BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Siden begyndelsen af covid-19-pandemien har Kommissionen fremsat en række forslag med henblik på at sikre, at alle tilgængelige finansieringsmidler i programmerne for 2014-2020, der finansieres via de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fonde), kan mobiliseres til at reagere øjeblikkeligt på krisens direkte og indirekte virkninger. Disse ændringer sikrede muligheden for at mobilisere de midler, der var til rådighed, til at imødekomme de behov, der opstod som følge af et øget pres på sundhedssystemerne, samt til at yde støtte til arbejdsgivere og arbejdstagere til at klare den ekstraordinære situation. Medlemsstaterne og regionerne fik øjeblikkelig likviditet og fleksibilitet, således at de kunne målrette ESI-fondene mod de områder, hvor der var mest brug for dem. Muligheden for at anvende en EU-finansiering på 100 % til disse foranstaltninger i det regnskabsår, der begynder i 2020, vil bidrage til at lette byrden for deres offentlige finanser.

Udbredelsen af coronavirusset i de forskellige lande har fået mange regeringer til at indføre hidtil usete foranstaltninger, der skal dæmme op for pandemien, f.eks. at virksomheder lukkes midlertidigt, eller at der indføres omfattende restriktioner for rejser og mobilitet. Dette har igen ført til en kraftig nedgang i produktionen i mange økonomier med alvorlige sociale konsekvenser. Det vil medføre betydelige udfordringer for de offentlige finanser og gældsforvaltningen i de kommende år, hvilket igen kan begrænse de offentlige investeringer, der er nødvendige for den økonomiske genopretning. Desuden er der i medlemsstaterne og regionerne som følge af de forskelligartede økonomiske strukturer og budgetsituationer forskel på den nationale og regionale kapacitet til at håndtere virkningerne af krisen. Hvis der ikke gøres noget ved sådanne forskelle, kan de føre til en asymmetrisk genopretning og øgede regionale forskelle, hvilket igen kan underminere det indre marked, den finansielle stabilitet i euroområdet og vores Unionen som helhed.

Situationen er langsomt ved at ændre sig, og mange regioner og medlemsstater forbereder sig på en forsigtig lempelse af restriktionerne i deres samfund og virksomheder og på en genstart af deres økonomier. Ikke desto mindre har de direkte og indirekte virkninger af krisen allerede haft negative konsekvenser i mange sektorer, opsvinget vil tage tid, og behovet for yderligere begrænsninger af bevægelsesfriheden kan ikke udelukkes. Der er nedgang i økonomien, og arbejdsløsheden stiger; usikkerheden omkring den situation, der kan opstå, kan føre til en langsommere genopretning.

For at hindre større forskelle i at opstå og undgå en uensartet genopretning er det derfor nødvendigt at yde yderligere støtte på kort og mellemlang sigt til medlemsstaterne og regionerne, navnlig dem, hvis økonomi er hårdest ramt af pandemien, og som har mindst kapacitet til at komme på fode igen, at styrke deres kriseberedskab, at hjælpe deres økonomier og samfund med at klare situationen og at forberede grundlaget for en hurtig genopretning af deres økonomier.

De ekstraordinære foranstaltninger, der har ført til den størst mulige fleksibilitet og finansiering fra ESI-fondenes side, har spillet en vigtig rolle med hensyn til at støtte medlemsstaterne og regionerne i deres bestræbelser på at håndtere de umiddelbare virkninger af krisen. Det er dog klart, at de var begrænset i omfang af de ikke-tildelte midler, der stadig var til rådighed ved udgangen af programmeringsperioden 2014-2020. I den forbindelse skal der gøres mere, og det er kun muligt ved at stille supplerende midler til rådighed.

Kommissionen foreslår at udnytte EU-budgettet i fuldt omfang til at mobilisere investeringer og frontloade finansiel støtte i de første afgørende år af genopretningen. Disse forslag er baseret på to søjler. På den ene side en revideret flerårig finansiel ramme for 2014-2020 og et europæisk genopretningsinstrument, der som en kriseforanstaltning midlertidigt vil styrke EU-budgettets finansielle slagkraft ved at udnytte den disponible margen på EU-budgettet til at tilvejebringe yderligere finansiering på de finansielle markeder. På den anden side en styrket flerårig finansiel ramme for 2021-2027. Kommissionen foreslår at styrke de vigtigste programmer gennem det europæiske genopretningsinstrument med det formål hurtigt at kanalisere investeringer derhen, hvor der er størst behov for dem, styrke det indre marked, fremme samarbejdet på områder som sundhed og krisestyring og udstyre Unionen med et budget, der er skræddersyet til at fremme den langsigtede overgang til et mere modstandsdygtigt, grønnere og digitalt Europa, samtidig med at principperne i den europæiske søjle for sociale rettigheder understøttes. Dette forslag hører til under den første søjle, der er nævnt ovenfor.

Disse supplerende midler kan kun anvendes hurtigt i realøkonomien, hvis de stilles til rådighed i forbindelse med de igangværende programmer i programmeringsperioden 2014-2020.

Det foreslås derfor, at der afsættes supplerende midler på 58 272 800 000 EUR i løbende priser til strukturfondene for perioden 2020-2022. De supplerende midler for 2020 stammer fra en forøgelse af de samlede midler til økonomisk, social og territorial samhørighed i den flerårige finansielle ramme for 2014-2020 og udgør supplerende samlede midler til EFRU og ESF i den indeværende periode. De supplerende midler for 2021 og 2022 udgør eksterne formålsbestemte indtægter fra det europæiske genopretningsinstrument.

Disse beløb vil blive fordelt mellem medlemsstaterne under hensyntagen til deres relative velstand og den aktuelle krises indvirkning på deres økonomier og samfund. Uanset reglerne for eksterne formålsbestemte indtægter i finansforordningen skal disse supplerende midler følge de gældende regler i forordningen om fælles bestemmelser (CPR), når de er tildelt operationelle programmer, herunder CPR-reglerne om forpligtelser og frigørelser.

Medlemsstaterne kan anvende disse beløb under målet om investeringer i vækst og beskæftigelse fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) eller Den Europæiske Socialfond (ESF) til at støtte operationer, der fremmer kriseafhjælpning i forbindelse med covid-19-pandemien i de regioner, hvor økonomien og beskæftigelsen i højere grad er blevet ramt, og forbereder en grøn, digital og modstandsdygtig genopretning af deres økonomier, eller til at øge tildelingen til programmer, der støttes af Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede (FEAD).

For at gøre det muligt at målrette disse midler mod de geografiske områder, hvor der er størst behov for dem, opdeles de supplerende beløb som en ekstraordinær foranstaltning og med forbehold af de generelle regler for tildeling af strukturfondsmidler ikke efter regionskategori. Medlemsstaterne forventes dog at tage hensyn til de forskellige regionale behov og udviklingsniveauer, således at der fortsat fokuseres på mindre udviklede regioner i overensstemmelse med målene om økonomisk, social og territorial samhørighed. Medlemsstaterne bør også inddrage de lokale og regionale myndigheder samt relevante organer, der repræsenterer civilsamfundet, i overensstemmelse med partnerskabsprincippet.

Desuden vil der blive stillet et nyt tværgående tematisk mål "Fremme af kriseafhjælpning i forbindelse med covid-19-pandemien og forberedelse af en grøn, digital og modstandsdygtig genopretning af økonomien" til rådighed med henblik på gennemførelsen heraf for at muliggøre en enkel programmeringsproces og det bredest mulige anvendelsesområde. Dette tematiske mål vil kun være til rådighed for programmering og gennemførelse af de supplerende midler. Disse kan ikke kombineres med andre tematiske mål, og det er ikke muligt at overføre midler fra den "almindelige" tildeling under dette nye dedikerede tematiske mål. I de landespecifikke henstillinger, der udstedes i forbindelse med det europæiske semester i 2020, udpeges der specifikke prioriterede områder for frontloading af offentlige investeringer med henblik på at lette den økonomiske genopretning, og derfor opfordres medlemsstaterne til at tage hensyn til disse prioriterede områder ved programmeringen af de supplerende midler.

For at give mulighed for hurtig refusion og forenklet adgang til de supplerende midler foreslås det, at 50 % af de supplerende midler for 2020 stilles til rådighed straks efter godkendelsen af det eller de pågældende programmer/den eller de pågældende programændringer som første forfinansiering, der ikke skal udlignes før ved programmernes afslutning. Medlemsstaterne og regionerne opfordres til at anvende denne forfinansiering til at udbetale forskud til støttemodtagerne for at styrke deres finansielle likviditet. Det foreslås også at udbetale årlig forfinansiering i 2021, 2022 og 2023 i forbindelse med de supplerende midler, der afsættes til programmerne. Da det er nødvendigt at sikre, at disse supplerende midler hurtigt anvendes til investeringer og får virkning i realøkonomien, foreslås det ikke at forlænge fristen for støtteberettigelse, som — også for de supplerende midler — forbliver den 31. december 2023 (for udgifter, der afholdes på støttemodtagerniveau). Ikke desto mindre præciseres det, at forpligtelserne i forbindelse med de supplerende midler frigøres i overensstemmelse med de regler, der skal følges ved afslutning af programmerne (dvs. i 2025 efter fremlæggelse af de nødvendige dokumenter i henhold til artikel 141 i CPR).

Det er også hensigten at tilpasse det elektroniske udvekslingssystem, der anvendes til officielle udvekslinger mellem Kommissionen og medlemsstaterne, jf. artikel 74, stk. 4, i CPR, for at give medlemsstaterne mulighed for straks at indgive anmodninger om operationelle programmer eller ændringer af operationelle programmer med henblik på tildeling af supplerende midler i årene 2020, 2021 og 2022. 0,35 % af de supplerende midler skal afsættes til teknisk bistand på Kommissionens initiativ.

Det foreslås desuden at give mulighed for at anvende de supplerende midler til at medfinansiere støtteberettigede udgifter op til 100 % fra EU-budgettet. For at bane vej for denne mulighed skal disse midler være programmeret under en eller flere nye dedikerede prioritetsakser eller, hvis det er relevant, under et nyt dedikeret operationelt program.

Det præciseres, at krav om tematisk koncentration, herunder krav om at afsætte en vis del af EFRU til bæredygtig byudvikling, forhåndsbetingelser eller bestemmelser om resultatreserven, anvendelsen af resultatrammen og kommunikationsstrategier ikke finder anvendelse på disse supplerende midler. I betragtning af den supplerende støtte, der kan finansieres fuldt ud over EU-budgettet uden national medfinansiering, er det imidlertid rimeligt at kræve, at medlemsstaterne og forvaltningsmyndighederne informerer offentligheden, potentielle støttemodtagere, støttemodtagere, deltagere og endelige modtagere af finansielle instrumenter om eksistensen og oprindelsen af denne supplerende støtte.