/* COM/2012/0496 final - 2011/0276 (COD) */ /* COM/2012/0496 final - 2011/0276 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET Den 6. oktober 2011 fremlagde Kommissionen sit forslag til en forordning om fælles bestemmelser om EFRU, ESF, Samhørighedsfonden, ELFUL og EGFF og om generelle bestemmelser for fondene under samhørighedspolitikken (KOM(2011) 615 endelig). I henhold til forordningsforslaget skal der vedtages en fælles strategiramme (FSR), som: "… omsætter EU-målene til nøgleaktioner for FSR-fondene med henblik på at udstikke en klarere strategisk kurs for programmeringsprocessen på medlemsstaternes og regionernes niveau. Den fælles strategiske ramme bør lette en sektoriel og territorial samordning af EU-interventionerne under FSR-fonde med andre relevante EU-politikker og -instrumenter. Den fælles strategiske ramme bør derfor opstille de centrale støtteområder, de territoriale udfordringer, der skal tackles, politikmål, prioriterede områder for samarbejdsaktiviteter, koordineringsmekanismer og mekanismer med henblik på sammenhæng og konsekvens i forhold til medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker." (Betragtning 14 og 15). I Kommissionens forordningsforslag opstilles FSR's mål og indhold i artikel 10 og 11. I henhold til forslagets artikel 12 skulle den fælles strategiske ramme vedtages af Kommissionen som en delegeret retsakt. Såvel Rådet som Parlamentets REGI-udvalg har udtrykt ønske om, at FSR vedtages som et bilag til forordning i stedet for som en delegeret retsakt. På den baggrund og for at fremme et kompromis mellem institutionerne forelægger Kommissionen dette ændrede forslag til lovgivningsmæssig retsakt, som splitter FSR op i et nyt bilag (bilag I) til forordningen og en delegeret retsakt. Kommissionen fastholder imidlertid, at alle elementerne - uanset om de er medtaget i bilaget eller i den delegerede retsakt - fortsat er ikke-væsentlige bestemmelser, jf. artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og at de således kan ændres ved en delegeret retsakt. De væsentlige elementer er indeholdt i forordningens artikel 11 og 12. 2. RESULTATER AF KONSEKVENSANALYSER OG HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER For at fremme drøftelserne blev et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene med hovedelementerne i FSR offentliggjort den 14. marts 2012 (SWD (2012) 61). Efter at have gennemgået arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene har Rådet og Parlamentets REGI-udvalg fastholdt deres holdning, som går ud på, at FSR bør vedtages som et bilag til forordningen. Begge anser FSR for at være et væsentligt element i den lovgivningsmæssige retsakt og argumenterer med, at FSR er udtryk for politiske valg vedrørende fundamentale aspekter af samhørighedspolitikken. Tilsvarende ændringer er blevet indarbejdet i den delvise generelle indstilling, som Rådet for Almindelige Anliggender nåede frem til på samlingen den 24. april 2012 og i udkast til betænkninger fra Parlamentets REGI-udvalg. I forbindelse med det oprindelige forslag til lovgivningsmæssig retsakt blev der udarbejdet en konsekvensanalyse. 3. FORSLAGETS JURIDISKE INDHOLD I det ændrede forslag til lovgivningsmæssig retsakt splittes FSR op i et nyt bilag (bilag I) til forordningen og en delegeret retsakt. FSR-bestemmelserne i bilaget er ikke-væsentlige elementer i den lovgivningsmæssige retsakt, jf. artikel 290 i TEUF, og de kan således ændres ved en delegeret retsakt. Det nye bilag indeholder fire afsnit om 1) metoder til at opnå sammenhæng og konsekvens i forhold til medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, 2) mekanismer for koordinering mellem FSR-fondene og med andre relevante EU-politikker og -instrumenter, 3) horisontale principper og tværgående politiske mål og 4) ordninger med henblik på at tackle territoriale udfordringer. Disse afsnit bygger i brede træk på afsnit 3, 4 og 5 i arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene samt relevante elementer i dokumentets bilag I og II, idet sprogbrugen er tilpasset kravene til sproget i en retsakt. Hvad angår den delegerende retsakt får den to afsnit: 1) afsnit om vejledende aktioner med høj europæisk merværdi og modsvarende principper vedrørende resultater og 2) samarbejdsprioriteringer. Disse afsnit er i brede træk baseret på bilag I og II til arbejdsdokumentet, og der er også her foretaget de nødvendige juridiske justeringer. Tallene i afsnittet om den finansielle ramme og i finansieringsoversigten er blevet ajourført for at tage hensyn til Kommissionens ændrede forslag til den flerårige finansielle ramme 2014-2020[1]. 4. VIRKNING FOR BUDGETTET Det ændrede forslag har ingen budgetmæssige konsekvenser. Nye data og makroøkonomiske prognoser samt Kroatiens tiltrædelse vil dog betyde ændringer i den samhørighedspolitiske bevillingsramme. 5. OVERSIGT OVER ÆNDRINGER Der er foretaget ændringer i betragtning 14, 15, 16, 83, 84 og 88 samt artikel 2, 10, 11, 12, 14, 141 og 142. Der er også indsat et nyt bilag I, som har medført ændringer i nummereringen af bilagene og i nogle artikler (19, 83, 86, 87, 105, 106 og 107). Finansieringsoversigten er også blevet ajourført. 2011/0276 (COD) Ændret forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 177, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[2], under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[3], under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Revisionsret[4], efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1) Ifølge traktatens artikel 174 skal Unionen for at styrke sin økonomiske, sociale og territoriale samhørighed stræbe efter at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede områder eller øer med særlig vægt på landdistrikter, områder i en industriel overgangsproces og områder, der lider af alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art. Ifølge traktatens artikel 175 skal Unionen støtte virkeliggørelsen af disse mål med den virksomhed, som den udøver gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Investeringsbank og andre instrumenter. (2) I overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 17. juni 2010, hvorved EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst blev vedtaget, bør Unionen og medlemsstaterne skabe intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, samtidig med at de fremmer en harmonisk udvikling i Unionen og mindsker regionale forskelle. (3) For at forbedre samordningen og harmonisere gennemførelsen af de fonde, der yder støtte under samhørighedspolitikken, dvs. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF) og Samhørighedsfonden, og fondene vedrørende udvikling af landdistrikterne, dvs. Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), og vedrørende hav- og fiskerisektoren, dvs. Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF), bør der fastsættes fælles bestemmelser for disse fonde (i det følgende benævnt "FSR-fondene"). Endvidere indeholder denne forordning visse bestemmelser, der er fælles for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden, men som ikke gælder for ELFUL og EHFF. På grund af de særlige forhold, der gør sig gældende for de forskellige FSR-fonde, bør de specifikke regler for de enkelte FSR-fonde og for målet om europæisk territorialt samarbejde under EFRU fastlægges i særskilte forordninger. (4) Med hensyn til den fælles landbrugspolitik er der allerede opnået betydelige synergieffekter ved at harmonisere forvaltnings- og kontrolbestemmelserne vedrørende den fælles landbrugspolitiks første søjle (Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL)) og anden søjle (ELFUL) og bringe dem i tråd med hinanden. Den stærke forbindelse mellem EGFL og ELFUL bør derfor videreføres, og de strukturer, der allerede findes i medlemsstaterne, bør opretholdes. (5) Regionerne i den yderste periferi bør nyde godt af særlige foranstaltninger og yderligere midler som kompensation for de ulemper, som følger af de faktorer, der er omhandlet i traktatens artikel 349. (6) For at sikre en korrekt og konsekvent fortolkning af bestemmelserne og for at bidrage til retssikkerheden for medlemsstaterne og støttemodtagerne er det nødvendigt at definere visse udtryk, der anvendes i forordningen. (7) Denne forordning består af tre dele, hvoraf den første indeholder betragtninger og definitioner, den anden indeholder regler, der gælder for alle FSR-fonde, og den tredje omfatter bestemmelser, der kun gælder for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden (i det følgende benævnt "fondene"). (8) Som led i princippet om delt forvaltning bør man fastlægge betingelserne for, at Kommissionen kan udøve sine beføjelser til at gennemføre Den Europæiske Unions almindelige budget, jf. traktatens artikel 317, og klarlægge medlemsstaternes ansvar med hensyn til samarbejde. Kommissionen bør på baggrund af disse betingelser kunne få sikkerhed for, at medlemsstaterne bruger FSR-fondene lovligt og formelt rigtigt samt i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, jf. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget[5]. Medlemsstaterne og de organer, de har udpeget i det øjemed, bør være ansvarlige for gennemførelsen af programmer på det rette territoriale niveau i overensstemmelse med medlemsstatens institutionelle, retlige og finansielle rammer. Bestemmelserne sikrer endvidere, at opmærksomheden rettes mod behovet for at sikre komplementaritet og sammenhæng i EU-interventionerne, proportionalitet i de administrative ordninger og en reduktion af den administrative byrde for modtagerne af støtte fra FSR-fondene. (9) For henholdsvis partnerskabsaftalen og de enkelte programmer bør en medlemsstat tilrettelægge et partnerskab med repræsentanter for kompetente regionale og lokale myndigheder, bymyndigheder og andre offentlige myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter og organer, der repræsenterer civilsamfundet, herunder miljøpartnere, ikke-statslige organisationer samt organer, som er ansvarlige for at fremme ligestilling og ikke-forskelsbehandling. Formålet med et sådant partnerskab er at overholde princippet om flerniveaustyring, sikre, at aktørerne har ejerskab i forhold til de planlagte interventioner, og bygge videre på de relevante aktørers erfaringer og knowhow. Kommissionen bør tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter om en adfærdskodeks for at sikre, at partnerne konsekvent inddrages i forberedelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af partnerskabsaftaler og programmer. (10) FSR-fondenes aktiviteter og de operationer, som de støtter, bør være i overensstemmelse med gældende EU-ret og national lovgivning, som har direkte eller indirekte forbindelse med gennemførelsen af operationen. (11) Som led i sin indsats for at fremme økonomisk, territorial og social samhørighed bør Unionen på alle FSR-fondenes gennemførelsesstadier tilstræbe at fjerne uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder samt bekæmpe forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. (12) FSR-fondenes mål bør søges virkeliggjort inden for rammerne af en bæredygtig udvikling og Unionens fremme af målet om at beskytte og forbedre miljøet som fastsat i traktatens artikel 11 og 19 under hensyntagen til princippet om, at forureneren betaler. I tråd med ønsket om at afsætte mindst 20 % af EU-budgettet til målene vedrørende klimaforandringer bør medlemsstaterne fremlægge oplysninger om støtten til målene vedrørende klimaforandringer ved anvendelse af en metodologi, der fastlægges af Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt. (13) For at nå målene i EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst bør FSR-fondene fokusere deres støtte på et begrænset antal fælles tematiske mål. De enkelte FSR-fondes præcise anvendelsesområde fastlægges i fondsspecifikke regler og kan begrænses til kun at omfatte nogle af de tematiske mål, der er fastlagt i denne forordning. (14) For at maksimere FSR-fondenes bidrag og med henblik på at udstikke en klarere strategisk kurs for programmeringsprocessen på medlemsstaternes og regionernes niveau Kommissionen bør ved en delegeret retsakt vedtage bør der fastlægges en fælles strategisk ramme, som omsætter EU-målene til nøgleaktioner for FSR-fondene med henblik på at udstikke en klarere strategisk kurs for programmeringsprocessen på medlemsstaternes og regionernes niveau. Den fælles strategiske ramme bør lette en sektoriel og territorial samordning af EU-interventionerne under FSR-fonde med andre relevante EU-politikker og ‑instrumenter. (15) Den fælles strategiske ramme bør derfor opstille metoder til at opnå sammenhæng og konsekvens i forhold til medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, mekanismer for koordinering mellem FSR-fondene og med andre relevante EU-politikker og -instrumenter, horisontale principper og tværgående politiske mål, ordninger med henblik på at tackle territoriale udfordringer, vejledende aktioner med høj europæisk merværdi og modsvarende principper vedrørende resultater og samarbejdsprioriteringer de centrale støtteområder, de territoriale udfordringer, der skal tackles, politikmål, prioriterede områder for samarbejdsaktiviteter, koordineringsmekanismer og mekanismer med henblik på sammenhæng og konsekvens i forhold til medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker. (16) På grundlag af den fælles strategiske ramme, der vedtages af Kommissionen, bør den enkelte medlemsstat i samarbejde med sine partnere og i samråd med Kommissionen udarbejde en partnerskabsaftale. Partnerskabsaftaler bør omsætte elementerne i den fælles strategiske ramme i den nationale kontekst og stadfæste partnernes faste forpligtelser til at opfylde EU-målene via programmerne under FSR-fondene. (17) Medlemsstaterne bør koncentrere støtten for at sikre et markant bidrag til opfyldelsen af EU-målene i overensstemmelse med deres specifikke nationale og regionale udviklingsbehov. Der bør opstilles forhåndsbetingelser for at sikre, at de nødvendige rammebetingelser for en effektiv udnyttelse af EU-støtten er på plads. Opfyldelsen af disse forhåndsbetingelser bør vurderes af Kommissionen som led i dens vurdering af partnerskabsaftalen og programmerne. I tilfælde, hvor en forhåndsbetingelse ikke er opfyldt, bør Kommissionen have beføjelse til at suspendere betalinger til programmet. (18) For hvert program bør der fastlægges en resultatramme med henblik på at overvåge fremskridtene hen imod de mål, der er fastsat for hvert enkelt program i løbet af programmeringsperioden. Kommissionen bør foretage en resultatgennemgang i samarbejde med medlemsstaterne i 2017 og 2019. Der bør i 2019 afsættes og tildeles en resultatreserve til der, hvor delmålene fastsat i resultatrammen er nået. Der bør ikke afsættes en resultatreserve til programmer vedrørende europæisk territorialt samarbejde på grund af deres forskelligartede og tværnationale karakter. I tilfælde, hvor der er markante mangler i forhold til at nå delmål og mål, bør Kommissionen kunne suspendere betalinger til programmet eller foretage finansielle korrektioner ved udløbet af programmeringsperioden for at sikre, at EU-budgettet ikke anvendes på en overflødig eller ineffektiv måde. (19) En tættere forbindelse mellem samhørighedspolitikken og Unionens økonomiske styring vil sikre, at effektiviteten af FSR-fondenes udgifter understøttes af forsvarlige økonomiske politikker, og at FSR-fondene om nødvendigt kan omdirigeres for at tackle de økonomiske problemer, et land står over for. Denne proces skal foregå gradvis: først med ændringer af partnerskabsaftalen og af programmerne for at imødekomme Rådets henstillinger om at rette op på makroøkonomiske ubalancer og sociale og økonomiske problemer. Hvis en medlemsstat på trods af en forstærket anvendelse af FSR-fondene ikke træffer effektive foranstaltninger som led i den økonomiske styringsproces, bør Kommissionen have beføjelse til at suspendere alle eller dele af betalingerne og forpligtelserne. Afgørelser om suspensioner bør være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og være effektive under hensyntagen til de enkelte programmers virkninger med hensyn til at rette op på den pågældende medlemsstats økonomiske og sociale situation og tidligere ændringer af partnerskabsaftalen. Når Kommissionen træffer afgørelse om suspension, bør den samtidig overholde princippet om ligebehandling mellem medlemsstaterne og navnlig tage hensyn til suspensionens virkninger for den pågældende medlemsstats økonomi. Suspensionerne bør ophæves, og der bør atter stilles fondsmidler til rådighed for den pågældende medlemsstat, så snart medlemsstaten træffer de fornødne foranstaltninger. (20) For at sikre fokus på virkeliggørelsen af EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst bør der fastlægges fælles elementer for alle programmer. For at sikre sammenhæng mellem FSR-fondenes programmeringsordninger bør procedurerne for vedtagelse og ændring af programmer bringes på linje med hinanden. Programmeringen bør sikre overensstemmelse med den fælles strategiske ramme og partnerskabsaftalen, samordning af FSR-fondene indbyrdes og med de andre eksisterende finansielle instrumenter og Den Europæiske Investeringsbank. (21) Med traktaten blev den territoriale samhørighed føjet til listen over mål for den økonomiske og sociale samhørighed, og det er derfor nødvendigt at tage fat på byernes rolle, funktionelle geografiske områder og subregionale områder med specifikke geografiske eller demografiske problemer. For bedre at mobilisere potentiale på lokalt plan er det i det øjemed nødvendigt at styrke og fremme lokaludvikling styret af lokalsamfundet ved at fastsætte fælles bestemmelser og sikre nøje samordning af alle FSR-fonde. Det er et væsentligt princip, at lokale aktionsgrupper, der repræsenterer lokalsamfundets interesser, bør have ansvaret for at gennemføre lokaludviklingsstrategier. (22) Finansielle instrumenter bliver mere og mere vigtige på grund af deres multiplikatoreffekt for FSR-fondene og deres evne til at kombinere forskellige former for offentlige og private midler til at støtte almene samfundspolitiske mål, og fordi revolverende former for finansiering gør støtten mere bæredygtig på længere sigt. (23) De finansielle instrumenter, der understøttes af FSR-fondene, bør anvendes til at imødekomme specifikke markedsmæssige behov på en omkostningseffektiv måde i overensstemmelse med målsætningerne i programmerne, og de bør ikke fortrænge privat finansiering. Beslutningen om at finansiere støtteforanstaltninger gennem finansielle instrumenter bør derfor træffes på grundlag af en forudgående analyse. (24) De finansielle instrumenter bør udformes og gennemføres med sigte på at fremme væsentlig deltagelse af investorer fra den private sektor og finansielle institutioner på et fornuftigt risikodelingsgrundlag. For at være tilstrækkeligt attraktive for den private sektor skal de finansielle instrumenter udformes og gennemføres på en fleksibel måde. Forvaltningsmyndighederne bør derfor træffe afgørelse om den mest passende form til at gennemføre finansielle instrumenter med henblik på at opfylde de særlige behov hos målregionerne i overensstemmelse med det pågældende programs mål. (25) Forvaltningsmyndighederne bør have mulighed for at bidrage med midler fra programmerne til finansielle instrumenter, der er oprettet på EU-plan, eller til instrumenter oprettet på regionalt niveau. Forvaltningsmyndighederne bør også have mulighed for at gennemføre finansielle instrumenter direkte via særlige fonde eller gennem fonde af fonde. (26) Omfanget af de midler, der betales på ethvert tidspunkt fra FSR-fondene til finansielle instrumenter, bør svare til det beløb, der er nødvendigt for at gennemføre de planlagte investeringer og betalinger til endelige modtagere, herunder forvaltningsomkostninger og ‑gebyrer, fastlagt på grundlag af forretningsplaner og cashflowprognoser for en på forhånd fastlagt periode, der ikke bør overstige to år. (27) Det er nødvendigt at fastsætte særlige regler om, hvilke beløb der kan accepteres som støtteberettigede udgifter ved afslutningen, for at sikre, at de beløb, herunder forvaltningsomkostninger og -gebyrer, som betales af FSR-fondene til finansielle instrumenter, rent faktisk anvendes til investeringer og betalinger til endelige modtagere. Det er også nødvendigt at fastsætte særlige regler om genanvendelse af midler, der kan henføres til støtte fra FSR-fondene, herunder anvendelse af resterende midler efter programmernes afslutning. (28) Medlemsstaterne bør overvåge programmerne for at gennemgå gennemførelsen og fremskridt med hensyn til at nå programmets mål. Til dette formål bør der nedsættes overvågningsudvalg, og deres sammensætning og funktioner bør fastlægges i forhold til FSR-fonde. Der kan nedsættes fælles overvågningsudvalg for at lette samordningen mellem FSR-fondene. For at sikre effektivitet bør overvågningsudvalgene kunne udstede henstillinger til forvaltningsmyndighederne om gennemførelsen af programmet, og de bør overvåge de foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på deres henstillinger. (29) For at forenkle forvaltningsordninger på alle niveauer er det nødvendigt at bringe FSR-fondenes overvågnings- og rapporteringsordninger på linje med hinanden. Det er vigtigt at sikre proportionalitet i rapporteringskravene, men der skal samtidig foreligge fyldestgørende oplysninger om status på centrale kontrolpunkter. Det er derfor nødvendigt, at rapporteringskravene afspejler oplysningsbehovet i de givne år og bringes på linje med tidsplanen for resultatgennemgangene. (30) For at overvåge, hvordan programmerne skrider frem, bør der finde et årligt statusmøde sted mellem medlemsstaten og Kommissionen. Medlemsstaterne og Kommissionen bør dog kunne aftale ikke at afholde et sådant møde for at undgå en unødvendig administrativ byrde. (31) For at Kommissionen kan overvåge fremskridt med hensyn til at nå EU-målene, bør medlemsstaterne indgive statusrapporter om gennemførelsen af deres partnerskabsaftaler. I 2017 og 2019 udarbejder Kommissionen en strategisk statusrapport på grundlag af sådanne rapporter. (32) Det er nødvendigt at evaluere effektiviteten og virkningerne af støtten fra FSR-fondene for at forbedre kvaliteten af gennemførelsen og udformningen af programmerne og for at bestemme programmernes virkninger i forhold til målene for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst og, når det er relevant, i forhold til BNP og arbejdsløshed. Medlemsstaternes og Kommissionens ansvar i denne henseende bør præciseres. (33) For at forbedre kvaliteten og udformningen af det enkelte program og for at verificere, at målene kan nås, bør der gennemføres en forhåndsevaluering af hvert enkelt program. (34) Den myndighed, der har ansvaret for at udarbejde programmet, bør udfærdige en evalueringsplan. I programmeringsperioden bør forvaltningsmyndighederne foretage evalueringer for at vurdere et programs effektivitet og virkninger. Overvågningsudvalget og Kommissionen bør orienteres om resultaterne af evalueringer med henblik på at lette forvaltningsbeslutninger. (35) Der bør foretages efterfølgende evalueringer for at vurdere effektiviteten af fondene og deres indvirkning på FSR-fondenes overordnede mål og EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. (36) Det er nyttigt at specificere, hvilke typer foranstaltninger der kan træffes på Kommissionens og medlemsstaternes initiativ i form af teknisk bistand med støtte fra FSR-fondene. (37) For at sikre en effektiv udnyttelse af EU-midlerne og for at undgå overfinansiering af indtægtsskabende operationer, er det nødvendigt at fastsætte regler for beregning af FSR-fondenes bidrag til en indtægtsgivende operation. (38) Datoerne for begyndelse og udløb af de perioder, hvor udgifter er støtteberettigede, bør fastsættes, så der sikres en ensartet og rimelig regel for anvendelse af FSR-fondene i Unionen. For at lette gennemførelsen af programmerne bør det fastsættes, at datoen for begyndelse af den periode, hvor udgiften er støtteberettiget, kan ligge før den 1. januar 2014, hvis den pågældende medlemsstat forelægger et program før denne dato. Med henblik på at sikre en effektiv udnyttelse af EU-fondene og nedbringe risikoen for EU-budgettet er det nødvendigt at fastsætte restriktioner for støtte til fuldførte operationer. (39) I overensstemmelse med nærhedsprincippet og med forbehold af visse undtagelser fastsat i forordning (EU) nr. [...] [forordningerne om EFRU, ESF, Samhørighedsfonden, europæisk territorialt samarbejde, ELFUL og EHFF] bør medlemsstaterne vedtage nationale regler for, hvilke udgifter der er støtteberettigede. (40) Med henblik på at forenkle anvendelsen af FSR-fondene og mindske risikoen for fejl, samtidig med at der dog gives mulighed for differentiering, når det er nødvendigt for at afspejle de særlige politikforhold, er det hensigtsmæssigt at fastlægge støtteformerne, de harmoniserede betingelser for refusion af tilskud og finansiering efter faste takster, specifikke støtteberettigelsesregler for tilskud og særlige betingelser for operationers støtteberettigelse afhængigt af sted. (41) For at sikre en effektiv, retfærdig og bæredygtig virkning af FSR-fondenes interventioner bør der fastsættes bestemmelser, som sikrer, at investeringer i erhvervsvirksomheder og infrastrukturer er langsigtede, og som forhindrer, at FSR-fondene udnyttes til at skabe en uretmæssig fordel. Erfaringerne har vist, at en periode på fem år er en passende minimumsperiode, undtagen når statsstøttereglerne foreskriver en anden periodelængde. ESF-støttede foranstaltninger og foranstaltninger, der ikke indebærer produktive investeringer eller infrastrukturinvesteringer, bør udelukkes fra de generelle varighedskrav, medmindre sådanne krav er afledt af de gældende statsstøtteregler, og bidrag til eller fra finansielle instrumenter bør udelukkes. (42) Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger til at sikre, at deres forvaltnings- og kontrolsystemer oprettes og fungerer effektivt med henblik på at kunne give sikkerhed for, at anvendelsen af FSR-fondene er lovlig og formelt rigtig. Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til programmernes forvaltnings- og kontrolsystemer samt forebyggelse, konstatering og korrektion af uregelmæssigheder og overtrædelser af EU-retten bør derfor fastlægges. (43) I overensstemmelse med principperne om delt forvaltning bør medlemsstaterne via deres forvaltnings- og kontrolsystemer have hovedansvaret for gennemførelsen af og kontrollen med operationerne under programmerne. For at styrke effektiviteten af kontrollen med udvælgelsen og gennemførelsen af operationer og den måde, forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer på, bør forvaltningsmyndighedens funktioner fastlægges. (44) For på forhånd at give sikkerhed med hensyn til etableringen og udformningen af de vigtigste forvaltnings- og kontrolsystemer bør medlemsstaterne udpege et godkendelsesorgan, der er ansvarligt for godkendelse og tilbagetrækning af godkendelse af forvaltningsmyndigheder og kontrolmyndigheder. (45) Kommissionens beføjelser og ansvar med hensyn til at verificere, om forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, og til at kræve foranstaltninger fra medlemsstaternes side bør fastsættes. Kommissionen bør endvidere have beføjelse til at foretage revisioner, der fokuserer på emner vedrørende forsvarlig økonomisk forvaltning med henblik på at drage konklusioner om fondenes resultater. (46) EU-budgetforpligtelserne bør indgås årligt. For at sikre en effektiv programforvaltning er det nødvendigt at fastlægge fælles regler for anmodninger om mellemliggende betalinger, betaling af den årlige saldo, hvis det er relevant, og betaling af den endelige saldo, jf. dog eventuelle særlige regler, der kræves for de enkelte FSR-fonde. (47) Udbetalingen af forfinansiering ved starten af programmerne sikrer, at medlemsstaterne har midlerne til at yde støtte til støttemodtagerne i forbindelse med gennemførelsen af programmet fra programmets vedtagelse. Derfor bør der fastsættes bestemmelser om de første forfinansieringsbeløb fra FSR-fondene. Den første forfinansiering bør være fuldstændig udlignet ved afslutningen af programmet. (48) For at beskytte Unionens finansielle interesser bør der kunne træffes midlertidige foranstaltninger, som gør det muligt for den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede at afbryde betalinger, hvis der er tegn på, at der er alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemets funktion, tegn på uregelmæssigheder i forbindelse med en betalingsanmodning eller manglende fremlæggelse af dokumenter i forbindelse med regnskabsafslutning. (49) Med henblik på at sikre, at udgifter, der medfinansieres af EU-budgettet i et givet finansår, anvendes i overensstemmelse med de gældende regler, bør der opstilles passende rammer for den årlige regnskabsafslutning. I henhold til sådanne rammer bør de godkendte organer for hvert enkelt program forelægge Kommissionen en forvaltningserklæring ledsaget af et attesteret årsregnskab, en sammenfattende kontrolrapport og en uafhængig revisionsudtalelse og kontrolrapport. (50) For at beskytte EU-budgettet kan det blive nødvendigt for Kommissionen at foretage finansielle korrektioner. For at sikre retssikkerhed for medlemsstaterne er det vigtigt at fastlægge, under hvilke omstændigheder overtrædelser af gældende EU-lovgivning eller national lovgivning kan føre til finansielle korrektioner fra Kommissionens side. For at sikre, at finansielle korrektioner, som Kommissionen måtte pålægge medlemsstaterne, hænger sammen med beskyttelsen af Unionens økonomiske interesser, bør de kun anvendes i tilfælde, hvor overtrædelsen af EU-lovgivningen eller den nationale lovgivning direkte eller indirekte vedrører operationers og modsvarende udgifters støtteberettigelse eller formelle rigtighed, eller forvaltningen eller kontrollen heraf. For at sikre proportionalitet er det vigtigt, at Kommissionen tager hensyn til overtrædelsens karakter og alvor, når den træffer afgørelser om størrelsen af en finansiel korrektion. (51) For at tilskynde til finansiel disciplin bør der fastlægges ordninger for frigørelse af en given del af budgetforpligtelsen under et program, navnlig hvis et beløb kan udelukkes fra frigørelsen, f.eks. når forsinkelserne i gennemførelsen skyldes omstændigheder, som er uafhængige af den berørte part, eller som er unormale eller uforudselige, og hvis følger ikke kan undgås på trods af den udviste omhu. (52) Det er nødvendigt med supplerende generelle bestemmelser vedrørende fondenes særlige funktionsmåde. For at forøge disse fondes merværdi og for at forstærke deres bidrag til prioriteringerne i EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst bør deres funktionsmåde forenkles og koncentreres om målene om "investeringer i vækst og beskæftigelse" og om "europæisk territorialt samarbejde". (53) Supplerende bestemmelser om ELFUL's og EHFF's særlige funktionsmåde fastsættes i den relevante sektorspecifikke lovgivning. (54) For at fremme traktatens mål om økonomisk, social og territorial samhørighed bør målet om "investeringer i vækst og beskæftigelse" støtte alle regioner. For at give en afbalanceret og gradueret støtte og afspejle det økonomiske udviklingsniveau bør midler under dette mål fordeles fra EFRU og ESF mellem mindre udviklede regioner, overgangsregioner og mere udviklede regioner efter deres bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger i forhold til EU-gennemsnittet. For at sikre strukturfondsinvesteringernes bæredygtighed på lang sigt bør regioner, hvis BNP pr. indbygger i perioden 2007-2013 var mindre end 75 % af EU-25-gennemsnittet i referenceperioden, men hvis BNP pr. indbygger er vokset til over 75 % af EU-27-gennemsnittet, modtage mindst to tredjedele af deres tildeling for 2007-2013. Medlemsstater, hvis bruttonationalindkomst (BNI) pr. indbygger er på mindre end 90 % af EU-gennemsnittet bør støttes via målet om "investeringer i vækst og beskæftigelse" fra Samhørighedsfonden. (55) Der bør fastsættes objektive kriterier for udpegelse af regioner og områder, der er berettiget til støtte fra fondene. Med henblik herpå bør fastlæggelsen af regionerne og områderne på EU-plan baseres på det fælles klassifikationssystem for regioner, der er fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS)[6]. (56) For at udstikke passende finansielle rammer bør Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge den vejledende årlige fordeling af de disponible forpligtelsesbevillinger efter en objektiv og gennemsigtig metode med henblik på at fokusere på regioner med udviklingsefterslæb, herunder de regioner, der modtager overgangsstøtte. (57) Det er nødvendigt at fastsætte lofterne for disse midler til investeringer i vækst og beskæftigelse og at indføre objektive kriterier for deres fordeling mellem regioner og medlemsstater. Med henblik på at fremme den nødvendige fremskyndelse af udviklingen af infrastrukturer inden for transport og energi samt informations- og kommunikationsteknologi i hele Unionen bør der oprettes en Connecting Europe-facilitet. Der bør være et loft for tildelingen af de årlige bevillinger fra fondene og beløbene overført fra Samhørighedsfonden til Connecting Europe-faciliteten i en medlemsstat, som fastsættes under hensyntagen til kapaciteten i den pågældende medlemsstat til at absorbere disse bevillinger. Dertil kommer, at det i overensstemmelse med det overordnede mål om fattigdomsbekæmpelse er nødvendigt at omlægge ordningen med fødevarebistand til de socialt dårligst stillede, så man fremmer social inklusion og en harmonisk udvikling af Unionen. Der påtænkes indført en mekanisme, der overfører midler til dette instrument og sikrer, at midlerne består af ESF-bevillinger, via en implicit modsvarende reduktion af den minimumsandel af strukturfondsbidraget, der skal tildeles ESF i de enkelte lande. (58) For at styrke fokus på resultater og nå Europa 2020-målene bør 5 % af midlerne til målet om investeringer i vækst og beskæftigelse sættes til side som en resultatreserve for hver fond og regionskategori i hver enkelt medlemsstat. (59) For så vidt angår fondene og med henblik på at sikre en passende tildeling til hver regionskategori bør der ikke overføres midler mellem mindre udviklede regioner, overgangsregioner og mere udviklede regioner undtagen under behørigt begrundede omstændigheder i forbindelse med opfyldelse af et eller flere tematiske mål og for højst 2 % af den samlede bevilling for denne regionskategori. (60) For at sikre en reel økonomisk virkning bør støtten fra fondene i henhold til denne forordning ikke erstatte medlemsstaternes offentlige udgifter eller tilsvarende strukturpolitiske udgifter. For at støtte fra strukturfondene tager hensyn til en større økonomisk sammenhæng, bør niveauet for de offentlige udgifter desuden fastlægges under henvisning til de almindelige makroøkonomiske betingelser, hvorunder finansieringen finder sted på grundlag af de indikatorer, der er fastsat i stabilitets- og konvergensprogrammerne, der forelægges årligt af medlemsstaterne i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/1997 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[7]. Kommissionens verificering af additionalitetsprincippet bør koncentrere sig om de medlemsstater, hvor mindre udviklede regioner og overgangsregioner omfatter mindst 15 % af befolkningen, på grund af omfanget af de finansielle midler, de tildeles. (61) Det er nødvendigt at fastsætte supplerende bestemmelser for programmering, forvaltning, overvågning og kontrol af de operationelle programmer, der modtager støtte fra fondene. For de operationelle programmer bør der fastsættes prioriterede felter, som svarer til tematiske mål, der bør udformes en sammenhængende interventionslogik for at tage fat på de konstaterede udviklingsbehov, og der bør opstilles rammer for vurdering af resultaterne. De operationelle programmer bør også indeholde andre elementer, der er nødvendige for at understøtte en effektiv gennemførelse af fondene. (62) Med henblik på at forbedre komplementariteten og forenkle gennemførelsen bør det være muligt at kombinere støtte fra Samhørighedsfonden og EFRU med støtte fra ESF i fælles operationelle programmer under målet om investeringer i vækst og beskæftigelse. (63) Store projekter tegner sig for en væsentlig del af EU-udgifterne og er ofte af strategisk betydning med hensyn til at realisere EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Det er derfor berettiget, at operationer af en betragtelig størrelse fortsat kan godkendes af Kommissionen i medfør af denne forordning. For at sikre klarhed bør indholdet af et stort projekt til dette formål fastlægges. Kommissionen bør endvidere kunne afvise støtte til et stort projekt, hvis der ikke er begrundelse for at yde en sådan støtte. (64) For at give medlemsstaterne mulighed for at gennemføre en del af et operationelt program ved anvendelse af en resultatorienteret tilgang er det hensigtsmæssigt at fastlægge en fælles handlingsplan, som omfatter en række foranstaltninger, der skal gennemføres af støttemodtageren, og som skal bidrage til at nå målene i det operationelle program. For at forenkle og styrke fondenes resultatorientering bør forvaltningen af den fælles handlingsplan udelukkende være baseret på delmål, output og resultater, der er aftalt i fællesskab, som fastlagt i Kommissions afgørelse om godkendelse af den fælles handlingsplan. Kontrol og revision af en fælles handlingsplan bør desuden begrænses til realiseringen af disse delmål, output og resultater. Det er derfor nødvendigt at fastsætte bestemmelser om udarbejdelsen, indholdet, vedtagelsen, den finansielle forvaltning og kontrollen af fælles handlingsplaner. (65) Hvis en by- eller territorialudviklingsstrategi forudsætter en integreret tilgang, fordi det drejer sig om investeringer under mere end et prioriteret felt under et eller flere operationelle programmer, bør foranstaltninger, der støttes af fondene, gennemføres som en integreret territorial investering under et operationelt program. (66) Det er nødvendigt at fastsætte særlige bestemmelser om overvågningsudvalgets funktioner og årsrapporterne om gennemførelsen af operationelle programmer, der modtager støtte fra fondene. Supplerende bestemmelser om ELFUL's særlige funktionsmåde fastsættes i den relevante sektorspecifikke lovgivning. (67) For at sikre, at der foreligger essentielle, opdaterede oplysninger om programgennemførelsen, er det nødvendigt, at medlemsstaterne regelmæssigt forelægger nøgledataene for Kommissionen. For at undgå en ekstra byrde for medlemsstaterne bør dette kun omfatte data, der indsamles løbende, og forelæggelsen bør ske via elektronisk dataudveksling. (68) I overensstemmelse med traktatens artikel 175 aflægger Kommissionen hvert tredje år en samhørighedsrapport til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om fremskridtene i forbindelse med virkeliggørelsen af den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed. Det er nødvendigt at fastlægge indholdet af denne rapport. (69) Kommissionen bør i samarbejde med medlemsstaterne foretage efterfølgende evaluering vedrørende fondene for at indhente oplysninger fra det relevante niveau om resultaterne og virkningerne af de støttede interventioner. Der er endvidere behov for særlige bestemmelser om en procedure for godkendelse af fondenes evalueringsplaner. (70) Det er vigtigt, at offentligheden får kendskab til EU-fondenes resultater. Borgerne har ret til at vide, hvordan Unionens økonomiske midler investeres. Ansvaret for at sikre, at offentligheden får relevante oplysninger, bør ligge hos både forvaltningsmyndighederne og støttemodtagerne. For at sikre en mere effektiv kommunikation til den brede offentlighed og kraftigere synergieffekter mellem de kommunikationsaktiviteter, der foregår på Kommissionens initiativ, skal de midler, der afsættes til kommunikationsforanstaltninger i henhold til denne forordning, også bidrage til den samlede kommunikation om Den Europæiske Unions politiske prioriteringer, forudsat at de vedrører de overordnede målsætninger i denne forordning. (71) For at sikre en bred formidling af oplysninger om fondenes resultater og Unionens rolle i den forbindelse og for at informere potentielle støttemodtagere om finansieringsmulighederne bør der i denne forordning fastsættes detaljerede bestemmelser om informations- og kommunikationsforanstaltninger samt visse tekniske specifikationer for sådanne foranstaltninger. (72) Med henblik på at styrke tilgængelighed og gennemsigtighed af oplysninger om støttemuligheder og projektstøttemodtagere bør der i hver medlemsstat være oprettet et enkelt websted eller en enkelt webportal med oplysninger om alle de operationelle programmer, herunder lister over operationer, der ydes støtte til under de enkelte operationelle programmer. (73) Det er nødvendigt at fastlægge, hvilke elementer der skal lægges til grund for gradueringen af fondenes medfinansieringssats til de operationelle programmer, navnlig for at øge EU-midlernes multiplikatoreffekt. Det er endvidere nødvendigt at fastsætte lofter for medfinansieringssatserne pr. regionskategori for at sikre, at princippet om samfinansiering overholdes ved hjælp af et passende niveau for den nationale støtte. (74) Det er nødvendigt, at medlemsstaterne udpeger en forvaltningsmyndighed, en attesteringsmyndighed og en funktionelt uafhængig revisionsmyndighed for hvert operationelt program. For at give medlemsstaterne fleksibilitet med hensyn til etablering af kontrolsystemer bør det være muligt at lade attesteringsmyndighedens funktioner blive varetaget af forvaltningsmyndigheden. Medlemsstaten bør også have mulighed for at udpege bemyndigede organer, der skal udføre visse af forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver. Medlemsstaten bør i så tilfælde præcisere deres respektive ansvarsområder og funktioner. (75) Forvaltningsmyndigheden har hovedansvaret for en effektiv gennemførelse af fondene, og den varetager i den forbindelse en lang række funktioner vedrørende programforvaltning og –overvågning, finansiel forvaltning og kontrol samt projektudvælgelse. Det bør fastsættes, hvad dens ansvarsområder og funktioner er. (76) Attesteringsmyndigheden bør udarbejde betalingsanmodninger og forelægge dem for Kommissionen. Den bør udarbejde årsregnskaberne, attestere, at årsregnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, og at udgifterne angivet i regnskaberne er i overensstemmelse med de gældende EU-regler og nationale regler. Det bør fastsættes, hvad dens ansvarsområder og funktioner er. (77) Revisionsmyndigheden bør sikre, at der foretages revision af forvaltnings- og kontrolsystemer, af et passende udsnit af operationer og af årsregnskaberne. Det bør fastsættes, hvad dens ansvarsområder og funktioner er. (78) For at tage hensyn til den særlige tilrettelæggelse af forvaltnings- og kontrolsystemerne i forbindelse med EFRU, ESF og Samhørighedsfonden og behovet for at sikre en proportional tilgang er der behov for særlige bestemmelser om godkendelse og tilbagetrækning af godkendelse af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden. (79) Uden at Kommissionens beføjelser vedrørende finanskontrol indskrænkes, bør samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen på dette område udbygges, og der bør fastsættes kriterier, som gør det muligt for Kommissionen som led i sin strategi for kontrol med nationale systemer at fastlægge, hvilket sikkerhedsniveau den kan opnå hos de nationale revisionsorganer. (80) Som supplement til de fælles bestemmelser om finansiel forvaltning er det nødvendigt med supplerende bestemmelser for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden. Navnlig med henblik på at sikre en rimelig sikkerhed for Kommissionen forud for den årlige regnskabsafslutning bør anmodninger om mellemliggende betalinger refunderes med en sats på 90 % af det beløb, der fremkommer ved at anvende medfinansieringssatsen for hvert prioriteret felt som fastsat i afgørelsen om godkendelse af det operationelle program på de støtteberettigede udgifter vedrørende det prioriterede felt. De resterende udestående beløb bør udbetales til medlemsstaterne efter den årlige regnskabsafslutning, forudsat at der er opnået rimelig sikkerhed for, at udgifterne for det år, der er omfattet af regnskabsafslutningsproceduren, er støtteberettigede. (81) For at sikre, at støttemodtagerne modtager støtten så hurtigt som muligt, og for at bestyrke sikkerheden over for Kommissionen bør det kræves, at betalingsanmodninger udelukkende omfatter udgifter, for hvilke der er udbetalt støtte til støttemodtagerne. Der bør hvert år foretages forfinansiering for at sikre, at medlemsstaterne har tilstrækkelige midler til at kunne fungere ifølge sådanne ordninger. En sådan forfinansiering bør hvert år være udlignet ved regnskabsafslutningen. (82) For at sikre en hensigtsmæssig anvendelse af de generelle bestemmelser om frigørelse bør det i bestemmelserne om fondene præciseres, hvordan fristerne for frigørelse fastsættes, og hvordan de pågældende beløb beregnes. (83) Det er nødvendigt at fastsætte den nærmere procedure for den årlige regnskabsafslutning vedrørende fondene for at sikre et klart grundlag og retssikkerhed for ordningerne. Det er vigtigt at give medlemsstaten en begrænset mulighed for at fastsætte en reserve i sit årsregnskab af en størrelse, der er omfattet af en løbende procedure med revisionsmyndigheden. (84) Proceduren med årlig regnskabsafslutning bør ledsages af en årlig afslutning af fuldførte operationer (for EFRU og Samhørighedsfonden) eller udgifter (for ESF). For at mindske omkostningerne i forbindelse med den endelige afslutning af operationelle programmer, mindske den administrative byrde for støttemodtagerne og give retssikkerhed bør en årlig afslutning være obligatorisk, hvorved man begrænser den periode, hvor bilag skal opbevares, og hvor operationer kan blive revideret og der kan pålægges finansielle korrektioner. (85) For at beskytte Unionens finansielle interesser og sørge for redskaber til at sikre en effektiv programgennemførelse bør der kunne træffes foranstaltninger, som gør det muligt for Kommissionen at suspendere betalinger til de prioriterede felter eller operationelle programmer. (86) Der bør fastsættes særlige ordninger og procedurer for medlemsstaternes og Kommissionens finansielle korrektioner vedrørende fondene for at give medlemsstaterne retssikkerhed. (87) Hyppigheden af revisioner af operationer bør stå i et rimeligt forhold til størrelsen af EU-støtten fra fondene. Antallet af revisioner bør bl.a. nedsættes, hvis de samlede støtteberettigede udgifter til en operation ikke overstiger 100 000 EUR. Det bør dog være muligt at foretage revisioner på et hvilket som helst tidspunkt, hvis der er bevis for en uregelmæssighed eller svig, eller, efter afslutning af en fuldført operation, som led i en revisionsstikprøve. For at niveauet for Kommissionens revisioner står i et rimeligt forhold til risikoen, bør Kommissionen kunne reducere sin revisionsindsats vedrørende operationelle programmer, hvor der ikke er væsentlige mangler, eller hvor der ikke er tvivl om revisionsmyndighedens pålidelighed. (88) For at udbygge eller ændre visse ikke-væsentlige bestemmelser i nærværende forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten for så vidt angår en adfærdskodeks om mål og kriterier til støtte for gennemførelsen af partnerskaber, vedtagelse af de elementer i den en fælles strategiske ramme, der vedrører vejledende aktioner med høj europæisk merværdi og modsvarende principper vedrørende resultater og samarbejdsprioriteringer, supplerende bestemmelser om fordeling af vækst- og konkurrenceevnereserven, afgrænsning af det område og den befolkning, lokaludviklingsstrategierne omfatter, nærmere bestemmelser om finansielle instrumenter (forhåndsvurdering, støtteberettigede udgifter, typer aktiviteter, der ikke ydes støtte til, kombination af støtte, overførsel og forvaltning af aktiver, betalingsanmodninger og kapitalisering af årlige rater), fastlæggelsen af den faste takst for indtægtsskabende aktiviteter, medlemsstaternes forpligtelser vedrørende proceduren for indberetning af uregelmæssigheder og inddrivelse af beløb, der uberettiget er udbetalt, forvaltningserklæringen om den måde, forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer på, betingelserne for nationale revisioner, kriterierne for godkendelse af forvaltningsmyndigheder og attesteringsmyndigheder, fastsættelse af, hvilke datamedier der kan betragtes som almindeligt anerkendte, omfanget af finansielle korrektioner, ændring af bilag og de særlige foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen fra forordning (EF) nr. 1083/2006. Kommissionen bør ligeledes tillægges beføjelser til ved hjælp af delegerede retsakter at ændre bilag I og IVI, som begge indeholder ikke-væsentlige elementer i nærværende forordning, for at tilgodese fremtidige behov for tilpasning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. (89) Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. (90) Kommissionen bør have beføjelser til ved hjælp af gennemførelsesretsakter at vedtage, for så vidt angår alle FSR-fondene, afgørelser om godkendelse af partnerskabsaftaler, afgørelser om tildeling af resultatreserven og afgørelser om suspension af betalinger i forbindelse med medlemsstaternes økonomiske politikker og, for så vidt angår fondene, afgørelser om vedtagelse af afgørelser under operationelle programmer om godkendelse af store projekter, afgørelser om suspension af betalinger og afgørelser om finansielle korrektioner. (91) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør gennemførelsesbeføjelserne for så vidt angår metodologien for målene vedrørende klimaforandringer, standardvilkår og -betingelser for overvågning af finansielle instrumenter, metoden til beregning af nettoindtægter fra indtægtsskabende projekter, fastlæggelse af, hvilke regioner og medlemsstater der opfylder kriterierne vedrørende investeringer i vækst og beskæftigelse, modellen for operationelle programmer for fondene, formatet for oplysninger om store projekter og den metode, der skal anvendes til at udføre cost-benefit-analysen af store projekter, formatet for den fælles handlingsplan, modellen for de årlige og de endelige gennemførelsesrapporter, de tekniske karakteristika ved informations- og pr-foranstaltninger, medlemsstaternes udveksling af oplysninger og verifikation på stedet, modellen for forvaltningserklæringen, modellerne for revisionsstrategien, revisionserklæringen og den årlige kontrolrapport, anvendelsen af data indsamlet under revisioner samt modellen for betalingsanmodning, udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser[8]. (92) Nærværende forordning afløser Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og ophævelse af forordning (EF) nr. 1260/1999[9]. Nævnte forordning bør derfor ophæves. (93) Målet for denne forordning, nemlig at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede områder eller øer med særlig vægt på landdistrikter, områder i en industriel overgangsproces og områder, der lider af alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre gennemføres på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål — VEDTAGET DENNE FORORDNING: FØRSTE DEL GENSTAND OG DEFINITIONER Artikel 1 Genstand Denne forordning fastsætter fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF), som fungerer under den fælles strategiske ramme (i det følgende benævnt "FSR-fondene"). Desuden fastlægges de nødvendige bestemmelser for at sikre FSR-fondenes effektivitet og samordningen mellem fondene indbyrdes og med andre EU-instrumenter. Denne forordning fastsætter generelle bestemmelser for EFRU og ESF (i det følgende benævnt "strukturfondene") og Samhørighedsfonden. Denne forordning fastlægger strukturfondenes og Samhørighedsfondens (i det følgende benævnt "fondene") opgaver, prioriterede mål og organisation, kriterierne for, hvornår medlemsstaterne og regionerne er berettiget til at modtage støtte fra FSR-fondene, samt de disponible finansielle midler og kriterierne for deres fordeling. Bestemmelserne i nærværende forordning tilsidesætter ikke bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. […]/2012 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik[10] (i det følgende benævnt "landbrugspolitikforordningen") eller de særlige bestemmelser i følgende forordninger: 1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. […]/2012 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1080/2006[11] (EFRU-forordningen) 2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. […]/2012 om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1081/2006[12] (ESF-forordningen) 3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. […]/2012 om Samhørighedsfonden og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1084/2006[13] (samhørighedsfondsforordningen) 4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. […]/2012 om europæisk territorialt samarbejde[14] (ETS-forordningen) 5) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. […]/2012 om Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1698/2005[15] (ELFUL-forordningen) og 6) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. […]/2012 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1198/2006[16] (EHFF-forordningen). Artikel 2 Definitioner Med henblik på nærværende forordning finder definitionerne vedrørende finansielle instrumenter fastsat i finansforordningen anvendelse på finansielle instrumenter, der modtager støtte fra FSR-fondene, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning. Desuden forstås ved: 1) "EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst": målene og de fælles målsætninger, der skal være retningsgivende for medlemsstaternes indsats, som fastsat i Kommissionens meddelelse "Europa 2020 - En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst", som indgik i bilag I (ny europæisk strategi for beskæftigelse og vækst - EU's overordnede mål) i konklusionerne fra Det Europæiske Råd vedtaget den 17. juni 2010, Rådets henstilling af 13. juli 2010 om overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker[17] og Rådets afgørelse af 21. oktober 2010 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker[18], samt eventuelle reviderede udgaver af sådanne mål og fælles målsætninger 2) "fælles strategisk ramme": det dokument, der omsætter målsætningerne og målene for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst til nøgleaktioner for FSR-fondene, og som for hvert tematisk mål fastlægger de nøgleaktioner, der skal støttes af de enkelte FSR-fonde, og mekanismerne til at sikre sammenhæng og konsekvens i FSR-fondenes programmering i forhold til medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker og beskæftigelsespolitikker elementer, der udstikker en klar strategisk kurs for programmeringsprocessen og letter en sektoriel og territorial samordning af EU-interventionerne under FSR-fondene med andre relevante EU-politikker og -instrumenter, samt redskaber, som er i tråd med målsætningerne og målene for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst 3) "aktion": en type operation, FSR-fondene yder støtte til for at nå et programs mål 4) "vejledende aktion med høj europæisk merværdi": en aktion, der kan forventes markant at bidrage til virkeliggørelsen af målsætningerne og målene for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, og som skal udgøre et referencegrundlag i forbindelse med udarbejdelsen af programmer 5) "fondsspecifikke regler": de bestemmelser, der er fastsat i, eller som fastsættes på grundlag af tredje del i denne forordning, eller en særlig eller generisk forordning om en eller flere af FSR-fondene omhandlet eller anført i artikel 1, stk. 3 6) "programmering": tilrettelæggelsen, beslutningstagningen og fordelingen af de finansielle ressourcer i flere faser for over en flerårig periode at gennemføre en fælles indsats fra Unionen og medlemsstaterne for at realisere EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst 7) "program": et "operationelt program" som omhandlet i tredje del i nærværende forordning og i EHFF-forordningen eller et "program for udvikling af landdistrikterne" som omhandlet i ELFUL-forordningen 8) "prioritet": et "prioriteret felt" som omhandlet i tredje del i nærværende forordning og en "EU-prioritet" som omhandlet i EHFF-forordningen og i ELFUL-forordningen 9) "operation": et projekt, en kontrakt, en aktion eller en gruppe projekter, som er udvalgt af forvaltningsmyndigheden for det pågældende program eller under dens ansvar, og som bidrager til at nå målene for den eller de prioriteter, operationen vedrører; i forbindelse med finansielle instrumenter består operationen af de finansielle bidrag fra et program til det finansielle instrument og af den efterfølgende finansielle støtte, der ydes via disse finansielle instrumenter 10) "støttemodtager": et offentligt eller privat organ, der har ansvaret for at iværksætte eller iværksætte og gennemføre operationer; i forbindelse med statsstøtte forstås ved "støttemodtager" det organ, der modtager støtten; i forbindelse med finansielle instrumenter forstås ved "støttemodtager" det organ, der gennemfører det finansielle instrument 11) "endelig modtager": en juridisk eller fysisk person, der modtager finansiel støtte fra et finansielt instrument 12) "statsstøtte": støtte, der falder ind under traktatens artikel 107, stk. 1, og som ved anvendelsen af denne forordning ligeledes anses for at omfatte de minimis-støtte som omhandlet i Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte[19], Kommissionens forordning (EF) nr. 1535/2007 af 20. december 2007 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte til produktion af landbrugsprodukter[20] og Kommissionens forordning (EF) nr. 875/2007 af 24. juli 2007 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte i fiskerisektoren og om ændring af forordning (EF) nr. 1860/2004[21] 13) "fuldført operation": en operation, der er fysisk fuldført eller fuldt ud gennemført, og for hvilken alle betalinger er blevet foretaget af støttemodtagerne, og det modsvarende offentlige bidrag er blevet betalt til støttemodtagerne 14) "offentlig støtte": enhver finansiel støtte til finansiering af en operation, som hidrører fra nationale, regionale eller lokale offentlige myndigheders budget, EU-budgettet i forbindelse med FSR-fondene, offentligretlige organers budget eller sammenslutninger af offentlige myndigheders eller offentligretlige organers budget 15) "offentligretligt organ": et offentligretligt organ som defineret i artikel 1, stk. 9, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF[22] og enhver europæisk gruppe for territorialt samarbejde (EGTS), der er oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1082/2006[23], uanset om de relevante nationale gennemførelsesbestemmelser betragter den pågældende EGTS som et offentligretligt organ eller et privatretligt organ 16) "dokument": et papirdokument eller et elektronisk medium med oplysninger, som er relevante i forbindelse med denne forordning 17) "bemyndiget organ": ethvert offentligt eller privat organ, der handler under en forvaltnings- eller attesteringsmyndigheds ansvar eller udfører opgaver på dennes vegne i forhold til støttemodtagere, der gennemfører operationer 18) "lokaludviklingsstrategi": et sammenhængende sæt operationer til opfyldelse af lokale mål og behov, som bidrager til at realisere EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, og som gennemføres i partnerskab på det relevante niveau 19) "rullende afslutning": afslutning af operationer som konsekvens af den årlige regnskabsafslutning og før den generelle afslutning af programmet 20) "partnerskabsaftale": det dokument, som medlemsstaten har udarbejdet med deltagelse af partnere i tråd med metoden med flerniveaustyring, og som beskriver medlemsstatens strategi, prioriteringer og regler for anvendelsen af FSR-fondene, for på en effektiv måde at forfølge EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, og som er godkendt af Kommissionen efter vurdering og dialog med medlemsstaten. 21) "regionskategori": opdeling af regioner i kategorierne "mindre udviklede regioner", "overgangsregioner" og "mere udviklede regioner", jf. artikel 82, stk. 2 22) "betalingsanmodning": en betalingsansøgning eller udgiftserklæring, der forelægges af medlemsstaten for Kommissionen 23) "EIB": Den Europæiske Investeringsbank, Den Europæiske Investeringsfond eller datterselskaber etableret af Den Europæiske Investeringsbank 24) "SMV": små og mellemstore virksomheder, herunder mikrovirksomheder, som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF eller i senere ændringer 25) "regnskabsår": for så vidt angår tredje del perioden fra den 1. juli til den 30. juni, undtagen for det første regnskabsår, hvor perioden regnes fra begyndelsesdatoen for udgifternes støtteberettigelse til den 30. juni 2015. Det sidste regnskabsår er perioden 1. juli 2022-1. juni 2023 26) "finansår": for så vidt angår tredje del perioden fra den 1. januar til den 31. december. ANDEN DEL FÆLLES PRINCIPPER FOR FSR-FONDENE AFSNIT I Principper for EU-støtte til FSR-fondene Artikel 3 Anvendelsesområde Bestemmelserne i denne del tilsidesætter ikke bestemmelserne i tredje del. Artikel 4 Generelle principper 1. FSR-fondene yder gennem flerårige programmer støtte, som supplerer nationale, regionale og lokale interventioner, med henblik på at forfølge EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst under hensyntagen til de integrerede retningslinjer, de landespecifikke henstillinger i henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og de relevante rådshenstillinger vedtaget i henhold til traktatens artikel 148, stk. 4. 2. Kommissionen og medlemsstaterne sørger for sammenhæng mellem på den ene side FSR-fondenes støtte og på den anden side Unionens politikker og prioriteter og komplementaritet med andre af Unionens instrumenter. 3. Støtte fra FSR-fondene skal gennemføres i tæt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne. 4 Medlemsstaterne og de organer, de har udpeget i dette øjemed, er ansvarlige for gennemførelsen af programmer og udfører deres opgaver i henhold til denne forordning og de fondsspecifikke regler på det rette territoriale niveau i overensstemmelse med medlemsstatens institutionelle, retlige og finansielle rammer og i overensstemmelse med denne forordning og de fondsspecifikke regler. 5. Bestemmelser om gennemførelsen og anvendelsen af FSR-fondene, og især de finansielle og administrative ressourcer, der er nødvendige for gennemførelsen af FSR-fondene i forbindelse med rapportering, evaluering, forvaltning og kontrol, skal tage hensyn til proportionalitetsprincippet i forbindelse med omfanget af den tildelte støtte. 6. Kommissionen og medlemsstaterne sørger i overensstemmelse med deres respektive ansvar for koordination mellem FSR-fondene og med andre EU-politikker og ‑instrumenter, herunder dem, der vedrører Unionens optræden udadtil. 7. Den del af EU-budgettet, der er afsat til FSR-fondene, gennemføres ved delt forvaltning mellem medlemsstaterne og Kommissionen i henhold til artikel 53, litra b), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende de Europæiske Fællesskabers almindelige budget (i det følgende benævnt "finansforordningen"), dog ikke hvad angår det beløb, der overføres fra Samhørighedsfonden, jf. artikel 84, stk. 4, og innovative foranstaltninger på Kommissionens initiativ i henhold til artikel 9 i EFRU-forordningen og teknisk bistand på Kommissionens initiativ. 8. Kommissionen og medlemsstaterne anvender princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, jf. finansforordningens artikel 73. 9. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer en effektiv udnyttelse af FSR-fondene, bl.a. gennem overvågning, rapportering og evaluering. 10. Kommissionen og medlemsstaterne varetager deres respektive funktioner i forbindelse med FSR-fondene med henblik på at reducere den administrative byrde for støttemodtagerne. Artikel 5 Partnerskab og flerniveaustyring 1. For henholdsvis partnerskabsaftalen og de enkelte programmer tilrettelægger en medlemsstat et partnerskab med følgende partnere: a) de kompetente regionale og lokale myndigheder, bymyndigheder og andre offentlige myndigheder b) arbejdsmarkedets parter og c) organer, der repræsenterer civilsamfundet, herunder miljøpartnere, ikke-statslige organisationer og organer, som er ansvarlige for at fremme ligestilling og ikke-forskelsbehandling. 2. I overensstemmelse med metoden med flerniveaustyring inddrages partnerne af medlemsstaterne i udarbejdelsen af partnerskabsaftaler og statusrapporter og i forberedelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af programmerne. Partnerne deltager i overvågningsudvalgene for programmerne. 3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 140 vedrørende en europæisk adfærdskodeks, som opstiller mål og kriterier til støtte for gennemførelsen af partnerskaber og til fremme af udveksling af oplysninger, erfaringer, resultater og god praksis blandt medlemsstaterne. 4. For hver FSR-fond hører Kommissionen mindst en gang om året de organisationer, som repræsenterer partnerne på EU-plan, om gennemførelsen af støtten fra FSR-fondene. Artikel 6 Overensstemmelse med EU-retten og national ret Operationer, der finansieres af FSR-fondene, skal være i overensstemmelse med gældende EU-ret og national lovgivning. Artikel 7 Fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder og ikke-forskelsbehandling Medlemsstaterne og Kommissionen sikrer, at ligestilling mellem mænd og kvinder og integrering af kønsaspektet fremmes i forbindelse med udarbejdelsen og gennemførelsen af programmerne. Medlemsstaterne og Kommissionen tager passende skridt til at forhindre enhver forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering under udarbejdelsen og gennemførelsen af programmerne. Artikel 8 Bæredygtig udvikling FSR-fondenes mål søges virkeliggjort inden for rammerne af en bæredygtig udvikling og Unionens fremme af målet om at beskytte og forbedre miljøet som fastsat i traktatens artikel 11 og 19 under hensyntagen til princippet om, at forureneren betaler. Medlemsstaterne og Kommissionen sikrer, at miljøbeskyttelseskrav, ressourceeffektivitet, modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer, modstandsdygtighed over for katastrofer og risikoforebyggelse og –styring fremmes under udarbejdelsen og gennemførelsen af partnerskabsaftalerne og programmerne. Medlemsstaterne fremlægger oplysninger til understøttelse af målsætningerne vedrørende klimaforandringer ved anvendelse af den metodologi, som Kommissionen har vedtaget. Kommissionen vedtager denne metodologi ved hjælp af en gennemførelsesretsakt. Gennemførelsesretsakten vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 143, stk. 3. AFSNIT II STRATEGISK TILGANG KAPITEL I Tematiske mål for FSR-fondene og den fælles strategiske ramme Artikel 9 Tematiske mål Hver FSR-fond støtter følgende tematiske mål i overensstemmelse med sin målsætning for at bidrage til EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst: 1) styrkelse af forskning, teknologisk udvikling og innovation 2) bedre adgang til og brug og kvalitet af informations- og kommunikationsteknologi 3) styrkelse af de små og mellemstore virksomheders, landbrugssektorens (for ELFUL) og fiskeri- og akvakultursektorens (for EHFF) konkurrenceevne 4) støtte til overgangen til en lavemissionsøkonomi i alle sektorer 5) fremme af tilpasning til klimaforandringer og risikoforebyggelse og ‑styring 6) beskyttelse af miljøet og fremme af ressourceeffektivitet 7) fremme af bæredygtig transport og afskaffelse af flaskehalsproblemer i vigtige netinfrastrukturer 8) fremme af beskæftigelse og støtte til arbejdskraftens mobilitet 9) fremme af social inklusion og bekæmpelse af fattigdom 10) investeringer i uddannelse, kvalifikationer og livslang læring 11) styrkelse af den institutionelle kapacitet og effektiv offentlig forvaltning. De tematiske mål omsættes til prioriteter, der er specifikke for hver enkelt FSR-fond og fastsættes i de fondsspecifikke regler. Artikel 10 Den fælles strategiske ramme Med henblik på at fremme en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling af Unionen skal en fælles strategisk ramme omsætte målsætningerne og målene for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst til nøgleaktioner for FSR-fondene udstikke en klar strategisk kurs for programmeringsprocessen og lette en sektoriel og territorial samordning af EU-interventionerne under FSR-fondene med andre relevante EU-politikker og -instrumenter samt redskaber, som er i tråd med målsætningerne og målene for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Artikel 11 Indhold Den fælles strategiske ramme fastsætter: fa) mekanismer til at sikre metoder til at opnå sammenhæng og konsekvens i programmeringen af FSR-fondene med de landespecifikke henstillinger i henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og de relevante rådshenstillinger vedtaget i henhold til traktatens artikel 148, stk. 4 eb) mekanismer for koordinering mellem FSR-fondene og med andre relevante EU-politikker og -instrumenter, herunder eksterne samarbejdsinstrumenter c) horisontale principper og tværgående politiske mål for gennemførelsen af FSR-fondene bd) ordninger med henblik på at tackle de vigtigste territoriale udfordringer og de skridt, der skal tages for at tilskynde til en integreret fremgangsmåde, som afspejler den rolle, som byområder, landdistrikter, kystområder og fiskeriområder samt områder med særlige territoriale karakteristika står over for spiller, jf. traktatens artikel 174 og 349, der skal tages op af FSR-fondene ae) for hvert tematisk mål de vejledende nøgleaktioner af høj europæisk merværdi, der skal støttes af de enkelte FSR-fonde, og de modsvarende principper vedrørende resultater df) prioriterede områder prioriteringer for samarbejde vedrørende samarbejdsaktiviteter for hver af FSR-fondene, under hensyntagen til eventuelle makroregionale strategier og havområdestrategier. Artikel 12 Vedtagelse og revision De elementer i Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 142 vedrørende den fælles strategiske ramme, der vedrører sammenhæng og konsekvens i forhold til medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, mekanismerne for koordinering mellem FSR-fondene og med andre relevante EU-politikker og -instrumenter, de horisontale principper og tværgående politiske mål og ordningerne med henblik på at tackle territoriale udfordringer, er fastsat i bilag Isenest tre måneder efter vedtagelsen af denne forordning. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 142 vedrørende de specifikke elementer i den fælles strategiske ramme, der vedrører fastlæggelse af vejledende aktioner med høj europæisk merværdi og modsvarende principper vedrørende resultater for hvert tematisk mål og samarbejdsprioriteringer. Når der sker store ændringer i EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, tager Kommissionen spørgsmålet den fælles strategiske ramme op til revision og vedtager, hvis det er relevant, en revideret fælles strategisk ramme ændringer af bilag I ved en delegeretde retsakter i overensstemmelse med artikel 142. Senest seks måneder efter vedtagelsen af en revideret ændring af den fælles strategiske ramme skal medlemsstaterne, om nødvendigt, foreslå ændringer af deres partnerskabsaftale og programmer for at sikre, at de er i overensstemmelse med den reviderede fælles strategiske ramme. KAPITEL II Partnerskabsaftale Artikel 13 Udarbejdelse af partnerskabsaftalen 1. Hver medlemsstat udarbejder en partnerskabsaftale for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020. 2. Partnerskabsaftalen udarbejdes af medlemsstaterne i samarbejde med de partnere, der er nævnt i artikel 5. Partnerskabsaftalen udarbejdes i samråd med Kommissionen. 3. Partnerskabsaftalen dækker al støtte fra FSR-fondene i den pågældende medlemsstat. 4. Hver medlemsstat fremsender sin partnerskabsaftale til Kommissionen senest tre måneder efter vedtagelsen af den fælles strategiske ramme. Artikel 14 Partnerskabsaftalens indhold I partnerskabsaftalen angives følgende: a) ordninger, der skal sikre overensstemmelse med EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, herunder: i) en analyse af skævheder og udviklingsbehov med henvisning til de tematiske mål, og nøgleaktioner fastlagt i den fælles strategiske ramme og de mål, der er fastsat i de landespecifikke henstillinger i henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og de relevante rådshenstillinger vedtaget i henhold til traktatens artikel 148, stk. 4 ii) en kortfattet analyse af forhåndsevalueringerne af programmerne, der begrunder udvælgelsen af tematiske mål og den vejledende fordeling af FSR-fondsmidlerne iii) for hvert tematisk mål en sammenfatning af de vigtigste forventede resultater for hver af FSR-fondene iv) den vejledende fordeling af EU-støtten pr. tematisk mål på nationalt plan for hver af FSR-fondene samt det samlede vejledende støttebeløb, der afsættes til målsætningerne vedrørende klimaforandringer v) de vigtigste prioriterede områder for samarbejde under hensyntagen til eventuelle makroregionale strategier og havområdestrategier vi) horisontale principper og politiske mål for gennemførelsen af FSR-fondene vii) listen over programmer under EFRU, ESF og Samhørighedsfonden, undtagen programmerne under målet om europæisk territorialt samarbejde, og over programmerne under ELFUL og EHFF med de respektive vejledende bevillinger pr. FSR-fond og pr. år b) en integreret tilgang til territorial udvikling støttet af FSR-fondene, hvor følgende angives: i) de mekanismer på nationalt og regionalt plan, der sikrer koordinering mellem FSR-fondene og andre EU-finansieringsinstrumenter og nationale finansieringsinstrumenter samt EIB ii) de ordninger, der skal sikre en integreret tilgang til anvendelsen af FSR-fondene til territorial udvikling af byområder, landdistrikter, kystområder og fiskeriområder og områder med særlige territoriale karakteristika, navnlig ordningerne for anvendelse af artikel 28, 29 og 99, eventuelt ledsaget af en liste over de byer, der deltager i den byudviklingsplatform, der henvises til i artikel 7 i EFRU-forordningen c) en integreret tilgang til at imødekomme de specifikke behov i de geografiske områder, der er mest berørte af fattigdom, eller hos målgrupper med størst risiko for forskelsbehandling eller udstødelse med særligt fokus på marginaliserede befolkningsgrupper, hvor det er relevant, herunder den vejledende finansielle tildeling for de relevante FSR-fonde d) ordninger, der skal sikre en effektiv gennemførelse, herunder: i) en samlet oversigt over de delmål og mål, der er fastsat i programmerne, for resultatrammen, jf. artikel 19, stk. 1, sammen med metoden og mekanismen til at sikre sammenhæng på tværs af programmerne og FSR-fondene ii) en sammenfatning af vurderingen af opfyldelsen af forhåndsbetingelserne og af de foranstaltninger, der træffes på nationalt og regionalt plan, og tidsplanen for deres gennemførelse, hvis forhåndsbetingelserne ikke er opfyldt iii) de oplysninger, der er nødvendige for at kunne foretage forhåndskontrol af overholdelsen af reglerne om additionalitet, jf. tredje del iv) de foranstaltninger, der er truffet for at inddrage partnere, og deres rolle i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen og statusrapporten, jf. artikel 46 e) ordninger, der skal sikre en effektiv gennemførelse af FSR-fondene, herunder: i) en vurdering af, hvorvidt der er behov for at styrke den administrative kapacitet hos myndighederne og, hvis det er relevant, hos støttemodtagerne, og hvilke foranstaltninger der skal træffes i den forbindelse ii) en oversigt over de planlagte foranstaltninger og modsvarende mål i programmerne for at opnå en reduktion af den administrative byrde for støttemodtagerne iii) en vurdering af de eksisterende systemer for elektronisk dataudveksling og de foranstaltninger, der er planlagt for at muliggøre, at al informationsudveksling mellem støttemodtagere og myndigheder, der har ansvaret for forvaltning og kontrol af programmer, kan foretages udelukkende ved elektronisk dataudveksling. Artikel 15 Vedtagelse og ændring af partnerskabsaftalen 1. Kommissionen vurderer sammenhængen mellem partnerskabsaftalen og denne forordning, den fælles strategiske ramme og de landespecifikke henstillinger i henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og rådshenstillingerne vedtaget i henhold til traktatens artikel 148, stk. 4, under hensyntagen til forhåndsevalueringerne af programmerne og fremsætter bemærkninger senest tre måneder efter forelæggelsen af partnerskabsaftalen. Medlemsstaten forelægger alle nødvendige supplerende oplysninger og ændrer, hvor det er relevant, partnerskabsaftalen. 2. Kommissionen vedtager en afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt om godkendelse af partnerskabsaftalen senest seks måneder efter, at medlemsstaten har forelagt den, forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen er blevet taget i betragtning på tilfredsstillende vis. Partnerskabsaftalen træder først i kraft den 1. januar 2014. 3. Hvis en medlemsstat foreslår en ændring af partnerskabsaftalen, foretager Kommissionen en evaluering i overensstemmelse med stk. 1, og vedtager, hvis det er relevant, en afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt om godkendelse af ændringen. KAPITEL III Tematisk koncentration, forhåndsbetingelser og resultatgennemgang Artikel 16 Tematisk koncentration Medlemsstaterne koncentrerer støtten i overensstemmelse med de fondsspecifikke regler om aktioner, der giver den største merværdi i forhold til EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst og tager de udfordringer op, der peges på i de landespecifikke henstillinger i henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og de relevante rådshenstillinger vedtaget i henhold til traktatens artikel 148, stk. 4, under hensyntagen til nationale og regionale behov. Artikel 17 Forhåndsbetingelser 1. Der fastsættes forhåndsbetingelser for de enkelte FSR-fonde i de fondsspecifikke regler. 2. Medlemsstaterne vurderer, om de gældende forhåndsbetingelser er overholdt. 3. Hvis forhåndsbetingelserne ikke er opfyldt på datoen for forelæggelsen af partnerskabsaftalen, fastlægger medlemsstaterne i partnerskabsaftalen en sammenfatning af de foranstaltninger, der skal træffes på nationalt eller regionalt plan og en tidsplan for gennemførelsen heraf, for at sikre, at de er opfyldt senest to år efter vedtagelsen af partnerskabsaftalen, dog senest den 31. december 2016. 4. Medlemsstaterne fastsætter de nærmere foranstaltninger vedrørende opfyldelsen af forhåndsbetingelserne, herunder tidsplanen for gennemførelsen heraf, i de relevante programmer. 5. Kommissionen vurderer oplysningerne om opfyldelsen af forhåndsbetingelserne i forbindelse med sin vurdering af partnerskabsaftalen og programmerne. Den kan ved vedtagelsen af et program beslutte at suspendere alle eller en del af de mellemliggende betalinger til et program, indtil foranstaltninger for at opfylde forhåndsbetingelser er gennemført på tilfredsstillende vis. Manglende gennemførelse af foranstaltninger for at opfylde en forhåndsbetingelse inden den frist, der er fastsat i programmet, kan begrunde en suspension af betalinger fra Kommissionen. 6. Stk. 1-5 gælder ikke for programmer under målet om europæisk territorialt samarbejde. Artikel 18 Resultatreserve 5 % af de midler, der tildeles hver FSR-fond og hver medlemsstat, undtagen midler, der tildeles målet om europæiske territorialt samarbejde og afsnit V i EHFF-forordningen, udgør en resultatreserve, der tildeles i overensstemmelse med artikel 20. Artikel 19 Resultatgennemgang 1. Kommissionen foretager i samarbejde med medlemsstaterne en gennemgang af resultaterne af programmerne i hver medlemsstat i 2017 og 2019 med henvisning til den resultatramme, der er fastlagt i partnerskabsaftalen og programmet. Metoden til fastlæggelse af resultatrammen er fastsat i bilag II. 2. Ved gennemgangen undersøges realiseringen af programmernes delmål inden for prioriteterne på baggrund af oplysningerne og vurderingerne i de statusrapporter, medlemsstaterne forelægger i 2017 og 2019. Artikel 20 Tildeling af resultatreserven 1. Hvis resultatgennemgangen i 2017 viser, at en prioritet inden for et program ikke har nået de delmål, der er fastsat for 2016, retter Kommissionen henstillinger til den pågældende medlemsstat. 2. På grundlag af gennemgangen i 2019 vedtager Kommissionen en afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt med henblik på for hver FSR-fond og hver medlemsstat at fastslå de programmer og prioriteter, for hvilke delmålene er nået. Medlemsstaterne foreslår en fordeling af resultatreserven til de programmer og prioriteter, der er anført i den pågældende kommissionsafgørelse. Kommissionen godkender ændringen af de pågældende programmer i overensstemmelse med artikel 26. Hvis en medlemsstat ikke forelægger oplysningerne i overensstemmelse med artikel 46, stk. 2 og 3, tildeles resultatreserven for de pågældende programmer og prioriteter ikke. 3. Hvis en resultatgennemgang dokumenterer, at en prioritet ikke har realiseret de delmål, der er fastsat i resultatrammen, kan Kommissionen suspendere en mellemliggende betaling eller en del deraf til en prioritet under et operationelt program efter den procedure, der er fastsat i de fondsspecifikke regler. 4. Hvis Kommissionen på grundlag af en gennemgang af den endelige rapport om gennemførelsen af programmet fastslår, at der er alvorlige mangler med hensyn til realisering af målene opstillet i resultatrammen, kan den anvende finansielle korrektioner i forbindelse med de pågældende prioriteter i overensstemmelse med de fondsspecifikke regler. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 142 vedrørende de kriterier og den metode, der anvendes til at fastlægge, hvilket niveau af finansiel korrektion der skal anvendes. 5. Stk. 2 gælder ikke for programmer under målet om europæisk territorialt samarbejde og afsnit V i EHFF-forordningen. KAPITEL IV Makroøkonomiske betingelser Artikel 21 Betingelser vedrørende samordningen af medlemsstaternes økonomiske politikker 1. Kommissionen kan anmode en medlemsstat om at revidere og foreslå ændringer af sin partnerskabsaftale og de relevante programmer, hvis det er nødvendigt: a) for at understøtte gennemførelsen af en henstilling fra Rådet, der er rettet til den pågældende medlemsstat, og som er vedtaget i overensstemmelse med traktatens artikel 121, stk. 2, og/eller artikel 148, stk. 4, eller for at understøtte gennemførelsen af foranstaltninger, der er henvendt til den pågældende medlemsstat, og som er vedtaget i overensstemmelse med traktatens artikel 136, stk. 1 b) for at understøtte gennemførelsen af en henstilling fra Rådet, der er rettet til den pågældende medlemsstat, og som er vedtaget i overensstemmelse med traktatens artikel 126, stk. 7 c) for at understøtte gennemførelsen af en henstilling fra Rådet, der er rettet til den pågældende medlemsstat, og som er vedtaget i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i forordning (EU) nr. .../2011 [om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer], forudsat at ændringerne anses for at være nødvendige for at korrigere de makroøkonomiske ubalancer, eller d) for at maksimere de disponible FSR-fondes virkninger for vækst og konkurrenceevne, jf. stk. 4, hvis en medlemsstat opfylder en af følgende betingelser: i) Den får stillet finansiel støtte fra Unionen til rådighed i medfør af forordning (EU) nr. 407/2010. ii) Den får stillet mellemfristet finansiel støtte til rådighed i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 332/2002[24]. iii) Den får stillet finansiel støtte til rådighed i form af et ESM-lån i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme. 2. Medlemsstaten forelægger efter højst en måned et forslag til ændring af partnerskabsaftalen og de relevante programmer. Kommissionen fremsætter om nødvendigt bemærkninger højst en måned efter forelæggelsen af ændringerne, og medlemsstaten genfremlægger i så fald et forslag efter højst en måned. 3. Hvis Kommissionen ikke har fremsat bemærkninger, eller hvis der er taget hensyn til dens bemærkninger på tilfredsstillende vis, vedtager Kommissionen hurtigst muligt en afgørelse om godkendelse af ændringerne af partnerskabsaftalen og de relevante programmer. 4. Uanset stk. 1 kan Kommissionen, hvis en medlemsstat får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til stk. 1, litra d), og støtten er knyttet til et tilpasningsprogram, uden forslag fra medlemsstaten ændre partnerskabsaftalen og programmerne med henblik på at maksimere de disponible FSR-fondes virkninger for vækst og konkurrenceevne. For at sikre en effektiv gennemførelse af partnerskabsaftalen og de relevante programmer inddrages Kommissionen i forvaltningen heraf, således som det er angivet i tilpasningsprogrammet eller det aftalememorandum, der er undertegnet med den pågældende medlemsstat. 5. Hvis medlemsstaten ikke imødekommer Kommissionens anmodning, jf. stk. 1, eller ikke efter højst en måned på tilfredsstillende vis besvarer Kommissionens bemærkninger, jf. stk. 2, kan Kommissionen senest tre måneder efter fremsættelsen af sine bemærkninger vedtage en afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt, som suspenderer en del af eller alle betalingerne til de pågældende programmer. 6. Kommissionen suspenderer ved hjælp af gennemførelsesretsakter en del af eller alle betalingerne og forpligtelserne til de pågældende programmer, hvis: a) Rådet beslutter, at medlemsstaten ikke efterkommer de særlige foranstaltninger, Rådet har vedtaget i henhold til traktatens artikel 136, stk. 1 b) Rådet i henhold til traktatens artikel 126, stk. 8, eller artikel 126, stk. 11, beslutter, at den pågældende medlemsstat ikke har truffet effektive foranstaltninger for at rette op på sit uforholdsmæssigt store underskud c) Rådet i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, i forordning (EU) nr. .../2011 [om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer] konkluderer, at medlemsstaten ad to på hinanden følgende omgange ikke har forelagt en tilfredsstillende korrigerende handlingsplan, eller hvis Rådet vedtager en afgørelse om manglende opfyldelse af kravene, jf. artikel 10, stk. 4, i nævnte forordning d) Kommissionen konkluderer, at medlemsstaten ikke har truffet foranstaltninger til at gennemføre det tilpasningsprogram, der er omhandlet i forordning (EU) nr. 407/2010 eller (EF) nr. 332/2002, og som konsekvens heraf beslutter ikke at tillade udbetaling af den finansielle støtte, der er ydet til den pågældende medlemsstat, eller e) bestyrelsen for den europæiske stabiliseringsmekanisme konkluderer, at betingelsen knyttet til en finansiel støtte til rådighed i form af et ESM-lån til den pågældende medlemsstat ikke er opfyldt, og som en konsekvens heraf beslutter ikke at udbetale den stabilitetsstøtte, der er ydet til den. 7. Når Kommissionen beslutter at suspendere alle eller en del af betalingerne eller forpligtelserne, jf. henholdsvis stk. 5 og 6, sikrer den, at suspensionen er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og effektiv, under hensyntagen til den pågældende medlemsstats økonomiske og sociale forhold og under overholdelse af princippet om ligebehandling af medlemsstaterne, især hvad angår suspensionens virkninger for den pågældende medlemsstats økonomi. 8. Kommissionen ophæver straks suspensionen af betalinger og forpligtelser, hvis medlemsstaten har foreslået ændringer af partnerskabsaftalen og de relevante programmer ifølge Kommissionens anmodning og Kommissionen har godkendt ændringerne, og, hvis det er relevant: a) Rådet har besluttet, at medlemsstaten efterkommer de særlige foranstaltninger, Rådet har vedtaget i henhold til traktatens artikel 136, stk. 1 b) proceduren vedrørende uforholdsmæssigt store underskud er suspenderet, jf. artikel 9 i forordning (EF) nr. 1467/97, eller Rådet i henhold til traktatens artikel 126, stk. 12, har besluttet at ophæve afgørelsen om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort overskud c) Rådet i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i forordning (EU) nr. [...] [EIP-forordningen] har godkendt den korrigerende handlingsplan, som den pågældende medlemsstat har forelagt, eller proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer er suspenderet, jf. artikel 10, stk. 5, i nævnte forordning, eller Rådet har afsluttet proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer, jf. artikel 11 i nævnte forordning d) Kommissionen har konkluderet, at medlemsstaten har truffet foranstaltninger til at gennemføre det tilpasningsprogram, der er omhandlet i forordning (EU) nr. 407/2010 eller (EF) nr. 332/2002, og som konsekvens heraf har tilladt udbetaling af den finansielle støtte, der er ydet til den pågældende medlemsstat, eller e) bestyrelsen for den europæiske stabiliseringsmekanisme har konkluderet, at betingelsen knyttet til en finansiel støtte til rådighed i form af et ESM-lån til den pågældende medlemsstat er opfyldt, og som en konsekvens heraf besluttet at udbetale den stabilitetsstøtte, der er ydet til den. Samtidig beslutter Rådet efter forslag fra Kommissionen at genopføre de suspenderede forpligtelser på budgettet, jf. artikel 8 i Rådets forordning (EU) nr. [...] om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020. Artikel 22 Forhøjelse af betalinger til medlemsstater med midlertidige budgetproblemer 1. Efter anmodning fra en medlemsstat kan mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige saldo forhøjes med 10 procentpoint over den medfinansieringssats, der gælder for hver prioritet for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden eller for hver foranstaltning for ELFUL og EHFF. Den forhøjede sats, som højst kan udgøre 100 %, finder anvendelse på betalinger, der vedrører en regnskabsperiode, hvor medlemsstaten har forelagt sin anmodning, og i efterfølgende regnskabsperioder, hvor medlemsstaten opfylder en af følgende betingelser: a) Hvis den pågældende medlemsstat har indført euroen, skal den modtage makrofinansiel støtte fra Unionen i henhold forordning (EU) nr. 407/2010[25]. b) Hvis den pågældende medlemsstat ikke har indført euroen, skal den modtage mellemfristet finansiel støtte i henhold forordning (EF) nr. 332/2002[26]. c) Medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme, der blev undertegnet den 11. juli 2011. Første afsnit finder ikke anvendelse på programmer under ETS-forordningen. 2. Uanset stk. 1 må EU-støtten i form af de mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige saldo dog ikke være højere end det offentlige bidrag og den maksimale støtte fra FSR-fondene for hver prioritet for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden eller for hver foranstaltning for ELFUL og EHFF som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af programmet. AFSNIT III PROGRAMMERING KAPITEL I Generelle bestemmelser om FSR-fondene Artikel 23 Udarbejdelse af programmer 1. FSR-fondene gennemføres gennem programmer i overensstemmelse med partnerskabsaftalen. Hvert program dækker perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020. 2. Programmerne udarbejdes af medlemsstaterne eller en af medlemsstaterne udpeget myndighed i samarbejde med partnerne. 3. Medlemsstaterne forelægger programmerne samtidig med partnerskabsaftalen; dette gælder dog ikke programmer vedrørende europæisk territorialt samarbejde, som fremlægges senest seks måneder efter godkendelsen af den fælles strategiske ramme. Alle programmer skal ledsages af en forhåndsevaluering, jf. artikel 48. Artikel 24 Programmernes indhold 1. Hvert program skal indeholde en strategi for programmets bidrag til EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst i sammenhæng med den fælles strategiske ramme og partnerskabsaftalen. Hvert program skal omfatte ordninger, der skal sikre en virkningsfuld, effektiv og samordnet gennemførelse af FSR-fondene og aktioner med henblik på at opnå en mindre administrativ byrde for støttemodtagerne. 2. Hvert program skal fastlægge prioriteter med fastsættelse af specifikke mål, finansielle bevillinger af støtte fra FSR-fondene og modsvarende national medfinansiering. 3. Hver prioritet skal omfatte indikatorer til vurdering af programmets gennemførelse hen imod realiseringen af målene som grundlag for overvågning, evaluering og resultatgennemgang. De skal bl.a. omfatte: a) finansielle indikatorer vedrørende tildelte udgifter b) outputindikatorer vedrørende de støttede operationer c) resultatindikatorer vedrørende prioriteten. For hver FSR-fond fastsætter de fondsspecifikke regler fælles indikatorer, og de kan foreskrive programspecifikke indikatorer. 4. Hvert program, bortset fra dem, der udelukkende omfatter teknisk bistand, indeholder en beskrivelse af foranstaltningerne med henblik på at tage hensyn til principperne i artikel 7 og 8. 5. Hvert program, bortset fra dem, hvor der ydes teknisk bistand under et særligt program, indeholder det vejledende støttebeløb, der skal anvendes til målsætningerne vedrørende klimaforandringer. 6. Medlemsstaterne udarbejder programmer i henhold til de fondsspecifikke regler. Artikel 25 Proceduren for vedtagelse af programmer 1. Kommissionen vurderer sammenhængen mellem programmerne og denne forordning, de fondsspecifikke regler, deres effektive bidrag til de tematiske mål og de EU-prioriteter, der er specifikke for hver enkelt FSR-fond, den fælles strategiske ramme, partnerskabsaftalen og de landespecifikke henstillinger i henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og de relevante rådshenstillinger vedtaget i henhold til traktatens artikel 148, stk. 4, under hensyntagen til forhåndsevalueringen. Vurderingen skal bl.a. se på, om programmets strategi, de tilsvarende målsætninger, indikatorer og mål og tildelingen af budgetmidler er tilstrækkelig. 2. Kommissionen fremsætter bemærkninger senest tre måneder efter forelæggelsen af programmet. Medlemsstaten forelægger Kommissionen alle nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, ændrer det foreslåede program. 3. I overensstemmelse med de fondsspecifikke regler godkender Kommissionen hvert enkelt operationelt program senest seks måneder efter, at medlemsstaten/medlemsstaterne formelt har forelagt det, forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen er blevet taget i betragtning på tilfredsstillende vis, dog ikke før den 1. januar 2014 eller inden Kommissionens vedtagelse af en afgørelse om partnerskabsaftalen. Artikel 26 Ændring af programmer 1. Anmodninger om ændring af programmer, der indgives af en medlemsstat, skal være behørigt begrundet og skal navnlig fastsætte de forventede virkninger af ændringerne af programmet for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst og de specifikke mål, der er fastsat i programmet, under hensyntagen til den fælles strategiske ramme og partnerskabsaftalen. De ledsages af det reviderede program og, hvor det er relevant, en revideret partnerskabsaftale. Hvis programmer under mål om europæiske territorialt samarbejde ændres, ændres den pågældende partnerskabsaftale ikke. 2. Kommissionen vurderer oplysningerne givet i henhold til stk. 1 under hensyntagen til den begrundelse, som medlemsstaten giver. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger, og medlemsstaten skal give Kommissionen alle nødvendige yderligere oplysninger. I overensstemmelse med de fondsspecifikke regler godkender Kommissionen anmodninger om ændring af et program senest fem måneder efter, at medlemsstaten formelt har forelagt den, forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen er blevet taget i betragtning på tilfredsstillende vis. Kommissionen ændrer om nødvendigt samtidig afgørelsen om godkendelse af partnerskabsaftalen, jf. artikel 15, stk. 3. Artikel 27 Den Europæiske Investeringsbanks deltagelse 1. EIB kan efter anmodning fra medlemsstaterne deltage i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen og i aktiviteter med tilknytning til udarbejdelsen af operationer, navnlig store projekter, finansielle instrumenter og offentlig-private partnerskaber. 2. Kommissionen kan høre EIB før vedtagelsen af partnerskabsaftalen eller programmerne. 3. Kommissionen kan anmode EIB om at undersøge store projekters tekniske kvalitet og økonomiske og finansielle levedygtighed og om at bistå den med hensyn til de finansielle instrumenter, der skal anvendes eller udvikles. 4. Kommissionen kan i forbindelse med gennemførelsen af bestemmelserne i denne forordning give tilskud til eller indgå en tjenesteydelseskontrakt med EIB, der omfatter initiativer, som gennemføres over en flerårig periode. Forpligtelser af EU-budgetbidrag vedrørende sådanne tilskud eller tjenesteydelseskontrakter indgås årligt. KAPITEL II Lokaludvikling styret af lokalsamfundet Artikel 28 Lokaludvikling styret af lokalsamfundet 1. Lokaludvikling styret af lokalsamfundet, som er udpeget som lokaludvikling under Leader for så vidt angår ELFUL, skal: a) fokusere på speci