EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 28.5.2020 COM(2020) 408 final 2020/0104(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af en genopretnings- og resiliensfacilitet



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Udbruddet af covid-19-pandemien har ændret de økonomiske udsigter år ud i fremtiden i Unionen. De kortsigtede virkninger i hver medlemsstat vil afhænge af varigheden og alvorsgraden af nedlukningsforanstaltningerne, sammensætningen af produktionen og de økonomiske politiske foranstaltninger, der træffes for at afbøde krisens konsekvenser. Virkningerne på mellemlang og lang sigt vil afhænge af, hvor stort et chok covid-pandemien forårsager for den økonomiske aktivitet i diverse økonomiske sektorer, økonomiernes resiliens og evnen til at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger. Risikoen for ulige konkurrencevilkår på det indre marked kan føre til større økonomiske forskelle i Unionen og forværre de langsigtede vækstproblemer, Europa står over for, i mangel af beslutsomme politiske tiltag. Efterhånden som isolationsforanstaltningerne gradvis ophæves, er det med henblik på en bæredygtig genopretning nødvendigt med strategiske politiske retningslinjer, der sigter mod at afbøde krisens økonomiske og sociale konsekvenser ved at fremme økonomisk konvergens og resiliens og derved medvirke til langsigtet bæredygtig vækst. Dette omfatter den dobbelte omstilling til et grønt og digitalt samfund, samtidig med at Unionens strategiske uafhængighed bevares. Tidligere erfaringer har vist, at investeringer ofte falder markant i krisetider. Det er imidlertid af afgørende betydning at støtte investeringer i den aktuelle situation. Det er også vigtigt at håndtere de store økonomiske og sociale udfordringer, som denne krise bringer med sig, for at forhindre en varig nedgang i produktionskapaciteten og beskæftigelsen ("hysteresevirkninger") og derigennem bevare den økonomiske og sociale resiliens. Endvidere kræver en bæredygtig og resilient genopretning rammer, der tilskynder til den rette type investeringer og reformer. Det er også afgørende, at medlemsstaternes genopretningsstrategier på tilstrækkelig vis integrerer udfordringerne vedrørende grøn og digital omstilling samt støtter investeringer og reformer på disse to vigtige områder. Den foreslåede genopretnings- og resiliensfacilitet ("faciliteten") vil tilbyde omfattende finansiel støtte til offentlige investeringer og reformer, der gør medlemsstaternes økonomier mere resiliente og bedre forberedte på fremtiden. Den vil hjælpe medlemsstaterne med at håndtere de økonomiske og sociale udfordringer, de står over for, og som er endnu mere kritiske i kølvandet på krisen, på forskellige områder såsom sociale anliggender, beskæftigelse, færdigheder, uddannelse, forskning og innovation samt sundhed, men også vedrørende erhvervsklimaet, offentlig forvaltning og finanssektoren. Som noget helt afgørende vil den også sikre, at disse investeringer og reformer har fokus på de udfordringer og investeringsbehov, der er forbundet med den grønne og den digitale omstilling, og derved sikre en bæredygtig genopretning. Investeringer i grønne og digitale teknologier, kapaciteter og processer, der skal støtte omstillingen til ren energi og derved fremme energieffektiviteten i forskellige nøglesektorer i økonomien, vil bidrage til at skabe arbejdspladser og bæredygtig vækst og gøre det muligt for Unionen fuldt ud at udnytte first mover-fordelen i det globale kapløb om genopretningen. Dette vil også medvirke til at gøre Unionen mere resilient og mindre afhængig ved at diversificere de vigtigste forsyningskæder. Det er af afgørende betydning at identificere og udarbejde pipelines af relevante projekter i overensstemmelse med de prioriteter, der præsenteres i det europæiske semester for samordning af den økonomiske politik ("det europæiske semester"). Af praktiske grunde og for at medlovgiverne kan nå til enighed så hurtigt som muligt, er grundlaget for dette forslag til forordning den seneste tekst, der blev drøftet af medlovgiverne, om forslaget om oprettelse af et reformstøtteprogram, som Kommissionen vedtog den 31. maj 2018 som led i den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2021-2027, med passende ændringer for at afspejle de reviderede mål og den justerede gennemførelsesmetode for det nye instrument. Dette forslag erstatter derfor Kommissionens forslag til et reformstøtteprogram, som trækkes tilbage. Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en forvaltningsramme for budgetinstrumentet for konvergens og konkurrenceevne for euroområdet trækkes også tilbage. Derudover fremsættes der et separat forslag fra Kommissionen til en forordning [COD…] om teknisk støtte til medlemsstaterne. Faciliteten vil være et centralt program i EU-genopretningsinstrumentet som en del af den reviderede flerårige finansielle ramme. Den vil yde ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte og lån til medlemsstaterne for at understøtte offentlige investeringer og reformer, som beskrevet i deres genopretnings- og resiliensplaner. Dette vil gøre EU-økonomierne mere resiliente og bedre forberedte på fremtiden. Lån vil supplere ikketilbagebetalingspligtig støtte og vil blive tilbudt som hjælp til yderligere reformer og investeringer ud over dem, som allerede er omfattet af den ikketilbagebetalingspligtige finansielle støtte. Lånene vil have de lange løbetider og gunstige renter, som Unionen opererer med. De vil derfor være særligt interessante og fordelagtige for medlemsstater, der har højere låneomkostninger. For at sikre, at tildelingen af midler stemmer overens med facilitetens mål, vil den ikketilbagebetalingspligtige støtte under faciliteten være særligt fordelagtig for de lande, der har en lavere indkomst pr. indbygger og højere arbejdsløshed, for at afspejle de store økonomiske og sociale udfordringer, som disse lande står over for. Kommissionen foreslår at udnytte EU-budgettet fuldt ud for at mobilisere investeringer og frontloade finansiel støtte i genopretningens afgørende første år. Forslagene er baseret på to søjler: i) et europæisk krisegenopretningsinstrument, der beløber sig til 808 984,090 mio. EUR (i løbende priser). Dette vil midlertidigt styrke EU-budgettets finansielle kraft ved at anvende margenerne i EU-budgettet til at skaffe yderligere finansieringskapital på finansmarkederne. De midler, der rejses, vil understøtte de omgående og hurtigtvirkende foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte livsgrundlag og få økonomien på fode igen ii) en styrket flerårig finansiel ramme (FFR) for 2021-2027. Kommissionen foreslår at styrke centrale programmer via EU-genopretningsinstrumentet for hurtigt at lede investeringer derhen, hvor der er mest brug for dem, styrke det indre marked, optrappe samarbejdet på områder som sundhed og krisestyring og udstyre Unionen med et budget, der er skræddersyet til at drive den langsigtede omstilling til et mere resilient, grønnere og digitalt Europa. I betragtning af at der kun stilles finansiering til rådighed for faciliteten i en midlertidig periode, vil den finansielle støtte og de relevante tiltag, som medlemsstaterne iværksætter i facilitetens regi, skulle frontloades inden udgangen af 2024, og hvad angår den ikketilbagebetalingspligtige finansielle støtte vil der skulle være indgået forpligtelser for mindst 60 % af det samlede beløb inden udgangen af 2022. De resterende år efter 2024 og frem til afslutningen på FFR bør Kommissionen og medlemsstaterne derfor bruge til at fremme gennemførelsen af de relevante tiltag i praksis og til at opnå den forventede genopretning i de relevante økonomiske og sociale sektorer samt styrke resiliens og konvergens. Hvis der derefter er finansielle midler til rådighed for faciliteten, og disse tildeles til den i EU-budgettet, kan Kommissionen også afholde flere forslagsindkaldelser. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Med den reviderede FFR og relaterede sektorlovgivning foreslås der nye og styrkede instrumenter, som skal håndtere de negative økonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien. Nærværende forslag integrerer denne pakke af foranstaltninger, dvs. REACT EU under struktur- og samhørighedsfondene og de ændrede forslag vedrørende Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) og InvestEU […]. Forslaget er også en del af en række foranstaltninger, der er udarbejdet som reaktion på den aktuelle covid-19-pandemi, såsom investeringsinitiativet som reaktion på coronavirusset. De foreslåede instrumenter supplerer hinanden. REACT EU er rettet mod kriseudbedringstiltag på kort sigt, der vedrører arbejdsmarkeder, sundhedsvæsenet og SMV'er (likviditets- og solvensstøtte) og har til formål at yde omgående og direkte støtte til medlemsstaternes økonomier. Faciliteten vil støtte langsigtede reformer og investeringer, særligt vedrørende grønne og digitale teknologier, med varige virkninger for produktiviteten og effektiviteten af Unionens økonomi. Endvidere støtter flere politikinstrumenter på EU-niveau gennemførelsen af reformer og investeringer. Støtteprogrammet for strukturreformer yder på nuværende tidspunkt teknisk støtte til medlemsstaterne til udformning og gennemførelse af reformer. EU-fondene finansierer investeringsprojekter inden for de politikområder, der hører ind under EU-fondene, idet der kræves en tematisk koncentration af finansieringen og opfyldelse af en række grundforudsætninger forud for udbetaling af midler. InvestEU yder finansiering til projekter på forskellige politikområder, men er ikke nødvendigvis knyttet til reformbestræbelser. Dette forslag er i tæt overensstemmelse med de politiske retningslinjer under det europæiske semester. For det første skal de genopretnings- og resiliensplaner, der skal støttes af faciliteten, bidrage til effektivt at fremme de landespecifikke henstillinger, som Rådet har rettet til medlemsstaterne inden for rammerne af det europæiske semester. Instrumenterne i dette forslag vil derfor gøre det europæiske semester mere effektivt og bidrage til at gennemføre indsatser over for de udfordringer, der er identificeret i den sammenhæng. For det andet vil tidsplanen for medlemsstaternes indgivelse af deres genopretnings- og resiliensplaner være afstemt med tidsplanen for det europæiske semester, og disse planer vil udgøre et bilag til det nationale reformprogram. For det tredje vil indberetning om forløbet af gennemførelsen af planerne også foregå inden for rammerne af det europæiske semester. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Forslaget er i overensstemmelse med og sikrer komplementaritet og synergier med de øvrige EU-politikker. Kommissionen har foreslået en ny ordning med betegnelsen "SURE" for at beskytte EU-borgere mod risikoen for arbejdsløshed. Dens mål er at yde op til 100 mia. EUR i finansiel støtte til medlemsstaterne for at medvirke til at beskytte job og arbejdstagere, der påvirkes af coronaviruspandemien. Disse lån vil hjælpe medlemsstaterne med at håndtere pludselige stigninger i de offentlige udgifter med henblik på at fastholde beskæftigelse. Eurogruppen er også nået til politisk enighed om, at Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Stabiliseringsmekanisme sammen vil stille 440 mia. EUR til rådighed for virksomheder og medlemsstater, der har brug for det, idet sidstnævnte ikke vil have andre forpligtelser end at dække de direkte og indirekte omkostninger til sundhedspleje, behandling og forebyggelse. Parallelt med denne hidtil usete europæiske finanspolitiske indsats har også Den Europæiske Centralbank truffet foranstaltninger, herunder et pandemikriseopkøbsprogram på 750 mia. EUR, som vil bringe de samlede aktiver opkøbt af Den Europæiske Centralbank op på 1,1 billion EUR i 2020, med det formål at fastholde den finansielle stabilitet på markederne for statsobligationer. I lyset af det stærke fokus på investeringer og reformer, der skal håndtere udfordringerne ved den grønne og den digitale omstilling, supplerer og støtter faciliteten den europæiske grønne pagt og den digitale dagsorden. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Retsgrundlaget for forslaget er artikel 175, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Det følger af artikel 175, stk. 3, i TEUF, at hvis det viser sig nødvendigt med særlige aktioner ud over fondene og med forbehold af de foranstaltninger, der træffes som led i Unionens øvrige politikker, kan disse aktioner vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. I overensstemmelse med artikel 175, stk. 3, i TEUF har genopretnings- og resiliensfaciliteten, som oprettes ved forordningen, som formål at bidrage til at styrke samhørighed gennem foranstaltninger, der gør det muligt for de berørte medlemsstater hurtigere og på en mere bæredygtig måde at komme sig over covid-19-krisen samt blive (mere) resiliente. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Finansieringen af de foreslåede aktiviteter gennem den påtænkte forordning overholder princippet om europæisk merværdi og nærhedsprincippet. Finansieringen over EU-budgettet er koncentreret om aktiviteter, hvis formål ikke i tilstrækkeligt omfang kan opnås af medlemsstaterne alene ("nødvendighedstest"), og hvor Unionens involvering kan tilføre en merværdi i forhold til medlemsstaternes tiltag alene. Forordningens overordnede mål er at styrke samhørigheden gennem foranstaltninger, der gør det muligt at forbedre medlemsstaternes resiliens, afbøde krisens sociale og økonomiske konsekvenser og støtte den grønne omstilling og energiomstillingen og derved medvirke til genopretningen af økonomierne i Unionen og fremme deres vækstpotentiale efter covid-19-krisen. Derfor bør den genopretnings- og resiliensfacilitet, der oprettes ved forordningen, yde støtte til reformer og investeringer, der skal håndtere udfordringer af strukturel karakter i medlemsstaterne. I overensstemmelse med logikken bag genopretnings- og resiliensfaciliteten ydes der støtte efter en anmodning fra den berørte medlemsstat. som fremsættes på frivillig basis. Heraf følger, at hver medlemsstat selv beslutter, om en indsats på EU-plan er nødvendig i lyset af de muligheder, der findes på nationalt, regionalt eller lokalt plan. Gennemførelsen af foranstaltninger knyttet til økonomisk genopretning og resiliens er et spørgsmål af fælles interesse for Unionen. Der er behov for tiltag på EU-plan for at koordinere en stærk indsats over for covid-19-pandemien og for at afbøde de voldsomme negative økonomiske konsekvenser. Tiltag på EU-plan er således nødvendige for at opnå en hurtig og resilient økonomisk genopretning i Unionen. Dette mål kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, hvis de handler alene, mens Unionens indsats kan generere en merværdi med vedtagelsen af en forordning, der indfører et instrument, som skal støtte medlemsstaterne økonomisk i forbindelse med udformningen og gennemførelsen af hårdt tiltrængte reformer og investeringer. Sådan støtte vil også medvirke til at afbøde de samfundsmæssige konsekvenser af den aktuelle covid-19-krise. •Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, idet det begrænser sig til det strengt nødvendige for at nå det tilsigtede mål på europæisk plan og ikke går ud over, hvad der er nødvendigt til dette formål. Den frivillige karakter af genopretnings- og resiliensfaciliteten, som oprettes ved den foreslåede forordning, og det aftalte samarbejde i hele processen udgør en yderligere garanti for, at proportionalitetsprincippet overholdes, og for, at der udvikles gensidig tillid og samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen. •Valg af retsakt De i de foregående afsnit beskrevne mål kan ikke nås gennem en harmonisering af lovgivningen eller gennem frivillige tiltag i medlemsstaterne. Kun en forordning gør det muligt at nå dem. En forordning, der finder anvendelse på alle medlemsstater, er også det mest hensigtsmæssige retlige instrument til at organisere finansiel støtte med henblik på at sikre ligebehandling af medlemsstaterne. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

•Høringer af interesserede parter På grund af det presserende behov for at udarbejde forslaget, således at det kan vedtages rettidigt af medlovgiverne, kunne der ikke gennemføres en formel høring af interesserede parter. Der blev taget højde for de interesserede parters synspunkter i løbet af lovgivningsproceduren for forslaget til et reformstøtteprogram. •Konsekvensanalyse På grund af forslagets hastende karakter blev der ikke foretaget en konsekvensanalyse. Imidlertid bygger dette forslag til forordning på Kommissionens oprindelige forslag om reformstøtteprogrammet, der var baseret på en konsekvensanalyse, hvis hovedkonklusioner har tilsvarende gyldighed. •Grundlæggende rettigheder Forslaget har en positiv virkning på beskyttelsen og udviklingen af Unionens grundlæggende rettigheder, hvis medlemsstaterne anmoder om og modtager støtte på de relevante områder. Eksempelvis kan støtte på områder såsom arbejdsmarked og socialsikring, sundhedsydelser, uddannelse, miljø, ejendom, offentlig forvaltning og retsvæsen fremme Unionens grundlæggende rettigheder, f.eks. værdighed, frihed, ligestilling, solidaritet, borgerrettigheder og retfærdighed. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Finansieringsrammen for gennemførelsen af faciliteten er 602 905 000 000 EUR (i løbende priser). Rammen finansieres via Unionens lånetransaktioner som fastsat i forordning (EU) XXX/XX (EURI-forordningen). Beløbet vil blive stillet til rådighed for medlemsstaterne i form af ikketilbagebetalingspligtig støtte under direkte forvaltning (til en samlet værdi af 334 950 000 000 EUR) og i form af lån op til en værdi af 267 955 000 000 EUR. Værdien af den ikketilbagebetalingspligtige støtte udgør eksterne formålsbestemte indtægter som omhandlet i finansforordningens artikel 21, stk. 5. I betragtning af den midlertidige karakter af facilitetens finansieringsordning i forbindelse med medlemsstaternes økonomiske genopretning er perioden for tildeling af midler begrænset til den 31. december 2024 for både den ikketilbagebetalingspligtige finansielle støtte og lånestøtten. For så vidt angår den ikketilbagebetalingspligtige finansielle støtte vil de nødvendige retlige forpligtelser skulle indgås inden den 31. december 2022 for mindst 60 % af de samlede midler. Hvor det er nødvendigt, kan budgetforpligtelser opdeles i årlige trancher over flere år med en vejledende tidsplan for gennemførelsen af reformerne på maksimalt fire år og for investeringerne på maksimalt syv år. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering For at overvåge resultaterne af det instrument, der oprettes ved denne forordning, med hensyn til opfyldelsen af dets mål har Kommissionen identificeret nogle centrale resultatindikatorer og vil regelmæssigt indsamle relevante data. Det vil være nødvendigt sammen med de berørte medlemsstater at identificere yderligere indikatorer for medlemsstaternes individuelle genopretnings- og resiliensplaner; disse indikatorer vil referere til de egnede mikrodata, der skal aggregeres alt efter behov, og andre relevante data. Udbetalingen af det finansielle bidrag vil ske efter opnåelse af de delmål og slutmål, som er aftalt med den berørte medlemsstat. Disse relevante data vil skulle integreres i et specifikt redskab til overvågning efter medlemsstat og politikområde. Med henblik herpå vil medlemsstaterne i deres årlige rapportering om fremskridt i det europæiske semester inkludere dokumentation for de fremskridt, der er gjort hen imod delmål og slutmål, og give Kommissionen adgang til de underliggende data, herunder administrative data, hvis det er relevant. Der vil blive foretaget en evaluering og en efterfølgende evaluering med henblik på at vurdere mål- og omkostningseffektiviteten, relevansen og sammenhængen af instrumenterne. Hvis det er relevant, vil Kommissionen lade evalueringen ledsage af et forslag om revision af forordningen. Evalueringerne vil blive gennemført i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016. Evalueringerne vil omfatte tidligere erfaringer for at identificere eventuelle mangler og/eller problemer eller muligheder for yderligere at forbedre tiltagene eller deres resultater og hjælpe med at maksimere udnyttelsen og/eller virkningerne heraf. Evalueringen vil blive foretaget, når der foreligger tilstrækkelige oplysninger om anvendelsen, dog senest tre år efter påbegyndelsen af anvendelsen. Senest fire år efter afslutningen af forordningens anvendelsesperiode vil Kommissionen foretage en endelig efterfølgende evaluering. Kommissionen vil meddele Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget resultaterne af evalueringerne og sine bemærkninger hertil. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Ved denne forordning oprettes genopretnings- og resiliensfaciliteten. Instrumentets anvendelsesområde omfatter en bred vifte af politikområder og dækker områder, der vedrører samhørighed, den dobbelte omstilling (grøn og digital), konkurrencedygtighed, produktivitet, sundhed og intelligent innovation (artikel 3). Finansieringsrammen fastsættes til: i) 334 950 000 000 EUR til finansiel støtte (ikketilbagebetalingspligtig støtte) og ii) 267 955 000 000 EUR til lån til medlemsstaterne. Den ikketilbagebetalingspligtige støtte finansieres af eksterne formålsbestemte indtægter som omhandlet i finansforordningens artikel 21, stk. 5. Der vil skulle indgås retlige forpligtelser for mindst 60 % af den ikketilbagebetalingspligtige støtte inden den 31. december 2022. Hvad angår det resterende beløb vil der skulle indgås retlige forpligtelser inden den 31. december 2024 (artikel 5). Medlemsstaterne vil på frivillig basis kunne overføre midler til genopretnings- og resiliensprogrammet fra programmer under delt forvaltning (artikel 6). Det instrument, der oprettes ved denne forordning, er underlagt bestemmelserne om forsvarlig økonomisk styring, som er fastsat ved forordningen om fælles bestemmelser for struktur- og samhørighedsfondene (artikel 9). Det skal gennemføres af Kommissionen ved direkte forvaltning i overensstemmelse med finansforordningen (artikel 6). Finansiel støtte vil være i tillæg til støtte, der ydes inden for rammerne af andre EU-fonde og -programmer, og kan ikke dække de samme omkostninger (artikel 8).

Der fastsættes bestemmelser om kommunikationsaktiviteter over for Europa-Parlamentet og Rådet (artikel 21) og over for offentligheden (artikel 26) samt bestemmelser om komplementaritet (artikel 22), overvågning (artikel 23), årsrapporter (artikel 24) og evaluering (artikel 25). Facilitetens formål er at fremme Unionens økonomiske, sociale og territoriale samhørighed ved at forbedre medlemsstaternes resiliens og tilpasningsevne, afbøde krisens sociale og økonomiske konsekvenser og støtte den grønne og den digitale omstilling, der skal medvirke til at opnå et klimaneutralt Europa senest i 2050, og på den måde medvirke til at genoprette medlemsstaternes økonomiers vækstpotentiale efter covid-19-krisen, hvilket vil fremme jobskabelse og bæredygtig vækst. Med henblik herpå vil faciliteten yde direkte finansiel støtte til medlemsstaterne, således at de kan nå delmålene og slutmålene for reformer og investeringer (artikel 4). Der fastsættes også regler for støtteberettigelse for så vidt angår reformer og investeringer: Medlemsstaterne vil skulle udarbejde nationale genopretnings- og resiliensplaner, der beskriver reform- og investeringsdagsordenen for de næste fire år. Disse planer vil skulle omfatte foranstaltninger til gennemførelsen af reformer og offentlige investeringsprojekter gennem en sammenhængende pakke. Planerne vil skulle være i overensstemmelse med de udfordringer og prioriteter, der er identificeret som led i det europæiske semester, med de nationale reformprogrammer, de nationale energi- og klimaplaner, planerne for retfærdig omstilling og de partnerskabsaftaler og operationelle programmer, der er vedtaget under EU-fondene. De vil skulle omfatte foranstaltninger, der skal håndtere de udfordringer, medlemsstaterne står over for i forbindelse med den grønne og den digitale omstilling, og derved fremme en bæredygtig genopretning. Hvis en medlemsstat er fritaget fra overvågningen og vurderingen under det europæiske semester på grundlag af artikel 12 i forordning (EU) nr. 472/2013 eller er underlagt tilsyn i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 332/2002, vil bestemmelserne i nærværende forordning skulle anvendes på den berørte medlemsstat i forbindelse med de udfordringer og prioriteter, der er identificeret i forbindelse med de foranstaltninger, der er fastsat i henhold til forordningerne (artikel 14). Med henblik på at skabe et oplyst grundlag for udarbejdelsen og gennemførelsen af medlemsstaternes genopretnings- og resiliensplaner vil Rådet inden for rammerne af det europæiske semester kunne drøfte hvordan det står til med genopretningen, resiliensen og tilpasningsevnen i Unionen. Disse drøftelser vil skulle ske på grundlag af Kommissionens strategiske og analytiske oplysninger, som er tilgængelige inden for rammerne af det europæiske semester, og, hvis de foreligger, på grundlag af oplysningerne om gennemførelsen af planerne i de foregående år (betragtning 18). Medlemsstaterne vil kunne modtage et finansielt bidrag i form af ikketilbagebetalingspligtig støtte. Der vil blive fastsat et maksimumsbeløb pr. medlemsstat på grundlag af en på forhånd fastlagt fordelingsnøgle (bilag I). Disse beløb vil blive beregnet på grundlag af befolkningen, reciprokværdien af bruttonationalproduktet (BNP) pr. indbygger og den relative arbejdsløshedsprocent i hver medlemsstat (artikel 10). Finansieringsrammen for facilitetens ikketilbagebetalingspligtige støtte vil være tilgængelig indtil den 31. december 2022 for medlemsstaternes genopretnings- og resiliensplaner. Efter den dato og indtil den 31. december 2024 vil Kommissionen, hvis der er midler til rådighed, kunne afholde forslagsindkaldelser i overensstemmelse med tidsplanen for det europæiske semester (artikel 11). Ud over den ikketilbagebetalingspligtige støtte vil medlemsstaterne kunne anmode om et lån. Hensigten med lånet er at finansiere yderligere reformer og investeringer. Anmodningen om et lån vil kunne fremsættes sammen med planen eller på et senere tidspunkt, ledsaget af en revideret plan (artikel 12). Maksimumslånebeløbet vil for den enkelte medlemsstat ikke kunne overstige 4,7 % af medlemsstatens bruttonationalindkomst. Under ekstraordinære omstændigheder vil det være muligt at hæve loftet, hvis der er ressourcer til rådighed. Når der er truffet afgørelse om låneanmodningen, vil Kommissionen indgå en låneaftale med den berørte medlemsstat (artikel 13). Medlemsstaterne vil skulle indgive genopretnings- og resiliensplaner til Kommissionen senest den 30. april. Planerne vil skulle udgøre et bilag til det respektive nationale reformprogram, som kan indgives særskilt og på et tidligere tidspunkt. I den henseende vil medlemsstaterne kunne indgive et udkast til en plan tidligere sammen med deres nationale budgetforslag. Planerne vil skulle beskrive reformer og investeringer, der skal håndtere de udfordringer, der er identificeret inden for rammerne af det europæiske semester, og bl.a. forklare, hvordan de styrker den berørte medlemsstats vækstpotentiale og økonomiske og sociale resiliens, samt hvordan de medvirker til at styrke samhørigheden. Planerne vil også skulle indeholde foranstaltninger, som er relevante for den grønne og den digitale omstilling. Planerne vil også skulle beskrive de anslåede samlede omkostninger og relevante delmål, slutmål og en vejledende tidsplan for gennemførelsen af reformerne og investeringerne. Hvor det er relevant, vil den foreslåede plan kunne indeholde en anmodning om et lån til flere reformer og investeringer (artikel 15). Under gennemførelsen vil planen kunne ændres, hvis det er begrundet i objektive omstændigheder (artikel 18). Kommissionen vil vurdere planerne på grundlag af gennemsigtige kriterier, bl.a.: om planen forventes effektivt at håndtere udfordringer, som er identificeret som led i det europæiske semester, og om den bidrager til at styrke medlemsstatens vækstpotentiale samt økonomiske og sociale resiliens og medvirker til at styrke økonomisk, social og territorial samhørighed, om planen indeholder foranstaltninger, som er relevante for den grønne og den digitale omstilling, og om medlemsstatens omkostningsoverslag er rimeligt og plausibelt og står mål med de forventede virkninger for økonomien. Der er indført et ratingsystem til vurdering af forslagene med henblik herpå (bilag II). Hvis det er relevant, vil Kommissionen også vurdere låneanmodningen fra den berørte medlemsstat ud fra sandsynligheden for de højere omkostninger, som er nødvendige til de yderligere reformer og investeringer (artikel 16). Efter vurderingen vil Kommissionen vedtage en afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt med angivelse af det finansielle bidrag, der tildeles medlemsstaten (artikel 17), og, hvor det er relevant, lånebeløbet; forudsat at vurderingskriterierne er opfyldt på tilfredsstillende vis, vil den berørte medlemsstat få tildelt det maksimale påtænkte finansielle bidrag, eller beløbet for planens samlede omkostninger, afhængigt af om omkostningerne til planen er højere eller lavere end det maksimale finansielle bidrag, den pågældende medlemsstat er tiltænkt. Medlemsstaten vil ikke blive tildelt et finansielt bidrag, hvis planen ikke opfylder vurderingskriterierne på tilfredsstillende vis. Lånebeløbet vil ikke være større end forskellen mellem de samlede omkostninger til genopretnings- og resiliensplanen (revideret, hvis det er relevant) og det maksimale finansielle bidrag. Det vil også være underlagt et loft pr. støtteberettiget medlemsstat. Under ekstraordinære omstændigheder vil maksimumsbeløbet kunne hæves, hvis der er midler til rådighed (artikel 12). Der fastsættes også regler om betalinger og om andre finansielle anliggender, herunder suspension og annullation; medlemsstaterne vil navnlig kunne anmode om betalinger to gange årligt; betalinger af det finansielle bidrag eller den supplerende lånestøtte vil skulle foretages i trancher, baseret på opfyldelsen af delmål og slutmål (artikel 19). Den berørte medlemsstat vil som led i det europæiske semester hvert kvartal skulle aflægge rapport om de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af reformtilsagnene, idet sådanne rapporter vil skulle afspejles på passende vis i de nationale reformprogrammer. Der fastsættes også bestemmelser om passende rapportering til Europa-Parlamentet og Rådet (artikel 20). Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår vedtagelse af genopretnings- og resiliensplanerne og betaling af den finansielle støtte ved opnåelse af de relevante delmål og slutmål i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i forordningen om udvalgsproceduren (artikel 27). 2020/0104 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af en genopretnings- og resiliensfacilitet EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 175, stk. 3, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Artikel 120 og 121 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ("traktaten") foreskriver, at medlemsstaterne skal føre deres økonomiske politikker med henblik på at bidrage til virkeliggørelsen af Unionens mål og inden for rammerne af de overordnede retningslinjer, som Rådet fastsætter. I henhold til traktatens artikel 148 skal medlemsstaterne gennemføre beskæftigelsespolitikker, der tager hensyn til retningslinjerne for beskæftigelse. Samordningen af medlemsstaternes økonomiske politikker er derfor et spørgsmål af fælles interesse. (2)I henhold til traktatens artikel 175 skal medlemsstaterne samordne deres økonomiske politik med henblik på at nå de mål vedrørende økonomisk, social og territorial samhørighed, der er fastlagt i artikel 174. (3)På EU-niveau tjener det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker ("det europæiske semester"), herunder principperne i den europæiske søjle for sociale rettigheder, til at udpege nationale reformprioriteter og følge deres gennemførelse. Medlemsstaterne udvikler selv deres egne nationale flerårige investeringsstrategier til støtte for disse reformer. Disse strategier bør fremlægges sammen med de årlige nationale reformprogrammer og opridse og samordne de prioriterede investeringsprojekter, som vil blive støttet med midler fra medlemsstaten og/eller Unionen. (4)Udbruddet af covid-19-pandemien først i 2020 har ændret de økonomiske udsigter år ud i fremtiden i Unionen og i verden, og dette kræver en hurtig og koordineret indsats fra Unionen for at håndtere de enorme økonomiske og sociale konsekvenser for alle medlemsstater. De demografisk betingede udfordringer er blevet forstærket af covid-19. Den aktuelle covid-19-pandemi såvel som den tidligere økonomiske og finansielle krise har vist, at udvikling af sunde og resiliente økonomier og finansielle systemer, der bygger på stærke økonomiske og sociale strukturer hjælper medlemsstaterne til at reagere mere effektivt på chok og til hurtigere at komme på fode igen bagefter. De mellemsigtede og langsigtede konsekvenser af covid-19-krisen vil i meget høj grad afhænge af, hvor hurtigt medlemsstaternes økonomier kommer sig over krisen, hvilket igen afhænger af det finanspolitiske råderum, medlemsstaterne har til at træffe foranstaltninger til at afbøde krisens økonomiske og sociale konsekvenser, og af deres økonomiers resiliens. Reformer og investeringer, der skal afhjælpe strukturelle svagheder i økonomierne og styrke deres resiliens, vil derfor være af afgørende betydning for at få økonomierne tilbage på vejen mod en bæredygtig genopretning og undgå endnu større forskelle i Unionen. (5)Gennemførelsen af reformer, der medvirker til at give nationale økonomier en høj grad af resiliens, forbedrer tilpasningsevnen og frigør vækstpotentiale, er blandt Unionens politiske prioriteter. De er derfor af afgørende betydning for at skabe en bæredygtig genopretning og understøtte øget økonomisk og social konvergens. Dette er endnu mere nødvendigt efter pandemikrisen for at bane vejen for en hurtig genopretning. (6)Tidligere erfaringer har vist, at investeringer ofte falder markant i krisetider. Det er imidlertid af afgørende betydning at støtte investeringer i den aktuelle situation for at sætte fart i genopretningen og styrke vækstpotentialet på lang sigt. Investeringer i grønne og digitale teknologier, kapaciteter og processer, der skal støtte omstillingen til ren energi og derved fremme energieffektiviteten i boligsektoren og andre nøglesektorer i økonomien, er vigtige for at opnå bæredygtig vækst og bidrage til at skabe arbejdspladser. Dette vil også medvirke til at gøre Unionen mere resilient og mindre afhængig ved at diversificere de vigtigste forsyningskæder. (7)På nuværende tidspunkt findes der ikke et instrument, der har som formål at yde direkte finansiel støtte knyttet til opnåelsen af resultater og til gennemførelse af reformer og offentlige investeringer i medlemsstaterne som reaktion på de udfordringer, der er identificeret som led i det europæiske semester, med henblik på at opnå varige virkninger for produktiviteten og resiliensen af medlemsstaternes økonomier. (8)På denne baggrund er det nødvendigt at styrke den nuværende ramme for støtte til medlemsstaterne og yde direkte finansiel støtte til medlemsstaterne gennem et innovativt redskab. Med henblik herpå bør der oprettes en genopretnings- og resiliensfacilitet ("faciliteten") ved denne forordning, der skal yde effektiv finansiel og væsentlig støtte til at intensivere gennemførelsen af reformer og offentlige investeringer i forbindelse hermed i medlemsstaterne. Faciliteten bør være omfattende og desuden nyde godt af de erfaringer, som Kommissionen og medlemsstaterne har gjort i forbindelse med anvendelsen af de øvrige instrumenter og programmer. (9)Finansieringsformerne og gennemførelsesmetoderne i henhold til denne forordning bør vælges ud fra, i hvilken udstrækning de gør det muligt at nå de specifikke mål med tiltag og levere resultater, bl.a. under hensyntagen til kontrolomkostningerne, den administrative byrde og den forventede risiko for manglende overholdelse. Dette bør omfatte overvejelser om anvendelse af faste beløb, faste takster og enhedsomkostninger samt finansiering, som ikke er knyttet til omkostninger som omhandlet i finansforordningens artikel 125, stk. 1, litra a). (10)I overensstemmelse med forordning [European Union Recovery Instrument — EU-genopretningsinstrumentet] og inden for rammerne af de deri tildelte ressourcer bør der gennemføres genopretnings- og resiliensforanstaltninger under genopretnings- og resiliensfaciliteten for at afhjælpe de hidtil usete virkninger af covid-19-krisen. Sådanne yderligere ressourcer bør anvendes således, at der sikres overholdelse af fristerne i forordning [EURI]. (11)I overensstemmelse med den europæiske grønne pagt som Europas strategi for bæredygtig vækst og med Unionens forpligtelser til at gennemføre Parisaftalen og nå FN's mål for bæredygtig udvikling vil faciliteten, som oprettes ved denne forordning, bidrage til at integrere klimaindsatsen og økologisk bæredygtighed og til at nå det overordnede mål om, at 25 % af udgifterne under EU-budgettet skal understøtte klimamål. (12)Med henblik på at opfylde disse overordnede mål vil der i forbindelse med udarbejdelsen og gennemførelsen af faciliteten blive identificeret relevante tiltag, som vil blive revurderet som led i de relevante evaluerings- og revisionsprocesser. Der bør også lægges behørig vægt på virkningen af de nationale planer, der indgives i overensstemmelse med denne forordning, mht. at fremme ikke blot den grønne omstilling, men også den digitale omstilling. De vil begge spille en vigtig rolle i relanceringen og moderniseringen af vores økonomi. (13)For at gøre det muligt at træffe foranstaltninger, der kæder faciliteten sammen med forsvarlig økonomisk styring, med henblik på at sikre ensartede gennemførelsesbetingelser, bør Rådet tillægges beføjelse til på forslag af Kommissionen og ved gennemførelsesretsakter at suspendere fristen for vedtagelse af afgørelser om forslag til genopretnings- og resiliensplaner og at suspendere betalinger under denne facilitet i tilfælde af væsentlig manglende overholdelse i relation til de relevante tilfælde, der vedrører den økonomiske styringsproces som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) XXX/XX [CPR] (...). Rådet bør tillige tillægges beføjelse til på forslag af Kommissionen at ophæve disse suspensioner ved gennemførelsesretsakter i relation til de samme relevante tilfælde. (14)Facilitetens overordnede mål bør være fremme af den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed. Med henblik herpå bør den bidrage til at forbedre medlemsstaternes resiliens og tilpasningsevne, afbøde krisens sociale og økonomiske konsekvenser samt støtte den grønne og den digitale omstilling, der skal medvirke til at opnå et klimaneutralt Europa senest i 2050, og på den måde bidrage til at genoprette EU-økonomiernes vækstpotentiale efter krisen, fremme jobskabelse og befordre bæredygtig vækst. (15)Facilitetens specifikke mål bør være at yde finansiel støtte med henblik på at nå de delmål og slutmål for reformer og investeringer, som er fastlagt i genopretnings- og resiliensplanerne. Dette specifikke mål bør forfølges i tæt samarbejde med de berørte medlemsstater. (16)For at sikre, at genopretnings- og resiliensplanen bidrager til facilitetens mål, bør den omfatte foranstaltninger til gennemførelse af reformer og offentlige investeringsprojekter gennem en sammenhængende genopretnings- og resiliensplan. Genopretnings- og resiliensplanen bør være i overensstemmelse med de relevante landespecifikke udfordringer og prioriteter, der er identificeret inden for rammerne af det europæiske semester, med de nationale reformprogrammer, samt med de nationale energi- og klimaplaner, planerne for retfærdig omstilling og de partnerskabsaftaler og operationelle programmer, der er vedtaget under EU-fondene. For at fremme tiltag, der falder ind under prioriteterne for den europæiske grønne pagt og den digitale dagsorden, bør planen også omfatte foranstaltninger, som er relevante for den grønne og den digitale omstilling. Foranstaltningerne bør gøre det muligt hurtigt at nå og levere de mål og bidrag, der er fastsat i de nationale energi- og klimaplaner og ajourføringer heraf. Alle understøttede aktiviteter bør forfølges under fuld overholdelse af Unionens klima- og miljøpolitiske prioriteter.

(17)Hvis en medlemsstat er fritaget fra overvågningen og vurderingen under det europæiske semester på grundlag af artikel 12 i forordning (EU) nr. 472/2013 eller er underlagt tilsyn i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 332/2002, bør det være muligt at anvende bestemmelserne i nærværende forordning på medlemsstaten i forbindelse med de udfordringer og prioriteter, der identificeret ved foranstaltninger, der er fastsat efter forordningerne. (18)Med henblik på at skabe et oplyst grundlag for udarbejdelsen og gennemførelsen af medlemsstaternes genopretnings- og resiliensplaner bør Rådet som led i det europæiske semester kunne drøfte, hvordan det står til med genopretningen, resiliensen og tilpasningsevnen i Unionen. For at sikre hensigtsmæssig evidens bør disse drøftelser ske på grundlag af Kommissionens strategiske og analytiske oplysninger, som er tilgængelige inden for rammerne af det europæiske semester, og, hvis de foreligger, på grundlag af oplysningerne om gennemførelsen af planerne i de foregående år. (19)For at sikre et meningsfuldt finansielt bidrag, som står mål med medlemsstaternes faktiske behov for at iværksætte og gennemføre reformerne og investeringerne i genopretnings- og resiliensplanen, bør der fastsættes et maksimalt finansielt bidrag for dem under faciliteten for så vidt angår den finansielle støtte (dvs. den ikketilbagebetalingspligtige finansielle støtte). Maksimalbeløbet beregnes på grundlag af befolkningen, reciprokværdien af bruttonationalproduktet (BNP) pr. indbygger og den relative arbejdsløshedsprocent i hver medlemsstat. (20)Det er nødvendigt at indføre en procedure for medlemsstaternes indgivelse af forslag til genopretnings- og resiliensplaner og indholdet i dem. Med henblik på at sikre formålstjenlige procedurer bør en medlemsstat indgive en genopretnings- og resiliensplan senest den 30. april i form af et særskilt bilag til det nationale reformprogram. For at sikre en hurtig gennemførelse bør medlemsstaterne kunne indgive et udkast til en plan sammen med budgetforslaget for det kommende år den 15. oktober i det foregående år. (21)For at sikre nationalt ejerskab til og fokus på de relevante reformer og investeringer bør de medlemsstater, der ønsker at modtage støtte, indgive en behørigt begrundet og underbygget genopretnings- og resiliensplan til Kommissionen. Genopretnings- og resiliensplanen bør indeholde et detaljeret sæt foranstaltninger til gennemførelse af den, herunder delmål og slutmål, og genopretnings- og resiliensplanens forventede virkninger for vækstpotentiale, jobskabelse og økonomisk og social resiliens; den bør også indeholde foranstaltninger, som er relevante for den grønne og den digitale omstilling; den bør tillige indeholde en redegørelse for den foreslåede genopretnings- og resiliensplans forenelighed med de relevante landespecifikke udfordringer og prioriteter, der er identificeret inden for rammerne af det europæiske semester. Der bør tilstræbes og opnås et tæt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne gennem hele processen. (22)Kommissionen bør vurdere de genopretnings- og resiliensplaner, som medlemsstaterne har foreslået, og bør handle i tæt samarbejde med den berørte medlemsstat. Kommissionen vil respektere det nationale ejerskab til processen fuldt ud og vil derfor tage hensyn til den begrundelse og de elementer, som den berørte medlemsstat fremsætter, og vil vurdere, om den af medlemsstaten foreslåede genopretnings- og resiliensplan forventes effektivt at håndtere de udfordringer, der er identificeret i de relevante landespecifikke henstillinger rettet til den berørte medlemsstat eller i andre relevante dokumenter, som Kommissionen vedtager officielt som led i det europæiske semester; om planen indeholder foranstaltninger, der effektivt bidrager til den grønne og den digitale omstilling og til at håndtere de dermed forbundne udfordringer; om planen forventes at få varige virkninger i den berørte medlemsstat, om planen forventes at bidrage effektivt til at styrke medlemsstatens vækstpotentiale, jobskabelse og økonomiske og sociale resiliens, afbøde krisens økonomiske og sociale konsekvenser samt medvirke til at forbedre den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed, om den begrundelse, der er forelagt af medlemsstaten for de anslåede samlede omkostninger til den indgivne genopretnings- og resiliensplan, er rimelig og plausibel og står mål med den forventede virkning for økonomien og beskæftigelsen, om den foreslåede genopretnings- og resiliensplan indeholder foranstaltninger til gennemførelse af reformer og offentlige investeringsprojekter, der repræsenterer sammenhængende tiltag, og om de ordninger, som den berørte medlemsstat har foreslået, forventes at sikre en effektiv gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen, herunder de foreslåede delmål og slutmål samt de dertil knyttede indikatorer. (23)Der bør fastlægges passende retningslinjer i form af et bilag til denne forordning, som kan danne grundlag for en gennemsigtig og rimelig vurdering fra Kommissionens side af genopretnings- og resiliensplanerne og for fastsættelse af det finansielle bidrag i overensstemmelse med målene og eventuelle andre relevante krav i forordningen. Af hensyn til gennemsigtighed og effektivitet bør der indføres et ratingsystem til vurdering af genopretnings- og resiliensplanerne. (24)For at bidrage til udarbejdelsen af planer af høj kvalitet og bistå Kommissionen i forbindelse med vurderingen af de genopretnings- og resiliensplaner, som medlemsstaterne indgiver, og af, i hvor høj grad de relevante kriterier er opfyldt, bør der fastsættes bestemmelser om anvendelse af ekspertrådgivning og, efter anmodning fra medlemsstaterne, peerrådgivning. (25)Af forenklingshensyn bør fastsættelsen af det finansielle bidrag foregå ud fra simple kriterier. Det finansielle bidrag bør fastsættes på grundlag af de anslåede samlede omkostninger til den genopretnings- og resiliensplan, som den berørte medlemsstat har foreslået. (26)Forudsat at genopretnings- og resiliensplanen opfylder vurderingskriterierne på tilfredsstillende vis, bør den berørte medlemsstat tildeles det maksimale finansielle bidrag, hvis de anslåede samlede omkostninger til reformerne og investeringerne i genopretnings- og resiliensplanen er lig med eller højere end det, det maksimale finansielle bidrag i sig selv beløber sig til. Den berørte medlemsstat bør i stedet tildeles et beløb, der er lig med genopretnings- og resiliensplanens anslåede samlede omkostninger, hvis disse anslåede samlede omkostninger er lavere end det maksimale finansielle bidrag i sig selv. Medlemsstaten bør ikke tildeles noget finansielt bidrag, hvis genopretnings- og resiliensplanen ikke opfylder vurderingskriterierne på tilfredsstillende vis. (27)For at sikre, at den finansielle støtte frontloades i de første år efter krisen, og for at sikre forenelighed med den tilgængelige finansiering for dette instrument bør tildelingen af midler til medlemsstaterne være tilgængelig indtil den 31. december 2024. I det øjemed bør der være indgået retlige forpligtelser for mindst 60 % af den ikketilbagebetalingspligtige støtte senest den 31. december 2022. Der bør være indgået retlige forpligtelser for det resterende beløb senest den 31. december 2024. (28)Der bør kunne ydes finansiel støtte til en medlemsstats plan i form af et lån, forudsat at der indgås en låneaftale med Kommissionen på grundlag af en behørigt begrundet anmodning fra den berørte medlemsstat. Lån, der støtter gennemførelsen af nationale genopretnings- og resiliensplaner, bør ydes med løbetider, der afspejler sådanne udgifters langsigtede karakter. Disse løbetider kan afvige fra løbetiderne for de midler, Unionen låner for at finansiere lånene på kapitalmarkederne. Det er derfor nødvendigt at give mulighed for at fravige princippet i finansforordningens artikel 220, stk. 2, i overensstemmelse med hvilket løbetiderne for finansiel bistand i form af lån ikke skal ændres. (29)En anmodning om et lån bør begrundes i finansielle behov knyttet til yderligere reformer og investeringer i genopretnings- og resiliensplanen, især sådanne, som er af relevans for den grønne og den digitale omstilling, og dermed højere omkostninger til planen end det maksimale finansielle bidrag, der er (vil blive) tildelt i form af det ikketilbagebetalingspligtige bidrag. Det bør være muligt at indgive anmodningen om et lån sammen med planen. Hvis der anmodes om et lån på et andet tidspunkt, bør anmodningen ledsages af en revideret plan med yderligere delmål og slutmål. For at sikre frontloading af ressourcerne bør medlemsstaterne anmode om lånestøtte senest den 31. august 2024. Med henblik på forsvarlig økonomisk forvaltning bør der være et loft over det samlede beløb for alle lån, der ydes i henhold til denne forordning. Endvidere bør maksimumslånebeløbet for den enkelte medlemsstat ikke overstige 4,7 % af medlemsstatens bruttonationalindkomst. Under ekstraordinære omstændigheder bør det være muligt at hæve loftet, hvis der er ressourcer til rådighed. Af de samme hensyn til forsvarlig økonomisk forvaltning bør det være muligt at udbetale lånet i trancher på betingelse af opnåelse af resultater. (30)En medlemsstat bør have mulighed for at fremsætte en begrundet anmodning om at ændre genopretnings- og resiliensplanen i gennemførelsesperioden, hvis objektive omstændigheder berettiger et sådant skridt. Kommissionen bør vurdere den begrundede anmodning og træffe en ny afgørelse inden for fire måneder. (31)Af hensyn til effektivitet og forenkling i den finansielle forvaltning af instrumentet bør Unionens finansielle støtte til genopretnings- og resiliensplaner have form af finansiering, der er baseret på opnåelsen af resultater målt i forhold til de delmål og slutmål, der er angivet i de godkendte genopretnings- og resiliensplaner. I den henseende bør den supplerende lånestøtte være knyttet til yderligere delmål og slutmål ud over dem, der er relevante for den finansielle støtte (dvs. den ikketilbagebetalingspligtige støtte). (32)Med henblik på forsvarlig økonomisk forvaltning bør der fastsættes særlige regler for budgetforpligtelser, betalinger, suspension, annullation og inddrivelse af midler. For at sikre forudsigelighed bør medlemsstaterne kunne indgive anmodninger om betalinger to gange årligt. Betalinger bør foretages i trancher og bør bygge på Kommissionens positive vurdering af medlemsstatens gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen. Suspension og annullation af det finansielle bidrag bør være mulig, når medlemsstaten ikke har gennemført genopretnings- og resiliensplanen på tilfredsstillende vis. Der bør indføres en passende kontradiktorisk procedure for at sikre, at Kommissionens afgørelser vedrørende suspension, annullation og inddrivelse af udbetalte beløb garanterer medlemsstaternes ret til at fremsætte bemærkninger. (33)Med henblik på effektiv overvågning af gennemførelsen bør medlemsstaterne som led i det europæiske semester hvert kvartal aflægge rapport om fremskridtene med at opfylde genopretnings- og resiliensplanerne. Sådanne rapporter, der udarbejdes af de berørte medlemsstater, bør afspejles på passende vis i de nationale reformprogrammer, der bør anvendes som et redskab til rapportering om de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanerne. (34)Af gennemsigtighedsgrunde bør de genopretnings- og resiliensplaner, som Kommissionen har vedtaget, meddeles til Europa-Parlamentet og Rådet, og Kommissionen bør iværksætte kommunikationsaktiviteter i det omfang det er hensigtsmæssigt. (35)For at sikre en effektiv og sammenhængende tildeling af midler fra Unionens budget og overholdelse af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør tiltag under denne forordning være i overensstemmelse med og supplere igangværende EU-programmer, samtidig med at der undgås dobbeltfinansiering af de samme udgifter. Navnlig bør Kommissionen og medlemsstaten i alle faser af processen sikre en effektiv koordination for at sikre konsistens, sammenhæng, komplementaritet og synergi mellem finansieringskilderne. Med henblik herpå bør medlemsstaterne pålægges at forelægge de relevante oplysninger om eksisterende eller planlagt EU-finansiering, når de indgiver deres planer til Kommissionen. Finansiel støtte under faciliteten bør være et supplement til støtte fra andre EU-fonde og -programmer, og reform- og investeringsprojekter, der finansieres under faciliteten, bør kunne modtage finansiering fra andre EU-programmer og -instrumenter, forudsat at denne støtte ikke dækker de samme omkostninger. (36)I overensstemmelse med punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016 er der behov for at evaluere genopretnings- og resiliensfaciliteten, som oprettes ved denne forordning, på grundlag af oplysninger, der er tilvejebragt via specifikke overvågningskrav, samtidig med at overregulering og administrative byrder undgås, navnlig for medlemsstaterne. Disse krav bør, i det omfang det er hensigtsmæssigt, omfatte målbare indikatorer, der kan danne grundlag for en evaluering af instrumenternes virkninger i praksis.

(37)Kommissionen bør forelægge en årsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af faciliteten, som oprettes ved nærværende forordning. Rapporten bør indeholde oplysninger om de fremskridt, medlemsstaterne gør med de godkendte genopretnings- og resiliensplaner; den bør også indeholde oplysninger om omfanget af de indtægter, faciliteten er blevet tildelt under EU-genopretningsinstrumentet det foregående år, fordelt på budgetposter, og bidraget fra de beløb, der er rejst under EU-genopretningsinstrumentet, til opnåelse af facilitetens mål. (38)Der bør foretages en uafhængig evaluering af opfyldelsen af målene for den facilitet, der oprettes ved denne forordning, samt af effektiviteten af anvendelsen af dens ressourcer og dens merværdi. Hvis det er relevant, bør evalueringen ledsages af forslag til ændring af denne forordning. Der bør endvidere foretages en uafhængig efterfølgende evaluering af instrumenternes langsigtede virkning. (39)De genopretnings- og resiliensplaner, der skal gennemføres af medlemsstaterne, og det tilsvarende finansielle bidrag, de tildeles, bør fastsættes af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Gennemførelsesbeføjelserne vedrørende vedtagelsen af genopretnings- og resiliensplanerne og vedrørende betalingen af den finansielle støtte ved opnåelse af de relevante delmål og slutmål bør udøves af Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 efter den deri omhandlede undersøgelsesprocedure. Efter vedtagelse af en gennemførelsesretsakt bør den berørte medlemsstat og Kommissionen kunne aftale visse operationelle ordninger af teknisk karakter, der mere detaljeret fastsætter aspekter af gennemførelsen med hensyn til tidsplanen, indikatorer for delmål og slutmål samt adgang til underliggende data. For at sikre den fortsatte relevans af de operationelle ordninger i forhold til de foreliggende omstændigheder under gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen bør det være muligt at ændre elementer af de tekniske ordninger ved fælles overenskomst. Horisontale finansielle regler vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet med hjemmel i artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse på denne forordning. Disse regler er fastlagt i finansforordningen og regulerer navnlig proceduren for opstilling og gennemførelse af budgettet ved hjælp af tilskud, udbud, priser og indirekte gennemførelse og sikrer kontrol med de finansielle aktørers ansvar. Regler vedtaget med hjemmel i artikel 322 i TEUF vedrører også beskyttelsen af Unionens budget i tilfælde af generaliserede mangler i medlemsstaterne for så vidt angår retsstatsprincippet, idet overholdelsen heraf er en væsentlig forudsætning for forsvarlig økonomisk forvaltning og effektiv EU-finansiering. (40)Unionens finansielle interesser skal beskyttes ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger, herunder ved forebyggelse, påvisning, korrektion og undersøgelse af uregelmæssigheder og svig, inddrivelse af tabte, uberettiget udbetalte eller ukorrekt anvendte midler og i påkommende tilfælde ved anvendelse af administrative sanktioner, jf. finansforordningen, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013, Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2988/95, Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og Rådets forordning (EU) 2017/1939. Navnlig kan Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), jf. forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96, foretage administrative undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, for at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller andre ulovlige forhold, der skader Unionens finansielle interesser. Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) kan, jf. forordning (EU) 2017/1939, efterforske og retsforfølge svig og andre strafbare handlinger, der skader Unionens finansielle interesser, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371. I henhold til finansforordningen skal personer eller enheder, som modtager EU-midler, samarbejde fuldt ud om at beskytte Unionens finansielle interesser, give Kommissionen, OLAF, EPPO og Den Europæiske Revisionsret de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikre, at tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, giver Kommissionen, OLAF, EPPO og Den Europæiske Revisionsret tilsvarende rettigheder. (41)Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. (42)For at muliggøre en øjeblikkelig anvendelse af de i denne forordning fastsatte foranstaltninger bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I Almindelige bestemmelser og finansieringsramme Artikel 1

Genstand Ved denne forordning oprettes en genopretnings- og resiliensfacilitet ("faciliteten"). Der fastsættes bestemmelser om facilitetens mål, finansieringen og former for EU-finansiering samt regler for ydelsen heraf. Artikel 2

Definitioner I denne forordning forstås ved: 1."EU-fonde": fonde, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) YYY/XX [efterfølgeren til forordningen om fælles bestemmelser] 2."finansielt bidrag": ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte, der tildeles eller kan tildeles til medlemsstaterne under faciliteten, og 3."europæisk semester for samordning af de økonomiske politikker" (i det følgende benævnt "det europæiske semester"): den proces, der er omhandlet i artikel 2-a i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997. Artikel 3

Anvendelsesområde Anvendelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten, som oprettes ved denne forordning, skal vedrøre politikområder med relation til økonomisk, social og territorial samhørighed, den grønne og den digitale omstilling, sundhed, konkurrenceevne, resiliens, produktivitet, uddannelse og færdigheder, forskning og innovation, intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, beskæftigelse og investeringer samt de finansielle systemers stabilitet. Artikel 4

Overordnet mål og specifikke mål

1.Genopretnings- og resiliensfacilitetens overordnede mål er at fremme Unionens økonomiske, sociale og territoriale samhørighed ved at forbedre medlemsstaternes resiliens og tilpasningsevne, afbøde krisens sociale og økonomiske konsekvenser og støtte den grønne og den digitale omstilling og på den måde medvirke til at genoprette EU-økonomiernes vækstpotentiale og fremme jobskabelse efter covid-19-krisen, med bæredygtig vækst til følge. 2.Med henblik på opfyldelse af det overordnede mål er genopretnings- og resiliensfacilitetens specifikke mål at yde finansiel støtte til medlemsstaterne med henblik på at nå de delmål og slutmål for reformer og investeringer, som er fastlagt i deres genopretnings- og resiliensplaner. Dette specifikke mål skal forfølges i tæt samarbejde med de berørte medlemsstater. Artikel 5

Midler fra EU-genopretningsinstrumentet 1.De i artikel 2 i forordning [EURI] omhandlede foranstaltninger gennemføres under denne facilitet: a) med et beløb på 334 950 000 000 EUR, jf. artikel 3, stk. 2, litra a), nr. ii), i forordning [EURI] i løbende priser, til rådighed som ikketilbagebetalingspligtig støtte, jf. dog artikel 4, stk. 4 og 8, i forordning [EURI]. Disse beløb udgør eksterne formålsbestemte indtægter i henhold til finansforordningens artikel 21, stk. 5 b) med et beløb på 267 955 000 000 EUR, jf. artikel 3, stk. 2, litra b), i forordning [EURI] i løbende priser, til rådighed som lånestøtte til medlemsstaterne i henhold til artikel 12 og 13, jf. dog artikel 4, stk. 5, i forordning [EURI]. 2.De i stk. 1, litra a), omhandlede beløb kan også dække udgifter til de forberedende aktiviteter samt tilsyns-, kontrol-, revisions- og evalueringsaktiviteter, som er nødvendige for forvaltningen af hvert instrument og for at nå dets mål, herunder navnlig undersøgelser, ekspertmøder og informations- og kommunikationstiltag, såsom institutionel kommunikation om Unionens politiske prioriteter, for så vidt de angår denne forordnings formål, udgifter i forbindelse med IT-netværk, der fokuserer på informationsbehandling og -udveksling, institutionelle IT-værktøjer samt alle andre udgifter til teknisk og administrativ støtte, som Kommissionen afholder i forbindelse med forvaltningen af hvert instrument. Udgifterne kan også omfatte omkostninger til andre støtteaktiviteter såsom kvalitetskontrol og overvågning af projekter i marken og omkostninger til peerrådgivning og eksperter i forbindelse med vurdering og gennemførelse af reformer og investeringer. Artikel 6

Midler fra programmer under delt forvaltning Midler, der er tildelt medlemsstaterne under delt forvaltning, kan på disses anmodning overføres til faciliteten. Kommissionen forvalter disse midler direkte i overensstemmelse med finansforordningens artikel 62, stk. 1, litra a). De omhandlede midler anvendes til fordel for den berørte medlemsstat. Artikel 7

Gennemførelse Genopretnings- og resiliensfaciliteten gennemføres af Kommissionen ved direkte forvaltning i overensstemmelse med finansforordningen. Artikel 8

Additionalitet og supplerende finansiering Støtte under genopretnings- og resiliensfaciliteten supplerer støtte, der ydes under andre EU-fonde og -programmer. Reform- og investeringsprojekter kan modtage støtte fra andre EU-programmer og -instrumenter, forudsat at denne støtte ikke dækker de samme omkostninger. Artikel 9

Foranstaltninger, der kæder faciliteten sammen med forsvarlig økonomisk styring 1.I tilfælde af væsentlig manglende overholdelse i relation til et af de tilfælde, der er omhandlet i artikel 15, stk. 7, i forordningen om fælles bestemmelser for (...) [CPR], vedtager Rådet på forslag fra Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt en afgørelse om suspension af fristen for vedtagelse af de afgørelser, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1 og 2, eller om suspension af betalinger under genopretnings- og resiliensfaciliteten. Afgørelsen om suspension af betalinger som omhandlet i første afsnit finder anvendelse på betalingsanmodninger, der er indgivet efter datoen for afgørelsen om suspension. Suspensionen af den i artikel 17 omhandlede frist gælder fra dagen efter vedtagelsen af den afgørelse, der er omhandlet i første afsnit. I tilfælde af suspension af betalinger finder artikel 15, stk. 9, i forordningen om fælles bestemmelser for (...) anvendelse. 2.Hvis et af de tilfælde, der er omhandlet i artikel 15, stk. 11, i forordningen om fælles bestemmelser for [...], gør sig gældende, vedtager Rådet på forslag af Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt en afgørelse om ophævelse af suspensionen af den frist eller de betalinger, der er omhandlet i foregående stykke.

De relevante procedurer eller betalinger genoptages dagen efter ophævelsen af suspensionen. KAPITEL II Finansielt bidrag, tildelingsproces og lån Artikel 10

Maksimalt finansielt bidrag Der beregnes et maksimalt finansielt bidrag for hver medlemsstat med henblik på tildeling af det i artikel 5, stk. 1, litra a), omhandlede beløb under anvendelse af metoden i bilag I, på grundlag af befolkningen, reciprokværdien af bruttonationalproduktet (BNP) pr. indbygger og den relative arbejdsløshedsprocent i hver medlemsstat. Artikel 11

Tildeling af finansielle bidrag 1.I en periode frem til den 31. december 2022 stiller Kommissionen 334 950 000 000 EUR til rådighed til tildeling, som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a). Hver medlemsstat kan indgive anmodninger op til deres maksimale finansielle bidrag, jf. artikel 10, til gennemførelse af deres genopretnings- og resiliensplaner. 2.Fra den 31. december 2022 til den 31. december 2024 kan Kommissionen, hvis der er finansielle midler til rådighed, afholde forslagsindkaldelser i overensstemmelse med tidsplanen for det europæiske semester. I den forbindelse offentliggør den en vejledende tidsplan for de forslagsindkaldelser, der skal afholdes i perioden, og angiver for den enkelte forslagsindkaldelse det beløb, der potentielt kan tildeles. Hver medlemsstat kan foreslå, at den skal modtage op til et maksimumsbeløb svarende til dens tildelingsandel af det beløb, der kan tildeles, jf. bilag I, til gennemførelse af dens genopretnings- og resiliensplan. Artikel 12

Lån 1.Indtil den 31. december 2024 kan Kommissionen efter anmodning fra en medlemsstat indrømme den berørte medlemsstat lånestøtte til gennemførelsen af dens genopretnings- og resiliensplaner. 2.En medlemsstat kan anmode om et lån samtidig med indgivelsen af en genopretnings- og resiliensplan, jf. artikel 15, eller på et andet tidspunkt indtil den 31. august 2024. I sidstnævnte tilfælde skal anmodningen ledsages af en revideret plan med yderligere delmål og slutmål. 3.En medlemsstats anmodning om lån skal redegøre for: a)baggrunden for lånestøtteanmodningen, begrundet i større finansielle behov knyttet til yderligere reformer og investeringer b)de yderligere reformer og investeringer, jf. artikel 15 c)de højere omkostninger til den berørte genopretnings- og resiliensplan sammenlignet med det maksimale finansielle bidrag, jf. artikel 10, eller med det finansielle bidrag, som er tildelt til genopretnings- og resiliensplanen på grundlag af artikel 17, stk. 3, litra b). 4.Lånestøtten til den berørte medlemsstats genopretnings- og resiliensplan må ikke være større end forskellen mellem de samlede omkostninger til genopretnings- og resiliensplanen (revideret, hvis det er relevant) og det maksimale finansielle bidrag omhandlet i artikel 10. Maksimumslånebeløbet for hver medlemsstat må ikke overstige 4,7 % af medlemsstatens bruttonationalindkomst. 5.Uanset stk. 4 kan lånestøttebeløbet under ekstraordinære omstændigheder hæves, hvis der er midler til rådighed. 6.Lånestøtten udbetales i trancher, og under forudsætning af at delmålene og slutmålene er nået, jf. artikel 17, stk. 4, litra g). 7.Kommissionen træffer afgørelse om en anmodning om lånestøtte i overensstemmelse med artikel 17. Genopretnings- og resiliensplanen ændres, i det omfang det er hensigtsmæssigt. Artikel 13

Låneaftale

1.Før Kommissionen indgår en låneaftale med den berørte medlemsstat, vurderer den: a)om begrundelsen for låneanmodningen og -beløbet kan anses for at være rimelig og plausibel i relation til de yderligere reformer og investeringer, og b)om de yderligere reformer og investeringer opfylder kriterierne i artikel 16, stk. 3. 2.Hvis anmodningen om et lån opfylder kriterierne i stk. 1, og når den i artikel 17, stk. 2, omhandlede afgørelse er vedtaget, indgår Kommissionen en låneaftale med den berørte medlemsstat. Ud over elementerne i finansforordningens artikel 220, stk. 5, skal låneaftalen indeholde følgende elementer: a)lånebeløbet i EUR b)den gennemsnitlige løbetid; finansforordningens artikel 220, stk. 2, finder ikke anvendelse for så vidt angår denne løbetid c)lånets prisformel og rådighedsperiode d)det maksimale antal trancher og tilbagebetalingsplanen e)de øvrige elementer, som er nødvendige med henblik på gennemførelsen af lånestøtten i relation til de pågældende reformer og investeringsprojekter, jf. den i artikel 17, stk. 2, omhandlede afgørelse. 3.I overensstemmelse med finansforordningens artikel 220, stk. 5, litra e), afholdes omkostninger i relation til lån af midler til lån som omhandlet i nærværende artikel af modtagerlandene. 4.Kommissionen etablerer de ordninger, som er nødvendige for at administrere udlånstransaktionerne i forbindelse med lån, der ydes i henhold til denne artikel. 5.En medlemsstat, som modtager et lån i henhold til denne artikel, skal åbne en særlig konto til forvaltning af det modtagne lån. Den skal desuden overføre hovedstolen og skyldige renter for relaterede lån til en konto, som Kommissionen anviser, i overensstemmelse med de ordninger, der etableres i henhold til foregående stykke, tyve TARGET2-arbejdsdage før den tilsvarende forfaldsdato. KAPITEL III Genopretnings- og resiliensplaner Artikel 14

Støtteberettigelse 1.Med henblik på forfølgelsen af målene i artikel 4 udarbejder medlemsstaterne genopretnings- og resiliensplaner. Disse planer skal redegøre for den berørte medlemsstats reform- og investeringsdagsorden for de næste fire år. Genopretnings- og resiliensplaner, der er berettiget til finansiering under dette instrument, skal indeholde foranstaltninger til gennemførelse af reformer og offentlige investeringsprojekter gennem en samlet pakke. 2.Genopretnings- og resiliensplanerne skal være i overensstemmelse med de relevante landespecifikke udfordringer og prioriteter, der er identificeret inden for rammerne af det europæiske semester, særlig dem, som er relevante for eller hidrører fra den grønne og den digitale omstilling. Genopretnings- og resiliensplanerne skal også være i overensstemmelse med oplysningerne fra medlemsstaterne i de nationale reformprogrammer under det europæiske semester, i deres nationale energi- og klimaplaner og ajourføringer heraf i henhold til forordning (EU) 2018/1999, i de territoriale planer for retfærdig omstilling under fonden for retfærdig omstilling og i partnerskabsaftaler og operationelle programmer under EU-fondene. 3.Hvis en medlemsstat er fritaget fra overvågningen og vurderingen under det europæiske semester på grundlag af artikel 12 i forordning (EU) nr. 472/2013 eller er underlagt tilsyn i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 332/2002, skal bestemmelserne i nærværende forordning anvendes på medlemsstaten i forbindelse med de udfordringer og prioriteter, der identificeret ved foranstaltninger, der er fastsat efter forordningerne. Artikel 15

Genopretnings- og resiliensplan 1.En medlemsstat, der ønsker at modtage støtte under faciliteten, indgiver en genopretnings- og resiliensplan som fastsat i artikel 14, stk. 1, til Kommissionen.

2.Den af den berørte medlemsstat forelagte genopretnings- og resiliensplan skal udgøre et bilag til dens nationale reformprogram skal indgives officielt senest den 30. april. Medlemsstaterne kan indgive udkast til planer fra den 15. oktober det foregående år sammen med budgetforslaget for det følgende år. 3.Genopretnings- og resiliensplanen skal være behørigt begrundet og underbygget. Den skal navnlig indeholde følgende elementer: a)en redegørelse for, hvordan man forventer at håndtere de relevante landespecifikke udfordringer og prioriteter, der er identificeret inden for rammerne af det europæiske semester b)en redegørelse for hvordan planen styrker den berørte medlemsstats vækstpotentiale, jobskabelse og økonomiske og sociale resiliens, afbøder krisens økonomiske og sociale konsekvenser og medvirker til at forbedre den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed og konvergens c)en redegørelse for, hvordan foranstaltningerne i planen forventes at bidrage til den grønne og den digitale omstilling eller til håndteringen af de dermed forbundne udfordringer d)påtænkte delmål og slutmål og en vejledende tidsplan for gennemførelsen af reformerne over en periode på højst fire år og for investeringernes vedkommende over en periode på højst syv år e)de planlagte investeringsprojekter og den dertil knyttede investeringsperiode f)de anslåede samlede omkostninger til de reformer og investeringsprojekter, der er omfattet af den indgivne genopretnings- og resiliensplan (også benævnt "genopretnings- og resiliensplanens anslåede samlede omkostninger"), behørigt begrundet og med angivelse af, hvordan de står mål med den forventede virkning for økonomien og beskæftigelsen g)hvis det er relevant, oplysninger om eksisterende eller planlagt EU-finansiering h)de ledsageforanstaltninger, der eventuelt er behov for i)en begrundelse for genopretnings- og resiliensplanens sammenhæng j)den berørte medlemsstats ordninger for effektiv gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen, herunder de foreslåede delmål og slutmål samt de dertil knyttede indikatorer k)hvis det er relevant, anmodningen om lånestøtte og de yderligere delmål som omhandlet i artikel 12, stk. 2 og 3, og elementerne deri, og l)andre relevante oplysninger. 4.I forbindelse med udarbejdelsen af deres forslag til genopretnings- og resiliensplaner kan medlemsstaterne anmode Kommissionen om at organisere en udveksling af bedste praksis, for at den anmodende medlemsstat kan drage fordel af andre medlemsstaters erfaringer. Medlemsstaterne kan også anmode om teknisk støtte under instrumentet for teknisk støtte i overensstemmelse med den relevante forordning. Artikel 16

Kommissionens vurdering 1.Ved vurderingen af genopretnings- og resiliensplanen samarbejder Kommissionen tæt med den berørte medlemsstat. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger eller anmode om supplerende oplysninger. Den berørte medlemsstat fremlægger de ønskede supplerende oplysninger og kan om nødvendigt ændre planen, inden den indgives officielt. 2.Ved vurderingen af genopretnings- og resiliensplanen og fastsættelsen af det beløb, der skal tildeles til den berørte medlemsstat, tager Kommissionen hensyn til de analytiske oplysninger om den berørte medlemsstat, som er tilgængelige inden for rammerne af det europæiske semester, såvel som den begrundelse og de elementer, den berørte medlemsstat har fremlagt, jf. artikel 15, stk. 3, og alle andre relevante oplysninger, herunder navnlig dem, der er indeholdt i den berørte medlemsstats nationale reformprogram og nationale energi- og klimaplan, og, hvis det er relevant, oplysninger om teknisk støtte modtaget via instrumentet for teknisk støtte. 3.Kommissionen vurderer betydning af og sammenhængen i genopretnings- og resiliensplanen og dens bidrag til den grønne og den digitale omstilling og tager med henblik herpå hensyn til følgende kriterier: a)om genopretnings- og resiliensplanen forventes at bidrage til effektivt at håndtere udfordringer identificeret i de relevante landespecifikke henstillinger rettet til den berørte medlemsstat eller i andre relevante dokumenter, som Kommissionen vedtager officielt som led i det europæiske semester

b)om planen indeholder foranstaltninger, der effektivt bidrager til den grønne og den digitale omstilling og til at håndtere de dermed forbundne udfordringer c)om genopretnings- og resiliensplanen forventes at få varige virkninger i den berørte medlemsstat d)om genopretnings- og resiliensplanen forventes at bidrage effektivt til at styrke medlemsstatens vækstpotentiale, jobskabelse og økonomiske og sociale resiliens, afbøde krisens økonomiske og sociale konsekvenser samt medvirke til at forbedre den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed e)om den begrundelse, der er forelagt af medlemsstaten for den indgivne genopretnings- og resiliensplans anslåede samlede omkostninger, er rimelig og plausibel og står mål med den forventede virkning for økonomien og beskæftigelsen f)om genopretnings- og resiliensplanen indeholder foranstaltninger til gennemførelse af reformer og offentlige investeringsprojekter, der repræsenterer sammenhængende tiltag g)om de ordninger, som de berørte medlemsstater har foreslået, forventes at sikre en effektiv gennemførelse af genopretnings- og resiliensplanen, herunder den foreslåede tidsplan og de foreslåede delmål og slutmål samt de dertil knyttede indikatorer. 4.Hvis den berørte medlemsstat har anmodet om lånestøtte som omhandlet i artikel 12, vurderer Kommissionen, om anmodningen om lånestøtte opfylder kriterierne i artikel 13, stk. 1, især om de yderligere reformer og investeringer, som låneanmodningen vedrører, opfylder vurderingskriterierne i stk. 3. 5.Med henblik på vurderingen af de genopretnings- og resiliensplaner, som medlemsstaterne har indgivet, kan Kommissionen bistås af eksperter. Artikel 17

Kommissionens afgørelse 1.Kommissionen træffer afgørelse senest fire måneder efter medlemsstatens officielle indgivelse af genopretnings- og resiliensplanen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt. Hvis Kommissionens vurdering af en genopretnings- og resiliensplan er positiv, fastsættes det i afgørelsen, hvilke reformer og investeringsprojekter medlemsstaten skal gennemføre, herunder delmål og slutmål, og det finansielle bidrag, der tildeles henhold til artikel 11. 2.Hvis den berørte medlemsstat anmoder om lånestøtte, fastsættes også lånestøttebeløbet i afgørelsen, jf. artikel 12, stk. 4 og 5, samt de yderligere reformer og investeringsprojekter, som medlemsstaten skal gennemføre ved hjælp af lånestøtten, herunder også de yderligere delmål og slutmål. 3.Det finansielle bidrag, der er omhandlet i stk. 1, fastsættes på grundlag af de anslåede samlede omkostninger til den genopretnings- og resiliensplan, den berørte medlemsstat har foreslået, som vurderet efter de kriterier, der er fastsat i artikel 16, stk. 3. Det finansielle bidrag fastsættes således: a)Hvis genopretnings- og resiliensplanen opfylder kriterierne i artikel 16, stk. 3, på tilfredsstillende vis, og genopretnings- og resiliensplanens anslåede samlede omkostninger beløber sig til det samme som eller mere end det maksimale finansielle bidrag til den pågældende medlemsstat, jf. artikel 10, er det finansielle bidrag, der tildeles til medlemsstaten, lig med det fulde beløb af det maksimale finansielle bidrag, der er omhandlet i artikel 10. b)Hvis genopretnings- og resiliensplanen opfylder kriterierne i artikel 16, stk. 3, på tilfredsstillende vis, og genopretnings- og resiliensplanens anslåede samlede omkostninger beløber sig til mindre end det maksimale finansielle bidrag til den pågældende medlemsstat, jf. artikel 10, er det finansielle bidrag, der tildeles til medlemsstaten, lig med beløbet for anslåede samlede omkostninger til genopretnings- og resiliensplanen. c)Hvis genopretnings- og resiliensplanen ikke opfylder kriterierne i artikel 16, stk. 3, på tilfredsstillende vis, tildeles den berørte medlemsstat ikke noget finansielt bidrag. 4.Ved den afgørelse, der er omhandlet i stk. 1, fastsættes også: a)det finansielle bidrag, der skal udbetales i trancher, så snart medlemsstaten på tilfredsstillende vis har gennemført de relevante delmål og slutmål, som er udpeget i relation til gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen b)beskrivelsen af reformerne og af investeringsprojekterne og beløbet for genopretnings- og resiliensplanens anslåede samlede omkostninger c)perioden for genopretnings- og resiliensplanens gennemførelse, som følger: 1)for så vidt angår investeringens afslutning, skal den investeringsperiode, inden for hvilken investeringsprojektet skal være gennemført, ophøre senest syv år efter vedtagelsen af afgørelsen

2)for så vidt angår gennemførelsen af reformerne, skal den periode, inden for hvilken disse skal være gennemført, ophøre senest fire år efter vedtagelsen af afgørelsen d)ordningerne og tidsplanen for gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanen e)de relevante indikatorer vedrørende opfyldelse af de planlagte delmål og slutmål og f)ordningerne for, hvordan Kommissionen får adgang til de underliggende relevante data. g)hvis det er relevant, det lånestøttebeløb, der skal betales i trancher, og de yderligere delmål og slutmål vedrørende udbetalingen af lånestøtten. 5.Hvis Kommissionens vurdering af en genopretnings- og resiliensplan er negativ, meddeler den senest fire måneder efter medlemsstatens indgivelse af forslaget en behørigt begrundet vurdering. 6.Ordningerne og tidsplanen for gennemførelsen, jf. litra d), de relevante indikatorer vedrørende opnåelsen af de planlagte delmål og slutmål, jf. litra e), ordningerne for Kommissionens adgang til de underliggende data, jf. litra f), og, hvis det er relevant, de yderligere delmål og slutmål vedrørende udbetalingen af lånestøtten, jf. stk. 4, litra g), illustreres yderligere i en operationel ordning, der aftales af den berørte medlemsstat og Kommissionen efter vedtagelsen af afgørelsen i stk. 1. 7.De i stk. 1 og 2 omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 27, stk. 2. Artikel 18

Ændring af medlemsstatens genopretnings- og resiliensplan 1.Hvis den berørte medlemsstat på grund af objektive omstændigheder ikke længere, helt eller delvist, kan indfri sin genopretnings- og resiliensplan, herunder relevante delmål og slutmål, kan den berørte medlemsstat rette en begrundet anmodning til Kommissionen om at ændre eller erstatte de afgørelser, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1 og 2. Med henblik herpå kan medlemsstaten foreslå en ændret eller ny genopretnings- og resiliensplan. 2.Hvis Kommissionen finder, at den begrundelse, som den berørte medlemsstat har gjort gældende, berettiger en ændring af den relevante genopretnings- og resiliensplan, vurderer Kommissionen den nye plan i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 16 og træffer en ny afgørelse i overensstemmelse med artikel 17 senest fire måneder efter den officielle indgivelse af anmodningen. 3.Hvis Kommissionen finder, at den begrundelse, som den berørte medlemsstat har fremsat, ikke berettiger en ændring af den relevante genopretnings- og resiliensplan, afviser Kommissionen anmodningen senest fire måneder efter den officielle indgivelse af anmodningen efter at have givet den berørte medlemsstat mulighed for at fremsætte sine bemærkninger senest en måned efter meddelelsen af Kommissionens konklusioner. KAPITEL IV Finansielle bestemmelser Artikel 19

Regler for betaling, suspension og annullation af finansielle bidrag 1.Den kommissionsafgørelse, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, udgør en specifik retlig forpligtelse som omhandlet i finansforordningen, som kan bygge på samlede forpligtelser. Budgetforpligtelser kan, i det omfang det er hensigtsmæssigt, opdeles i årlige trancher over flere år. 2.Betaling af finansielle bidrag til de berørte medlemsstater i henhold til denne artikel foretages i overensstemmelse med budgetbevillingerne, og forudsat at der er midler til rådighed. De i denne artikel omhandlede kommissionsafgørelser vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 27, stk. 2. 3.Efter at den berørte medlemsstat har opfyldt de relevante delmål og slutmål som angivet i den genopretnings- og resiliensplan, som er godkendt ved Kommissionens gennemførelsesretsakt, forelægger den Kommissionen en behørigt begrundet anmodning om betaling af det finansielle bidrag og, hvis det er relevant, af lånetranchen. Medlemsstaten kan indgive sådanne betalingsanmodninger til Kommissionen to gange årligt. Kommissionen vurderer senest to måneder efter modtagelsen af anmodningen, om de relevante delmål og slutmål som angivet i den afgørelse, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, er gennemført på tilfredsstillende vis. I forbindelse med vurderingen skal der også tages hensyn til den i artikel 17, stk. 6, omhandlede operationelle ordning. Kommissionen kan bistås af eksperter. Hvis Kommissionens vurdering er positiv, vedtager den en afgørelse om tilladelse til udbetaling af det finansielle bidrag i overensstemmelse med finansforordningen. 4.Hvis Kommissionen som følge af den vurdering, der er omhandlet i stk. 3, konstaterer, at delmålene og slutmålene som angivet i den afgørelse, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, ikke er gennemført på tilfredsstillende vis, suspenderes betalingen af hele eller dele af det finansielle bidrag. Den berørte medlemsstat kan fremsætte sine bemærkninger senest en måned efter meddelelsen af Kommissionens vurdering.

Suspensionen ophæves, hvis medlemsstaten har truffet de nødvendige foranstaltninger til at sikre en tilfredsstillende gennemførelse af de delmål og slutmål, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1. 5.Uanset finansforordningens artikel 116, stk. 2, løber betalingsfristen fra datoen for meddelelsen af det positive resultat til den berørte medlemsstat i henhold til stk. 3, andet afsnit, eller fra datoen for meddelelsen af ophævelsen af suspensionen i henhold til stk. 4, andet afsnit. 6.Hvis den berørte medlemsstat ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger senest seks måneder efter suspensionen, annullerer Kommissionen beløbet af det finansielle bidrag i henhold til finansforordningens artikel 14, stk. 1, efter at have givet den berørte medlemsstat mulighed for at fremsætte sine bemærkninger inden for to måneder fra meddelelsen af Kommissionens konklusioner. 7.Hvis den berørte medlemsstaten ikke inden for 18 måneder efter vedtagelsen af den i artikel 17, stk. 1, omhandlede afgørelse har gjort nogen konkrete fremskridt med opfyldelsen af relevante delmål og slutmål, annulleres beløbet af det finansielle bidrag i henhold til finansforordningens artikel 14, stk. 1. Kommissionen træffer afgørelse om annullation af det finansielle bidrag efter at have givet den berørte medlemsstat mulighed for at fremsætte sine bemærkninger inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af Kommissionens vurdering af, at der ikke er gjort konkrete fremskridt. 8.Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse på den supplerende lånestøtte i overensstemmelse med bestemmelserne i den i artikel 13 omhandlede låneaftale og den i artikel 17, stk. 2, omhandlede afgørelse. KAPITEL V Rapportering og oplysninger Artikel 20

Medlemsstatens rapportering inden for rammerne af det europæiske semester Den berørte medlemsstat skal som led i det europæiske semester hvert kvartal aflægge rapport om de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanerne, herunder den i artikel 17, stk. 6, omhandlede operationelle ordning. I den forbindelse skal medlemsstaternes kvartalsvise rapporter afspejles på passende vis i de nationale reformprogrammer, der skal anvendes som et redskab til rapportering om de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af genopretnings- og resiliensplanerne. Artikel 21

Oplysninger til Europa-Parlamentet og Rådet og meddelelse om medlemsstaternes genopretnings- og resiliensplaner 1.Kommissionen fremsender de genopretnings- og resiliensplaner, der er godkendt ved Kommissionens gennemførelsesretsakt i overensstemmelse med artikel 17, til Europa-Parlamentet og Rådet uden unødig forsinkelse. Den berørte medlemsstat kan anmode Kommissionen om at redigere følsomme eller fortrolige oplysninger, hvis offentliggørelse ville skade medlemsstatens samfundsinteresser. 2.Kommissionen kan deltage i kommunikationsaktiviteter for at sikre synligheden af EU-finansieringen til den finansielle støtte, der påtænkes i den relevante genopretnings- og resiliensplan, herunder gennem fælles kommunikationsaktiviteter med de berørte nationale myndigheder. KAPITEL VI Komplementaritet, overvågning og evaluering Artikel 22

Samordning og komplementaritet Kommissionen og de berørte medlemsstater skaber, i en udstrækning, der modsvarer deres respektive ansvarsområder, synergier og sikrer en effektiv koordinering mellem de instrumenter, der oprettes ved denne forordning, og andre EU-programmer og -instrumenter, navnlig med foranstaltninger, der finansieres af EU-fondene. De skal med henblik herpå: a)sikre komplementaritet, synergi, sammenhæng og konsistens mellem de forskellige instrumenter på EU-plan og nationalt plan og, hvis det er relevant, på regionalt plan, navnlig for så vidt angår foranstaltninger, der finansieres af EU-fonde, i både planlægnings- og gennemførelsesfasen b)optimere koordineringsmekanismerne for at undgå dobbeltarbejde og c)sikre et tæt samarbejde mellem dem, der er ansvarlige for gennemførelsen på EU-plan, nationalt plan og, hvis det er relevant, regionalt plan for at nå målene for de instrumenter, der oprettes ved denne forordning.

Artikel 23

Overvågning af gennemførelsen 1.Kommissionen overvåger gennemførelsen af faciliteten og måler opfyldelsen af målene i artikel 4. Bilag III indeholder indikatorer, som skal bruges til rapportering om fremskridt og til overvågning og evaluering af facilitetens resultater med hensyn til opfyldelsen af det overordnede mål og de specifikke mål. Overvågningen af gennemførelsen skal være målrettet og stå i rimeligt forhold til de aktiviteter, der gennemføres under faciliteten. 2.Performancerapporteringssystemet skal sikre, at data til overvågning af gennemførelsen af aktiviteter og resultater indsamles effektivt og rettidigt. Til det formål pålægges modtagere af EU-midler rimelige rapporteringskrav. Artikel 24

Årsrapport 1.En gang om året forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en årsrapport om gennemførelsen af den facilitet, der oprettes ved denne forordning. 2.Årsrapporten skal indeholde oplysninger om fremskridtene vedrørende de berørte medlemsstaters genopretnings- og resiliensplaner under faciliteten. 3.Årsrapporten skal desuden indeholde følgende oplysninger: a)omfanget af de indtægter, faciliteten er blevet tildelt under EU-genopretningsinstrumentet det foregående år, fordelt på budgetposter, og b)bidraget fra de beløb, der er rejst under EU-genopretningsinstrumentet, til opnåelse af facilitetens mål. 4.Med henblik på den rapportering om aktiviteter, der er omhandlet i stk. 2, kan Kommissionen eventuelt anvende indholdet af de relevante dokumenter, som Kommissionen vedtager officielt som led i det europæiske semester, i det omfang det er hensigtsmæssigt. Artikel 25

Evaluering og efterfølgende evaluering af faciliteten 1.Fire år efter denne forordnings ikrafttræden forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en uafhængig evalueringsrapport om dens anvendelse samt en uafhængig efterfølgende evalueringsrapport senest tre år efter udgangen af 2027. 2.Evalueringsrapporten skal navnlig indeholde en vurdering af, i hvor stort omfang målene er nået, samt af effektiviteten af ressourceudnyttelsen og den europæiske merværdi. Der skal i rapporten tillige tages stilling til, i hvilken udstrækning alle de forskellige mål og tiltag fortsat er relevante. 3.Hvis det er relevant, skal evalueringen ledsages af et forslag til ændring af denne forordning. 4.Den efterfølgende evalueringsrapport skal bestå af en samlet vurdering af de instrumenter, der oprettes ved denne forordning, og indeholde oplysninger om virkningerne på lang sigt. KAPITEL VII Meddelelser og afsluttende bestemmelser Artikel 26

Oplysninger, kommunikation og offentliggørelse 1.Modtagere af EU-midler skal anerkende EU-midlernes oprindelse og sikre synligheden af disse, navnlig ved promovering af tiltagene og disses resultater, gennem sammenhængende, virkningsfulde og målrettede oplysninger, som er afpasset forholdsmæssigt efter forskellige modtagergrupper, herunder medierne og offentligheden. 2.Kommissionen gennemfører informations- og kommunikationstiltag vedrørende de instrumenter, der oprettes ved denne forordning, samt tiltag og resultater i forbindelse hermed. De finansielle midler, der afsættes til de instrumenter, der oprettes ved denne forordning, skal også bidrage til den institutionelle formidling af Unionens politiske prioriteter, for så vidt som de vedrører målene i artikel 4.

Artikel 27

Udvalgsprocedure 1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011. 2.Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse. Artikel 28

Ikrafttræden Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den […]. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand FINANSIERINGSOVERSIGT 1.FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME 1.1.Forslagets/initiativets betegnelse 1.2.Berørt(e) politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen 1.3.Forslagets/initiativets art 1.4.Mål 1.5.Forslagets/initiativets begrundelse 1.6.Varighed og finansielle virkninger 1.7.Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r) 2.FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER 2.1.Bestemmelser om kontrol og rapportering

2.2.Forvaltnings- og kontrolsystem 2.3.Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder 3.FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER 3.1.Berørt(e) udgiftspost(er) på budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme 3.2.Anslåede virkninger for udgifterne 3.2.1.Sammenfatning af de anslåede virkninger for udgifterne 3.2.2.Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne 3.2.3.Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne 3.2.4.Forenelighed med indeværende flerårige finansielle ramme 3.2.5.Tredjemands bidrag til finansieringen 3.3.Anslåede virkninger for indtægterne FINANSIERINGSOVERSIGT 1.FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME 1.1.Forslagets/initiativets betegnelse Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en genopretnings- og resiliensfacilitet 1.2.Berørt(e) politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen Samhørighed Økonomiske og finansielle anliggender 1.3.Forslagets/initiativets art X Forslaget/initiativet vedrører en ny foranstaltning

◻ Forslaget/initiativet vedrører en ny foranstaltning som opfølgning på et pilotprojekt/en forberedende foranstaltning ◻ Forslaget/initiativet vedrører en forlængelse af en eksisterende foranstaltning ◻ Forslaget/initiativet vedrører en omlægning af en foranstaltning til en ny foranstaltning 1.4.Mål 1.4.1.Det eller de af Kommissionens flerårige strategiske mål, som forslaget/initiativet vedrører Genopretnings- og resiliensfacilitetens strategiske mål er at fremme Unionens økonomiske, sociale og territoriale samhørighed ved at forbedre medlemsstaternes resiliens, tilpasningsevne og konvergens og støtte den grønne omstilling og energiomstillingen og på den måde medvirke til at genoprette medlemsstaternes økonomiers vækstpotentiale efter covid-19-krisen, samt at fremme bæredygtig vækst. 1.4.2.Specifikke mål og berørte ABM/ABB-aktiviteter Specifikt mål nr. Det specifikke mål er at yde finansiel støtte ("tilskud" og "lån") til medlemsstaterne med henblik på at nå de delmål og slutmål for reformer og investeringer, som er fastlagt i de genopretnings- og resiliensplaner, som medlemsstaterne vil indgive til Kommissionen, og som Kommissionen vil godkende. Dette specifikke mål forfølges i tæt samarbejde med de berørte medlemsstater. Berørte ABM/ABB-aktiviteter […] 1.4.3.Forventede resultater og virkninger Angiv, hvilke virkninger forslaget/initiativet forventes at få for modtagerne/målgruppen. Den finansielle støtte under faciliteten er knyttet til opnåelsen af resultater; faciliteten forventes derfor at medvirke til at forbedre medlemsstaternes resiliens og tilpasningsevne og til at komme tilbage på vejen mod økonomisk genopretning og bæredygtig vækst; dette vil også omfatte medvirken til den grønne og den digitale omstilling og sikre retfærdighed i processen for så vidt angår de sociale sektorer. 1.4.4.Virknings- og resultatindikatorer Angiv indikatorerne til kontrol af forslagets/initiativets gennemførelse. Outputindikatorer: antal planer, som Kommissionen godkender samlede finansielle bidrag tildelt til planerne Resultatindikatorer:

antal gennemførte planer Virkningsindikatorer: mål i planerne, som er blevet nået bl.a. som følge af den modtagne finansielle støtte 1.5.Forslagets/initiativets begrundelse 1.5.1.Behov, der skal opfyldes på kort eller lang sigt Udviklingen af sunde og resiliente økonomier og finansielle systemer, der bygger på stærke økonomisk og sociale strukturer vil hjælpe medlemsstaterne til at reagere mere effektivt på chok og til hurtigere at komme på fode igen bagefter. Reformer og investeringer, der skal afhjælpe strukturelle svagheder i økonomierne og styrke deres resiliens, er derfor af afgørende betydning for at få økonomierne tilbage på vejen mod en bæredygtig genopretning og undgå voksende forskelle i Unionen. 1.5.2.Merværdien ved en indsats fra EU's side Det er nødvendigt med en indsats på EU-plan for at opnå en hurtig og robust økonomisk genopretning i Unionen. Dette mål kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, hvis de handler alene, mens Unionens indsats kan generere en merværdi med oprettelse af instrumenter, som skal støtte medlemsstaterne økonomisk i forbindelse med udformningen og gennemførelsen af hårdt tiltrængte reformer og investeringer. Sådan støtte vil også medvirke til at afbøde de samfundsmæssige virkninger af krisen. 1.5.3.Erfaringer fra lignende foranstaltninger Også andre politikinstrumenter på EU-niveau støtter gennemførelsen af strukturreformer og investeringer. Hvad angår politikudformning identificeres der i Unionens politiske anbefalinger som led i det europæiske semester en række reform- og investeringsprioriteter. EU-fondene, navnlig dem, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) XXX/XX [CPR], finansierer investeringsprojekter, der kræver tematisk koncentration samt opfyldelse af visse grundforudsætninger. InvestEU yder finansiering til private investeringsprojekter på forskellige politikområder, men er ikke nødvendigvis knyttet til reformbestræbelser. Der ydes imidlertid ikke under nogen af disse instrumenter direkte og omfattende finansiel støtte i form af "tilskud" og "lån" til medlemsstaterne med henblik på opnåelse af resultater i tilknytning til de aftalte genopretningsplaner for reformer og investeringer. Dette vil være facilitetens kendetegnende gennemførelsestilgang. 1.5.4.Sammenhæng med andre relevante instrumenter og eventuel synergivirkning Faciliteten vil supplere og sikre