KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 20.03.1997 
KOM(97)106 endelig udg. 
95/0199 (CNS) 
95/0201 (CNS) 
I 
li 
m 
ill1 
m« 
["I ! 
Ill'f.i'l 
mil Ændret forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om tredjelandsstatsborgeres ret 
til at rejse inden for Fællesskabet 
r 
Ændret forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
om afskaffelse af personkontrol 
ved de indre grænser 
1 
lt,< '"• 
«i il (forelagt af Kommissionen i henhold til 
EF-traktatens artikel 189 A, stk. 2) 

Begrundelse 
1. Kommissionen forelagde den 24. august 1995 - samlet - tre forslag til direktiver om 
fri bevægelighed for personer inden for EF. Nærmere beskrevet omhandler det 
første forslag tredjelandsstatsborgeres ret til at rejse inden for EF1, det andet 
afskaffelse af personkontrol ved de indre grænser2 og det tredje en ændring af 
direktiv 68/360/EØF og 73/148/EØF om afskaffelse af restriktioner for rejse og 
ophold inden for EF for medlemsstaternes arbejdstagere og deres 
familiemedlemmer3. 
Europa-Parlamentet vedtog den 23. oktober 1996 for hver enkelt forslag en lovgiv­
ningsmæssig beslutning med en positiv udtalelse for alle og en række ændringsfor­
slag. 
Nærværende ændrede forslag omfatter to af ovennævnte tre forslag, nemlig om 
tredjelandsstatsborgeres ret til at rejse inden for EF og afskaffelse af personkontrol. 
De nye forslag indeholder de ændringer, som Kommissionen har accepteret under 
drøftelserne med Europa-Parlamentet. 
Der vil ikke blive udarbejdet et ændret forslag for det tredje forslag til direktiv, som 
har til formål at tilpasse gældende afledt ret om rejse og ophold inden for medlems­
staterne for unionsborgere og deres familiemedlemmer, da Kommissionen ikke har 
kunnet acceptere nogen af de ændringer, der blev foreslået af Europa-Parlamentet. 
2. De ændringer, som Kommissionen således har accepteret i de to forslag til 
direktiver, er af følgende to typer: 
(1) De ændringer, som efter Europa-Parlamentets mening skal supplere de fore­
slåede bestemmelser på hensigtsmæssig vis: 
- for forslaget om rejserettens vedkommende drejer det sig især om en 
ændring i form af yderligere en betragtning om ligebehandling mellem per­
soner, der gør brug af deres ret til at rejse og unionsborgere for så vidt an­
går anmeldelseskrav. Dette gælder også den ændring, som blandt de kate­
gorier, der ikke er omfattet af direktivets anvendelsesområde som opregnet 
i artikel 1, tilføjer personer, der udøver anden indtægtsgivende eller ikke-
indtægtsgivende virksomhed. Det samme er tilfældet med den ændring, 
som tilføjer en ny artikel 5 a for på hensigtsmæssig vis at tilføje en klar 
forpligtelse for en person med ret til at rejse (nemlig at forlade den 
pågældende medlemsstat i tilfælde af manglende opfyldelse af 
forudsætningerne for det midlertidige ophold i medlemsstaten) 
1 EFT C 306 af 17.11.1995, s. 5. KOM (95) 346 endelig udg. - CNS 95/0199. 
2 EFT C 289 af 31.10.1995, s. 16. KOM (95) 347 endelig udg. - CNS 95/0201. 
3 EFT C 307 af 18.11.1995, s. 18. KOM (95) 348 endelig udg. - COD 95/0202. 
X 
- for forslaget om afskaffelse af personkontrollens vedkommende drejer det 
sig om to ændringer af artikel 3, som forbedrer definitionen af begreberne 
"flyvning inden for Fællesskabet" og "overfart ad søvejen inden for Fælles­
skabet", for at bringe disse i overensstemmelse med de tilsvarende defini­
tioner i udkastet til konventionen om personkontrol ved passage af 
medlemsstaternes ydre grænser og i Schengen-aftalen. 
(2) De ændringer, som efter Europa-Parlamentets mening skal øge 
fællesskabsfundamentet for de to forslag til direktiver: 
- nemlig henvisning til EF-traktatens artikel 3D i en ny første betragtning, 
hvorved forslagene i højere grad knyttes til det indre marked 
- og tilføjelsen af datoen den 31. december 1992 i den henvisning til EF-
traktatens artikel 7A, som er nævnt i første betragtning i Kommissionens 
oprindelige forslag. 
Ændret forslag til 
RÂDETS DIREKTIV -
om tredjelandsstatsborgeres ret 
til at rejse inden for Fællesskabet 
Kommissionens forslag 
KOM(95) 346 endelig udg. - 95/0199(CNS) 
EbT nr. C 306 af 17.11.1995, s. 5-8 Parlamentets andringer 
(Uxndret medmindre fastsat i nedenstående tekst) 
RÅDET FOR DEM EUROPÆISKE UNION HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Euro­
pæiske Fællesskab, særlig artikel 100, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, 
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, og 
ud fra følgende betragtninger: 
1 traktatens artikel 3 henvises der til oprettelse af et 
indre marked bl.a. ved fjernelse af hindringerne for 
den frie bevægelighed for personer mellem 
medlemsstaterne samt foranstaltninger vedrørende 
personers indrejse og faerden il det indre marked. 
Ifølge traktatens artikel 7 A skal der oprettes et indre 
marked, som indebærer et område uden indre grænser 
med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser 
og kapital i overensstemmelse med bestemmelserne i 
traktaten; Ifølge traktatens artikel 7 A skulle der inden den 
31. december 1992 oprettes et indre marked, som 
indebærer et område uden indre grænser med rn 
bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og 
kapital i overensstemmelse med bestemmelserne i 
traktaten; 
for at gennemføre dette mål skal medlemsstaterne give 
statsborgere fra tredjelande, der lovligt befinder sig på en 
medlemsstats område, ret til at rejse ind i de øvrige 
medlemsstaters område med henblik på et kortvarigt 
ophold; såfremt denne ret til at rejse ikke indrømmes, 
ville medlemsstaterne stå i den situation, at der i de 
øvrige medlemsstater findes personer, som ikke har ret til 
at rejse ind på deres område, hvilket kunne berettige til 
opretholdelse af kontrollen ved de indre grænser; 
H 
den indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgiv­
ninger på dette omride påvirker direkte det indre 
markeds etablering og funktion; 
en medlemsstats udstedelse af en opholdstilladelse til en 
statsborger fra et tredjeland, hvorved denne får tilladelse 
til at bosætte sig i denne sut, er en handling, der frem­
byder tilstrækkelig mange garantier til, at de øvrige 
medlemsstater ikke behøver at kræve, at denne person i 
forvejen får udstedt et visum af deres myndigheder, og 
således at de giver ham ret til at rejse; hver enkelt 
medlemsstat kan under alle omstændigheder, såfremt den 
pågældende opholder sig ulovligt på dens område, ikke 
opfylder betingelserne for at udøve retten til at rejse, 
eller udgør en trussel mod dens offentlige orden og 
sikkerhed eller internationale relationer, udvise ham til 
den medlemssut, der har udstedt opholdstilladelsen, og 
som er forpligtet til at lade ham rejse ind igen; 
når en sutsborger fra et tredjeland, der ikke er bosat i 
Fællesskabet, er indehaver af et visum fra en medlems-
sut, der giver ham ret til at passere samtlige medlemssu-
ters ydre grænser, idet det gælder i hele Fællesskabet og 
er gensidigt anerkendt af medlemsstaterne, har de 
enkelte medlemsstater tilstrækkelig mange garantier til at 
give den pågældende ret til at rejse; den samme ret må 
med endnu større grund tilægges statsborgere fra tredje­
lande, som kan passere de ydre grænser uden at være 
pålagt visumpligt; hver enkelt medlemssut har under alle 
omstændigheder ret til at udvise en statsborger fra et 
tredjeland, som opholder sig ulovligt på dens område, 
såfremt han ikke opfylder betingelserne for at udøve 
retten til at rejse eller udgør en trussel mod denne suts 
-offentlige orden, offentlige sundhed eller internationale 
forbindelser; 
personer, der udøver retten til at rejse, bør ikke blive en 
byrde for det sociale system i den medlemsstat, de 
besøger, hvorfor denne ret skal gøres betinget af, at 
vedkommende råder over tilstrækkelige midler til at 
gennemføre rejsen; for statsborgere fra tredjelande, der gør brug af 
deres ret til at reise. skal der ikke fastlægges 
strengere røUTiclftlsygk/av end fer de pU-forgere, 
der befinder sig i en liggende støMflipn; 
dette direktiv indgår i en række fællesskabsretlige og 
nationale bestemmelser, som regulerer tredjelandssuts-
borgernes retsstilling i medlemsstaterne, og direktivets 
nøjagtige rækkevidde bør derfor angives— 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
1. Medlemssuterne indrømmer statsborgere i tredje­
lande, der lovligt befinder sig i en medlemsstat, ret til at 
rejse på de øvrige medlemssuters område på de i dette 
direktiv fastsatte betingelser. Artikel 1 
Indledende bestemmelse 
1. Medlemssuterne indrømmer statsborgere i tredje­
lande, der lovligt befinder sig i en medlemsstat, ret til at 
rejse på de øvrige medlemsstaters område på de i dette 
direktiv fastsatte betingelser. 
2. Dette direktiv berører ikke de rettigheder: 
der ved fællesskabsretten indrømmes sutsborgere i 
tredjelande, som er medlemmer af unionsborgeres 
familie 
der indrømmes sutsborgere i tredjelande og 
medlemmer af deres familie, uanset nationalitet, som 
i medfør af afuler mellem Fællesskabet og dets 
medlemssuter og disse tande med hensyn til indrejse 
og ophold i en medlemssut har samme rettigheder 
som unionsborgerne. 2. Dette direktiv berører ikke de rettigheder: 
der ved fællesskabsretten indrømmes sutsborgere i 
tredjelande, som er medlemmer af unionsborgeres 
familie 
— der indrømmes sutsborgere i tredjelande og 
medlemmer af deres familie, uanset nationalitet, som 
i medfør af afuler mellem Fællesskabet og dets 
medlemssuter og disse lande med hensyn til indrejse 
og ophold i en medlemssut har samme rettigheder 
som unionsborgerne. 
3. Dette direktiv berører ikke de fællesskabsretlige 
eller nationale bestemmelser vedrørende: 3. Dette direktiv berører ikke de fællesskabsretlige 
eller nationale bestemmelser vedrørende: 
ophold bortset fra kortvarige ophold 
adgang til beskæftigelse og selvstændigt erhverv 
der gælder for sutsborgere i tredjelande. - ophold bortset fra kortvarige ophold 
- adgang til beskæftigelse, selvstændigt erhverv og 
anden indtægtsgivende eller ikke-indtæetsgivende 
virksomhed. 
der gælder for statsborgere i tredjelande. 
Artikel 2 
I dette direktiv forstås ved: 
1) »ret til at rejse«: retten til at passere Fællesskabets 
indre grænser og til at rejse igennem eller uge ophold 
af kort varighed i en medlemssut, uden at vedkom­
mende er forpligtet til at indhente visum fra den eller 
de medlemssuter, på hvis område denne ret udøves 
2) »opholdstilladelse«: enhver tilladelse udstedt af en 
medlemssuts myndigheder, hvorefter en person kan 
opholde sig på medlemsstatens område, og som er 
opført på den i artikel 3, stk. 4, omhandlede liste Artikel 2 
Definitioner 
i dette direktiv forstås ved: 
1. "ret til at rejse" 
retten til at passere Fællesskabets indre grænser og 
til at rejse igennem eller tage ophold af kort 
varighed i en medlemsstat, uden at vedkommende 
er forpligtet til at indhente visum fra den eller de 
medlemsstater, på hvis område denne ret udøves. 
2. "opholdstilladelse" 
enhver tilladelse udstedt af en medlemsstats 
myndigheder, hvorefter en person kan opholde sig 
på medlemsstatens område i en periode på mere 
end 6 måneder: 
c 
3) »visum efter artikel 2, nr. 3«: et visum, der er gyldigt 
for hele Fællesskabet, og som anerkendes gensidigt 
med henblik på passage af medlemssuternes ydre 
grænser 
4) »sutsborgere i tredjelande«: enhver person, der ikke 
er unionsborger i medfør af artikel 8, stk. 1, i trak-
uten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. 
Artikel 3 
1. Medlemssuterne indrømmer sutsborgere i tredje­
lande, der er indehavere af en gyldig opholdstilladelse 
udstedt af en anden medlemsstat, ret til at rejse. 
Disse personer kan rejse i en uafbrudt periode på højst 
tre måneder på de øvrige medlemsstaters område, 
forudsat at de opfylder følgende betingelser: 
— at de er i besiddelse af en gyldig opholdstilladelse og 
et gyldigt rejsedokument 
— at de har de midler til deres underhold, der er 
nødvendige til det påtænkte ophold eller den 
påtænkte gennemrejse og til tilbagerejsen til den 
medlemssut, der har udstedt opholdstilladelsen, eller 
til rejsen til et tredjeland, hvortil deres adgang er 
sikret. 
2. Medlemssuterne tillader på de i bilaget fastsatte 
betingelser og efter de deri fastsatte retningslinjer, at en 
person, til hvem de har udstedt en opholdstilladelse, og 
som opholder sig ulovligt på en anden medlemsstats 
område, vender tilbage til deres område, også selv om 
nævnte opholdstilladelse er udløbet. 
3. En statsborger i et tredjeland med en af en 
medlemssut udstedt opholdstilladelse, som udøver retten 
til at rejse, kan udvises, såfremt han ikke opfylder de i 
stk. 1 fastsatte betingelser, eller såfremt han frembyder 
fare for den offendige orden, den offentlige sikkerhed 
eller de internationale forbindelser i den medlemssut, 
hvori han udøver denne ret til at rejse. 
4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de 
øvrige medlemsstater en liste over de dokumenter, de 
udsteder som opholdstilladelser med henblik på denne 
artikel, samt enhver ændring af denne liste. 
Kommissionen offendiggør disse lister samt eventuelle 
senere ændringer heraf i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende. 
*\ 
Artikel 4 
1. Medlemsstaterne indrømmer statsborgere i tredje­
lande, som er i besiddelse af et visum efter artikel 2, 
nr. 3, ret til at rejse. 
Disse personer kan rejse på medlemssuternes område 
under hele det ophold, det er godkendt ved dette visum, 
forudsat at de er i besiddelse af rejselegitimation forsynet 
med et gyldigt visum og opfylder den i artikel 3, stk. 1, 
andet led, fastsatte betingelse. 
2. Medlemsstaterne indrømmer statsborgere i tredje­
lande, der af samtlige medlemsstater er friuget fra 
visumpligten, ret til at rejse. 
Disse personer kan rejse på medlemssuternes område i 
højst tre måneder inden for en seks måneders periode fra 
datoen for den første indreise Då en af medlemssuternes 
område, for så vidt de er i besiddelse af gyldig rejselegiti­
mation og opfylder den i artikel 3, stk. 1, andet led, fast­
satte betingelse. 
3. Stk. 2 finder ligeledes anvendelse på sutsborgere i 
tredjelande, der er pålagt visumpligt af en række 
medlemssuter. 
Deres ret til at rejse begrænses dog til de medlemssuter, 
der har friuget de pågældende sutsborgere i tredjelande 
fra visumpligten, medmindre de er i besiddelse af et 
visum after artikel 2, nr. 3. 
I sidstnævnte tilfælde begrænses opholdet i de medlems­
suter, der kræver visum, til den periode, der er tilladt 
ifølge visumet. 
4. Bestemmelserne i denne artikel er ikke til hinder 
for, at en medlemssut tillader en sutsborger i et tredje­
land at uge ophold i længere tid end tre måneder på 
dens eget område. 
5. En sutsborger i et tredjeland, der har fået adgang 
til Fællesskabet med henblik på et kortvarigt ophold, og 
som udøver retten til at rejse, kan udvises, såfremt han 
ikke opfylder de i stk. 1 eller 2 fastsatte betingelser, 
afhængigt af om han er pålagt visumpligt eller ej, og 
såfremt han frembyder en fare for den offentlige orden, 
den offentlige sikkerhed eller de internationale forbin­
delser i den medlemsstat, i hvilken han udøver denne ret 
til at rejse. 
Artikel 5 
Medlemssuterne kan kræve, at personer, der udøver 
retten til at rejse, anmelder deres ophold på deres 
område. 
' 8-
Artikel 5a 
Opholdets ophør 
1. De personer, som befinder sig i en medlemsstat 
på grundlag af den ret til at reise. der indrømmes i 
dette direktiv, skal ufortøvet forlade denne 
medlemsstats område, hvis de gældende 
forudsætninger ikke længere opfyldes. 
2. Hvis der kan forudses omstændigheder, der gør, 
at de gældende forudsætninger ikke længere 
opfyldes, skal disse personer forlade medlemsstaten 
inden de ophører med at opfylde de pågældende 
forudsætninger. 
Artikel 6 
Medlemssuterne sætter de nødvendige love og admini­
strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette 
direktiv senest den 31. december 1996. De underretter 
straks Kommissionen herom. 
Når medlemssuterne veduger disse love og bestem­
melser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, 
eller de skal ved offendiggørelsen ledsages af en sådan 
henvisning. De nærmere regler for denne henvisning 
fastsættes af medlemssuterne. 
Artikel 7 
Dette direkuv træder i kraft på tyvendedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Artikel 8 
Dette direktiv er rettet til medlemssuterne. 
BILAG 
~ »nk.MtMelse af statsborgere fra tredjelande, som er i 
Bilag (-1) (nyt) 
^ Medlemsstaterne forpligter sig til nøje ai 
overholde bestemmelserne i den europæiske 
konvention til beskyttelse af menneskerettigheder 
og grundlæggende frihedsrettigheder og ikke at 
udvise personer til en anden medlemsstat, «nm pi, 
grund af denne konvention har krav på beskyttelse 
i deres stat 
1. Disse bestemmelser om tilbagetagelse finder anvendelse på statsborgere i tredjelande, der er i besiddelse 
af en opholdstilladelse i henhold til artikel 2, nr. 2, og som udøver retten til at rejse, men opholder sig 
ulovligt på en anden medlemsstats område. 
Bestemmelserne berører ikke medlemsstaternes forpligtelse til i overensstemmelse med Dublin-konven­
tionen om asylret at tilbageuge asylansøgere, der opholder sig ulovligt i en anden medlemsstat. 
2. Såfremt en person omfattet af punkt 1 er indrejst i en medlemssut fra en anden medlemssut med 
henblik på et kortvarigt ophold eller en gennemrejse efter artikel 3, stk. 1, og opholder sig der ulovligt, 
skal han straks begive sig til den medlemsstat, hvortil han har opholdstilladelse, medmindre han får 
tilladelse til at begive sig til et andet land, hvor han er sikret indrejse. 
En statsborger i et tredjeland, der ønsker at begive sig til et andet land, skal dokumentere, at han kan 
indrejse i dette, f.eks. ved forevisning af en indrejsetilladelse eller gyldigt visum, samt at han er i besid­
delse af nødvendige midler, f.eks. i form af en billet eller anden rejsehjemmel, kontante midler eller 
indestående på bankbog, til transport til og ophold i det land, hvor han kan indrejse. 
3. Nægter en sutsborger i et tredjeland, som opholder sig ulovligt på en medlemsstats område, at udrejse 
frivilligt, er medlemsstaterne forpligtet til at tilbagetage den pågældende efter nedenstående retnings­
linjer. 
Er den pågældende person i besiddelse af en gyldig opholdstilladelse gældende i en anden medlemssut, 
er den medlemssut, der har udstedt tilladelsen, forpligtet til at tilbageuge den pågældende person. 
Medlemsstaterne skal desuden ulbageuge en sutsborger i et tredjeland i henhold til artikel 3, stk. 2, i 
en periode på indtil to måneder efter udløbet af opholdstilladelsens gyldighedsperiode. 
Tiibageugelsespligten er betinget af, at der fremsættes anmodning om tilbagetagelse senest én måned 
efter, at myndighederne er blevet bekendt med den pågældende persons ulovlige tilstedeværelse i 
medlemssuten. 
4. Tilbageugelsen af personen skal finde sted efter, at de kompetente myndigheder i ansøgcrmedlems-
suten har forelagt en anmodning, som godtgør, at den pågældende person er i besiddelse af en gyldig 
opholdstilladelse i den medlemssut, som opfordres til at tilbagetage ham. 
En medlemsstat, der modiager en anmodning efter punkt 3, skal besvare anmodningen inden for otte 
dage. Hvis medlemsstaten ikke reagerer inden for denne frist, anses den for at acceptere tilbagetageisen, 
medmindre den udtrykkeligt har anmodet om, at denne frist forlænges med en uge. 
Den medlemssut, der har modtaget anmodningen, skal senest inden en måned overtage den person, 
som den har accepteret at tilbageuge. Denne frist kan efter aftale mellem de pågældende to medlems­
suter forelænges, hvis medlemsstaten, der ønsker en forlængelse af fristen, indgiver en udtrykkelig og 
begrundet anmodning herom. 
Medlemssuterne tilsender hinanden lister over, hvilke myndigheder der er kompetente til at behandle 
anmodninger om tilbageugelse, samt de lokaliteter i tilknytning til grænserne, hvor tilbageugelse kan 
foreuges. 
5. De økonomiske omkostninger, som tilbageugelsen indebærer, afholdes af den pågældende person. 
Såfremt den pågældende ikke er i sund til at afholde udgifterne, afholdes udgifterne indtil det sted, 
hvor tilbageugelsen skal finde sted, som udgangspunkt af den medlemssut, der anmoder om tilbageu­
gelsen. 
to 
Ændret forslag til 
om afskaffelse af personkontrol 
ved de indre grænser 
Kommissionens forslag 
KOM(95) 347 endelig udg. - 95/0201 (CNS) 
EFT nr. C 289 af 31.10.1995, s. 16-17 Parlamentets «udringer 
(Uændret medmindre fastsat i nedenstående tekst) 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR 
under henvisning til trakuten om oprettelse af Det Euro­
pæiske Fællesskab, særlig artikel 100, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udulelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udulelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, 
under henvisning til udulelse fra Regionsudvalget, og 
ud fra følgende betragtninger: 
1 traktatens artikel i henvises der til oprettelse al et 
indre marked bl.a. ved fjernelse af hindringerne for 
den aie bevægelighed for personer mellem 
medlemsstaterne samt foranftøi^ger yt^rpremto 
personers indreise og falden i det indre marked: 
Ifølge trakutens artikel 7 A skal der oprettes et indre 
marked, som indebærer et område uden indre grænser 
med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser 
og kapital i overensstemmelse med bestemmelserne i 
trakuten; Ifølge traktatens artikel 7 A skulle der inden den 
31. december 1992 oprettes et indre marked, som 
indebærer et område uden indre grænser med rn 
bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og 
kapital i overensstemmelse med bestemmelserne i 
traktaten; 
\\ 
oprettelsen af det indre marked kræver derfor, at al 
kontrol og alle formaliteter over for alle personer ve/d de 
indre grænser afskaffes; luft- og søhavne har i denne 
henseende en særlig stilling, da de anvendes i trafikken 
med såvel de øvrige medlemsstater som med tredjelande; 
anvendelsen af princippet om fri bevægelighed må imid­
lertid alligevel føre til en afskaffelse af kontrol og forma­
liteter over for såvel personer, der foreuger en flyvning 
inden for Fællesskabet, som personer, der foreuger en 
overfart ad søvejen inden for Fællesskabet; 
Fællesskabet og medlemssuterne har besluttet at træffe 
de foranstaltninger, som de anser for væsentlige med 
henblik på at fjerne de årsager, som ligger til grund for 
anvendelsen af grænsekontrol og -formaliteter i medfør 
af de nationale lovgivninger; 
de væsentlige ledsageforanstaltninger er iværksat på 
tilfredsstillende vis; 
for at overholde den klare og betingelsesløse forpligtelse, 
der er indeholdt i artikel 7A, bør det under disse 
omstændigheder af hensyn til den redige sikkerhed 
bekræftes, at kontrol og formaliteter ved grænserne 
inden for Fællesskabet skal afskaffes; 
afskaffelsen skal gælde såvel kontrol, der udføres, eller 
formaliteter, som de offentlige myndigheder kræver 
opfyldt, som kontrol, der udføres, eller formaliteter, som 
andre personer kræver opfyldt i medfør af national 
lovgivning; 
det bør fastsættes, under hvilke betingelser en medlems­
sut midlertidigt kan genindføre kontrol ved de indre 
grænser i tilfælde af alvorlig trussel for den offentlige 
orden eller sikkerhed — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
1. Enhver person kan uanset sutsborgerskab passere 
medlemssuternes grænser overalt inden for Fællesskabet, 
uden at en sådan passage undergives en grænsekontrol 
eller - formalitet. 
2. Afskaffelsen af kontrol og formaliteter over for 
personer ved de indre grænser berører hverken de 
kompetente myndigheders udøvelse af deres politimæs­
sige beføjelser på hele deres nationale område i henhold 
til hver enkelt medlemssuts lovgivning eller forpligtelser 
til at være i besiddelse af og til på sig at bære papirer og 
dokumenter i henhold til den pågældende medlemssuts 
lovgivning. 
!2-
Artikel 2 
1. I tilfælde af en alvorlig trussel for den offentlige 
orden eller sikkerhed kan en medlemssut for en periode, 
der ikke overstiger 30 dage, genindføre kontrol ved sincf 
grænser inden for Fællesskabet. Medlemssuten under­
retter straks Kommissionen og de øvrige medlemssuter 
herom med oplysning om alle hensigtsmæssige deuljer. 
2. Når den alvorlige trussel for den offendige orden 
eller sikkerhed fortsætter ud over de 30 dage, kan 
medlemssuten opretholde kontrollen ved sine grænser 
inden for Fællesskabet for yderligere perioder, der hver 
især ikke må overstige 30 dage. Der træffes afgørelse om 
hver forlængelse af perioden efter høring af de øvrige 
medlemsstater og Kommissionen. 
Kommissionen og de øvrige medlemssuter skal efter 
anmodning fra den pågældende medlemssut behandle de 
oplysninger, de moduger som begrundelse for kontrol­
lens opretholdelse, fortroligt. 
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede kontrolforansult-
ninger og varigheden heraf kan ikke gå videre end det 
strengt nødvendige for at imødegå den alvorlige trussel. 
Artikel 3 
I dette direktiv forstås ved: 
1 ) »en medlemsstats grænse inden for Fællesskabet*: 
— medlemssuternes fælles landegrænser, herunder 
jernbane- og landevejsterminaler i tilknytning til 
bro- eller tunnelforbindelser mellem medlems­
suter 
— medlemssuternes lufthavne, for så vidt angår flyv­
ninger inden for Fællesskabet 
— medlemssuternes søhavne, for så vidt angår over­
faner ad søvejen inden for Fællesskabet 
2) »flyvning inden for Fællesskabet*: 
et luftfartøjs passage fra en lufthavn til en anden 
inden for Fællesskabet, som foregår uden mellemlan­
ding, og som hverken påbegyndes eller afsluttes i en 
lufthavn i et tredjeland 2. "flyvning inden for Fællesskabet": et luftfartøjs 
passage Ira en lufthavn til en anden inden tor 
Fællesskabet, som foregår uden mellemlanding 
uden for Fællesskabet, og som hverken påbegyndes 
elier afsluttes i en lufthavn i et tredjeland 
3) »overfart ad søvejen indenfor Fællesskabet*: 
et skibs direkte passage fra en havn til en anden inden 
for Fællesskabet, hvorved der regelmæssigt sikres 
forbindelse mellem to eller flere bestemte fællesskabs­
havne 3. "overfart ad søvejen inden for Fællesskabet": et 
skibs direkte passage fra en havn til en anden inden 
for Fællesskabet, som foregår uden at der mellem 
disse to havne lægges til i en havn uden for 
Fællesskabet, hvorved der regelmæsssigt sikres 
forbindeise mellem to eller flere bestemte 
fællesskabshavne 
i3 
4) »grænsekontrol eller -formalitet*: 
— enhver kontrol, der udøves af en medlemssuts 
offentlige myndigheder eller af andre personer i 
medfør af en medlemssuts nationale lovgivning, 
på grund af eller i anledning af passage af en 
indre grænse 
i 
— enhver formalitet, der kræves opfyldt af en person 
pi grtmd af passage af en indre grænse, og som 
skal udfyldes i anledning af passagen. 
Artikel 4 
Kommissionen udarbejder senest to år efter det tids­
punkt, fra hvilket dette direktiv finder anvendelse, og 
derefter hvert tredje år, en beretning om direktivets 
anvendelse, som den forelægger for Europa-Parlamentet, 
Rådet, Det Økonomiske og Sociale udvalg samt 
Regionsudvalget. 
Artikel 5 
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og admini­
strative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette 
direktiv inden den 31. december 1996. De underretter 
straks Kommissionen herom og tilsender den ligeledes en 
oversigt over overensstemmelsen mellem hver enkelt af 
dette direktivs bestemmelsers og de relevante nationale 
retsforskrifter veduget forud for dette direktiv eller 
godkendt med henblik på dets gennemførelse. 
Når medlemssuterne veduger disse lov og administrative 
bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette 
direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen være ledsaget 
af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne 
henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
Artikel 6 
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter 
offentliggørelsen i De Europæiske Fælleskabers Tidende. 
Artikel 7 
Dette direktiv er rettet til medlemssuterne. 
H 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 106 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 10 06 
Katalognummer : CB-CO-97-097-DA-C 
ISBN 92-78-16745-2 
Kontoret for De Europsiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg