DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 9.2.2004 
KOM(2004) 83 endelig 
  
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
Rapport om konkurrencen inden for de liberale erhverv 
 
 2    MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
Rapport om konkurrencen inde n for de liberale erhverv 
Indholdsfortegnelse 
Resumé ......................................................................................................................... .............. 3 
1. Indledning og anvendelsesområde ............................................................................... 5 2. Baggrund.................................................................................................................... .. 6 
2.1. Generelt.................................................................................................................. ...... 6 
2.2. De liberale tjenesteydelsers betydning for EU's økonomi ........................................... 7 
3. Kommissionens foranstalt ninger med hensyn til konkurre ncen inden for liberale 
tjenesteydelser.............................................................................................................. 8 
4. Restriktiv regulering af  de liberale erhverv ................................................................. 9 
4.1. Faste priser .............................................................................................................. ... 11 
4.2. Vejledende priser ....................................................................................................... 12  
4.3. Reklamerestriktioner.................................................................................................. 13 4.4. Adgangsbegrænsninger og eksklusive rettigheder..................................................... 15 4.5. Regulering af virksomhedsstrukturen ........................................................................ 16 5. Mulig anvendelse af EU's konkurrenceregler ............................................................ 17 5.1. Det ansvar, der påhviler udøve re af liberale erhverv ................................................. 17 
5.2. Medlemsstaternes ansvar ........................................................................................... 22 6. Det videre moderniseringsforløb................................................................................ 23 6.1. Myndighedernes revision af de eksisterende regler................................................... 23 
6.2. Håndhævelse inden for det europæiske konkurrencenetværk.................................... 24 6.3. Afsluttende bemærkninger......................................................................................... 25 
 
 3    RESUMÉ  
De liberale erhverv kræver specialuddannelse inden for de pågældende fagområder. Denne 
rapport behandler kun de liberale erhverv, so m Kommissionen hidtil  har undersøgt ret 
indgående, nemlig advokater, notare r, revisorer, arkitekter, ingeni ører og apotekere. Sektoren 
er generelt stærkt reguleret, enten af staten (statsreguleri ng) eller af brancheforeninger 
(selvregulering). Hovedformålet med denne  rapport er at rede gøre for Kommissionens 
konkurrencepolitiske idéer med hensyn til mulighe derne for at reformere eller modernisere 
reglerne for bestem te liberale erhverv. 
På Det Europæiske Råds møde i Lissabon i marts 2000 blev der vedtaget et økonomisk 
reformprogram med det formål at gøre EU ti l verdens mest konkurrencedygtige og dynamiske 
videnbaserede økonomi inden 2010. Liberale tjenest eydelser spiller en væsentlig rolle for 
forbedring af den europæiske økonomis konkurre nceevne, da de bidr ager til økonomien og 
erhvervslivet, og deres kvalitet og konkurrencee vne har betydelige afsmittende virkninger. 
Liberale tjenesteydelser er ogs å vigtige på grund af deres dire kte betydning for forbrugerne. 
De fem vigtigste former for en potentielt restriktiv regulering inden for de liberale erhverv i 
EU er: (i) prisfastsættelse, (ii) vejledende pris er, (iii) reklamerestrikti oner, (iv) adgangskrav 
og eksklusive rettigheder samt (v) regler fo r virksomhedsstrukturen og multidisciplinære 
aktiviteter. 
På den ene side viser et betydeligt antal em piriske undersøgelser de negative virkninger, som 
en alt for kraftig eller utidssvarende restriktiv  regulering kan have for forbrugerne. En sådan 
regulering kan eliminere eller begrænse konkur rencen mellem tjenesteudbyderne og dermed 
mindske virksomhedernes incitament til at ar bejde omkostningseffektivt, sænke priserne, 
forbedre kvaliteten eller til byde innovative tjenesteydelser. 
På den anden side er der hovedsagelig tre gr unde til, at en vis regulering af de liberale 
tjenesteydelser kan være nødvendig: asymmetrisk information mellem kunderne og 
tjenesteudbyderne, da det indgår i definitionen af liberale tjenesteydelser, at udbyderne skal 
være i besiddelse af stor faglig viden, som fo rbrugerne måske ikke har; eksterne virkninger, 
da disse tjenesteydelser kan have virkninge r for tredjemand; samt at visse liberale 
tjenesteydelser anses for at udgøre "offentlige goder", der er af værdi for samfundet som 
helhed. Fortalerne for restriktiv regulering hæ vder derfor, at en såda n vil sikre de liberale 
tjenesteydelsers kvalitet og beskytte forbrugerne mod uredelig adfærd. 
Selv om Kommissionen erkender, at  en vis regulering er berettiget inden for denne sektor, 
mener den, at der i nogle tilfælde kan og bør anvendes mere konkurrencefremmende 
ordninger i stedet for en række tr aditionelle, restriktive regler. 
I forbindelse med EU's konkurrenceret  er det nødvendigt at skelne mellem 
brancheforeningernes og medlemsstaternes potentielle ansvar. 
Regler, der vedtages af brancheforeninger, er vedtagelser inden for virksomhedssammen-
slutninger, der kan være i stri d med forbuddet i EF-traktatens ar tikel 81. Regler, der objektivt 
set er nødvendige for at sikre en korrekt udø velse af erhvervet, som dette udøves i den 
pågældende medlemsstat, fald er dog uden for forbuddet.  
Statsregulering, der pålægger eller fremmer en konkurrencebegrænsende adfærd eller styrker 
dens virkninger, er i strid med EF-traktatens artikel 3, stk. 1, litra g), artikel 10, stk. 2, og 
 
 4    artikel 81. Når en stat uddelegerer sine politiske  beslutningsbeføjelser til en brancheforening 
uden tilstrækkeligt værn, dvs. uden klart at anføre, hvilke målsætninger i den offentlige interesse der skal respekteres, uden at forbe holde sig den endelige beslutningskompetence og 
uden kontrol med gennemførelsen, kan medlemssta ten også holdes ansvarlig for en eventuel 
overtrædelse som følge heraf. 
I sidste instans bør der efter Kommissionens opf attelse anvendes et proportionalitetskriterium 
ved alle undersøgelser af reguler ingen af de liberale erhverv. Reglerne skal  objektivt set være 
nødvendige for at nå et klart defi neret og berettiget mål i den offentlige interesse, og de skal 
udgøre den mindst konkurrencebegrænsende metode til at nå dette mål. Disse regler er både i 
brugernes og i erhvervenes interesse. 
Kommissionen opfordrer alle berø rte parter til i fællesskab at bestræbe sig på at reformere 
eller afskaffe de regler, der ikke er be rettigede. De regeludstedende myndigheder i 
medlemsstaterne og brancheforeningerne opfordres  til at tage de eksi sterende regler op til 
fornyet overvejelse og undersøge, om de er nødve ndige af hensyn til den offentlige interesse, 
om de står i rimeligt forhold til målene, og om de er berettigede. Komm issionen foreslår også, 
at den sammen med alle berørte part er undersøger behovet for at indføre 
ledsageforanstaltninger, der fremmer konkurre ncen og gennemsigtigheden, for derigennem at 
styrke forbrugernes indflydelse. 
Hvad håndhævelsen af reglerne angår, vil de nationale konkurrencem yndigheder og domstole 
fra maj 2004 komme til at spille en mere fremtr ædende rolle ved vurderingen af, om reglerne 
inden for de liberale erhverv er  lovlige. Når konkurrencebegræ nsninger specielt påvirker en 
medlemsstat, vil håndhævelsen af EU's konkurre nceregler inden for de liberale erhverv 
hovedsagelig påhvile de nationale konkurre ncemyndigheder. Kommissionen vil dog også 
fortsat undersøge konkrete tilfælde, hvor det er  relevant. Samordningen inden for det 
europæiske konkurrencenetværk sikrer en en sartet anvendelse af artikel 81 og 82.  
Kommissionen vil i 2005 udarbejde en rapport om, hvordan afskaffelsen af restriktive og 
uberettigede regler skrider frem. 
 
 5    1. INDLEDNING OG ANVENDELSESOMRÅDE  
1. De liberale erhverv kræver specialuddannels e inden for de pågældende fagområder, 
f.eks. advokater, notarer, inge niører, arkitekter, revisorer og apotek ere. Sektoren er 
generelt stærkt reguleret, ente n af staten (statsregulering)  eller af brancheforeninger 
(selvregulering). Denne regulering kan bl.a . påvirke adgangen til erhvervet, priserne 
og honorarerne inden for de liberale erhverv (f.eks. advokatsalærer, der er afhængige 
af sagens udfald), virksomhedernes or ganisatoriske struktur, deres reklame-
muligheder og de opgaver, der er forbe holdt udøvere af liberale erhverv.  
2. Hvad angår selvregulering inden for de liberale erhverv, forbyder EF-traktatens 
artikel 81, stk. 1, "alle aftaler mellem virk somheder, alle vedtagelser inden for 
sammenslutninger af virksomheder og alle former for samordnet praksis, der kan 
påvirke handelen mellem medlemsstater, og  som har til formål eller til følge at 
hindre, begrænse eller fordreje konku rrencen inden for fællesmarkedet". 
3. Hvad statsregulering angår, forbyder EF-traktatens artikel 10, stk. 2, at 
medlemsstaterne træffer foranstaltninger,  der kan bringe vi rkeliggørelsen af 
traktatens målsætninger i fare. Sammenholdt  med EF-traktatens artikel 3, stk. 1, 
litra g) (der omhandler det mål, at der skal gennemføre s en ordning, som sikrer, at 
konkurrencen inden for det indre marked ikke  fordrejes), og EF-tra ktatens artikel 81 
kræver disse bestemmelser, at medlemsst aterne ikke indfører eller opretholder 
foranstaltninger, selv af lovgivningsmæssig eller regulerende art, der kan betyde, at 
konkurrencereglerne for virksomhederne bliver ineffektive. 
4. Der er således et misforhold mellem på den ene side behovet for en vis regulering 
inden for de liberale erhverv og på den a nden side traktatens  konkurrenceregler. 
5. Formålet med denne rapport er at forklare , hvorfor der ud fra et konkurrencepolitisk 
synspunkt bør gribes ind over for de liberale erhverv (afsnit 2), at redegøre for, hvad 
Kommissionen hidtil har gjor t (afsnit 3), at fremlægge  Kommissionens foreløbige 
resultater af undersøgelserne af de vi gtigste restri ktioner og deres påståede 
berettigelse ud fra den offentlige interesse (afsnit 4) og af de EU-regler, der skal 
danne grundlag for en analyse af disse restriktioner (afsnit 5) og endelig at 
fremlægge forslag til en fremtidig metode til at fremme afskaffelsen af uberettigede 
restriktioner (afsnit 6). 
6. Denne rapport behandler kun de liberale erhve rv, der hidtil er blevet undersøgt ret 
indgående, nemlig advokater, notarer, revisore r, arkitekter, ingeni ører og apotekere. 
Der kunne drages tilsvarende konklusioner med hensyn til lignende erhverv (f.eks. 
skatterådgivere, ejendomsmæglere). Læge lige erhverv er ikke omfattet af denne 
rapport1. Endvidere har Kommissionen hidtil be grænset sine undersøgelser til EU's 
nuværende femten medlemsstater. 
7. Da Kommissionen mener, at der kan gøres vigtige fremskridt ved hjælp af andre 
metoder, undersøger den ikke for øjeblikket en eventuel anvendelse af EF-traktatens 
                                                 
1 OECD undersøger løbende konkurrencen inden for liberale tjenesteydelser, herunder nogle af de liberale 
erhverv, der ikke er omfattet af denne rapport. 
 
 6    artikel 86. Kommissionen finde r det heller ikke nødvendigt  at behandle anvendelsen 
af EF-traktatens artikel 82 eller fusionsforordningen2 i denne rapport. 
2. BAGGRUND  
2.1. Generelt 
8. På Det Europæiske Råds møde i Lissa bon i marts 2000 blev der vedtaget et 
økonomisk reformprogram med det form ål at gøre EU til verdens mest 
konkurrencedygtige og dynamiske videnba serede økonomi inden 2010. I denne 
forbindelse understregede Det Europæiske Råd tjenesteydelsernes vigtige rolle i 
økonomien og deres potentiale, når de t gælder vækst og beskæftigelse. 
9. Tjenesteydelser er den vigtigste vækstfremm ende faktor i EU, idet de tegner sig for 
54 % af BNP3 og for 67 % af antallet af beskæftigede. En vigtig del af Lissabon-
programmet er derfor "en strategi for tjene steydelser i det indre marked", der tager 
sigte på at skabe et fuldt udbygget indre marked for at alle leverandører af 
tjenesteydelser4. I denne forbindelse har Kommissione n netop vedtaget et forslag til 
direktiv om tjenesteydelser inden for det indre marked5, herunder liberale 
tjenesteydelser, baseret på en blanding af  gensidig anerkendelse, administrativt 
samarbejde, harmonisering, hvor det er strengt nødvendigt, og fremme af 
selvregulering. Hvad angår de regulerede liberale erhverv, suppl erer dette forslag 
forslaget til direktiv om anerkendel se af erhvervsmæssige kvalifikationer6, som 
Kommissionen vedtog i marts 2002, og som endnu ikke er færdigbehandlet. 
Forslaget styrker og forbed rer de gældende regler fo r gensidig anerkendelse af 
faglige kvalifikationer, idet det omfatter en række parallel le spørgsmål, herunder en 
forenkling af grænseoverskridende levering af tjenesteydelser. Europa-Parlamentet 
har også erkendt de liberale  tjenesteydelsers betydning7. 
10. Kommissionens nye meddelelse om de virksomhedsrelaterede serviceerhvervs 
konkurrenceevne og deres bidrag til EU-virksomhedernes resultater8 understreger, 
hvorledes virksomhedsrelaterede, og især vide nintensive, tjenesteydelser bidrager til 
Lissabon-målsætningerne for væksten i be skæftigelsen og den europæiske økonomis 
konkurrenceevne. De foranstaltninger, der fo reslås i meddelelsen, omfatter fremme 
af løbende uddannelse og efteruddannelse,  integration af informations- og 
kommunikationsteknologi i virksomhedspro cesserne med det formål at forbedre 
                                                 
2 Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89, EFT L 395 af 30.12.1989; erstattet fra 1. maj 2004 af Rådets 
forordning (EF) nr. 139/2004  af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomh edsovertagelser, 
EUT L 24 af 29.1.2004. 
3 Kilde: Eurostat (2002) European business: facts and figures. Tjenesteydelserne omfatter byggeri, men ikke 
sociale ydelser og offentlig administration. 
4  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet – en strategi for tjenester i det indre marked, 
KOM (2000) 888 endelig af 29.12.2000. 
5 Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om  tjenester inden for det indre marked, KOM(2004) 2 
af 13.1.2004. 
6 Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer,  
KOM(2002) 119 endelig af 7.3.2002 . 
7 Europa-Parlamentets beslutning om markedsforordn inger og konkurrenceregle r for liberale erhverv, 
16.12.2003. 
8 De virksomhedsrelaterede servi ceerhvervs konkur renceevne og deres bidrag til EU-virksomhedernes 
resultater,  KOM(2003) 747 endelig af 4.12.2003. 
 
 7    produktiviteten samt fremme af tjenesteydelser nes kvalitet og frivillige standarder for 
grænseoverskridende leve ring af tjenesteydelser. 
2.2. De liberale tjenesteydelsers betydning for EU's økonomi 
11. Liberale tjenesteydelser spiller en vigtig rolle for forbedring af den europæiske 
økonomis konkurrenceevne. Der fo religger ikke nøjagtige op lysninger om sektoren, 
men formodentlig bør omkring en tredje del af beskæftigelse n inden for "anden 
forretningsservice" tilskrives liberale tjenesteydelser9. Andre erhvervsaktiviteter 
beskæftigede i 2002 over 10 millioner menne sker i EU, svarende til 6,4 % af 
arbejdsstyrken; de beskæftigede dog uforholds mæssigt flere faglær te arbejdstagere, 
dvs. 10 % af den samlede faglærte beskæftigelse10. Sektoren havde i 2001 en 
omsætning på ca. 980 mia. EUR og skabte en samlet værditilvækst på ca. 500 mia. 
EUR for EU-15. Det er desuden en sektor  i vækst: omsætningen inden for "anden 
forretningsservice" voksede me d en rekordstor rate på 5 % i første halvår 2003, mens 
beskæftigelsen steg med 0,7 %11. 
12. Desuden bidrager liberale tjenesteydelser i væsentlig grad til økonomien og 
erhvervslivet, og deres kvalitet og konkurre nceevne har afsmittende virkninger på 
hele økonomien. De italienske konkurre ncemyndigheder har anslået, at 
gennemsnitlig 6 % af eksportvirksomhedernes omkostninger i Italien skyldes liberale tjenesteydelser. Større forskelle i priser og kvalitet samt større innovation inden for 
de liberale kunne derfor i høj grad bidrage til at forbedre de europæiske virksomheders konkurrence og frem me væksten i BNP i EU.  
13. De liberale tjenesteydelser er også vigtige på grund af deres direkte betydning for 
forbrugerne. Konkurrence inden for liberale tj enesteydelser vil fortsat finde sted i en 
overskuelig fremtid, hovedsagelig på lokalt plan. Større valgmuligheder med hensyn 
til de tjenesteydelser, der er til rådighed, og priserne på dem giver brugerne mulighed 
for selv at vælge, hvilken pris- og kval itetsmæssig kombination der bedst opfylder 
deres behov. 
14. Ifølge en nyere undersøgelse, som Generald irektoratet for Konkurrence havde bestilt 
om reguleringens økonomiske virkninger inden for de liberale erhverv i de 
forskellige medlemsstater
12, ser det ud til, at en beskeden regulering ikke er en 
hindring for, men snarere et incitament til, en generel vækstskabelse. I lande med en 
beskeden regulering er der forholdsvis fler e udøvere af liberale erhverv, som har en 
relativt større samlet omsætning. 
                                                 
9 Hovedgruppe 74 i NACE-nomenklaturen, "Anden forretningsservice", der omfatter advokatvirksomhed, 
bogførings- og revisionsvirksomhed, skatterådgivning, markedsanalyser, virksomhedsrådgivning, ikke-
finansielle holdingselskaber, arkitekt- og ingeniørvirksomhed og anden teknisk rådgivning, teknisk afprøvning og analyse, reklamevirksomhed, formidling af arbejdskraft, detektiv- og 
overvågningsvirksomhed, rengøringsvirksomhed og anden forretningsservice i øvrigt. 
10 Kilde: EU Labour Fo rce Survey Eurostat. 
11 Kilde: Eurostat, Developments for services during th e second quarter of 2003, Statistics in focus 36/2003. 
12 "Den økonomiske virkning af regulering inden for de liberale erhverv i forskellige medlemsstater", Ian 
Paterson, Marcel Fink, Anthony Ogus, Institute for Advanced Studies, Wien, januar 2003.  
 
 8    3. KOMMISSIONENS FORANSTALTNINGER MED HENSYN TIL KONKURRENCEN INDEN 
FOR LIBERALE TJENESTEYDELSER  
15. For at opnå en bedre forståelse af reguleri ngen af de liberale erhve rv og virkningerne 
af en sådan regulering foretog Ko mmissionen i 2002 og 2003 en omfattende 
statusopgørelse. 
16. For det første bestilte Generaldirekto ratet for Konkurrence - for at indsamle 
strukturerede oplysninger om de fo rskellige reguleringsordninger og deres 
økonomiske virkninger - i 2002 ovennævnte uafh ængige undersøgelse, der blev sat 
på internettet i marts 2003. Den viste betyde lige forskelle i regul eringsniveauet fra 
den ene medlemsstat til den anden og melle m de forskellige erhverv (figur 1). Den 
fastslog også, at der ikke var tegn på, at markederne  i mindre regulerede lande 
fungerede dårligt. Tværtimod konkluderede undersøgelsen, at lempeligere forhold 
inden for erhvervene ville give mulighed fo r en generelt større velstandsskabelse. 
Kilde: IHS Study.  
NB: Grækenland og Portugal er ikke medtaget, fordi der mangler oplysninger om bestemte liberale 
erhverv. 
17. For det andet lancerede Kommissionens  tjenestegrene den 27. marts 2003, som 
opfølgning af undersøgelsen, en  høring om "Regulering af  de liberale erhverv og 
virkningerne heraf". En overs igt over de næsten 250 svar, de r indgik, samt de regler 
og reguleringer, der eksisterede i de femten  medlemsstater, blev sat på internettet13. 
Statusopgørelsen blev afsluttet med en konference om reguleringen af liberale 
tjenesteydelser den 28. oktober 2003 i Bruxelles med deltagelse af 260 
repræsentanter for de liberale erhverv, de res klienter, forbr ugerorganisationer, 
konkurrencemyndigheder, politiske beslutnings tagere samt videnskabelige kredse. 
18. I forbindelse med denne statusopgørelse  samarbejdede Kommissionen nært med 
andre konkurrencemyndigheder. Reguleringen af liberale tjenesteydels er blev f.eks. 
drøftet på møder mellem cheferne for de nationale konkurre ncemyndigheder den 
18. juni og den 19. november 2003. Der blev holdt et møde med eksperter fra de 
nationale konkurrencemyndighede r i november 2003 for at drøfte en fælles tilgang 
på dette område. 
19. Ved statusopgørelsen fik Kommissionen mu lighed for at vurdere de forskellige 
markedssvigt inden for disse sektorer og de  måder, hvorpå de va r forsøgt løst inden 
for de forskellige reguleringsordninger. De forskellige berørte parter bragte også nye 
                                                 
13 Disse og andre tilsvarende dokumenter kan findes på: 
http://europa.eu.int/comm/competition/liberali zation/conference/libprofconference.htm. 05101520253035
IrlandUK
Danmark
NederlandeneFinland
Sverige
Belgien
Frankrig Spanien
Luxembourg
Tyskland
Østrig
ItalienReguleringsniveauIngeniører
Arkitekter
Revisorer
Advokater
ApotekereFigur 1: Indeks over reguleringsniveauet i EU's medlemsstater
 
 9    elementer frem i debatten, såsom forskelle i kulturel følsomhed og behovet for at 
give forbrugerne større indflydelse. 
20. Parallelt hermed gennemførte Kommissionen sit traditionelle arbejde med 
behandling af konkrete sager. Ti år ef ter den første beslutning, hvorved den 
erklærede faste tariffer for liberale tjenesteydelser ulovlige - i dette tilfælde tolddeklareringsvirksomhed i Italien
14 - er Kommissionen skuffe t over, at der stadig 
anvendes mindstepriser. Den 3. november 2003 sendte den således den belgiske 
arkitektforening en klagepunktsmeddelels e, hvori den anførte, at foreningens 
vejledende mindsteprisliste kunne  være i strid med EU's kon kurrenceregler, og at der 
ville kunne pålægges en bøde. 
21. Kommissionen er ikke ene om at undersøge de eksisterende begrænsninger inden for 
de liberale erhverv. Den har koordine ret sit arbejde med de nationale 
konkurrencemyndigheder siden juni 2002. Næsten alle nationale 
konkurrencemyndigheder har behandlet an modninger om negativattest eller 
fritagelse i henhold til de nationale konkurrenceregler el ler klager over 
brancheforeningers adfærd. I de fleste tilfælde har sagerne vedrørt brancheforeningers prisfast sættelse, men der er også bl evet grebet ind over for 
diskriminerende betingelser for adgang til det pågældende erhverv, boykotaktioner og reklamerestriktioner. Fem nationale  konkurrencemyndigheder (Danmark, Irland, 
Nederlandene, Finland og UK) har vedtaget elle r er i færd med at vedtage et generelt 
handlingsprogram for at reformere denne sekt or, især for at for byde prisaftaler eller 
vejledende tariffer. 
4. R
ESTRIKTIV REGULERING AF DE LIBERALE ERHVERV  
22. Restriktiv regulering inden for de lib erale erhverv omfatter begrænsninger i 
autorisationerne, såsom adgangskrav eller ek sklusive rettigheder, samt regler for 
adfærd, såsom prisregulering, rekl amerestriktioner og regulering af 
virksomhedsstrukturen. Sådanne restrikt ioner kan eliminere eller begrænse 
konkurrencen mellem tjenesteudbyderne og derm ed mindske deres incitament til at 
arbejde omkostningseffektivt, sænke pris erne, forbedre kvaliteten eller tilbyde 
innovative tjenesteydelser. Prisregulering, reklamerestriktioner og adgangsbarrierer 
kan f.eks. give mulighed for at opretholde priser, der ligger over det konkurrencedygtige niveau. Regulering af virksomhedsstrukturen kan forhindre 
udvikling af innovative tjenesteyde lser og omkostningseffektive 
virksomhedsmodeller. 
23. Et betydeligt antal empiriske undersøgelser
15 viser de negative vi rkninger, som en alt 
for kraftig regulering kan få for forbrugern e. Disse undersøgelser tyder på, at en for 
kraftig regulering af reklamer og autorisa tioner i visse tilfælde har medført ringere 
kvalitet og højere priser på markederne fo r liberale tjenesteydelser. Omvendt har 
lempelsen af konkurrenceskadelige restrikti oner haft positive virkninger for priserne 
og kvaliteten. 
                                                 
14 93/438/EØF: Kommissionens beslutning af 30. juni 1993 om en procedure i henhold til EØF-traktatens 
artikel 85  (IV/33.407 - CNSD), EFT L 203 af 13.08.1993, s. 27.  
15 Jf. OECD Journal of Competition Law and Policy No. 4, February 2002 , "Competition in Professional 
Services", s. 56-57, og Inte rnettet, hvor OECD’s rapport er offentliggjort i sin helhed 
http://www.oecd.org/dataoecd/35/4/1920231.pdf . Se også referencerne i note 18 og 19.  
 
 10    24. På den anden side er der hoveds agelig tre grunde ti l, at en vis regulering af liberale 
tjenesteydelser kan være nødvendig. 
25. Den første grund er begrebet "asymme trisk information" mellem kunderne og 
tjenesteudbyderne. Det indgår i definitione n af liberale tjenesteydelser, at udbyderne 
skal være i besiddelse af st or faglig viden. Forbrugerne har måske ikke denne viden 
og finder det derfor vanskeligt at bedømme kva liteten af de tjenes teydelser, de køber. 
Liberale tjenesteydelser er "en tillidssag", og deres kvalitet er ikke let at bedømme 
hverken på forhånd eller - på visse ma rkeder - ved forbrug eller anvendelse. 
26. Den anden grund er begrebet "eksterne virkninger". På visse markeder kan 
leveringen af en tjenesteydelse have vi rkninger ikke blot for køberen af den 
pågældende tjenesteydelse men også fo r tredjemand. En unøjagtig revision kan 
vildlede kreditorerne eller investorerne . En dårligt konstrueret bygning kan være til 
fare for den offentlige sikkerhed. Der er risiko for, at udbydere og købere af disse 
tjenesteydelser ikke tager rimeligt hensyn til disse eksterne virkninger. 
27. Den tredje grund er begrebet "offentlige gode r". Nogle liberale tjenesteydelser anses 
for at udgøre offentlige goder, der er af værdi for samfundet som helhed. Der kan her 
være tale om korrekt retspleje eller udvikli ng af et godt bymiljø. Der er risiko for, at 
nogle markeder for liberale tjenesteydelser uden regulering ville levere offentlige goder i utilstræ kkeligt omfang. 
28. Under visse omstændigheder kan disse problemer føre til markedssvigt, såsom 
underforsyning, overforsyning eller levering af  tjenesteydelser af ringe kvalitet. 
Restriktiv regulering er  derfor blevet begrundet med, at den tager sigte på at sikre de 
liberale tjenesteydelsers kvalite t og beskytte forbrugerne mod uredelig adfærd. F.eks. 
kan begrænsninger i autorisationer udelukke inkompetente eller dårligt kvalificerede 
udøvere af liberale erhverv fra at udbyde tje nesteydelser, ligesom disciplinærsager 
kan indledes som sanktion over for udbydere, hvis kvalitet ikke opfylder 
mindstenormerne. Reklamerestriktioner kan an vendes til at beskytte forbrugerne mod 
vildledende reklame. 
29. Europa-Parlamentet konkluderede i sin beslutning om markedsregulering og 
konkurrenceregler inden for de liberale erhve rv, "at det ud fra et generelt synspunkt 
er nødvendigt med regler inden for de e nkelte liberale erhverv s egne specifikke 
rammer, herunder navnlig bestemmelser ve drørende organisati on, kvalifikationer, 
fagetik, overvågning, ansvar, upartiskhed og det pågældende erhvervs medlemmers 
kompetence, eller med henblik på at fo rhindre interessekonflikter og vildledende 
reklame, hvis de giver de endelige forbrugere sikkerhed for, at de har de nødvendige garantier med hensyn til integritet, og ikke er konku rrencebegrænsende"
16. 
30. I hvert af de følgende underafsnit behandles  de fem vigtigste type r restriktioner inden 
for de liberale erhverv i EU: i) prisfastsættelse, ii) vejledende priser, iii) reklame-restriktioner, iv) adgangskrav og eksklusive  rettigheder og v) regler for virksomheds-
struktur og multidisciplinære aktiviteter. Hvert afsnit indeholder en kort oversigt over argumenterne for og imod den pågældende  kategori og give r oplysninger om 
mulighederne for at lempe de eksisterende regler. 
                                                
 
16 Europa-Parlamentets beslutning om markedsforordn inger og konkurrenceregle r for liberale erhverv, 
16.12.2003. 
 
 11    4.1. Faste priser 
31. Vederlaget for liberale tjenesteydelse r forhandles frit mellem udbyderne og 
klienterne i de fleste medlemsstater. I nogl e få tilfælde anvendes der dog fortsat faste 
priser, prislofter og mindstepr iser. Disse er anført i tabel 1, der viser Kommissionens 
foreliggende oplysninger. Fa ste priser eller mindstepr iser er de regulerende 
instrumenter, der kan skade konkurrencen mest  ved kraftigt at formindske eller helt 
fjerne de fordele, som konkurrencepræ gede markeder normalt indebærer for 
forbrugerne. 
32. Ifølge nogle brancheforeninger kan der genn em faste priser sikres lave priser. 
Økonomisk teori tyder dog på , at prisregulering på et  ellers konkur rencepræget 
marked ikke vil kunne sikre priser under det konkurrencedygtige niveau. 
33. Brancheforeningerne har også fremført, at faste priser sikrer tjenesteydelsernes 
kvalitet. Faste priser kan dog ikke forhindr e skrupelløse udøvere af  liberale erhverv i 
at tilbyde tjenesteydelser af ringe kvalitet. De fjerner heller ikke udøvernes 
finansielle incitamenter til at sænke kva liteten og omkostningerne. Desuden findes 
der en række mindre restriktive ordninger,  som kan sikre kvaliteten og beskytte 
forbrugerne. F.eks. kan foranstaltninger til at stille flere og bedre oplysninger om 
liberale tjenesteydelser til rå dighed bidrage til at give forbrugerne mulighed for at 
træffe deres indkøbsbeslutninger på et større oplysningsgrundlag. 
34. I de to seneste tiår har en række medlemsst ater afskaffet faste priser inden for de 
liberale erhverv. I 1970’erne og 1980’erne blev faste pris er f.eks. afskaffet for 
udfærdigelse af skøder og for arkitekter i Det Forenede Kongerige. Også i Frankrig 
er faste priser blevet afskaffet for juri diske tjenesteydelser. Liberale erhverv, som 
advokater, revisorer, ingeniører og arkitekt er, fungerer nu effektivt uden faste priser i 
de fleste medlemsstater. Det tyder på, at prisstyring ikke er et væsentligt 
reguleringsinstrument for disse erhverv, og at der gennem andre, mindre restriktive 
ordninger kan sikres effektive midler  til at opretholde høje standarder. 
35. Det er muligt, at prislofter kan beskytte  forbrugerne mod alt for høje vederlag på 
markeder med store adgangsbarrierer og ma ngel på effektiv konkurrence. Dette ser 
dog ikke ud til at være tilfæl det inden for de fleste af  de liberale erhverv i EU. 
36. En undtagelse kan dog være det sydeuropæ iske notarerhverv, hvor prisregulering 
kombineres med andre former for re gulering, såsom kvantitative adgangs-
begrænsninger og reklameforbud, der begrænser konkurrencen mærkbart. På dette marked må de regeludstedende myndighede r måske indtage en mere samlet holdning 
til reformer. Afskaffelse af prisreguleringen skal måske ledsages af andre konkurrencefremmende reformer, såsom le mpelse af de kva ntitative adgangs-
begrænsninger og reklameforbuddene. 
 
 12    Tabel 1: Oversigt over la nde og erhverv med faste pr iser, mindstepriser eller 
prislofter 
Erhverv Faste priser Mindstepriser Prislofter 
Bogføring/ 
revision Grækenland og 
Portugal (lovbefalet revision) Italien 
(statsautoriserede revisorer) Italien 
(statsautoriserede revisorer) 
Skatterådgivere Tyskland   
Arkitekter  Italien, Tyskland Tyskland 
Ingeniører  Italien, Tyskland, 
Luxembourg Tyskland 
Advokater  Italien, Østrig, 
Tyskland Italien 
Notarer  Belgien, Frankrig, 
Tyskland, Spanien, Grækenland Østrig, Belgien, 
Frankrig, Tyskland, Grækenland, Italien, Nederlandene, Spanien  
Kilde: den undersøgelse, der er nævnt i fodnote 12, og oplysninger fra brancheforeninger og/eller 
nationale konkurrencemyndigheder. Apotekere er ikke medtaget.  
4.2. Vejledende priser 
37. For en række tjenesteydelser, der levere s af advokater, reviso rer, arkitekter og 
ingeniører, offentliggøres der vejledende priser i nogle få medlemsstater (tabel 2). I 
lighed med faste priser kan vejledende pris er have mærkbare negative virkninger for 
konkurrencen. For det første kan vejled ende priser lette  tjenesteudbydernes 
prissamordning. For det andet kan de vildle de forbrugerne med hensyn til, hvad der 
er et rimeligt prisniveau. 
38. Ifølge brancheforeningerne giver vejledende  priser forbrugerne nyttige oplysninger 
om gennemsnitsomkostningerne ved de på gældende tjenesteydelser og mindsker 
omkostningerne ved fastsættelse eller forha ndling af salærer på individuelt grundlag, 
ligesom de tjener som vejledning for udøve re af liberale erhverv, der ikke har 
erfaringer med fastsættelse af vede rlag. De kan måske også mindske 
transaktionsomkostningerne ved forhandling af priser på komple kse tjenesteydelser. 
39. På markeder, hvor søgeomkostningerne er høje,  kan det ganske vist være fordelagtigt 
for forbrugerne at få adgang til nøjagtige op lysninger om de typiske priser. Der er 
dog alternative metoder til meddelelse af prisoplysninger. F.eks. kan det give 
forbrugerne en mere troværdig prisvejl edning, der fordrejer konkurrencen mindre, 
når uafhængige parter (som f.eks. en  forbrugerorganisation) offentliggør 
prisoplysninger baseret på histor iske data eller undersøgelser. 
 
 13    40. Det forekommer desuden usandsynligt, at de  liberale erhverv ville have behov for 
vejledende priser for at kunne fastsætt e deres vederlag. I lighed med andre 
tjenesteudbydere opnår udøvere af liberale erhverv normalt de erhvervserfaringer, 
der er nødvendige for at fastsætte vederl ag, eller de ansætte r folk med sådanne 
erfaringer. Der findes en lang række mindre restriktive metoder til nedsættelse af 
transaktionsomkostningerne, såsom prisoplys ninger baseret på hist oriske data eller 
undersøgelser. 
41. En række lande har afskaffet vejledende pris er for liberale tjenesteydelser i de to 
seneste tiår. Sidst i 1980’ erne opfordrede f.eks. de finske konkurrencemyndigheder 
til afskaffelse af vejledende priser for advoka ter, arkitekter og a ndre liberale erhverv. 
Sidst i 1990’erne blev de vejl edende priser afskaffet for advokater i Nederlandene og 
for arkitekter i Frankrig. I de sidste to år er de vejledende priser også blevet afskaffet 
for arkitekter og byggefirmaer i Det Forenede Kongerige. 
Tabel 2: Oversigt over lande og liber ale erhverv med vejledende priser 
Erhverv Vejledende priser 
Bogføring/revision Østrig, Portugal Grækenland 
Arkitekter Østrig, Belgien, Danmark, Irland, Tyskland, Spanien 
Ingeniører Østrig, Luxembourg 
Advokater Østrig, Portugal, Spanien 
Notarer Østrig, Belgien 
Kilde: den undersøgelse, der er nævnt i fodnote 12, og oplysninger fra brancheforeninger og/eller 
nationale konkurrencemyndigheder. Apotekere er ikke medtaget. 
4.3. Reklamerestriktioner 
42. En lang række liberale erhverv i EU er undergivet en sektorspecifik 
reklameregulering (tabel 3). I nogle tilfælde er reklame so m sådan forbudt. I andre er 
det forbudt at anvende bestemte medier eller reklamemetoder, såsom radio- og tv-
reklamer, uopfordret telefons alg ("cold calling") eller bestemte typer reklameindhold. 
I visse tilfælde mangler der klarhed over de n eksisterende reklam eregulering, hvilket 
i sig selv kan afholde de lib erale erhverv fra at anvende  bestemte reklamemetoder. 
43. Ifølge økonomisk teori kan reklame fremme  konkurrencen, ved at forbrugerne får 
oplysninger om forskellige produkter og mulighed for at træffe deres indkøbs-
beslutninger på et bedre oplysningsgrundl ag. Reklamerestriktioner kan derfor 
mindske konkurrencen, fordi det bliver dyrer e at indhente oplysninger om forskellige 
produkter, hvilket gør det vanske ligere for forbrugerne at finde den kvalitet og pris, 
der bedst opfylder deres behov. Det er også almindelig anerkendt, at reklame, og især 
sammenlignende reklame, kan være et væsentligt konkurrenceinstrument for nye 
 
 14    virksomheder, der kommer ind på markedet , og for eksisterende virksomheder, der 
vil lancere nye produkter17. 
44. Fortalerne for reklamerestriktioner unders treger den asymmetriske information 
mellem leverandørerne og forbrugerne af li berale tjenesteydelser. Ifølge dette 
argument er det vanskeligt for forbrugern e at vurdere oplysninger om liberale 
tjenesteydelser, og de har derfor brug for en  særlig beskyttelse mod vildledende eller 
manipulerende påstande. 
45. Der fremkommer dog stadig flere faktiske be viser på en række reklamerestriktioners 
potentielt negative virkninger18 og på, at de under visse omstændigheder kan 
medføre en forhøjelse af vederlagene for liberale tjenesteydelser uden at påvirke 
disse tjenesteydelsers kvalitet  i positiv retning. Det betyde r, at reklamerestriktioner 
som sådanne ikke nødvendigvis er en velegnet løsning på den asymmetriske information inden for de liberale tjenesteydelser. Omvendt kan sandfærdig og objektiv reklame i praksis gøre det lettere for forbrugerne at overvinde asymmetrien 
og træffe indkøbsbeslutninger på et større oplysningsgrundlag. 
46. I løbet af de to seneste tiår ha r en række medlemsstater lempet 
reklamerestriktionerne inden for de liberale erhverv. I 1970’erne blev 
reklamerestriktionerne f.eks. afskaffet fo r advokater og revisorer i Det Forenede 
Kongerige. I 1990’erne blev de  afskaffet for advokater, re visorer og arkitekter i 
Danmark. I de sidste par år har man også le mpet de strenge reklameforbud inden for 
de liberale erhverv i Tyskland. 
Tabel 3
: Oversigt over lande og libe rale erhverv med betydelige 
reklamebegrænsninger 
Erhverv Egentligt reklameforbud Betydelige reklamerestriktioner 
Bogføring Frankrig Belgien, Tyskland, Italien, 
Luxembourg, Portugal, Spanien 
Revision Frankrig, Luxembourg, 
Portugal, Spanien Belgien, Tyskland, Grækenland, Italien 
Arkitekter Italien, Luxembourg Irland, Tysk land, Nederlandene, Østrig, 
Grækenland  
Ingeniører Luxembourg Italien, Grækenland, Irland 
Advokater Grækenland, Portugal, 
Irland (for procesadvokater) Østrig, Belgien, Frankrig, Irland (for 
rådgivende advokater), Italien, Luxembourg, Spanien 
Notarer Frankrig, Italien, Spanien, 
Grækenland Østrig, Tyskland 
Apotekere Irland, Portugal, 
Grækenland Østrig, Frankrig, Luxembourg 
Kilde: den undersøgelse, der er nævnt i fodnote 12 og oplysninger fra brancheforeninger og/eller 
nationale konkurrencemyndigheder. 
                                                 
17 Jf. direktiv 97/55/EF af 6. oktober 1997 om ændring af direktiv 84/450/EØF om vildledende reklame for at 
medtage sammenlignende reklame, EFT L 290 af 23.10.1997, s. 18. 
18 Undersøgelser af reklamerestriktioner inden for advokatvirksomhed er sammenfattet i f.eks.: Stephen F.H. 
and J.H. Love, ’Regulation of the Legal Profession’, i B. Bouckaert og G. De Geest (eds) Encyclopedia of 
Law and Economics, Volume III: The Regulation of Contracts, Cheltenham, 2000, s. 987-1017. 
 
 15    47. Revisorerhvervet og de mere teknisk be tonede erhverv fungerer nu effektivt uden 
behov for nogen væsentlige sektorbestemte  reklamerestriktioner i en lang række 
medlemsstater. Det tyder på, at sektorbest emte reklamerestriktioner inden for disse 
erhverv ikke er væsentlige for at beskyt te forbrugerne mod vildledende påstande. 
Advokater, notarer og apotekere er ligeledes i stand til at benytte de fleste former for 
reklame i en række medlemsstater. De lib erale erhverv er naturligvis fortsat 
undergivet almindelige lovbestemmelser, der hi ndrer vildledende eller falsk reklame. 
4.4. Adgangsbegrænsninger og eksklusive rettigheder 
48. De liberale erhverv er undergivet kvalita tive adgangsbegrænsninger i de fleste 
medlemsstater. Der kan være tale om en minimal uddannelsesperiode og erhvervserfaring samt erhvervsfaglige eksamener. I mange tilfælde er adgangsbegrænsningerne kombineret med eksklusive rettigheder til at levere 
bestemte tjenesteydelser. I nogle medlemsst ater er apotekere og notarer oven i købet 
undergivet kvantitative adgangsbegrænsninge r på grundlag af demografiske eller 
geografiske kriterier. 
49. Kvalitative adgangsbegrænsninger kombineret med eksklusive rettigheder sikrer, at 
bestemte opgaver kun kan udføres af pers oner med de rette kvalifikationer og den 
rette kompetence. De kan således yde et vi gtigt bidrag til at sikre de liberale 
tjenesteydelsers kvalitet. 
50. En alt for stor regulering af autorisationer vil dog sandsynligvis nedbringe antallet af 
tjenesteudbydere, hvilket vil få negative følger for konkurrencen og 
tjenesteydelsernes kvalitet.  Empiriske undersøgelser har vist, at alt for store 
begrænsninger med hensyn til autorisati oner i nogle tilfælde har medført højere 
priser uden at sikre en højere kvalitet. I en ra pport i 1990 vurderede USA’s 
konkurrencemyndigheder f.eks. en række empi riske undersøgelser af begrænsninger 
i autorisationerne og konkluderede, at nogle få undersøgelser ganske  vist viste, at 
begrænsninger i virksomhedspraksis kunne medføre højere kvalitet, men at 
størstedelen af undersøgelser ne viste, at kvaliteten ikke blev påvirket af 
begrænsninger i autorisationer elle r virksomhedspraksis. Under visse 
omstændigheder havde begrænsninger i autorisationerne lig efrem en negativ 
indvirkning på kvaliteten
19. 
51. Omvendt har lempelsen af begrænsningerne inden for visse libe rale erhverv i nogle 
lande medført lavere priser, uden at de t tilsyneladende har skadet kvaliteten. I 
Australien medførte det f.eks. en 12 % nedgang i de samlede retsomkostninger, at 
man afskaffede advokaternes eksklu sive rettigheder i forbindelse med 
ejendomshandler og procesadvokaternes monopol  på at arbejde i retslokalet. I Det 
Forenede Kongerige medførte lempelsen af de eksklusive rettigheder i forbindelse 
med ejendomshandler også lavere priser i 1980'erne. I Nederlandene medførte afskaffelsen af adgangsbegrænsningerne fo r ejendomsmæglere sidst i 1990'erne en 
forøgelse af antallet af nye virksomheder inden for denne sektor, lavere priser på 
ejendomshandler og mere fleksible tjenesteydelser. 
                                                
 
19 Cox C. and S. Foster, " The Costs and Benefits of Occupational Regulation" Bureau of Economics Staff 
Report to the Federal Trade Commission, 1990, p. 26-27. 
 
 16    52. Disse erfaringer tyder på, at reguleringen af autorisationer i nogle tilfælde kan være 
alt for restriktiv, og at forbrugerne vil kunne få gavn af en  lempelse af de 
eksisterende regler. 
53. For det første kunne det være muligt at lempe adgangsbegrænsningerne i tilfælde, 
hvor de ikke står i forhold til kom pleksiteten i erhvervets opgaver. 
54. For det andet kunne man reducere et erhverv s eksklusive rettigheder. Under visse 
omstændigheder har højt kvalif icerede personer inden for visse erhverv, ud over 
deres kernevirksomhed, eksklusive rettighe der til at udføre andre mindre komplekse 
ydelser. I nogle medlemsstater har advokater e ller notarer f.eks. en eret til ydelser i 
forbindelse med ejendomshandel og skifteret ssager og til at yde ju ridisk rådgivning. I 
sådanne tilfælde kunne en større gruppe tje nesteudbydere være i st and til at udføre de 
mindre komplicerede opgaver. 
55. For det tredje kunne man fjerne eksklusive rettigheder i tilfælde , hvor kvaliteten kan 
sikres gennem mindre restriktiv e ordninger. På nogle markeder kunne det f.eks. være 
muligt også at sikre kvaliteten genne m en uafhængig autorisation eller 
kvalitetskontrol. På sådanne markeder vi lle forbrugerne frit kunne vælge, om de 
ønsker at benytte en uddannet e ller autoriseret tjenesteudbyder. 
56. Kvantitative adgangsbegrænsninger nedsætter antallet af tjenesteudbydere og dermed 
udbuddet og forbrugernes valgmuligheder.  I visse tilfælde  kan kvantitative 
begrænsninger desuden skabe lokale monopoler. 
57. Det er blevet fremført, at kvantitative be grænsninger på grundlag af demografiske 
kriterier er nødvendige for at beskytte a dgangen til vigtige tjenesteydelser. For det 
første er det blevet antydet, at kvanti tative begrænsninger øger rentabiliteten og 
beskytter firmaernes levedygtighed i tyndt be folkede områder. For det andet er det 
blevet fremført, at kvantitative begrænsni nger bremser flytningen af erhvervene væk 
fra tyndt befolkede områder (f .eks. apotekere og notarer). 
58. I betragtning af, at de kan få betydelige skadelige virkninger, bør det dog undersøges, 
om der findes mindre restriktive og mere ge nnemsigtige midler (f.eks. public service-
kompensation), som kan sikre ydelsen af så danne tjenesteydelser i tyndt befolkede 
områder. Under alle omstændigheder er sådanne kvantitative adgangsbegrænsninger 
ikke berettigede i områder, som ikke er tyndt befolkede, og hvor der derfor ikke er 
risiko for underforsyning. 
4.5. Regulering af virksomhedsstrukturen 
59. En række liberale erhverv er under givet sektorspecifik regulering af 
virksomhedsstrukturen. En sådan re gulering kan begrænse firmaernes 
ejendomsstruktur, mulighederne for samarbejde  med andre liberale erhverv og i visse 
tilfælde åbning af filialer, franchisevirksomheder eller kæder. 
60. Regulering af virksomhedsstrukturen kan få negative økonomiske virkninger, hvis 
den hindrer udbyderne i at udvikle nye tjene steydelser eller omkostningseffektive 
virksomhedsmodeller. En sådan regulering kan f.eks. hindre advokater og revisorer i at tilbyde integreret juridi sk og regnskabsmæssig rådgi vning om skattespørgsmål 
eller hindre udvikling af integrerede liberal e erhverv i landdistrikt er. Visse former for 
regulering af ejendomsforhol det, såsom forbud mod stifte lse af aktieselskaber, kan 
 
 17    også mindske adgangen til kapital på mark ederne for liberale tjenesteydelser, og 
således hindre ny virksomhedstilgang og -ekspansion. 
61. På den anden side hævdes det, at re gulering af virksomhedsstrukturen og 
ejendomsforholdet kan være nødvendig for at sikre udøvernes personlige ansvar og 
erstatningspligt over for k lienterne og for at undgå interessekonflikter. Det er også 
blevet fremført, at en sådan reguleri ng kan være nødvendig for at sikre udøvernes 
uafhængighed. Hvis virksomheder, der pr æsterer liberale tjenesteydelser, blev 
kontrolleret eller påvirket af virksomh eder uden for denne sektor, kunne det 
ødelægge tjenesteudbydernes dømmekraft el ler respekt for fa glige værdier. 
62. Efter Kommissionens opfattelse er regul ering af virksomhedsstrukturen mindst 
berettiget i de tilfælde, hvor den begræn ser mulighederne for samarbejde mellem 
virksomheder inden for samme erhverv. De t er nemlig mindre sandsynligt, at et 
sådant samarbejde vil mindske det pågæld ende erhvervs uafhængighed eller etiske 
normer. 
63. Regulering af virksomhedsstrukturen er også mindre berettiget inden for liberale 
erhverv, hvor der ikke er noget overv ejende behov for at beskytte udøvernes 
uafhængighed. Arkitekt- og ingeniørerhvervet fungerer f.eks. effektivt i de fleste 
medlemsstater uden en sådan re gulering. Det er derfor usan dsynligt, at regulering af 
virksomhedsstrukturen skulle være væsentlig  for beskyttelse af forbrugerne af disse 
tjenesteydelser. 
64. Regulering af virksomhedsstrukturen forekommer mere berettiget på markeder, hvor 
der er et stort behov for at  beskytte udøvernes uafhængi ghed eller personlige ansvar. 
Der kan dog være andre, mindre konkurrenceb egrænsende metoder til beskyttelse af 
uafhængigheden og de etiske normer. På nogle markeder kunne strenge restriktioner 
i ejendomsforholdet derfor muligvis erstattes helt eller delv is af mindre restriktive 
regler. 
5. MULIG ANVENDELSE AF EU' S KONKURRENCEREGLER  
65. Konkurrencebegrænsende regler  og reguleringer inden for de liberale erhverv 
forekommer både ved foranstaltninger, de r vedtages af brancheforeninger, og ved 
lovgivningsmæssige eller regulerende inst rumenter, der vedtages af offentlige 
myndigheder. Der skal derfor skelnes melle m i) det ansvar, der påhviler udøvere af 
liberale erhverv og brancheforeninge rnes medlemmer efter artikel 81, og 
ii) medlemsstaternes ansvar efter artikel 3, stk. 1, litra g), artikel 10 og artikel 81. 
5.1. Det ansvar, der påhviler udøvere af liberale erhverv 
5.1.1.  Udøvere af liberale erhverv som virksomheder 
66. Artikel 81 finder anvendelse på virksomheder . Det er fast retspraksis, at begrebet 
virksomhed omfatter enhver enhed, som udøver økonomisk virksomhed, uanset denne enheds retlige status og dens finansieringsmåde
20. Enhver aktivitet, der består i 
                                                 
20 Sag C-41/90, Höfner og Elser , Sml. 1991 I, s. 1979, præmis 21, og sag C-309/99, Wouters, Sml. 2002 I, 
s. 1577, præmis 46. 
 
 18    at udbyde varer eller tjenest eydelser på et bestemt marked, er erhvervsmæssig 
virksomhed21. 
67. Tre situationer ligger uden for a nvendelsesområdet for artikel 81: 
(1) principielt er der ikke  tale om nogen økonomisk virksomhed, når staten 
udøver aktiviteter, som markedet ikke kan tilbyde22; 
(2) udøvelse af offentlige myndighedsbeføjelser  beføjelser, er heller ikke en 
økonomisk virksomhed23; begrebet virksomhed er dog relativt, idet en given 
enhed kan være beskæftiget delvis med udøvelse af økonomisk virksomhed, delvis med udøvelse af offentlig myndighedsbeføjelse
24; for så vidt som den 
udøver økonomisk virksomhed, er den omfattet af konkurre ncereglerne; 
(3) ansatte betragtes ikke som virksomheder25. 
68. Det følger heraf, at udøvere af liberale erhv erv, for så vidt som de ikke er ansatte, 
udøver økonomisk virksomhed, fordi de leverer tjenesteydelser mod betaling på markederne
26. Denne konklusion ændres  ikke af, at virksomheden er intellektuel, 
kræver autorisation og kan udøves, uden at der foreligger både materielle, 
immaterielle og menneskelige elementer27, at tjenesteydelserne er af en kompleks og 
teknisk karakter, eller at det pågæ ldende liberale erhverv er reguleret28. 
5.1.2.  Selvregulering som en vedtagelse inde n for en virksomhedssammenslutning 
69. En brancheforening fungerer som en sammenslutning af virksomheder som 
omhandlet i artikel 81, når den regulerer de n økonomiske adfærd af firmaer inden for 
det pågældende erhverv29. Dette gælder også, når dens  medlemmer omfatter udøvere 
af liberale erhverv med status som ansatte,  idet brancheforeninger normalt og navnlig 
repræsenterer selvstændige udøvere af  det pågældende liberale erhverv. 
                                                 
21 Sag C-35/96, Kommissionen mod Italien (CNSD ), Sml. 1998 I, s. 3851, præmis 36. 
22 Sag C-160/91, Poucet, Sml. 1993 I, s. 637 (obligatorisk socialsikringsordning baseret på 
solidaritetsprincippet er ikke nogen virksomhed) og sag C-218/00, CISAL di Battistello,  Sml. 2002 I, s. 691. 
Jf. på den anden side sag C-67/96, Albany, Sml. 1999 I, s. 5863 (en ordning baseret på 
kapitaliseringsprincippet er en virksomhed) og sag C-180/98, Pavlov, Sml. 2000 I, s. 6451. 
23 Sag C-364/92, Eurocontrol , Sml. 1994 I, s. 43, præmis 30 og C-343/95, Calì e Figli , Sml. 1997 I, s. 1547, 
præmis 22-23. 
24 Dette var tilfældet med det offentlige arbejdsformidlingskontor i Höfner-sagen (op cit note 20), 
lufthavnsmyndigheden i sag C 82/01 P Aéroports de Paris, Sml. 2002 II, s. 3929, og Trier by i sag C-475/99, 
Ambulanz Glöckner, Sml. 2001 I, s. 8089. 
25 Generaladvokat Jacobs udtalelse i C-180/98 og C-184/98 Pavlov, op cit note 22, og dom i sag C-22/98, 
Becu, Sml. 1999 I, s. 4449. 
26 Domstolen fastslog i Wouters- sagen, op cit note 20, præmis 48, at advokater mod betaling tilbyder 
tjenesteydelser vedrørende juridisk bistand og udførels e af retssager for andre. En tilsvarende begrundelse 
gælder for andre liberale erhverv , såsom toldklarerere i de to CNSD- sager (T-513/93 og C-35/96) og 
speciallæger i Pavlov, op cit note 22. 
27 CNSD , op cit note 21, præmis 38. 
28 Wouters , op cit note 20, præmis 49. 
29 Wouters , op cit note 20, præmis 64. 
 
 19    70. Det gør ingen forskel, at nogle branch eforeninger har offentligretlig status30 eller skal 
udføre visse opgaver i den offentlige interesse31 eller påstår, at de handler i den 
offentlige interesse32. 
71. Et organ, der regulerer erhvervsmæssig adfærd, er dog ikke en virksomheds-
sammenslutning, hvis det består af et fler tal af repræsentanter for de offentlige 
myndigheder og skal overholde forudfastsa tte kriterier dikteret af offentlige 
interesser33. Regler, der vedtages af en br ancheforening, kan kun betragtes som 
statsforanstaltninger, hvis st aten har fastlagt kriteriern e for de almene hensyn og de 
grundlæggende principper, som reglerne skal  opfylde, og hvis stat en har forbeholdt 
sig den endelige beslutningskompetence34. 
5.1.3.  Selvregulering som en konkurrencebegrænsning 
72. I afsnit 4 i denne rapport opregnes typisk e konkurrencebegrænsni nger inden for de 
liberale tjenesteydelser. Ko mmissionen har i forvejen undersøgt og idømt bøder for 
faste tariffer hos de italienske toldmyndigheder35 og spanske ejendomsmæglere36. 
Den har for nylig sendt den belgiske ar kitektforening en klagepunktsmeddelelse 
vedrørende foreningens vejledende taks ter. Desuden har Kommissionen undersøgt 
adfærdskodeksen for anerkendte fuldmægtige inden for Den Europæiske Patentmyndighed
37. Den konstaterede, at en ræ kke begrænsninger var rent 
deontologiske regler og dermed faldt uden for artikel 81, men at begrænsningen i at 
foretage sammenlignende reklamevirks omhed kun kunne opretholdes midlertidigt 
efter fritagelse i henhold til artikel 81, stk. 3. 
5.1.4.  Påvirkning af handelen me llem medlemsstaterne 
73. Regulering af de liberale erhver v vil kunne påvirke handelen mellem 
medlemsstaterne mærkbart, især nå r reguleringen omfatter et helt land38. 
5.1.5.  "Wouters-undtagelsen" 
74. Ifølge EF-Domstolens dom i Wouters- sagen er det ikke nødvendigvis alle 
konkurrencebegrænsende aftaler mellem virk somheder eller vedtagelser inden for 
virksomhedssammenslutninger, der er i st rid med traktatens artikel 81, stk. 1. I 
Wouters-sagen var der ikke tale om overtræ delse af traktatens artikel 81, stk. 1, da 
den pågældende regulering var nødvendig til si kring af, at det liberale erhverv blev 
udøvet korrekt i henhold til den ordning,  som erhvervet va r underlagt i den 
                                                 
30 Wouters , op cit note 20, præmis 65 og 66. 
31 Generaladvokat Légers udtalelse i sag C-35/95, Arduino , Sml. 2002 I, s. 1529, præmis 56. 
32 Generaladvokat Jacobs' udtalelse i Albany,  op cit note 22 . 
33 Wouters , op cit note 20, præmis 61-64 og C-35/99, Arduino , op cit note 31, præmis 37-39. 
34 Wouters , op cit note 20, præmis 68. 
35 Kommissionens beslutning 93/438/EØF af 30.6.1993, CNSD (EFT L 203 af 13.8.1993).  
36 Kommissionens beslutning nr. 95/188/EF af 30.1.1995 (EFT L 12 af 2.6.1995) om en procedure i henhold til 
EF-traktatens artikel 85 (IV/33.686 - Coapi), s. 37. 
37 Kommissionens beslutning nr. 1999/267/EF af 7.4.1999 (EFT L 106 af 23.4.1999, s. 14) om en procedure i 
henhold til EF-traktatens artikel 85 (IV/36.147 EPI-adfæ rdskodeks). Jf. også Førstein stansrettens dom i sag  
T-144/99, Kommissionen mod Nederlandene,  Sml. 2001 I, s. 3541. 
38 Wouters , op cit note 20, præmis 95 og Arduino,  op cit note 31, præmis 33. 
 
 20    pågældende medlemsstat, på trods af de konkurrencebegrænsende virkninger, der er 
uadskilligt forbundet med reguleringen39. 
75. EF-Domstolen nåede frem til de nne konklusion på følgende måde40: 
– Det må først tages i betragtning, i hvilken overordnet sammenhæng den 
pågældende virksomhedssammenslutnings vedtagelse indgår og har virkninger. 
Der skal især tages hensyn ti l, hvilke mål der søges n ået med vedtagelsen, idet 
målene hænger sammen med nødvendighede n af at fastlægge regler om 
organisationstilknytning, kva lifikationer, faglig etik, kontrol og ansvar for 
derigennem at give de endelige forbrugere og offentligheden den nødvendige garanti for udøverens integritet og erfaringer. 
– Det skal derefter undersøges, om de konkurrencebegrænsende virkninger, som 
opfyldelsen af de nævnte mål medfører, er uadskilligt forbundne hermed, og om 
de derfor er nødvendige for at sikre, at det pågælde nde erhverv udøves korrekt i 
henhold til den ordning, som det er underl agt i den pågældende medlemsstat. 
– De konkurrencebegrænsende virkninger må ikke strække sig ud over, hvad der er 
nødvendigt for at sikre en korrekt udøv else af det pågældende erhverv 
(proportionalitet sprincippet). 
5.1.6.  Statslig tvang som diskulperende omstændighed 
76. Virksomhederne kan ikke stilles til ansv ar efter artikel 81, hvis staten gennem 
offentlige foranstaltninger pålægger dem at udvise en konkurrencebegrænsende adfærd
41. I en sådan situation kan de ikke gøres  ansvarlige for overtrædelsen af EF-
traktatens artikel 8142. 
77. Dette gælder dog kun, når staten  kræver en bestemt adfærd43. Hvis en national lov 
udelukkende tillader eller tils kynder virksomhederne elle r gør det lettere for dem 
selvstændigt at udvise en konkurrencebegræns ende adfærd, kan statens tvang derfor 
ikke betragtes som diskulperende44. 
78. Desuden kan både virksomhederne og staten  holdes ansvarlige, når staten pålægger 
virksomhederne at udvise en konkurrencebeg rænsende adfærd, men virksomhederne 
i hvert fald delvis er i sta nd til selv at begrænse konkurrencen - f.eks. fordi de har et 
vist spillerum med hens yn til gennemførelsen af den nationale lovgivning45. Statens 
lovgivning kan nemlig i sig se lv være en overtrædelse af  EF-traktatens artikel 3, 
stk. 1, litra g), artikel 10, stk. 2, og artikel  81/82 (se nedenfor), hvis den pålægger 
økonomiske beslutningstagere at udvis e en konkurrencebegrænsende adfærd. 
79. EF-Domstolen fastslog for nylig i sin dom i sagen Consorzio Industrie Fiammiferi 
(CIF), at en national konku rrencemyndighed i de tilfælde, hvor virksomheder udviser 
                                                 
39 Wouters , op cit note 20, præmis 110. 
40 Wouters , op cit note 20, præmis 97-110. 
41 Sag 13/77, GB-Inno-BM, Sml. 1997 I, s. 2115 . 
42 Sag C-198/01, Consorzio Industrie Fiammiferi  (CIF), Sml. 2003 I, præmis 51. 
43 C-359/95 P og C-379/95 P, Ladbroke , Sml. 1997 I, s. 6265, præmis 33 og 34. 
44 De forenede sager T-191/98, T-212/98 til T-214/98, Atlantic Container Line m.fl. mod Kommissionen , Sml. 
2003 II, s. 0000. 
45 Sag T-513/93, CNSD , Sml. 2001 II, s. 1807, præmis 71-72. 
 
 21    en adfærd, som er i strid med artikel 81, stk. 1, og som er pålagt dem eller lettes 
gennem statsforanstaltninger, der i sig selv  er i strid med artikel 3, stk. 1, litra g), 
artikel 10, stk. 2, og artikel 81/82, ha r pligt til ikke at anvende disse 
statsforanstaltninger og sikr e, at artikel 81 ove rholdes. Det følger af denne dom, at 
statens tvang ikke længere er en dis kulperende omstændighed, når en national 
konkurrencemyndighed har truffet endelig beslutning om, at den nationale 
lovgivning ikke skal finde anvendelse46. I perioden forud for beslutningen om, at 
lovgivningen ikke skal finde anvendelse, kan statens tvang stadig betragtes som 
diskulperende, og virksomhederne kan ikke få pålagt bøder eller krav om skadeserstatning (jf. også punkt 5.1.8 nedenfor)
47. 
5.1.7.  Artikel 81, stk. 3 
80. Nogle regler, der falder ind under artikel  81, stk. 1, men ikke er omfattet af 
"Wouters-undtagelsen", kan dog fritages efte r artikel 81, stk. 3, hvis de opfylder de 
deri fastsatt e betingelser. 
5.1.8.  Håndhævelsesmuligheder 
81. Når regler, der vedtages af en branch eforening, er i strid med artikel 81, kan 
Kommissionen pålægge den pågældende fo rening at bringe overtrædelsen til ophør 
og/eller pålægge den bøder. De nationa le konkurrencemyndigheder har tilsvarende 
administrative håndhævelsesbeføjelser. 
82. Når virksomheder udviser en adfærd, der er i strid med artikel 81, stk. 1, og som er 
pålagt dem ved statsforanstaltn inger, der i sig selv er i strid med traktatens artikel 3, 
stk. 1, litra g), artikel 10, stk. 2, og artikel  81/82, følger det af CIF-dommen, at en 
national konkurrencemyndighed ha r pligt til at erklære den nationale lovgivning 
uanvendelig og sikre, at ar tikel 81 overholdes. I så fald kan de pågældende 
virksomheder af retssikkerhedshensyn i kke straffes for deres tidligere adfærd 
(hverken strafferetligt eller administrativt). Med hensyn til den fremtidige adfærd kan 
den nationale konkurrencemyndighed dog frit på lægge de pågældende virksomheder 
at standse og afholde sig fra den pågældende adfærd samt pålægge dem bøder for deres adfærd efter beslutningen om, at den nationale lovgivning ikke skal finde 
anvendelse. 
83. En overtrædelse af artikel 81, der har di rekte virkning, kan også påvirke retssager 
ved de nationale domstole. For det første kan personer, der lider skade på grund af 
erhvervsfaglige bestemmelser, der er i st rid med artikel 81, kræve nedlagt forbud 
og/eller anlægge sag om skadeserstatning. Hvis den adfærd, der er i strid med 
artikel 81, blev pålagt virksomhederne ve d national lovgivning, der er i strid med 
artikel 3, stk. 1, litra g), artikel 10, stk. 2, og artikel 81/82, kan den pågældende 
adfærd af retssikkerhedshensyn dog i kke udløse nogen skadeserstatning for den 
periode, der går forud for besl utningen om, at den nationale 
konkurrencebegrænsende lovgivning ikke skal finde anvendelse. For det andet er det 
fastsat i traktatens artikel 81, stk. 2, at afta ler eller vedtagelser, der er forbudt efter 
artikel 81, ikke har nogen retsvirkninger. I sager om håndhævelse af erhvervsfaglige 
regler, der er i strid med artikel 81, kan det derfor gøres gældende, at de er ugyldige. 
                                                
 
46 CIF, op cit note 42, præmis 55. 
47 CIF, op cit note 42, præmis 54. 
 
 22    5.2. Medlemsstaternes ansvar 
84. Selv om artikel 81 udelukkende vedrører virksomhedernes adfærd og ikke omfatter 
love eller administrative bestemmelser, som er fastsat af medlemsstaterne, fremgår det ikke desto mindre, at denne bestemmels e, sammenholdt med traktatens artikel 10, 
stk. 2, og artikel 3, stk. 1, litra g), "pålægge r medlemsstaterne ikke  at indføre eller 
opretholde foranstaltninger, selv ikke i form af love eller administrative 
bestemmelser, som kan ophæve den tilsigtede virkning af de for virksomhederne gældende konkurrenceregler"
48. 
85. På denne baggrund har Domstolen gentagne ga nge fastslået, at en medlemsstat kan 
holdes ansvarlig efter artikel 3, stk. 1, litra g), artikel 10 og artikel 81, hvis den enten foreskriver eller fremmer aftaler, vedtagelser eller samordnet praksis i strid med artikel 81 eller forstærker deres virkninger, eller hvis den fratager de retsforskrifter, 
den selv har udstedt, deres statslige karakter  ved at uddelegere ansvaret for at træffe 
beslutninger om økonomisk interven tion til private erhvervsdrivende
49. 
86. Arduino-dommen viser, at statsforanstal tninger, der uddelegerer regulerende 
beføjelser til private erhvervsdrivende, ka n anfægtes i henhold til artikel 3, stk. 1, 
litra g), artikel 10, stk. 2, og artikel 81, me dmindre de offentlige myndigheder har 
den endelige beslutningskompetence og udøver en effektiv kontrol med gennemførelsen. I Arduino-sagen var br ancheforeningens medvirken ved 
takstfastsættelsen begrænset til forslag til et takstudkast, og den kompetente minister 
havde beføjelse til at ændre taksten; der var derfor ikke tale  om nogen anfægtelig 
uddelegering til private er hvervsdrivende. Efter Kommissionens opfattelse vil 
statsforanstaltninger, der udde legerer regulerende beføjelser , som ikke klart definerer 
de mål af offentlig interesse, som reguleringen forfølger, og/eller hvorved staten i virkeligheden giver afkald på sine beføjels e r  t i l  a t  t r æ f f e  d e  endelige beslutninger 
eller til at kontrollere gennemførelsen, de rfor kunne anfægtes i henhold til disse 
bestemmelser. 
87. På grundlag af ovennævnte principper er de t Kommissionens opfattelse, at følgende 
kan anfægtes i henhold til EF-traktatens artike l 3, stk. 1, litra g), artikel 10, stk. 2, og 
artikel 81 og 82: 
– automatiske godkendelser, det vil bl.a. sige, at medlemsstaterne blot validerer og 
stiltiende godkender aftale r eller vedtagelser, hvor de gældende lovgivnings-
procedurer ikke giver myndighede rne mulighed for kontrol og/eller 
gennemførelse af konsultationer 
– praksis, hvorved en medlemsstats myndi gheder kun har ret til at afvise eller 
godkende brancheforeningers forslag uden at  kunne ændre deres indhold eller selv 
træffe beslutninger i stedet for disse forslag. 
88. Det ville være hensigtsmæssigt at foreta ge en proportionalitetsundersøgelse for at 
vurdere, om en konkurrencebegrænsende erhvervsmæssig regulering er i den 
offentlige interesse. Det ville i denne fo rbindelse være nyttigt udtrykkeligt at 
fastsætte et mål for hver enkelt regel og fast slå, hvorfor den valgte  foranstaltning er 
den mindst restriktive metode til at nå det fastsatte mål.  
                                                
 
48 Arduino, op cit note 31, præmis 34.  
49 Arduino, op cit note 31, præmis 34-35.  
 
 23    89. Når en stat vedtager eller opretholder foranstaltninger, som er i strid med artikel 3, 
stk. 1, litra g), artikel 10 og artikel 81, kan Kommissionen og andre medlemsstater 
indlede overtrædelsesproce durer efter artikel 226 og 227. Da EU-retten har forrang, 
har de nationale domstole og administrative myndigheder pligt til at fortolke statens 
bestemmelser på grundlag af  disse EU-bestemmelser og til om nødvendigt ikke at 
anvende de nationale bestemmelser, der er i strid med traktaten. Som anført i 
ovennævnte CIF-dom gælder sidstnævnte forpligtelser også i tilfælde, hvor de 
nationale konkurrencemyndigheder undersøger adfærd, som virksomheder har fået 
pålagt ved nationale bestemmelser. Endelig kan personer, der lider  skade på grund af 
de pågældende statsforanstaltninger, i ndlede et søgsmål om skadeserstatning mod 
den pågældende medlemsstat fo r overtrædelse af EU-retten. 
6. DET VIDERE MODERNISERINGSFORLØB  
90. I denne rapport har Kommissionen afgrænset de typer restriktioner inden for de 
liberale erhverv, som kan være de mest konkurrenceskadelige, uden at de objektivt 
set er berettigede. Kommissionen ser derfor  gerne disse restriktioner taget op til 
revision og, hvis de ikke er objektivt berettigede, fjernet eller erstattet af mindre 
restriktive regler. 
91. Revisionen og om nødvendigt reformen af  de potentielt konkurrencebegrænsende 
regler vil kræve en samordnet indsats fra alle involverede part ers side, hver på sit 
kompetenceområde. I dette afsnit behand les, hvordan de forskellige parter 
(konkurrencemyndigheder, regeludstedende myndigheder, brancheforeninger) kan 
bidrage til disse fæ lles bestræbelser. 
6.1. Myndighedernes revision af de eksisterende regler 
92. Kommissionen mener, at den bedste måde, hvorpå man kan opnå en generel ændring, 
vil være en frivillig indsats fra de organers  side, som er ansvarlige for de eksisterende 
restriktioner. De bør gennemføre en gr undig undersøgelse af behovet for reformer 
inden for de respektive liberale erhverv og af de eksisterende reglers forenelighed 
med de konkurrenceretlige principper. Som understreget ovenfor er det staten eller 
brancheforeninger, der direkte vedtager  eller opretholder restriktive regler. 
93. Kommissionen opfordrer derfor førs t de regeludstedende myndigheder i 
medlemsstaterne til at tage lovgivningen eller reglerne på deres område op til ny 
vurdering. De bør især undersøge, om de ek sisterende begrænsninger forfølger et 
klart fastsat og berettiget mål i den offen tlige interesse, om de er nødvendige for at 
nå dette mål, og om der findes mindre restriktive metoder til at nå dette mål. 
94. Kommissionen opfordrer også al le brancheforeninger til at  indlede en tilsvarende 
revision af deres regler. De bør foreta ge den samme proportionalitetsundersøgelse 
som medlemsstaternes regeludstedende myndigheder og om nødvendigt ændre de 
eksisterende regler el ler foreslå ændringer. 
95. Kommissionen vil i 2004 drøfte med de eur opæiske brancheorganisationer, hvad de 
mener, der er i den offentlige interesse på deres område, og hvordan det kan opnås med mere konkurrencefremmende metoder. Fo rbrugerorganisationerne vil også blive 
konsulteret. Kommissionen opfordrer de  nationale konkurrencemyndigheder til at 
gøre det samme på nationalt plan, hvis de ikke allerede er gået i gang. 
 
 24    96. Kommissionen vil fortsat søge oplysninger om forbrugernes mening om fordelene og 
ulemperne ved denne type regulering. Kommissionen vil også fortsat undersøge 
forbindelserne mellem reguleringsniveauet  og de økonomiske resultater (priser og 
kvalitet) samt forbrugernes tilfredshed. 
97. Erfaringerne fra tidligere moderniseri ngsbestræbelser inden for liberale 
tjenesteydelser i en række medlemsstater viser,  at det måske ikke er nok blot at fjerne 
de konkurrencebegrænsende metoder for at skabe mere konkurrence inden for denne sektor. Både de regeluds tedende myndigheder og branch eforeningerne bør derfor 
undersøge behovet for at anvende konkur rencefremmende midler, der øger 
gennemsigtigheden og forbrugernes indflydels e. Sådanne midler kunne f.eks. omfatte 
aktiv kontrol gennem forbrugerorganisa tioner, indsamling af oplysninger og 
offentliggørelse af undersøgelser på grund lag af historiske data eller offentlige 
meddelelser om afskaffelse af tariffer . Kommissionen vil undersøge de forskellige 
alternativers virkninger, nå r de er blevet gennemført, og vil som første skridt 
sammen med forbrugerorganisationer på EU-plan undersøge, hvordan man kan 
fastlægge den bedste praksis. 
98. Kommissionen vil udvide sine undersøgelser til at omfatte de ti tiltrædelseslande i 
2004. 
6.2. Håndhævelse inden for det europæiske konkurrencenetværk 
99. Fra maj 2004, når forordning 1/2003
50 er trådt i kraft, vil de nationale 
konkurrencemyndigheder og domstole få en mere fremtrædende rolle ved vurdering af, om bestemmelserne og reglerne inden fo r de liberale erhverv er lovlige. De kan 
selv afgøre, om en aftale, vedtagelse eller samordnet praksis er forenelig med 
artikel 81, stk. 1, og kan desuden anvende ar tikel 81, stk. 3, hvilket vil indebære en 
fritagelse fra det generelle forbud mod konkurrencebegrænsende aftaler. 
100. Når konkurrencebegrænsninger specielt påvi rker en medlemsstat, vil håndhævelsen 
af EU's konkurrenceregler inden for de liberale erhverv hovedsagelig påhvile de 
nationale konkurrencemyndigheder. Ko mmissionen vil dog fortsat undersøge 
konkrete tilfælde, hvor det er relevant. 
101. Kommissionen vil følge udviklin gen og sikre en ensartet anvendelse af artikel 81 og 
82 gennem samordning inden for det europæ iske konkurrencenetvæ rk. Især vil der 
sammen med nationale konkurrenceeksper ter og eksperter fra de nationale 
regeludstedende myndigheder og andre myndi gheder blive tilrette lagt og gennemført 
en overvågning af markedet. 
102. Kommissionen vil også drøfte med de nati onale regeludstedende myndigheder, om 
de eksisterende regler er nødvendige, st år i rimeligt forhold til målene og er 
berettigede. Kommissionen udelukker ikke overtrædelsesprocedurer på et senere 
tidspunkt, hvis det er nødvendigt. 
                                                
 
50 Rådets forordning (EF) nr. 1/20 03 af 16. december 2002 om gennemf ørelse af konkurrencereglerne i 
traktatens artikel 81 og 82, EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1 .  
 
 25    6.3. Afsluttende bemærkninger 
103. Kommissionen vil i 2005 udarbejde en rapport om, hvordan afskaffelsen af 
ovennævnte restriktioner forløber,  eller om disse reglers be rettigelse, hvor denne er 
påvist. Med henblik herpå vil Komm issionen ved årets udgang kontakte de 
regeludstedende myndigheder og bede dem re degøre for de foranstaltninger, som de 
måtte have vedtaget, og som falder inde n for denne rapports anvendelsesområde. De 
bør så meddele Kommissionen, hvilke restriktive regler de ønsker at beholde, og give en udtrykkelig begrundelse derfor. 
104. Kommissionen skal som konklusion gentage, at det er nødvendigt , at alle berørte 
parter bestræber sig på at fo rbedre reglerne for liberale tjenesteydelser i Europa. Et 
regelsæt, der gennem mere konkurrencefremme nde metoder sikrer kvalitet og etisk 
adfærd, vil give de liberale erhverv muli ghed for at foretage innovation og at 
forbedre kvaliteten og udbuddet af dere s tjenesteydelser. Mere effektive og 
konkurrencedygtige liberale tjenesteydelser vil være til direkte gavn for forbrugerne 
og vil som et vigtigt bidrag til andre fo rmer for virksomhed også medføre større 
produktivitet i økonomien som helhed og derm ed bidrage til Lissabon-beslutningen 
om at gøre EU til verdens mest dynamiske, videnbaserede økonomi.