan uddelegere beføjelser til Ambassadørudvalget.

5. Ministerrådet fastlægger sin forretningsorden inden seks måneder efter denne aftales ikrafttræden.

Artikel 16 Ambassadørudvalget

1. Ambassadørudvalget består af den faste repræsentant for hver medlemsstat ved EU og en repræsentant for Kommissionen på den ene side og chefen for hver AVS-stats mission ved EU.

Formandskabet for Ambassadørudvalget varetages på skift af en fast repræsentant for en medlemsstat, udpeget af Fællesskabet, og af en missionschef for en AVS-stat, udpeget af AVS-staterne.

2. Udvalget bistår Ministerrådet ved udførelsen af dettes hverv og udfører alle mandater, som det pålægges af Rådet. Det overvåger i denne sammenhæng aftalens gennemførelse og fremskridt i retning af virkeliggørelsen af dens mål.

Ambassadørudvalget mødes med regelmæssige mellemrum, navnlig for at forberede Rådets samlinger og ellers når det er nødvendigt.

3. Udvalget fastsætter sin forretningsorden inden seks måneder efter denne aftales ikrafttræden.

Artikel 17 Den Blandede Parlamentariske Forsamling

1. Den Blandede Parlamentariske Forsamling består af lige mange medlemmer af EU- og AVS-repræsentanter. Medlemmerne af Den Blandede Parlamentariske Forsamling er medlemmer af Europa-Parlamentet på den ene side og parlamentsmedlemmer eller i mangel heraf repræsentanter udpeget af hver AVS-stat på den anden side. Findes der ikke noget parlament, skal Den Blandede Parlamentariske Forsamling på forhånd godkende tilstedeværelsen af en repræsentant fra den berørte AVS-stat.

2. Den Blandede Parlamentariske Forsamling, som er et rådgivende organ, har til opgave:

- at fremme den demokratiske proces gennem dialog og konsultation

- at lette en større forståelse mellem Den Europæiske Unions og AVS-staternes befolkninger og at gøre befolkningen opmærksom på udviklingsspørgsmål

- at drøfte emner med berøring til udvikling og AVS/EU-partnerskabet

- at vedtage resolutioner og rette henstillinger til Ministerrådet med sigte på at virkeliggøre denne aftales mål.

3. Den Blandede Parlamentariske Forsamling afholder to plenarmøder om året, skiftevis i Den Europæiske Union og i en AVS-stat. Der kan med henblik på at styrke den regionale integration og befordre samarbejdet mellem nationale parlamenter tilrettelægges møder mellem EU- og AVS-parlamentsmedlemmer på regionalt eller subregionalt plan.

Den Blandede Parlamentariske Forsamling fører løbende kontakter med repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer og andre af civilsamfundet aktører i AVS-staterne og EU for at indhente deres synspunkter om virkeliggørelsen af denne aftales mål.

4. Den Blandede Parlamentariske Forsamling fastsætter sin forretningsorden inden seks måneder efter denne aftales ikrafttræden.

Del 3: SAMARBEJDSSTRATEGIER

Artikel 18

Samarbejdsstrategierne baseres på udviklingsstrategierne og det økonomiske og handelsmæssige samarbejde, som er indbyrdes forbundet og supplerer hinanden. Parterne drager omsorg for, at aktiviteterne på begge ovennævnte områder gensidigt forstærker hinanden.

Afsnit I - Udviklingsstrategier

Kapitel 1: Generelle rammer

Artikel 19 Principper og mål

1. Det centrale mål for AVS/EU-samarbejdet er at lempe fattigdommen og med tiden udrydde den, en bæredygtig udvikling og en gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien. På denne baggrund skal samarbejdsrammerne og -reglerne nøje afpasses efter hver AVS-stats egne forhold, fremme lokalt ejerskab til økonomiske og sociale reformer og inddragelse af den private sektor og civilsamfundets aktører i udviklingsprocessen.

2. Samarbejdet skal referere til konklusionerne af De Forenede Nationers konferencer og til de mål og handlingsprogrammer, som er vedtaget på internationalt plan, og til opfølgningen heraf som grundlag for udviklingsprincipperne. Samarbejdet skal også referere til de internationale mål for udviklingssamarbejde, og der lægges særlig vægt på anvendelse af kvalitative og kvantitative fremskridtsindikatorer.

3. De statslige og ikke-statslige aktører i hver AVS-stat indleder konsultationer om landeudviklingsstrategier og søge samfundets opbakning heraf.

Artikel 20 Tilgangen

1. Målene for AVS/EU-udviklingssamarbejdet virkeliggøres på basis af integrerede strategier, som omfatter økonomiske, sociale, kulturelle, miljømæssige og institutionelle elementer, der skal være lokal ejendom. Samarbejdet danner dermed en sammenhængende, mulighedsskabende ramme for støtte af AVS-staternes egne udviklingsstrategier, som sikrer komplementaritet og samvirke mellem de forskellige elementer. AVS/EU-samarbejdsstrategierne rettes således inden for rammerne af AVS-staternes udviklingspolitik og reformer mod:

(a) at opnå en hurtig og vedvarende jobskabende økonomisk vækst, at udvikle den private sektor, at øge beskæftigelsen, at forbedre adgangen til produktionsvirksomhed og produktionsressourcer og at befordre det regionale samarbejde og den regionale integration

(b) at fremme den menneskelige og sociale udvikling og bidrage til at sikre en bred og retfærdig fordeling af fordelen ved væksten samt at fremme ligestilling mellem kønnene

(c) at fremme samfundenes kulturelle værdier og et specifikt samvirke mellem økonomiske, politiske og sociale elementer

(d) at fremme reform og udvikling af institutioner, at styrke institutioner, der er nødvendige til at befæste demokratiet, god regeringsførelse og for effektive og konkurrenceprægede økonomier og at opbygge kapacitet til udvikling og partnerskab og

(e) at fremme miljømæssig bæredygtighed, regenerering og bedste fremgangsmåder samt bevarelse af naturressourcegrundlaget.

2. Der tages hensyn til integration af følgende emner eller tværgående emner på alle samarbejdsområder: kønsaspektet, miljøanliggender og udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning. Der kan ydes EF-støtte på disse områder.

3. De detaljerede bestemmelser vedrørende udviklingssamarbejdsmål og -strategier, navnlig sektorpolitikker og -strategier, indarbejdes i et kompendium, der skal udgøre de praktiske retningslinjer for specifikke områder eller sektorer i samarbejdet. Disse bestemmelser kan revideres, nyovervejes og/eller ændres af Ministerrådet på basis af en henstilling fra AVS/EF-Udvalget for Samarbejde med henblik på Udviklingsfinansiering.

Kapitel 2: Støtteområder

Afdeling 1: Økonomisk udvikling

Artikel 21 Udvikling af investeringer og den private sektor

1. Samarbejdet støtter de nødvendige økonomiske og institutionelle reformer og politikker på nationalt og/eller regionalt plan for at skabe et gunstigt klima for private investeringer samt udvikling af en dynamisk, levedygtig og konkurrencedygtig privat sektor. Samarbejdet støtter endvidere:

(a) fremme af en dialog og et samarbejde mellem den offentlige og private sektor

(b) udvikling af iværksætterevner og forretningskultur

(c) privatisering og virksomhedsreform og

(d) udvikling og modernisering af forligs- og voldgiftssystemerne.

2. Samarbejdet støtter tillige foranstaltninger til at forbedre kvaliteten og disponibiliteten af og adgangen til finansielle og ikke-finansielle tjenesteydelser til private virksomheder, såvel formelle som uformelle, ved at:

(a) befordre strømmen af privat opsparing, såvel indenlandsk som udenlandsk, til finansiering af private virksomheder gennem støtte til politik for udvikling af en moderne finanssektor, herunder kapitalmarkedet, finansieringsinstitutioner og bæredygtige mikrofinansieringer

(b) udvikle og styrke erhvervsinstitutioner og formidlere, sammenslutninger, handelskamre og lokale tjenesteydere fra den private sektor, der støtter og leverer ikke-finansielle tjenesteydelser til virksomhederne, f.eks. på det erhvervsmæssige, tekniske, ledelsesmæssige, uddannelsesmæssige og handelsmæssige område, og

(c) støtte institutioner, programmer, aktiviteter og initiativer, som bidrager til udvikling og overførsel af teknologi og knowhow og optimal praksis på alle områder inden for virksomhedsledelse.

3. Samarbejdet fremmer erhvervsudviklingen med finansgarantifaciliteter og faglig bistand til at befordre og støtte oprettelse, etablering, udvidelse, diversificering, rehabilitering, omstrukturering, modernisering eller privatisering af dynamiske, levedygtige og konkurrencedygtige virksomheder i alle erhvervsgrene samt finansielle formidlere såsom institutioner for udviklingsfinansiering og risikovillig kapital og leasing-selskaber ved at:

(a) skabe og/eller udbygge finansieringsinstrumenter i form af investeringskapital

(b) forbedre adgangen til væsentlige inputs som f.eks. erhvervsinformation og rådgivnings-, konsulent- eller faglige bistandstjenester

(c) forbedre eksportvirksomheden, særlig gennem kapacitetsopbygning på alle handelsrelaterede områder, og

(d) anspore til samvirke mellem virksomheder, netværk og samarbejde, også med sigte på overførsel af teknologi og knowhow på nationalt, regionalt og AVS/EU-plan samt partnerskaber med private udenlandske investorer, som er forenelige med målene og retningslinjerne for AVS/EU-udviklingssamarbejdet.

4. Samarbejdet støtter udvikling af mikrovirksomheder gennem bedre adgang til finansielle og ikke-finansielle tjenesteydelser, en hensigtsmæssig politik og lovgivning for deres udvikling, og levering af uddannelses- og informationstjenesteydelser om optimal praksis inden for mikrofinansiering.

5. I støtten til udvikling af investeringer og den private sektor indgår aktioner og initiativer på det makro-, meso- og mikroøkonomiske plan.

Artikel 22 Makroøkonomiske og strukturbetingede reformer og politikker

1. Samarbejdet støtter AVS-staternes bestræbelser inden for:

(a) makroøkonomisk vækst og stabilitet på basis af en disciplineret finans- og pengepolitik, som medfører en fald i inflationen og en forbedring af balancen over for udlandet og på budgettet, en styrkelse af finansdisciplinen, en forbedring af gennemsigtigheden i budgettet og dets effektivitet, en forbedring af finanspolitikken med hensyn til kvalitet, retfærdig fordeling og sammensætning og

(b) strukturpolitikker til at styrke de forskellige aktørers rolle, særlig den private sektors, og at skabe et klima, der kan befordre erhvervsvirksomhed, investeringer og beskæftigelse

i. at liberalisere handels- og valutaordningerne og indføre konvertibilitet på de løbende poster under hensyntagen til de særlige forhold i hvert land

ii. at styrke reformer på arbejds- og produktmarkederne

iii. at anspore til reform af finanssystemerne, som kan bidrage til levedygtige systemer inden for bankvæsen og udenfor, kapitalmarkederne og finansielle tjenesteydelser, herunder mikrofinansiering

iv. at forbedre kvaliteten af private og offentlige tjenesteydelser og

v. at opmuntre til regionalt samarbejde og gradvis integration af makroøkonomisk og monetær politik.

2. Ved udformningen af makroøkonomisk politik og strukturtilpasningsprogrammer tages der hensyn til de berørte landes sociopolitiske baggrund og institutionelle kapacitet, tillige med at der sikres en positiv indvirkning på fattigdomslempelsen og adgangen til social service, med udgangspunkt i følgende principper:

(a) AVS-staterne påtager sig i første række ansvaret for at analysere de problemer, der skal løses, og at udforme og gennemføre reformerne

(b) støtteprogrammerne tilpasses den særlige situation i hver enkelt AVS-stat, og der tages heri hensyn til de sociale, kulturelle og miljømæssige forhold i AVS-staterne

(c) AVS-staternes ret til at bestemme, i hvilken retning deres udviklingsstrategier og -prioriteter skal gå, og i hvilken rækkefølge, anerkendes og respekteres

(d) reformtempoet skal være realistisk og foreneligt med hver af AVS-staternes kapacitet og ressourcer og

(e) kommunikationen og oplysningen af befolkningen om de økonomiske og sociale reformer og politikker skal styrkes.

Artikel 23 Udvikling af erhvervssektoren

Samarbejdet støtter en bæredygtig politik og institutionelle reformer og de nødvendige investeringer til at skabe en retfærdig adgang til erhvervsvirksomhed og produktionsressourcer, navnlig:

(a) bedre erhvervsuddannelsessystemer til at øge produktiviteten i både den formelle og uformelle sektor

(b) kapital, kredit, jord, særlig med hensyn til ejendomsret og udnyttelse

(c) strategier for landdistrikter til at danne ramme for en participatorisk, decentral planlægning, ressourceallokering og forvaltning

(d) strategier for landbrugsproduktion, national og regional fødesikkerhedspolitik, bæredygtig udvikling af vandressourcer og fiskeri samt havets ressourcer i AVS-staternes eksklusive økonomisk zone. I eventuelle fiskeriaftaler, der måtte blive forhandlet mellem Fællesskabet og AVS-staterne, tages der behørigt hensyn til foreneligheden med udviklingsstrategier på området

(e) økonomisk og teknologisk infrastruktur og service, herunder transport, telekommunikationssystemer, kommunikationstjenester og udvikling af informationssamfundet

(f) udvikling af konkurrencedygtige industri-, mine- og energisektorer sammen med opmuntring til inddragelse og udvikling af den private sektor

(g) udvikling af handel, herunder fremme af redelig handelspraksis

(h) udvikling af erhvervsvirksomhed, finans- og bankvæsen og andre servicesektorer

(i) udvikling af turisme og

(j) udvikling af videnskabelig og teknologisk infrastruktur og forskningsinfrastruktur og tjenesteydelser, herunder forbedring, overførsel og overtagelse af ny teknologi

(k) styrkelse af produktionskapaciteten, særlig i den offentlige og private sektor.

Artikel 24 Turisme

Samarbejdet skal rettes mod en bæredygtig udvikling af turistindustrien i AVS-staterne og underregioner, idet erkendes den voksende betydning af væksten i servicesektoren i AVS-staterne og udvidelsen af deres globale handel, turistindustriens evne til at stimulere andre erhvervssektorer og den rolle, den kan spille med hensyn til udryddelse af fattigdom.

Samarbejdsprogrammer og -projekter skal støtte AVS-staternes bestræbelser på at tilvejebringe lovgivning og institutioner samt ressourcer og på at forbedre disse med henblik på udformning og gennemførelse af bæredygtige politikker og programmer på turistområdet, samt bl.a. forbedre sektorens konkurrencestilling, særlig SMV'ers, investeringsstøtte og -fremme, produktudvikling, herunder udvikling af indfødte kulturer i AVS-staterne, og styrke forbindelsen mellem turisme og andre erhvervssektorer.

Afdeling 2: Social og menneskelig udvikling

Artikel 25 Udvikling af den sociale sektor

1. Samarbejdet støtter AVS-staternes bestræbelser på at udforme generelle og sektorspecifikke politikker, der kan forbedre dækningen og kvaliteten af og adgangen til grundlæggende social infrastruktur og service, idet der tages hensyn til lokale behov og de mest sårbare og ugunstigt stillede befolkningsgruppers specifikke krav for således at mindske ulighederne med hensyn til adgang til denne service. Der sættes særlig ind på at garantere et passende niveau for det offentliges udgifter til den sociale sektor. I denne sammenhæng retter samarbejdet sig mod:

(a) bedre uddannelse- og erhvervsuddannelsesmuligheder og opbygning af faglig kapacitet og færdigheder

(b) bedre sundhedssystemer og ernæring, eliminering af sult og underernæring, passende fødevareforsyning og -sikkerhed

(c) indarbejdelse af befolkningsspørgsmål i udviklingsstrategier for at forbedre den reproduktive sundhed, den primære sundhedspleje, familieplanlægning og forhindring af omskæring af kvinder

(d) fremme af bekæmpelsen af HIV/AIDS

(e) forbedring af sikkerheden ved vand til husholdningsbrug og bedre adgang til uforurenet vand og passende sanitetsforhold

(f) forbedring af adgangen til passende boliger for alle til en overkommelig pris ved hjælp af støtte til programmer for socialt boligbyggeri og forbedring af byudviklingen og

(g) fremme af participatoriske metoder for social dialog samt respekt for de grundlæggende sociale rettigheder.

2. Samarbejdet støtter også kapacitetsopbygning på det sociale område med f.eks. programmer for uddannelse i udformning af socialpolitik og moderne metoder for forvaltning af sociale projekter og programmer, politik, der kan fremme teknologisk innovation og forskning, opbygning af lokal sagkundskab og fremme af partnerskaber og rundbordsdiskussioner på nationalt og/eller regionalt plan.

3. Samarbejdet fremmer og støtter udformningen og gennemførelsen af politik og systemer for social beskyttelse og socialsikring for at øge den sociale samhørighed og befordre selvhjælp og samfundssolidaritet. Støtten rettes bl.a. mod initiativer, der bygger på økonomisk solidaritet, navnlig oprettelse af socialudviklingsfonde, der er tilpasset lokale behov og aktører.

Artikel 26 Ungdomsanliggender

Samarbejdet støtter også udformningen af en sammenhængende og alsidig politik til at realisere de unges muligheder, således at de bedre integreres i samfundet og bedre kan realisere deres fulde potentiel. I denne sammenhæng støtter samarbejdet politik, foranstaltninger og tiltag, der retter sig mod:

(a) at beskytte børns og unges rettigheder, særlig pigers

(b) at udnytte de unges færdigheder, energi, nyskabende evner og potentiel til at forbedre deres økonomiske, sociale og kulturelle muligheder og øge deres beskæftigelsesmuligheder i produktionssektoren

(c) at hjælpe samfundsbaserede institutioner med at give børn mulighed for at udvikle deres fysiske, psykologiske, sociale og økonomiske potentiel og

(d) at genindpasse børn i samfundet i post-konfliktsituationer ved hjælp af rehabiliteringsprogrammer.

Artikel 27 Kulturel udvikling

Samarbejdet på dette område rettes mod:

(a) at indarbejde den kulturelle dimension på alle niveauer i udviklingssamarbejdet

(b) at anerkende, bevare og fremme kulturværdier og -identiteter med sigte på en tværkulturel dialog

(c) at anerkende, bevare og fremme kulturarvens værdi, at støtte kapacitering i denne sektor og

(d) at opbygge kulturbrancher og forbedre markedsadgangsvilkårene for kulturgoder og -tjenester.

Afdeling 3: Regionalt samarbejde og regional integration

Artikel 28 Generel tilgang

Samarbejdet yder reel bistand til at realisere de mål og prioriteter, som AVS-staterne selv har sat sig for regionalt og subregionalt samarbejde og integration, herunder mellemregionalt samarbejde og samarbejde AVS-staterne imellem. Det regionale samarbejde kan også involvere OLT og perifert beliggende regioner. I denne sammenhæng retter støtten som led i samarbejdet sig mod:

(a) at anspore til gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien

(b) at fremskynde økonomisk samarbejde og udvikling både inden for og mellem AVS-staternes regioner

(c) at fremme den frie bevægelighed for personer, varer, tjenesteydelser, kapital, arbejdskraft og teknologi mellem AVS-staterne

(d) at fremskynde diversificeringen af AVS-staternes økonomier og koordination og harmonisering af de regionale og subregionale samarbejdspolitikker og

(e) at fremme og udvide handelen mellem og inden for AVS-staterne og med tredjelande.

Artikel 29 Regional økonomisk integration

Samarbejdet på området regional økonomisk integration støtter:

(a) udvikling og styrkelse af kapaciteten hos:

i. institutioner og organisationer for regional integration, som AVS-staterne har oprettet til at fremme det regionale samarbejde og den regionale integration, og

ii. nationale regeringer og parlamenter i anliggender vedrørende regional integration

(b) inddragelse af de mindst udviklede af AVS-staterne i oprettelsen af regionale markeder og adgang for dem til fordelene derved

(c) gennemførelse af en sektorreformpolitik på regionalt plan

(d) liberalisering af samhandel og betalinger

(e) stimulering af investeringerne, både udenlandske og indenlandske, og andre initiativer til regional eller subregional økonomisk integration og

(f) dækning af nettoovergangsomkostningerne ved den regionale integration for budgetressourcerne og betalingsbalancen.

Artikel 30 Regionalt samarbejde

1. Samarbejdet på området regionalt samarbejde støtter en lang række funktioner og emner, som specifikt bidrager til at afhjælpe fælles problemer og giver mulighed for stordriftsfordele, navnlig:

(a) infrastruktur, særlig transport og kommunikation og sikkerheden derved, samt tjenesteydelser, herunder udvikling af regionale muligheder på området informations- og kommunikationsteknologi

(b) miljøet, forvaltning af vandressourcer og energi

(c) sundhed og uddannelse

(d) forskning og teknologisk udvikling

(e) regionale initiativer til katastrofeberedskab og lindring af virkninger heraf og

(f) andre områder som f.eks. våbenbegrænsning, bekæmpelse af narkotika, organiseret kriminalitet, hvidvaskning af penge, bedrageri og korruption.

2. Samarbejdet støtter også ordninger og initiativer for samarbejde mellem og inden for AVS-staterne.

3. Samarbejdet hjælper til at fremme og udbygge en regional politisk dialog på områder som forebyggelse og løsning af konflikter, menneskerettighederne og demokratisering, udvekslinger, netværksvirksomhed og fremme af mobiliteten blandt de forskellige aktører i udviklingsarbejdet, særlig fra civilsamfundet.

1.1.1.1.

Afdeling 4: Tematiske og tværgående anliggender

Artikel 31 Kønsaspektet

Samarbejdet hjælper til at styrke politikker og programmer, der kan forbedre, sikre og øge lige deltagelse af mænd og kvinder på alle områder af det politiske, økonomiske, sociale og kulturelle liv. Samarbejdet hjælper til at forbedre kvinders adgang til alle ressourcer, som er nødvendige til, at de til fulde kan udøve deres grundlæggende rettigheder. Samarbejdet skaber mere specifikt passende rammer for:

(a) at tage behørigt hensyn til kønsaspektet på alle niveauer i udviklingssamarbejdet, også makroøkonomiske politikker, strategier og foranstaltninger og

(b) at anspore til, at der træffes specifikke positive forholdsregler til fordel for kvinder, f.eks.:

i. inddragelse i national og lokal politik

ii. støtte af kvindeorganisationer

iii. adgang til grundlæggende social service, særlig uddannelse og erhvervsuddannelse, sundhedspleje og familieplanlægning

iv. adgang til produktionsressourcerne, særlig jord og kredit, og til arbejdsmarkedet og

v. særligt hensyn til kvinderne i forbindelse med nødhjælp og rehabilitering.

Artikel 32 Miljø og naturressourcer

1. Samarbejdet om miljøbeskyttelse og rationel udnyttelse og forvaltning af naturressourcerne rettes mod:

(a) integrering af miljøbæredygtighed i alle aspekter af udviklingssamarbejdet og støtte af programmer og projekter, der gennemføres af de forskellige aktører

(b) opbygning og/eller styrkelse af den videnskabelige, tekniske menneskelige og institutionelle kapacitet hos alle aktører i miljøsammenhæng med henblik på forvaltning af miljøet

(c) støtte af specifikke foranstaltninger og ordninger til at behandle kritiske spørgsmål vedrørende bæredygtig forvaltning, også med berøring til nuværende og fremtidige regionale og internationale forpligtelser vedrørende mineral- og naturressourcer, så som:

i. tropiske skove, vandressourcer, kyst-, hav- og fiskeriressourcer, dyrelivet, jordbund, biodiversitet

ii. beskyttelse af skrøbelige økosystemer (f.eks. koralrev)

iii. vedvarende energikilder, navnlig solenergi og energieffektivitet

iv. bæredygtig land- og byudvikling

v. ørkendannelse, tørke og afskovning

vi. innoverende løsninger på bymiljøproblemer og

vii. fremme af bæredygtig turisme

(d) anliggender i forbindelse med transport og bortskaffelse af farligt affald.

2. I samarbejdet tages der hensyn til:

(a) små AVS-østaters sårbarhed, særlig truslen fra klimaændringer

(b) de voksende problemer med tørke og ørkendannelse, navnlig i de mindst udviklede lande og indlandsstater og

(c) udvikling af institutioner og styrkelse af kapacitet.

Artikel 33 Udvikling af institutioner og styrkelse af kapacitet.

1. Samarbejdet beskæftiger sig systematisk med de institutionelle aspekter og støtter i denne sammenhæng AVS-staternes bestræbelser på at opbygge og styrke strukturer, institutioner og procedurer, der bidrager til:

(a) at fremme og støtte demokratiet, menneskets værdighed, social retfærdighed og pluralisme under fuld respekt for samfundenes forskelligartethed

(b) at fremme og støtte den universelle og fuldstændige respekt for og overholdelse og beskyttelse af alle menneskerettigheder og de grundlæggende frihedsrettigheder

(c) at udvikle og styrke retsstaten og at forbedre adgangen til domstolene og samtidig garantere retssystemernes kompetence og uafhængighed og

(d) at sikre en åben og ansvarlig regeringsførelse og administration i alle offentlige institutioner.

2. Parterne arbejder sammen om at bekæmpe bestikkelse og korruption i alle deres samfund.

3. Samarbejdet støtter AVS-staternes bestræbelser på at udvikle deres offentlige institutioner, således at de bliver en drivende kraft i væksten og udviklingen, og på at gøre statslig service mere effektiv, hvor den berører almindelige mennesker i deres dagligliv. I denne sammenhæng støtter samarbejdet reform, rationalisering og modernisering af den offentlige sektor. Samarbejdet fokuserer navnlig på:

(a) reform og modernisering af den offentlige tjeneste

(b) lov- og retsreform og modernisering af retssystemerne

(c) forbedring og styrkelse af den offentlige finansforvaltning

(d) fremskyndelse af reformer i bank- og finanssektoren

(e) forbedring af forvaltningen af offentlige aktiver og reform af procedurerne for offentlige indkøb og

(f) politisk, administrativ, økonomisk og finansiel decentralisering.

4. Samarbejdet hjælper også til at genskabe og/eller forbedre kapaciteten i offentlige sektorer af stor betydning og at støtte institutioner, der er nødvendige til at underbygge en markedsøkonomi, særlig med støtte til:

(a) at opbygge den nødvendige lovgivnings- og reguleringskapacitet til at styre en markedsøkonomi, herunder konkurrence- og forbrugerpolitik

(b) at forbedre kapaciteten til at analysere, planlægge, udforme og gennemføre politikker, særlig på det økonomiske, sociale, miljømæssige område og inden for forskning, videnskab og teknologi og innovation

(c) at modernisere, styrke og reformere finans- og valutainstitutionerne og forbedre procedurer

(d) at opbygge kapaciteten på lokalt og kommunalt plan til at føre en decentral politik og til at inddrage befolkningen i udviklingsprocessen og

(e) at udvikle kapaciteten på andre områder af betydning, så som:

i. internationale forhandlinger og

ii. forvaltning og koordination af udenlandsk bistand.

5. Samarbejdet dækker alle områder og sektorer for at inddrage ikke-statslige aktører og udvikle deres kapacitet og at styrke strukturerne for information, dialog og konsultation mellem dem indbyrdes og de nationale myndigheder, også på regionalt plan.

Afsnit II - Økonomisk og handelsmæssigt samarbejde

Kapitel 1: Mål og principper

Artikel 34 Formål

1. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde sigter mod at befordre en gnidningsløs og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien under behørig hensyntagen til deres politiske valg og udviklingsprioriteter for således at fremme en bæredygtig udvikling og bidrage til udryddelse af fattigdom i AVS-staterne.

2. Det endelige mål med det økonomiske og handelsmæssige samarbejde er at sætte AVS-staterne i stand til at spille deres rolle fuldt ud i den internationale handel. I denne sammenhæng tages der særligt hensyn til kravet om, at AVS-staterne skal deltage aktivt i de multilaterale handelsforhandlinger. Under henvisning til det aktuelle udviklingsniveau i AVS-staterne rettes det økonomiske og handelsmæssige samarbejde mod at sætte AVS-staterne i stand til at håndtere udfordringerne ved globaliseringen og gradvis at tilpasse sig de nye vilkår i den internationale handel for dermed at lette deres omstilling til den liberaliserede globale økonomi.

3. Med henblik herpå retter det økonomiske og handelsmæssige samarbejde sig mod at forbedre produktions-, forsynings- og handelskapaciteten i AVS-staterne og deres evne til at tiltrække investeringer. Det sigter endvidere mod at skabe en ny handelsdynamik mellem parterne, mod at styrke AVS-staternes handels- og investeringspolitikker og mod at forbedre AVS-staternes evne til at håndtere alle handelsrelaterede spørgsmål.

4. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde gennemføres i fuld overensstemmelse med WTO-bestemmelserne, herunder bestemmelserne om særlig og differentieret behandling, under hensyntagen til parternes gensidige interesser og deres respektive udviklingsniveauer.

Artikel 35 Principper

1. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde baseres på et virkeligt, udvidet og strategisk partnerskab. Det baseres tillige på en alsidig tilgang, som bygger på de tidligere AVS/EF-konventioners styrke og resultater, under anvendelse af alle disponible midler til at realisere de ovenfor anførte mål ved at angribe begrænsningerne på udbuds- og efterspørgselssiden. I denne sammenhæng tages der særligt hensyn til foranstaltninger til at udvikle handelen som et middel til at øge AVS-staternes konkurrenceevne. Der lægges derfor passende vægt på udvikling af handelen i AVS-staternes udviklingsstrategier, som Fællesskabet støtter.

2. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde bygger på initiativer til regional integration af AVS-staterne under hensyn til, at regional integration er et centralt virkemiddel til at integrere AVS-staterne i verdensøkonomien.

3. I det økonomiske og handelsmæssige samarbejde tages der hensyn til AVS-staternes og regionernes forskellige behov og udviklingsniveau. I denne forbindelse bekræfter parterne på ny, at de tilslutter sig en særlig og differentieret behandling af alle AVS-staterne, og at de ønsker at opretholde en særbehandling af de mindst udviklede AVS-stater og tage behørigt hensyn til små indlandsstaters og østaters sårbarhed.

Kapitel 2: Nye handelsordninger

Artikel 36 Retningslinjer

1. Parterne vedtager under henvisning til ovennævnte mål og principper at indgå nye WTO-forenelige handelsordninger, som indebærer gradvis fjernelse af handelsbarrierer mellem dem og en forbedring af samarbejdet på alle områder, der er relevante for handelen.

2. Parterne er enige om, at de nye handelsordninger skal indføres gradvis, og de erkender dermed, at der er behov for en forberedelsesperiode.

3. For at lette overgangen til de nye handelsordninger opretholdes de ikke-gensidige handelspræferencer i henhold til fjerde AVS/EF-konvention i forberedelsesperioden for alle AVS-staterne på de betingelser, der er angivet i bilag V til denne aftale.

4. I denne sammenhæng bekræfter parterne på ny, hvilken betydning de tillægger råvareprotokollerne, der er knyttet til bilag V til denne aftale. De er enige om, at de skal revideres i tilslutning til de nye handelsordninger, særlig med hensyn til deres forenelighed med WTO-reglerne, for at de deraf følgende fordele opretholdes, idet der tages særlig hensyn til sukkerprotokollens retlige status.

Artikel 37 Procedurer

1. Der forhandles i forberedelsesperioden, der løber indtil senest den 31. december 2007, om økonomiske partnerskabsaftaler. De officielle forhandlinger om de nye handelsordninger begynder i september 2002, og de nye handelsordninger skal træde i kraft den 1. januar 2008, medmindre parterne enes om et tidligere tidspunkt.

2. Der tages alle nødvendige skridt til at sikre, at forhandlingerne afsluttes med held i forberedelsesperioden. Til dette formål udnyttes perioden indtil indledningen af de officielle forhandlinger om de nye handelsordninger aktivt til at træffe de indledende forberedelser til disse forhandlinger.

3. Forberedelsesperioden udnyttes også til at opbygge kapaciteten i den offentlige og private sektor i AVS-staterne, også hvad angår foranstaltninger til at øge konkurrenceevnen, styrke de regionale organisationer og støtte initiativer til handelsintegration, om fornødent med støtte til budgettilpasning og omlægning af finanspolitikken samt modernisering og udvikling af infrastruktur og fremme af investeringer.

4. Parterne undersøger løbende, hvilke fremskridt der gøres i forberedelserne og forhandlingerne, og foretager i 2006 en formel og alsidig undersøgelse af de planlagte ordninger for alle landene for at sikre, at der ikke kræves yderligere til forberedelse eller forhandling.

5. Der indledes forhandlinger om økonomiske partnerskabsforhandlinger med AVS-stater, som ser sig i stand dertil, på et niveau, som de finder passende, og i overensstemmelse med de procedurer, der er aftalt med AVS-gruppen, under hensyntagen til den regionale integrationsproces i AVS.

6. I 2004 vurderer Fællesskabet situationen i de ikke-LDC-lande, som efter konsultationer med Fællesskabet beslutter, at de ikke er i stand til at indgå i en økonomisk partnerskabsaftale, og det undersøger alle alternative muligheder for at tilbyde disse lande nye rammer for handel, som svarer til deres eksisterende situation, og som er forenelige med WTO-reglerne.

7. I forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler sigtes der navnlig mod at fastlægge en tidsplan for en gradvis afskaffelse af hindringer for handelen mellem parterne i overensstemmelse med de relevante WTO-regler. Fællesskabets handelsliberalisering skal bygge på de hidtil opnåede resultater og rettes mod at forbedre den aktuelle markedsadgang for AVS-staterne ved bl.a. en revision af oprindelsesreglerne. I forhandlingerne tages der hensyn til udviklingsniveauet og handelsforanstaltningers socioøkonomiske virkninger for AVS-staterne samt deres evne til at tilpasse og justere deres økonomier til liberaliseringsprocessen. Forhandlingerne skal derfor være så fleksible som muligt med hensyn til overgangsperiodens varighed, den endelige produktdækning, hensyn til følsomme sektorer, omfanget af asymmetrien i tidsplanen for toldafvikling, idet de på det tidspunkt gældende WTO-regler skal overholdes.

8. Parterne arbejder nært sammen i WTO om at forsvare de opnåede ordninger, navnlig med hensyn til den disponible fleksibilitet.

9. Fællesskabet indleder i 2000 en proces, hvorefter der ved udgangen af de multilaterale handelsforhandlinger og senest i 2005 indrømmes toldfri adgang for i det væsentlige alle produkter fra de mindst udviklede lande med udgangspunkt i de bestående handelsbestemmelser i fjerde AVS/EF-konvention, som skal bidrage til at forenkle og revidere oprindelsesreglerne, også kumulationsbestemmelserne, som gælder for disse landes eksport.

Artikel 38 Blandet Ministerudvalg for Handel

1. Der nedsættes et blandet ministerudvalg for handel.

2. Det Blandede Ministerudvalg for Handel beskæftiger sig særlig med de igangværende multilaterale handelsforhandlinger og undersøger virkningerne af de mere vidtgående liberaliseringsinitiativer for AVS/EF-handelen og AVS-staternes økonomier. Det retter alle nødvendige henstillinger med sigte på at opretholde fordelene af AVS/EF-handelsordningerne.

3. Det Blandede Ministerudvalg for Handel træder sammen mindst en gang om året. Dets forretningsorden fastsættes af Ministerrådet. Det sammensættes af repræsentanter for AVS-staterne og Fællesskabet, der udpeges af Ministerrådet.

Kapitel 3: Samarbejde i internationale fora

Artikel 39 Almindelige bestemmelser

1. Parterne fremhæver, hvilken betydning de tillægger deres aktive deltagelse i Verdenshandelsorganisationen og andre relevante internationale organisationer ved at blive medlem af disse organisationer og nøje følge disses dagsorden og virksomhed.

2. De er enige om at samarbejde nært om at indkredse og fremme deres fælles interesser i det internationale økonomiske og handelsmæssige samarbejde, navnlig i WTO, herunder deltagelse i, hvordan dagsordenen for de fremtidige multilaterale handelsforhandlinger fastsættes og føres ud i livet. I denne forbindelse lægges der særlig vægt på at forbedre adgangen til Fællesskabets og andre markeder for produkter og tjenesteydelser i AVS-staterne.

3. De er også enige om, at det er vigtigt, at WTO-reglerne er fleksible, således at der kan tages hensyn til AVS-staternes udviklingsniveau tillige med vanskeligheder, som de møder i forbindelse med indfrielsen af deres forpligtelser. De er endvidere enige om, at AVS-staterne har behov for faglig bistand til at sætte dem i stand til at indfri deres forpligtelser.

4. Fællesskabet accepterer at hjælpe AVS-staterne i deres bestræbelser i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale på at blive aktive medlemmer af disse organisationer ved at udvikle den nødvendige kapacitet til at forhandle om, reelt deltage i, overvåge og gennemføre disse aftaler.

Artikel 40 Råvarer

1. Parterne erkender, at det er nødvendigt at sørge for, at de internationale råvaremarkeder fungere bedre, og at gennemsigtigheden øges.

2. De bekræfter, at de er villige til at afholde flere indbyrdes konsultationer i internationale fora og organisationer, der beskæftiger sig med råvarer.

3. Med henblik herpå skal der på en af parternes anmodning finde udveksling af synspunkter sted:

- om, hvorledes de gældende internationale aftaler eller de specialiserede mellemstatslige arbejdsgrupper fungerer, med det formål at forbedre dem og gøre dem mere effektive under hensyntagen til markedstendenserne

- når det påtænkes at indgå eller forny en international aftale eller oprette en specialiseret mellemstatslig gruppe.

Formålet med sådanne udvekslinger af synspunkter er, at der tages hensyn til hver af parternes respektive interesser. De kan i givet fald finde sted i Det Blandede Ministerudvalg for Handel.

Kapitel 4: Handel med tjenesteydelser

Artikel 41 Almindelige bestemmelser

1. Parterne fremhæver den voksende betydning af tjenesteydelser i den internationale handel og deres store bidrag til den økonomiske og sociale udvikling.

2. De bekræfter på ny deres respektive forpligtelser i henhold til den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS) og understreger behovet for en særlig og differentieret behandling af AVS-leverandører af tjenesteydelser.

3. EU forpligter sig til under forhandlingerne om en gradvis liberalisering af handelen med tjenesteydelser som omhandlet i artikel XIX i GATS at tage AVS-staternes prioriteter under velvillig overvejelse med henblik på forbedring af EF-listen for dermed at tilgodese deres særlige interesser.

4. Parterne er videre enige om målet med i henhold til de økonomiske partnerskabsaftaler, efter at de har indhøstet nogle erfaringer med anvendelse af MFN-behandling i henhold til GATS, at udvide deres partnerskab til også at omfatte liberalisering af tjenesteydelser i overensstemmelse med GATS-bestemmelserne, særlig dem, der vedrører udviklingslandes deltagelse i liberaliseringsaftaler.

5. Fællesskabet støtter AVS-staternes bestræbelser på at styrke deres kapacitet i forbindelse med levering af tjenesteydelser. Opmærksomheden rettes særlig mod tjenesteydelser i forbindelse med arbejdskraft, erhvervsvirksomhed, distribution, finanser, turisme, kultur og byggeri og andre dermed forbundne tekniske tjenesteydelser for at øge deres konkurrencedygtighed og dermed deres handel med varer og tjenesteydelser i værdi- og mængdehenseende.

Artikel 42 Søtransport

1. Parterne anerkender betydningen af rentable og effektive søtransportydelser i et sikkert og rent havmiljø som en af de vigtigste transportformer, som kan lette den internationale handel og dermed blive en af de drivende kræfter bag økonomisk udvikling og udvikling af handelen.

2. De forpligter sig til at arbejde for en liberalisering af søtransport og med henblik herpå effektivt at anvende princippet om uhindret adgang til det internationale marked for søtransport på et ikke-diskriminerende og kommercielt grundlag.

3. Hver af parterne indrømmer bl.a. skibe, der drives af statsborgere eller virksomheder fra den anden part, og skibe, der er registreret på hver af parternes område, en behandling, der ikke er mindre favorabel end den, de indrømmer egne skibe, hvad angår adgang til havne, brug af infrastruktur og søfartshjælpetjenester i havnene, samt dermed forbundne gebyrer og afgifter, toldfaciliteter og tildeling af liggeplads og laste- og lossefaciliteter.

4. Fællesskabet støtter AVS-staternes bestræbelser på at udvikle og fremme rentable og effektive søtransportydelser i AVS-staterne for at øge AVS-operatørers deltagelse i international søfartsservice.

Artikel 43 Informations- og kommunikationsteknologi og informationssamfundet

1. Parterne anerkender, at informations- og kommunikationsteknologi spiller en vigtig rolle, og at aktiv deltagelse i informationssamfundet er en forudsætning for en vellykket integration af AVS-staterne i verdensøkonomien.

2. De bekræfter derfor på ny deres respektive forpligtelser i henhold til bestående multilaterale aftaler, navnlig protokollen om basistelekommunikation, der er knyttet til GATS, og opfordrer de af AVS-staterne, der endnu ikke er part i disse aftaler, til at tiltræde dem.

3. De er desuden enige om at ville deltage til fulde og aktivt i alle fremtidige forhandlinger, der måtte blive ført på dette område.

4. Parterne vil derfor tage skridt til at sikre indbyggerne i AVS-staterne let adgang til informations- og kommunikationsteknologi ved hjælp af bl.a. følgende foranstaltninger:

- udvikling af vedvarende energikilder og opmuntring til brug heraf til en overkommelig pris

- udvikling og udbredelse af mere vidtrækkende, billige trådløse net.

5. Parterne er også enige om at udvide deres indbyrdes samarbejde om informations- og kommunikationsteknologi og informationssamfundet. Samarbejdet rettes navnlig mod at sikre den største komplementaritet i og harmonisering af kommunikationssystemerne på nationalt, regionalt og internationalt plan og en tilpasning af dem til de nye teknologier.

Kapitel 5: Handelsrelaterede områder

Artikel 44 Almindelige bestemmelser

1. Parterne anerkender den voksende betydning af nye områder i tilslutning til handel med hensyn til at lette den gradvise integration af AVS-staterne i verdensøkonomien. De er derfor enige om at styrke deres samarbejde på disse områder gennem fuldstændig og koordineret deltagelse i de relevante internationale fora og aftaler.

2. Fællesskabet støtter AVS-staternes bestræbelser på i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale og de mellem parterne vedtagne udviklingsstrategier at styrke deres evne til at håndtere alle områder med berøring til handel, også om fornødent ved at forbedre og støtte institutioner.

Artikel 45 Konkurrencepolitik

1. Parterne er enige om, at indførelse og gennemførelse af effektive og forsvarlige konkurrencepolitikker og -regler er af afgørende betydning for at forbedre og sikre et investeringsvenligt klima, en bæredygtig industrialiseringsproces og gennemsigtighed i forbindelse med markedsadgang.

2. Med henblik på at fjerne konkurrencefordrejning og med behørig hensyntagen til hver AVS-stats udviklingsniveau og økonomiske behov forpligter de sig til at gennemføre nationale eller regionale regler og politikker, herunder kontrol med og under visse omstændigheder forbud mod aftaler mellem virksomheder, beslutninger truffet af sammenslutninger af virksomheder og samordnet praksis mellem virksomheder, der som mål eller virkning har at forhindre, begrænse eller fordreje konkurrencen. Parterne er tillige enige om at forbyde en eller flere virksomheders misbrug af dominerende markedsstilling på Fællesskabets fælles marked eller på AVS-staternes område.

3. Parterne er også enige om at styrke samarbejdet på dette område med sigte på sammen med de på området kompetente nationale organisationer at udforme og støtte en effektiv konkurrencepolitik, der gradvis skal sikre en effektiv anvendelse af konkurrencereglerne både i private og statslige virksomheder. Samarbejdet på dette område skal navnlig omfatte støtte til skabelse af en egnet lovgivning og dens administrative gennemførelse, idet der tages særligt hensyn til den specielle situation i de mindst udviklede lande.

Artikel 46 Beskyttelse af intellektuel ejendomsret

1. Uden at dette berører parternes holdninger under multilaterale forhandlinger, anerkender de, at det er nødvendigt at sikre en passende og effektiv beskyttelse af intellektuelle, industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder og andre rettigheder, der er omfattet af TRIPS, herunder beskyttelse af geografiske betegnelser, i overensstemmelse med internationale standarder med henblik på at mindske forvridning af og hindringer for den bilaterale handel.

2. De fremhæver i denne forbindelse betydningen af tiltrædelse af aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS), der er knyttet til WTO-overenskomsten, og konventionen om biodiversitet (CBD).

3. De er også enige om, at det er nødvendigt at tiltræde alle internationale konventioner om intellektuelle, industrielle og kommercielle ejendomsrettigheder som omhandlet i TRIPS-aftalen på linje med deres udviklingsniveau.

4. Fællesskabet, dets medlemsstater og AVS-staterne kan overveje at indgå aftaler om beskyttelse af varemærker og geografiske betegnelser for produkter af særlig betydning for en af parterne.

5. I denne aftale forstås ved intellektuel ejendomsret især ophavsrettigheder, herunder ophavsrettigheder til edb-programmer og beslægtede rettigheder, herunder kunstneriske tegninger, og industrielle ejendomsrettigheder, herunder brugsmønstre, patenter, også bioteknologiske opfindelser og plantenyheder og andre effektive sui generis-systemer, industrielle mønstre og modeller, geografiske betegnelser, herunder oprindelsesbetegnelser, varemærker for varer og tjenesteydelser, integrerede kredsløbs topografi samt retlig beskyttelse af databaser og beskyttelse mod uredelig konkurrence som omhandlet i artikel 10a i Paris-konventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret og beskyttelse af fortrolig information om knowhow.

6. Parterne er endvidere enige om at styrke samarbejdet på dette område. Samarbejdet omfatter på anmodning og på indbyrdes aftalte betingelser bl.a. følgende områder: udarbejdelse af lovgivning til beskyttelse og håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, til at hindre, at disse rettigheder misbruges af deres indehavere, og at konkurrenter krænker dem, til at oprette og styrke nationale og regionale organer og andre organer, også omfattende støtte til regionale organisationer for intellektuel ejendomsret, som varetager håndhævelsen og beskyttelsen af rettighederne, tillige med personaleuddannelse

Artikel 47 Standardisering og certificering

1. Parterne er enige om at arbejde nærmere sammen på området for standardisering, certificering og kvalitetssikring for at fjerne unødvendige tekniske hindringer og mindske forskellene mellem dem på disse områder, således at handelen lettes.

I denne sammenhæng bekræfter de på ny deres forpligtelser i henhold til aftalen om tekniske handelshindringer, der er knyttet til WTO-overenskomsten (TBT-aftalen).

2. Samarbejdet inden for standardisering og certificering rettes mod at fremme indbyrdes kompatible systemer, navnlig:

- foranstaltninger i overensstemmelse med TBT-aftalen for at fremme anvendelsen af internationale tekniske forskrifter, standarder og overensstemmelsesvurderingsprocedurer, herunder sektorspecifikke foranstaltninger, afpasset efter AVS-staternes økonomiske udviklingsniveau

- et samarbejde på området kvalitetsstyring og kvalitetsgaranti i udvalgte sektorer af betydning for AVS-staterne

- støtte til initiativer i AVS-staterne til kapacitetsudvikling inden for overensstemmelsesvurdering, måling og standardisering

- udvikling af velfungerende forbindelser mellem Fællesskabets og AVS-staternes institutioner vedrørende standardisering, overensstemmelsesvurdering og certificering.

3. Parterne forpligter sig til med tiden at overveje forhandling om aftaler om gensidig anerkendelse vedrørende sektorer af gensidig økonomisk interesse.

Artikel 48 Sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger

1. Parterne anerkender hver af parternes ret til at indføre eller håndhæve sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger, som er nødvendige til at beskytte menneskers, dyrs og planters liv og sundhed, forudsat at sådanne foranstaltninger ikke udgør et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en maskeret begrænsning af handelen i almindelighed. I denne forbindelse bekræfter de på ny deres forpligtelser i henhold til aftalen om anvendelse af sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger, der er knyttet til WTO-overenskomsten (SPS-aftalen), under hensyntagen til deres respektive udviklingsniveau.

2. De forpligter sig desuden til at styrke koordinationen, konsultationerne og informationsformidlingen i forbindelse med anmeldelse og anvendelse af planlagte sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger i overensstemmelse med SPS-aftalen i tilfælde, hvor sådanne foranstaltninger kan påvirke den anden parts interesser. De er også enige om forudgående konsultation og koordination inden for rammerne af CODEX ALIMENTARIUS, Det Internationale Kontor for Epizootier og den internationale plantebeskyttelseskonvention med henblik på at fremme deres fælles interesser.

3. Parterne er enige om at udvide deres samarbejde med henblik på at styrke kapaciteten i den offentlige og private sektor i AVS-staterne på dette område.

Artikel 49 Handel og miljø

1. Parterne bekræfter på ny deres tilsagn om at ville fremme udviklingen af den internationale handel på en sådan måde, at der garanteres en bæredygtig og forsvarlig forvaltning af miljøet i overensstemmelse med de internationale konventioner og tilsagn på området og under behørigt hensyn til deres respektive udviklingsniveau. De er enige om, at der skal tages hensyn til AVS-staternes særlige krav og behov ved udarbejdelsen og gennemførelsen af miljøforanstaltninger.

2. Parterne er enige om på linje med Rio-principperne at styrke deres samarbejde på dette område, således at handel og miljø supplerer hinanden indbyrdes. Samarbejdet rettes navnlig mod udformning af sammenhængende nationale, regionale og internationale politikker, styrkelse af kvalitetskontrollen af varer og tjenesteydelser med berøring til miljøet, forbedring af miljøvenlige produktionsmetoder i de relevante sektorer.

Artikel 50 Handel og arbejdsstandarder

1. Parterne bekræfter på ny deres tilslutning til de internationalt anerkendte grundlæggende arbejdsstandarder som defineret i de relevante ILO-konventioner, navnlig vedrørende foreningsfrihed, retten til kollektive forhandlinger, afskaffelse af tvangsarbejde, afskaffelse af de værste former for børnearbejde og ikke-diskrimination i forbindelse med beskæftigelse.

2. De er enige om at forbedre samarbejdet på dette område, navnlig på følgende felter:

- informationsudveksling om parternes respektive lovgivning og bestemmelser vedrørende arbejde

- udarbejdelse af national arbejdslovgivning og styrkelse af bestående lovgivning

- uddannelses- og oplysningsprogrammer

- skærpelse af overholdelsen af lovgivning og bestemmelser vedrørende arbejde.

3. Parterne er enige om, at disse standarder må ikke bruges til handelsprotektionistiske formål.

Artikel 51 Forbrugerpolitik og beskyttelse af forbrugernes sundhed

1. Parterne er enige om at udvide deres samarbejde på området for forbrugerpolitik og beskyttelse af forbrugernes sundhed under behørig hensyntagen til den nationale lovgivning for at hindre handelshindringer.

2. Samarbejdet rettes navnlig mod at forbedre den institutionelle og tekniske kapacitet på området, at oprette systemer for hurtig varsling med gensidig underretning om farlige produkter, at udveksle information og erfaringer om indførelse af systemer for tilsyn med markedsførte produkter og deres funktionsmåde og om produktsikkerhed, at forbedre oplysningen af forbrugerne om priser og udbudte varers og tjenesteydelser egenskaber, at anspore til oprettelse af uafhængige forbrugersammenslutninger og kontakter mellem repræsentanter for forbrugerinteresser, at gøre de forbrugerorienterede politikker og systemer indbyrdes mere kompatible, at anmelde iværksættelse af lovgivning og fremme samarbejdet om undersøgelser af farlig eller illoyal handelspraksis og at iværksætte eksportforbud i handelen mellem parterne med varer og tjenesteydelser, hvis markedsføring er forbudt i produktionslandet.

Artikel 52 Skattemæssig undtagelsesbestemmelse

1. I den mestbegunstigelsesbehandling, der indrømmes på grundlag af denne aftale, eller andre ordninger vedtaget på grundlag af denne aftale, indgår ikke skattefordele, som parterne nu eller senere indrømmer på grundlag af aftaler om afskaffelse af dobbeltbeskatning eller andre beskatningsaftaler, eller på grundlag af indenlandsk skattelovgivning, jf. dog artikel 32, stk. 1, i bilag IV.

2. Intet i denne aftale og ingen ordninger, som vedtages i henhold til denne aftale, må fortolkes således, at parterne hindres i at træffe eller håndhæve foranstaltninger, som tager sigte på at forebygge skatteundgåelse eller -unddragelse efter skattebestemmelser i aftaler om undgåelse af dobbeltbeskatning eller andre skatteordninger eller indenlandsk skattelovgivning.

3. Denne aftale, og ordninger vedtaget på grundlag af denne aftale, er på ingen måde til hinder for, at parterne i deres skattelovgivning skelner mellem skatteydere i forskellig situation, for eksempel på grundlag af bopæl, eller på grundlag af, hvor de har investeret deres kapital.

Kapitel 6: Samarbejde på andre områder

Artikel 53 Fiskeriaftaler

1. Parterne erklærer sig rede til at forhandle om fiskeriaftaler, der garanterer bæredygtige og gensidigt tilfredsstillende vilkår for udøvelse af fiskeri i AVS-staterne.

2. Ved indgåelsen eller iværksættelsen af sådanne aftaler udøver AVS-staterne ingen forskelsbehandling af Fællesskabet eller dets medlemsstater, dog med forbehold af særlige aftaler mellem udviklingslande inden for samme geografiske område, herunder gensidige fiskeriaftaler. På samme måde udøver Fællesskabet ikke forskelsbehandling af AVS-staterne.

Artikel 54 Fødevaresikkerhed

1. Med hensyn til disponible landbrugsprodukter forpligter Fællesskabet sig til at sikre mulighed for forudfastsættelse på længere sigt af restitutionerne ved eksport til alle AVS-stater for en række produkter, der udvælges under hensyn til de fødevarebehov, som disse stater giver udtryk for.

2. Denne forudfastsættelse vil kunne gælde ét år og vil blive anvendt hvert år i konventionens løbetid, idet restitutionsniveauet vil blive fastsat efter de metoder, som Kommissionen sædvanligvis anvender.

3. Der vil kunne indgås særlige aftaler med de AVS-stater, som anmoder herom som led i deres politik med hensyn til fødevaresikkerhed.

4. De i stk. 2 nævnte særlige aftaler må ikke påvirke produktionen og handelsstrømmene i AVS-regionerne.

DEL 4: SAMARBEJDE MED HENBLIK PÅ UDVIKLINGSFINANSIERING

Afsnit I - Almindelige bestemmelser

Kapitel 1: Mål, principper, retningslinjer og støtteberettigelse

Artikel 55 Formål

Målene for samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering er med passende finansielle ressourcer og passende faglig bistand at støtte og fremme AVS-staternes bestræbelser på at virkeliggøre de mål, der er fastsat i denne aftale, på grundlag af den fælles interesse og med øje for den indbyrdes afhængighed.

Artikel 56 Principper

1. Samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering gennemføres på basis af og i overensstemmelse med AVS-staternes udviklingsmål, -strategier og -prioriteter på såvel nationalt som regionalt plan. Der tages hensyn til deres respektive geografiske, sociale og kulturelle kendetegn samt deres specifikke potentiel. Samarbejdet skal desuden:

(a) fremme lokalt ejerskab på alle niveauer i udviklingsprocessen

(b) afspejle et partnerskab baseret på gensidige rettigheder og forpligtelser

(c) fremhæve betydningen af forudsigelighed og sikkerhed i strømmen af ressourcer, som bevilges løbende og på yderst fordelagtige vilkår

(d) være fleksibelt og tilpasses den enkelte AVS-stats situation samt det pågældende projekts eller programs særlige art og

(e) sikre, at foranstaltningerne er effektive, at de koordineres og er indbyrdes sammenhængende.

2. Samarbejdet sikrer særbehandling af de mindst udviklede AVS-stater og tager behørigt hensyn til indlandsstaters og østaters sårbarhed. Desuden tages der særligt hensyn til landenes specifikke behov i post-konfliktsituationer.

Artikel 57 Retningslinjer

1. De foranstaltninger, der finansieres inden for rammerne af denne aftale, iværksættes i nært samarbejde mellem AVS-staterne og Fællesskabet under overholdelse af princippet om ligestillede partnere.

2. Det henhører under AVS-staternes ansvarsområde:

(a) at opstille mål og prioriteter for de vejledende programmer

(b) at udvælge projekterne og programmerne

(c) at udarbejde projekt- og programmaterialet

(d) at udarbejde, forhandle og indgå kontrakter

(e) at gennemføre og forvalte projekterne og programmerne og

(f) at vedligeholde projekterne og programmerne.

3. Uanset ovenstående bestemmelser kan støtteberettigede ikke-statslige aktører også få ansvaret for at stille forslag til og gennemføre programmer og projekter på områder, der optager dem.

4. Det henhører under AVS-staternes og Fællesskabets fælles ansvarsområde:

(a) i de fælles institutioner at udstikke de generelle retningslinjer for samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering

(b) at vedtage de vejledende programmer

(c) at forundersøge projekterne og programmerne

(d) at sikre lige vilkår for deltagelse i udbud og kontrakter

(e) at overvåge og evaluere virkningerne og resultaterne af projekterne og programmerne og

(f) at sikre en hensigtsmæssig, hurtig og effektiv gennemførelse af projekterne og programmerne.

5. Det henhører under Fællesskabets ansvarsområde at træffe finansieringsafgørelser vedrørende projekterne og programmerne.

6. Medmindre andet er fastsat i denne aftale, vedtages eller anses enhver afgørelse, der kræver en af parternes godkendelse, for vedtaget 60 dage efter meddelelsen fra den anden part.

Artikel 58 Finansieringsberettigede

1. Der kan i henhold til denne aftale ydes finansiel bistand til følgende instanser eller organer:

(a) AVS-stater

(b) regionale eller mellemstatslige organer, som en eller flere AVS-stater er deltagere i, og som er bemyndiget af disse og

(c) fælles organer, som er oprettet af AVS-staterne og Fællesskabet for at forfølge visse specifikke mål.

2. Der kan ligeledes med den eller de pågældende AVS-staters samtykke ydes finansiel bistand til:

(a) offentlige eller halvoffentlige nationale og/eller regionale organer, AVS-staternes ministerier eller lokale forvaltninger, og navnlig finansieringsinstitutter og udviklingsbanker

(b) virksomheder, firmaer og andre private organisationer og private operatører i AVS-staterne

(c) en fællesskabsmedlemsstats virksomheder, for at sætte disse i stand til ud over den indsats, de allerede selv gør, at gennemføre produktive projekter på en AVS-stats område

(d) finansielle mellemmænd i AVS-staterne eller Fællesskabet, der fremmer og finansierer private investeringer i AVS-staterne og

(e) aktører i det decentrale samarbejde og andre ikke-statslige aktører fra AVS-staterne og fra Fællesskabet.

Kapitel 2: Finansieringens anvendelsesområde og art

Artikel 59

Der kan inden for rammerne af de prioriteter, som d