EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 28.9.2011 
SEK(2011) 1103 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUME AF KONSEKVENSANALYSEN  
Ledsagedokument til 
Forslag til Rådets direktiv 
om en fælles ordning for beskatning af finansielle transaktioner og om ændring af 
direktiv  2008/7/EF 
 
{KOM(2011) 594 endelig} 
{SEK(2011) 1102 endelig}  
 
DA 2   DA Resumé af konsekvensanalysen 
"Instrumenter til beskatning af den finansielle sektor " 
1. INDLEDNING  
I sin meddelelse "Beskatni ng af den finansielle sektor " af 7. oktober 2010 bebudede 
Kommissionen, at den ville gennemføre en omfa ttende konsekvensanalys e med henblik på en 
mere indgående undersøgelse af mulighederne for beskatning af den finansielle sektor, 
således at den kunne fremsætte hensigtsmæssi ge politikforslag. Denne konsekvensanalyse 
rummer derfor en analyse af forskellige afgiftsordninger og en nærmere beskrivelse af den passende udformning af en afgift på finansiell e transaktioner (FT-afgift) og dens eventuelle 
konsekvenser.  
2. P
ROCEDURESPØRGSMÅL OG HØRING AF INTERESSEREDE PARTER  
Som krævet i retningslinjern e for konsekvensanalyse er der i forbindelse med denne 
konsekvensanalyse sket høring af alle interesserede parter. Der er også benyttet resultater af 
eksterne ad hoc-undersøgelser.  
3. PROBLEMSTILLING OG NÆRHEDSPRINCIPPET  
3.1. Problemstilling  
Omkostninger ved krisen 
Det er et almindeligt krav i den offentlige debat, at den finansielle sektor bør bære sin 
rimelige andel af omkosningerne ved den finans ielle krise. Medlemsstaterne forpligtede sig 
individuelt til at støtte den fi nansielle sektor med i alt ca. 4, 6 bio. EUR (39 % af EU-27's BNP 
i 2009). Dette har forværret situa tionen i de offentlige finanser, og denne situation er næppe 
holdbar ud fra et finanspolitisk synspunkt og pålægger nuværende og kommende generationer 
en stor byrde.  
Momsfritagelse for finansielle tjenesteydelser  
Ifølge artikel 135, stk. 1, i momsdirektivet  er de fleste finansielle ydelser og 
forsikringsydelser fritaget for moms. Analysen  antyder, at momsfritagelsen medfører en 
afgiftsfordel for den finansielle sektor i størrelsesordenen 0,15 % af BNP. Den resulterer i en 
særbehandling af den finansielle sektor i fo rhold til andre sektorer i økonomien samt i 
prisforvridninger.  
Markedssvigt og systemiske risi ci i den finansielle sektor  
Krisen var et resultat af den komplekse vekselvirkning mellem markedssvigt, globale 
finansielle og monetære ubalancer, uhensigtsm æssig regulering, ringe overvågning og dårligt 
makrotilsyn. Det er blevet hævdet, at afgifter kunne anvendes som regulerende værktøjer til at 
afhjælpe sådanne problemer som implicitte elle r eksplicitte garantier, automatiseret handel 
(og mere generelt kortsigtet profitjag), forskellig skattemæssig behandling af gæld og egenkapital, overdrevne aflønningsordninger,  som indbyder til risi kotagning, store mængder 
 
DA 3   DA komplekse derivater og forekomsten af øko nomiske afkast, som hovedsagelig fører til 
lønpræmier i sektoren.  
Aspekter vedrørende det indre marked 
I kølvandet på finanskrisen ha r medlemsstaterne reageret ve d at pålægge den finansielle 
sektor forskellige skatter og afgifter. En sådan ensidig foranstaltning kan føre til udflytning og 
konkurrecefordrejninger på det indre marked og kræver mere samordnede foranstaltninger. 
Samordning er også berettiget på gru nd af risikoen for dobbeltbeskatning.  
3.2. EU's ret til at handle og nærhedsprincippet 
EU's ret til at handle i relation til afgifter på de n finansielle sektor vil være baseret på artikel 
113 og 115 i traktaten om Den Europæiske Uni ons funktionsmåde (TEUF). Den vigtigste 
begrundelse for EU's aktion er, at det indr e markeds funktion vil blive hæmmet, hvis 
medlemsstaterne beslutter at handle ensidigt på dette områ de. Mindst 12 medlemsstater har 
indført - eller er ved at unders øge muligheden for at indføre - bankafgifter på finansielle 
institutioner. Denne ukoordinerede  indførelse af afgifter på de n finansielle sektor splitter det 
finansielle marked i EU, fordrejer konkurrenc en og øger risikoen for udflytning af de 
finansielle aktiviteter både inden og uden fo r EU. Det vil også øge risikoen for, at den 
finansielle sektor bliver gens tand for dobbeltbeskatning, hvilket igen vil hindre udøvelsen af 
de grundlæggende friheder, de r er beskyttet af TEUF.  
Det må derfor konkluderes, at EU's  aktion vil respektere nærhedsp rincippet, fordi de politiske 
mål ikke i tilstrækkelig grad kan nås ved hjæl p af medlemsstaternes fo ranstaltninger og bedre 
kan nås på EU-plan.  
4. MÅL 
Der kan fastlægges følgende generelle mål:  
• Forøgelse af indtægterne og et tilstrække ligt bidrag fra den fi nansielle sektor til 
afgiftsprovenuet.  
• Begrænsning af uønsket markedsadf ærd og dermed stabilisering af 
markederne.  
• Sikring af det indre markeds funktion (undgå dobbeltbeskatning og 
konkurrencefordrejning).  
Generelle problemer Specifikke problemer Generelle mål Specifikke mål 
1) Identificering af nye 
indtægtskilder  
2) Genvinde omkostningerne ved den seneste finanskrise  Omkostninger ved krisen 
(Finanspolitiske 
konsolideringsspørgsmål)  
Afgiftsfordel for den 
finansielle sektor  Den store offentlige 
finansielle støtte og andre 
budgetmæssige 
virkninger af krisen 
medførte et behov for 
budgetkonsolidering  
 Forøgelse af indtægterne  
 Tilstrækkeligt (rimeligt 
og betydeligt) bidrag fra 
den finansielle sektor  
 3) Dække budgetomkost-
ningerne ved potentielle 
fremtidige finanskriser  
 
DA 4   DA Momsfritagelse for 
finansielle 
tjenesteydelser  4) Udligne momsfritagelse for 
finansielle tjenesteydelser  
1) Uønsket markeds-
adfærd pga. implicitte 
garantier (moralsk 
hasard)  Reducere incitamenter til 
overdreven risikotagning  
2) Automatiseret handel, 
som ikke er ordentlig 
styret og overvåget  Afhjælpe specifikke risici i 
forbindelse med automatiseret 
handel  
3) Fordrejninger af valget 
af gældsrate: Gearing 
4) Overdrevne 
aflønningsordninger for 
ledende medarbejdere 
indbyder til risikotagning Begrænsning af uønsket 
markedsadfærd og 
dermed stabilisering af 
markederne  Reducere gearing – gældsrate  
5) Komplekse produkter 
og modpartsrisiko  Undgå fordrejninger inden for 
EU, sikre effektivitet i 
foranstaltningerne og beskytte den relative 
konkurrencemæssige stilling 
inden for EU  Markedssvigt og 
systemiske risici i den 
finansielle sektor  
 
6) Økonomiske afkast  Sikre det indre markeds 
funktion ved en 
samordning af de foranstaltninger, der skal 
indføres  
Undgå dobbeltbeskatning  
5. LØSNINGSMODELLER  
De løsningsmodeller, der er analyseret i konsekvensanalysen (afgift på finansielle 
transaktioner (FT-afgift) og en afgift på fi nansielle aktiviteter (FA-afgift)), vurderes på 
baggrund af grundscenariet.  
Grundscenariet er det scenario, hv or der ikke indføres afgifter . Det er karakteriseret ved 
momsfritagelsen af sektoren, der fremstår som den væsentligste forskel i den afgiftsmæssige 
behandling mellem den finansielle sektor og de øvrige sektorer i økonomien, ved høje 
aflønninger af ledende medarbej dere i den finansielle sektor , ved medlemsstaternes nylige 
ensidige aktioner med henblik på at gennemfør e bankafgifter samt ved et sæt af nationale 
afgifter på enten sektoren eller på finansielle transaktioner, ved risici  for dobbeltbeskatning og 
ved mange nylige initiativer med hensyn til at regulere sektoren. 
Dette grundscenario tager også hensyn til visse lovgivningsmæssige foranstaltninger for den 
finansielle sektor, som i øjeblikket er ved at blive foreslået,  og som også forfølger nogle af de 
mål, der er fastlagt ovenfor. I konsekvensanalysen  antages det mere speci fikt, at der sker en 
vedtagelse af disse lovgivningsmæ ssige foranstaltninger, som tage r sigte på at reducere såvel 
den individuelle som den systemiske risiko i den finansielle sektor ved at øge kapitaliseringen 
og kapitalstødpuderne for både de finansielle institutioner og det finansielle system som helhed. En række andre løsningsmodeller, såsom yderligere regulering, afskaffelse af 
momsfritagelsen eller afhjælpning af de ska ttemæssige forskelle for gæld og egenkapital 
gennem ændringer i selskabsskattesystemerne, bl ev ikke taget yderligere i betragtning, fordi 
de ikke løser et tilstrækkeligt an tal af de konstaterede problemer.  
 
DA 5   DA 6. SAMMENLIGNING AF LØSNINGSMODELLER  
6.1. Forøgelse af indtægterne og et tilstrækkeli gt bidrag fra den fina nsielle sektor til 
afgiftsprovenuet  
Identificering af nye  indtægtskilder  
Begge afgiftsinstrumenter – FT- og FA-afgift – kan blive nye indtægtskilder, fordi de er i 
stand til at generere store afgi ftsindtægter til de offentlige budge tter. Der er imidlertid stor 
usikkerhed omkring det reelle provenupotential e på grund af antallet af ukendte variabler og 
antagelser i overslagene.  
For FA-afgiften svinger indtægte rne ved en afgiftssats på f. eks. 5 % mellem 9,3 mia. EUR og 
30,3 mia. EUR afhængig af antagelser ne om udflytning og udformning.  
Der er et større provenupoten tiale for FT-afgiften. Overslagen e kan svinge mellem 16,4 mia. 
EUR og 400 mia. EUR afhængig af antagels erne om nedgang i mængden, omfanget af 
dækkede produkter og afgiftssatserne (0,01 % fo r det første overslag og 0,1 % for det andet). 
Antagelsen om udflytning v il dække overflytning af tran saktioner og reduktion af 
aktivitetsomfanget, især højhast ighedshandelstransaktioner.  
Genvinde omkostningerne ved den se neste og fremtidige finanskriser  
At pålægge den finansielle sektor nye afgifter  vil bidrage til at genvinde de budgetmæssige 
omkostninger ved den seneste krise, såfremt man går ud fra, at hele sektoren indirekte havde 
gavn af den finansielle støtte, der blev ydet til visse finansielle institutioner. Endvidere vil det 
såkaldte forureneren-betaler-prin cip berettige, at den finansielle  sektor bidrager yderligere til 
statens budget med henblik på at dække omko stningerne ved fremtidige kriser, der ligger 
uden for løsningsmekanismerne.  
6.2. Udligne momsfritagelse for finansielle tjenesteydelser  
6.3. Selv om en FA-afgift efter additionsmetode n delvis ville afhjælpe momsfritagelsen 
for den finansielle sektor, konkluderes det i konsekvensanalyse n, at dette problem 
ideelt set bør løses i sammenh æng med grønbogen om moms.  
6.4. Korrigering af uønsket markedsadfærd og d ermed stabilisering af de finansielle 
markeder  
Reducere incitamenter til o verdreven risikotagning  
Regulerende foranstaltninger, som er tættere forbundet med kilderne til systemisk risiko, 
kunne være mere velegnede til at tackle overdreven risikotagning.  
FT-afgiften kunne imidlertid være et passende værktøj til at reducere overdreven 
risikotagning i det omfang, hvor kortsigtet ha ndel og stærkt gearet derivathandel skaber 
systemiske risici. FA-afgifte n ville kun være en indirekte foranstaltning til at tackle 
risikotagning.  
Afhjælpe specifikke risici i forbi ndelse med automatiseret handel  
 
DA 6   DA FT-afgiften, som de facto øger transaktionsomkos tningerne på de finansielle markeder, kunne 
anvendes som en foranstaltning til at reducer e automatiseret handel, herunder den underdel, 
der betegnes højfrekvenshandel. Virkningerne af yderligere transaktionsomkostninger kan 
være særlig store på visse markedssegmenter, de r er karakteriseret ved meget snævre spænd.  
FA-afgiften har ikke nogen direkte indvirkni ng på handelsadfærden på de finansielle 
markeder.  
Reducere gearing – gældsrate  
Hverken FT- eller FA-afgiften tackler de fo rvridninger i finansieri ngsbeslutningerne og de 
incitamenter til overdreven gearing, der skyl des den forskellige behandling af gæld og 
egenkapital under de nuværende selskabsskattesystemer. Reguler ende foranstaltninger egner 
sig mere til dette formål.  
Beskatning af økonomiske afkast – Indføre fora nstaltninger til beskatning af værditilvækst i 
den finansielle sektor? 
FT-afgiften ville ikke være særlig egnet som en  afgift på økonomiske afkast. FA-afgiften kan 
udformes specielt til beskatning af økonomiske af kast, men effektiviteten vil afhænge af, 
hvorvidt begrebet normale afkast gælder for afgiftsgrundlaget.  
6.5. Sikring af det indre markeds funktion  
For at sikre det indre markeds funktion og for at mindske de økonomiske fordrejninger inden 
for EU bør begge afgiftsinstrumen ter ideelt set indføres med en høj grad af ha rmonisering af 
afgiftsgrundlag og afgiftssatser. Mere specifikt bør både FT- og FA-afgiften indføres på en 
harmoniseret måde for at undgå dobbeltbes katning eller mang lende beskatning.  
6.6. Kumulative virkninger  
Selv om den kumulative virkning af afgiften med regulerende æ ndringer lettere kan måles for 
FA-afgiften end for FT-afgiften, er det sandsynlig t, at virkningen af både FT- og FA-afgiften 
på de fleste økonomiske variabler (kredito mkostninger, makroøkonomiske variabler og på 
sektorniveau) simpelthen forøger virkningerne af de regulerende foranstaltninger, der foreslås 
på nuværende tidspunkt.  
6.7. Sammendrag og afsluttende bemærkninger 
Analysen viste, at begge instrumenter – FT- og FA-afgiften – er tekn isk gennemførlige, men 
valget af den ene frem for den anden er hovedsag elig en afvejning melle m de forskellige mål, 
der forfølges, og vil også afhænge af de n specifikke udformning af afgiften.  
Begge afgifter ser ud til at kunne sikre et stort afgiftsprovenu fra den finansielle sektor, dog 
med et større potentiale for FT-afgiften.  
FT-afgiften medfører en større risiko for, at transaktioner flyttes ud el ler forsvinder, især med 
hensyn til hyppige kortfristede tr ansaktioner. I så henseende kunne  automatiseret handel på de 
finansielle markeder blive påvirket  af en afgiftsb etinget stigning i 
transaktionsomkostningerne, således at disse omkostninger i betydelig grad ville udhule den 
marginale fortjeneste og derved påvirke fo rretningsmodellen for højfrekvenshandel.  
 
DA 7   DA Begge afgifter forventes også at have små,  men ikke-ubetydelige  virkninger på BNP og 
beskæftigelsen, idet de negative virkninger af FT-afgiften formentlig vil være noget større. Grunden til denne negative virkning er stigni ngen i kapitalomkostn ingerne, idet de 
afgiftspligtige personer vil forsøge at vælte afgi ften over på deres kunder, hvilket derefter har 
en negativ indvirkning på  investeringerne. De fordelingsmæ ssige virkninger af en afgift på 
den finansielle sektor er  typisk progressive, dvs. sådanne afgifter rammer mere de rigere dele 
af samfundet end de mindre velhavende dele, fordi de førstnævnte gør mere brug af og har større fordel af den finansie lle sektors tjenestydelser. Dette gælder især for FT-afgiften, 
såfremt den er begrænset til transaktioner med finansielle instrumenter  såsom obligationer og 
aktier og deraf afledte instrumenter.  
Den 29. juni 2011 fremsatte Europa-Kommissionen et forslag til den flerårige finansielle 
ramme for 2014-2020. I den forbindelse foreslog den, at der som et første skridt indføres en 
FT-afgift i EU, idet der tages hensyn til de ns provenupotentiale og  dens indvirkning på 
overdreven specifik risikotagning . I Kommissionens arbejdsdokument
1, som ledsager 
forslaget, identificeres flere elementer, der skal tages i betragtning med henblik på at mindske risikoen for udflytning, når en FT -afgift indføres på EU-plan, og disse drøftes i næste afsnit.  
7. A
NALYSE AF VIRKNINGERNE AF FORSKELLIGE VARIANTER AF EN AFGIFT PÅ 
FINANSIELLE TRANSAKTIONER (FT- AFGIFT )  
7.1. Omfattede produkter og transaktioner  
I løsningsmodellerne skelnes der mellem en afgift på i) valutaspottransaktioner og 
derivattransaktioner, en afgift på ii) værd ipapirtransaktioner på  primære og sekundære 
markeder og en afgift på iii)  derivatmarkeder, ekskl. deri vater på valutabørser. Alle 
omfattede markeder er både regulerede val utamarkeder og unoteret handel ("over the 
counter"). 
Valutatransaktionsafgift  Opkrævningen vil ske centralt i vekselsystemer , nemlig ved realtidsbruttoafregning (RTGS). 
For transaktioner, der afvikles i sådanne sy stemer, kan der opkræves en afgift centralt. 
Bemærk, at denne model giver store juridi ske problemer. Vi skelner derfor mellem 
spotvalutamarkeder og derivatmarkeder for valutaer.  
Værdipapirtransaktionsafgift uden de rivat- og valutatransaktioner  
Den svarer til den snævert baserede transaktio nsafgift, der kun vil besk atte spottransaktioner 
med aktier og obligationer (på primære og sekundæ re markeder). Denne model svarer til den 
britiske stempelafgift, når den kombineres med princippet om indenlandsk udstedelse. 
Alternativt kunne man udelukke primære mark eder, så man undgår at gøre en sådan 
kapitalrejsning dyrere. En sådan afgift på væ rdipapirtransaktioner sk ulle så kun opkræves på 
handel med aktier og obligatione r på sekundære markeder.  
Finansiel afgift på derivater  
                                                
 
1 Europa-Kommissionen. SEK(2011) 876 endelig, s. 29-30. 
 
DA 8   DA Den vil dække alle finansielle de rivater, der er direkte eller i ndirekte afledt af produkter, som 
handles på regulerede børser eller unoteret. De tte kan omfatte finansielle derivater for 
valutatransaktionsværdipapirer eller råvarebasere de derivater, risiko- eller rentebaserede eller 
alle andre finansielle derivater, der ikke er  egentlige spotransaktioner og transaktioner med 
henblik på rejsning af kapital,  såsom obligationer og aktier. 
Afgift på finansielle transaktioner 
Denne model vil dække alle fina nielle transaktioner som beskre vet ovenfor eller en underdel 
deraf. En sådan underdel kunne f.eks. udelukke beskatning af egentlige spottransaktioner på 
valutamarkederne og udelukke beskatning af  kapitalrejsning gennem udstedelse af 
obligationer og aktier.  
Pro og contra ved de forskellige løsningsmodeller  
Direktivet om markederne for finansielle inst rumenter indeholder alle rede en veletableret 
klassificering af finans ielle instrumenter og produkter, der benyttes som udgangspunkt for en 
fastlæggelse af anvendelsesområdet for forslaget om afgift på finansie lle tjenesteydelser (FT-
afgift) med hensyn til de produkter , der skal være omfattet.  
Alle produkter, der omfatter finansielle marked er og finansielle transaktioner, og som kan 
være nære substitutter, børe være en del af  den kurv af produkter, der er omfattet. Mere 
snævre definitioner kan indbyde til storstilet af giftsundgåelse. En FT-afgift, der omfatter alle 
værdipapirer og alle derivater deraf, forekomme r derfor at være beds t egnet til at dække 
afgiftspligtige produkter under en FT-afgift.  
Hvad angår valutatransaktioner, kan der være en potentiel konflikt mellem målet om at rejse 
yderligere indtægter og målet om ikke at lægge restriktioner på  kapitalens frie bevægelighed. 
Dette gælder især for spotvalutatransaktioner. Navnlig beskatning af valutatransaktioner, der 
involverer forskellige EU-valutaer, antages typisk  at være i strid med artikel 63 i TEUF, mens 
beskatning af valutatransaktioner, der involve rer valutaer uden for EU, potentielt kan gøres 
forenelig med reglerne, såfremt Rådet skulle besl utte at gøre dette unde r anvendelse af artikel 
64, stk. 3, i TEUF, som giver mulighed herfor.  
7.2. Den afgiftspligtige begivenhed  
Den afgiftspligtige begivenhed kan være baseret på enten periodiserings- eller 
kasseprincippet. For nogle transaktioner kan en  sådan skelnen være forholdsvis irrelevant, 
fordi begge sker samtidig, især når transaktio nerne foretages elektronisk. Dette er typisk 
tilfældet på de finansielle markeder. I tilfælde af at man kun skulle vælge en kassebaseret 
fremgangsmåde, kunne der imidlert id være et incitament til at udskyde betalingerne for at 
drage fordel af betydelige pengestrømsfordele.  I tilfælde, hvor der ikke sker udveksling af 
instrumenter, vil den afgiftspligtige begivenhed ligeledes stadig indtræde. For derivater vil 
den afgiftspligtige begivenhed så typisk væ re det tidspunkt, hvor kontrakten indgås. Det 
antydes i konsekvensanalysen, at  den bedste mulighed ville væ re en blanding af kasse- og 
periodiseringsprincippet, afhængi g af de pågældende produkter. 
7.3. Afgiftsstedet 
For at definere de finansielle transaktioner,  som hver jurisdiktion vil kunne belægge med FT-
afgiften, kan der anvendes fors kellige principper (parternes bopæ l, transaktionsstedet og 
udstedelsesstedet for det finansielle instrume nt). Disse fremgangsmåder rummer forskellige 
 
DA 9   DA udfordringer med hensyn til mekanismer for af giftsopkrævning, håndhævelse og fordeling af 
indtægterne. Det konkluderes i konsekvensanalysen, at bopælsprin cippet må være den bedste 
mulighed, idet der tages hensyn til behovet for at  mindske risikoen for udflytning og kravene 
til en enkel afgiftsadministration.  
7.4. Den afgiftspligtige  
Ud af de forskellige drøftede muligheder kan FT-afgiften pålægges de finansielle 
institutioner, der er part  eller intervenerer på vegne af en part. Dette vil have den fordel at 
begrænse den juridiske incidens til den finans ielle sektor og undgå problemet med potentielt 
høje administrationsomkostninger ved en FT-afgif t på ikke-finansielle aktører. For også at 
dække koncernintern finansieri ng og "skyggebank"-aktiviteter foreslås det, at alle 
virksomheder, der udøver finans ielle aktiviteter over en bestem t grænseværdi, også bør være 
omfattet af FT-afgiften.  
Det anføres i konsekvensanalysen, at muligheden for, at parterne  i en transakt ion, som er 
etableret i EU, gøres afgiftspligtige, såfremt de handler med finansielle institutioner uden for EU, er en passende måde til at bekæmpe afgiftsundgåelse.  
7.5. Afgiftsgrundlaget 
Definitionen af afgiftsgrundlaget for spottransaktioner burde ikke  give større problemer. Selv 
om nogle derivater har deres egen værdi på k ontraktindgåelsestidspun ktet, gælder det for 
mange, at den eneste nemt tilgængelige refere nceværdi, der kunne tjen e som afgiftsgrundlag, 
er værdien af det underliggende instrument elle r aktiv. I konsekvensanalysen foreslås det at 
anvende i) bruttotransaktionsvæ rdien for spottransaktioner og ii) værdien af det aktiv, der 
ligger bag en derivatkontrak t (dvs. notionel værdi).  
7.6. Afgiftssatsen 
En lav, ensartet lovbestemt afgiftssats antages at være vigtig for at forhindre store negative 
indvirkninger på markederne og for at sikr e opkrævningen af visse indtægter, idet 
incitamenterne til at undgå afgiftsbetaling s tiger med afgiftssatsen. I konsekvensanalysen 
foreslås også en differentieret sats pr. produktkategori som en god måde til at mindske 
udflytningsrisiciene, samtidig med at der sikres passende indtægter. 
7.7. Konklusioner om udformningen  
For at der kan ske en effektiv anvendelse af  enhver udgave af en FT-afgift i EU, er det 
særdeles ønskeligt med en fælles definition af  afgiftens anvendelsesområde, afgiftssatserne 
samt det nøjagtige afgiftsgrundlag og andre væ sentlige karakteristika ved afgiften. For det 
første er der vigtige økonomisk e grunde til en høj grad af harmonisering og samordning for at 
undgå substitution og smuthuller. For det andet er der tekniske argumen ter. Nogle nationale 
børser er fusioneret i de seneste år og benytte r samme tekniske infrastruktur. Disse systemer 
er højt integrerede, og det er tilrådeligt, at landene samordner administration og håndhævelse 
af afgifterne. Endvidere kan anvendelse af bopælsprincippet som beskrevet ovenfor mindske 
disse problemer. Den fore trukne model for en harmoniseret FT-a fgift er derfor en afgift på 
finansielle institutioners handel med finansielle instrumenter og derivater deraf omfattende aktier, obligationer og beslægtede deriva ter – til notionel værdi – og baseret på 
bopælsprincippet. Medtagelse af  spotvalutatransaktioner afhæ nger af, om det er juridisk 
 
DA 10   DA muligt. De primære markeder for obligationer og aktier skal fritages for at mindske de direkte 
virkninger på finansieringen af virksomheder i realøkonomien.  
7.8. Konsekvenserne af FT-afgifter  
Provenuoverslag  Provenuoverslagene for en FT-afgift med en af giftssats på f.eks. 0,01 % ligger på mellem 
16,4 mia. EUR (med en elasticitet på -2 og stor nedgang i mængden) og 43,4 mia. EUR (med 
en elasticitet på 0 og lille nedgang i mængden) (0,13 % til 0,35 % af BNP), når alle kilder er 
medregnet, og værdien af det aktiv, der ligger ti l grund for transaktionen, er anvendt som det 
afgiftspligtige beløb. Hvis satsen forhøjes t il 0,1 %, ligger det samlede anslåede provenu på 
mellem 73,3 mia. EUR (med en elasticitet på -2 og stor ne dgang i mængden) og 433,9 mia. 
EUR (med en elasticitet på 0 og lille nedgang i mængden) (0 ,60 % til 3,54 % af BNP).  
Udflytning 
Provenuoverslagene for varianterne af en FT-afgift afhænger i høj  grad af antagelserne om 
nedgang i mængden og om elasticiteten af de  resterende handelsmængder i forhold til 
afgiften. I konsekvensanalysen benyttes to  arbejdsantagelser om nedgang i mængden 
(herunder udflytning og forsvinden) – den ene (70 % nedgang) i overensstemmelse med 
eksisterende undersøgelser om reaktionen på  derivatmarkederne og den anden (90 % 
nedgang) lidt højere og baseret på de svenske erfa ringer. Disse antagelser er også baseret på 
udviklingen af højfrekvenshandel,  som nu tegner sig for ca. 40 % af aktiemarkederne og ville 
blive alvorligt påvirket af en FT-afgift. De t antages i konsekvensanalysen, at nogle elementer 
i udformningen af afgiften, såsom afgiftssted et baseret på bopælsprincippet og satsernes 
størrelse, er de mest lovende med he nsyn til at dæmpe udflytningsrisiciene.  
Indførelsen af yderligere afgift er er forbundet med en risiko fo r, at aktørerne flytter deres 
aktiviteter for at reducere den fisk ale byrde. Udflytningen kan foregå  ved at flytte de relevante 
aktiviteter til jurisdiktioner, hvor de besk attes mindre, eller ved at skifte til 
produkter/leverandører, som ikke er omfattet af beskatningen, men som hører under samme 
jurisdiktion. Risikoen for fysisk udflytning af  markeder/markedsaktører og overgang til ikke-
afgiftsbelagte produkter falder na turligvis, jo mere udbredt vedtag elsen af afgifterne er, og jo 
bredere deres anvendelsesområde er.  
Makroøkonomiske virkninger og beskæftigelsen  
Den model, der benyttes til at analysere de makroøkonomiske virkni nger, viser, at ved en sats 
på 0,1 % kan en transaktionsafgift på værdipap irer – uden dæmpende virkninger – på lang sigt 
reducere den fremtidige vækst i BNP med 1,76 % af BNP og med 0,17 % ved en sats på 
0,01 %. Disse resultater bør imidle rtid fortolkes forsigtigt på grund af visse begrænsninger i 
de underliggende modeller. En begrænsning ve d modellen er det forhold, at den kun tager 
højde for virkningerne af en FT -afgift på en enkelt finansieri ngskilde, nemlig udstedelse af 
aktier. Der tages ikke højde for indvirkningern e på omkostningerne ved lånefinansiering. Som 
følge af denne begrænsning kunne modellen ov ervurdere afgiftens negative virkninger for 
BNP. Der er heller ikke nogen model, der gør det muligt at vurdere de afdæmpende 
virkninger af de foreslåede karakteristika (f.eks. udel ukkelse af primære markeder, 
udelukkelse af de fleste transakt ioner, der ikke involverer minds t én finansiel institution, osv.) 
og de kanaler, hvorigennem de påvirker de makroøkonomiske vari abler. Den eneste 
fremgangsmåde består derfor i at opstille anta gelser om virkningerne med alle de forbehold 
 
DA 11   DA og usikkerheder, der er forbundet hermed. Ud fra den antagelse, at alle  dæmpende virkninger 
kommer til fuld udfoldelse, ka n outputtabene i scenariet uden dæmpende virkninger reduceres 
fra 1,76 % til 0,53 % af den fremtidige vækst i BNP. I de opstillede scenarier vil afgifter på 
værdipapirtransaktioner på 0,01 % og 0,1 % ha ve begrænsede nega tive virkninger på 
beskæftigelsen på henholdsvis -0,03 % og -0,20 %.  
Indvirkningen på ri sikotagning og adfærd 
FT-afgiftens indvirkning på risiko og adfærd  har forbindelse med muligheden for, at FT-
afgiften kan dæmpe spekulation, "noise tr ading" og teknisk handel samt begrænse 
markedernes volatilitet. Mens  den økonomiske litteratur konkluderer, at FT-afgiftens 
virkninger på volatiliteten i høj grad er uafklaret og afhænger af  markedets struktur, ville det 
være et meget effektivt redskab til at be grænse automatiseret højfrekvenshandel og højt 
gearede derivater.  
Indvirkningen på kapitalo mkostninger og vækst  
Transaktionsafgifternes virkni nger for kapitalomkostningerne (og dermed virksomhedernes 
investeringsadfærd) er blevet undersøgt. Det er en generel teori, at højere 
transaktionsomkostninger, herund er dem, der skyldes transaktionsafgifter, er forbundet med 
lavere aktivpriser. Dette kan øge  de kapitalomkostninger, som virksomhederne står over for. 
Virkningerne på værdipapirpriser ne og på kapitalomkostningern e stiger med afgiftssatsen og 
dæmpes af længere besiddelsesperioder. Empiri ske undersøgelser af af giftens indvirkning på 
finansmarkederne bekræfter generelt teorie n. Det antages i konsekvensanalysen, at 
udelukkelse af primære markeder for obligatio ner og aktier fra afgiftens anvendelsesområde 
kunne være en lovende måde til at formindske indvirkningen på kapitalomkostningerne.  
Incidens og fordelingsmæssige virkninger  
En stor del af byrden vil hvile på direkte og indi rekte ejere af omsatte finansielle instrumenter. 
Særlige træk ved udformningen af en FT-afgift, såsom dem, der foreslås med hensyn til definition af den afgiftspligtige, kunne dæmpe vi rkningerne af øgede kapitalomkostninger i de 
ikke-finansielle sektorer.  
Indvirkninger på markedsstrukturerne og konkurrencemæssige virkninger  
Virkningerne af en transakti onsafgift afhænger af markedsst rukturen. Denne struktur er 
forskellig fra det ene markedssegment til det andet og fra det ene land til det andet. Hvis denne struktur er heterogen, kan afgiften påvirk e de pågældende markeder meget forskelligt. 
Den empiriske litteratur kommer således til  forskellige resultater, når den vurderer 
virkningerne af transaktionsaf gifter. Mens de fleste undersøg elser viser, at handelsmængden 
reduceres, er virkningerne for volat ilitet og priser mindre klar, se lv om resultater baseret på 
paneldata og overslagsmetoder, der be dre identificerer virkningerne af 
transaktionsomkostninger, oftere synes at vise en positiv forbindelse mellem transaktionsomkostninger og volatilitet.  
Afgifternes indvirkninger på konkurrenceevnen i realøkonomien (industri og tjenesteydelser) 
afhænger i stort omfang af afgiftens udformni ng. Det antages i konsekvensanalysen, at en 
begrænsning af de afgiftsbelagte produkter ti l finansielle instrume nter som defineret i 
direktivet om markeder for finansielle instru menter (MiFID), hvorved almindelige finansielle 
transaktioner (såsom betaling af regninger e ller lønudbetaling) og såda nne transaktioner som 
 
DA 12   DA lån fra banker til virksomheder eller private hus holdninger (såsom realkreditlån eller ydelse af 
forbrugerkreditter) udelukkes, resulterer i, at r ealøkonomien beskyttes mod de direkte 
virkninger af opkrævninge n af denne afgift.  
8. TILSYN OG EVALUERING  
Evalueringen af de makroøkonomiske og mikroøkono miske konsekvenser af anvendelsen af 
den lovgivningsmæssige foranstaltning vil kunne gennemføres tre år efter, at de 
lovgivningsmæssige foranstaltnin ger til gennemførelse af di rektivet træder i kraft. 
Kommissionen kan så forelægge Europa-Parla mentet og Rådet en rapport om direktivets 
tekniske funktion.