FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 3/2005

vedtaget af Rådet den 7. oktober 2004

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/…/EF om forurening fra skibe og om indførelse af sanktioner for overtrædelser

(EØS-relevant tekst)

(2005/C 25E/03)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget,

efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og

ud fra følgende betragtninger:

Fællesskabets politik for sikkerhed til søs har et højt niveau for sikkerhed og miljøbeskyttelse som mål og har som forudsætning, at alle parter, der er involveret i godstransport ad søvejen, bærer en del af ansvaret for, at skibe, der sejler i Fællesskabets farvande, overholder gældende regler og standarder.

Alle medlemsstaternes lovgivning om udtømning af forurenende stoffer fra skibe bygger på Marpol 73/78-konventionen; disse regler tilsidesættes imidlertid dagligt af et meget stort antal skibe, der sejler i Fællesskabets farvande, uden at der skrides ind.

Marpol 73/78-konventionen er ikke ensartet gennemført i alle medlemsstaterne, og der er derfor behov for at harmonisere gennemførelsen på fællesskabsplan; især er der betydelig forskel på, hvilken praksis medlemsstaterne følger, når de pålægger sanktioner for udtømning af forurenende stoffer fra skibe.

Afskrækkende foranstaltninger er en integrerende del af Fællesskabets politik for sikkerhed til søs, da de sikrer sammenhæng mellem ansvaret hos hver enkelt part, der er involveret i transport af forurenende gods ad søvejen, og dennes risiko for at få pålagt sanktioner; for en effektiv beskyttelse af miljøet er der derfor behov for sanktioner, der er effektive, har afskrækkende virkning og står i rimeligt forhold til overtrædelsen.

Med henblik herpå er det vigtigt, at der foretages en indbyrdes tilnærmelse af eksisterende lovgivning, og især at der fastlægges dels en præcis definition af den pågældende overtrædelse og undtagelser herfra, hvilket er emnet for dette direktiv, dels minimumsregler for straf, ansvar og jurisdiktion, hvilket er emnet for Rådets rammeafgørelse 2005/.../RIA af...... om styrkelse af de strafferetlige rammer til bekæmpelse af forurening fra skibe.

Dette direktiv har blandt andet til formål at definere udtømning og derved at sikre en mere effektiv gennemførelse af rammeafgørelse 2005/.../RIA med henblik på at forebygge denne overtrædelse.

De internationale ordninger for civilretligt ansvar og kompensation for olieforurening og for forurening med andre farlige eller skadelige stoffer har ikke en tilstrækkelig afskrækkende virkning til, at de parter, der er involveret i transport af farligt gods ad søvejen, afholder sig fra at handle ukorrekt; den nødvendige afskrækkende virkning kan kun opnås ved, at der indføres sanktioner, som finder anvendelse på enhver, der er årsag til eller medvirker til havforurening; sanktionerne bør ikke blot finde anvendelse over for rederen og skibsføreren, men også over for ejeren af lasten, klassifikationsselskabet og andre involverede personer.

Sanktioner for udtømning af forurenende stoffer fra skibe er ikke knyttet til de pågældende parters civilretlige ansvar og falder således uden for regler, som måtte begrænse eller videregive det civilretlige ansvar, og de begrænser heller ikke effektiviteten ved kompensation af ofrene for forurening.

Der er behov for yderligere effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne om at sikre, at udtømning af forurenende stoffer fra skibe spores i tide, og at lovovertræderne bliver fundet.

Når der foreligger klare objektive beviser for en udtømning, der forvolder større skade eller truer med at forvolde større skade, forelægger medlemsstaterne sagen for deres kompetente myndigheder med henblik på at indlede retsforfølgning i overensstemmelse med artikel 220 i De Forenede Nationers havretskonvention af 1982.

Dette direktiv er i overensstemmelse med principperne om subsidiaritet og proportionalitet i traktatens artikel 5. For at opnå et højt sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau inden for søtransport, er det nødvendigt at gøre de internationale regler for forurening fra skibe til fællesskabsret og indføre sanktioner, herunder strafferetlige eller administrative sanktioner, for overtrædelse heraf. Dette kræver, at Fællesskabet fastsætter harmoniserede regler. Dette direktiv går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. Det er ikke til hinder for, at medlemsstaterne anvender strengere bestemmelser til bekæmpelse af forurening fra skibe i overensstemmelse med folkeretten.

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Formål

1. Formålet med dette direktiv er at sikre, at der kan benyttes passende sanktioner mod personer, der gør sig skyldige i forurening fra skibe, for at forbedre sikkerheden til søs og øge beskyttelsen af havmiljøet mod forurening fra skibe.

2. Dette direktiv er ikke til hinder for, at medlemsstaterne anvender strengere bestemmelser til bekæmpelse af forurening fra skibe i overensstemmelse med folkeretten.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

Artikel 3

Anvendelsesområde

1. Direktivet anvendes i overensstemmelse med folkeretten på udtømning af forurenende stoffer i:

stræder benyttet i international sejlads, som er omfattet af bestemmelserne om transitpassage i kapitel III, afsnit 2, i De Forenede Nationers havretskonvention af 1982, for så vidt som sådanne stræder hører under en medlemsstats jurisdiktion

2. Direktivet anvendes på udtømning af forurenende stoffer fra alle skibe, uanset flag, dog ikke krigsskibe, marinehjælpeskibe og andre skibe, som ejes eller drives af en stat, og som på det pågældende tidspunkt udelukkende benyttes i ikke-kommerciel statstjeneste.

Artikel 4

Overtrædelser

Medlemsstaterne sikrer, at udtømning af forurenende stoffer i alle de områder, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, betragtes som overtrædelser, hvis de begås forsætligt, hensynsløst eller groft uagtsomt.

Artikel 5

Undtagelser

1. En udtømning af forurenende stoffer i de områder, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, betragtes ikke som en overtrædelse, hvis den opfylder betingelserne i bilag I, regel 11, litra a) eller c), eller i bilag II, regel 6, litra a) eller c), i Marpol 73/78.

2. En udtømning af forurenende stoffer i de områder, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), d) og e), betragtes ikke som en overskridelse fra ejerens, førerens eller besætningens side, når de handler på skibsførerens ansvar, hvis den opfylder betingelserne i bilag I, regel 11, litra b), eller i bilag II, regel 6, litra b), i Marpol 73/78.

3. En udtømning af forurenende stoffer i de områder, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, betragtes ikke som en overtrædelse, hvis den opfylder betingelserne i bilag I, regel 9 eller 10, eller i bilag II, regel 5, i Marpol 73/78.

Artikel 6

Håndhævelse over for skibe i en medlemsstats havn

1. Hvis der som følge af uregelmæssigheder eller oplysninger opstår mistanke om, at et skib, der frivilligt befinder sig i en havn eller ved en offshore-terminal i en medlemsstat, har foretaget eller foretager udtømning af forurenende stoffer i et af de områder, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, sikrer medlemsstaten, at der i overensstemmelse med den nationale lovgivning iværksættes en behørig kontrol under iagttagelse af de relevante retningslinjer fra Den Internationale Søfartsorganisation (IMO).

2. Hvis kontrollen i stk. 1 afdækker kendsgerninger, som kunne tyde på en overtrædelse som omhandlet i artikel 4, underrettes de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat og i flagstaten.

Artikel 7

Kyststaters håndhævelse over for skibe i transit

1. Hvis den formodede udtømning af forurenende stoffer er foregået i de områder, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), c), d) eller e), og hvis det mistænkte skib ikke anløber en havn i den medlemsstat, der er i besiddelse af oplysningerne om den formodede udtømning, finder følgende bestemmelser anvendelse:

Hvis skibets næste anløbshavn er i en stat uden for Fællesskabet, tager medlemsstaten de nødvendige skridt til at sikre, at skibets næste anløbshavn er underrettet om den formodede udtømning, og medlemsstaten anmoder den stat, som den næste anløbshavn ligger i, om at træffe passende foranstaltninger vedrørende en sådan udtømning.

2. I tilfælde, hvor der foreligger klart objektivt bevis for, at et skib, der befinder sig i et af de områder, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b) eller d), har begået en overtrædelse i det område, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra d), hvorved der er sket en udtømning, som har medført betydelig skade eller trussel om betydelig skade på den pågældende medlemsstats kystlinje eller beslægtede interesser eller på nogen ressourcer i de i artikel 3, stk. 1, litra b) eller d), omhandlede områder, skal denne stat — med forbehold af kapitel XII, afsnit 7, i De Forenede Nationers havretskonvention af 1982 — såfremt beviserne berettiger dertil, forelægge sagen for sine kompetente myndigheder med henblik på at indlede retsforfølgning, herunder tilbageholdelse af skibet, i overensstemmelse med sin nationale lovgivning.

3. Flagstatens myndigheder underrettes under alle omstændigheder.

Artikel 8

Sanktioner

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de overtrædelser, der er omhandlet i artikel 4, fører til sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, og som kan omfatte strafferetlige eller administrative sanktioner.

2. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de i stk. 1 omhandlede sanktioner finder anvendelse over for enhver, der er ansvarlig for én af de lovovertrædelser, der er omhandlet i artikel 4.

Artikel 9

Overensstemmelse med folkeretten

Medlemsstaterne anvender bestemmelserne i dette direktiv uden formel eller reel forskelsbehandling af fremmede skibe og i overensstemmelse med folkeretten, herunder afsnit 7 i kapitel XII i De Forenede Nationers havretskonvention af 1982, og de underretter straks skibets flagstat og alle andre berørte stater om foranstaltninger, der træffes i henhold til dette direktiv.

Artikel 10

Ledsageforanstaltninger

I forbindelse med dette direktiv arbejder medlemsstaterne og Kommissionen alt efter behov tæt sammen med Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur og i relevante tilfælde inden for rammerne af handlingsprogrammet for indsats i tilfælde af utilsigtet eller forsætlig havforurening som fastsat i beslutning nr. 2850/2000/EF (3) med henblik på at:

pålidelige metoder til at henføre forurenende stoffer i havet til et bestemt skib, og

Artikel 11

Rapportering

Hvert tredje år sender medlemsstaterne Kommissionen en rapport om de kompetente myndigheders anvendelse af dette direktiv. På baggrund af disse rapporter forelægger Kommissionen en fællesskabsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet.

Artikel 12

Udvalg

1. Kommissionen bistås af det udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (USS), der er nedsat ved artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 af 5. november 2002 om oprettelse af et udvalg for sikkerhed til søs og forebyggelse af forurening fra skibe (USS) (4).

2. Kommissionen underretter regelmæssigt det udvalg, der er nedsat ved beslutning nr. 2850/2000/EF, om alle forslag til foranstaltninger og andre relevante tiltag mod havforurening.

Artikel 13

Ændringsprocedure

Ændringer til Marpol 73/78 som omhandlet i artikel 2, punkt 1, kan undtages fra direktivets anvendelsesområde i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2099/2002.

Artikel 14

Gennemførelse

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den (5). De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

Artikel 15

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 16

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EUT C 220 af 16.9.2003, s. 72.

(2) Europa-Parlamentets udtalelse af 13.1.2004(EUT C 92 E af 21.4.2004, s. 77).

(3) Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2850/2000/EF af 20.12.2000 om fastsættelse af EF-rammebestemmelser for samarbejde i tilfælde af utilsigtet eller forsætlig havforurening, (EFT L 332 af 28.12.2000, s. 1). Ændret ved beslutning nr. 787/2004/EF (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 12).

(4) EFT L 324 af 29.11.2002, s. 1. Ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 415/2004 (EUT L 68 af 6.3.2004, s. 10).

(5) 18 måneder efter datoen for dette direktivs ikrafttræden.

udtømning i havet af skadelige, flydende stoffer eller blandinger indeholdende sådanne stoffer, når dette sker med (flagstatens) administrations godkendelse og med det formål at bekæmpe specifikke forureningshændelser for at begrænse forureningsskaden. Enhver sådan udtømning skal godkendes af den kontraherende part, inden for hvis jurisdiktion udtømningen forventes at ville finde sted.

medmindre skibets reder eller fører har forårsaget skaden enten forsætligt eller ved grov fejl eller forsømmelse og med viden om, at der var fare for skade, eller

under forudsætning af, at der efter skadens indtræden eller opdagelsen af udtømningen er blevet iagttaget alle rimelige forholdsregler med henblik på at undgå udtømningen eller begrænse den til det mindst mulige, og

udtømning i havet af skadelige, flydende stoffer eller blandinger indeholdende sådanne stoffer, som er nødvendig af hensyn til et skibs sikkerhed eller for at redde menneskeliv på havet, eller

Intet i denne regel forbyder et skib at beholde resterne fra en ladning af stoffer hørende under kategori B eller C om bord og at udtømme sådanne rester i havet uden for et særligt område i overensstemmelse med stk. 2 henholdsvis stk. 3 i denne regel.

udtømningen skal ske under vandlinien under hensyntagen til søvandsindtagenes placering, og

fremgangsmåderne ved og anordningerne til udtømning skal være godkendt af (flagstatens) administration. Sådanne fremgangsmåder og anordninger skal være baseret på standarder, der er udformet af (IMO), og skal sikre, at udløbets koncentration og udtømningshastighed er sådan, at koncentrationen af stoffet ikke overstiger 1 ppm i skibets kølvand

Udtømning i havet af stoffer, der hører under kategori C som defineret i regel 3, stk. 1, litra c), eller af de stoffer, der midlertidigt er vurderet som hørende under kategori C, eller af ballastvand, tankskyllevand eller af andre rester eller blandinger, der indeholder sådanne stoffer, er forbudt, medmindre følgende betingelser alle er opfyldt:

udtømningen skal ske under vandlinien under hensyntagen til søvandsindtagenes placering, og

fremgangsmåderne ved og anordningerne til udtømning og rensning skal være godkendt af (flagstatens) administration. Sådanne fremgangsmåder og anordninger skal være baseret på standarder, der er udformet af (IMO), og skal sikre, at udløbets koncentration og udtømningshastighed er sådan, at koncentrationen af stoffet ikke overstiger 1 ppm i skibets kølvand

Udtømning i havet af stoffer, der hører under kategori B som defineret i regel 3, stk. 1, litra b), eller af de stoffer, der midlertidigt er vurderet som hørende under kategori B, eller af ballastvand, tankskyllevand eller af andre rester eller blandinger, der indeholder sådanne stoffer, er forbudt, medmindre følgende betingelser alle er opfyldt:

udtømningen skal ske under vandlinien under hensyntagen til søvandsindtagenes placering, og

Udtømning i havet af stoffer under kategori A som defineret i regel 3, stk. 1, litra a), eller af de stoffer, der midlertidigt er vurderet som hørende under kategori A, eller af ballastvand, tankskyllevand eller af andre rester eller blandinger, der indeholder sådanne stoffer, er forbudt. Hvis tanke, der rummer sådanne stoffer eller blandinger, skal renses, skal de herved fremkomne rester udtømmes i et modtageanlæg, som de stater, der grænser op til det særlige havområde, skal oprette i overensstemmelse med regel 7, indtil koncentrationen af stoffet i udløbet til modtageanlægget er nede på eller under 0,05 % (vægt), og indtil tanken er tom med undtagelse af hvidt og gult fosfor, hvor restkoncentrationen skal være på eller under 0,005 % (vægt). Vand, der efterfølgende påfyldes tanken, kan udtømmes i havet, når alle følgende betingelser er opfyldt:

Stoffer under kategori A, B og C inden for særlige områder (som defineret i Marpol 73/78, bilag II, regel 1, inkl. Østersøen)

Udtømning i havet af stoffer, der hører under kategori D som defineret i regel 3, stk. 1, litra d), eller af de stoffer, der midlertidigt er vurderet som hørende under kategori D, eller af ballastvand, tankskyllevand eller af andre rester eller blandinger, der indeholder sådanne stoffer, er forbudt, medmindre følgende betingelser alle er opfyldt:

udtømningen skal ske under vandlinien under hensyntagen til søvandsindtagenes placering, og

fremgangsmåderne ved og anordningerne til udtømning skal være godkendt af (flagstatens) administration. Sådanne fremgangsmåder og anordninger skal være baseret på standarder, der er udformet af (IMO), og skal sikre, at udløbets koncentration og udtømningshastighed er sådan, at koncentrationen af stoffet ikke overstiger 10 ppm i skibets kølvand

Udtømning i havet af stoffer, der hører under kategori C som defineret i regel 3, stk. 1, litra c), eller af de stoffer, der midlertidigt er vurderet som hørende under kategori C, eller af ballastvand, tankskyllevand eller af andre rester eller blandinger, der indeholder sådanne stoffer, er forbudt, medmindre følgende betingelser alle er opfyldt:

udtømningen skal ske under vandlinien under hensyntagen til søvandsindtagenes placering, og

fremgangsmåderne ved og anordningerne til udtømning skal være godkendt af (flagstatens) administration. Sådanne fremgangsmåder og anordninger skal være baseret på standarder, der er udformet af (IMO), og skal sikre, at udløbets koncentration og udtømningshastighed er sådan, at koncentrationen af stoffet ikke overstiger 1 ppm i skibets kølvand

Udtømning i havet af stoffer, der hører under kategori B som defineret i regel 3, stk. 1, litra b), eller af de stoffer, der midlertidigt er vurderet som hørende under kategori B, eller af ballastvand, tankskyllevand eller af andre rester eller blandinger, der indeholder sådanne stoffer, er forbudt, medmindre følgende betingelser alle er opfyldt:

udtømningen skal ske under vandlinien under hensyntagen til søvandsindtagenes placering, og

Udtømning i havet af stoffer, der hører under kategori A som defineret i regel 3, stk. 1, litra a), eller af stoffer, der midlertidigt er vurderet som hørende under kategori A, eller af ballastvand, tankskyllevand eller andre rester eller blandinger, der indeholder sådanne stoffer, er forbudt. Hvis tanke, der indeholder sådanne stoffer eller blandinger, skal renses, skal de herved fremkomne rester udtømmes i et modtageanlæg, indtil koncentrationen af stoffet i udløbet til et sådant anlæg er på eller under 0,1 % (vægt), og indtil tanken er tom med undtagelse af hvidt eller gult fosfor, hvor restkoncentrationen skal være på eller under 0,01 % (vægt). Vand, der efterfølgende påfyldes tanken, kan udtømmes i havet, når alle følgende betingelser er opfyldt:

Stoffer under kategorierne A, B, og C uden for særlige områder og stoffer under kategori D i alle områder

Kategori D — skadelige, flydende stoffer, som, hvis de blev udtømt i havet ved tankrensning eller ved udtømning af ballast, ville frembyde en målelig fare enten for havenes ressourcer eller den menneskelige sundhed eller ville volde minimal skade på havenes rekreative værdier eller være til minimal gene for anden retmæssig udnyttelse af havene og derfor kræve nogen opmærksomhed med hensyn til de betingelser, hvorpå de kan behandles.

Kategori C — skadelige, flydende stoffer, som, hvis de blev udtømt i havet ved tankrensning eller ved udtømning af ballast, ville frembyde mindre fare enten for havenes ressourcer eller den menneskelige sundhed eller ville volde mindre skade på havenes rekreative værdier eller være til mindre gene for anden retmæssig udnyttelse af havet og derfor kræve særlige betingelser for deres behandling.

Kategori B — skadelige, flydende stoffer, som, hvis de blev udtømt i havet ved tankrensning eller ved udtømning af ballast, ville frembyde fare enten for havenes ressourcer eller den menneskelige sundhed eller ville volde skade på havenes rekreative værdier eller være til gene for anden retmæssig udnyttelse af havet og derfor berettige iværksættelsen af særlige foranstaltninger til bekæmpelse af forurening.

Kategori A — skadelige, flydende stoffer, som, hvis de blev udtømt i havet ved tankrensning eller ved udtømning af ballast, ville frembyde stor fare enten for havenes ressourcer eller den menneskelige sundhed eller ville volde stor skade på havenes rekreative værdier eller være til alvorlig gene for anden retmæssig udnyttelse af havet og derfor berettige iværksættelsen af strenge foranstaltninger til bekæmpelse af forurening.

udtømning i havet af olieholdige stoffer, når dette sker med (flagstatens) administrations godkendelse og med det formål at bekæmpe specifikke forureningshændelser og for at begrænse forureningsskaden mest muligt. En sådan udtømning skal godkendes af enhver regering, inden for hvis jurisdiktion udtømningen påtænkes foretaget.

undtagen hvis rederiet eller føreren handlede enten i den hensigt at volde skade eller skødesløst og med viden om, at der sandsynligvis ville opstå skade, eller

under forudsætning af, at der efter skadens indtræden eller opdagelsen af udtømningen er blevet iagttaget alle rimelige forholdsregler med henblik på at undgå udtømningen eller begrænse den til det mindst mulige, og

udtømning i havet af olie eller olieholdige blandinger, som er nødvendig af hensyn til skibets sikkerhed eller for at redde menneskeliv på havet, eller

Intet i denne regel skal forhindre et skib på en rejse, hvoraf kun en del går gennem et særligt havområde, i at foretage en udtømning uden for det særlige havområde i overensstemmelse med regel 9.

Ingen udtømning i havet må indeholde kemikalier eller andre stoffer i mængder eller koncentrationer, der er skadelige for havmiljøet, eller stoffer, indført for at omgå udtømningsbestemmelserne i denne regel.

[…] Enhver udtømning i havet af olie eller olieholdige blandinger fra skibe med en bruttotonnage som er mindre end 400, bortset fra et olietankskib, er forbudt, mens skibet befinder sig i et særligt havområde, undtagen når olieindholdet i udløbet, uden at være fortyndet, ikke overstiger 15 ppm.

Ingen udtømning i havet må indeholde kemikalier eller andre stoffer i mængder eller koncentrationer, som er skadelige for havmiljøet, eller kemikalier eller andre stoffer, som er anvendt for at omgå de betingelser for udtømning, som er anført i denne regel.

For så vidt angår et skib med en bruttotonnage på mindre end 400 bortset fra et olietankskib, som befinder sig uden for et særligt havområde, skal (flagstatens) administration påse, at det, så vidt det er praktisk muligt og rimeligt, er forsynet med installationer, der sikrer opbevaring af olierester om bord og udtømning af dem i modtageanlæg eller i søen i overensstemmelse med forskrifterne i stk. 1, litra b).

at olieindholdet i udløbet, uden at blive fortyndet, ikke overstiger 15 ppm, og

at skibet ikke befinder sig inden for et særligt havområde

for så vidt angår udtømning fra skibe med en bruttotonnage på 400 og derover, bortset fra olietankskibe, og fra maskinrumsrendestene, bortset fra lastpumperumsrendestene i et olietankskib, medmindre det indeholder olieholdige ladningsrester:

at tankskibet anvender et system til overvågning og kontrol af olieudtømning samt et sloptankarrangement som foreskrevet i regel 15 i nærværende bilag.

at den samlede mængde olie, der udtømmes i søen, for eksisterende tankskibe ikke overstiger 1/15 000 af den samlede mængde af den særlige last, hvoraf olieresten udgjorde en del, og for nye tankskibe 1/30 000 af den samlede mængde af den særlige last, hvoraf olieresten udgjorde en del, og

at tankskibet ikke befinder sig inden for et særligt havområde

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

Som led i den fælles beslutningsprocedure (artikel 251 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab) nåede Rådet den 11. juni 2004 til politisk enighed om udkastet til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forurening fra skibe og om indførelse af sanktioner for overtrædelser (1). Efter den juridiske og sproglige udformning vedtog Rådet sin fælles holdning den 7. oktober 2004.

I sin holdning tog Rådet hensyn til Europa-Parlamentets førstebehandlingsudtalelse den 13. januar 2004 (2) og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse (3) (4).

Formålet med direktivet er at omsætte Marpol-konventionens internationale regler for forurening fra skibe til fællesskabsret ved at fastsætte, at krænkelser af udtømningsreglerne betragtes som overtrædelser, samt at fastlægge harmoniserede regler for deres håndhævelse. Det har også til formål at udvide reglerne til dels at omfatte olieudtømning på grund af skader, der foretages forsætligt, hensynsløst eller ved grov uagtsomhed, dels at sikre den mest vidtgående håndhævelse i henhold til De Forenede Nationers havretskonvention.

II. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Efter olietankeren Prestiges forlis understregede Rådet, at der ikke blot er behov for en politik for sikkerhed til søs, men også for, at enhver, der forårsager eller medvirker til en forureningsulykke ved udvisning af grov uagtsomhed, idømmes passende sanktioner. Rådets indstilling vedrørende dette kommissionsforslag, der blev forelagt i marts 2003 og støttet af Det Europæiske Råds konklusioner fra samme måned om valget af et passende retsgrundlag er baseret på princippet om, at Fællesskabets rettigheder i henhold til De Forenede Nationers havretskonvention skal udnyttes fuldt ud, samtidig med at medlemsstaterne opfylder deres forpligtelser i henhold til den internationale konvention om forebyggelse af forurening fra skibe (Marpol).

Rådet mener, at man ved at omsætte Marpol-ordningen for forurening fra skibe til fællesskabsret vil sikre en strengere og mere harmoniseret anvendelse og håndhævelse i medlemsstaterne. Det er enigt i, at det skal fastsættes, at alle udtømninger af forurenende stoffer skal betragtes som overtrædelser, hvis de begås forsætligt, hensynsløst eller ved grov uagtsomhed.

Efter princippet om overholdelse af Marpol-bestemmelserne er der fastsat undtagelser for det tilfælde, hvor en udtømning sker for at redde liv eller selve skibet. Undtagelsen i henhold til Marpol-konventionen for så vidt angår rederen og skibsføreren i tilfælde af udtømninger som følge af forlis gælder i internationale farvande og medlemsstaternes eksklusive økonomiske zone eller tilsvarende zone. I disse tilfælde er besætningen som en logisk følge af Marpol-bestemmelserne beskyttet, når de handler under skibsførerens ansvar. I medlemsstaternes indre farvande og territorialfarvande mener Rådet derimod, at det er hensigtsmæssigt at udøve Fællesskabets rettigheder i henhold til havretskonventionens artikel 211, stk. 4, for at øge beskyttelsen af kystlinjen og ikke have nogen undtagelse vedrørende udtømninger som følge af forlis.

Rådet mener, at sanktioner for overtrædelser i form af forurening fra skibe skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning, og at de kan omfatte strafferetlige eller administrative sanktioner. Det er også enigt om, at disse sanktioner skal gælde for alle, som kendes ansvarlige for havforurening, dvs. at de skal omfatte hele ansvarskæden. Overtrædelserne er defineret i direktivet, men Rådet mener, at de bindende minimumsregler for straf, ansvar og jurisdiktion bør fastsættes i den parallelle rammeafgørelse, som Kommissionen har foreslået, og som RIA-Rådet behandler.

Rådet udtrykker tilfredshed med strømliningen af strenge håndhævelsesforanstaltninger over for skibe, der anløber en havn i en medlemsstat i overensstemmelse med de relevante internationale retningslinjer. Det tilslutter sig øget informationsudveksling om mistanke om udtømninger mellem medlemsstaterne og tredjelande, enten som havne- eller flagstater, for at lette håndhævelsen af de relevante foranstaltninger.

Endelig mener Rådet, at alle muligheder for at beskytte kystlinjen og ressourcerne i dette område i henhold til havretskonventionen skal udnyttes, herunder kyststaternes håndhævelsesforanstaltninger over for skibe i transit gennem territorialfarvandet eller den eksklusive økonomiske zone eller tilsvarende zone i henhold til havretskonventionens artikel 220, stk. 6, når der foreligger klart objektivt bevis for, at der er sket en udtømning, som har medført betydelig skade eller trussel om betydelig skade på kystlinjen eller på nogen ressourcer i søterritoriet eller den eksklusive økonomiske zone eller tilsvarende zone. I dette tilfælde skal den berørte medlemsstat forelægge sagen for sine kompetente myndigheder med henblik på at indlede retsforfølgning, herunder tilbageholdelse af fartøjet, i overensstemmelse med dens lovgivning.

III. ÆNDRINGER

Da Rådets tilgang til dette direktivudkast som nævnt er væsentligt forskellig fra det oprindelige forslag, har der i den fælles holdning ikke kunnet tages hensyn til mange af de ændringer, som Europa-Parlamentet foreslog under førstebehandlingen.

— Tanken om at oprette en europæisk kystvagt (ændring 6 og 22) var ikke med i Kommissionens oprindelige forslag. Rådet finder det vigtigt at undersøge, hvordan den europæiske kystlinje kan beskyttes bedre, men ønsker ikke at foregribe initiativer fra Kommissionen på dette område, der eventuelt kan føre til en særskilt retsakt, som Rådet vil behandle med interesse.

— Selv om Rådet deler Parlamentets ønsker med hensyn til gennemførelsen af fællesskabslovgivningen om sikkerhed til søs (ændring 3, 19, 20 og 31), mener det, at håndhævelsen af gældende retsakter som direktiv 2000/59/EF om modtagefaciliteter i havne falder ind under medlemsstaternes kompetenceområde, og at overvågningen heraf er en af Kommissionens opgaver i henhold til traktaten.

— Da formålet med dette direktiv er klart at definere udtømning af forurenende stoffer fra skibe som overtrædelser af fællesskabsretten, mener Rådet, at andre tekniske bestemmelser som overvågningsudstyr om bord eller oliejournaler (ændring 30 og 32) falder uden for dette forslags anvendelsesområde.

— Efter grundprincippet i Rådets tilgang som anført ovenfor gælder Marpol-bestemmelserne om udtømning, herunder undtagelsen vedrørende rederen og skibsføreren i tilfælde af udtømning som følge af forlis (ændring 10), i internationale farvande og medlemsstaternes eksklusive økonomiske zone eller tilsvarende zone. I disse tilfælde er besætningen også udtrykkeligt undtaget, når den handler under skibsførerens ansvar. I medlemsstaternes indre farvande og territorialfarvande indrømmes denne undtagelse derimod ikke, jf. mulighederne i havretskonventionens artikel 211, stk. 4.

— Med hensyn til direktivets anvendelsesområde mener Rådet, at det er hensigtsmæssigt, at alle skibe i et bestemt havområde behandles ens uanset flag for at undgå, at skibe, der sejler under en medlemsstats flag stilles mere ugunstigt (ændring 11 og 13).

— Den fælles holdning indeholder ingen detaljerede bestemmelser om sanktionernes karakter (jf. udeladelsen af artikel 8, stk. 4-6 og ændring 17 og 18), da minimumsreglerne med henblik på harmonisering af strafferetlige sanktioner er fastsat i den parallelle rammeafgørelse, men artikel 7, stk. 2, omhandler håndhævelsesforanstaltninger fra kyststaters side i henhold til havretskonventionens artikel 220, stk. 6, herunder tilbageholdelse af skibet, i de specifikke tilfælde, der er nævnt i denne artikel.

Den fælles holdning indeholder nogle andre mindre ændringer og præciseringer af Kommissionens forslag. På nogle få punkter er Europa-Parlamentets ændringsforslag helt eller delvis indarbejdet for at sikre en konsekvent retstekst.

(1) Kommissionen forelagde sit forslag den 7. marts 2003 (EUT C 76 af 25.3.2004, s. 5) med titlen »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forurening fra skibe og om indførelse af sanktioner, herunder strafferetlige sanktioner, for ulovlig forurening«.

(2) Dok. 5181/04 CODEC 24 MAR 2 ENV 8 DROIPEN 1 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(3) EUT C 220 af 16.9.2003, s. 72.

(4) Regionsudvalget besluttede ikke at afgive udtalelse.