14. 8. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 203/17 
Syvende betragtning 
Den syvende betragtning bliver ottende og sidste betragtning. 
Artikel 1, stk. 1 
Som nyt stk. 1 indsættes: 
»Medlemsstaterne kan meddele typegodkendelse for andre typer anordninger end dem, 
der er anført i bilag II, såfremt det kan påvises, at de er mindst lige så effektive.« 
Artikel 3, stk. 1 
Ordet »funktion« ændres til »effektivitet«. 
Ændret forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 797/85 om 
forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet 
KOM(90) 337 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen i henhold til EØI7-Traktatens, artikel 149, stk. 3, den 12. juli 1990) 
(90/C 203/08) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 
43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og, 
ud fra følgende betragtninger: 
Et af strukturpolitikkens formål er at hjælpe landmæn­
dene til at tilpasse sig de nye markedsvilkår og at afbøde 
den nye markeds- og prispolitiks virkninger for især 
landbrugsindkomsterne; 
Det Europæiske Råd har anmodet Kommissionen om at 
undersøge alle muligheder for at fremme brugen af 
råvarer fra landbruget til andet end levnedsmidler; de tekniske og økonomiske muligheder for at benytte 
korn til andre formål end levnedsmiddelfremstilling er 
rimeligt udviklede; 
udnyttes disse muligheder, kan landmændene vende sig 
mod nye afsætningsmarkeder; for at opmuntre dem 
hertil, må korn kunne udbydes til attraktive priser; 
disse nye anvendelser må imidlertid ikke føre til 
forøgelse af kornproduktionen og dermed til yderligere 
overskud; 
den nuværende ordning for tilskyndelse til nedlæggelse 
af agerjord bør derfor tilpasses, så der fastsættes en 
særlig støtte for udnyttelse af agerjord til andre formål 
end levnedsmiddelproduktion; 
for at sikre, at den ny politik anvendes effektivt, må der 
fastsættes visse minimale betingelser for modtagelse af 
støtte; navnlig bør der være en bestemmelse om, at 
producenter såvel som grupper af producenter, for at 
kunne få støtten, skal forelægge en kontrakt med en 
forarbejdningsvirksomhed som garanti for, at det pågæl­
dende produkt ikke benyttes til levnedsmiddelfremstil­
ling; 
Nr. C 203/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 8. 90 
for at give en ekstra impuls til producenter, der 
nedlægger en betydelig del af deres agerjord, nemlig 
mindst 40 %, og som opfylder de øvrige betingelser for 
at modtage den særlige støtte, bør der indføres en frita­
gelse fra den medansvarsafgift, der er omhandlet i artikel 
4 i Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75 af 29. oktober 
1975 om den fælles markedsordning for korn ('), ændret 
ved forordning (EØF) nr. 3989/87 (2), såvel som fra den 
supplerende medansvarsafgift, der er fastsat i aritkel 4b, 
stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2727/75; 
for at undgå overkompensation bør produkter, der ifølge 
artikel 11a i Rådets forordning (EØF) nr. 2727/75, 
senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1340/90 (J), 
giver ret til produktionsrestitution eller giver ret til den i 
artikel 11b i nævnte forordning fastsatte støtte, ikke 
berettige til støtte; 
ved fastsættelsen af loftet over den særlige støtte skal der 
tages hensyn til indtægterne fra salg af det pågældende 
korn til forarbejdningsvirksomhederne; disse lofter skal 
derfor være lavere end dem, der normalt gælder for 
nedlæggelse af agerjord; 
Rådets forordning (EØF) nr. 797/85 (4), senest ændret 
ved forordning (EØF) nr. 3808/89 (s), bør ændres i 
overensstemmelse hermed — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
I artikel la i forordning (EØF) nr. 797/85 foretages 
følgende ændringer: 
a) Som stk. 3a indsættes: 
»3a Medlemsstaterne kan fastsætte en særlig støtte­
ordning for anvendelse af agerjord til andre formål 
end levnedsmiddelproduktion, dvs. fremstilling i 
Fællesskabet af produkter, som ikke er bestemt til 
føde for mennesker eller dyr. 
Støtteordningen gælder følgende: 
— støttemodtagere under den i stk. 1 fastsatte støtte­
ordning, hvis den agerjord, der nedlægges, udgør 
mindst 30 % af den pågældende bedrifts agerjord 
O EFT nr. L 281 af 1. 11. 1975, s. 1. 
(2) EFT nr. L 377 af 31. 4. 1987, s. 1. 
(3) EFT nr. L 134 af 28. 5. 1990, s. 1. 
O EFT nr. L 93 af 30. 4. 1985, s. 1. 
(') EFT nr. L 371 af 20. 12. 1989, s. 1. — agerjord på bedrifter, der nedlægger agerjord, 
dog højst 50 % af det areal, der nedlægges, 
forudsat det tilsås med korn, og hele kornproduk­
tionen på sådanne arealer er bestemt til andre 
formål end levnedsmiddelfremstilling. 
Producenter har ikke ret til den særlige støtte, 
medmindre de indgiver en kontrakt, der er indgået 
med en forarbejdningsvirksomhed, som garanti for, at 
det pågældende produkt ikke benyttes til levnedsmid­
delfremstilling i Fællesskabet. 
Bliver en gruppe landmænd enige om at levere til en 
enkelt forarbejdningsvirksomhed på en kontraktlig 
basis og den agerjord, der nedlægges, mindst udgør 
40 % af det samlede areal, og kravene i andet afsnit, 
andet led opfyldes i fællesskab, kan disse yderligere 
20 % overholdes af gruppen som helhed i stedet for 
af den enkelte landmand. 
Kontrakter vedrørende partier, som giver ret til de i 
artikel 11a i forordning (EØF) nr. 2727/75 fastsatte 
produktionsrestitutioner eller den i artikel 11b i 
nævnte forordning fastsatte støtte, berettiger ikke til 
den særlige støtte. 
Den særlige støtte udbetales for kontraktens varighed, 
dog højst for en periode på fem år, fra den første 
kontraktligt fastsatte levering af produkter til forar­
bejdningsvirksomheden. 
Et år efter medlemsstaternes faktiske iværksættelse af 
ordningen forelægger Kommissionen en rapport for 
Rådet og Parlamentet. Hvis det til den tid anses for 
nødvendigt, fremsætter Kommissionen et forslag til 
ændring af ordningen for at forøge dens effektivitet 
under hensyntagen til landmændenes og forarbejd­
ningsvirksomhedernes respons, den økonomiske leve­
dygtighed, ordningens miljøvirkninger, mulige 
kontrolproblemer (især med hensyn til biprodukter) 
og andre relevante aspekter. Samtidig vil Kommis­
sionen i lyset af resultaterne fra demonstrationspro­
jekterne undersøge muligheden for at udvide 
ordningen til at omfatte andre produkter end korn.« 
b) Følgende afsnit indsættes i stk. 4, litra a): 
»Den i stk. 3a fastsatte særlige støtte, der skal udbe­
tales pr. hektar, fastlægges efter kriterierne i første 
afsnit. Det maksimale støttebeløb fastsættes til 70 % 
af den i første afsnit fastsatte støtte. For de pågæl­
dende arealer træder den særlige støtte i stedet for 
støtten til nedlæggelse af agerjord.« 
14. 8.90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 203/19 
c) Følgende afsnit indsættes efter første afsnit i stk. 6: 
»En individuel landmand såvel som en gruppe land­
mænd, der er berettiget til den i stk. 3a fastsatte 
særlige støtte, og som nedlægger mindst 40 % af 
agerjorden, opnår fritagelse fra medansvarsafgifterne 
for den samlede mængde korn, der leveres til forar­
bejdningsvirksomhederne. 
Denne fritagelse udelukker ikke den i første afsnit 
omhandlede eventuelle fritagelse.« 
d) i stk. 7: 
— indsættes følgende ord efter den 30. april 1988: 
»... og i tilfælde af den i stk. 3a fastsatte særlige 
støtte inden den 1. december 1990,« 
— indsættes følgende led: »— de nærmere regler for tildeling af den i stk. 
3a fastsatte særlige støtte, især reglerne for 
udelukkelse af visse anvendelser, for lofter 
for biprodukter, fastsættelse af det største og 
mindste støtteberettigede areal, for leverings­
kontrakter og kontrol, herunder eventuelt 
kontrol med forarbejdningsvirksomheden, 
samt for bøder, hvis forpligtelserne ikke 
opfyldes.« 
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
Forslag til Rådets direktiv om tilbagekaldelse af Rådets direktiv 75/404/EØF om naturgasfor­
bruget i kraftværker 
KOM(90) 306 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 16. juli 1990) 
(90/C 203/09) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, 
særlig artikel 103, stk. 4, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Gennemførelsen af en energipolitik på fællesskabsplan er et af de mål, som Fællesskaberne har 
sat sig; 
sikkerheden for Fællesskabets energiforsyning forudsætter en udvikling af alle de energikilder, 
der findes inden for dettes område;