KOI\MISSIONEN FOR DE EUROPJEISKE FiELLESSKABER 
KOM(90) 490 endel ig udg. 
Bruxe I I es, den 28 . november 1990 
UDKAST 
Fcelleseuropceiske systemer og tjenester 
Grgnbog om en fcelles politik for satellitkommunikation 
i Det Europceiske Fcellesskab 
Meddelelse fra Kommissionen 

2 
SAMMENDRAG 
Der er i de seneste Ar sket en dramatisk udvikling inden for satellikommunikation. EfterhAnden som EF 
kommer nrermere pA det store frelleseuropreiske enhedsmarked i 1992, fAr satellitkommunikation stadig 
st4ilrre betydning, idet denne form for kommunikation er et grundlreggende element i de tvrereuropreiske 
tjenester og net, som et frelles europreisk marked forudsretter, ogsA under hensyntagen til omvreltningerne 
i 0steuropa og den nye kontinentale, disse f4ilrer med sig. 
Satellitkommunikation er sA langt den st4ilrste kommercielle anvendelse af satellitteknologien, og den bliver 
denned i vresentligt omfang bestemmende for, om Europas bestrrebelser pA at sikre sig en strategisk og 
fremtidssikret position i rumfarten lykkes. Satellitkommunikation udg4ilr allerede en vigtig del af det 
frelleseuropreiske audiovisuelle frellesskab, der er en central forudsretning for Europas fremtidige politiske 
og kulturelle identitet og samh4ilrighed. 
Nrervrerende kommunikation er affattet pA et tidspunkt, hvor EF snart kan forvente at se sin mfilsretning 
realiseret, dvs. etablering af et indre marked ved udgangen af 1992. Satellitkommunikation kan -med en 
passende lovgivning og passende markedsforhold- yde et vresentligt bidrag hertil. 
lnden for satellitkommunikation er der specielt store udfordringer at tage op. EF's indre marked er stadig 
strerkt opsplittet. Hvis dette ikke rendres, kan udviklingen af satellitindustrienblive hremmet, idet denne til 
trods for sin avancerede tekniske position stadig er i sin vorden med hensyn til tjenester. Denne 
opsplitning bar gjort, at den nye satellitkommunikationsteknologis potentiel med hensyn til 
tilrAdighedsstillelse af f relleseuropreiske systemer og tjenester ikke har kunnet udnyttes fuldt ud. 
Der er sAledes et helt klart behov for rendringer. Opslitningen af EF-markedet for satellitkommunikation 
kan ikke fortsrette i 1992. 
Det er ikke blot i brugernes, tjenesteleverand4ilrernes og udstyrsfabrikanternes, men ogsA i 
medlemsstaternes interesse af fA disse restriktioner fjernet. Kommissionens udspil, der med sigte pA en 
liberalisering af jordbaseret telekommunikation tog sit udgangspunkt i gr4ilnbogen om etablering af et 
frelles marked for teletjenester og -udstyr, vandt genh~r i alle medlemsstaterne, idet disse mente, at de 
ellers ville gA glip bAde af den potentielle vrekst pA det nye marked, afsretningsmulighederne for deres 
industri og muligheden for at give deres borgere adgang til avancerede teletjenester. 
Det samme g~r sig greldende inden for satellitkommunikation. 
Med omvreltningerne i 0steuropa er der opstAet en rrekke nye anvendelsesmuligheder, hvor 
satellitkommunikation specielt egner sig. Kun ved at afskaffe de restriktive nationale bestemmelser i 
Frellesskabet -og sfiledes tillade en implementering af frelleseuropreiske satellitbaserede terminalnet -kan 
EF spille sin fulde rolle og im~dekomme sine ~stlige naboers behov for satellitkommunikation. 
Mellemeuropas og 0steuropas behov for satellitteknologi og -udstyr vii ellers kunne forventes drekket af 
leverand~rer fra tredjelande, der kan bygge videre pA de store satellitterminalnet, der allerede er 
implementeret i deres h jemlande som et resultat af disses mere liberale bestemmelser. 
Flere medlemsstater har allerede pA eget initiativ liberaliseret dele af deres satellitkommunikations. Det kan 
sAledes navnlig nrevnes, at nogle medlemsstater har givet en rrekke operat4ilrer tilladelse til at stille 
satellittjenester til rAdighed over gnensen til andre medlemsstater. Dette har rejst en rrekke spfi}rgsmfil med 
hensyn tilde fundamentale principper i Rom-Traktaten, blandt andet vedr0rende den frie omsretning af 
varer og tjenesteydelser. Deter vigtigt, at disse sp4ilrgsmAl afklares pii EF-niveau, sAledes at man undgAr 
indbyrdes divergerende lfi}sninger i de enkelte medlemsstater. 
3 
Nrervrerende meddelelse, der tager sigte pA at undgA en sAdan situation, indeholder et forslag om en 
fremtidsorienteret ordning for etablering af satellitkommunikation i det store Enhedsmarked af 1992. 
De principper, der generelt er accepteret for Frellesskabets telekommunikationspolitik, bringes i denne 
meddelelse til ogsA i anvendelse pA satellitkommunikation, med de fom0<lne tilpasninger af hensyn tilde 
specifikke forhold, der g~r sig greldende inden for denne kommunikationstype. Der stilles forslag om fire 
vasentlige andringer: 
fuld liberalise ring af jordsegmentet, dvs. sdvel terminaler, der udelukkende er beregnet ti/ 
modtagelse (modtageterminaler), som terminaler, der bade kan sende og modtage (sende!modtage­
terminaler ), pA basis af passende typegodkendelses- og licensordninger (koncession), hvor no get 
sAdant er pAkrrevet for at realisere de forn~dne lov garantier 
fri ( restriktionsfri) adgang ti/ rumsegmentkapacitet, pA basis af licensordninger for at tilgodese 
eksklusive og srerlige rettigheder og bestemmelser fastlagt af medlemsstateme i overensstemmelse 
med EF's lovgivning,og pA grundlag af den konsensus, der opnAs vcdr~rende EF's 
telekommunikationspolitik. 
Der skat grelde lige, ikke-diskriminerende og omkostningsregte adgangsvilkID-
fuld kommercielfrihedfor rumsegmentleverand¢rer, herunder mulighedfor direkte afsatning af 
satellitkapacitet ti/ tjenesteleverand¢rer og brugere, pA basis af ovennrevnte licensordninger og EF's 
lovgivning, herunder konkurrencebestemmelseme 
harmonisering i det omfang, dette er n¢dvendigt for at fremme tilrddighedsstillelsen af 
f alleseuropaiske tjenester. Dette grelder specielt gensidig anerkendelse af typegodkendelses- og 
licensordninger, samarbejdet med hensyn til frekvenser og koordinationen vedr0rende tredjelande­
tjenesteleverand0rer. 
Disse rendringer vil tilsammen give mulighed for et stort udvalg af srertjenester. 
F~lgende fremgangsmAde planlregges anvendt: 
Denne meddelelse tager sigte pA at rejse en debat i RAdet, Europa-Parlamentet og Det 0konomiske 
og Sociale Udvalg, samt mellem alle involverede i Frellesskabet (dvs. telekommunikations- og 
radio/tv-sektoren, telekommunikations- og rumfartsindustrien og specielt de mange nye brugere -
herunder uddannelsesinstitutionerne -og leverand0rer af tjenester) vedr¢rende sp¢rgsmfilet o~ 
hvorledes satellitkommunikation b¢r udnyttes, hvorledes satellittjenester b0r videreudvikles, og om 
hvilke retlige rammer der krreves for at tilgodese disse behov 
Efter at Kommissionen har gennemf~rt konsultationer i et passende omfang, filr RAdet forelagt dens 
konklusioner med hensyn til, hvorledes der kan etableres en EF-politik for satellitk:omrnunikation; 
disse omfatter den fom0dne lovgivning. 
4 
Indholdsfortegnelse 
I. INDLEDNING ............................................................................................................... 7 
II. FORHOLDENE PA SATELLITOMRADET I EUROPA ........................................ 10 
1. Milj~t generelt .............................................................................................................. 10 
1.1. INTELSAT og INMARSAT ............................................................................... 11 
1.2. EUTELSAT ......................................................................................................... 12 
2. Udviklingen af satellitsystemer i Europa ....................................................................... 15 
3. De nugreldende intemationale ordninger for koordination af banepositioner og 
frekvenser ...................................................................................................................... 21 
4. EF's nuvrerende regulering af forholdene pA. omradet. ................................................... 25 
4.1. Jordsegmentet. ...................................................................................................... 25 
4.2. Retten til anvendelse/t:ilddighedsstillelse af tjenester -licens-
/type gcxlkendelsesordninger ................................................................................. 26 
4.3 Retten ti.I anvendelse/ti.Iradighedsstillelse af rumsegmentkapacitet. ....................... 28 
5. Sammendrag .................................................................................................................. 29 
III. DEN TEKNOLOGISKE UDVIKLING -MARKEDSUDVIKLINGEN ................. 31 
1. Udviklingen i rumsegmentet. ......................................................................................... 32 
1.1. Rumteknologi ....................................................................................................... 33 
1.2. Brug af nye frekvensbA.nd ..................................................................................... 34 
1.3. Lrengere levetid ..................................................................................................... 34 
2. Udviklingen i jordsegmentet .......................................................................................... 34 
3. De traditionelle tjenester ................................................................................................. 35 
4. Nye tjenester .................................................................................................................. 36 
4.1. Satellitbaserede digitale standardtjenester .............................................................. 36 
4.2. VSAT-net ............................................................................................................. 37 
4.3 Videom~der .......................................................................................................... 38 
4.4. Andre nye satellittjenester ..................................................................................... 39 
5. Fremf~ring af underholdningsprogrammer .................................................................. .40 
5.1. Tv-distribution ...................................................................................................... 40 
5.2. Direkte transmission (Direct Broadcasting Services -DBS) ............................... .40 
5.3. H~jopl~snings-tv (High Definition Television -HDTV) .................................... .42 
6. Mobiltjenester og positionsbestemmelsestjenester ........................................................ .42 
6.1. Maritime tjenester ................................................................................................. 43 
6.2. Landmobile tjenester ............................................................................................. 43 
6.3. Aeronautiske tjenester ........................................................................................... 44 
7. Udviklingen p~ andre markeder: USA og Japan ........................................................... .44 
7 .1. De Forenede Stater ............................................................................................... 44 
7.1.1. "Open skies" politik p!i USA's hjemmemarked .................................................. 45 
8. San1n1endrag .................................................................................................................. 51 
IV. SATELLITKOMMUNIKATION I EN GLOBAL SAMMENH&NG ...................... 57 
1. Satellitkommunikation og EF's rumfartspolitik ............................................................. 57 
2. Satellitkommunikation og EF's audiovisuelle politik ..................................................... 61 
5 
2.1. Den overordnede audiovisuelle politik ....................................... : .......................... 62 
2.2. Udviklingen af h0jopl0snings-tv (HDTV) i Europa ............................................. 63 
2.3. Satellitternes rolle i HDTV ................................................................................... 64 
2.4. Systemer med betinget ad gang ...................................................................................... 66 
3. En bredere europreiske dimension ................................................................................. 67 
3.1. Samarbejdet med EFT A-lande og andre nabolande og med Den Europ~iske 
Konference for Post-og Teleadministrationer (CEPT) ........................................ 68 
3.2. Satellitkommunikationens betydning for udviklingen i Mell em-og 0steuropa ... 72 
4. Eksteme forhold og det internationale milj0 for satellitkommunikation ........................ 74 
4.1. Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU) ........................................... 7 5 
4.2. Den Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel (GA TI) .............. 76 
4.3. Samordning af standpunkter med hensyn til leverand0rer fra tredjelande ............ 77 
4.4. Forholdet til MiddelhavsomrAdet, Afrika, Latinamerika og de ~vrige dele af 
verden ................................................................................................................... 78 
5. Sammendrag .................................................................................................................. 79 
v. TELEKOMMUNIKA TIONSPOLITIKKENS PRINCIPPER SKAL oosA G!ELDE 
INDEN FOR SATELLITKOMMUNIKATION ......................................................... 82 
1. Generelle principper ....................................................................................................... 82 
2. De fremtidige forhold for sA vidt angAr jordsegmentet .................................................. 85 
2.1. Terminaler til modtagelse af tv-programmet (underholdningsprogrammer) ........ 86 
2.2. Terminaler, der kun kan modtage satellittransmitterede teletjenester .................... 87 
2.3. Terminaler, der bAde kan sende og modtage ......................................................... 87 
2.4. Centra1e jordstationer til styring af satellittennina1net ........................................... 88 
2.5. Afskaffelse af srerlige og eksklusive rettigheder ................................................... 88 
3. Retten til anvendelse/tilrAdighedsstillelse af udstyr ......................................................... 90 
3.1. Signaltransmission til og fra satellitter (uplink/downlink) .................................... 90 
3.2. LicensvilkAr .......................................................................................................... 93 
3.2.1. Interferensforebyggelse og frekvenskoordinering ................................... 93 
3.2.2. Databeskyttelse og tekniske standarder ................................................... 95 
3.2.3. Andre krav .............................................................................................. 95 
3.2.4. Gensidig anerkendelse af licenser ........................................................... 96 
4. De fremtidige vilkAr for rumsegmentet. ......................................................................... 98 
4.1. Etablering af objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende procedurer -
adskillelse af myndigheds- og driftsopgaver ...................................................... 100 
4.2. Adgang til rumsegmentkapacitet ........................................................................ 101 
4.3. Procedurer for koordination med de internationale 
telekommunikationssatellitorganisationer ........................................................... 102 
4.4. Omkostningsregte takster ................................................................................... 104 
4.5. Kommerciel frihed for EUTELSAT -tildidighedsstillelse af rumsegmentkapacitet 
105 
4.6. De forskellige faser i planl<.egningen ................................................................... 107 
5. Standardisering og typegodkendelse ............................................................................ 109 
6. Satellitbaserede mobiltjenester og positionsbestemmelsestjenester.. ............................ 111 
7. Rundspredende satellitter ............................................................................................. 113 
6 
8. Sammendrag ................................................................................................................ 115 
VI. EN F.tELLES POLITIK FOR SATELLITKOMMUNIKATION I EF -FORSLAG 
TIL F.tELLESSTANDPUNKTER. ............................................................................. 118 
1. Generelle konklusioner ................................................................................................ 118 
2. Forslag til standpunkter ................................................................................................ 125 
3. Foranstaltninger til fremme af tvrereuropreiske tjenester .............................................. 132 
4. Aktionslinjer for skabelse af et gunstigt milj~ .............................................................. 134 
ORDFORKLARING ............................................................................................................ 138 
Figur 1 
Figur 2 
Figur 3 
Figur4 
Figur 5 
Figur 6 
Box 1 EF-statemes investeringsandel -EF-signatarer i INTELSAT, INMARSA T og 
EUTELSAT ..................................................................................................... 14 
Eksisterende og planlagte europreiske civile satellitsystemer ............................ 16 
Ikke-europreiske satellitter, der drekker Europa ................................................ 20 
Forholdene i EF-landene med hensyn til lovgivningen for 
satellitkommunikation ....................................................................................... 28 
Satellitkommunikation i Europa -De vigtigste tale ........................................... 55 
Frellesskabets, EFTA's, Mellem- og 0steuropas, samt andre europreiske 
nabolandes medlemsskab i organisationer af betydning for satellitkom-
munikation i Europa ......................................................................................... 68 
Resume af forslag til standpunkter .................................................................. 125 
7 
I. INDLEDNING 
I Gr¢nbogen af 1987 om Etablering af et Frelles marked for Teletjenester og -udstyr og i den herpA 
f¢lgende gennemf¢relsespla blev det opstillet som mAI, at der skulle fastlregges en kohrerent EF-position 
med hensyn til den fremtidige regulering og udvikling af satellitkommunikation.1)2> 
I den resolution af 30. juni 19883\ hvori RAdet vedtog de generelle principper i Gr¢nbogen, fastlregges det 
som et politisk mfil inden for telekommunikation, at der skal et ab/ er es en fad/es holdning vedr;rende 
satellitkommunikation, sdledes at dette nye inf ormationsmedium kan udvikle sig pd gunstige vilkdr, 
samtidig med at de generelle bestemmelser for drift og udnyttelse af netmilj¢et tilgodeses, og Traktatens 
konkurrencebestemmelser og medlemsstaternes eksisterende internationa/e forpligtelser opfy/des. 
Det er denne mAlsretning, dette dokument tager sigte pa 
De fleste af de nuvrerende lovgivningmressige og organisatoriske ordninger for satellitkommunikationen i 
Europa blev skabt for mere end et a.rti siden. Der er siden da sket store teknologiske fremskridt, som har 
Abnet op for helt nye anvendelsesmuligheder. Disse rrekker ofte langt videre end den rolle, som satelliteme 
har varetaget inden for transmission af telefonsamtaleme mellem televirksomhedeme, og som ordningen 
er udformet til. Tv-transmission via satellit til kabel-tv-selskabemes store modtagestationer og pA det 
seneste direkte til virksomheder og private er nu blevet et vigtigt anvendelsesformfil i Europa. Med 
udviklingen af smA parabolantenner, hvis tvrersnit kan variere mellem 50 og 250 cm afhrengigt af formAlet 
-til sammenligning kan nrevnes, at der anvendes antenner pA omkring 30 m i de traditionelle jordstationer 
til langdistancesamtaler og udveksling af tv-programmet -er der nu ops~et helt nye muligheder for, at de 
forskellige tjenesteleverand¢rer -sAvel private som offentlige -hurtigt kan idriftsrette frelleseuropreiske 
systemer, der kan afpasses efter de enkelte brugergruppers specifikke behov. 
Ved siden af den sredvanlige punkt-til-punkt satellitkommunikation, som televirksomhederne har indff{Srt 
for at kunne tilbyde intemationale forbindelser og langdistanceforbindelser inden for rammerne af de 
intemationale organisationer, der oprindeligt er oprettet med sigte herpA (INTELSAT, INMARSA Tog 
EUTELSAT), findes der sfiledes nu helt nye anvendelsesmuligheder og denned nye markedsmuligheder, 
som for eksempel punkt-til-flerpunkt VSAT-tovejssystemer (Very Small Aperture Terminal) til envejs­
og interaktiv tovejskommunikation. Disse omfatter alt lige fra en snes op til flere tusinde terminaler, og 
har potentiel for at blive en vital komponent i den tvrereuropreiske erhvervskommunikation. Af andre 
anvendelsesmuligheder kan mevnes de satellitbaserede nyhedsindsamlingssystemer ( indsamling af 
nyheder og oplysninger fra flere forskellige punkter -SNG), som er i frerd med at vinde stor betydning 
inden for det frelleseuropreiske information og transmission, samt satellittransmission direkte til hjemmet. 
1) En mere dynamisk europ<eisk 0konomi -Gr0nbog om ctablcring af ct f <ellcs marked for tclctjcncstcr og -udstyr, 
KOM(87)290 af 30.6.1987 
2) Etablcring af cl mere konkurrenccbascrct tclckommunikationsmarkcd for hclc EF indcn 1992: Virkcligg0rclsc af 
mAlene i Gr0nbogcn om ctablcring af cl fa:llcs marked for tclctjcncstcr og -u<lstyr, KOM(88)48 af 9.2.1988 
3) RMets resolution af 30. juni 1988 om etablcring af ct frellcs marked for tclctjcncstcr og -udstyr indcn 1992, EFT 
nr. C 257 af 4.10.1988, s. l 
8 
Der er allerede etableret flere satellitsystemer i Europa, bAde pA intemationalt, nationalt og til en vis grad 
privat grundlag. Antallet heraf vokser, hvilket viser, at man i udnyttelsen af denne teknik er pA vej vrek fra 
den tidligere tiders opfattelse af satellitkommunikation som et supplerende transmissionsystem mellem de 
enkelte landes telefonsystemer. 
Nye tjenester og markeder kan imidlertid f0rst blive en realitet i Europa efter en n0je gennemgang af de 
nuvrerende restriktioner i lovgivningen, der oprindelig tog sigte pA andre forhold og andre formAI. 
En rrekke medlemsstater har allerede erkendt, at de grundlreggende markedsforhold som folge af 
mangedoblingen af anvendelsesmulighedeme er rendret totalt, og er pA eget initiativ gAet i gang med at tage 
sektorens lovgivning op til behandling for at fA fjemet restriktioner, som kan vrere til hinder for en fuld 
udvikling af de nye tjenester og systemer. 
I gr0nbogen om etablering af et frelles marked for teletjenester og -udstyr blev det fastlagt, at 
satellitkommunikation skulle g0res til genstand for senere behandling. Den enighed, der -blandt andet pA 
telekommunikationsministrenes rAdsm0de den 7. december 1989 -er opnAet pA basis af gr0nbogen og de 
folgende politiske beslutninger med hensyn til den generelle regulering af af telekommunikationssektoren i 
EF, kan nu danne grundlag for et frelles standpunkt vedr0rende lovgivningen inden for 
satellitkommunikation. I et sAdant frelles standpunkt for lovgivningen vedr0rende satellitkommunikation 
mA man bAde tilgodese de eksklusive og srerlige rettigheder, som medlemsstateme har tildelt deres 
televirksomheder pA grundlag af EF-lovgivningen og direktiveme om konkurrence pA markedet for 
teletjenester og -udstyr4
)5>, og samtidig tage passende hensyn til behovet for fuldt ud at udnytte de 
muligheder, som satellitkommunikation giver for indf0relse af frelleseuropreiske tjenester, bAde af hensyn 
til til det enhedsmarked, der bliver en realitet i 1992, og af hensyn til den nye kontinentale dimension, som 
begivenhedeme i Mellem- og 0steuropa f0rer med sig. Dette standpunkt mA tage h0jde for behovet for at 
fjeme de restriktioner, der stAr i vejen for ny aktivitet, ligesom det mA skabe passende rammer for at 
fremme ny aktivitet, og tilgodese behovet for at underst0tte EF's position i rumfarten samt 
mAlsretningeme i EF's politik pA det audiovisuelle omrAde6>. 
4) Kommissioncns dircktiv af 16. maj 1988 om konkurrcncc p~ tclctcrminalmarkcdcrnc (88/30l/E0F), EFT nr. L 
131 af27.5.1988. s. 73 
5) Kommissioncns direktiv af 28. juni 1990 om libcraliscring af markcdct for tclctjcncstcr, 90/388/E0F, EFT nr. L 
192af24.7.1990, s. 10 
6) Meddelclse fra Kommissionen til RMct og Europa-Parlamcntct vcdr0rcndc den audiovisucllc politik 
(KOM(90)78 af 21.2.1990 
9 
Der blev taget et f0rste skridt i retning af en bedre udnyttelse af satellitkommunikationens potentiel, da 
man i forbindelse med liberaliseringen af EF's tenninaludstyrssektor7> afskaffede de eksklusive og srerlige 
rettigheder for indf0rsel, markedsf0ring, tilslutning, ibrugtagning og/eller vedligehold af modtagende 
satellitjordstationer, der ikke er tilsluttet det offentlige net. Deter nu pAkrrevet at s¢rge for, at de alment 
accepterede generelle principper i EF's telekommunikationspolitik ogsA finder anvendelse inden for 
satellitkommunikation, dvs. at: 
brugen skal liberaliseres, samtidig med at de lovgivningsmressige garantier sikres ved hjrelp af 
passende typegodkendelses- og licensordninger, under overholdelse af EF's lovgivning, herunder 
konkurrencebestemmelseme 
myndighedsopgaver skal udskilles fra driftsopgaver, sAfedes at interessekonflikter undgAs 
der skal gennemf0res hannonisering i den udstrrekning, dette er n0dvendigt for at sikre, at markedet 
for frelleseuropreiske tjenester og frelleseuropreisk udstyr fungerer som det b¢r 
PA grundlag af disse betragtninger foreslils der i kapitel VI f~lgende tre faser med sigte pA at etablere en 
konsistent EF-politik for satellitkommunikation: 
1. OpnAelse af enighed om forslag til grundlreggende standpunkter, der bygger pA de ovenfor 
beskrevne generelle principper for satellitkommunikation 
2. Igangsrettelse pA EF-niveau af en rrekke foranstaltninger, der med udgangspunkt i de foreslAede 
standpunkter tager sigte pc\ en effektiv frelleseuropreisk etablering og brug af tjenester 
3. Igangsrettelse af en rrekke handlingslinjer for at skabe et passende milj~ for sAdanne operationer 
specielt med hensyn til medlemsstatemes intemationale forpligtelse pA omn\det, og for at fremme 
standardisering og en optimal udnyttelse af satellitteknologi til fordel for EF's 
kommunikationssystem. 
7) Kommissionens dircktiv af 16. rnaj 1988 om konkurrcncc p<'\ tclctcrminalmarkcdernc (88/30l/E0F), EFT nr. L 
131af27.5.1988, s. 73 .• 
10 
0 0 II. FORHOLDENE PA SATELLITOMRADET I EUROPA 
1. Milj0et generelt 
Telekommunikationssatellitter tog oprindelig sigte pA etablering og udbygning af international 
telekommunikation, og dette er stadig det mest almindelige anvendelsesformAl. Reguleringen 
af satellitkommunikation og samordningen af frekvenstildelingen er imidlertid aspekter, der 
rrekker videre end de enkelte landes retsvresen og administration, i og med at en satellits 
drekningsomrAde, selv bvor der kun sigte mod et enkelt land, ikke kan bringes til at f0Ige 
landegrrenserne belt prrecist 
Fordelingen af frek:venser til brug for satellitter sker pA den De Verdensomsprendende 
Administrative Radiokonferencer (World Administrative Radio Conference -W ARC) og pA 
De Regionale Administrative Radiokonferencer (Regional Administrative Radio Conference -
RARC). Brugen af frekvenserne inden for disse bAnd samordnes af Det Internationale 
Frekvensregistreringsrad, der er en organisation under Den Internationale Telekommuni­
kationsunion (International Telecommunications Union -ITU), og det bAde pA internationalt 
plan og inden for EF. Med benblik pA fordelingen af frekvenser pA de regionale og verdens­
omsprendende radiokonferencer opdeles de civile satellitter i faste tjenester, mobile tjenester, 
rundspredende tjenester og radiopositionsbestemmelsestjenester. Denne opdeling afspejler det 
forhold, at disse forskellige tjenester pA opdelingstidspunktet blev varetaget af forskellige 
organisationer: de faste tjenester blev drevet af televirksomhedeme, mobiltjenesterne af 
intemationale konsortier og de rundspredende tjenester af rundspredningsmyndigbederne 
(broadcasting authorities), omend dette ofte skete viajordstationer, der blev drevet af 
televirksomhederne. 
Denne inddeling, der igennem tang tid bar fundet anvendelse i ITU's radioreglementer, 
bygger pA en definition af disse kategorier under betegnelserne faste satellittjenester (Fixed 
Satellite Seivices -FSS), rundspredende satellittjenester (Broadcast Satellite Seivices -BSS), 
satellitbaserede mobiltjenester (Mobile Satellite Seivices -MSS) samt radiopositionsbestem­
melsessatellittjenester (Radio Determination Satellite Services -ROSS) (se glossar). 
Udviklingen forl0ber imidlertid nu sA burtigt pA det teknologiske omrAde, at de oprindeligt 
klare skel mellem omnldeme bliver mere og mere udviskede. Dette er for eksempel tilfreldet 
med hensyn til skellet mellern faste satellittjenester og rundspredende tjenester og skellet 
mellem satellitbaserede mobiltjenester og radiopositionsbestemmelsestjenester (se kapitel IV). 
Den generelle udvikling inden for satellitkommunikation pA internationalt niveau har vceret 
prreget af etableringen af store intemationale organisationer, nemlig INTELSAT (Den Interna­
tionale Telekommunikationssate11itorganisation), INMARSA T (Den Internationale Maritime 
Satellitorganisation), og EUTELSAT (Den Europ~eiske Telekommunikationssatellitorganisa­
tion). 
11 
1.1. INTELSAT og INMARSAT 
INTELSAT blev oprettet i 1964 af 11 lande. Organisationen har nu 119 medlemmer og driver 
intemationale telefoni-, data-og video-(punkt-til-punkt) tjenester, og tager sig i visse tilfcelde 
ogsA af tv-transmission inden for det frekvensbAnd, der er afsat til den faste satellittjeneste 
(FSS). INTELSA T's statutter findes i en mellemstatslig konvention fra 1973, den sAkaldte 
INTELSAT-aftale. Denne suppleres af en driftsaftale, der er undertegnet af de statsligt 
udpegede televirksomheder i medlemsstateme8>. 
Stater, der har undertegnet INTELSA T-aftalen, er sfiledes bundet til ikke at oprette andre 
internationale satellitsystemer uden a) at s0rge for "teknisk koordination" med INTELSAT­
systemet med henblik pA af undgA indbyrdes interferens og b) at godtg0re, at separate syste­
mer og tjenester ikke voider INTELSAT "0konomisk skade" (den sAkalde artikel XN 
procedure). Sidstnrevnte bestemmelse tager sigte pA at begrrense konkurrence fra separate 
systemer og tjenester, der af INTELSAT betragtes som en potentiel trussel mod organisa­
tionens indtregter. 
INTELSAT's omsretning i 1989 var 480 millioner ECU i 1989. 
Alle EF-stater er medlem af INTELSAT. EF-statemes andel af INTELSAT udgjorde 28,2% 
pr. 1. marts 1990. De eneste vesteuropreiske medlemmer, Jugoslavien og Rumrenien ejer 
0,20% og de 9)vrige europreiske lande 3,4%. Deter aldrig lykkedes nogen europreisk produ­
cent at blive primrerkontrahent for en INTELSAT-satellitserie, selvom europreiske virksom­
heder har vreret involveret som underkontrahenter for amerikanske producenter, blandt andet i 
den INTELSAT VII serie, der nu er under udvikling. 
Den Internationale Maritime Satellitorganisation INMARSA T blev oprettet i 1979 ved en 
mellemstatslig aftale, som nu omfatter 61 lande. Drinen varetages af de organisationer, som 
medlemsstateme har udpeget som signatarer i aftalen (dvs. televirksomhedeme9>). Den 
oprindelige INMARSA T-aftale er rendret sAledes, at de nu omfatter ogsA landmobile og 
aeronautiske mobiltjenester ud over de maritime mobiltjenester, alt sammen inden for 
frekvensbAndet for mobiltjenester (MSS), nemlig 1,5 -1,6 GHz, det sfilcaldte L-bAnd. 
8) I nogle medlemslande er er oprcuct Sa!rligc organisationcr, dcr rcprrescntcrcr landcnc i de internationalc 
satcllitorganisationer, s!\ledes er COMSAT oprcttet i USA, mens man i Italicn har oprcttet TELESPAZIO. 
9) Se fodnote 8 
12 
INMARSA T havde i 1989 en omsretning pA 98,4 millioner ECU. 
Alie EF-stater med undtagelse af Irland og Luxembourg er medlem af INMARSAT. De 
europreiske stater har ydet et stort bidrag til udviklingen af denne tjeneste, idet nresten 52% af 
aktieme i INMARSA T ejes af myndigheder i europreiske lande. EF-stateme har en investe­
ringsandel pA omkring 34%. INMARSA T anvender for tiden MARECS-satellitter, der er 
udviklet af ESA (Den Europreiske Rumorganisation) i samarbejde med den europreiske 
industri (den ene er primrersatellit for det atlantiske omrAde, mens den anden er reserve i 
Stillehavsomradet). Herudover stAr British Aerospace i spidsen for et konsortium, der er i 
frerd med at konstruere anden generation af INMARSA T-satellitteme. Disse forventes at vrere 
driftsklare i 1990. Den europreiske industri har i alt omkring 60% af denne kontrakt. 
INMARSAT gav tredje generation af satellitter i udbud i oktober 1989, med sigte pA at disse 
satellitter skulle kunne tages i brug i 1993. To europreisk ledede konsortier deltager ti1 
afgivelsen af bud pA bygning af disse satellitter. 
1.2. EUTELSAT 
Den Europreiske Telekommunikationssatellitorganisation EUTELSAT er en mellemstatslig 
organisation omf attende 28 europreiske lande, herunder alle de lande, der er medlem af Den 
Europreiske Konference af Post-og Teleadministrationer, CE.PT. PA <let seneste er Polen og 
Rumrenien blevet medlem, og de ~vrige ~steuropreiske lande har indledt dr~ftelser herom. 
EUTELSAT driver telekommunikationssatelitter til telefoni-, data-og videotjenester i Europa 
inden for det frekvensbAnd, der er afsat til den faste satelittjenestene (Fixed Satellite Service -
FSS). EUTELSAT-systemet har vreret underkastet den koordinationsprocedure, der er 
beskrevet ovenfor, det vil med andre ord sige, at deter godtgjort, at systemet ikke vil udsrette 
INTELSAT for vresentlig ~konomisk skade. Artikel XVI i EUTELSA T-konventionen 
indeholder ligesom artikel XIV i INTELSA T-konventionen bestemmelser om teknisk 
samarbejde og om "~konomisk skade". 
13 
Det oprindelige sigte med EUTELSAT var at varetage international telefoni i Europa, men 
denne tjeneste er kun langsomt slAet an, i forste omgang som folge af, at der stA.r omfattende 
jordbaserede mikro~lgenet til radighed, og pA det seneste pA gnmd af vreksten i antallet af 
lyslederkabler. Der er pA den anden side opstAet et betydeligt marked for tv-distribution. Dette 
sker via FSS-frekvensbAndet, og ikke via de frekvenser, der egentlig er afsat til rundspredning. 
EUIBLSAT fAr nu nresten 75% af sine indtregter fra tv-distribution. 
Det er fortrinsvis de nationalt udpegede televirksomheder10>, der optrreder som signatarer, dvs. 
underskrivere af EUTELSAT-aftalen. I henhold til bestemmelserne i denne aftale kan der kun 
udlejes rumsegmentkapacitet til signatarer. NAr der ses bort fra Den Europreiske Radio-og 
TV-union (EBU), md organisationer, der 0nsker at etablere en satellittjenester pd basis af 
EUTELSA T-rumsegmentkapacitet, erhverve denne hos deres nationale signatarer. 
EUTELSAT havde i 1989 en omsretning pA 100 mio ECU. 
Alle EF-stater er medlem af EUTELSAT og har tilsammen en investeringsandel pA 88,0%, 
mens EUTELSAT's 15 andre signatarer kontrollerer de ¢vrige 12,0% af investeringen. Lige 
som i de to andre organisationer beregnes investeringsandelen hvert Ar pA grundlag af, hvor 
stor en procentdel af de enkelte medlemmers trafik, der formidles via satellitteme. Et euro­
preisk konsortium, hvis hovedkontrahent er Aerospatiale, er i f rerd med at udvikle EUTEL­
SA T's andengenerations-satellitter. Den f0rste af disse satelliter blev opsendt i august 1990. 
Et overblik over europreiske investeringsandele og EF-signatarer er vist i fig. 1. 
10) For vissc mindrc trcdjclandcs vcdkommcndc er stalcn, dcr fungcrcr som signatar, dcllc ga:IJcr for Monaco, Vatikanet, 
Lichtenstein, San Marino og Malta. For Ilalicns vcdkomrncndc hcnviscs dcr til fodnotc 8. 
2 
4 Figure 1 
Shareholding of Community Member States and Community 
Signatories in INTELSAT, INMARSAT, and EUTELSAT 
ORGANISATION INTELSAT INMARSAT EUTELSAT 
IN- IN-
MEMBER STATES SIGNATORY1 VEST- SIGNATORY1 VEST- SIGNATORY 1 
MENT MENT 
BELGIUM REGIE DES 0.66 REGIE DES 0.74 REGIE DES 
TELEGRAPHES TELEGRAPHES TELFGRAPHES 
ET TELEPHONES ET TELEPHONES fELEPHONES 
(RTT) CRTT) (RTT) 
DENMARK GENERALDIREKTORATET2 0.65 GENERALDIREKTORATET2 2.55 GENERALDIREKTORATET2 
FOR POST-OG FOR POST-OG FOR POST-OG 
TELEGRAFVAESNET TELEGRAEVSNET TELEGRAVAESNET 
FRANCE FRANCE TELECOM 4.41 FRANCE TELECOM 4.23 FRANCE TELECOM 
GERMANY DEUTSCHE BUNDESPOST 3.50 DEUTSCHE BUNDESPOST 2.43 DEUTSCHE BUNDESPOST 
TELEKOM TELEKOM TELEKOM 
GREECE HELLENIC TELE- 0.50 HELLENIC TELE- 2.93 HELLENIC TELE-
COMMUNICATIONS OR- COMMUNICATIONS OR- COMMUNICATIONS OR-
GANISATION (OTE) GANI SAT ION (OTE) GANISATION COTE) 
IRELAND3 TELECOM EIREANN 0.13 - -TELECOM EIREANN 
ITALY TELESPAZIO 2. 10 TELESPAZIO 2. 15 TELESPAZIO 
LUXEMBOURG4 ADMINISTRATION 0.05 - ADMINISTRATION 
DES P & T DES P& T 
NETHERLANDS PTT Nederland NV 1.14 PTT Nederland NV 2.55 PTT Nederland NV 
PORTUGAL COMPANHIA PORTU- 0.60 COMPANHIA PORTU- 0.27 COMPANHIA PORTU-
GUESA RADIO GUESA RADIO GUESA RADIO 
MARCONI MARCONI MARCONI 
SPAIN TELEFONICA 2.22 TELEFONICA 2.00 TELEFONICA 
UNITED BRITISH TELE- 12.24 BRITISH TELE- 13.81 BRITISH TELE-
KINGDOM COMMUNICATIONS PLc5 COMMUNICATIONS PLC5 COMMUNICATIONS PLC5 
TOTAL MEMBER STATES 28.20 33.66 
INVESTMENT SHARE % % 
The Convention is an inter-governmental agreement. Howl--ver, member stales have designated the 
organisations indicated as signarorics to the Operating Agreement on their behalf. 
Telecom Denmark.controls the availabilily of space segment capacity for 1ckcommunicat1011s purpo:-.c:-. 
Ireland is not a member of INl\tARSA T. 
Luxembourg is not a member of INMARSAT. IN-
VEST-
MENT 
3.54 
2.13 
13.36 
12.95 
0.05 
0.05 
8.29 
3.69 
3.84 
1.12 
22.09 
16.90 
88.01 
% 
A signatories affairs office has been created as a unit fully separated from British Tckcom\ business aclivities, 
in order to handle requests for satellite capacity. 
15 
Den mAde, hvorpA satellitkommunikation har udviklet sig pA i EF, prreges sterkt af de intemationale 
procedurer for frekvenstildeling pA omradet, televirksomhedernes rolle som signatarer i de 
intemationale satellitaftaler, EUTELSAT- og INTELSAT-signataremes eneret pA kf.1b og salg af 
rumsegmentkapacitet i disse organisationer, f0lgevirkningeme af de i disse aftaler fastlagte procedurer 
vedr0rende teknisk koordination og "0konomisk skade", samt televirksomhedeme naturlige tendens 
til som signatarer i INTELSAT og EUTELSAT at tage hensyn til nationale behov i brugen af 
organisationemes rumsegmentkapacitet. 
2. Udviklingen af satellitsystemer i Europa 
NA.r der ses bort fra de store intemationale systemer til drekning af hele Europa, sbom 
INTELSA T-faciliteteme, er satellitkommunikation i Europa noget forholdsvis nyt Europa fik 
f0rst sin egen satellit i 1983. Den hedder egentlig ECS-1, men den er bedre kendt under 
navnet EUTELSAT I-Fl. PA davrerende tidspunkt havde Europa 3 satellitfors0g i gang. Disse 
omfattede 6 satelliter, hvoraf de 5 blev bragt i bane om jorden, nemlig den fransk-tyske satellit 
Symphony 1 og 2, Italiens Sirio 1 og 2 samt ESA's Orbital-Test-Satellite OTS 2. 
USA havde dengang betydeligt st0rre erfaring som folge af de omkring 25 fors0gssatellitter, 
der var blevet opsende siden slutningen af 50'eme. Den amerikanske industri havde allerede 
bygget 150 operationelle telekommunikationssatellitter til brug over hele verden. Efter udvik­
ling af kun 6 forss,isgssatellitter besluttede man i Europa at gA i gang med at bygge satellitter til 
det voksende europreiske marked. Disse f'1)rste operationelle satellitter tog i hovedsagen sigte 
pA punkt-til-punkt telefoni og distribution af tv-signaler i Europa. Mere end tre fjerdedel af 
disse satellitters kapacitet anvendes nu til tv-distribution. 
Ud fra et industrielt synspunkt er den europreiske rumfartsindustri i frerd med at indhente det 
fors0mte, omend i langsomt tempo. Mens der i tidsrummet 1980-1984 kun blev produceret 6 
telekommunikationssatellitter, blev der i perioden 1985-1989 fremstillet 7 telekommunika­
tionssatellitter, og Europas rumfartsindustri bar pA nuvrerende tidspunkt 17 ordrer af en samlet 
vrerdi pd ca. 1 milliard ECU i tidsrummet indtil 1994. 
16 
Europa viii 1990'eme fA adgang til langt st0rre satellitkapacitet. Nfu" alle europreiske systemer, 
dvs. alle civile, nationale, private og frelleseuropreiske systemer, telles sammen, er der i alt 
tale om 24 DBS-kanaler (direkte tv-transmission via satellit) fordelt pA forskellige BSS-satel­
litter i 1993. lnden for FSS-tjenesten (faste satellittjenester) vii der i 1993 i alt vrere 380 
europreiske transponderrekvivalenter11
> mod 170 transponderrekvivalenter i 1990. Herl er ikke 
medregnet internationale systemer sAsom INTELSAT og INMARSA T, samt ikke-europre­
iske systemer med europreisk drekning sAsom det amerikansk-baserede PanAmSat og de 
planlagte Orion-satellitter og det USSR-baserede Gorizont og Raduga-system. 
En oversigt over eksisterende og planlagte satellitsystemer med euror-dsk drekning og disses 
anvendelsesformfil kan ses i figur 2 og 3. 
Det forventes, at hovedformfilet bliver tv-distribution, telefoni (hovedsagelig uden for EF), 
samt andre nye formfil (se kapitel IV). Som allerede nrevnte kommer nresten 80% af EUTEL­
SA T's indtregter fra tv-distribution. De traditionelle anvendelsesformAI, dvs. langdistancetele­
foni og f,!Sjeblikkelige behov for stor bAndbredde, sAsom transmission mellem to tv-studier -
udgf,!Sr fortsat en stor -omend faldende -del af de intemationale satellittjenester. Satellitforbin­
delser formidler stadig nresten 60% af telefoni over Atlanten, men det forventes, at dette falder 
til omkring 30-40% i perioden op til 1995 (se kapitel IV). Inden for Europa udg~r satellit­
fremf~rt taletelefoni imidlertid kun 2-3% af de udenlandske og indenlandske langdistance­
samtaler. 
Som det fremgAr af figur 2 og 3 er Europas rumsegment gennem de seneste Ar blevet meget 
diversificeret, og dette kan forventes at fortsrette i den nrermeste fremtid. Den rumsegment­
kapacitet, som de intemationale telekommunikationssatellitorganisationer stiller til radighed, 
vii fortsat spille en vigtig rolle, da den udg0r hovedparten af den rumsegmentkapacitet, der nu 
st:Ar til rAdighed i Europa, men herudover vii der blive markedsf0rt mange nye systemer 
sponsoreret bAde af de nationale televirksomheder og private organisationer. 
11) En transpondenckvivalent svarer til en kanal a 36 MHz. En cnkclt transponder kan normalt form idle en tv-kanal eller op 
imod 1700 telcfonsamtaler. 
Figure 2 
Current and Planned European Civil Satellite Systems 
NAME OWNING OR- LAUNCH MISSION NOTE 
GANISATION 
EUTELSAT-IF1 EUTELSAT 1983 Telephony, television distri-
bution,business comnunications, 
mobile conmunications 
EUTELSAT-IF2 EUTELSAT 1964 Telephony, television distri-
bution,business conrnunications, 
mobile conmunications 
TELECOM 1A FRANCE TELECOM 1984 Telephony, television distri-
bution, business corrrnunications, 
etc. 
EUTELSAT-IF4 EUTELSAT 1987 Telephony, television distri-
bution,business comnunications 
EUTELSAT-IFS EUTELSAT 1988 Telephony, television distri-
bution,business comnunications 
ASTRA-1A SES-ASTRA1 1988 Television distribution 
TELECOM 1C FRANCE TELECOM 1988 Telephony, television distri-
bution, business comnunications, 
etc. 
TDF1 FRANCE TELECOM 1988 DBS (television) 
TVSAT-2 Deutsche 1989 DBS (television) 
Bundespost 
TELEKOM 
TELE-X SWEDISH SPACE 1989 DBS, small terminal networks 
CORPORATION data and telephony services 
MARCO-POL0-1 BSB2 1989 DBS, Data broadcasting 
DFS-1 Deutsche 1989 Telephony, television dis-
KOPERNIKUS Bundespost tribution, data and 
TELEKDm business conmunications 
OLYMPUS3 ESA 1989 Experimental corrmunications, DBS 
TDF2 FRANCE TELECOM 1990 OBS (television) 
Figure 2 
NAME OWNING OR- LAUNCH MISSION NOTE 
GANISATION 
DFS-2 Deutsche 1990 Telephony, television distri-
Bundespost bution, data and business 
TELEKOM coomunications 
MARCO-POL0-2 BSB 1990 DBS, Data broadcasting planned 
EUTELSAT II EUTELSAT 1990 CF1) Telephony, telev iOn distri- F2 to F6 
F1 to F6 et seq bution,business conmunications, planned 
mobile coomunications 
ITALSAT4 TELESPAZIO 1991 TelecOfTlllJnications, data, and planned 
business conmunications 
ASTRA-18 SES-ASTRA 1991 Television distribution planned 
TELECOM 2A FRANCE TELECOM 1991 Telephony, television distri- planned 
bution, business coomunications, 
Security. 
TELECOM 2B FRANCE TELECOM 1992 Telephony, television distri- planned 
bution, business conmunications, 
Security. 
LOCSTAR LOCSTAR5 1992 Mobile conmunications and planned 
1 and 2 Consortium radiolocation 
HISPASAT SPANISH AUTHORI- 1992-1993 TV distribution, DBS, data planned 
1 and 2 TIES/ Telefonica and business colllllunications 
SAR IT RAI 1993 DBS planned 
ARTEMIS ESA 1993 Experimental mobile conmuni - planned 
cations, data relay 
ASTRA-1C SES-ASTRA 1994 Television distribution planned 
EUROPESAT EUTELSAT 1995 DBS planned 
F1 to FS et seq 
KEPLER Deutsche 1996 DBS, Business and data planned 
Bundespost COITl11Unications, TV distribution 
TELEKOM 
[ Figure 2 
NAME OWNING OR- LAUNCH MISSION NOTE 
GANISATION 
ASTRA-2 Series SES-ASTRA .... OBS, small terminal systems, planned 
mobile 
DFS-3 Deutsche ... telecOl11tlUnications and planned 
Bundespost business conmunications 
TELEKOM 
EUTELSAT-Ill EUTELSAT 1997 et seq. telephony, television dis- planned 
tribution, business comnuni-
cations, mobile corrmunications 
Note This list does not include a number of progranmes which have been announced but for which 
launch dates are not known : ATLANTIC satellite (Hughes Corrmunications / J. Stafford) ; 
VIDEOSAT (France Telecom) ; F-SAT (France Telecom) ; APEX (France Telecom). Nor does it 
contain highly elliptical orbit systems that are in early study phases (ARCHIMEDES/ ESA, 
SYCOMORES I France) 
2 
3 
4 SES shareholders include Luxembourg, Belgian, German, and Scandinavian banking and investment interests, 
and British television interests. 
The BSB Consortium currently includes as major shareholders : Granada, Pearson, Bond Corporation, 
Chargeurs SA, Recd International. 
Capacity used by BBC Enterprises, RAI, EUROSfEP Association, Telecommunications Administrations, 
Research Institutes, etc. 
ITALSATwill use new frequency bands at Ka-band (20-30 GHz) to improve performance to small ground 
terminal systems and is a pre-operational system. 
The Locstar consortium includes as shareholders CNES, MATRA, GEC-Marconi, Daimler-Benz, etc. 
Figure 3 
Non-European satellites 
used for services with European coverage 
NAME OWNING OR- LAUNCH MISSION NOTE 
GANISATION 
INTELSAT V1 INTELSAT see notes Telephony, television distribu-
Generation tion, business and data services, 
(mobile leased by INMARSAT) 
INTELSAT Vl2 INTELSAT see notes Telephony, telev; .on distribu-
Generation tion, business and data services 
MARISAT F1-F2 INMARSAT 1976 mobile leased by in orbit 
Consortiun INMARSAT spares 
MARECS-82 ESA 1984 Maritime, aeronautical,lanc:I 
mobile (leased by INMARSAT) 
PANAMSAT PANAMSAT/ 1988 Video and business 
ALPHA-LYRACOM Services 
GORIZONT Series3 INTERSPUTNIK see notes Telephony, telegraphy, tele-
and REDUGA vision and sound broadcasting 
INMARSAT-11 INMARSAT 1990 et seq. maritime, aeronautical planned 
series land mobile 
INTELSAT K INTELSAT 1992 Television distribution planned 
business and data services 
ORION4 ORION 1993 Video and business services planned 
INMARSAT-111 INMARSAT 1994 et seq. maritime, aernoautical planned 
series land mobile 
INTELSAT VI I INTELSAT see notes Telephony, television distribu- planned 
Generation tion, business and data services 
Note This list does not include announced programnes for which dates are not firmly known, 
such as the IRIDIUM programne (sponsored by MOTOROLA) and ORBCOMM progranme (Orbital 
Conmunications Ltd). 
2 
4 Currently, 6 satellites of the INTELSAT-V generation are used for intra-European services -either television 
distribution (F4, F6, F7, F11) or Business and Data Communications (F2, F13). 
One satellite of the INTELSAT-VI generation is now operational, and a second is about is to become 
operational. 
Launch dates, capacity, coverage and further details of the GORIZONT and REDUGA satellites are not 
published, though several are known to be in orbit. They arc owned by the USSR and leased to Intcrsputnik 
the members of which arc, Afganistan, Bulgaria, Cuba, Czechoslovakia, Germany, Hungary, North Korea, Laos, 
Mongolia, Poland, Romania, the USSR. Vietnam, and Yemen. 
The ORION system, although derived from a licence awarded lO a U.S. comrany, ORION Networks, to 
provide competing trans-Atlantic services to INTELSAT, is expected to have major European investment when 
its financing is completed. 
21 
3. De nugreldende internationale ordninger for koordination af baneposi­
tioner og frekvenser 
ITU's procedurerer for den internationale koordination af banepositioner og frekvenser har en 
meget stor indflydelse pA satellitkommunikationen i Europa. 
NAr det dr~ftes, hvordan denne sektor vii udvikle sig i Frellesskabet, mA man vrere opmrerk­
som pA disse procedurer og pA, hvilke internationale forpligtelser medlemsstaterne har pA dette 
felt 
Siden 1947 har brugen af radiofrekvenser vreret underlagt kontrol med henblik pA at mindske 
interferens og pA at sikre, at frekvenseme bruges korrekt, dvs. i overensstemmelse med de 
internationalt aftalte tabeller over frekvenstildelinger i ITU's radioreglementer. Det Internatio­
nale FrekvensregistreringsrAd (Internationale Frequency Registration Board -IFRB), der er et 
permanent udvalg under ITU, har til opgave at administrere de internationalt aftalte planer for 
tildeling af frekvenser og banepositioner og den hertil knyttede koordination, der er fastlagt i 
radioreglementerne. Sigtet er at n! frem til en globalt acceptabel, effektiv, ligelig og 
~konomisk udnyttelse af radiofrekvensspektret og den geostationrere satellitbane. IFRB 
modtager hver uge omkring 1200 indberetninger/oplysninger, der skal behandles som fastlagt 
i radioreglementerne og og de hertil knyttede aftaler. 
Sigtet er at tilvejebringe flest mulige globale 
garantier for intetferensfri drift af radiostationer, det vrere sig i rummet eller pA jorden, 
ved hjrelp af international godkendelse/beskyttelse 
ordninger for international samordning af radionet (herunder satellitnet), for hvilke den 
store startinvestering forudsretter forhAndsaftaler mellem brugeme 
garantier for, at alle nationer har lige adgang til radiospektret og den geostatiomere 
satellitbane. 
Bestemmelserne i radioreglementeme kan kun rendres pA srerlige verdensomsprendende og 
regionale konferencer, der indkaldes af ITU. Disse kaldes verdensomsprendende eller 
regionale administrative radiokonferencer (World/Regional Administrative Radio Conference 
-W ARC/RARC). F~r sAdanne konferencer kan indkaldes, skal der vrere gjort et stort teknisk 
forarbejde, der ofte bygger pA unders~gelser foretaget af to andre ITU-instanser, nemlig ITU's 
RAdgivende Radiokomite (CCIR) og Den Internationale Rtldgivende Komite for Telegraf- og 
Telefonvresen (CCITT). 
12) 22 
Af hensyn til de forskellige specifikke tekniske behov og for at kunne vurdere over risikoen 
for eventuel interferens har man i radioreglementeme vedr0rende rumtjeneste som allerede 
nrevnte tildelt forskellige tjenester forskellige frekvenser. De vigtigste af disse tjenester er de 
faste tjenester, mobiltjenester, rundspredende tjenester og radiopositionsbestemmelses­
tjenester. 
For sA vidt angAr de faste satellittjenester, blev der pA W ARC-konferencerne i 1985 og 1986 
etableret en fordelingsplan, hvor der blev disponeret over nogle af frekvensern i 4-6 og 11-14 
GHz omrAdeme12> • I henhold til denne plan sker der blandt andet det, at de enkelte lande 
forhAndstildeles frekvenser med en samlet bAndbredde pA 800 MH1 '. .1den for specificerede 
frekvensbAnd, og hvert land tildeles mindst en position inden for et bestemt buestykke af den 
geostationrere bane. Dette udm~ntes i en rrekke parametre i det enkelte lands allokering. For de 
nationale systemer grelder ifolge planen en rrekke procedurer, hvorved koordineringen af det 
planlagte nationale satellitnet tilgodeses. I den plan, der blev fastlagt pA W ARC-88, er der taget 
h~jde for allokeringer til eksisterende systemer og til de systemer (herunder regionale 
systemer), der var forhAndspubliceret inden maj 1988, som f. eks. det regionale EUTELSAT­
system. I planens 2. del er der skabt en vis fleksibilitet i frekvenseme for de faste satellit­
tjenester, idet der for frekvensbAnd, hvorover der ikke er disponeret, er indfort srerlige proce­
durer pA multilaterale planlregningsm~er (Multilateral Planning Meetings -MPM), hvor de 
kommende subregionale og regionale systemer kan koordineres. Disse planlregningsm~der 
reprresenterer en formalisering af koordinationsprocessen og har til formAI at sikre alle lige 
adgang til resten af frekvenseme og den geostationrere bane. Men selv med muligheden for at 
afholde sAdanne planlregningsm~er er det en almindelig opfattelse, at indforelse af frelles­
europreiske tjenester i (sub)regionale systemer vii give store vanskeligheder, idet proce­
duremeer komplekse og langvarige. 
Allerede f~r den netop beskrevne udvikling inden for de faste satellittjenester, nemlig i 1977, 
var der gjort tiltag til at fastlregge en tilsvarende -omend langt ufleksibel -fremgangsr:nAde for 
opstillingen af en allokeringsplan for rundspredende satellittjenester. I den plan for rund­
spredende satellitter, der blev lagt pA W ARC-77, sker der en stram regulering, hvorved de 
enkelte lande tildeles prrecise baneafsnit og frekvenser med henblik pA tiiradighedsstillelse af 
direkte transmitterende rundspredende satellittjenester (DBS) inden for et bAnd i 12 GHz 
omrAdet, der udelu.kkende forbeholdes herfor. Denne plan blev lagt for at tilgodese behovene i 
1977 og de overvejelser, man gjorde sig pA davrerende tidspunkt. Disse byggede pA teknolo­
giske forudsretninger, som tiden siden har vist sig at 10be fra (se kapitel III og IV). PA RARC-
83 konferencen blev der foreslAet rendringer i 1977-planen, men disse vedr~rte kun regionen 
Nord-og Sydamerika. Denne justering af bestemmelserne i W ARC-77 planen er siden blevet 
indarbejdet i radioreglementerne som led i RARC-83. 
De vigtigste frckvensbAnd for satcllitkommunikation liggcr indcn for omr!idcrnc l-2 GHz (L-Mndct). 2-J GHz (S­
bAndet), 3-7 GHZ (C-bAndet), 7-8 GHz (X-Mndct), 10-19 GHz (Ku-bAndct), 17-31 GHz (Ka-b~mdct, kun til 
fors0gsmressig brug). I Europa anvcndes hovcdsagcligt f0lgcndc frckvcnscr: Ku-Mndct, dcr anvcndcs til trafik indcn for 
Europa, mens Ka-Mndct nu anvcndcs til fors0g (Olympus, DEF-Kopcmikus, ITALSAT). C-Mndct til transkontincntal 
trafik via INTELSAT-forbindclscr, og L-Mndct til mobilkommunikation via INMARSAT. 
23 
PA grund af forbedri~ger i teknologien og den stramme W ARC-77 plan er man i Europa 
begyndt at anvende de frekvensbAnd, der er afsat til faste satellittjenester, til at sende tv, der 
ogsA kan modtages med smA private antenner (se kapitel III og IV). Planen giver anledning til 
svrere overvejelser for visse europreiske leverand0rer af rumsegmentkapacitet, der planer om 
at transmittere HDTV-direkte til et europreisk publikum, og som uundgAeligt mA ty til 
anvendelse af DBS-satellitter med stor sendestyrke. 
Procedurerne for koordinering af de satellitbaserede mobilnet bygger pA resultaterne af 
W ARC-79 og W ARC MOB-87, og disse er senere indarbejdet i radioreglementerne. 
I alle de ovenstAende tilfrelde har de proceduremetoder, der anvendes til at koordinere nye 
satellitsystemer, visse frellestrrek og samme mAlsretning. Detaljerne i de enkelte metoder 
afviger imidlertid vresentligt fra hinanden. Frellestrrekkene kan grupperes i folgende 
kategorier: 
1. hensigtstilkendegivelser forhAndspubliceres og tekniske specifikationer for det 
pAgreldende satellitnet offentligg0res -i givet fald ogsA omfattende selve satellitten -
sfiledes at det kan vurderes om der er behov for koordination 
2. der gennemffl1res en koordinering, eller der indgAs aftaler med andre administrationer, 
der berfl1res af eventuelt overspild fra det planlagte satelliblet Det er klart, at der ikke 
krreves koordinering for net, der opfylder planens kriterier 
3. nfu-koordineringsarbejdet er afsluttet (eller deter fastslAet, at koordinering ikke er 
pfilcrrevet) indberettes frekvensanvendelsen til IFBR med henblik pA registrering i 
hovedfortegnelsen over frekvensbrugen , sAledes at for disse net kan krreves beskyttelse 
mod interf erens fra senere etablerede net. 
Det grelder for alle planlagte satelliblet, at der skal overholdes et bestemt sret procedurer i 
overensstemmelse med forskellige planer og reglementer. For hvert af disse grelder en 
bestemt frist sMedes, at koordinationen kan vrere afviklet, inden nettet bliver driftsklart. For de 
fleste nationale net, hvis udformning opfylder planens oprindeligt fastlagte parametre, bort­
falder koordinationsprocessen, da sAdanne systemer mA forventes at opfylde planens 
bestemmelser. 
24 
For andre systemer, og det vii for det meste sige de (sub)regionale systemer, hvis udformning 
ikke opfylder planens parametre og kriterier, mA der imidlertid gennemf¢res en 
koordinationsprocedure med alle ber¢rte lande. SAdanne procedurer er tidskrrevende, meget 
komplekse, involverer mange forskellige administrationer, og afhrenger i h¢j grad af 
samarbejdet med den ber¢rte administration og dennes ¢nske om at nA til enighed. For sA vidt 
angAr regionale eller subregionale satellitnet i Europa, er der tale om at konsultere et stort antal 
administrationer -og hvad EF's medlemsstater angAr vil <let bAde sige mellem EF-landene 
indbyrdes og mellem EF og de tredjelande, der ber¢res af <let planlagte satellitsystem. For 
satellitbaserede tjenester med flere anvendelsesformAl bliver procedurer-1e endnu mere 
komplekse, da der sA skal afvikles mindst to og undertiden tre sret procedurer. 
Forholdene, som de tegner sig nu med hensyn til frekvenskoordination og administration af 
banepositioner, prreges derfor af at: 
EF-stateme handler individuelt over for de ansvarlige intemationale organisationer, idet 
<let i en rrekke medlemsstater er de nationale televirksomheder, der har fAet mandat til at 
optrrede pA medlemsstatens13> vegne i nrevnte organisationer, mens det i andre medlems­
stater er ministeriet, der varetager denne opgave 
der ikke er nogen -eller kun en meget l~s -samordning mellem medlemsstater inden 
for CEPT, omend dette nu er i frerd med at rendre sig (se kapitel IV) 
der ikke findes nogen midler pA EF-niveau til at sikre en samordning af standpunkteme 
med hensyn til disse organisationer -og dermed med hensyn til administrationen af 
banepositioner og frekvenser. 
Den igangvrerende reform af frekvenskoordination i CEPT, hvortil RAdets resolution 
90/C 166/2 af 28. juni 199014> gav st¢de~ giver i kraft af oprettelsen af det nye europreiske 
radiokommunikationsudvalg og det europreiske radiokommunikationskontor udsigt til en 
vresentlig styrkelse af samarbejdet vedr0rende frekvenser. 
11) Hvad angf\r EUTELSAT varetagcs k<x>rdinationspnx:eduren for ITU af den franske administration, hvad angf\r 
INTELSAT af COMSAT International (US), og hvad angf\r INMARSAT af British Telecom dcnnc opgavc. 
14) Rf\dets resolution af 28. juni 1990 om intensivcrct samarbcjdc om radiofrckvcnscr pf\ europa~isk plan, navnlig med 
henbli~ pj tjenc\ter med fa:llcseuropa:isk dimension, EFr C 1<16 at 7.7.1990, side 2. 
----··-·-----------
25 
4. EF's nuvrerende regulering af forholdene pa omradet 
Forholdende pA lovgivningsomradet i EF kan opdeles i folgende: 
tilradighedsstillelse og drift af jordsegmenter, herunder bAde modtage-jordstationer 
(receive-only) og sende/modtage-stationer (receive/transmit) 
retten til anvendelse/titradighedsstillelse af tjenester -licensvilk:Ar for anvendelse/tilra­
dighedsstillelse af tjenester via rumsegmentet 
adgang ti.I frekvenser og den geostationrere bane -tilradighedsstillelse af rumsegment­
kapacitet 
Figur 4 giver et overblik over forholdene i medlemsstaterne. Generelt betragtet prreges 
situationen i medlemsstateme af f¢lgende: 
4.1. Jordsegmentet 
I GrfZSnbogen 15> om telekommunikation er der anfort folgende om modtagestationer: Pd 
baggrund af tendensen indenfor satellitkommunikation, der gdr i retning af punkt-til-flerpunkt 
transmission ti/ afgransede brugergrupper, b¢r lovgivningen for jordstationer, der anvendes 
ti/ nedtagning af satellitsignaler, dvs. udelukkende modtagelse (receive only earth stations -
ROES), bringes pd linje med ordningenfor telekommunikationsterminaler og satellitantenner 
ti/ tv-modtagelse og dbnesfuldt udfor konkurrence. 
• 
Dette standpunkt er senere blevet implementeret i direktiv 88/30 l/E0F16> med hensyn til 
modtagestationer, der ikke er tilsluttet en medlemsstats offentlige net. Den nuvrerende 
situation fremgAr af figur 4. De fleste medlemsstater har implementeret dette standpunkt. En 
rrekke medlemsstater fortsretter dog med at krreve licens for drift af sAdant udstyr17>. 
5) Gr0nbogen om Etablcring af ct F<cllcs Marked for Tclctjcncstcr og -Udstyr, KOM(87)290 af 30.6.1987 
6) Kommissionens dircktiv af 16. maj 1988 om konkurrcncc pf\ telctcrminalmarkcdcrnc (88/30l/E0F). EFT nr. L 131 af 
27 .5.1988, s. 73 
"'1\ ~tntn<' nr 1 nl·tAMr 100(\ 
26 
Ejendomsretten til og driften af sende/modtage-terminaler har traditionelt i medlemsstateme 
vreret knyttet sammen med reguleringen af uplink/downlink-forbindelseme og har derfor 
vreret genstand for restriktioner, dvs. at de virksomheder, der driver uplink-forbindelseme, bar 
haft eneret eller en srerlig ret herpA, bAde for sA vidt angAr tilrAdighedsstillelse og drift af 
udstyret (se figur 4). 
En rrekke medlemsstater er imidlertid i gang med at lade ene-og srerrettigheder pA dette 
omrAde bortfalde med henblik pA et system baseret pA typegodkendelses- og licensordninger 
(se nedenfor). 
4.2. Retten til anvendelse/tiln\dighedsstillelse af tjenester -licens-/typegod.Kendelsesordninger 
Som det fremg!r af figur 4 er privat satellitkommunikation i flere medlemsstater overhovedet 
ikke tilladt. Hvor deter tilladt, opstAr sp0rgsmMet om, pA hvilke vilkru-der kan gives licens. I 
mange tilfrelde forholder det sig stadig ofte sAledes, at retten til at stille satellittjenester til 
rA.dighed tildeles efter medlemsstatens skt2tn. 
Hvad ang!r jordstationer til modtagelse er der i flere medlemsstater opstAet en ret liberal 
praksis, idet der for sA.danne jordstationer grelder samme ordning som for andet terminal­
udstyr (se ovenfor). Men selv pA dette felt kan det ikke hrevdes, at adskillelsen af driftsopgaver 
og myndighedsopgaver er fuldstrendig, blandt andet ikke med hensyn til autorisation og 
licensprocedurer. 
Traditionelt har adgangen til at transmittere satellitsignaler (uplink-forbindelsen) vreret 
forbeholdt televirksomhederne. I de senere Ar har en rrek.ke medlemsstater imidlertid 
liberaliseret -eller overvejet at liberalisere -adgangen til uplink-forbindelsen pA basis af 
passende licensordninger, herunder en liberalisering af sende/modtage-terminaler (se figur 4). 
Dette er blandt andet tilfreldet for Storbritanniens vedkommende med hensyn til envejs­
tjenester, og for Forbundsrepublik.ken Tyskland med hensyn til sAvel envejs-som tovejs­
forbindelser. For fremtiden vii det vrere sAledes i Forbundsrepublik.ken Tyskland, at private 
brugere og tjenesteleverandt2trer vii fA. tilladelse til at drive navstationer (hub stations) og 
sende/modtage-stationer pA. grundlag af en licensordning. I Det Forenede Kongerige er der 
tildelt 7 licenser til drift af envejs-satellittjenester, inklusive uplink-forbindelsen, ud over de to 
organisationer, BT og Mercury, der har ansvaret for netinfrastrukturerne. 
[Figure 4 J 
Regulatory Environment of Satellite Communications in Community 
Member States 
l 
2 
3 
4 
6 
7 
8 COUNTRY RECEIVE ONLY TERMINALS HUB STATIONS TRANSMIT/RECEIVE TERMINALS 
AND THE PROVISION HUB STAT IONS 
Of ONE-WAY-SERVICES1 AND THE PROVISION 
Of T\JO-WAY SERVICES2 
TELEVISION OTHER NATIONAL INTERNATIONAL NATIONAL INTERNATIONAL 
SERVICES 
BELGIUM //II/II/Ill //II/I/I/II 
DENMARK3 ///I/II/Ill //Ill/II/II Ill/I- Ill/I-, •. 
FRANCE /////Ill/// 
GERMANY4 //lllllllll //Ill/II/II Ill/II///// ///I/Ill/II ////I/I/Ill /ll////l//I 
GREECE Ill/II ////Ill//// 
IRELAN05 //////Ill/I Ill/I- /Ill/- //////- /Ill/-
ITALY 
LUXEMBOURG6 //l/1/////1 
NETHERLANDS7 ///Ill/II/I /Ill- //Ill- /////- Ill//-
PORTUGAL8 /////Ill/// I/Ill/I/I// 
SPAIN ///II/I/Ill 
UK9 Ill/I/II/II /ll///////I 
I Private supply without licencing, type approval or co-ordination. 
Provision exclusive to telecolllllUnications organisation 
Private supply, subject to licencing, type approval or co-ordination 
Provision of one-way services refers to the provision and operation of the uplink. 
Where two-way services are concerned, provision and operation covers hub station and remote transmit/receive 
terminals. 
Receive only terminals are subject to type approval and licence for the establishment and operation. The 
network operator has t_he exclusive right to provide J:>earer services (uplink/downlink), whereas private 
or~anisations can provide value-added one-way services. 
It 1s under consideration to delete the individual authorisation for receive-only terminals so that they will only 
be subject to type approval. . Th~ prov!sion of on? ?r two way services_ has bee~ li~cralised, subje~t to licencing. 
Telecom Eircann has exclusive nghts m the prov1s1on of national services and 1s licensed to provide 
international services. However, competition in the provision of national or international services is not 
precluded by legislation. 
Terminals in the Fixed Satellite Service arc subject to licensing without type approval or coordination. 
J!1T Nederland NV has the "right of first refusal" to provide fixed uplink earth stations for one-way or two-way 
services. If the JYIT is not willing or able to provide, within a reasonable time and on reasonable conditions, a 
system which is equivalent to what the customer wants, the latter may ask the Telecommunications and Post 
Department of the Ministry of Transport and Public Works for a licence to establish, maintain and/or operate 
his own fixed uplink earth station. 
TYRO terminals larger than 3m in diameter require a licence. Legislation is under preparation for 1he 
liberalisation of the market of receive only terminals for other services. 
No individual licence is needed for receive only terminals ; they arc covered by a class licence which is availabk 
to all without the need to register or to pay a fee or to be individu;.illy co-ordinated. One-way services arc 
subject to liccncing for operation within Europe (meaning the European Community, EfTA anti other 
European countries CJS broadly defined). 
28 
4.3 Retten til anvendelse/t:ilradighedsstillelse af rumsegmentkapacitet 
For at fA adgang til rumsegmentkapacitet er brugeme og tjenesteleverand0reme generelt set 
tvunget til at lease kapacitet hos en satellitoperat0r. Inden for Europa er de vigtigste operat0rer 
som mevnt de intemationale satellitorganisationer INTELSAT og INMARSA T, samt den 
europreiske satellitorganisation EUTELSAT. Hertil kommer nationale og private 
satellitoperat0rer (leverand0rer af rumsegment), der stiller kapacitet til radighed pA forskellige 
systemer, herunder Telecom-1-2, DFS Kopemikus-1 og BSB (se figur 2). Som f0lge af, at 
deter de enkelte landes televirksomheder18>, der er de egentlige underskrivere (signatarer) af de 
intemationale satellitorganisationer, er virksomheder med behov for rumsegmentkapacitet 
normalt n~t til at k0be denne hos en televirksomhed. I mange tilfrelde er televirksomheden en 
konk:urrent eller en potentiel leverand0r af den pAgreldende tjeneste. Der er sMedes en iboende 
interessekonflikt for televirksomhedemes vedkommende. 
Princippet om, at driftsopgaver og myndighedsopgaver skal holdes adskilte, er imidlertid pA 
det seneste begyndt at slA igennem ogsA inden for televirksomhedemes aktiviteter inden for 
satellitkommunikation, bAde med hensyn til frekvenskoordination og med hensyn til koor­
dinationsprocedureme inden for de intemationale telekommunikationssatellitorganisationer. 
Storbrittannien bar ud fra dette princip oprettet et uafurengigt "Kontor for Signataranlig­
gender" (Signatory Affairs Office), hvis opgave er at tage vare om adgangen til rumsegmentet 
i UK. Kontoret er uafhrengigt af British Telecom bAde i driftsmressig og kommerciel 
henseende. 
De internationale satellitorganisationers driftsaftaler giver signatarorganisationerne eneret ti.I 
gensalg af rumkapacitet. Som mevnt har Den Europreiske Radio-og TV-union (EBU) dog 
fAet tilladelse til at k0be rumsegmentkapacitet direkte hos EUTELSAT med henblik pA 
programmer som Eurovision. 
PA grund af signatarorganisationemes nationale karakter og deres interesser som nationale 
televirksomheder fAr det nuvrerende system ogsA ti1 f 0Ige, at EUTELSAT ikke kan f0re en 
uafhrengig kommerciel strategi med hensyn til etablering af tvrereuropreiske satellittjenester. 
Signatareme bar tendens til at planlregge og lede EUTELSA Ts drift pA grundlag af deres egne 
nationale behov, specielt for sA vidt angAr teletjenester. En f0Ige heraf er, at EUTELSAT f0rst 
og fremmest har vreret genstand for udvikling inden for omrAder, hvor organisationen har 
st0rre kommerciel frihed, nemlig inden for tv-distribution. 
18) Italien har opcttet en srerlig organisation med hcnblik hcrpA: Tclcspazio 
29 
Med hensyn til tilradighedsstillelse af rumsegmentkapacitet er potentielle satellitsystem­
operat~rer underkastet bAde de ovenfor beskrevne koordinationsprocedurer for frekvenser og 
banepositioner og de intemationale telekommunikationssatellitorganisationers koordinations­
procedurer (se nrermere herom i kapitel V). Begge disse proceduresret skal igangsrettes af 
medlemsstaterne pA nationalt niveau. 
S. Sammendrag 
Udviklingen af satellitkommunikation er sket inden for et internationalt milj~, der prreges b&ie 
af de intemationale satellitorganisationer INTELSAT og INMARSA T, samt den europreiske 
satellitorganisation EUTELSAT, og af ITU's koordinationsprocedurer for frekvenser og 
forvaltning af banepositioner. Medlemsstaterne har store internationale forpligtelser pA 
omrAdet, og disse mA medtages i betragtningerne ved en analyse af sektoren. 
Selv om de intemationale satellitorganisationer vil fortsrette med at spille en vigtig rolle for det 
europreiske rumsegment, og INTELSAT og EUTELSAT varetager en stor andel af den 
satellitkapacitet, hvortil der idag er adgang fra Europa, mA det ikke glemmes, at der snart kan 
forventes mange leverand~rer, at et stort antal nye satellitsystemer efterhAnden vii vokse frem, 
og at disse vil betyde en vresentlig udvidelse -og diversificering -af det europreiske rumseg­
ment i de kommende dr. 
Medlemsstatemes nuvrerende lovgivning vedr~rende jord-og rumsegmenter afspejler stadig i 
de fleste tilfrelde forholdene i tresserne og halvfjerdserne, hvor den eneste teknisk og ~ko­
nomisk mulige udnyttelse af satellitkommunik.ation var at bruge den som en supplerende 
transmissionsvej, der kunne anvendes af af televirksomhederne til international og national 
langdistancetrafik. Forholdene i medlemsstaterne prreges fortsat af store restriktioner med 
hensyn til levering og drift af satellittenninaler (jordstationer) og adgangen til rumsegmentet 
(satellitkapacitet), samt manglende hannonisering af procedurerne. De nuvrerende bestem­
melser opfylder ikke de principper, der er fundamentale i modeme telekommunikationslov­
givning inden for et omdde med flere forskellige 0konomiske beslutningstagere, nemlig en 
klar adskillelse mellem driftsopgaver og myndighedsopgaver. 
30 
Der er dog en konsekvens af den nye teknologi og markedstendenserne, at der nu er store 
forandringer undervejs i en rrekke medlemsstater. Disse gAr i retning af et mere Abent miljflt, 
og er nfltdvendige for at udvikle og fuldt ud udnytte de EF-drekkende satellitsystemers og 
-tjenesters potentiel. 
31 
ID. DEN TEKNOLOGISKE UDVIKLING -MARKEDSUDVIKLINGEN 
Markedet for satellittjenester er inde i en periode med store omvreltninger. Der opstAr til 
stadighed nye anvendelsesomrAder, og samtidig hemted begynder visse tidligere 
anvendelsesomrader sA smAt at forsvinde. 
Det er ikke sandsynlig~ at den almindeligste udnyttelse af telekommunikationssatellitter, dvs. til 
interkontinental telefoni og transmission af tv-programmer direkte mellem studier vii fortsrette 
med samme hurtige vrekst, nu hvor billige lyslederkabler begynder at give bAde stor kapacitet 
og h~j kvalitet pA de vigtigste ruter. For ikke srerlig lrenge siden sig sAledes, at nresten 60% af 
den transatlantiske trafik var taletelefoni fremf¢rt via INTELSATs satellitter, men denne trafik 
faldt strerkt i 1990 med ibrugtagningen af de transatlantiske lyslederkabler (f AT-8 og PT An. 
Sidel~bende hermed bar den teknologiske udvikling bAde inden for jord-og rumsegmentet 
skabt mulighed for at etablere nye erhvervsorienterede tjenester, blandt andet som folge af 
indf~relsen af smA terminaler, der kan anbringes hos brugeren selv. Dette forhold betyder, at 
man under forudsretning af den rette lovgivning fAr mulighed for at udnytte den disponible 
satellitkapacitet optimalt 
Det vii blive endnu mere almindeligt at bruge satellitter til at transmittere tv direkte til brugeme, 
nAr der indf¢res satellitter med st¢rre sendeeffekt og ny transmissionsteknik, f.eks. MAC­
teknologien, eller dennes at1¢ser HD-MAC. 
Dette kapitel fokuserer i srerlig grad pA, hvilke f¢lger de seneste og de kommende Ars tendenser 
inden for teknologi og marked har haft og vii fA i forbindelse med den nye regulering af 
satellitkonununikation i EF. 
Der blev i begyndelse af 1970 ivrerksat en rrekke fors¢g med satellitprogrammer i Europa, og 
disse resulterede i 1980 i udviklingen af f¢rste generation af europceiske satellitter (EUTEL­
SA T-1 serien), TELECOM-I serien og DFS-Kopemikus). Disse satellitter tog forst og frem­
mest sigte pA lettere etablering af telefonforbindelser og pA videodistribution. 
I 1970'erne og i begyndelsen af 1980'erne blev satellitkommunikation betragtet som et direkte 
alternativ til jordbaseret langdistancetelefoni, og det vii fortrinsvis sige internationale transmis­
sionsforbindelser. NAr man skulle finde ud af, om satellitter egnede sig til et bestemt formAI, 
lagde man ofte kun afstandskriteriet til grund. Herved blev der ikke taget hensyn til satellitters 
32 
iboende fordel i forhold til jordbaserede systemer, nemlig at de giver stor geografisk drekning, 
og at kapacitet kan allokeres dynamisk, sfiledes at der med et f/Sjebliks varsel kan etableres net og 
tjenester over et stort omrAde. Satellitter er sfiledes ideelt egnet til nye tjenester og tjenester med 
srerlige formfil, specielt i yderligt liggende eller mindre gunstigt stillede regioner. Markedets 
udvikling tyder pA, at satellitternes fremtidige rolle i Europa bliver at komplettere de jordbase­
rede kommunikationssystemer. Der er kun U tjenester, hvortil begge egner sig i lige hf/Sj grad, 
og hvor de vii kunne konkurrere med hinanden. 
Disse tidlige fors¢g med satellitsystemer og den fremadskridende teknologi har fort til 
udvikling af mere sofistikerede satellitter, blandt andet TV-SA T/fDF satellitter med direkte 
transmission (Direct Broadcasting Satellites -DBS) og telekommunikationsatellitter af 
EUTELSAT-II serien og TELECOM-II serien, der nu er under udvikling. Men deter f¢rst nu, 
at kommunikationsteknologien begynder at blive sA udviklet, at den indvundne erfaring og 
teknologien kan anvendes til at udforme de nreste satellitkommunikationssystemer, der kan 
tilfredsstille EF's behov for satellittjenester inden for de generelle rammer af telekom­
munikationens udvikling. 
De folgende afsnit indeholder en analyse af den teknologiske udvikling inden for de forskellige 
markedssektorer og giver et billede af den stadig stigende diversificering inden for satellit­
tjenester og tjenesteleverandf/Srer. 
Det teknologiske fremskridt gf.'.Sr, at der nu kan anvendes vresentligt mere diversificerede 
konfigurationer, og at disse ikke blot kan finde anvendelse som alternative transmissionsveje. 
SAdanne konfigurationer vii uden videre kunne drives af andre tjenesteleverandf/Srer end 
televirksomhedeme, nAr blot lovgivningen indeholder de forn¢cine garantier. 
Selv om de traditionelle telefonitjenester og transmission af tv-programmer stadig genererer 
90% af EF's indtregter fra satellitkommunikation, vii de nye erhvervsorienterede tjenester, 
sAsom punkt-til-flerpunkt envejssystemer og interaktive tovejssystemer, samt SNG-systemer­
ne, dvs. satellitbaserede systemer for indsamling af nyheder og oplysninger fra flere forskellige 
kilder, udvise et stort vrekstpotentiel, under forudsretning af, at der sker en passende justering af 
lovgivningen, sfiledes at disse systemers udvikling tilgodeses. 
1. Udviklingen i rumsegmentet 
De teknologiske fremskridt inden for rumsegmentet skaber stf.'.Srre muligheder for at udnytte 
satelliter pA forskellig ma.de. Modeme satellitters stf.'.Srre sendeeffekt og forbedrede antenner gf.'.Sr, 
at jordstationen kan gf.'.Sres mindre, og dette er en vigtig Arsag til, at mulighedeme for at bruge 
satellitter. En mere effektiv udnyttelse af frekvenseme og en bedre styringsteknik har med.fort 
en udvidelse af den reelt disponible Mndbredde. Samtidig hermed er satellittemes levetid blevet 
fordoblet. 
33 
1.1. Rumteknologi 
Der er i l~bet af det seneste tiAr sket en rivende udvikling i den teknologien bag satellittemes 
antenner. EfterhAnden som der bliver frerre og frerre frekvenser til radighed i frekvensspektret 
og den geostationrere bane belregges trettere og trettere, har man fundet nye mAder, hvorpA man 
kan genbruge frekvenseme. Dette sker ved at anvende smallere strAlebundter og multiple "spot 
beams" (dette er en teknik, hvorved en en satellitantenna kan udsende flere forskellige strAler, 
der er sA fint fokuseret, at det omrade pA jorden, hvor satellitten kan modtages, bliver et for­
holdsvist snrevert afgrrenset felt). Behovet for yderligere at forbedre frekvensbrugen vii 
fortsrette med at vokse i l~bet af det kommende tik 
Etablering af direkte forbindelser mellem satellitter eller klynger af satellitter ved hjrelp af 
ISL-teknologi (Intersatellite Links) kan forventes at ville blive aktuel med henblik pA endnu 
st~rre netfleksibilitet og interkonnektivitet. Klyngekonfigurationer, der fra jorden optrreder som 
om der kun var tale om en enkelt baneposition, Abner mulighed for en rationel udbygning af 
satellitnettene. Med en sammenkobling mellem forskellige satellitnet bliver det muligt at fA 
adgang til nettene fra langt flere steder, samtidig med at "double hops" undgAs, og denned at 
sammenkoble flere forskellige tjenester. Dette giver ogsA mulighed for at vrelge en bedre 
elevationsvinkel og dermed undgA drekningsproblemer. Man er i Europa begyndt at udvikle 
optisk kommunikation til satellitter som led i ESA's forskningsarbejde, og de forste optiske 
satellitforbindelser vil blive afpr~vet i rummet i begyndelsen af 1990'eme. 
PA det seneste er man gAet i gang med planer om at bruge satellitter ogstl uden for den geo­
stationrere bane, dvs. i positioner nrermere jorden, idet der opnAs drekning af et stort areal ved at 
udnytte de seneste metoder for direkte rumkommunikation mellem store satellitsystemer, eller i 
strerkt elliptiske baner, hvorved det bliver muligt at opnA en bedre elevationsvinkel. Denne 
teknik forventes i 90'eme at blive genstand for stor udvikling pA verdensplan og vii forst og 
fremmest finde anvendelse inden for mobilkommunikation. 
34 
1.2. Brug af nye frek:vensbAnd 
Den store belregning af frekvensbAndene og den stigende eftersp¢rgsel efter mere bAndbredde 
til tjenester af forskellig art har givet st¢det til udvikling af 10-20 GHz og 20-30 GHz 
teknologien. BAde ESA's fors¢gssatellit OLYMPUS og DFS/Kopernikus (Tyskland) medf0rer 
allerede kommunikationsudstyr med henblik pA fors¢g med disse nye bAnd. IT ALSA T bliver 
nreste satellit, og denne medf¢rer kommunikationsudstyr til fors0g ha.de med 40-50 GHz og 
med Ka-bAndet. 
Ved brug af 20-30 GHz bAndet bliver det i princippet muligt at transmittere til og fra meget smA 
brugerterminaler, og dette er af interesse i forbindelse med fonnAI, hvor brugeme involveres 
direkte, blandt andet erhvervsorienterede tjenester sAsom videom¢der. 
PA grund af kravet om stor bAndbredde forventes det, at bredbAndstransmission af HDTV ogsA 
vii finde sted inden for 20-30 GHz bAndet, selv om det i l¢bet af kort tid skulle blive muligt at 
transmittere smalbAnds-HDTV (HD-MAC) ved hjrelp af de eksisterende Ku-frekvenser (12-17 
GHz). 
1.3. Lrengere levetid 
Det pAregnes, at satellitemes levetid generelt vii fortsrette med at vokse op til mAske 20-25 Ar 
som folge af anvendelsen af VLSI-tekni.k i satellitkommunikationsudstyret, elektrisk fremdrift, 
udnyttelse af power-transistorer til transmission inden for Ka-og Ku-bAndet, anvendelse af 
mere effektive solpaneler osv. 
2. Udviklingen i jordsegmentet 
Den mere og mere sofistikerede rumsegmentteknologi og den fortsatte udvikling i jordstations­
udstyret, f¢rst og fremmest i form af mere effektive antenner og mere folsomme modtagere, 
bar medf f,:1Srt en drastisk reduktion i jordstationemes stf,:1Srrelse og pris, bAde for stationer til 
telefoni og tv samt ti1 erhvervskommunikation. 
Den ff,:1Srste generation af jordstationer bestod af meget store installationer, hvis antenner havde 
et tvrersnit pA 30 m, og hvoraf det enkelte land kun rAdede over en eller i hvert fald et meget 
begrrenset antal. Disse var tilsluttet til og betragtedes som en del af de offentlige telekommu­
nikationsinfrastrukturer og gav adgang til INTELSA T's og senere INMARSA T's og EUTEL­
SA T's satellitter. Denne situation har imidlertid rendret sig radikalt. Der findes nu nye 
jordstationer med antennetvrersnit er pA 50-250. Disse kan installeres direkte hos brugeren og 
styres af denne. 
35 
Denne udvikling har blandt fS!trt til, at der er fremkommet VSAT-baserede net19> (Very Small 
Aperture Terminals). I Europa har disse dog endnu kun et begrrenset omfang pA grund af den 
restriktive lovgivning. 
Specielt bvad angAr direkte satellittransmission (Direct Broadcasting by Satellite -DBS), som 
man oprindeligt mente knevede satellitter med stor sendeeffekt, skal det mevnes, at det som 
fS!tlge af de sAkaldte "low noise" modtageres stS!trre fS!tlsomhed er blevet muligt at mootage 
tv-signaler fra tv-distributionssatellitter med "mellemstor effekt", sAsom ASTRA og EUTEL­
SAT. Transmissionen modtage direkte pA private faciliteter og bar en rimelig kvalitet allerede 
ved et antennetvrersnit pA 60 cm. Dermed begynder skellet mellem tjenester, der er defineret 
som BSS-tjenester (Broadcast Satellite Services) i henhold tilde intemationale definitioner i 
ITU's reglementer, og de tjenester, der opererer inden for rammeme af FSS (Fixed Satellite 
Services), at udviskes. 
Omend det ikke forventes, at udviklingen bliver belt sA dramatisk som i det foregAende tiAr, kan 
det dog pAregnes, at ny teknologi fortsat vii give vresentlige forbedringer bAde med hensyn til 
pris og perfonnans, sfiledes at det skulle blive mere og mere fordelagtigt at anvende smA 
tenninaler til alle satellittjenester. 
3. De traditionelle tjenester 
Disse omfatter traditionel punkt-til-punkt transmission af tale og data (herunder data trans­
mitteret inden for talefrekvensbAndet), hvor satellitkommunikation blot anvendes som en 
altemativ transmissionsvej. For disse tjenesters vedkommende er satellittransmission generelt 
vresentligt mere bekostelig end jordbaseret transmission, i hvert fald hvad angAr kortere 
strrekninger inden for Europa. Denne brug, som man oprindelig betragtede som den 
fundamentale inden for satellitbaseret telekommuni.kation, bar af S!tkonomiske Arsager vist sig 
kun at vreret berettiget i forbindelse med etablering af "edge-to-edge" forbindelser mellem 
lande, der ligger langt fra binanden, samt som mulighed for at etablere fleksible og 
rekonfigurerbare reserve-ruter, hvorved tiden for retablering af nettet i tilfrelde af udfald af den 
jordbaserede forbindelse kan nedsrettes. Af de samlede indtegter pA henved 95 mia ECU, som 
teletjenesteme indbragte i Vesteuropa20> i 1989, stammer langt stS!trsteparten fra jordbaseret trafik. 
PA nationalt niveau reprresenterer satellitfremfS!trt taletelefoni langt under 1 %. For intemationale 
samtaler inden for Europa reprresenterer satellitfremfort taletelefoni hS!tjst 2%-3%. Satellitter 
spiller en langt stS!trre rolle -omend der er tale om en faldende andel af den samlede trafik -for 
interkontinental kommunikation, idet den reprresenterede nresten 60% af trafikken gennem hele 
firseme. 
19) VSAT-nct bcstAr idag af en nctstyringsfacilitct (9-13m). dcr fungcrcr som nav. og ct (cvcntuclt mcgct stort) antal 
jordstationer til cnvcjs-cllcr tovcjstransmission ( 100-250 cm). 
20) EF og EFTA 
36 
Det forventes pA mellemlang frist, at satellitomkostningerne pr. kanal vii falde, efterhAnden som 
det teknologiske fremskridt forer til en bed.re brug af rumsegmentet og jordstationeme bliver 
mindre og billigere. Det mA imidlertid ikke glemmes, at omkostningeme falder hurtigere inden 
for den jordbaserede teknologi. De intemationale kabelforbindelsers kvalitet og kapacitet 
forbedres konstant, og der har vreret en del spekulation om, hvorvidt den st0rre kapacitet i TAT 
(Trans Atlantic) og PT AT (Private Trans Atlantic) kablerne vii kunne fA indflydelse pA brugen 
af satellitter. De nye digitale lyslederkabler, hvoraf det f0rste var frerdigt i december 1988 
(TA T-8), har en langt st0rre kapacitet og lavere omkostninger end analoge kabler. Som nrevnt 
kan det forventes, at satellitternes andel af de transatlantiske talekredsl0b med fremkomsten af 
lyslederkabler vii falde fra henved 60% i 1989 til 30-40% i 199521>. 
4. Nye tjenester 
De nye tjenester omfatter generelt tjenester, der -bortset fra tv-distribution -tager siger pA 
specifikke brugergrupper i erhvervslivet og ikke direkte pA den brede offentlighed. De er 
hovedsagelige digitale og omfatter srerlige tale-og datatjenester samt videom~er. 
4.1. Satellitbaserede digitale standardtjenester 
De digitale erhvervsorienterede satellitbaserede standardtjenester med transmissionshastigheder 
pA 64 kbit/s og h0jere (tjenester af samme type som SMS22>11as23» varetages nu af de nationale 
televirksomheder (pA grund af den rolle, de spiller som signatarer i INTELSAT- og EUTEL­
SAT-aftaleme) via centrale jordstationer, som betjener flere kunder, og som anvender jordbase­
ret videretransmission til de enkelte kunders lokalitet 
Inden for Europa vil disse tjenester i stigende grad blive formidlet via de jordbaserede digitale 
net, der er under udvikling. NAr der ses bort fra det tilfrelde, hvor en jordstation betjener et belt 
frellesskab og derved fAr en h0j udnyttelsesgrad, forventes det, at prisen pA punkt-til-punkt 
tjenester inden for jordbaserede net bliver lavere end i satellitsystememe. Det forventes derfor, 
at satelliter pA kortere sigt fortsat vii finde anvendelse, hvor de jordbaserede faciliteter ikke slAr 
til, men at kundeme pA lrengere sigt i vresentligt omfang vii gA over til jordbaserede tjenester, 
medmindre der er tale om lrengere af stande. 
21) Det underS0iske transatlantiske lysledcrkabel TAT-8 kan fonnidle 40 000 telcfonsamtaler pA samme lid. Til 
sammenligning hermed kan dcr kun ovcrf0res noglc fA hundrcde talckanaler via konvcntionclle koaxialkablcr. 
22) SMS stfil for Satellite Multi Service (EUTELSA T's erhvervskommunikation) 
23) IBS stfil for INTELSAT Business System 
37 
Forholdene kompliceres i Europa yderligere af, at televirksomhedeme har en dobbelt interesse 
at varetage, nemlig bAde som encfon11idlerere af INTELSA Ts og EUTELSA T's tjenester, og 
som operatJ,1trer af de jordbaserede infrastrukturcr, samt af at navnlig EUTELSAT -som 
forholdene er nu -overall i EF er forhindret i at markedsfJ,1tre sine tjenester direkte til kundeme. 
Dette harmed hensyn til SMS-tjenester f¢rt til forsinkelser i indf¢relsen og en utilstrrekkelig 
markedskoordination. De televirksomheder, der hurtigt indforte SMS, kunne ikke tilbyde en 
tilstrrekkelig stor international drekning til at man kunne nA op pA den kritiske masse af kunder, 
sAledes at tjenesten kunne blive rentabel. 
En folge af dette har vreret, at EUTELSA Ts SMS-service for erhvervslivet ikke har udvist den 
forventede vrekst. Dette afspejler igen, at satellitkommunikation st:Ar svagt inden for den 
europreiske traf"Ik, modsat forholdene inden for den interkontinentale trafik. 
4.2. VSA T-net 
PA verdensplan begynder der at opstA en nyt marked med et stort vrekstpotentiel inden for 
private punkt-til-flerpunkt satellitnet baseret pA de nye smA terminaler, der er individuelt 
afpasset efter de enkelte kunders behov, og som ofte drives af tjenesteleverand0rer (tredjepart). 
EfterhAnden som terminalerne bliver mind.re og billigere uden videre kan installeres af 
tjenesteleverand¢ren hos brugeren og styres af denne, bliver det en mere omkostningseffektiv 
I0sning at lade sAdanne flerpunktsnet med stort drekningsomrade etablere ved hjrelp af 
satellitter, idet satellitteknik Abner mulighed for individuelle 1¢sninger, der lean optimeres af 
brugeme selv. SAdanne net reprresenterer en ny start i den forstand, at terminaludstyr og 
transmissionsforbindelser udelukkende anvendes af en enkelt bruger, hvorimod de i tjenester af 
SMS/IBS-type deles med andre. Private terminalnet giver mulighed for at udvikle nye 
erhvervsorienterede. tjenester over meget store geografiske omrAder. Jordbaserede net har en 
teknisk og takstmressig struktur, der g0r, at de er uegnede til punkt-til-flerpunkt interaktiv 
envejs-og tovejstransmission -der ofte er af tvremational art -og en sAdan form for 
konununi.kation vii derfor sandsynligvis ikke blive udviklet. Terminaler til brug i forbindelse 
med faste satellittjenester kaldes ofte VSAT-tenninaler (Very Small Aperture Terminals eller 
mikroterminaler). ~obilterminaler og radiopositionsbestenunelsesterminaler kan imidlertid 
ogsA betragtes som h¢rende til i denne klasse. 
38 
Tjenesteme inden for de private tenninalnet udbydes som regel af leverand0rer af tillregstjene­
ster, der anvender rumsegmentkapacitet, som de leaser fra en rumsegmentoperat0r. De bringer 
denned indtregter bAde til operat0reme og tjenesteleverand0reme. Det sk0nnes, at leverand0rer 
af satellitfremf0rte erhvervsorienterede tjenester i Europa havde en indtjening pA 50 mio ECU i 
1989. 
Der er stadig tale om en forholdsvis lille sektor med hensyn til indtjening. Dette fremgAr, nAr 
man sammenligner med satellitbaseret transmission af telefonsamtaler og andre traditionelle 
satellitanvendelser og med de indtregter, der genereres ved satellittransmission af tv-kanaler. 
Det sk0nnes dog, at indtregten fra erhvervsorienterede tillregstjenester ved midten af 90'eme vii 
kunne ligge tret pA 900 mio ECU, dvs. mere end 30% af de samlede indtregter fra satellittjene­
steme -under forudsreming af lovgivningens restriktioner afskaffes. 
Som eksempel pA tillregstjenester kan nrevnes de satellitinfonnationstjenester i UK, som i mere 
end to Ar har leveret gevinst-og vreddel0bsresultater til bookmakere og totalisator-kontorer i 
UK (idette system indgAr omkring 10000 modtageterminaler); ISIS, en tilsvarende service i 
Frankrig; samt PolyCom, der fonnidler nyheder til radiostationer og aviser, b0rsinformation til 
mreglere og vejnneldinger til radio, tv og andre medier. 
Som folge af restriktioneme i lovgivningen fandtes der i 1990 i EF kun nogle fA hundrede af 
VSAT-tenninaler til tovejskommunikation. Visse tiltag24> af vresentligt omfang var imidlertid 
allerede undervejs. 
4.3 Videom0der 
For sA vidt angAr videom0der, er det vigtigste transmissionsmedium fortsat satellitter, men for 
tjenester inden for Europa kan man inden for det nreste tiAr im0dese konkurrence fra de koblede 
jordbaserede 2 Mbit/s net Det er vigtigt at g0re sig klart, at 2/3 af indtregteme fra videom0Cier 
stammer fra transmission og sfiledes mA betragtes som transmissionsindtregter for erhvervs­
orienterede tjenester, mens omkring en tredjedel af omkosmingeme hidr0rer fra jordsegmentet 
(leje af studie eller etablering af forbindelse til en kundes midlertidige eller permanente studie) 
der sfiledes kan betragtes som en tillregstjeneste. Denne markedssektor vokser ogsA strerkt I 
1987 sk0nnedes denne vrerdi at ligge pA 1-1,5 mio ECU, og den forventes i 1988 at blive pA 
3,9 mio ECU. Transmissionsindtregteme i 1987 sk0nnes til 2 mio ECU og forventes at vokse 
til 7,8 mio ECU i 1988. 
24) Dct kan for ekscmpcl nrevncs, at Daimler Benz i Forbundsrcpublikkcn Tyskland t:ar planer om ct stort VS AT-net. 
I Italien ovcrvcjer Telespazio at opbyggc ct antal VSAT-nct til drekning af Italicn.1 
39 
4.4. Andre nye satellittjenester 
Satellitbaseret nyhedsindsamling (Satellite News Gathering -SNG), hvor nyheder og data 
hentes fra flere forskellige kilder, samt anden flerpunkt-til-punkt kommunikation bliver stadig 
mere efterspurgt. Der findes ikke prn~cise oplysninger, men det kan dog mevnes, at pludseligt 
opst!ede transmissionsbehov som folge af begivenhedeme i 0steuropa lagde beslag pA 
EUTELSAT i 800 timer i november og december 1989. Forholdene pA lovgivningsomrAdet er 
af den allerst0rste betydning for, hvorledes denne tjeneste kommer til at udvikle sig. PA 
nuvrerende tidspunkt findes der ikke nogen international standard for SNG-terminaler, og dette 
har medffl)rt, at de nationale televirksomheder -dvs. INTELSA Ts og EUTELSA T's signatarer 
-ofte har givet SNG-operatfl)rer afslag pA ansfl)gning om adgang til rumsegmentet. ITU's 
RMgivende Radiokomite, CCIR, er i frerd med at udarbejde en rekommandation vedrfl)rende 
SNG-terminaler, og det forventes, at denne vii blive vedtaget i 1990. Dette kunne give et vist 
fremskridt i retning af ensartet og ikke-diskriminerende adgang til rumsegmentet for SNG­
operatfl)rer. 
Erhvervsorienteret fjemsyn (f.eks. til fjernundervisning og videomfl)der) forventes at blive et 
voksende marked. Det mA pAregnes, at der inden for dette markedssegment vii opstA et krav 
om en yderligere forbedring af tjenesterne, sfiledes at videomfl)der integreres med grafik og 
datadistribution. Der forventes ligeledes efterspfl)rgsel efter muligheder for at foretage tidstro 
mfiling af publikumsreaktioner, fleksibel brug af audioreturforbindelser (ikke nfl)dvendigvis via 
satellit), ny krypteringsteknik og ny kodningsteknik med henblik pA billigere overf0rsel af data 
ved lave transmissionshastigheder ("slow-scan video"). 
Og endelig g0r satellitter det muligt med kort varsel at etablere kanaler, kredsl0b og net med 
mange forskellige anvendelsesformfil i onuider, hvor der ikke findes jordbaserede net, f.eks. 
katastroferamte omrAder, at etablere midlertidige tjenester indtil der kan bygges permanente 
jordbaserede faciliteter, at disponere over midlertidige retableringsordning; og at s0rge for 
kommunikation til fjemtliggende lokaliteter, nAr der optneder uventede begivenheder. 
40 
5. Fremf ffring af underholdningsprogrammer 
5.1. Tv-distribution 
Distribution af tv m.m. lregger idag beslag pA den meste satellitkapacitet i Europa, og dette kan 
forventes at fortsrette. PA nuvrerende tidspunkt fonnidles omkring 60 kanaler via satellit i 
Europa. Som nrevnt henter EUTELSAT henved 75% af sine indtregter fra tv-distribution. 
Vreksten i tv-distributionen (hovedsagelig transmission til kabelnettenes modtagestationer og 
SMA TV-systemer) forventes at fort~rette. Dersom tv-distributionens andel af kapacitets­
forbruget bliver liggende pA samme niveau, dvs. ca. 80% i Europa, kan det forventes, at mere 
end 300 transpondere25> stAr til potentiel radighed for tv-distribution via europreiske 
satellitsystemer i 1992. En vresentlig forudsretning for dette marked er, at der er adgang til 
tv-distributionssatellitter med mellemstor sendeeffekt, sAledes at der kan transmitteres flere 
kanaler til forholdsvis lav pris. Noget sMant vii ogsA give st~det til masseproduk:tion af srerlige 
smA antenner til tv-modtagelse (Television Receive-Only -TVRO), hvorved alle og enhver fi\r 
mulighed for at modtage disse satellitkanaler direkte i hjemmet. Allerede nu findes der smA og 
billige TVRO-terminaler med et antennetvrersnit pA under 1 m. En tilpasning af lovgivningen er 
imidlertid en vigtig forudsretning for dette markeds udvikling. 
Ved tv-distribution via EUTELSAT-systemet og via de senere tilkomne systemer, sAsom 
Telecom 1, DFS Kopemikus og Astra, anvendes de frek:venser, der er fastlagt for de faste 
satellittjenester, men ikke de frekvensbAnd, der pA W ARC-77 blev afsat til BSS (Broadcasting 
Satellite Services), hvor DBS -dvs. de direkte transmissionstjenester -er placeret Som allerede 
nrevnte har dette gjort det mere og mere vanskeligt at opretholde skellet mellem BBS-tjenester 
og rundspredningsprogrammer formidlet inden for rammeme af de faste satellit~jenester. Der er 
derfor et helt klart behov for at udvikle billige TVRO-apparater, der kan modtage tv bAde inden 
for DBS-og FSS-bAndet (10,95-12,75 GHz). 
5.2. Direkte transmission (Direct Broadcasting Services -DBS) 
Med hensyn ti.I tv-transmission er det sandsynligt, at direkte transmission eller DBS, der blev 
defineret som rundspredningstjenester pA W ARC-77, bliver en stor kunde hos de europreiske 
satellitsystemer, parallelt med tv-distribution inden for de faste satellittjenester. 
25) En transponder svarcr stm1 set til den kapacitct. dcr kr<evcs til l cllcr 2 tv-kanalcr 
41 
DBS-satellitter er satellitter med stor sendeeffekt, der opfylder de retningslinjer, der blev fastlagt 
pA den Den Verdensomsprendende Administrative Radiokonference i 1977. PA denne 
konference blev der fastsat satellitkanaler, banepositioner, frekvenser og polarisationsvinkler for 
stort set alle lande i Europa, Afrika og Asien, med henblik pA direkte transmission til 
individuelle brugere (se ogsA kapitel II). 
PA davrerende tidspunkt tog man udgangspunkt i nationale drekningsomrftder med forholdsvis 
begrrenset "overspild" til nabolandene. Den davrerende teknologi gjorde det n¢dvendigt at 
anvende parabolantenner med et tvrersnit pA 90 cm i modtageudstyret 
Alle de fem eksisterende direkte transmitterede satellitprogrammer i Europa -TVSA T (Tysk­
land), IDFl-2 (Frankrig), BSB 1-2 (UK), TELE-X (Skandinavien), Olympus (ESA) -er af 
denne type. Transmissioner fra disse satellitter kan nu modtages med parabolantenner med et 
tvrersnit pA 30-60 cm, hvilket viser, hvor langt teknologien er nAet. 
Der er derfor et belt klart behov for udvikling af billigt TVRO-udstyr, som kan modtage Mde 
inden for DBS-frekvensbAnd og de frekvensbftnd, der anvendes af de faste tjenester til tv­
distribution (10,95-12, 7 5 GHz). 
I 1989 stammede henved 44% af de europreiske satellitoperat¢rers samlede indtregter fra tv og 
video -det vii sige ncesten 61 %, nAr der ses bort fra INTELSAT-transmitteret trafik uden for 
EF, og det f¢r der blev sat direkte transmitterende satellitter ind. I 1990 begyndte der ogsA at 
komme tv-indtregter fra alle Astra's 16 tv-distributionstranspondere, og i 1990 srettes der 
yderligere 14 DBS-transpondere i drift med TDF 1-2 (5), TV-SAT 2 (5) Olympus (2) og 
TELE-X (2). BSB blev operationel i april 1990 med 5 kanaler. Det pAregnes, at der i 1992 vii 
stA i alt 24 DBS kanaler til rMighed. Indtregteme fra tv skulle sfiledes vokse vresentligt over de 
mcste to Ar. 
Ved udgangen af 1989 var der i EF i alt installeret 750 000 DTH-terminaler (Direct to Home), 
de fleste heraf i Det Forenede Kongerige. Prognosen for udgangen af 1990 viser, at terminal­
parken da skulle vrere pA ca. 1 800 000 stk. 
Prognoseme viser, at der i Vesteuropa i 1994 vii vcere opstillet 6 mio antenner til modtagelse af 
tv-programmer. 
42 
PA lrengere sigt kommer tv-programmemes andel af de samlede satellitindtregter til at atbrenge 
af, om DBS-initiativeme bliver en succes. Disse satellitter begyndte alle at sende i 1989 og 
1990. Hvis det ikke lykkes dem at kapre et stort publikum, er det sandsynligt, at indtregterne fra 
tv igen vil falde til den nuvrerende andel, mens DBS og televirksomhedeme fortsretter med at 
krempe om at bevare deres egentlige arbejdsomrAde, nemlig at transmittere tv-materiale til 
kabel-tv-nettenes modtagestationer. I sA tilfrelde vii man sikker fors¢ge at konvertere disse 
DBS-satellitter af f¢rste generation til andre fonnfil, dvs. mere erhvervsorienterede tjenester, 
dersom lovgivningen tillader dette. 
I direktiv 86/579/E0F blev MAC-standarderne udpeget som den transmissionteknik, der skal 
bruges i direkte transmitterende satellitter. Dette direktiv udl¢ber den 31. december 1991. V ed 
forberedelsen af fremtidige aktioner inden for transmissionteknikken pA dette felt mA der tages 
hensyn til, at det bliver en vigtig udfordring at s¢rge for, at der indf¢res en harmoniseret 
HDTV-standard for hele Europa. 
5.3. H¢jopl0snings-tv (High Definition Television -HDTV) 
Satellitterne kommer til at spille en vigtig rolle i forbindelse med indf0relsen af HDTV. Dette er 
en teknik, der uden alt for store omkostninger resulterer i et st¢rre og bredere samt skarpere 
tv-billeder. Deter mesten en given sag, at DBS-satellitteme pA kort eller mellemlang sigt vii 
finde anvendelse i forbindelse med indf¢relsen af HDTV i Europa. 
HDTV tillregges h¢j prioritet i EF's generelle politik pA det audiovisuelle omrAd26'e. Dette emne 
behandles mere uddybende i kapitel IV. 
6. Mobiltjenester og positionsbestemmelsestjenester 
Udviklingen inden for mobiltjenester I0ber hurtigt. Satellitbaserede mobiltjenester, der indtil for 
nylig kun kom pA tale i forbindelse med maritime mobile satellittjenester (MMSS) til brug for 
st0rre oceangAende skibe, vrekker nu ogsA opmrerksomhed i forbindelse med anvendelse pA 
mindre fart¢jer samt til aeronautiske og specielt landmobile fonnfil. De tjenester, der planlreg­
ges, dvs. bAde meddelelsesformidling og positionsbestemmelse, bar fremkaldt ny interesse hos 
landmobile brugere, specielt intemationale fragtselskaber, virksomheder, der anvender mindre 
fart0jer til kyst-og flodsejlads, jembaneselskaber, der anvender h¢jhastighedstog m.fl. 
26) Se meddelelse fra Kommissionen til RMct og Europa-Parlamentet vcdr0rcndc politikkcn pA dct audiovisuelle 
omrMe. KOM(90)78 af 2 l.1.1990 og RMets afg0relsc af 27. april 1989 vcdr0rcnde h0jopl0snings-tv. EIT nr. L 
142 af 25.5.1989. s. l 
43 
6.1. Maritime tjenester 
PA nuvrerende tidspunkt varetager INMARSA T-systemet talekommunikation. Denne er af h¢j 
kvalitet, men krrever, at der om bord pA skibene installeres tenninaler, som er forholdsvis store 
og bekostelige (30 000 ECU), og som har en antennest¢rrelse pA ca. I 00 cm. INMARSA T 
agter imidlertid i 1990 at indf¢re en tjeneste, der Abner mulighed for datakommunikation med 
lav hastigbed til smA, billige terminaler, de sfil<:aldte INMARSAT-C terminaler, der bar en 
antenne af omfang svarende til en ca. 20 cm b¢j kegle. Det forventes, at talekommunikation 
skulle blive mulig i 1992-93 ved bjrelp af tilsvarende smA terminaler. Skibene i EF's kysttrafik 
vil umiddelbart kunne fA langt st0rre gavn af dette system end af det nuvrerende system, der 
tager sigte pA store oceangAende fart0jers behov. 
6.2. Landmobile tjenester 
De seneste unders0gelser bar vist, at landmobile satellittjenester (land-mobile satellite services -
LMSS) ogjordbaserede frelleseuropreiske digitale cellenet (GSM21>) i vid udstrrekning vii 
komme til at supplere hinanden og kun sjreldent vil at konkurrere med hinanden. De hJZSjere 
priser pA LMSS-terminaler og disses st¢rre dimensioner g0r, at sAdanne tenninaler i forste 
omgang kun har relevans for smA specifikke brugergrupper, der har behov for 0jeblikkelig og 
fuldstrendig drekning af Europa, sAsom intemationale fragtselskaber og rederier. PA den anden 
side byder GSM pA bedre taletransmission og st0rre disponibilitet i byomrAder, idet systemet 
med sin kombination af meget smA brugerterminaler (helt ned til hAndbAme dimensioner) og 
lave priser er beregnet pA at blive brugt af almindelige forbrugere, dvs. sAvel private som 
erhvervslivet. Et vist omfang af integration pA systemniveau mellem disse tjenester kan dog 
komme pA talemed henblik pA optimal udnyttelse af begge systemers potentiel. 
Enny unders¢gelse har vist, at satellitbaserede land.mobile tjenester (herunder positionsbestem­
melsestjenester28>) i Europa i Ar 2000 vil kunne forventes at have en markedsandel pA kun 
220 000 dataterminaler og 65 000 tale-terminaler, hvilket skal sammenlignes med, at de 
jordbaserede cellesystemer kan forventes at omfatte 16 mio tenninaler. 
27) RAdets henstilling af 25. juni 1987 om samordnet indforclsc af offcntlig fcellcscuropxisk digital cellcopbyggct 
landmobilradiokommunikation i Frellesskabcl, samt R:ldcts dircktiv af 25. juni 1987 vcdr0rendc frckvcnsMnd, 
EFT nr. L 196 af 17.7.87, s. 81og85. 
Det nye frellescuropreiske system, det sftkaldt GSM-system, implcmcntcrcs i EF fra og med 1991 (se ogsA kapitcl 
V) 
28) Positionsbestemmclsestjencster giver mulighed for at fastsrn skibes og k0rct0jcrs position ncd til en prcecision pA 
15-100 m, alt eftcr systemet. I Europa vii allc landmohile satellittjcncster tilhydc positionshcstemmclsc som en 
srerlig ekstratjeneste. 
44 
Ba.de INMARSA T, EUTELSAT og LOCST AR har publiceret planer om mobiltjenester og 
positionsbestemmelsestjenester i Europa. ESA har bebudet et initiativ, der omfatter fors¢g med 
europreiske mobiltjenester ved hjrelp af en satellit, der opsendes af en tredjepart. 
Dette g0r det om muligt endnu mere vigtigt, at de 0konomiske beslutningstagere befries for sA 
mange restriktioner som muligt, sAledes at abonnenterne kan fA tilbudt den disponible kapacitet 
pd optimale vilkA.r og til konkurrencedygtige priser. 
6.3. Aeronautiske tjenester 
Aeronautiske tjenester har udviklet sig hurtigere i USA end i Europa. USA og Canada har i et 
frelles tiltag oprettet en organisation, M-SAT, med det formfil at stille aeronautiske tjenester til 
rAdighed for det nordamerikanske landomrAde. AMSC Consortium er den amerikanske partner 
(se nedenfor). 
INMARSA T's sigte er at varetage aeronautiske tjenester pA globalt niveau, herunder taletelefoni 
til brug for flypassagerer. Det kan dog ikke udelukkes, at flyvelederinformation og luftfarts­
information bliver vigtigst. 
Lige som det er tilfreldet for maritim satellitkommunikation vil denne tjeneste i starten blive 
optimeret for de lrengere ruter, dvs. over verdenshavene. Det vii sikkert vrere til fordel for 
luftfartens sikkerhed og flyselskabernes effektivitet, hvis der via satellit ogsA bliver mulighed 
for at kommunikere med fly, der befinder sig over det europreiske landomrAde. 
7. Udviklingen pa andre markeder: USA og Japan 
Den teknologiske og markedsmressige udvikling har resulteret i store rendringer pA andre 
landes markeder, specielt USA's og Japans. 
7 .1. De Forenede Stater 
De Forenede Stater er gAet i gang med en gennemgribende liberalisering af satellitkommunika­
tionssektoren. USA er nu sA langt det st0rste marked for satellitkommunikationssystemer og 
-tjenester. 
45 
7.1.1. "Open skies" politik pA USA's hjemmemarked 
Allerede i 1972 blev der af USA's forbundsstatslige kommunikationskommission (Federal 
Communications Commission -FCC29J) fastlagt en licenspolitik for USA's egne faste satellit­
tjenester. Denne bygger pA, at alle kvalificerede ansfl)gere sA vidt muligt b0r har fri adgang til at 
stille indenlandske satellitkommunikationstjenester til rAdighed. Dette omfatter bAde adgang til 
allerede disponibel satellitkapacitet, drift af satellitnet og opsendelse og drift af 
rumsegmentkapacitet. Dette er den sAkaldte "Open Skies" politik. 
FCC anlregger en fleksibel holdning med hensyn til allokering af baneposition og frekvenser 
(der anvendes f. eks. banepositioner med to graders intervaller), hvilket har haft til resultat, at 
der hidtil har vreret tilstrrekkelige banepositioner til rAdighed til, at FCC har kunnet efterkomme 
alle ansfl)gninger fra kvalificerede indenlandske ansfl)gere. 
Amerikanske virksomheder, som har licens til konstruktion, opsendelse og drift af 
indenlandske satellitter kan pA common-carrier grundlag30> stille kapacitet til radighed for andre 
virksomheder -dvs. bAde til virksomheder, der stiller teletjenester til rAdighed for tredjepart, og 
til virksomheder, der anvender denne kapacitet til egne private formAI. 
Virksomheder, der leaser eller ejer indenlandsk transponderkapacitet, kan ogsA tilbyde kapacitet 
til brugere pA non-common-carrier grundlag. Hvis en virksomhed ejer og driver en 
transmitterende jordstation, der sender til en bestemt transponder, krreves det, at den 
pAgreldende virksomhed har licens pA bygning og drift af jordstationen. Virksomheder, der 
anvender et stort antal teknisk identiske VSA T-jordstationer til sending og modtagelse i 
indlandet inden for 12-14 GHz bAndet kan via en scerlig procedure anmode om tildeling af en 
generel licens for alle disse stationer (blanket licensing procedure). Net, der opererer inden for 
4-6 GHz bAndet (der ikke anvendes i Europa til samme formAI), krrever koordination, og for 
disse krreves der licenser for hver enkelt station. Med ovennrevnte procedure gives der en enkelt 
licens for det samlede indenlandske jordstationsnet, uden at der krreves specifik information 
vedrfl)rende de enkelte stationer. FCC udsteder ikke (k:rrever ikke, at der udstedes) licenser for 
indenlandske jordstationer, der udelukkende anvendes ti.I modtagelse inden for 12-14 GHz 
bAndet, idet faste satellittjenester er den eneste fonn for tjenester, der har primrerstatus inden for 
dette frekvensspektrum, og interferens detfor er usandsynlig. Virksomheder, der driver 
indenlandske modtage-jordstationer inden for 4-6 GHz bAndet, er frit stillet med hensyn til, om 
de vii gfl)re brug af licensordningen. Licens giver beskyttelse mod interferens fra jordbaseret 
udstyr, der anvender samme spektrum pA "co-primary" grundlag. 
29) Den forbundsstatslige kommunikationskommission (Federal Communications Commission -FCC) er en 
statsinstitution, der regulerer handelen med kommunikation, dvs. bAde mellem USA's stater indbyrdcs samt og 
med udlandct. FCC forvalter de licenser, der krrevcs vcd hrug af mcllemstatsligc og intcrnationale 
radiotransmissionskanaler, og fastlregger kravene til liccnshavcrnes tekniske 0konomiske og andre kvalifikationer, 
og til de virksomhedcr, dcr varetager konstruktion, opscndclse og drift af indcnlandskc og intcmationalc 
satellitter. 
FCC fastl:.cggcr liccnspolitikkcn for fastc. mobile og rundsprcdcndc satcllittjencstcr. Den pohtik, FCC fastla~ggcr 
p!l de cnkclte omrfidcr. tagcr sigtc p;"i spccifikkc m:"tlsc.ctningcr. som fortrinsvis lager sigtc p~ udvikling af UAS's 
satellitindustri. 
30) Ved en common carrier forstAs en offcntlig fom1idlcr. dvs. en lcvcrand0r af tjcncstcr til offcntlighcdcn. De kan 
ogsA ans0gc \.)ffi FCC's g(xfkcndelse af salg af Lranspondcrkapacitcf p<"t 1wn-cnmmon-carrier grundlag. 
46 
Denne Open-Skies politik har fremkaldt en stor udvikling i USA's indenlandske faste satellitter. 
Elleve selskaber har i alt fAet tildelt 52 licenser til bygning, opsendelse og drift af indenlandske 
satellitter. Tredive af disse er allerede i drift. Hertil kommer, at flere tusinde virksomheder har 
licens til via jordstationer at transmittere til opsendte satellitter. Denne sektor har vreret prreget af 
en voksende grad af innovation og diversificering, efterhAnden som antallet af leverand~rer og 
tjenester er vokset. Satellittjenesteleverand~reme varierer i st~rrelse, lige fra selskaber, der 
anvender meget store anlreg, til ganske smA virksomheder, der blot videresrelger 
transponderkapacitet. Aile former for data-, tale-og videotransmissioner forekommer. 
Udviklingen inden for jordstationer har vrere lige sA dynamisk som i rummet, idet antennemes 
st~rrelse og pris er mindsket, samtidig med at deres perf onnans er forbedret. 
Omsretningen er steget tilsvarende pA ollllC\det. I 1990 fotventes det, at operat~rernes indtjening 
fra de net, der anvender smA antenner, vii ligge pA 300-400 mio $. Salget inden for VSAT-net 
forventes at vokse med 30-40% Arligt i l~bet af de kommende Ar. I 1984, dvs. det tidspunkt, 
hvor Ku-bAnd transpondere f0rste gang blev operationelle, var der omkring 2000 jordstationer. 
Dette tal var i 1988 vokset til 16 000 stationer, mens der nu (1990) er installeret ca. 40 000 
stationer, hvoraf omkring en tredjedel bAde kan sende og mcxltage -til sammenligning er der 
installeret nogle fA hundrede sende/mcxltage VSAT-terminaler i Europa. PA det seneste har 
Hughes Network Systems Inc. givet meddelelse om, at man vil etablere et enkelt net med ca. 
10000 parabolantenner for General Motors. Nettet foiventes frerdiginstalleret i 1992. 
Den hurtige tilpasning af lovgivningen for indenlandsk satellitkommunikation i USA har givet 
den amerikanske rumindustri et stort forspring pA verdensmarkedet Til trods for det 
dynamiske satellitmarked, der hermed er etableret bAde i rum-og jordsegmentet, har 
satellitkommunikation ikke haft no gen synlig negativ indvirkning pA de jordbaserede 
telekommunikationsfonnidleres indtjening fra telekommunikation. Efter det forste tiAr med 
denne Open Sides politik udg0r den samlede indtjening fra satellitkommunikation ikke mere 
end 2-3% af den samlede indtjening fra telekommunikation, mens de praktiske resultater af 
liberaliseringen har vreret en vresentlig st0rre og mere diversificeret udvikling af USA's 
rumf artsektor pA dette felt. 
47 
7 .1.2. USA 's holdning til international satellitkommunikation 
I modsretning til USA's holdning til indenlandsk satellitkommunikation bygger den amerikan­
ske indstilling til international satellitkommunikation fortsat i vresentligt omfang pA de struk­
turer, der blev etableret i tresseme. 
USA oprettede i 1962 Comsat. Dette er et srerligt organ, der skal fungere som signatar­
organisation, dvs. den op gave, som i Europa varetages af televirksomhederne31
' inden for 
INTELSAT og INMARSAT. Senere har de offentlige formidlere (common carriers) og de 
private brugere imidlertid ogsA fAet ret til -med visse restriktioner -at k0be og lease kapacitet 
fra US A's leverand0rer af intemationale satellitsystemer uden om INTELSA T-systemet 
("separate systems"). Disse virksomheder kan enten selv eje deres jordstationer eller lease 
disse. 
I november 1984 fremkom der en amerikansk udtalelse om, at alternative satellitsystemer var 
"n0dvendige af hensyn til den nationale interesse". I denne udtalelse bedder det, at De Forenede 
Stater skal konsultere INTELSAT vedr0rende systemer, "som er autoriseret af FCC". USA's 
udenrigsministerium og handelsministerium fastlagde i frellesskab, hvilke restriktioner, der skal 
grelde for de alternative systemer inden den endelige autorisation fra FCC for at sikre, at USA 
overholder sine intemationale forpligtelser, og for at tilgodese landets interesse med hensyn til 
telekommunikation og udenrigspolitik: 
-separate systemer mA kun omfatte kommunikationsnet, der ikke er sammenkoblet med 
offentlige koblede meddelelsesnet (med undtagelse af retablering af driften i n0dstilfrelde), og 
-en eller flere udenlandske myndigheder skal autorisere brugen af de enkelte systemer og 
deltage i konsultationsprocedurer med De Forenede Stater pA baggrund af INTELSAT­
aftalens artikel XIV, litra d, for at sikre teknisk kompatibilitet og for at undgd 0konomisk 
skade. 
I 1985 fastlagde FCC bestemmelserne for vurdering af ans¢gninger om etablering af separate 
satellitsystemer. Virksomheder, der driver separate systemer, mA ikke operere som offentlige 
formidlere (common carriers). Der mA ikke via separate systemer kunne kommunikeres med 
det offentlige koblede net. Denne restriktion grelder for alle niveauer af brugere. Offentlige 
formidlere og leverand¢rer af tillregstjenester mA k¢be og videresrelge rumsegmentkapacitet 
formidlet via separate systemer, nAr blot nrevnte restriktion overholdes. Hvis offentlige 
formidlere i USA ¢nsker at bruge separate systemer, krrever dette autorisation fra FCC. 
31) Med undtagclsc af Italicn. hvor Tclcspazio er oprcttct som s;.crlig organisation til varctagelsc af dcnnc opgavc (sc 
kapitel II). 
48 
Ans~gninger vedr~rende internationale satellitbaserede separate systemer skal publiceres, 
sAledes at offentligheden kan g~re indsigelse. Den endelige tilladelse til at bygge, opsende og 
drive et separat system gives ikke, f¢r forpligtelseme i INTELSATs artikel XIV, litra d, er 
opfyldt. Udover disse forpligtelser grelder der for sAdanne ans¢gere samme juridiske, 
~konomiske og tekniske bestemmelser, som ved ans¢gning om indenlandske satellitter. 
Seks organisationer har fAet forel¢bige tilladelser, og en organisation, Pan American Satellite 
(PAS), har licens pA at bygge, opsende og drive et intemationalt separat satellitsystem. PAS og 
Orion er frerdige med den konsultation, der krreves i artikel XIV, litra d. PAS har allerede taget 
en satellit i drift til transmission mellem UAS og Mellem- og Sydamerika, Vestindien og 
Europa. Den endelige godkendelse er endnu ikke f rerdigbehandlet for Orions vedkommende. 
I juni 1990 indgav PAS ans¢gning til FCC med henblik pA at fA fjemet forbuddet mod 
sammenkobling af organisationens tjenester med det offentlige koblede net (sammenkobling 
med meddelelsesformidlingstjenester for tale og data), idet den gjorde greldende, at den som 
f~lge af denne restriktion var af skiiret fra mere end 90% af sit potentielle marked. 
7.1.3. Satellitbaserede mobiltjenester i USA 
Hvad angAr satellitbaserede mobiltjenester tager USA's politik pA kommunikationsomrAdet 
stadig i vresentlig grad sigte pA landets egne interesser. I 1984 foreslog FCC, at der skulle 
oprettes en ny offentlig satellitbaseret mobiltjeneste i USA (Mobile Satellite Service -MSS), og 
opfordrede interesserede til at indsende ans~gning om tilladelse til at bygge, opsende og drive et 
MSS-system. I 1986 konkluderede FCC, at man ved i forste omgang at oprette et frellesejet 
MSS-system kunne g~re det muligt hurtigt at stille konkurrenceorienterede satellitbaserede 
mobiltjenester til radighed for offentligheden. FCC nAede frem til, at der i f¢rste omgang kun 
burde gives tilladelse til et amerikansk MSS-system, fordi 
-der kun stod et begrrenset antal L-bAnd frekvenser til radighed til deling mellem AMSS(R) 
(Aeronautical Mobile Satellite Services (safety)) og MSS, og fordi ingen af de 12 
licensans¢gere havde forelagt et forslag, der gav mulighed for at tildele licens til mere end et 
system 
-der mAtte gives prioritet til AMSS(R) og adgangen til dette system 
-anvendelsen af frekvenseme mAtte koordineres med andre planlagte satellitsystemer, 
herunder INMARSAT samt canadiske og sovjetrussiske systemer. 
49 
FCC meddelte derfor de ans~gere, der opfyldte de grundlreggende kvalificeringskrav, at de 
skulle samle sig i et joint venture og udarbejde et forslag til et MSS-system, der kunne fungere 
inden for rammeme af de generelle licensvilkA.r. FCC gav derpA AMSC (American Mobile 
Satellite Corporation), dvs. konsortiet af MSS-ans0gere, tilladelse til at bygge og drive et 
kombineret AMSS(R)- og MSS-satellitsystem. Denne fremgangsmAde er blevet angrebet med 
den begrundelse, at den er restriktiv og diskriminerende overfor potentielle tjenesteleverand0rer 
med hjemsted uden for USA. 
7.2. Japan 
De ffr}rste japanske fors0gssatellitter blev konstrueret og bygget af amerikanske kontrahenter. I 
henhold til bestemmelseme i samarbejdsaftalen havde Japan imidlertid ogsA mulighed for at 
kfr}be licenser og deltage i mange forskellige samarbejdsaftaler. Herved fik Japan mulighed for 
at forbedre sit udstyr og samtidig ~ge sin medvirken i de eftetf0lgende satellitter. I l~bet af 
1970'erne og 1980'eme voksede bidraget fra den japanske industri st0t med det resultat, at de to 
seneste generationer af fors~gsatellitter ti.I telekommunikation (ETS IV -1981) og (ETS V -
1987) er 100% japanskbyggede. Der er sket tilsvarende fremskridt inden for de raketter, der 
anvendes til opsendelsen, idet Japan forventes selv at kunne opsende sine telekommunikations­
satellitter i 1992. 
Med hensyn til teletjenester skete der en vresentlig <cndring i 1985, idet NTI blev privatiseret og 
der blev vedtaget en lov for televirksomheder12>. 
Med indf~relsen af denne lov har Ministeriet for Post og Telekommunikation (MPT) tilladt to 
store (indelandske) satellitgrupper at konkurre med NTT som virksomheder af type 1. Der er 
tale om Japan Communication Satellite Co. (JC Sat.), der ejes af Hughes Communications, C. 
ltoh og Misui, samt Space Communication Corporation (SCC), der ejes af Ford Aerospace, 
Mitsubishi Electric og Mitsubishi Corporation. 
Hvert selskab har hos sin amerikanske partner bestilt et system med to satellitter. JC Sat har nu 
begge satellitter i oml~b, mens SCC bar kun har en, idet den anden satellit, Superbird B, gik 
tabt ved en mislykket opsendelse i februar 1990. En satellit til erstatning hetfor forventes 
opsendt i 1992. 
32) I denne lov opdeles televirksomhcdcmc i to typer, nemlig type l, dvs. facilitctsbascrcdc virksomhcd, dcr stiller 
teletjcncstcr til rMighed ved hj:.clp af cgne krcdsl0b, og type 2, dvs. vidercsxlgcndc virksomhcdcr, dcr stiller 
tjencster til rMighed vcd hjcclp af krcdsl0b, dcr lejes hos virksomhcder af type I. Hojst 30% af virksomhcdcr af 
type 1 mfi vrere ptl udenlandske ha~ndcr. 
50 
I en politisk kursrendring har Japan skiftet holdning med hensyn til, hvilken rolle NASDA33>, 
dvs. det Nationale Agentur for Rumfartsudvikling, ~r spille inden for den teknologiske 
udvikling af telekommunikationssatellitter. Med dereguleringen af telekommunikationen og 
udstedelsen af licenser til private virksomheder, der anvender amerikanske satellitter, har 
regeringen i hovedsagen besluttet at 10be an pA de positive virkninger, som udviklingen af 
satellitbaseret kommunikation og satellittjenester pA lrengere sigt af mA forventes at fA -specielt 
med hensyn til jordsegmentet, hvor japanske producenter allerede har tilkrempet sig en 
ekstraordinrert dominerende stilling. 
I begyndelsen af 1987 blev Space Telecoms Research Group oprettet pA initiativ af Ministeriet 
for International Handel og Industri (MITI), og dette er en af de faktorer, der markerede den 
gradvise tilbagetrrekning fra NASDA, og som banede vej for privat st0tte fra televirksom­
hederne til rumfartsindustrien. Det nye selskab finansierede for 70% vedkommende af Japan 
Key Technology Centre, der er drives under MITI's tilsyn, og for de resterende 30% 
vedkommende af ti private eller halvprivate virksomheder, herunder NTI, KDD og NHK. 
De to private satellitsystemer, der allerede har fftet autorisation, rader over 108 transpondere, nAr 
alle 4 satellitter er opsendt. Dette er samme kapacitet som alle 5 EUTELSAT II satelliter og de 
to Astra-satellitter tilsammen, til drekning af et omrdde med kun halvdelen af Europas befolk­
ning. Denne kapacitet vil vokse yderligere med opsendelsen af den nationale CS3-satellit (24 
transpondere). I april 1990 havde SCC og JC Sat leased omkring 60% af deres transpondere, 
nemlig 40 ud af 64 pA JC Sat 1 og 2 satellitterne og 25 ud af 44 pA SCC's Superbird A og B. 
Der findes et tredje japansk/amerikansk konsortium, der tilbyder et privat system, nemlig 
Satellite Japan Corporation (SJC), der er et joint venture mellem RCA Astra Electronics, Sony, 
Nisaho-lwai Trading og Marubeni Trading. Dette konsortium har endnu ikke fAet tilladelse fra 
MPT, der frygter for et overskud af kapacitet. En tilsvarende frygt gjorde sig greldende, inden 
JC Sat og Superbird startede driften, men det ser nu ud til, at begge selskaber bliver rentable. 
Selv om satellitteme i forste omgang har vreret beregnet til tv-distribution -og de har reelt haft 
stort held med at lease transponderkapacitet, bAde til NTI og til kabelnetselskabeme -har man 
ogsA fundet mange nye anvendelsesmuligheder. Specielt kan nrevnes, at kommercielle radio/tv­
stationer er meget interesserede i at bruge satellitter til indsamling af nyheder (Satellite News 
Gathering -SNC). SNG lregger sfiledes allerede nu beslag pA 4 transpondere pA Superbird A, 
og SCC forventer, at dette tal vii stige til 8-12. Reelt har udbuddet af disponibel rumsegment­
kapacitet og den frie adgang hertil f0rt til, at der er opstiiet en rrekke uaffoengige tjenesteleveran­
d¢rer. Det forventes, at disse virksomheder ogsA vii give sig i kast med fonnidling af tv til 
erhvervslivets behov, hvilket er end nu en anvendelsesmulighed, der begynder at vrekke inter­
esse. Det kan f.eks. mevnes, at et tv-selskab med sigte p~ erhvervslivet srelger brugte biter pr. 
satellit 
33) De fleste statsindgrch i satcllitproduktionen er skct gcrrncm Det Nationalc Agcmur for Rurnfartsudvikling 
(National Space Development Agency -NASDA), dcr blcv oprctlct i 1969. 
51 
Private satellitbaserede erhvervslivsorienterede net er endnu et omrAde, der er genstand for stor 
interesse. Here af de store japanske elektronik-finnaer har meddelt, at de har planer om at 
etablere srerlige net, sfiledes at deres fabrikker, regionale kontorer og forhandlere kan etablere 
kontakt med hinandcn ved hjrelp af fax eller video. Mitsubishi, der er medejer af JC Sat, 
anvender sit system til at formidle information til de enkelte afdelinger. Nogle af disse net er 
meget store, idet der kan indgA belt op til 5000 terminaler heri. Envejs-kommunikation vii 
sikkert dominere markedet i f~rste omgang, men flere japanske elektronik-virksomheder har 
allerede udviklet prototyper med sigte pA tovejs-kommunikation via VSAT-udstyr. 
8. Sammendrag 
Gennem de seneste ti Ar er der sket vidtrrekkende rendringer inden for satellitkommunikation. 
De traditionelle store jordstationer, der anvendes til langdistancetelefoni og fremforing af 
tv-programmet, er ikke lrengere eneradende. De f!r nu konkurrence fra nye satellittenninaler, 
der giver mulighed for transmission af tv direkte til private, og som kan anvendes til specifikke 
brugetformM. Disse terminaler anvender antenner med et tvrersnit pA 50-250 cm, der kan 
installeres hos brugeren og styres af denne. 
Det teknologiske fremskridt har gjort, at en lang rrekke nye muligheder Abner sig for bMe 
leverand~rer og brugere af satellitkommunikation, specielt inden for punkt-til-flerpunkt 
kommunikation. Tendensen er tilsyneladende, at de nye former for kommunikationstjenester 
ikke kommer til at udkonkurrere de traditionelle tjenester, men tvrertimod kommer til at 
supplere dem. Nresten 60% af de transatlantiske telefonsamtaler formidles stadig via satellit­
forbindelser (omend dette taler faldende), men inden for Europa udg~r satellittransmitteret 
taletelefoni kun 2-3% af de internationale og indenlandske samtaler. EUTELSAT f!r henved 
75% af sine indtregter fra tv-distribution. 
52 
Med den seneste teknologi kan individuelle brugere direkte g0re brug af satellittern1inaler og 
-tjenester. Sp0rgmA1et om, hvorvidt der indf0res/udbygges satellitforbindelser -s~som VSAT­
net med stort drekningsomrAde til varetagelse af specifikke brugergruppers kommunikations­
behov -af g0res af, om de retlige rammer justeres pA en sAdan mAde, at dette kan ske pA 
frelleseuropreisk grundlag. Helt generelt grelder det, at Europas voksende antal af satellitter mA 
g0res tilgrengelig pA en sAdan mAde, det europreiske erhvervsliv kan fA det fulde udbytte heraf. 
Der ~r Abnes mulighed for, at satellittjenesterne fAr lejlighed til at afgrrense og udvikle deres 
specifikke markeder, sAledes at udbyttet af Europas samlede investering i rumsegmentet 
maksimeres, og sAledes at brugerne i Europa fAr adgang tilde tvrereuropreiske tjenester, de har 
behov for. 
USA og Japan har pA deres egne satellitmarkeder indf0rt en markedsorienteret politik med 
henblik pA en udvikling af industrien. USA er nu, efter 18 Ar med en liberaliseret satellitpolitik 
(Open Sky Policy), blevet forende inden for nye satellitkommunikation. PA nuvrerende tids­
punkt har USA ca. 40.000 VSAT-terminaler i drift Heraf er ca. en tredjedel sende/modtage­
stationer. Til sammenligning hermed findes der i Europa kun nogle fA hundrede sende/mod­
tage-stationer. Japan er i frerd med at forberede sin indtrrengen pA verdensmarkedet med 
udgangspunkt i den deregulering af satellitsektoren, landet har gennemf~rt pA sit h jemme­
marked. 
Satellitkommunikation er meget vigtig, hvis specifikke erhvervs- og brugergruppers 0nsker 
skal tilgodeses, men kommer ikke af den grund til at udg0re nogen trussel mod de jordbaserede 
infrastrukturer og disses rentabilitet. Det kan sA.ledes nrevnes, at de samlede indtregter fra 
satellitk:ommunikation i USA selv efter nresten en snes Ar med en liberaliseret satellitkommu­
nikationspolitik, kun reprresenterer 2-3% af de samlede indtregter fra telekommunikation, 
samtidig med at liberaliseringen har medf0rt en vresentligt st0rre og mere diversificeret 
udvikling inden for sektoren. lf0Ige prognoseme for Europa skulle de samlede induegter fra 
satellitkommunikation ikke komme til at udg0re mere end 1,5-2,5% af de samlede telekommu­
nikationsindtregter ved Ar 2000. PA nuvrerende tidspunkt reprresenterer de europreiske satellit­
operat0rers samlede indtregt kun 0,4% af de samlede telekommunikationsindtregter i EF. 
Figur 5 viser de vigtigste tal vedr~rende europreisk satellitkommunikation. 
2 
3 
4 
5 
9 
IO 
II Figures] 
SATELLITE COMMUNICATIONS IN EUROPE -AN OVERVIEW1 
1. SPACE SEGMENT 
Total number of satellites (1990) with European coverage (footprint)2----------------- --------------32 
out of which European satellites-------------------------------------------------------------------- --------------17 
Total capacity (transponders) (1990) ------------------------------------------------------------- ------------350 
out of which INTELSAT3------------------------------------------------------------------------------- -----------48% 
EUTELSAT------------------------------------------------------------------------------------------------- -----------23o/o 
Increase of capacity of European satellites from 1989 to 1993 -------------------------- ---------215% 
(%increase in· number of transponders)4 
Increase in number of European satellites from 1990 to 1993 ---------------------------- -----------88% 
2. EARTH SEGMENT 
Business terminals5 (1989) --------------------------------------------------------------------------- ----------9000 
-receive-only6 -------------------------------------------------------------------------------------------- ----------8600 
-two-way7 -------------------------------------------------------------------------------------------------- ------------ 400 
Terminals used for television reception (1989)------------------------------------------------- -------840000 
-private household ------------------------------------------------------------------------------------- -----------90°k 
-cable feeds ------------------ ---------------------------------------------------------- -----------------------------1 0°/o 
3. SATELLITE BASED SERVICES 
Total revenues derived. by satellite operators (1990-estimated)8 ------------------------- --440 MECU 
Out of which : 
-satellite carried telephony9-------------------------------------------------------------------------- -----------44% 
-satellite distributed television services10-------------------------------------------------------- -----------46% 
-new sat elite services 11 ------------------------------------------------------------------------------- -----------10% 
All 1990 figures based on August 1990. 
including 7 INTELSAT satellites, 1 PanAmSat, 2 INMARSAT, 2 Arabsat, number of USSR satellites unknown. 
including an equivalent of 150 telephony transponders and 18 TV transponders. lNTELSA T capacity mainly 
used for trans-Atlantic and trans-continental use. 
according to announced plans (see fig. 2 and 3). Total number of equivalent transponders on European 
satellites announced for 1993 : about 400. Total increase in transmission capacity will depend on technology 
and access methods used and will be larger than increase in number of transponders. 
This represents mainly VSA T terminals. The number of VSA T terminals world-wide in 1989 was about 44 000, 
mainly in the United States. 
About 30 000 world-wide 
About 14 000 world-wide 
This corresponds to 0.45% of total telecommunications revenue in the European Community -+ EFrA 
countries (95 billion ECU in 1989) 
out of which 33% INTELSAT carried trans-Atlantic telephony. Within the Community satellite based 
telephony docs not correspond to more than 2 to 3% of intcrn<itional telephone ser\'icc 
Currently, more than 60 satellite TV channels arc available in Europe. Near 75'; "' cum·nt f'.UTFLSAT 
revenues arc derived from television services. 
Including video conferencing services and poinr to mult-poin1 unc-way and tw<1-,~:1~· \'\XI "Y'>IClll'>. 
57 
IV. SATELLITKOMMUNIKATION I EN GLOBAL SAMMENHtENG 
Satellitkommunikation kommer til at spille en stor rolle for halvfemsernes europreiske 
~konomi. Der mA derf or i fuldt omfang tages hensyn til disse mere omfattende aspekter ved 
udarbejdelsen af en sammenhrengende politik for satellitkommunikation. 
1. Satellitkommunikation og EF' s rumfartspolitik 
PA det kommercielle omrAde anvendes satellitteknologi helt overvejende til kommunikation. 
Europas indsats i rummet, der varetages af ESA, vil frem til Ar 2000 i alt beh~be sig til over 30 
mia ECU, de enkelte landes egne rumprogrammer ikke medregne, og tager sit udgangspunkt i 
et bredt politisk ~nske om at sikre Europa en selvstrendig position i rummet, herunder inden for 
bemandet rumflyvning. De samlede indtregter fra satellitkommunikationsrelaterede opgaver i 
dette tiAr ans!As til at blive pA langt over 20 mia ECU -hvis ellers de greldende restrik:tioner 
fjernes. Satellitkommunikation vii derfor i vid udstrrekning vrere bestemmende for, om 
Europas indsats for at etablere en strategisk og fremtidssikker position i rummet bliver en 
kommerciel succes. 
Kommissionens overordnede indfaldsvinkel til rumpolitikken fremgAr af en meddelelse fra juli 
198834\ hvori der fremsrettes forslag til en rumpolitisk EF-strategi. Denne meddelelse indeholdt 
en analyse af den nuvrerende europreiske indsats i rummet set i global sammenhreng og strerke 
og svage punkter heri, og et fors~g pA at indkredse, hvilken rolle EF kunne spille, og mundede 
ud i forslag til overordnede politiske mfil for europreisk rumpolitik. 
34) Frellesskabel og rummct -en sammcnh<engcndc stratcgi, KOM (88) 417 af 26.07 .1988. 
58 
PA baggrund af problematikken udpeges der i dokumentet seks indsatsomrAder for en 
sammenhrengende udvikling af EF's rumaktiviteter: 
forskning og teknologisk udvikling -st~rre komplementaritet og samspil mellem 
Frellesskabets FfU-strategi og programmerne under Den Europreiske Rumorganisation 
(ESA)35> 
satellitkommunikation -behov for en samlet politik for net, udvikling af nye tjenester og 
lovregulering 
jordobservation -stimulering af applikationsmarkedet inden for meteorologi, jordens 
ressourcer og milj~satellitter 
industriel udvikling -fuld udnyttelse af det indre markeds fordele, forst og fremmest for 
at styrke de ber~rte europreiske industriers konkurrenceevne 
juridisk milj~ -medvirken til at skabe gunstige betingelser for den europreiske 
rumindustris udvikling 
uddannelse -fremme af en europreisk uddannelse pA h~jt niveau. 
Under satellitkommunikation opstilles der i KOM (88) 417 fire aktivitetsfelter: 
sikring af, at satellitteknik tages i betragtning ved udviklingen af net og tjenester pA 
europreisk plan, og af at der tilvejebringes en optimal komplementaritet mellem satellit­
og jordbaserede systemer 
35) ESA's Arsbudget bel0b sig i 1989 til ca. 2 mia ECU i betalingsbemyndigelse. Hovedlinjerne for udvildingsarbejdet 
frem til Ar 2000 reprresenteres af udvildingen af den europreiske rumfrerge HERMES, det europreiske 
rumstationselement Columbus, 10fteraketprogrammet ARIANE 5 samt avancerede satellitter til videnskabelige 
formAI, jordobservation Qg kommunikation. ESA's budget for udvikling af satellilkommunikation ligger i 0jeblikket 
mellem 250 og 300 mio ECU om Aret. 
ESA har spillet en n0glerolle for udviklingcn af en europreisk kapacitet inden for satellitkomunikation. 
Organisationen udvikler og opsender fors0gssatellitter for at afpr0ve deres levedygtighcd i rummct (OTS-satcllittcn, 
som blev sendt op i 1978, OLYMPUS fra 1989 og ARTEMIS, som skal opscndes i 1993). Deter ogsA ESA, som har 
opsendt de f0rste systemer til EUTELSAT og INMARSA T, den sAkaldte ETS-scric, som har vreret brugt af 
EUTELSAT fra 1983 og frcmefter, samt satcllitteme MARECS-A (opsendt 1983) og MARECS-B (opsendt 1984) til 
INMARSAT. 
Hensigten med ESA's nuvrerendc OLYMPUS-program er at udvikle og afpr~ve krcdsl0bstcknologi med det fonnAI at 
udvikle kommcrcielle satcllitprogrammcr i 1990'ernc indcn for kommunikation og radiospredning. Satellitten skal 
bruges til telekommunikation (smA terminalsystcmer, data-og undervisningstjencster, bredMndskommunikation og 
eksperimcntelle h0jfrekvenstransmissioncr) samt radiospredning (h0jopl0snings-tv. datarundspredning, kryptering 
osv.). 
Bortset fra Grrekcnland, Luxembourg og Portugal er allc EFs medlcmsstatcr mcdlcmmer af ESA. 
59 
skabelse af de n~dvendige politiske og lovm~essige forudscetninger samt 
standardiseringsvilk~r for at udvikle nye tjenester og nyt udstyr, der giver mulighed for 
maksimal udnyttelse af rumsystemer 
fremme af brugen af satellitkonununikationssystemer i forbindelse med gennemf~relsen 
af EF-politikker. 
F&U til fremme af udviklingen af mmsystemsapplikationer. 
Meddelelsen har gennemgAet en forste behandling i Radet og er nu til behandling i Europa­
Parlamentet. 
Siden udsendelsen af KOM(88)4 l 7 har Kommissionen arbejdet for, at satellitkommunika­
tionssystemer tages i brug ved gennemf0relsen af EFs politik pA f~lgende omrader: udvikling 
af landbrugsomrAder, herunder i scerlig grad etablering af uddannelses- og videreuddannelses­
systemer i EF's afsides liggende omrMer eller landbrugsomrA<ler, regionaludvikling, bistand til 
udviklingslande, undervisning og uddannelse, transport og fiskeri. Desuden harden opretholdt 
trette forbindelser med Den Europreiske Rumorganisation i sp0rgsm~let om teknologiudvikling 
til det fremtidige europreiske system af telekommunikationssatellitter. 
Som led i RACE-programmet er man for tiden igang med en analyse16
' af satellitkommunika­
tionens rolle i et fremtidigt europreisk bredbandsnet, og disse aktiviteter forventes viderefort 
under EF's nye rammeprogram for forskning og udvikling i perioden 1990-1994. Endvidere er 
der under DELT A-programmet371, som handler om anvendelse af informations- og kommunika­
tionsteknologi til fjemundervisning, foretaget en n¢je unders¢gelse af satellitter som distribu­
tionsmiddel som i det vigtigste pilotprojekt Channel E38l •• COMETT-programmet, der tager sigte 
pA etablering af partnerskaber mellem universiteter og virksomheder med henblik pA undervis­
ning og uddannelse, st0tter EuroPACE39>. 
36) I RACE-projektet R 1002 undcrs0ges dct, hvilken rollc satcllittcr kan spillc i de kommcnde Artiers pAtrenktc 
bredbAndskommunikationsmilj0. Ti f0rcnde curopxiskc luft-og rumfartsforetagcndcr arbcjdcr med pA projektct. 
37) Developing European Learning through Technological Advance, cllcr p~ dansk: dct tcknologiskc frcmskridt i 
undervisningens tjenestc i Europa. Under dette EF-program, hvis budget er pA 20 mio ECU, ska! det demonstreres 
dct hvordan samtligc informations- og tclckommunikationstcknologicr i de nrestc !\rticr har rclcvans for 
undervisning og uddannclsc. 
38) Channel E er et program, som the European Institute for the Media har forcslttd med hcnblik pA ctablcring af en 
uddannelses- og satcllittjcncstc over SES/ASTRA satcllittcn. 
39) EuroPACE er ct initiativ, som gtlr ud p!'l at lcvcrc uddannclscsmatcriale til ckspcrtcr, der forctagcr F&U rundt om 
i Europa. Projektct sponsorcres af Europas f0rcnde vii ksomhcdcr indcn for informationstcknologi og 
telekommunikation. 
60 
Inden for rumfartspolitikken har Europa i 70'eme og 80'erne haft held til at skabe sig en strerk 
europreisk position inden for 10fteraketter. Med de forskellige generationer af ARIANE­
raketten har Europa nu over 60% af markedet for opsendelse af satellitter. Dette giver Arlige 
indtregter p~ 540 mio ECU (1989), og der er for tiden 37 satellitter pA venteliste til opsendelse. 
lnden for rumsegmentet har Europa udviklet noget af det mest avancerede der findes inden for 
satellitteknologi, specielt inden for telekommunikationssatellitter. Denne succes skyldes i h~j 
grad den vellykkede forskning og udvikling i Den Europreiske Rumorganisation. Deres seneste 
satellit, OLYMPUS, er en af de st0rste og kraftigste kommunikationssatellitter, der nogensinde 
er opsendt. Den bruges for tiden til at demonstrere et helt spektrum af nye tjenester, hvoraf der 
navnlig er grund til at lregge mrerke til de tjenester, som kan n0jes med jordbaseret udstyr af 
smA dimensioner. Brugerene af Olympus inden for undervisning og uddannelse er blevet 
involveret i EuroSTEJ>40> . Europas eksportposition pA dette felt er imidlertid vreret svag, hvilket 
isrer skyldes, at der ikke er etableret et hjemmemarked for kommerciel satellitkommunikation. 
Hidtil har Europa kun af sat to telekommunikationssatellitter pA verdensmarkedet, nemlig til 
Arabsat, hvortil kommer, at et konsortium under ledelse af British Aerospace bygger 
satellitteme til INMARSA T 2. 
De greldende restriktioner pA satellitkommunikationsmarkedet har dog krrevet deres st0rste pris 
inden for jordsegmentet Fordi der ikke fandtes et europreisk marked af tilstrrekkelig st0rrelse i 
dette segment og europreisk industri derfor ikke har vreret i stand ti1 at udvikle sin kapacitet pA 
omrAdet, stammer mindre end 15% af INMARSA T's skibsudstyr fra europreisk industri og 
Europas industri har heller ikke gjort sig for godt greldende med hensyn til levering af terminal­
udstyr til EUTELSAT. Kun pA de dele af markedet, hvor liberaliseringen er forholdsvis 
fremskreden, dvs. med hensyn til antenner til modt.agelse af fjemsynsudsendelser, har europrei­
ske fabrikanter erobret sig en vresentlig markedsandel i Europa -over 90 % af alt solgt udstyr 
i 1989 -selv om det dog mA bemrerkes, at mange af komponenteme ogsA i dette udstyr ikke 
er europreisk fremstillede. 
Den omstrendighed, at investeringeme i udstyr til jordstationer -for et givet satellitsystem -
langt overstiger investeringeme i satellitterne selv, viser klart, hvilke udviklingsmuligheder der 
kan gA tabt pA dette omrAde. Dr0ftelser med de ber0rte europreiske industrikredse har vist, at 
man der mener at kunne klare sig bedre i konkurrencen, nAr f0rst de nuvrerende restriktioner for 
jordsegmentet ophreves. Det er her vrerd at notere, at undersfljgelser, der er udf 0rt for 
Kommissionen, tyder pA, at markedet for smA jordstationer vil blive tredoblet, hvis 
restriktioneme lempes. 
40) EUROSTEP (the EUROpcan association of users of Satellites in Training and Education Programmes) er en 
uafhrengig brugcrsamnmcnslutning med over 300 mcdlcmsorganisationcr fra 16 curopxiskc landc, som har 
transmissionstid pA OLYMPUS til den curopxiskc uddannclscskanal 
61 
Hertil kommer, at en rrekke igangva~rende initiativer mfi f0lges yderligere op, hvis den 
europceiske rumindustris position skal forbedres inden for satellitkornrnunikation: 
-Den Europreiske Rumorganisations teknologiske kapacitet mil udnyttes fuldt ud med henblik 
pA videreudvikling af satellitteknologien til bftde private og offentlige anvendelsesformfil. 
ESA's rAd tog i juli 1990 skridt i denne retning med godkendelsen af fors¢gsmissionen 
ARTEMIS41> og et program for datarelcesatellitter. 
satellitkommunikationssystemer ma udnyttes i endnu h0jere grad i gennemf0relsen af EF's 
politik. 
Dette punkt vedr0rer navnlig anvende]se af avanccret telekommunikation i regional­
udviklingen. Gennem ST AR-programmet har EF givet ¢konomisk st¢tte til oprettelsen af 
store jordstationer og terminaler til transmissionsforbindelser til brug for erhvervslivet. 
Punktet vedr0rer endvidere EF's politik for undeivisning og uddannelse, transport og fiskeri, 
og for udviklingslandene 
-satellitteme mA spille deres fulde rolle i forbindelse med den fremtidige udvikling af 
telekommunikationen i Europa, navnlig hvad ang~r f:rlleseuropreiske tjenester, samt i 
forbindelse med udviklingen af integreret bredbandskommunikation (IBC). 
2. Satellitkommunikation og EF' s audiovisuelle politik 
Satellitter spiller en n0glerolle i EF's audiovisuelle politik, navnlig hvad angAr frelleseuropreiske 
tjenester. Ved udgangen af 1989 distribueredes over 60 tv-kanaler pf! tvrers af grrenserne i 
Europa via satellit. 
41) Advanced Relay and TEchnology Mf Ssion, en fors,1gssarelli1 under udvikling hos ESA. Den om faller fors0g med 
laseroptisk datarcl~cforhindclscrt, S-b!\ndsrcl:eforhindclscr. og avanccrcdc landmohilc tjcncstcr ptt L-h:lndct, saml ct 
antal rumfart0jstclrnologiskc fors~~g. 
62 
2.1. Den overordnede audiovisuelle politik 
Kommissionen tilsendte den 21. februar 1990 RAdet og Europa-Parlamentet42
> en meddelelse, 
hvori den fremlagde hovedlinjeme i sin audiovisuelle politik43>. Vresentlige retningslinjer for 
lovreguleringen er fastlagt i direktiv 89/552/E0F om fjemsyn uden grrenser. 
I meddelelsen KOM(90)78 foreslAr Kommissionen en trestrenget strategi for udviklingen af 
den europreiske audiovisuelle sektor: 
-opbygning af et milj~ til fremme af den audiovisuelle industris konkurrenceevne pA grundlag 
af direktiv 89/552/E0F. 
Hannonisering af de enkelte landes lovgivning om ophavsretsbeskyttelse (en vigtig sag ved 
satellittransmission, som diskuteres nedenfor), tilskyndelse til pluralisme og mangfoldighed i 
programproduktionen samt fremmende foranstaltninger i overensstemmelse med EF's 
konkurrencepolitik -alt dette er vigtige forudsretninger for etableringen af et sAdant milj~ 
-fremme af den audiovisuelle produktionsindustri 
Til dette fonml bar Kommissionen foreslAet MEDIA-programmet44>, som et bidrag til 
omstruktureringen af den audiovisuelle industri og et fors~g pA at skabe balance mellem store 
og smA nationale industrier. For leddene bAde forud for og efter den egentlige produktion 
tages der i MEDIA sigte pA at etablere et sret supplerende foranstaltninger, som fAr vrerdi i 
kraft af deres EF-dimension, og som er bygget op om fire elementer: distribution, produk­
tion, uddannelse og finansiering. Forslaget skal medvirke til, at der pA europreisk plan 
opbygges nye audiovisuelle programtjenester, der benytter sig af innovativ transmissions­
teknik, herunder interaktiv kommunikation via satellit 
-fremme af ny teknologi 
De konstante teknologiske fomyelser, som isrer kommer med den nye generation af 
satellitter og udviklingen af h~jopl~snings-tv (HDTV), bar stor betydning for den 
audiovisuelle sektor. Sammen med utallige andre offentlige og private akt0rer pA otntidet 
bidrager Kommissionen til denne proces: 
42) Mcddelclsc fra Kommissioncn til R!'ldct og Europa-Parlamcntct om den audiovisuclk politik. KOM (90) 78 af 
21.2.1990. 
43) RMcts dircktiv om samordning af vissc love og administrative bcstcmmclscr i mc<llcmsstatcrnc vcdn1rcndc 
ud0velsc af tv-ra<liospredningsvirksomhcd. 89/552/E0F, 3.10.1989, EFT L 298 af 17.10.1989. s. 23. 
44) Handlingsprogram til frcmmc af udviklingcn af den curop<eiskc audiovisuellc industri -"MEDIA" -1991-1995, KOM 
(90) 132. 
63 
• gennem sit standardiseringsarbejde (RAdets direktiv 86/529/E0F af 3. november 1986 
var et f 0rste skridt hen imod vedtagelsen af en frelles standard for direkte 
satelli ttransmission 45>); 
• gennem sin koordinerende rolle, som er grundlreggende for udvikling og fremme af 
europreisk HDTV; 
• gennem sine forskningsprogrammer (navnlig ESPRIT, RACE og AIM). 
Satellittransmission til offentligheden -herunder bAde transmission i henhold til definitionen i 
radioreglementet for rundspredende satellittjenester og rundspredning inden for rammeme af de 
faste satellittjenester -vii udvikle sig til hovedkomponenten i de grrenseoverskridende audio­
visuelle tjenester i Europa. De mA derfor ses i lyset af EF's helhedspolitik for det audiovisuelle 
omrAde. 
2.2. Udviklingen af h0jopl0snings-tv (HDTV) i Europa 
Den 27. april 1989 vedtog RAdet en afg0relse, der indeholder en handlingsplan46J for indf0relse af 
h0jopl0snings-tv i Europa. Det forventes i folge planen, at HDTV vii blive indf0rt i to faser, nAr 
forst forsknings- og udviklingsarbejdet er afviklet. I ff<}rste f ase me,d start i 1990 vii der blive 
gennemfort fors0gs-og pilottransmissioner. Derefter forventes det, at en nekke tv-stationer fra 
omkring 1992 til 1995 vii begynde at sende regelmressigt i h0joplf<}sningsteknik med et stort 
programudbud, herunder film. 
Der er bred enighed om, at HDTV-udsendelser vil vrere almindeligt udbredt i hele Europa i 
1995. 
45) RMcts dircktiv om anvcndclsc af de fa~llcs tckniskc spccifikationcr i familicn af MAC/pakkc-standarder vcd dircktc 
TV-transmission via satcllit (86/529/E0F), 86/529/E0F. EFT L 311 af 3.11.1986, s. 28. 
46) EFT L 142 af 25.5.1989. side 1. 
64 
Et af hovedmAlene i RAdets beslutning er at sikre, at den europreiske standard for produktion og 
udveksling af programmer vedtages som verdensstandard. Der er gjort store fremskridt i 
standardiseringssp¢rgsmAlet. PA CCIR's plenarforsamling i Dtisseldorf i maj 1990 blev der 
opnAet enighed om 23 ud af 34 grundparametre for produktionsstandarden. Den europreiske 
HDTV-standard, som kaldes 1250/50, fordi den transmitterer billedinformation i 1250 linjer 
ved 50 Hz, udvikles af et konsortium pA omkring 30 europreiske fabrikanter og tv-stationer 
(hvoraf nogle kommer fra ikke-medlemsstater) i Eureka-projekt nr. 95. Eureka-95 gruppen 
udvikler ogsA det udstyr, der skal bruges til at demonstrere systemet. Kommissionen arbejder 
pA at sikre et mert samarbejde mellem MEDIA-programmet og Eureka-95. Derudover harden 
taget initiativ til en rrekke konferencer under titlen Audiovisuelt Forum. Her m¢des alle med 
interesse i HDTV for at dr¢fte arbejdet i Eureka-95. 
I juli 1990 blev der pA initiativ af Kommissionen og EB U (European Broadcasting Union) 
dannet en sAkaldt GEIE (Groupement Europeen d'Interet Economique, som pA dansk er blevet 
kaldt Europreisk 0konomisk Firmagruppe). Den bestAr af medlemmer fra industrien, af 
tv-selskaber, uafhrengige fjemsyns- og filmproducenter og andre ber¢rte parter. Formfilet med 
gruppen, som kalder sig Vision 1250, er at levere et markedsorienteret supplement til det 
tekniske udviklingsarbejde, der udf¢res af Eureka-95. Med ¢konomisk st¢tte fra medlems­
stateme og EF vii den g¢re udstyr, som er udviklet under Eureka-95 tilgrengeligt for 
programproducenter, demonstrere HDTV pA handelsmesser og organisere produktion og 
fremvisning af HDTV-programmer, herunder navnlig drekning af st¢rre sportsbegivenheder. 
Gruppen vii ud¢ve sin virksomhed fra 1990 til 1994, og det forventes, at initiativet vii resultere 
i, at der over hele verden vii blive fremstillet og vist mange produktioner af h¢j kvalitet i 
1250-systemet i denne fireArsperiode. 
2.3. Satellittemes rolle i HDTV 
Som nrevnt i kapitel ill er der almindelig enighed om, at satellitteme i den forste tid vii blive det 
vigtigste transmissionsmiddel for HDTV. Hvis Eureka-95 programmet skal blive en succes, 
og Europa dermed erobre en f¢rende stilling inden for tv, er det faktisk en forudsretning, at der 
sker en kontinuerlig ekspansion af den direkte satellittransmissions kapacitet, uagtet USA's og 
Japans fortsatte involverering i HDTV-omrAdet. 
65 
Specielt for satellitter, der transmitterer direkte til Europa og Afrika, grelder der en aftale, som 
blev indgAet pA Den Administrative Verdenskonference for Radiokommunikation i 1977 (se 
kapitel II og Ill). Ved denne aftale, der ofte betegnes som WARC-BS-77 planen, tildeltes 
frekvensbAndet for rundspredende satellittjenester (BSS: Broadcasting Satellite Service) tilde 
nationale DBS-tjenester (Direct Broadcasting Satellite). Europa fik tildelt flere banepositioner, 
og hvert af de europreiske lande fik tildelt fem kanaler pA en af kredsl0bspositionerne. Hen­
sigten var at satellitterne kun skulle give national drekning, selv om et vist overspild til 
nabolande ville vrere uundgAelig. Det var tanken, at det i hvert land skulle vrere muligt at 
mootage udsendelserne direkte i de enkelte hjem ved hjrelp af antenner pA h0jst 90 cm i 
diameter. Der var derfor brug for satellitter med stor sendestyrke. 
Som forklaret i kapitel ill har satellitkommunikationen i en rrekke vigtige henseender 
imidlertid udviklet sig pA mAder, som ikke kunne forudses i 1977. Navnlig betyder en forbedret 
modtagerteknik, at mcxltagelse med smA antenner ikke lrengere krrever satellitter med stor 
sendestyrke. Tv-signaler, som sendes via satellitter med mellemstor sendestyrke pA 
frekvensbAndene for de faste satellittjenester -og det er her st0rstedelen af de nuvrerende 
kanaler transmitteres, f.eks. de programmer der sendes via EUTELSAT I satellitterne, Telecom 
1 satellitterne, DFS-Kopernikus og Astra -kan modtages med en antenne pA omkring 90 cm i 
st0rstedelen af Europa. 
Dette betyder, at de fleste kanaler i Europa nu transmitteres via satellitter med mellemstor 
sendestyrke. Selv om der i Europa er opsendt flere satellitter, som stemmer med W ARC-BS-
77 planen, vil de fleste af de satellitter, der fungerer nu, vcere udlevet, netop som HDTV bliver 
almindeligt udbredt, nemlig ornkring 1995-97. 
Der er nu tre andengenerations DBS-satellitter under overvejelse i Europa. Disse alle tager sigte 
pA subregional (i de fleste tilfrelde sprogzonebestemt) drekning, flere kanaler pr. satellit og 
mindre sendestyrke pr. kanal. Selv om disse systemer ud fra en umiddelbar betragtning vil 
byde pA store fordele i forhold tilde eksisterende DBS-systemer, sA st:Ar de over for en fonni­
dabel forhindring, idet de ikke er i overensstemmelse med W ARC-BS- 77-planen. Hver enkelt 
satellit mAtte derfor koordineres med alle de satellitter og jordbaserede sendesystemer, som de 
kunne trenkes at interferere med, og en sAdan proces ville blive sA bekostelig og tidr0vende, at 
udfaldet ville vrere tvivlsomt Deter sikkert derfor uomgrengelig n0dvendigt at foretage en 
omfattende revision af kriterierne i WARC-BS-77 planen, hvis den fremtidige generation af 
DBS-satellitter i Europa skal blive til noget og det europreiske HDTV-system blive en succes. 
66 
2.4. Systemer med betinget adgang 
Den videre udvikling af satellit-tv og andre "punkt-til-flerpunkt" systemer forudsretter, at der 
ogsA arbejdes videre med aftaler og standardisering vedr~rende kontrol med adgangen til 
kanalerne. Der findes tre hovedgrupper, som har ret til eller interesse i cnten af begrrense eller 
kontrollere, hvem der kan fA adgang til et satellittransmitteret signal: 
-operat~rer og brugere af forretnings-tv og/eller videom~detransmissioner. EfterhA.nden som 
det bliver mere almindeligt at benytte tv ti.I lukkede brugergrupper og videom~er som 
redskab til at skaffe sig konkurrencemressige fordele i erhvervslivet, indtager ogsA 
fortrolighedsproblemet en mere fremtrredende plads. Bade operat~rer og brugere er srerdeles 
opmrerksomme pA betydningen af at kryptere dvs. forvanske signalet pA en sAdan mAde, at 
kun personer med tilladelse hertil kan modtage det i dets oprindelige form. 
Sikkerhedsproblemet er srerlig betydningsfuldt~ nfil" der er tale om satellittransmission, selv 
om heller ikke jordbaserede transmissionssystemer pA nogen mAde n0dvendigvis er sikre 
-forfattere til og producenter af transmitteret materiale. Som nrevnt har det afg~rende 
betydning for udviklingen af europreisk fjemsyn, at ophavsretsproblcmet l~ses. 
Satellittransmissioner, der drekker hele Vesteuropa ville bringe det potentielle publikum op pA 
flere hundrede millioner. Det er indlysende, at bAde fjernsynsstationerne og 
ophavsretsindehaveme har interesse i, at der hersker en klar situation med hensyn til 
ophavsretten i EF 
-satellittransmitterende fjemsynsselskaber, der opkrcever betaling for hver gang der kigges pA 
deres programmer. Der er her tale om et kommercielt sp~rgsmfil, hvor det ikke spiller nogen 
rolle, om fjernsynsselskabet sender pr. satellit eller via et jordbaseret system. Selskaberne kan 
vrelge et system, hvorved kundeme i stedet for at betale en engangsaf gift eller en Arlig licens 
for at modtage programmer, faktureres "pr. kig", f.eks. pr. program eller pr. times kiggetid. 
V ed systemer med betinget adgang til betalings-tv mA man afbalancere hensynet ti.I lave 
omkostninger med hensynet til sikkerhed mod brud pA koden. 
Hvad angAr ophavsretsspf<}rgsmfilet for fjernsynsudsendelser i EF, vil Kommissionen snarest 
stille forslag som led i den audiovisuelle politik og den overordnede ophavsretspolitik. 
67 
Hvad angAr indf0relsen af systemer med betinget adgang, har en vresentlig hindring for en 
10sning pA problemet vreret, at der ikke har eksisteret nogen frelleseuropreisk (eller international) 
krypteringsstandard. 
I RAdets resolution 86/C160/01 af 9. juni 1986 om benyttelse af videokonference- og videofoni­
teknik i forbindelser mellem regeringer opfordredes ~ommissionen til at 10se srerlige proble­
mer i forbindelse med regeringemes og frellesskabsinstitutionemes benyttelse af videokon­
ference- og videofonifaciliteter, herunder sp0rgsmAl vedr0rende fortrolighed. I EFs RACE­
program forskes der i kommunikationsintegritet for alle telekommunikationstjenester. I det 
f0lgende opregnes en rrekke grundlreggende krav til krypteringsudstyr. Deter vigtigt at fA 
udviklet passende europreiske standarder pA dette felt 
Med forslagene fra juli 1990 om databeskyttelses- og informationssikkerhedssystemer47) har 
Kommissionen fremlagt en omfattende strategi for dette omrade -herunder databeskyttelse og 
beskyttelse af kommunikationshemmeligheden inden for offentlige digitale telekommunika­
tionsnet -og foreslAet en handlingsplan for udvikling af inf onnationssikkerheden pA dette 
omrAde. 
3. En bredere europreiske dimension 
Med de trettere forbindelser mellem EF og nabolandene, med de dramatiske omvreltninger i 
Europa og 0steuropa og fremkomsten af en en bredere europreisk dimension som en generelt 
bestemmende faktor i EF's politik, fAr en EF-strategi for satellitkommunikation kun sin fulde 
betydning, hvis den ses i den bredere europreiske kontekst. 
Inden for satellitkommunikation har EF strerke frellesinteresser med nabolandene i kraft af et i 
mange tilfrelde frelles medlemsskab af de st0rre intemationale organisationer, som har mest 
relevans for satellitkommunikation i Europa. Figur 6 viser EF-landenes, EFT A-landenes, de 
mellem- og 0steuropreiske landes samt andre nabolandes medlemsskab af EUTELSAT, ESA, 
ETSI og CEPT samt INTELSAT, INMARSAT og Intersputnik. 
47) Se KOM 990) 314 af 24. scptembcr 1990, navnlig forslag til RMcts direktiv om hcskyttclsc af pcrsonoplysningcr og 
kommunikationshemmclighcdcn i forhindclsc med offcntligc digitalc tclcnet. hcrundcr dct tjcncstcintcgrcdc 
digitalnct (ISON) og offcntligc digitalc mobilnct, samt forslag til rMsafg0rclsc om infonnationssystcmcrs sikkcrhcd 
68 
3.1. Samarbejdet med EFf A-lande og andre nabolande og med Den Europreiske Konference for 
Post-og Teleadministrationer (CEP'I) 
EF bar traditionelt strerke bAnd til medlemsstaterne i Den Europreiske Frihandelssammenslut­
ning, navnlig gennem EF-og EFf A-landenes -i de fleste tilfrelde frelles -medlemsskab af 
disse organisationer (se figur 6). 
EfterhAnden som EF og EFf A videreudvikler deres indbyrdes forbindelser i global 
sammenhreng og tilnrermer sig et ~konomisk integreret Europa (EES: European Economic 
Space), vii de frelles interesser pA dette omrade fA yderlige styrke, blandt asom f~lge af, at der i 
en rrekke EFf A-lande nu er en tydelig tilb~jelighed til at tage den nuvrerende regulering af 
sektoren op til fornyet overvejelse og til at liberalisere bAde envejs-og -i nogle tilfrelde -
tovejskommunikation via satellit 
Figure 6 
COMMUNITY, EFTA, CENTRAL AND EASTERN EUROPE AND OTHER NEIGHBOURING 
EUROPEAN COUNTRIES 
MEMBERSHIP IN ORGANISATIONS OF MOST INTEREST TO SATELLITE COMMUNICATIONS 
IN EUROPE 
EUTEL-
SAT 
Belgium 
Denmark 
Germany 
France 
Greece 
Ireland 
Italy 
Luxembourg 
The Netherlands 
Portugal 
Spain 
United Kingdom 
Austria 
Finland 
Iceland 
Liechtenstein 
Norway 
Sweden 
Switzerland 
... .,. • • • • • • • • • • • • • • Member 
.$~ •• application to join pending 
... .,.. 0> •....•••••••• Associate Member ...... 
...... 
... ... 
...... 
...... 
...... 
... ... 
... ... 
... ... 
... ... 
...... 
... ... 
... ... 
...... 
...... 
..... 
...... 
...... 
...... ESA ETSI 
...... ... ... 
...... ... ... 
... ... ... ... 
... ... ...... 
...... 
..... ... .. 
...... ... ... 
... ... 
... ... ... ... 
... ... 
...... ..... 
...... ..... 
...... ...... 
... ... (1) ...... 
... ... 
...... ... .. 
...... ...... 
... ... ... ... CEPT INTEL- INMAR- INTER- ITU 
SAT SAT SPUTNIK 
...... ... ... ... ... ... ... 
... ... ... ... ... ... ... ... 
...... ... ... ... ... ... ... ... ... 
... ... ... ... ... ... ... ... 
... .. ... ... ... ... ... .. 
..... ... ... ... ... 
..... ... ... ... ... ... ... 
...... ... ... ... ... 
...... ... ... ... ... ... ... 
...... ... ... ... ... ... ... 
..... ... ... ... ... ... ... 
...... ... ... ... ... ... ... 
...... ... ... ... ... 
... ... ... ... ... ... ... ... 
...... ...... ... ... 
..... ...... ... ... 
... ... ... ... ... ... ... ... 
...... ... ... ... ... ... ... 
...... ... ... ... ... ... ... 
EUTEL-
SAT 
Bulgaria 
Czechoslovakia 
Hungary 
Poland 
Romania 
Yugoslavia 
Cyprus 
Malta 
Monaco 
Rep. of San Marino 
Turkey 
Vatican City 
Japan 
United States 
USSR 
,.. ..,. • • • • • • • • • • • • • • Member 
~~ •• application to join pending 
,.. ..,.(1) ••••••••••••• Associate Member ~~ 
~~ 
:$;~ 
........ 
....... 
...... 
...... 
....... 
...... 
...... 
...... 
....... ESA ETSI CEPT 
....... 
....... 
....... 
....... 
....... 
...... 
...... ...... 
....... ... ... 
...... 
...... 
...... ...... 
...... Figure 6 
INTEL- INMAR- INTER- ITU 
SAT SAT SPUTNIK 
.... ... .... ... .... ... 
.... ... .... .... .... .... 
.... ... .... ... 
.... ... .... ... .... ... 
... ... ... ... .... ... ... ... 
... ... ... ... .... ... 
... ... .... ... 
... ... 
... ... ... ... ... ... 
... ... 
... ... ... ... ... ... 
... ... ... ... 
...... ... ... ... ... 
...... ... ... ... ... 
....... ... .... ... ... 
71 
Den Europreiske Konference af Post-og Teleadministrationer har traditionelt dannet hoved­
rammen for konsultationer om satellitkommunikation i Europa. Denne organisation har 
foruden alle EF-og EFT A-lande ogsA en rrekke andre Jande som medlemmer. blandt andre 
Tyrkiet og Jugoslavien (se figur 6). 
CEJYT omfatter en rrekke specialiserede komiteer. som virker inden for satellitkommunikation i 
Europa. De vigtigste af disse komireer er CCTS (Coordination Committe for Satellite 
Telecommunications) og dens underordnede organer samt CAC (Commercial Action 
Committee), hvorunder der er nedsat en VSAT-gruppe. Eftersom disse organer har en funktion 
i definitionen af satellitkommunikationens rolle i det kommende europreiske telenet, mA EF 
n~dvendigvis f~re en omfattende dialog med disse om, hvordan satellitkommunikationen skal 
udvikle sig i Europa. 
Som led i den generelle omvurdering af telekommunikationspolitikken, der for tiden finder sted 
i Europa, er CEPT i ~jeblikket ved at gennemf~re en rrekke st~rre omlregninger, blandt andet 
en adskillelse af myndigheds- og driftsopgaver. 
De to st~rste refonner, der er gennemfort indtil nu, har ogsA stor betydning for satellit­
kommunikation. Der er tale om etableringen af Det Europreiske Institut for Telestandardisering 
(ETSI) i 1988 i Sophia-Antipolis i Nice og overdragelsen til denne institution af CEPT's 
arbejde med standardisering af teleudstyr, og om Den Europreiske Radiokommunikations­
komite (ERC) og Det Europreiske Radiokommunikationskontor (ERO), som er under 
oprettelse. 
72 
Mens ETSI har til opgave at tilvejebringe det tekniske grundlag for mange af de n0dvendige 
foranstaltninger inden for satellitkommunikation (se kapitel V), vil den nye Europreiske 
Radiokommunikationskomite og Det Europreiske Radiokommunikationskontor -som skal 
ligge i K0benhavn -danne et nyt grundlag en bedre frekvenssamordning i Europa. I RAdets 
resolution 90/C 166/0248> fastlregges det som politisk hovedmAI, at der navnlig ~r arbejdes pd 
tilde ling af tilstrakkelige frekvensressourcer ti/ mobil-og satellitkommunikation i rette tid ... , og 
noterer sig med tilfredshed den igangvarende reform af mekanismerne ti! frekvensplanlagning 
og -samordning, som CEPT har ivarksat, herunder navnlig beslutningen om at oprette et 
europaisk radiokommunikationskontor, som giver mulighed for, at tage hensyn tilalle 
interesserede parters meninger, og som har en passende organisation .... Kommissionen og 
medlemsstaterne samt CEPT opfordres heri til at st¢tte den videre udvikling af de nye rammer 
... idet de n¢dvendige ressourcer stilles ti/ rddighed, sd det sikres, at kontoret far en ejfektiv 
drift og en evne ti/ at reagere hurtigt .... 
3.2. Satellitkommunikationens betydning for udviklingen i Mellem- og 0steuropa 
De dramatiske omvreltninger i Mellem- og 0steuropa har givet en ny politisk dimension til den 
hurtige udvikling af satellitkommunikationssystemer i Europa. Som Kommissionen 
understregede i en meddelelse49
> af 19. juni 1990 bar <let afg0rende betydning for de mellem- og 
0steuropreiske landes integration i en bredere europreisk sammenhreng og for en vellykket 
genopbygning af deres 0konomier, at der hurtigt opbygges en telekommunikationsinfrastruktur 
i disse lande. En af de store fordele ved satellitkommunikation -nemlig den hurtige etablering 
og den 0jeblikkelige store arealdrekning -betyder, at dette medium kan spille en srerlig rolle i 
denne sammenhreng, bAde med hensyn til telekommunikation og fjernsynstransmission. 
De mellem- og 0steuropreiske lande overvejer derfor at bruge satellitsystemer for at forbedre 
deres telekommunikationsforbindelser med Vesteuropa. Polen blev det 27. medlem af EU­
TELSAT i februar 1990, Rumrenien har siden dat tilsluttet sig, og Tjekkoslovakiet og Ungaro 
er i gang med forhandlinger. Endvidere forlyder det, at den tredje model af DFS-Kopernikus, et 
nationalt tysk satellitsystem, vii s0rge for telefoni, fjernsynsdistribution og data-/forremings­
kommunikation i hele Forbundsrepublikken Tyskland og <let tidligere 0sttyskland. Flere 
mellem- og 0steuropreiske lande -Polen, Tjekkoslovakiet og Bulgarien -er medlemmer af 
INMARSA T og regner med at benytte denne tjeneste til bAde maritime og landmobile formAl 
( se figur 6). 
48) RAdets resolution af 28. juni 1990 om intcnsivcret samarbcjde om radiofrekvenser pt! europreisk plan, navnlig med 
henblik pA tjenester med frelleseuropreisk dimension, EFf C 166 af 7.7.1990, side 4. 
49) Meddelclse fra Kommissionen til RMet og Europa-Parlamentct om Frellcsskabets forbindclser med de mcllcm- og 
0steuropreiske lande -telekommunikationens rolle, KOM (90) 258. l 9.6. l 990. 
73 
Muligheden for at benytte smA tenninalsystemer til at give hurtig drekning af store omrAder er 
under aktiv overvejelse i flere 0steuropreiske lande. Samtidig presser de pA med at unders0ge 
mulighederne for at tillade flere tjenesteleverand0rer for at stimulere hurtig tilvejebringelse af 
bed.re teletjenester, bdde til den indenlandske og den internationale trafik. 
I en situation hvor de jordbaserede net i mange mellem-og 0steuropreiske lande i vidt omfang 
er underudviklede, byder indf0relse af VSAT-net sig til som et indlysende -og i mange 
tilfrelde srerdeles effektivt -kommunikationsmiddel. Satellitteknologi, som krrever store 
jordstationer vii sjreldent give hurtig drekning af store omrAder, fordi den jordbaserede 
strukturer til den videre formidling af transmissionerne ofte vii mangle. 
Det er sandsynligt, at situationen -pA baggrund af de igangvrerende generelle 0konomiske 
reformer i de mellem- og 0steuropreiske lande og udviklingen hen mod markeds0konomiske 
forhold -hurtigt vii fore til en revision af de der greldende regler for oprettelse af satellit­
systemer. Hvis ikke der trreffes de fom0dne forholdsregler i EF, kan dette meget vel f0re til, at 
der adgangen til satellitnet i Mellem- og 0steuropa liberaliseres, for det sker i EF, hvilket vii 
kunne fA overordentligt negative virkninger pA udviklingen af frelleseuropreiske systemer. 
Mens der hurtigt kunne udvikles frelles satellitterminalnet mellem landene i Mellem- og 
0steuropa og EF -hvis ellers EF tilpasser sine egne lovregler pA omrAdet -sA mA de frelles 
interesser i denne sektor mellem EF og USSR analyseres n0jere. USSR har star kapacitet inden 
for rumfartssystemer og g0r som f0lge heraf star brug satellitsystemer. Det menes, at over 
95% af seerne modtager deres fjernsynsudsendelser ved hjrelp af en kombineret anvendelse af 
satellitbaserede tv-transmissionssystemer og jordbaserede distributionsanlreg. Inden for 
international satellitkommunikation har USSR vreret aktiv med oprettelsen af satellitsystemet 
Intersputnik (se figur 6) og med Interkosmos-programmet, der tager sigte pA unders0gelse af 
problemer ved implementering af national og international kommunikation. USSR er allerede 
medlem af INMARSAT, og det blev for kort tid siden offentligt kendt, at der var fornyede 
bestrrebelser pA at tilbyde landet medlemsskab af INTELSAT. 
74 
4. Eksterne forhold og det internationale milj0 for satellitkommunikation 
I en kohrerent EF-strategi pA satellitkommunikationsomrAdet mA der ogsA tages hensyn til det 
internationale miljf', som europreisk satellitkommunikation befinder sig i, og til EF's generelle 
interesser i forbindelser med tredjelande. 
Som beskrevet i kapitel II har alle EFs medlemsstater indgAet forpligtelser og internationale 
aftaler, som skal overholdes -dette hindrer dog ikke, at de i frellesskab b~r arbejde pA at fA 
gennemf~rt forandringer, hvor dette er p!krrevet. 
Resultateme af GA Tf-forhandlingerne i forbindelse med den igangvrerende Uruguay-runde vil 
fA en meget stor indflydelse pA EFs forhold til <lets vigtigste handelspartnere pA dette omr!de, 
dvs. USA og Japan -men de kunne ogsA fA betydning for satellitkommunikationens intema­
tionale milj~. Med det stigende antal ikke-europreiske satellitter, der bruges til drekning af 
Europa, bliver det n~dvendigt at styrke samordningen med tredjelande inden for satellittje­
nester. Endelig mA en satellitkommunikationspolitik for EF ses i sammenhreng med EF's 
almindelige forhold til de ~vrige dele af verden. Deter sAledes vigtigt at uddybe forholdet til 
Middelhavslandene, hvonned der allerede er oprettet forbindelser til gensidig fordel, og at 
bidrage til fuld udnyttelse af satelitternes muligheder i udviklingslandene -bAde som led i 
forbindelserne med AVS-landene inden for rammerne af den greldende Lome-konvention, og 
som bistand til satellitbaserede udviklingsprojekter i andre dele af verden. 
75 
4.1. Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU) 
Som beskrevet i kapitel II har Den Internationale Telekommunikationsunion en central 
betydning for udviklingen af satellitkommunikation, blandt andet i kraft af den n0glerolle, den 
spiller inden for international frekvenssamordning og fordeling af baneressourceme gennem 
aktiviteteme i Det Internationale Frekvensregistreringsrad (IFRB) og pA de Administrative 
Verdens- og Regionalkonferencer for Radiokommunikation (W ARC og RARC). De vigtigste 
andre komiteer er Den Internationale RAdgivende Radiokomite (CCIR) og Den Internationale 
RMgivende Komite for Telegraf- og Telefonvresen (CCff'D50>. 
IFRB's og WARC'ernes arbejde er blevet grundigt gennemgAet i kapitel II. CCIR varetager 
unders0gelse af tekniske og driftsmressige sp0rgsmAl vedr0rende radiokommunikation og for 
udstedelse af rekommandationer pA dette omrAde. 
CCITI udsteder rekommandationer vedr0rende standarder og specifikationer samt drifts-og 
takstforhold for offentlige teletjenester. Den unders0ger, hvorledes telekommunikations­
satellitter og jordbaserede net kan fungere sammen, navnlig i forbindelse med nutidens omfat­
tende og ekspanderende anvendelse af satellitbaserede faste og mobile teletjenester. 
Som anf~rt i RMets resolution af 30. juni 198851> skal der indtages frelles standpunkter i 
intemationale fora. Dette realiseredes ved Den Verdensomsprendende Administrative Telefon­
og Telegrafkonference (WA TIC) i 1988, hvor der blev forhandlet om et nyt sret intemationale 
telekommunikationsreglementer. Det anlregges ogsA frelles standpunkter ved de igangvrerende 
forhandlinger inden for CCIR's rammer om den fremtidige standard for h~jopl~snings-tv. Det 
b~r ogsA ske i fremtiden i alle relevante tilfrelde. 
Efter tilslutning fra RAdet i 1988 ans0gte EF om observat~rstatus i ITU og ITU's komiteer og 
konferencer. Dette blev bevilget 
50) Endnu et organ, Kontoret for Telckommunikationsudvikling (Telecommunications Development Bureau). der for 
nylig er blcvet oprettet i forbindelsc med den reform af ITU's arbcjdsaktivitctcr. bcslutningernc pA ITU's 
plenarforsamling i Nice i 1989 (artikcl 14 i statultcn) har rcsultcret i, kan f~ stor bctydning med hensyn til fremme 
af satellitkommunikation i udviklingslandc 
51) RAdets resolution af 30. juni I 988 o~ etablcring af cl frellcs marked for tclctjcnestcr og -udstyr indcn 1992. EFT' nr. 
C 257 af 4.10.1988. s. I 
76 
Med hensyn til frekvenssamordning opfordrer RAdets resolution 90/C 166/0252> til at der 
udarbejdes falleseuropreiske standpunkter vedr¢rende anvendelsen af frek'Vensspekret i 
f orbindelse med international frekvenssamordning, navnlig med henblik pd ITU og dens 
konferencer om radiofrek'Venser ... , og pA grundlag af den igangvrerende reform af 
frekvenssamordningen i CEPT (se ovenfor). 
Den stfi'Srste umiddelbare udfordring for EF bliver at fastlregge et frelles standpunkt med henblik 
pA den nreste Verdensomsprendende Administrative Radiokonference, hvis nreste m~de vil 
finde sted i 1992, og -pA grundlag af CEPT's styrkede samordningsmekanisme -og at 
etablere et strerkt politiskt mandat pA EF-plan, hvilket er en forudsretning for en effektiv 
samordning pA. dette centrale felt. 
4.2. Den Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel (GA TT) 
Praktisk talt alle aspekter af det indre telekommunikationsmarked pAvirkes direkte eller 
indirekte af de forhold, der drfi'Sftes under de igangvrerende handelsforhandlinger i Uruguay­
runden. 
Standpunkteme i Uruguay-runden fremlregges af EF med hjemmel i Trak.tatens artikel 113. 
Det er sandsynligt, at der fortsat vii vrere en tret sammenhreng mellem EF's forhandlings­
position og EF's inteme forhold, og det er vigtigt, at EF's inteme og eksteme positioner 
stemmer overens. 
Blandt de nuvrerende forhandlingsemner er der to, som har direkte relevans for satellitsektoren, 
nemlig tjenesteydelser og tekniske handelshindringer. 
Hvad angAr handel med tjenesteydelser, har forhandleme i Geneve, inspireret af Den 
Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel (GA TT), koncentreret sig om at 
opstille en principiel ranune, som skal grelde for al handel med tjenesteydelser. 
Denne ramme vil blive suppleret med "bemrerkninger" (bilag) for de forskellige sektorer med 
det formAI at tage hensyn til disses srerlige forhold. For telekommunikation skulle bemrerk­
ninger, eller bilaget, blandt andet omfatte vilkArene for adgang til og brug af nettet. EF's position 
pA dette omrfuie bygger pA de principper, der er opstillet i direktiv 90/387/E0F53> om Abne net. 
52) RAdets resolution af 28. juni 1990 om intcnsiverct samarbcjdc om radiofrckvcnscr p~ curopreisk plan. navnlig med 
henblik p~ tjenester med frellescuropa:isk dimension. EFf C 166 af 7 .7 .1990, side 4. (90/C 166/2) 
53) RMets direktiv af om oprettelse af dct indre marked for tclctjcncstcr ved gcnncmf0rclsc af ONP (Open Network 
Provision -TilrMighcdsstillclsc af ~bnc net) 
77 
Hvad de tekniske hande/shindringer angAr, s¢ger EF at opnA. en bed.re balance i GA TT-aftalen 
ved at rn. dens bestemmelser udvidet til ogsA at omfatte blandt andet gennemskueligheden af de 
specifikationer, der vedtages af subnationale og private standardiseringsorganer. 
Nil" f¢rst de nye GA TI-aftaler er vedtaget, skulle der vrere tilvejebragt en mekanisme, hvorved 
liberaliseringen af handelen med satellittjenester og -udstyr -som led i den almindelige 
telekommunikationshandel -kan udvides til ogsA at omf atte tredjelande uden at forstyrre 
balancen. 
4.3. Samordning af standpunkter med hensyn til leverand¢rer fra tredjelande 
Som det fremgA.r af figur 3 betyder det stadig st¢rre udbud af rumfartsudstyr, at der ogsA kan 
anvendes ikke-europreiske satelliter til drekning af Europa. 
I kapitel III omtales det, at US Federal Communications Commission har udstedt midlertidige 
tilladelser til seks amerikanske organisationer vedr¢rende bygning af separate intemationale 
satellitsystemer En organisation, Pan American Satellite/ Alpha-Lyracom allerede siden 1988 
har drevet et separat internationalt satellitsystem, som ogsA tilbyder satellittjenester i en del af 
EF's medlemsstater. Til Orion-systemet er ans¢gningen om endelig tilladelse under behandling, 
og opsendelsen forventes at finde sted i 1993. Der foreligger ikke oplysninger om opsendelses­
datoer og drekningsomrAder for Goriwnt- og Reduga-satellitterne, sk0nt det vides at flere er i 
kredsl¢b. De ejes af USSR og lejes til Intersputnik. 
I 0jeblikket er EF's medlemsstater hver for sig i gang med forhandlinger om "landings­
rettigheder" for -og adgang til -andre ikke-europreiske satellitsystemer end INTELSA T's og 
INMARSA T's rumsegment. For fremtiden bliver det n0dvendigt at have en sterkere 
samordning pA dette felt, pA den ene side for at undgA forvridning af markedsvilkA.rene inden 
for EF og pA den anden side for at opnA en sterkere position i forhandlinger om ensartede 
betingelser for adgang til tredjelande, for sA vidt angA.r europreiske satellitsystemer. 
78 
Med den igangvrerende fastlreggelse af GA Tf-principper for telekommunikationshandel i 
almindelighed skulle der vrere skabt et grundlag for etablering af en f relles strategi og 
afbalancerede ordninger med tredjepande pA omradet. 
4.4. Forholdet til MiddelhavsomrAdet, Afrika, Latinamerika og de ~wrige dele af verden 
EF's medlemsstater bar fAet etableret en rrekke verdensomsprendende forbindelser inden for 
satellitkommunikation, dels i kraft af frelles interesser i forbindelse med de intemationale 
samordningsmekanismer inden for ITU vedr9)rende fordeling af frekvenser og banepositioner 
og inden for INTELSAT og INMARSAT, dels som f9)lge af anvendelsen af satellitkommuni­
kation i forbindelse med regional udviklingsbistand. 
I gr9)nbogen om etablering af et frelles marked for teletjenester og -udstyr54) understregede 
Kommissionen, at det har stor betydning for EF at kunne samarbejde i intemationale 
sammenhrenge med andre industrilande, som f.eks. USA, Japan, Canada, Australien og New 
Zealand, som alle har opbygget en vis kapacitet inden for avanceret satellitkommunikation. 
Sidel9)bende hermed lregger man stor vregt pA at fft etableret en kohrerent strategi for telekom­
munikation i forholdet til den tredje verden. I ovennrevnte meddelelser om EF's strategi 
vedr9)rende rummet har Kommissionen givet satellitkommunikation h~j prioritet, nAr der er tale 
om udvikling af landbrugsomrAder, regionaludvikling og udviklingsbistand. 
EF, Middelhavslandene og Afrika har en srerlig frelles interesse inden for satellitkommunika­
tion, ikke kun pA grund af de nrere forbindelser, der i almindelighed har udviklet sig mellem EF 
og de fleste af disse lande, men ogsA fordi Europa og Afrika mA deles om baneressourceme i 
den samme ITU-region (region 1). Denne situation krrever, at man omhyggeligt overvejer, 
hvordan det kan g~res lettere at gennemf~re en bedre planlregning, sA alle ber!'l)rte parters 
interesser kan blive im~ekommet. 
Der er etableret et nrert samarbejde mellem europreisk rumfartsindustri og de arabiske lande i 
forbindelse med Arabsat-systemet, idet dette bygger pA europreisk teknologi og to satellitter fra 
en europreisk fabrikant. Arabsat har for nylig udsendt et udbud vedr9)rende anden generation af 
dette satellitsystem, og forskellige europreiske fabrikanter forventes at byde herpA. 
54) Gr0nbogcn om Etablering af ct Frellcs Marked for Tclctjcncstcr og -Udstyr, KOM(87)290 cndclig udgavc af 
30.6.1987 
79 
Lome-konventionen, som knytter EF sammen med et stort antal udviklingslande, udg~r en 
srerlig samarbejdsramme. Kommissionen deltager i en rrekke 0konomiske og tekniske 
samarbejdsprojekter om bistand til forskellige lande i Afrika, Vestindien og Stillehavet (A VS). 
Dette kan forventes at blive et l~bende opgave for EF, eftersom satellitkommunikation vinder 
st0rre og st0rre udbredelse pA regionalt og nationalt plan i nyindustrialiserede lande og 
udviklingslande. I Andespagt-landene bistAr Kommissionen for tiden med unders0gelser 
vedr0rende oprettelse af et frellesregionalt satellitsystem, CONDOR. 
I fremtiden forventes det, at der vil blive stillet store krav til EF pA f0lgende omrAder: 
-mert samarbejde med lande i ITU-region 1 om forn~den samordning mellem europreiske 
satellitsystemer og systemer i andre dele af regionen, som f.eks. det planlagte afrikanske 
satellitkommunikationssystem (RASCOM), som finansieres af en rrekke afrikanske lande 
med ITU som koordinator 
-fortsat vregt pA anvendelse af satellitkommunikation i EF's bistandsprogrammer til 
udviklingslande 
-og endelig, mere generelt, et nrert internationalt samarbejde med andre industrilande og 
udviklingslandene inden for rammeme af Den Internationale Telekommunkationsunion, 
navnlig med hensyn til de kommende W ARC-konferencer, og med de intemationale 
telekommunikationssatellitorganisationer, med det formfil at fremme rendringer i fom0<lent 
omfang og under fuld hensyntagen til udviklingslandene med sigte pA en afbalanceret 
udvikling af den verdensomsprendende satellitkommunikation. 
5. Sammendrag 
Den fremtidige udvikling og regulering af satellitkommunikationen i EF mA ses i en global 
politisk sammenhreng. 
Satellitkommunikation udg~r langt den st~rste kommercielle anvendelse af rumfartsteknologi. 
80 
ESA 's samlede indsats i rummet frem til Ar 2000 vii belf.'.'Sbe sig til 30 mia ECU. Heri er ikke 
medregnet de enkelte europ~iske landes egne rumprogrammer. Med de forskellige versioner af 
Ariane-raketten rAder Europa over mere end 60% af verdensmarkedet for satellitopsendelse. 
Inden for telekommunikationssatellitter har Europa, hovedsagelig pA grund af det vellykkede 
forsknings- og udviklingsarbejde i Den Europreiske Rumorganisation, udviklet noget af det 
mest avancerede der findes inden for satellitteknologi. PA grund af den manglende udvikling af 
et kommercielt europreisk satellitkommunikationsmarked, er Europas markedsposition pA 
dette felt dog stadig svag, nAr man sammenligner med de blomstrende amerikanske og 
japanske markeder. 
Det bliver derfor i vid ustrrekning afgf.?Srende for Europas bestrrebelser pA som helhed at vinde 
en fremtidssikker kommerciel position i rummet, at der sker en tilpasning af lovgivningen for 
satellitkommunikation i Europa. 
Dette vii samtidig vrere afgf.'.'Srende for en vresentlig komponent i EF's audiovisuelle politik, 
nemlig den hurtige indff.'.'Srelse af hf.'.'Sjoplf.'.'Ssnings-tv -da deter almindeligt accepteret, at 
satellitter bliver det vigtigste transmissionsmiddel i ff.?Srste fase af indforelsen af HDTV overalt i 
Europa. 
Den fremtidige udvik:ling af EF's satellitkommunikationsmarked fAr kun sin fulde betydning, 
hvis den ses i en bredere europreisk sammenhreng -fremtidens f.'.'Skonomisk integrerede 
Europa (EES) og de dramatiske omvreltninger i 0st-og Mellemeuropa. 
En hurtig opbygning af kommunikationsinfrastrukturen i 0st-og Mellemeuropa er en 
af gf.'.'Srende forudsretning for genopbygningen af disse land es f.'.'Skonomier. Mangel en pA en 
adrekvat jordbaseret infrastruktur betyder, at en fri etablering af VSAT-terminalnet kan give 
disse lande en hurtig udvik:ling. PA baggrund af parallelle udvik:lingslin jer i en rrekke EFf A­
lande henimod et mere liberalt miljf.'.'S for disse systemer, vii en manglende tilpasning af 
lovgivningen for sAdanne systemer i EF betyde, at Frellesskabet kan komme bagud for 
udviklingen i de andre dele af Europa -og dermed effektivt blokere for regte tvrereuropreiske 
systemer. De reformer inden for samordning og planlregning af standarder og frekvenser, som 
Den Europreiske Konference for Post-og Teleadministrationer bar ivrerksat med oprettelsen af 
ETSI pA den ene side og Den Europreiske Radiokommunikationskomite og Det Europreiske 
Radiokommunikationskontor pA den anden side kan samtidig danne udgangspunkt for 
etablering af sAdanne vilkAr, at Europa-drekkende tjenester fremmes. 
81 
Endelig vii den fremtidige udvikling af satellitkommunikationen pA verdensplan blive lettet som 
f~lge den igangvrerende udvikling inden for Den Internationale Telekommunkationsunion og 
de principper, der skal aftales under Uruguay-rundens GA IT-forhandlinger. Denne udvikling 
vil dog samtidig stille krav om en bedre samordning mellem medlemsstateme, Mde hvad angAr 
koordination af standpunkter til tredjelandes tjenesteleverand~rer, og hvad angA.r den videre 
udvikling af forbindelseme pA dette omrade med Middelhavslandene, Afrika, Latinamerika og 
de ~vrige dele af verden. 
EF har srerlige frellesinteresser med Middelhavslandene og Afrika, bAde pA grund af det nrere 
forhold, der har udviklet sig mellem EF og mange af disse lande, og fordi Europa og Afrika er 
frelles om frekvenser og baneressourcer i den samme ITU-region. 
82 
V. TELEKOMMUNIKATIONSPOLITIKKENS PRINCIPPER SKAL 
0 OGSA GtELDE INDEN FOR SA TELLITKOMMUNIKA TION 
I Gr0nbogen om Etablering af et Frelles Marked for Teletjenester og -Udstyr blev sp0rgsmruet 
om satellitkommunikation i f0rste omgang udsat22>. Den konsensus, der blev opnAet pA grundlag 
af gr0nbogen og de derpA f0Igende politiske beslutninger vedr0rende den fremtidige regulering 
af telesektoren i EF -blandt andet pA teleministrenes rAdsm0de den 7. december 1989 -kan nu 
danne grundlag for etablering af et frelles standpunkt vedr0rende lovgivningen pA 
satellitkommunikationsomradet 
Det egentlige mAl, nemlig realiseringen af EF's indre marked for telekommunikation ved 
udgangen af 1992, kan kun virkeligg0res, hvis man nAr til enighed om om et frelles sret regler. 
Mislykkes dette, vii den nuvrerende opsplitning af EF-markedet fortsrette, med blokering af 
udviklingen af EFs satellitindustri til f0lge. Det er specielt vigtigt, at der opnAs en bred kon­
sensus om hvilket sigte, hvilket omfang og hvilke frister de 0nskede foranstaltninger b0r have. 
FormAlet med gr0nbogen om telekommunikation var at tilvejebringen en sMan konsensus, og 
MinisterrAdet godkendte da ogsA enstemmigt de generelle konklusioner i gr0nbogen i sin 
resolution af 30. juni 198823>. I denne forbindelse udpegede RAdet satellitkommunikation som et 
hovedmAl i telekommunikationspolitikken: 
at fast/agge en fa Iles holdning med hensyn ti/ satellitkommunikation, sdledes at dette medium 
kan udvikle sig i et positivt milj¢ pd grundlag dels af de genere/le reg/er for drift og udnyttelse 
af netmilj¢et, de ls af Traktatens konkurrencebestemmelser og medlemsstaternes eksisterende 
internationale forpligtelser. 
1. Generelle principper 
NAr den generelle konsensus, der er etableret inden for telekommunikation, skal lregges til 
grund for for satellitkommunikation, b0r f0lgende principper overholdes: 
i den fremtidige regulering af satellitkommunikationsomn\det b0r man tilgodese de 
lovgarantier, som medlemsstaterne anvender, nAr disse er i overensstemmelse med den 
den allerede etablerede generelle konsensus vedr0rende telekommunikation, men der b0r 
ikke indf0res yderligere restriktioner, udover de restriktioner, som de srerlige forhold pA 
satellitkommmunikationsomradet n0dvendigg0r, dette under forudsretning af at disse er i 
overensstemmelse med EF's lovgivning -herunder konkurrencebestemmelseme -og 
internationale forpligtelser 
22) En mere Dynamisk Europreisk 0konomi -Gr0nbog om Etahlcring af ct Fa:llcs Marked for Tclctjcncstcr og -Udstyr, 
KOM(87)290, cndclig udgavc, 30.6.1987 
23) RAdets resolution af 30. juni 1988 om ctablcring af et fa:llcs marked for teletjcncstcr og -udstyr indcn 1992 
(88/C257/01) 
83 
den fremtidige regulering af satellitkommunikationsomradet bfl)r tage sigte pA en 
dynamisk udvikling af jord-og rumsegmentet i EF og pA at tilvejebringe sAdanne 
forhold, at erhvervslivet kan udfl)ve sin virksomhed inden for hele det frelleseuropreiske 
markedet efter 1992; at der Abnes mulighed for en fuld udvikling af Frellesskabets 
rumindustri; og at der kan ydes stfl)tte til EFs politik vedrfl)rende et audiovisuelt 
frellesskab 
i den fremtidige regulering af satellitkommunikationsomrAdet mA EF-retten vrere fuldt ud 
overholdt EF kan ikke tillade -har ikke rad til -at en sektor af sA stor betydning holdes 
uden for enhedsmarkedet og undtages fra dettes regler. 
Det fremgA.r af grfl)nbogen om etablering af et frelles marked for teletjenester og -udstyr, hvilke 
artikler i Traktaten der har stfl)rst relevans for telekommunikation: 
bestemmelsen i Traktatens artikel 3, litra f, om at konkurrence ikke mA fordrejes 
bestemmelsen i Traktatens artikel 5, om hvorledes medlemsstateme ska! opfylde deres 
trak:tatmressige forpligtelser 
bestemmelsen i Traktatens artikel 8A, om at det indre marked skat v<ere realiseret senest 
den 31. december 1992 
bestemmelseme om fri omsretning af varer, srerlig artikel 30-36 
bestemmelseme om friheden til at stille tjenesteydelser til rAdighed og etableringsfriheden, 
srerlig artikel 52-66 
84 
bestemmelseme om konkurrence, srerlig artikel 85, 86 og 90 
bestemmelseme om den frelles handelspolitik, srerlig artikel 110-116 
de generelle bestemmelser om indbyrdes tilnrermelse af medlemsstaternes love og 
administrative bestemmelser, hvor disse direkte vedr~rer etableringen af et fcelles marked 
eller dettes funktion, navnlig artikel 100 A. 
Udover disse artikler bfi;r der tages hensyn til forskellige andre aspekter, blandt andet Kommis­
sionens retningslinjer for anvendelse af konkurrencebestemmelseme inden for telesektoren24>, de 
store dele af EF-retten, der er et resultat af retspraksis og afledt lovgivning, samt realiseringen 
af princippeme i gr~nbogen25
>, f.eks.: 
Kommissionens direktiv af 16. maj 1988 om konkurrence pA teleterminalmarkedeme 
(88/30 l/E0F)26) 
RAdets direktiv om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemf~relse af 
ONP (Open Network Provision -Tihidighedsstillelse af Ahne net) (90/387 /E0F)27> 
Kommissionens direktiv af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester 
(90/338/E0F)28> 
samt direktivforslag, hvorom der allerede foreligger frellesholdninger, blandt andre: 
forslag til radsdirektiv om indbyrdes tilnrermelse af medlemsstaternes lovgivning om 
teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overenssstemmelse 
(89/289/E0F)29
> 
24) Endnu ikke offentliggjort 
25) Etablering af et mere konkurrcncchascrct tclckommunikationsmarkcd for helc EF indcn 1992: Virkcligg0rclsc af 
mtHcnc i Gr0nbogen om ctablcring af ct fa~llcs marked for tclctjcncstcr og -udstyr, (KOM88)48) af 9.2.1988 
26) EFT nr. L 131af27.5.1988, s. 73 
27) EFT nr. L 192 af 24.7.1990, s. l 
28) EFT nr. L 192 af 24.7.1990, s. lO 
29) .tEndret forslag. EFT nr. C 187 af 27.7.1990. s. 40 
85 
samt lovgivning pA fetter med direkte relevans hertil: 
forslag til rAdsdirektiv om fremgangsmAderne ved tilbudsgivning inden for vand-og 
energiforsyning samt transport og telekommunikation30
> 
RAdets direktiv om samordning af visse love og administrative bestemmelser i 
medlemsstateme vedr~rende ud~velse af tv-radiospredningsvirksomhed (89/552/E0F)31> 
RAdets direktiv om anvendelse af de frelles tekniske specifikationer i familien af 
MAC/pakke-standarder ved direkte TV-transmission via satellit (86/529/E0F)32
> 
RAdets direktiv om samordning af visse love og administrative bestemmelser i 
medlemsstateme vedr~rende ud~velse af tv-radiospredningsvirksomhed (89/552/E0F)33' 
I tilfrelde, hvor disse foranstaltninger ikke direkte vedr~rer satellitkommunikation, b~r EF's 
strategi folge de generelle principper i lovgivningen: 
strategien ~r sAledes give alle markedsakt~rer mulighed for fuldt ud at udnytte 
teknologiens nye potentiel, sAvel pA terminalmarkedet som pA tjenestemarkedet 
strategien ~r derfor baseres pA en snrever fortolkning af de eksklusive og srerlige 
rettigheder og tage sigte pA at erstatte disse med licensordninger i tilfrelde, hvor hensynet 
til almenhedens interesse krrever, at lovgarantier bevares 
strategien ~r tage sigte pA en klar adskillelse af myndighedsopgaver og driftsopgaver, 
sAledes at interessekonflikter samt konkurrence- og markedsfordrejninger kan undgAs 
2. De fremtidige forhold for sa vidt angar jordsegmentet 
Traditionelt har vreret televirksomhedeme, der bar ejet og drevet de store jordstationer, som 
anvendes i forbindelse med INTELSA Ts og EUTELSA Ts systemer til langdistancetelefoni 
og formidling af tv-programmer. I fremtiden kommer st~rsteparten af jordstationeme -og 
denned <let st~rste markedssegment -til at bestA af smil terminaler med antenner pA 50-250 cm 
(se kapitel III). VSA T-terminaler henregnes sredvanligvis hertil. Deter imidlertid vanskeligt 
klart at definere, hvad der skal forstAs ved "smA terminaler". Deter fristende at fastsrette et 
bestemt mAl for antennetvrersnittet som skel mellem disse og de ovenncevnte store jord­
stationer. En sAdan grrense vii imidlertid kun vcere vilkArlig og vil snart blive foneldet som 
folge af den teknologiske udvikling. Et sAdant mill hverken kan eller b¢r vcere bestemmende 
for, hvilke bestemmelser der skal gcelde for scldanne terminaler. 
30) EFT nr. L 297 af 20.10.1990, s. l 
31) EFf nr. L 298 af 17.10.1989, s. 23 
32) EFf nr. L 311 af 3.11.1986, s. 28 
33) EFf nr. L 298 af 17.10.1989, s. 19 
86 
Kriteriet for, hvorledes man b~r skelne mellem de forskellige typer jordstationer, b~r derfor 
ikke vrere st~rrelsen, men den funktion, de er beregnet til, og denne kan meget vel n~vendig­
g~re forskellige bestemmelser: 
terminaler til modtagelse af tv-programmer (underholdningsprogrammer) bAde af 
DBS-type og DTH-type (Direct Broadcast Satellites og Direct-To-Home receive-only 
terminals) 
tenninaler til modtagelse af satellitbaserede teletjenester (herunder mobiltjenester, posi­
tionsbestemmelse osv.) 
sende/modtage-terminaler til tovejskommunikation (herunder mobiltjenester, positions­
bestemmelse osv.) 
centrale jordstationer til styring af private terminalsystemer (navstationer- hub stations) 
2.1. Tenninaler til modtagelse af tv-programmet (underholdningsprogrammer) 
De fleste medlemsstater bar allerede gennemf ~rt en ret omfattende liberalisering af bestemmel­
serne for, hvem der kan srelge, installere, eje, drive og vedligeholde DBS-og DTH-terminaler 
til modtagelse af underholdningsudsendelser. Kommissionen har dog tidligere modtaget en 
rrekke klager, der har resulteret i, at der over for visse medlemsstater34l er er indledt procedurer 
for overtrredelse af bestemmelseme. De fleste af disse klager har fundet en l~sning derved, at 
den pAgreldende medlemsstat har indvilliget i at liberalisere markedet for modtagetenninaler. 
(se kapitel II). Denne form for terminaler kan nu betragtes som forbrugsgoder med en funktion 
svarende tilde normale antenner, der placeret pA husets tag anvendes til modtagelse af 
jordbaserede radio-og tv-udsendelser. I gr~nbogen om etablering af et enhedsmarked for 
teletjenester og -udstyr bedder det, at den generelle tendens i Europa nu er, at der ikke krreves 
licens for modtagere, der anvendes i hjemmet (fVRO) til modtagelse af programmer fra 
direkte transmitterende satellitter med stor sendeeffekt (DBS). 
34) Sc for ckscmpcl Ko111missio11cns sjcltc f\rsrapport tit Furnpa-Parlamcnlct 0111 rilsynct "'"d ove1holdl'lsc11 al IT 
lovgivningcn -1988, EFT nr. C 330 af 30.12.1989, s. I. pkt. 90 og 99. 
87 
Dette spfr?)rgsmAl har umiddelbart relevans i forbindelse med de netop opsendte DBS-satellitter 
(TDF-1og2, TV-SAT-2, BSB-1, TELE-X og OLYMPUS), og satellitter, der anvendes til 
direkte transmission til husstandene, dvs. ASTRA samt EUTELSA T's og TELECOM's 
satellitter af anden generation. Det skfr?)nnes, at der er et marked for 100 mio terminaler i 
Europa, og heraf forventes mellem 4 og 20 mio DBS-og DTH-terminaler solgt inden 1996. 
Deter klar~ at EF kun kan drage fordel af dette markedspotentiel, hvis markedet frigfr?)res for 
restriktioner i lovgivningen. 
2.2. Terminaler, der kun kan modtage satellittransmitterede teletjenester 
I modsretning til en DBS-og DTH-terminal vii terminaler til modtagelse af telekommunikation 
blive optimeret for modtagelse af punkt-til-flerpunkt transmission af data-og talekommunika­
tion, herunder eventuelt videotransmission (i analogt eller digitalt format). Der er imidlertid 
store lighedspunkter i de generelle funktioner mellem disse to klasser af jordstationer. 
Brug af sAdanne terminaler i forbindelse med punkt-til-flerpunkt kommunikation vil ikke pA 
nogen mAde true jordstationernes brugere og operat~rer, da der ikke er indbygget sende­
mulighed i sAdanne terminaler. 
Som allerede forklaret (se kapitel nn omfatter denne form for kommunikation f~rst og 
fremmest nye former for tjenester, der ikke kan stilles ti1 rAdighed med konventionelt udstyr. 
2.3. Terminaler, der bAde kan sende og modtage 
Det er den normale internationale praksis, at der normalt krreves licens til radiosendere. Det er 
sfiledes almindelige, at der for for drift af smA sende/modtage-terminaler, grelder en licens­
ordning, sfiledes at der er sikkerhed for en korrekt tildeling og koordinering af frekvenser og 
mindst mulig interferens. I visse tilfrelde anvendes licensordninger ogsA for at sikre, at 
terminalens geografiske position er kendt Det er ogsA i offentlighedens interesse at det pAse, at 
senderen fungerer korrekt, og dette kan g~re det berettiget at stille krav om, at udstyret skal 
typegodkendes og vedligeholdes efter forskrifterne. 
88 
2.4. Centrale jordstationer til styring af satellitterminalnet 
De geografisk spredte terminaler i private terminalnet af den nuvrerende generation (stjeme­
konfigurerede net) kommunikerer nonnalt indbyrdes via en central jordstation, der fungerer 
som knudepunkt (en sAkalt navstation -hub station), idet den etablerer de n~vendige videre­
gAende transmissionsveje. Tenninaleme kommunikerer ikke direkte med hinanden. Det fAr de 
mulighed for i nreste generation af net (de sfilcaldte maske-net). I begge typer net krreves der 
dog en central styringsfunktion. I dette dokument forstAs ved navstation en jordstation, der 
varetager nettets centrale styringsfunktion. 
En navstation er n~dvendigvis en tovejsstation (dvs. at den bAde sender .,_,5 modtager), og den 
er ud fra et udstyrsmressigt synspunkt en betydeligt mere sofistikeret facilitet end en remote 
netterminal, idet den i et stjemenet mA have en st~rre transmissionsstyrke og en st~rre 
bAndbredde for at kunne fungere som den centrale kommunikationsfacilitet. Navstationer kan 
derfor g~re mere detaljerede licenser n~vendige. 
2.5. Afskaffelse af srerlige og eksklusive rettigheder 
Efter gr~nbogens offentligg0relse har Kornmissionen med henblik en liberalisering af 
markedet vedtaget et direktiv, 88/301/E0F35>, hvori alle eksklusive og srerlige rettigheder 
afskaffes med hensyn til tilrAdighedsstillelse af terminaludstyr. Der er fastsat en rrekke 
forskellige overgangsperioder, for at medlemsstateme kan formalisere og offentligg0re 
procedurer for sA vidt angA.r tekniske specifikationer og typegodkendelser for tenninaludstyr. 
Denne sidste af disse overgangsperioder udl0ber den 30. juni 1990. Efter dette tidspunkt mA 
der ikke fastsrettes restriktioner for tilradighedsstillelse af tenninaludstyr, der opfylder de 
tekniske specifikationer. 
Det er nu sp0rgsmAlet, om markedet for jordstationer skal behandles pA samme mAde som 
markedet for konventionelt terminaludstyr. Som nrevnt i kapitel II betragtes modtage­
jordstationer, der ikke er sammenkoblet med det offentlige net i medlemsstateme, som 
terminaludstyr, jf. artikel 1 i direktiv 88/301/E0F, hvorfor tilradighedsstillelsen heraf allerede er 
restriktionsfri. 
35) Kommissionens dircktiv af 16. maj 1988 om konkurrcncc p~ tclctcrminalmarkcdcrnc (88/30l/E0F), EFT nr. L 131 af 
27 .5.1988, s. 73 
89 
Deter imidlertid stadig uklart, om andre fonner for jordstationer b¢r behandles pA samme 
mAde som jordstationer, der kun kan modtage. Svarct herpA Jigger i Traktatens artikel 30 og 37, 
hvori indf¢rselsrestriktioner sAvel som alle foranstaltninger med tilsvarende virkning forbydes 
mellem medlemsstaterne. Dersom en jordstation kan markedsf¢res legalt i en af medlems­
stateme, b¢r den i princippet kunne g¢res til genstand for fri omsretning overalt i EF. 
Traktatens artikel 37 tager sigte pA at fA fjemet enhver forskelsbehandling af medlemsstatemes 
statsborgere med hensyn til forsynings- og afsretningsvilkdr, der skyldes statslige monopoler af 
kommerciel art. Dersom en medlemsstat opretter eller bevarer et monopol med hensyn til 
jordstationer, forhindres brugeme i frit og uanset oprindelsessted at vrelge det udstyr, der pris­
og kvalitetsmressigt egner sig bedst til deres behov. Dette betyder ogsA, at producenter af 
jordstationer fra andre medlemsstater kan nregtes adgang til dette marked eller blive stillet 
konkurrencemressigt ringere ved markedf¢ringen af deres udstyr. 
Det f¢lger heraf, at tilrAdighedsstillelsen af jordstationer generelt set ikke lrengere kan forblive et 
monopol i medlemsstateme. Brugerne og tjenesteleverand¢reme b¢r kunne udnytte fordelene 
ved et EF-drekkende marked for a/le jordstationer. 
Satellitterminaler er teknologisk og funktionsmressigt adskilte fra de offentlige jordbaserede 
netinfrastrukturer. I det omfang, visse typer af jordstationer anvendes til at stille tjenester til 
rMighed, der fortsat kan omfattes af srerlige og eksklusive rettigheder, kan brugen af sAdanne 
jordstationer underkastes visse lovgarantier i form af passende licensbetingelser. Et blot og bart 
forbud mod import, og etablering af et monopol for markedsforingen af sAdant udstyr vil 
imidlertid vrere at gAr for vidt, i og med at alle jordstationer er i stand til at varetage flere 
forskellige funktioner, hvoraf en stor del henhfc')rer under det liberaliserede omrade. 
Set i forhold til et monopol er indskrrenkninger i brugen af udstyret en langt mindre restriktiv 
foranstaltning. lfolge EF-retten kan sAdanne indskrrenkninger imidlertid kun pfilregges ejere af 
jordstationer, hvis de skal tilgodese legitime lovgarantier, i form af passende licensvilkAr. Som 
det fremgAr af det nedenstAende er det kun sende/modtage-terminaler, der g¢r srerlige garantier 
n¢dvendige, og som derfor kommer pA tale i forbindelse med licensordninger. 
Terminaler til modtagelse af tv-programmer (underholdningsprogrammer) (TVRO) og 
terminaler, der anvendes ti1 modtagelse af teletjenester, b¢r ikke underlregges restriktioner og 
b¢r sfiledes ikke g~res til genstand for licensordninger. 
90 
3. Retten til anvendelse/tilradighedsstillelse af udstyr 
Det er et centralt princip i EF's politik for telesektoren -jf. Grfltnbogen om Etablering af et 
Frelles Marked for Teletjenester og -Udstyr 36> -(og dette bekrreftes af RAdet37>), at der anlregges en 
snrever fortolkning af srerlige og eksklusive rettigheder, for at teknologiens potentiel skal kunne 
udnyttes af alle aktfltrer pA markedet. Det fremgAr af grfltnbogen, at EF-Domstolen eksplicit gru­
ind for, at brugerne af nettet skal have ret til at udnytte alle de nye muligheder, som det 
teknologiske fremskridt skaber (British Telecom, sag 41/83; Kommissionen mod ltalien, dom 
af 20. marts 1985), og det understreges samtidig, at det mA afvejes, om et fortsat monopol er 
berettiget for visse basale tjenesters vedkommende, ud fra hvor store ind~ t~rrenkninger et sAdant 
monopol vil medffltre for brugemes mulighed for selv eller i f rellesskab med andre at gfltre brug 
af tjenester eller for at stille tjenester til rAdighed for tredjepart. Det gfltres endvidere klart i 
gr~nbogen, at ny teknologi inden for tilst~ende felter, sAsom satellitkommunikation, 
n~dvendigg~r srerlige hensyn. 
3.1. Signaltransmission til og fra satellitter (uplink/downlink) 
I forbindelse med den konsensus, der blev opnAet pA telekommunikationsministrenes mfltde i 
RAdet den 7. december 1989 vedrfltrende EF's generelle politik pA telekommunikationsomrAdet, 
og som har dannet grundlag for rAdsdirektiv 90/387 /E0F38> og kommissionsdirektiv 
90/338/E0F39>, blev det fastlagt, hvilke eksklusive og srerlige rettigheder medlemsstateme mA 
etablere inden for jordbaseret telekommunikation under overholdelse af EF's lovgivning, 
herunder konkurrencebestemmelseme. 
36) En mere Dynamisk Europa:isk 0konomi -Gr0nbog om Etablcring af ct Fa:llcs Marked for Teletjencster og -Udstyr. 
KOM(87)290, endelig udgave. 30.6.1987 
37) RAdets resolution af 30. juni 1988 om ctablcring af ct fa:llcs marked for tclctjcncstcr og -udstyr indcn 1992. EFT nr. 
C 257 af 4.10.1988. s. I 
38) RMets direktiv af 28. juni 1990 om oprcttclsc af dct indrc marked for tclctjcncstcr vcd genncmf0rclsc af ONP (Open 
Network Provision -TilrMighcdsstillclsc af Mme net) (90/387 /E0F)3
M' 
39) Kommissioncns dircktiv af 28. juni 1990 om lihcraliscring af markcdct for tcletjcncstcr (90/338/E0F). EFT' nr. L 192 
af 24.7.1990, s. IO 
91 
I henhold til direktiv 90/338/E0F kan televirksomhedeme fA tildelt eksklusive eller srerlige 
rettigheder med hensyn til tilrAdighedsstillelse og drift af de offentlige jordbaserede 
netinfrastrukturer og med hensyn til offentlig taletelefoni, og der kan etableres srerlige 
lovgarantier i form af passende licensordninger for offentlige datakommunikationsordninger 
under overholdelse af EF's konkurrencebestemmelser og de procedurer, der er fastlagt i 
Kommissionens direktiv 90/338/E0F°>. 
Licensordninger, der oprettes med henblik pA etablering af lovgarantier, skal baseres pA ikke­
f2tkonomiske kriterier, vrere gennemsigtige og ikke-diskriminerende og mA ikke give anledning 
til andre restriktioner end de ovenfor nrevnte eller som kan begrundes i ufravigelige hensyn41>, 
dvs. nettets sikkerhed og integritet, samt i berettigede tilfrelde, driftskompatibilitet og 
databeskyttelse. 
I forslaget om denne fremgangsmAde stf2ttter Kommissionen sig pA Traktatens artikel 59 og 86. 
Selv om artikel 59 i EF-Domstolens fortolkning Abner mulighed for visse indskrrenkninger i 
friheden til at stille tjenester til rAdighed, hvor disse er ikke-diskriminerende og begrundet i 
almenhedens interesse, krreves det dog i samme artikel, at alle andre restriktioner, der 
forhindrer fri udveksling af tjenesteydelser, fjernes. Ligeledes krreves det i Traktatens artikel 85 
og 86, sammenholdt med Traktatens artikel 3, litra f, artikel 5 og artikel 90, at medlemsstateme 
afuolder sig fra at indfore foranstaltninger, der kan srette en televirksomhed i stand til enten 
alene eller i forening med andre at forhindre eller indskrrenke konkurrenters adgang til teletjene­
stemarkedet, medmindre der kan meddeles fritagelse for sAdanne restriktioner, jf. Traktatens 
artikel 85, stk. 3, og da kun sMremt en sAdan fritagelse rent faktisk er meddelt. For misbrug af 
dominerende stilling kan under ingen omstrendigheder meddeles fritagelse, selv ikke hvor et 
sAdant misbrug er foranlediget, fremmet eller pAbudt af en medlemsstat. 
MMsretningen for enhedsmarkedet og en undtagelsefri hAndhrevelse af konkurrencebestemmel­
serne krrever, at lovgivningen tilpasses. Dette indebrerer blandt andet ud over et forbud mod 
diskrimination, at ethvert reguleringsindgreb, der pAviseligt virker konkurrencebegrrensende, 
skal vrere begrundet i ikke-f2tkonomiske sektorspecifikke hensyn, der ufravigeligt mA tilgodeses 
for, at systemet kan fungere korrekt, og for at almenhedens interesse kan beskyttes. 
40) Kommissioncns direktiv af 28. juni 1990 om libcraliscring af markcdct for tclctjcncstcr (90/338/E0F), EFf nr. L 192 
af 24.7.1990, s. IO 
41) I henhold til rfidsdirektiv 90/387 /E0F forsti\s vcd ufravigcligc hcnsyn ikkc-0konomiskc hcnsyn til almcnhcdcns 
intercsscr, dcr kan foranledigc, at en mcdlcmsstat indskncnkcr adgangcn ti! <let offcntligc tclcnct ellcr offentlige 
tcletjencstcr 
92 
Specielt grelder det, at restriktioner, der skyldes eksklusive eUer srerlige rettigheder med hensyn 
til tilrAdighedsstillelse og drift af jordbaserede offentlige netinfrastrukturer og offentlige telefoni, 
samt de srerlige lovgarantier for tilradighedsstillelse af offentlige datatjenester etableret af 
medlemsstaterner i overensstemmelse med de i direktiv 90/388/90 fastlagte procedurer, kun 
b¢r grelde for satellitkommunikationssystemer i det omfang, hvori disse kan betragtes som 
sidestillede med de nrevnte kategorier af offentlig tovejskommunikation. 
Uanset de srerlige bestemmelser for rundspredning til offentligheden, der omhandles i direktiv 
89/552/E0F42>, h¢rer envejskommunikation pr. definition ikke ind under denne kategori. 
Offentlig taletelefoni, der i direktiv 90/387 /E0F og 90/388/E0F43)44> detmeres som kommercielt 
drevet, offentligt tilgrengelig, direkte tidstro fremf¢ring af tale via offentlige koblede net, 
hvorved en hvilkensomhelst bruger kan anvende udstyr tilsluttet et nettermineringspunkt til at 
konununikere med en anden bruger, der anvender udstyr tilsluttet et andet termineringspunkt. 
Selv meget store satellitbaserede tovejskommunikationssystemer -sAsom de store VSAT­
systemer -opfylder ikke denne definition, hvis ikke de er tilkoblet det offentlige koblede net PA 
baggrund heraf bf,!tr satellitbaserede tovejskommunikationssystemer kun betragtes som 
sidestillede hermed, hvis de er tilsluttet de offentlige koblede jordbaserede netinfrastrukturer og 
forbundet med de ovenfor nrevnte offentlige tjenester for tovejskommunikation. 
Ud fra af den konsensus og den retssituation, der er etableret inden jordbaseret kommunikation, 
b¢r det fastsrettes, at transmission af signaler til og fra satellitter (uplink/downlink) og den hertil 
h¢rende drift og brug af tenninaludstyret i et system, der er ikke tilkoblet det offentlige koblede 
net, ikke b¢r underkastes restriktioner, medmindre disse begrundes i interferensforebyggelse 
og, i srerligt begrundede tilf relde, i databeskyttelse og i kommunikationshemmelighed, samt i 
standarder i den udstrrekning, dette krreves i EF-retten. 
42) RMets direktiv om samordning af vissc love og administrative bestemmclscr i mcdlcmsstatcmc vcdr0rcnde 
ud0velse af tv-radiosprcdningsvirksomhcd (89/552/E0F) 
43) RMcts dircktiv af 28. juni 1990 om oprcttclsc af dct indrc marked for tclctjcncstcr vcd gcnncmf0rclsc af ONP (Open 
Network Provision -TilrAdighcdsstillclsc af Abnc net) (90/387/E0F) 
44) Kommissionens dircktiv af 28. juni 1990 om libcraliscring af markcdct for telctjcncstcr (90/338/E0F), EFT nr. L 192 
af 24.7.1990, s. IO 
93 
Sk~nner en medlemsstat, at der er risiko for, at store satellitkommunikationssystemer, der ikke 
er sammenkoblet med de ovenfor nrevnte offentlige tovejstjenester, retligt eller faktisk kan 
konkurrere med en televirksomhed og derved hindre denne i at stille offentlige teletjenester til 
rAdighed, og at yderligere restriktioner sAJ.edes mA indf~res, for at de opgaver, der er pAlagt 
televirksomhedeme i henhold til artikel 90, kan udf~res korrekt, skal det godtg~res, at de 
pAgreldende systemer opfylder de kriterier, der er fastsat i direktiv 90/388/E0F, for sA vidt 
angAr artikel 90, stk. 2; i denne forbindelse kan Kommissionen krreve indsigt i sagen, og 
Frellesskabets interesser skal tilgodeses. 
Hvad angAr drift af sende/modtage-stationer- herunder navstationer -der er tilsluttet det 
offentlige koblede net, kan medlemsstateme fastlregge supplerende lovgarantier for at sikre 
overholdelsen af restriktioner, der er et resultat af srerlige eller eksklusive rettigheder med 
hensyn til tilradighedsstillelse af en offentlig telefontjeneste, og af de srerlige vilkAr og 
licensordninger for tilradighedsstillelse af offentlige datatjenester, der etableres i overens­
stemmelse med direktiv 90/388/E0F. 
3.2. LicensvilkAr 
LicensvilkArene skal vrere berettigede, stA i forhold til mfilsretningen, og vrere gennemsigtige og 
ikke-diskriminerende. 
De mA ikke fore til tekniske restriktioner, der i urimelig grad vii hremme tilladte aktiviteter eller 
brugen af udstyr -hvilket ville vrere tilfreldet, hvis der indf~rtes et simpelt forbud mod at 
forbinde sende/modtage-terminaler med de offentlige netinfrastrukturer. I licensprocedurerne 
skal princippet om adskillelse af drifts-og myndighedsopgaver vrere fuldt overholdt. 
3.2.1. lnterferensforebyggelse og frekvenskoordinering 
Et af de ufravigelige hensyn bAde for sA vidt angAr satellitkommunikation og det jordbaserede 
nets sikkerhed og integritet, bestAr i, at interferens med andre satellit-og radiokommunikations­
systemer mA undgAs, jf. RAdets direktiv45> om elektromagnetisk kompatibilitet Dette sker ved at 
f~lge de koordinationsprocedurer, der er fastlagt pA globalt grundlag af alle ITU's medlemmer46>. 
Disse procedurer er at finde i radioreglementerne og administreres af ITU's Internationale 
FrekvensregistreringsrAd (se kapitel IO. 
45) RAdets direktiv af 3.5.1989 om indbyrdcs tilnrermelsc af medlemsstatemcs lovgivning om clektromagnetisk 
kompatibilitet (89/336/E0F). EFT nr. L 139 af 23.5.1989, s. 19. 
46) Det hedder i artikel 30 i ITU-statuttcn (Nice 1989), at alle stationer, uanset formAI. skal ctablcrcs og drives pA en 
sAdan mMe, at dcr ikke opst1lr intcrfcrcns med andrc mcdlcmmers eller andrc ancrkendtc private virksomhcdcrs 
radiotjcnester ellcr -kommunikation. 
Oct heddcr i artikel 33, at mcdlcmsstatcrnc vcd hrug af frekvensMnd til radiotjencsler skal vrere opm<crksommc pfl . 
at radiofrekvcnscr og den gcoslatiomcre hanc er knappc naturrcssourccr, og at de bor udnyttcs rationcl, cffcklivt og 
0konomisk, som fastlagt i radiorcglcmcntcrncs bcstcmmclscr, s~lcdes at de cnkcllc landc. cllcr gruppcr af landc, 
kan fA ensartet adgang hertil, idet dcr b0r tages srerligt hensyn til udviklingslandcncs S<Crlige behov og til vissc 
landes geografiske placering. 
94 
EfterhAnden som satellittenninaleme fAr mindre antenner, mindskes evnen til at adskille 
signaleme. Samtidig vokser deres interferenspotentiel, medmindre der trreffes passende 
modforholdsregler. 
De europreiske telestandarder for fjeme (remote) tenninaler bic;r baseres pA princippet om, at 
interferens skal minimeres, og mulighedeme for samtidig drift af terminalnet skal maksimeres. 
PA baggrund af den store risiko for, at fejl i driften eller i antennens retningsindstilling kan 
medf~re interferens, kan det blive aktuelt, at der i licens-og typegodkendelsesprocedureme for 
sendetenninaler indeholde krav om, at alle satellitterminaler skal installer~"'· overvAges og 
serviceres af teknisk kvalificeret personale -enten ved at ejeren godtg~r, at han har de fom~e 
tekniske kvalifikationer, eller ved at der anvendes kvalificerede organisationer til installering og 
vedligeholdelse. Dette er pA linje med princippeme i direktiv 88/301/E0F41>, hvori det hedder, at 
det kan krreves pA grundlag af objektive, ikke-diskriminerende og offentligt tilgrengelige 
kriterier, at de ~konomiske beslutningstagere skal besidde de fom~ne tekniske kvalifikationer 
for at tilslutte, idriftsrette og vedligeholde terminaludstyr. 
Fors~g i fold skala -blandt andet i De Forenede Stater -med tilsvarende krav til installeringen 
af satellitterminaludstyr har vist, at en dette ikke voider st~rre vanskeligheder i praksis. 
For at g~re det lettere at finde frem til satellitterminaler, der interferer med andre tjenester, bic;r 
det overvejes, om elektroniske identificeringssystemer bic;r indgA i standarder for denne form 
for udstyr. 
4 7) Kommissioncns dircktiv af 16. maj 1988 om konkurrcncc p~ tclctcrminalrnarkcdcrnc, EFf nr. L I 31 af 27 .5 .1988, s. 
73 
95 
3.2.2. Databeskyttelse og tekniske standarder 
Princippet om, at der for satellitfremf~rte tjenester b~r grelde samme retsprincipper som for 
tjenester, der formidles via jordbaserede net, medforer overvejelser om-jf. direktiv 
90/387 /E0F og 90/388/E0F -hvorvidt databeskyttelse og driftskompatibilitet ogsA mA 
betragtes som ufravigelige hensyn i de tilfrelde, hvor dette er relevant og berettiget 
Ifald der indf~res krav om databeskyttelse inden for de jordbaserede tjenester og net (jf. 
Kommissionens forslag pA dette omrAde), b~r det sikres, at sAdanne krav ogsA opfyldes inden 
for satellittjenesteme 43>. 
Med hensyn til teknisk kompatibilitet og standarder bedder det i direktiv 90/387 /E0F i for­
bindelse med tilrAdighedsstillelse af tjenester via det jordbaserede net: Sdfremt anvendelse af de 
europaiske standarder ... viser sig at vare utilstrakkelig ti/ at sikre driftskompatibilitet mellem 
granseoverskridende tjenester inden for en e/ler flere medlemsstater kan henvisning ti/ 
europaiske standarder g¢res obligatorisk ... i det omfang, dette er strengt !Wdvendigtfor at 
sikre driftskompatibilitet og for at ¢ge brugernes frie valg. For at sikre samme mAlsretning i 
forbindelse med satellitfremf~rte tjenester, b~r der kunne der stilles krav om tekniske stan­
darder i det omfang, EF's lovgivning g~r dette nf2jdvendigt 
3.2.3. Andre krav 
Direktiv 90/388/E0F Abner mulighed for, at der for tilrAdighedsstillelse af offentlige 
datatjenester via jordbaserede net opstilles yderligere krav, nAr disse er begrundet i den generelle 
regulering af handelen og vilkArene med hensyn til tjenestens permanens, disponibilitet og 
kvalitet, forudsat at Kommissionen finder, at dette er foreneligt med Traktatens bestemmelser. 
Bortset fra tilfrelde, hvor sende/modtage-stationer, der er forbundet med det off entlige net 
anvendes ti.I at stille sA.danne tjenester til radighed, kan supplerende bestemmelser af denne art 
kun komme pA tale i den udstrrekning, hvori de er absolut n~dvendige for at sikre, at 
ovennrevnte ufravigelige hensyn -og det vii blandt andet sige interf erensforebyggelse og 
effektiv udnyttelse af de frekvenser, der er tildelt som led i frekvenskoordineringen -kan 
tilgodeses. 
48) Se KOM(90)314, navnlig forslag til RMcts direktiv om bcskyttclsc af pcrsonoplysningcr og 
kommunikationshemmelighedcn i forbindclse med offcntlige digitalc tclcnct, hcrundcr dct tjcncstcintegrcdc 
digitalnet (ISON) og offcntligc digitalc mobilnct 
96 
For sA vidt angAr andre krav af denne art ~r der tages stilling hertil som led i de normalt 
kontraktforhold mellem tjenesteleverand0ren og kunden og i den generelle lovgivning for 
sAdanne forhold. 
For sA vidt angAr andre fonner for generel regulering, der kan indv irke pA etableringen af 
satellitterminaler, sAsom miljfl)hensyn og byplanlregning med sigte pA forebyggelse af visuel 
forurening, kan det forventes, at dette kun vii blive en vresentlig faktor inden for markedet for 
DTH-terminaler. I denne sammenhreng bfl)r miljfl)hensyn og princippet om informationsfrihed 
afvejes mod hinanden. Standardeme for denne form for terminaler bfl)r udformes pA en siidan 
mAde, at de negative virkninger pA milj~t minimeres for at undgA, at de·· opstAr restriktioner for 
anvendelse af satellittenninaler i denne forbindelse. 
Den hurtige teknologiske udvikling, specielt inden for transmissions-, modtagelses- og 
kodningsteknik, betyder, at enhver form for tekniske begrrensninger, som f.eks. grrenser for 
transmissionshastigheden, uundgAeligt vil forreldes. Tekniske begrrensninger b0r sfiledes ikke 
finde anvendelse i licensprocedureme. 
Dette grelder ogsA, nAr ufravigelige hensyn skal tilgodeses, blandt andet i forbindelse med 
databeskyttelse. Som allerede pApeget b¢r lovgarantier ikke resultere i urimelige tekniske 
restriktioner. Systemer med betinget adgang (se kapitel IV) kan generelt set implementeres ved 
hjrelp af passende krypteringsmetoder pA afsenderens ansvar. I tilf relde, hvor intemationale 
forpligtelser krrever, at databeskyttelse og -fortrolighed49> sikres, kan dette gennemf~res ved 
hjrelp af licensbestemmelserne. Specielt hvad angAr det tilfrelde, hvor modtage-terminaler 
opererer inden for frekvensbAnd, der ikke anvendes til rundspredning -hvor licensordninger 
ikke er n~vendige eller praktisk gennemf~rlige -b~r det vrere nok at f astsrette, at det skal 
anfores, at det ikke er lovligt at anvende sAdant udstyr til at skaffe sig autoriseret adgang. Det vii 
sige samme bestemmelser som sredvanligvis finder anvendelse i forbindelse med andre fonner 
for radiomodtagere. 
3.2.4. Gensidig anerkendelse af licenser 
Den frihed til at stille tjenester til rAdighed, som Traktatens artikel 59 hjemler, indebrerer, at en 
driftslicens automatisk mA grelde overalt i hele EF, medmindre der foreligger ikke­
diskriminerende krav, der er begrundet i hensynet til almenheden. Det vii sige, at en nav­
stationsoperat0r eller en tjenesteleverand0r, som har tilladelse til at sende via satellit til modtage­
jordstationer, ikke b0r vrere forpligtet til at forhandle med andre medlemsstater om 
"landingsrettigheder". Det vii imidlertid vrere pAkrawet med driftslicenser, hvor der er tale 
49) I artikel 22 i ITU-statuttcn fasts.cues dct, at mcdlemssaternc indvilligcr i at tr<Cffc allc foranstallningcr, dcr er 
forcnelige med det anvende telekommunikationssystcm. for at sikre den intcrnationale kommunikations fortrolighed. 
Artikel 23 i radioreglementerne indeholder en tilsvarendc bcstemmelse. 
97 
om private satellittenninalnet, der bestAr af scnde/modtage-stationer placeret i flere forskellige 
medlemsstater. For at undgli de administrative forsinkelser, som vii opstA, hvis flere forskellige 
individuelle licensprocedurcr anvendes, foreslAs det, at man opretter en EF-ordning for gensidig 
anerkendelse af licenser for satellitterminaler, sAledes at en driftslicens udstedt af 
myndighederne i en medlemsstat uden videre anerkendes af alle andre medlemsstater. 
I en sAdan ordning b~r det med udgangspunkt i de beskrevne principper fastlregges, hvilke 
vilkAr der skal grelde for EF-drekkende drift af terminalnet, og eventuelt hvilke vilk:Ar der skal 
grelde for navstationsoperat~rer. 
Ordningen bf2Sr blandt andet gf2Sre det nemmere at oprette net for tovejskommunikation i hele 
EF, idet der blandt andet opstilles bestemmelser om udstedelse af klasselicenser for net, der 
opererer inden for de frekvensbAnd, der primrert er afsat til EF-drekkende satellitkommuni­
kation. Med sAdanne k.lasselicenser bf2Sr det vrere tilladt at drive f.eks. VSAT-net i hele EF pA 
grundlag af en enkelt licens, dvs. uden at der krreves yderligere licensudstedelse eller frekvens­
koordination for de individuelle satellitstationer, der indgAr i nettet rundt om i medlemsstaterne. 
For net, der anvender frekvensbAnd, der ikke er srerligt udpegede, bf2Sr der kunne udstedes licens 
med et minimum af frekvenskoordineringsprocedurer. 
For at en sAdan ordning kan fungere effektivt, er det nf2Sdvendigt med en rrekke ledsagende 
harmoniseringsforanstaltninger: 
-gensidig anerkendelse af typegodkendelser for satellittenninaludstyr (se nedenfor) 
-en udbygning af frekvenskoordinationen inden for satellitkommunikation pA basis af den Det 
Europreiske Radiokommunikationsudvalgs igangvrerende refonn samt oprettelsen af Det 
Europreiske Radiokommunikationskontor (se kapitel IV), blandt andet med henblik pA at 
udpege, hvilke frekvensbAnd der skal anvendes til EF-drekkende satellitkommunikation, og 
hvilke frekvensbruld der skal anvendes i forbindelse med klasselicenser 
-specifik definering af ONP (tilrMighedsstillelse af Abne net), som fastlagt i direktiv 
90/387 /E0F, med henblik pA tilslutning af satellittenninalnet til de jordbaserede offentlige 
netinfrastrukturer, inden for rammerne af de beskrevne restriktioner og lovgarantier. Der kan 
herved tilvejebringes EF-drekkende harmoniserede grrenseflader mellem satellitsystemer og 
de offentlige net, i og med at ONP-begrebet udvides til ogsA at omfatte satellit­
kommunikation. 
98 
4. De fremtidige vilk~r for rumsegmentet 
Den nuvrerende lovgivning for rumsegmentet afspejler stadig i de fleste tilfrelde forholdene, 
som de var i tresserne og halvfjerdseme, hvor den eneste teknisk og ~konomisk praktiske 
udnyttelse af satellitkommunikation var at bruge den som en altemativ transmissionsvej for 
international og national langdistancetrafik. 
Som det fremgAr af de foregAende kapitler har denne situation nu rendret sig radikalt Udover de 
internationale satellitorganisationer har en rrekke andre leverand~rer af rumsegmentkapacitet nu 
fAet autorisation af medlemsstateme. Der er tale om televirksomhederne p~ nationalt niveau 
samt andre organisationer (se figur 2). 
I forbindelse med fastlreggelsen af, hvilke bestemmelser der skal grelde for adgangen til og 
tilradighedsstillelsen af rumsegmentkapacitet, mA man holde sig de to ordninger for ~je, der nu 
ligger til grund for reguleringen af rumsegmentet i Europa: 
-de internationale forpligtelser med hensyn ti.I frekvenskoordination og brugen af banepo­
sitioner, som medlemsstateme har pAtaget sig inden for rammeme af Den Internationale 
Telekommunikationsunion, dets faste organ, Det Internationale FrekvensregistreringsrAd, og 
de herfor greldende globalt anerkendte radioreglementer. Dette er behandlet i kapitel II. Det 
betyder, at det pA nuvrerende tidspunkt kun er de enkelte medlemsstater, der kan igangsrette 
de n~dvendige procedurer bA.de for brugen af frekvenser og baneressourcer 
-de internationale forpligtelser, som medlemsstaterne har pAtaget sig inden for de interna­
tionale telekommunikationssatellitorganisationer INTELSAT og INMARSA T, og inden for 
den europreiske telekommunikationssatellitorganisation EUTELSAT, og de herfor greldende 
konventioner og driftsaftaler. Punkter af afg¢rende betydning for adgangen ti.I -og brugen af 
-disse organisationers rumsegmentkapacitet er de bestemmelser i aftalerne, hvorved 
signatareme fAr eneret pA tildeling af satellitkapacitet (rumsegmentkapacitet) til leverandfZ}rer 
af satellittjenester, samt bestemmelserne vedr~rende ~konomisk og teknisk koordination af 
rumsegmentkapacitet, der stilles ti.I radighed af andre organisationer. 
99 
Som nrevnt tidligere kompliceres situationen yderligere af, at de enkelte medlemsstater har 
udpeget deres respektive televirksomheder til at vrere signatar i de intemationale telekommuni­
kationssatellitorganisationers50> driftsaftaler, samtidig med at de samme organisationer i flere 
medlemsstater ogsA. har mandat til at reprresentere medlemsstateme i ITU's procedurer. 
Den voksende diversificering af satellitkommunikation og det forhold, at flere og flere virk­
somheder ~nsker at stille rumsegmentkapacitet og/eller satellittjenester til rAdighed via et 
rumsegmen4 betyder, at televirksomhederne stadig hyppigere befinder sig i den vanskelige 
situation, at de skal optrrede bAde som dommer og som medspiller. Den manglende adskillelse 
mellem myndighedsopgaver og driftsopgaver forer nu til en stadig st~rre interessekonflikt. 
For at bestemmelserne vedr~rende adgangen til -og tilradighedsstillelsen af -rumsegmentet 
kan bringes pA. linje med EF's ~vrige telekommunikationspolitik, mA en rrekke grundprincipper 
tilgodeses: 
-adgangen skal vrere Aben og effektiv, og skal baseres pA objektive, gennemsigtige og ikke­
diskriminerende procedurer 
-myndigheds- og driftsfunktioner skal holdes adskilte 
-Traktatens bestemmelser, og herunder navnlig konkurrencebestemmelserne, skal anvendes i 
deres fulde udstrrekning 
Det pMregges medlemsstateme at ud~ve deres indflydelse pA en sAdan mAde, at de intematio­
nale forpligtelser finder anvendelse pA en mAde, som er i overensstemmelse med Traktaten, 
eller at disse aftaler rendres. Den nuvrerende situation Abner mulighed for konflikter for sA vidt 
angAr Traktatens bestemmelser, og dette fremgAr klart af nedenstAende tekst, der belyser de 
principper, som er fastlagt i Kommissionens retningslinjer51> for anvendelsen af konkurrence­
bestemmelseme i telesektoren, for sA vidt angAr anvendelsen af artikel 85 og 86 pA satellitter: 
50) For sA vidt angAr EUTELSAT hedder dct i konventionens artikel II, litra b, at en signatar i en driftsaftalc er "en 
udpcgct offcntlig ellcr privat tclevirksomhcd" ellcr kontrahentcn sclv. 
Fors~ vidt angAr INTELSAT og INMARSAT er de tilsvarende artikler henholdsvis II, litra b. og 2, stk. 3. 
De fleste medlcmsstater har udpcgct deres nationalc teleadministration (sc figur I for nrermcrc cnkclthcdcr). Italicn 
har oprettet en srerlig organisation (TELESPAZIO). Oct Forenedc Kongcrige har oprcttet ct srerligt "Signatary 
Affairs Office", dcr er fuldstrendig sclvstrendigt indcn for British Telecom, amend BTI fortsat har dct fuldc 
0konomiske ansvar. 
SI) Endnu ikke off cntliggjort 
100 
... aftaler mellem te/evirksomhedeme vedr¢rende drift af satellitsystemer i udtrykkets bredeste 
forstandfalder ind under artike/ 85. Med hensyn ti/ rumsegmentkapacitet er televirksom­
hederne hinandens potentielle e/ler faktiske konkurrenter. Ved heft e/ler de/vis at sld deres 
rumsegmentkapacitet sammen kan de indskranke konkurrencen med hinanden ... Deter 
sandsynligt, at indskrankninger i tredjemands adgang ti/ at konkurrere forhindrer en fri­
tagelse. Det b¢r ogsd unders¢ges, om sddanne afta/er styrker parternes dominerende stilling, 
enten individuelt el/er samlet, hvilket ligeledes vii udelukke fritagelse. Dette kunne b/andt andet 
blive ti/fa/det, hvis detfastlagges i en aftale, at parterne er eneforhandlere af den rumsegment­
kapacitet, der omhandles i afta/en ... 
Deter usandsynligt, at der indr¢mmes fritagelse, ndr a/ta/en medf¢rer en vasentlig 
nedsatte/se af udbuddet pd et oligopolistisk marked, og endnu mere usandsynligt, ndr a/ta/en 
fdr den virkning, at den eneste potentielle konkurrent ti/ en leverand¢r med en dominerende 
stilling pd et givet marked forhindres i uafluengigt at tilbyde sine tjenester. Dette kan alt i alt 
resu/tere i en overtradelse af artike/ 86 ... 
4.1. Etablering af objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende procedurer -adskillelse af 
myndigheds- og driftsopgaver 
Hvis en televirksomhed kan optrrede bAde som dommer og medspiller, og myndigheds- og 
driftsopgaver ikke er klart adskilte, findes der en klar interessekonflikt. Dette er specielt tilfreldet 
med hensyn til koordineringen af frekvenser og brugen af baneressourcer, udstedelse af 
driftslicenser, televirksomhedemes videresalg af INTELSAT-, INMARSAT-, og EUTEL­
SAT-rumsegmentkapacitet til andre tjenesteleverand~rer, samt de internationale telekom­
munikationssatellitorganisationers koordinationsprocedurer, som andre rumsegmentleveran­
d~rer mil genneml~be. 
Princippet om, at myndigheds- og driftsopgaver skal holdes adskilte, er implementeret som led 
i EF's generelle politik pA telekommunikationsomrAdet, dvs. i direktiv 88/30 l/E0F52> og direktiv 
90/338/E0F53>. I henhold til direktiv 90/388/E0F skal medlemsstaterne sikre, at tildeling af 
driftslicenser, kontrol med typegodkendelse og obligatoriske specifikationer, frekvensallokering 
og tilsyn med brugsvilkArene varetages af et organ, der er uafhrengigt af televirksomhedeme. 
52) Kommissionens dircktiv af 16. maj 1988 om konkurrcncc pt! tclctcrminalmarkcdcmc (88/301/E0F) 
53) Kommissionens direktiv af 28. juni 1990 om libcraliscring af markcdet for tclctjcncstcr (90/338/E0F) 
101 
I Rddets resolution af 30. juni 1988 om etablering af et frelles marked for teletjenester og 
-udstyi-54> understreges det, hvor vigtigt dette princip er for telesektoren som helhed, og i RAdets 
resolution 90/Cl66/0255> lregges der vregt pA, at princippet om adskillelsen af myndigheds- og 
driftsopgaver overholdes ved koordineringen af radiofrekvenserne. 
Det er vigtigt, at man i forbindelse med procedurerne for allokering af frekvenser og i 
forbindelse med den koordination, der krreves i radioreglementerne, s0rger for, at der 
overholdes objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende kriterier. 
Der b~r ogsA etableres objektive, gennemsigtige og ikke-diskriminerende procedurer og fuld 
adskillelse mellem myndigheds- og driftsopgaver for sA vidt angAr adgangen til baneressourcer 
med henblik pA etablering af rumsegmenter. 
4.2. Adgang til rumsegmentkapacitet 
BAde i aftalerne vedr0rende de internationale telekommunikationssatellitorganisationer 
INTELSAT og INMARSA T, og i aftalen vedr0rende den europreiske telekommunikations­
satellitorganisation EUTELSAT gives signatarorganisationeme eneret pA distribution af 
rumsegmentkapacitet til brugere og tjenesteleverand0rer6>. 
54) RAdets resolution af 30. juni 1988 om etablcring af et frelles marked for teletjenestcr og -udstyr indcn 1992, EFT nr. 
C 257 af 4.10.1988, s. I 
55) RAdets resolution af 28. juni 1990 om intensiverct samarbcjde om radiofrekvcnscr p~ curop<eisk plan, navnlig med 
henblik pA tjenester med frelleseuropreisk dimension, EFT C 166 af 7.7.1990, side 4. 
56) Det bestemmes i artikel 16 i EUTELSAT's driftsaftale, at ans0gningcr om tildcling af EUTELSAT-rumscg­
mentkapacitet kun mfl indsendcs tit EUTELSAT af signataremc ellcr-for sA vidt angt'tr landomrMer, der ikke 
henh0rer under en af kontrahenternc -af en autoriserct tclcvirksomhcd. 
Denne bestemmelsc ska I lreses sammen med konventioncns artikcl II litra b, hvori dct er anf 0rt. at de cnkelte 
kontrahcnter skal udpege en offcntlig cllcr privat tclcvirksomhcd under deres overhojhcd tit at undcrtcgnc 
driftsaftalen, hvis ikke den pAgreldendc kontrahcnt sclv undcrtcgncr driftsaftalcn. 
Med hensyn til INTELSAT og INMARSAT er de tilsvarcndc artiklcr artikcl 15, litra a, og II, litra b, hcnholdvis XVI. 
stk. 1 og 2.3. 
102 
Hvor signatarorganisationerne indtager en dominerende stilling, jf. Traktatens artikel 86, b~r de 
skulle stille disponibel rumsegmentkapacitet til rAdighed for alle potentielle brugere til en 
rimelig pris og pA et ikke-diskriminerende grundlag, som omhandlet i artikel 86, litra a og litra 
c. De kan formodentligt ikke krreve, at brugerne skal give detaljerede oplysninger om deres 
forretningsstrategi, eller om hvilke tjenester de agter at tilbyde ( ofte i konkurrence med 
televirksomhederne), da dette kan indebrere misbrug af deres dominerende stilling. 
Princippet om, at behandlingen ikke mA vrere diskriminerende, grelder for alle brugerkategorier, 
uanset om de er offentlige eller private tjenesteleverand0rer. Transmissionskapacitet f.eks. med 
henblik pA nyhedsindsamling skal tilbydes private og offentlige rundspredende virksomheder 
med samme hurtighed og pA samme vilkAr. 
Den bedste l~sning pA problemet om, hvordan man undgAr konkurrencefordrejning, samtidig 
med at man fAr den bedste udnyttelse af allerede eksisterende international, national og privat 
rumsegmentkapacitet, er at s0rge for, at brugeme fAr direkte adgang til rumsegmentkapacitet, 
mens leverand0reme af denne rumsegmentkapacitet fAr ret til at markedsf0re sAdan kapacitet 
direkte til brugeme. 
Den omstrendighed, at EUTELSAT tilbyder rumsegmentkapacitet direkte til Den Europreiske 
Radio-og TV-union (EBU) viser, at direkte leasing af rumsegmentet uden nogen form for 
indgreb fra de nationale televirksomheders side ikke blot er praktisk gennemf0rlig, men allerede 
praktiseres. 
4.3. Procedurer for koordination med de intemationale telekommunikationssatellitorganisationer 
I aftaleme om oprettelse af de intemationale telekommunikationssatellitorganisationer 
INTELSAT og INMARSA T og den europreiske telekommunikationssatellitorganisation 
EUTELSAT er der fastsat procedurer for koordination med andre rumsegmentleverand0rer, 
sfiledes at det kan konstateres, om der er sandsynlighed for, at nrevnte organisationer vil blive 
udsat for vresentlig 0konomisk skade57>. 
57) Hvad angAr EUTELSAT fastlregges det i konventioncns artikel XVI, litra a. at cnhvcr kontrahcnt eller 
signatar, der agter -eller som fAr kendskab til, at en person under kontrahcntcns jurisdiktion pA cgcn Mnd 
cller sammen med andrc agtcr -at ctablcre, anskaffe ellcr brugc rumscgmcntudstyr scparat fra EUTEL­
SA T's rum segment med hcnblik p~ at tilgodcsc intcrnationalc off cntligc tclctjcncstcrs hchov for indcn for 
dct omrMc, som EUTELSAT bctjcncr med rumscgmcnt, at stillc tjcncstcr til rMighcd som omhandlct i 
Konventioncns artikcl IIL litra a og b, skal, indcn sMant udstyr ctablercs, anskaffcs cllcr bruges, indscndc 
alle relcvantc oplysningcr til Forsamlingcn af Kontrahcntcr via ct signatarudvalg, dcr skal undcrs0gc, om 
EUTELSAT hervcd vii blivc udsat for va:scntlig 0konomisk skadc. Signatarudvalgct forcla:ggcr sine 
rapportcr og konklusioncr for Forsamlingcn af Kontrahcntcr. 
Artikel XVI, litra b, vcdr0rcr "andct rumudstyrs tekniskc kompatibilitcf' 
Med hensyn til INTELSAT og IN MARS AT er de tilsvarcndc artiklcr konventioncmcs artikcl XIV, Iitra c, d 
og e, henholdsvis 8.1 
103 
Da disse bestemmelser tager sigte pA koordination ud fra 0konomiske hensyn, og derfor kan 
virke begrrensende pA konkurrence mellem satellitorganisationeme og andre leverand0rer af 
rumsegmentkapacitet, er det vresentligt at konstatere, om de er i overensstemmelse med de 
forpligtelser, der pAhviler medlemsstateme i henhold til Traktatens artikel 5, sammenholdt med 
artikel 59, 86 og 90. Det er klart, at bestemmelseme ikke tager sigte pA at tilgodese et 
ufravigeligt hensyn til almenhedens interesse, der lovligt kan retfrerdigg0re en begrrensning af 
den i Traktatens artikel 59 hjemlede ret til frit at stille tjenester til radighed, eftersom de er af 
¢konomisk art. PA den anden side er det muligt, at den i Traktatens artikel 90, stk. 2, 
omhandlede undtagelsesordning kan bringes i anvendelse i og med, at bestemmelserne er 
absolut n0dvendige for at en tjeneste, der er af almindelig 0konomisk interesse, kan varetages 
behf.!'Srigt Om dette er tilfreldet, dvs. hvorvidt tjenester af almindelig f.!'Skonomisk interesse kun 
kan varetages beh0rigt, hvis konkurrence fra andre leverandf.!'Srer af rumsegmentkapacitet 
begrrenses eller forbydes, mA vurderes i hvert enkelt tilfrelde. Det er imidlertid indlysende, at 
denne vurdering ikke mA foretages af televirksomhedeme selv, da der helt klart foreligger en 
interessekonflikt 
Fortolkningen af disse bestemmelser mA under alle omstrendigheder vrere i overensstemmelse 
med EF's lovgivning, srerlig artikel 59, 85, 86 og 90. Det ff.!Slger heraf, at det grundlreggende 
princip i Rom-Traktaten om oprettelse af et system uden konkurrencefordrejning, og om 
sikring af retten til at konkurrere og stille tjenester til rA.dighed, skal overholdes af alle medlems­
stater i forbindelse med hAndhrevelsen af disse bestemmelser. Det grelder specielt, at en 
systematisk afvisning af konkurrerende leverandf.!'Srer af rumsegmentkapacitet eller en 
systematisk begramsning af deres mulighed for at konkurrere med satellitorganisationerne vii 
vrere en tilsidesrettelse medlemsstatemes forpligtelser i henhold til Traktatens artikel 5 og 90 
sammenholdt med artikel 59, 85 og 86. I artikel 90, stk. 2, Abnes der mulighed for at fravige 
artikel 59 og konkurrenceregleme, omend kun i det helt exceptionelle tilfrelde, hvor anvendelse 
af Traktatens regler retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de srerlige opgaver, som med­
lemsstateme bar betroet de pAgreldende organisationer, og da kun sMremt fravigelsen ikke er i 
modstrid med EF's interesser. Under nonnale omstrendigheder kan det antages, at disse 
organisationer meget vel kan tilbyde tjenester af almindelig 0konomisk interesse til deres 
kunder, ogsA selv om de i et vist omfang udsrettes for konkurrence. 
104 
Den nuvrerende praksis med hensyn til varetagelse af koordinationskravet er en bekrreftelse 
herpA. Proceduren i EUTELSA T-konventionens artikel XVI er aldrig mundet ud i en konsta­
tering af, at en konkurrerende leverand0r af rumsegmentkapacitet vii kunne tilf0je EUTELSAT 
0konomisk skade. Og selv hvis dette skulle blive tilfreldet, er der intet i konventionens artikel 
XVI, der forhindrer en kontrahent i at give tilladelse til en konkurrerende leverand0r af 
rumsegmentkapacitet, omend dette ikke ville garantere, at de 0vrige parter ville stille de 
n0<:lvendige up-link tilladelser til rAdighed. 
Den procedure, der er fastlagt i INTELSA T-konventionens artikel XIV, litra d, har i et enkelt 
tilfrelde f0rt til, at det konkluderedes, at en konkurrerende leverand0r af rumsegmentkapacitet 
faktisk ville kunne tilfoje INTELSAT vresentlig 0konomisk skade, men der blev ik:ke fra 
organisationens side fremsat indvendinger mod udstedelse af tilladelse til den p~greldende 
konkurrerende leverand~r af rumsegmentkapacitet 
For at sikre, at eventuelle interessekonflikter ik:ke f ~rer til usikkerhed omkring retsforholdene, 
er det pA baggrund af princippet om, at myndigheds- og driftsopgaver skal holdes adskilt, 
fastlagt, at beslutninger om godkendelse af konkurrerende leverand~rer af rumsegmentkapacitet 
skal trreffes af uafbrengige regulerende myndigheder i medlemsstateme -og ikke af 
televirksomhedeme selv -pA grand.lag af EF's lovgivning. I tvivlstilfrelde er det Kommissio­
nens opgave at trreffe afg~relse om, hvorvidt bestenunelseme i artikel 90, stk. 2, er opfyldt, og 
hvorvidt konkurrencen fra konkurrerende leverand~rer af rumsegmentkapacitet ~r begrrenses. 
NAr en konkurrerende leverand~r af rumsegmentkapacitet har fAet tilladelse fra en medlemsstat, 
som f.eks. TELCOM 1-2, ASTRA, DFS Kopernikus, BSB, ITALSAT eller HISPASAT, har 
den frit ret til at stille tjenester til rAdighed, som fastlagt i Traktatens artikel 59. Den har derfor 
ret til at tilbyde sine tjenester -idet dog visse ufravigelige hensyn i almenhedens interesse skal 
vrere tilgodeset -overalt i EF. 
Hvad angAr administrationen af de tekniske koordinationsprocedurer, der er fastlagt i 
konventionen, bfzjr denne varetages pA et beh~rligt teknisk grundlag og pA basis af realistiske 
koordinationsmodeller. Koordination mA ikke udnyttes til ad teknisk vej at formene andre 
leverand~rer adgang. 
4.4. Omkostningsregte takster 
lfolge RAdets direktiv 90/387 /E0F grelder det for adgangen tilde jordbaserede netinfrastruk­
turer, at takster skal baseres pA objektive kriterier, og at de principielt skal vrere omkostnings­
regte. 
En af de helt karakteristiske ting ved satellitkommunikation er, at omkostningeme er uafureng­
ige af af standen. 
105 
Televirksomhederne spiller imidlertid en dobbelt rolle i og med, at stiller de jordbaserede 
infrastrukturer til rAdighed, og samtidig er signatarorganisationer. Dette betyder, at de i mange 
tilfrelde har vreret til~jelige til at anvende samme afstandsrelaterede beregningsgrundlag for 
satellitfaciliteterne som for de jordbaserede forbindelser. Det vii med andre ord sige, at de 
teknologiske fordele ved satellittemes store drekningsomrAde ikke kommer brugerne eller 
leverand0reme af konkurrerende tjenester til gode. Y dermere forholder det sig sAledes, at det 
bel0b, som televirksomhederne kan lregge oveni i kraft af, at de har eneretten pA videresalg af 
rumsegmentkapacitet -i og med at de er signatarer i de internationale aftaler -i visse tilfrelde 
kan betyde en vresentlig forh0jelse af den pris, som brugerne skal betale for brug af rumseg­
mentet. 
Dette kan have sin Arsag i, at televirksomhederne i mange tilfrelde har tendens til at lade 
prisfastsrettelsen for satellitkapacitet vrere underordnet deres 0vrige specifikke driftsstrategiske 
mfilsretninger -hvilket blot er et eksempel pA den risiko, som muligheden for at misbruge en 
dominerende stilling kan resultere i, og som de nuvrerende procedurer for videresalg af 
rumsegmentkapacitet udsretter signatarorganisationerne for. 
Denne situation vii f0rst blive fundamentalt rendret, nAr myndigheds- og driftsopgaver er 
fuldstrendig skilt fra hinanden inden for denne sektor, og nAr leverand0rerne af rumsegment­
kapacitet kan forhandle direkte med aftageme. Det kan da forventes, at de vii markedsf0re deres 
transmissionskapacitet til mere omkostningsregte priser. Dette vii give en bedre udnyttelse af 
satellittjenester og et bedre udbytte inden for tilrAdighedsstillelsen af rumsegmentkapacitet, bAde 
for sA vidt angAr de internationale satellitorganisationer og de 0vrige leverand~rer. Dette er en 
fundamental forudsreming for fuld udnyttelse af satellitkommunikationens potentiel. 
4.5. Kommerciel frihed for EUTELSAT -tilrAdighedsstillelse af rumsegmentkapacitet 
Et basalt princip inden for telekommunikationspolitikken er, at alle ak10rer pA markedet mA 
have uindskrrenket mulighed for at udnytte den nye teknologis potentiel. 
106 
NAr f~rst myndighedsopgaver og driftsopgaver er adskilt, og der er etableret en f riere adgang til 
rumsegmentet, vil leverand~rer af rumsegmentkapacitet i Europa -og i srerlig grad den 
europreiske telekommunikationssatellitorganisation EUTELSAT -rn mulighed for at udvikle 
sig til en egentlig kommerciel virksomhed, der kan markedsf~re rumsegmentkapacitet direkte 
til tjenesteleverand0rer og brugere af nye applikationer. 
Som forholdene er nu, foregAr al kontakt med brugeme -dvs. de virksomheder, der 0nsker at 
lease rumsegmentkapacitet -via signatarorganisationeme. Dette giver en dArlig fleksibilitet i 
systemplanlregningen, for eksempel fordi alle tv-kanaler leases til EUTELSA T's signatar­
organisationer uden sikkerhed for, at de rent faktisk vii blive udnyttet. Det b0r ikke glemmes, at 
en stor del af kapaciteten, pA trods af at den er leaset til signatareme, reelt ikke er tilgrengelig for 
slutbrugeme, fordi signatarorganisationerne ikke udnytter den, eller fordi de pA grund af deres 
kommercielle politik ikke ~nsker at lease den til slutbrugeme eller tjenesteleverand0rerne. 
Satellitorganisationeme og andre leverand0rer af rumsegmentkapacitet ~r give alle kategorier 
af brugere, uanset om der er tale om private eller offentlige tjenesteleverand0rer, adgang 
rumsegmentkapacitet pA et ensartet og ikke-diskriminerende grundlag. 
I henhold til RAdets resolution af 30. juni 1988 om etablering af et f relies marked for tele­
tjenester og -udstyr58> er en af de vigtigste politiske mAlsretninger i EF's generelle politik pA 
teleomrAdet at etablere et frelles marked, hvor teleadministrationerne og andre leverand0rer kan 
konkurrere pA lige fod. Dette indebrerer blandt andet, at bestemmelseme i Traktaten, herunder 
konkurrencebestemmelseme, finder anvendelse pA sAvel teleadministrationeme som pA de 
private tjenesteleverand0rer. Dette betyder navnlig, at akt~reme pA markedet ikke mA udnytte en 
dominerende stilling ved utilb0rligt at krydssubsidiere aktiviteter, og at de i denne forbindelse 
skal overholde Traktatens konkurrenceregler, idet de f0lger princippeme i udkastet til 
retningslinjer9> for anvendelsen af Frellesskabets konkurrencebestenunelser i telesektoren. 
Omfanget af EUTELSA Ts aktiviteter er fastlagt i EUTELSAT-konventionens artikel ill. 
If~lge denne skulle EUTELSA T-organisationen kunne stille alle de tjenester til rddighed, som 
den mAtte ~nske. 
Et argument, der kunne tale imod at give brugerne retten til at krreve direkte adgang til EUTEL­
SAT-rumsegmentet og imod at give EUTELSAT ret til at markedsf0re rumsegmentkapacitet 
direkte til tjenesteleverand0rer og brugere, er at signatarorganisationemes investeringsandel 
direkte bestemmes af den brug, de g0r af systemet, jf. driftsaftalens artikel 6. NAr en 
organisation, der ikke selv er signatar, anvender EUTELSA T's rumsegment, treller dette ikke 
med ved beregningen af investeringsandelen. Der kunne for eksempel opstA det praktiske 
problem, at mange p1ivate operat0rer inden for en signatars omrAde g0r stor brug af satellitten, 
mens signatarorganisationen selv knap nok eller slet ikke g0r bmg heraf. Deter blevet fremfort, 
at konsekvensen heraf, dvs. den lille investeringsandel, dette ville resulterc i for signatar-
58) RMcts resolution af 30. juni 1988 om clablcring af ct fxllcs marked for tclctjcncstcr og -udstyr indcn 1992 
(88/C257E0F). EFT nr. C 257 af 4.10.1988. s. I 
59) Endnu ikkc offcntliggjort 
107 
organisationen, ikke vii vrere i overensstemmelse med den originale aftales And og/eller at det 
vil vrere uforeneligt med de forudsretninger og 10fter, som aftaleme er baseret pA. 
Dette kan fonnodentligt ikke vrere noget argument mod at lade EUTELSAT udvikle sit fulde 
potentiel med hensyn til at stille rumsegmentkapacitet til rAdighed pA alle felter overall i Europa. 
Denne argumentation viser blot, at der er behov for at revidere de eksisterende ordninger, 
sfiledes at det blandt andet bliver muligt at rendre de nuvrerende finansieringsordninger og at 
give nye parter adgang til at blive medlem af EUTELSA T-konsortiet, dersom et sAdant 
investeringsunderskud skulle blive en realitet. 
4.6. De forskellige faser i planlregningen 
Det pAhviler medlemsstaterne at overholde deres internationale aftaler og samtidig hermed at 
opfylde de forpligtelser, som EF-retten pAlregger dem -ydennere har de pligt til i frellesskab at 
arbejde pA at rendre sAdanne aftaler, hvor dette er n0dvendigt for at kunne opfylde nrevnte 
forpligtelser. 
Ved enhver form for rendring af de intemationale telekommunikationssatellitorganisationer, der 
er vokset frem i l0bet af de sidste tredive Ar med baggrund i verdensomsprendende strukturer, 
mA der tages hensyn til et bredt spektrum af interesser, dvs. sAvel I-landenes som U-landenes 
interesser. Forandringer kan derfor kun gennemfores langsomt og afhrenger af, hvorledes det 
globale milj0 udvikler sig. 
Deter dog muligt allerede nu at tage en rrekke skridt til en smidigg0relse af procdurerne inden 
for rammerne af de eksisterende konventioner og driftliaftaler: 
-medlemsstaterne ~r gennemf0re en skarp adskillelse af myndighedsopgaver og 
driftsopgaver inden for deres reprresentation, sAledes at hell klare interessekonflikter kan 
im~degAs 
-medlemsstaterne ~r st0tte forslag -af den type, som for tiden er til behandling i INTELSAT 
-der tager sigte pA at rationalisere procedureme vedr0rende koordination og ~konomisk 
skade og -for sA vidt angAr deres stilling i sAdanne procedurer -tilgodese de forpligtelser, der 
pAhviler dem i henhold til Traktaten, herunder konkurrencebestemmelseme. De ~r blandt 
andet sikre sig, at der i sAdanne procedurer tages hensyn til det europreiske enhedsmarkeds 
dimension, idet det fungerer som et stort fcelleseuropceisk hjemmemarked. 
108 
En praktisk gennemf 0rlig forenkling af nuvrerende procedurer kunne eventuelt bestA i, at det 
fastsrettes, at de 0vrige medlemsstater, nAr koordinationsproceduren resulterer, at der gives 
tilladelse til et satellitsystem med en vis samlet fremf 0ringskapacitet, automatisk skal godtage 
den konsultation, som den forst involverede medlemsstat har haft med en given tjenesteleve­
rand0r, nAr denne 0nsker at udvide sin tjeneste til ogsA at omfatte and.re EF-lande. 
-medlemsstaterne b0r st~tte aktioner, der lager sigte pA at forenklc de tekniskc koordinations­
procedurer 
-medlemsstaterne b0r s0rge for at skabe bedre muligheder for adgang til den rumsegment­
kapacitet, der via signatarorganisationerne stilles til radighed af de internationale telekom­
munikationssatellitorganisationer, og vrere specielt opmrerksomme pA, at princippet om 
omkostningsregte takster overholdes. 
Det burde sAledes vrere muligt at etablere procedurer, der giver signatarerne mulighed for at 
forelregge ans0gninger om rumkapacitet fremsat af brugerne/tjenesteleverand0rerne inden for 
deres omn\de, sfiledes som det allerede nu praktiseres af visse EF-stater60>. 
Der vil hermed kunne opnAs en vis smidigg0relse, men de grundlreggende problemer, dvs. en 
tilpasning af aftalerne tilde nye forhold, risikoen for fordrejninger pA markedet og sp0rgsmAlet 
om interessekonflikter, er ikke 10st hermed. 
OgsA selvom disse tiltag mAske er de eneste realistiske forholdsregler, der kan trreffes pA kort 
sigt for sA vidt angAr INTELSAT og INMARSA T som f0lge af de verdensomsprendende og 
intemationale rammer, disse organisationer er lagt fast i, b0r medlemsstaterne imidlertid arbejde 
i retning af at fA gennemf0rt en gennemgribende revision af EUTELSAT-aftalen. 
I betragtning af, at EF-landenes samlede investering i EUTELSAT-organisationen er pA 88%, 
og af at liberaliseringstendenserne i andre europreiske lande g0r det sandsynligt, at der kan 
etableres en bred europreisk basis for reform (se kapitel IV), b0r medlemsstateme g0re sig belt 
klar, hvilke forpligtelser EF--retten pAlregger dem, og tage initiativ til at s0rge for, EUTEL-
SA T-konventionen og EUTELSAT-driftsaftaler rendres og formAlene heri nyformuleres, 
sAledes at EUTELSATs potentiel sikres en optimal udnyttelse pA linje med mAlsretningeme for 
enhedsmarkedet og de krav, dette stiller6
1). 
60) Til eksempel kan nrevnes. at Dct Forcncde Kongcrigc har oprcttct ct scparat kontor for signataranliggcnder 
inden for telcvirksomheden BT. 
Selv om de officielle ans0gningcr om rcssourcctildcling under de nuvrercnde aftalcr nodvendigvis mA 
formidlcs via signatarorganisationcrnc, er dcr tilsyncladcndc ikkc nogct til hinder for, at de forudg~cndc 
kontaktcr af tcknisk. driftsm<essig og andcn art kan ordncs dircktc mcllcrn de intcrnationalc tclckommu­
nikationssatcllitorganisationcr og sluthrugcrnc. 
61) Til rendring af konvcntionen kr<evcs tilslutning fra mindst to trcdjedclc af kontrahcntcmc, og at disses 
signatarcr har mindst to trcdjcdcl af invcstcringsandclcnc (konvcntioncns artikcl XIX, litra h), mens dcr til 
<endring af driftsaftalcrnc krrevcs tilslutning fra mindst to trcdjedclc af signatarcmc, som skat repncscntcre 
mindst to trcdjcdclc af invcstcringsandclcnc (artikcl 22, litra d, i driftsaftalen). Signatarcns stcmmc­
afgivclse skal va~re godkcndt af den p~greldendc kontrahcnl. 
109 
Denne revision b¢r ud over ovenmevnte tiltag ogsA omfatte rendringer, der tager sigte pA 
-direkte adgang til EUTELSA T's rumsegmentkapacitet, der er langt den st0rste for sA vidt 
angAr satellittjenester inden for Europa 
-fuld kommerciel frihed og direkte markedsforing af EUTELSA T's rumsegmentkapacitet til 
brugeme 
tilpasning -i forn¢dent omfang -af bestemmelseme for finansiering og medlemsskab 
-tilpasning af aftaleme, sAledes at de bringes helt pA linje med de forpligtelser, som 
medlemsstateme har if¢lge Traktaten, herunder konkurrencebestemmelserne -specielt hvad 
angAr bestemmelserne vedr¢rende ¢konomisk skade og procedurerne for teknisk 
koordination, samt gennemsigtighed med hensyn til eventuel krydssubsidiering. 
5. Standardisering og typegodkendelse 
Det er en absolut n¢dvendighed for en liberalisering af jordsegmentet og etablering af et 
frelleseuropreisk satellitterminalnet, at der udarbejdes passende standarder. 
I denne forbindelse kommer Det Europreiske Institut for Telestandarder (ETSI) til at spille en 
f¢rende rolle. Der bliver behov for en lang rrekke europreiske telestandarder (ETS), hvis den 
gensidige anerkendelse af typegodkendelser og licenser skal fungere korrekt. 
Et teknisk udvalg vedr¢rende jordstationer under ETSI (TC-SES -Technical Committee for 
Satellite Earth Stations), der er oprettet med henblik pA denne sektor, har udarbejdet et flerarigt 
arbejdsprogram og fastlagt, hvilke omrader der skal prioriteres h¢jest med hensyn til 
udarbejdelse af standarder. Den umiddelbare prioritet er envejs-og tovejsterminaler. Arbejdet 
vedr¢rende europreiske telestandarder er godt undervejs, idet der er udarbejdet udkast ti.I 
standarder for tv-modtagestationer, data-modtagestationer, tovejsterminaler og mobilterminaler 
baseret pA lav kommunikationshastighed. Formfilet med standarderne er blandt andet at 
minimere risikoen for, at frekvensspektret "forurenes" af modtageterminaler, mens 
standardeme for sA vidt angAr tovejsterminaler tager sigte pA at etablere driftskompatibilitet 
mellem smA tem1inalnet og pA at tilvejebringe tilstrrekkelig beskyttelse mod forskellige typer 
interferens. Standarderne giver producenteme mulighed for at udarbejde specifikationer for 
udstyr, der egner sig til brug p<l EF's marked. 
110 
Som allerede nrevnt er gensidig anerkendelse af typegodkendelse for satellitterminaludstyr en af 
de vigtigste forudsretninger for en gensidig anerkendelse af licenser, samt for et frelles­
europreisk marked for satellitterminaler. Med vedtagelsen af en frellesholdning vedr~rende 
direktivudkastet om en indbyrdes tilmermelse af medlemsstaternes lovgivning om teleterminal­
udstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overenssstemmelse62
> pA telekommunika­
tionsministrenes rAdsm~de den 28. juni 1990 er det nu fastlagt, hvilke grundprincipper der skal 
overholdes inden for typegodkendelse. Dette direktivs drekningsomrMe mA udvides til ogsA at 
omfatte satellitterminaler. 
I forlrengelse af grundtanken om, at der kun skal grelde typegodkendelsesprocedurer i de 
tilfrelde, hvor dette tydeligvis er uomgrengeligt n~vendigt for at sikre, at ufravigelige hensyn 
tilgodeses, b0r der kun etableres typegodkendelsesprocedurer for satellitterminaler, der er 
beregnet til tilslutning til det offentlige koblede net -hvor de ufravigelige hensyn, som 
omhandlet i direktivudkastet, skal tilgodeses -og for transmissionsterminaler, hvor forebyg­
gelse af interlerens mA betragtes som et ufravigeligt hensyn. Modtageterminaler, der ikke 
tilsluttes det offentlige koblede net, bS:}r ikke underkastes typegodkendelse, men kun et krav om, 
at det skal vrere anfS:}rt, at udstyret opfylder passende standarder vedrf,1Srende elektromagnetisk 
interferens, dvs. at udstyret ikke b~r underkastes strengere procedurer end dem, der grelder for 
andre former for radiomodtagere. 
Et grundlreggende element i procedurerne for typegodkendelse mA vrere, at myndighedsopga­
ver og driftsopgaver skal holdes strengt adskilte for at undgA interessekonflikter. Det ff2Slger af 
direktiv 88/301/E0F63>, at typegodkendelser skal udstedes af et organ, der er uafhrengigt af de 
offentlige og private virksomheder, der stiller teletjenester og/eller -udstyr til rMighed. Dette 
princip er knresat i EF's telekommunikationspolitik som fundamentalt for enhver form for 
typegodkendelsesprocedure og mA derlor ogsA finde anvendelse inden for typegodkendelse af 
satellitterminaler. 
62) Frellesholdning vedtagct af RMct den 24. juli 1990 med hcnblik p!t vcdtagclsc af ct d'tdsdircktiv om 
indbyrdcs tilnrermelsc af mcdlcmsstatcmcs lovgivning om telctcnninaludstyr samt gcnsidig ancrkcndclsc af 
udstyrcts ovcrcnssstemmclsc 
63) Kommissioncns dircktiv af 16. maj 1988 om konkurrcncc p~ tclctcrminalmarkc..:dcrnc (88/301/E0F), EFf nr. 
L 131 af27.5.1988,s. TJ 
111 
Et srerligt problem i denne sammenhreng er, at de nuvrerende aftaler pAlregger signatareme 
ansvaret for behandling af ans0gninger om godkendelse af jordstationer, der transmitterer til de 
intemationale telekommunikationssattellitorganisationers rumsegment64>. 
Princippet om adskillelse af ansvaret for driftsopgaver og myndighedsopgaver mA ogsA finde 
anvendelse i dette tilfrelde. Noget tyder pA, at der allerede under de nuvrerende aftaler kan findes 
en fortolkning af kontrahentemes og signataremes forpligtelser, som vii g0re det muligt at 
overdrage typegodkendelse til de enkelte kontraherende lands myndigheder, sAledes at 
ovennrevnte princip kan overholdes. 
6. Satellitbaserede mobiltjenester og positionsbestemmelsestjenester 
Som beskrevet i kapitel ill har satellitbaserede mobiltjenester udviklet sig fra de maritime 
mobiltjenester, omend det nu er de aeronautiske tjenester og specielt de landmobile tjenester, 
der stAr i centrum. Der er truffet rrekke initiativer med henblik pA planlregning af forskellige 
systemer, der kan finde anvendelse i Europa til meddelelsesformidling, taletrafik og positions­
bestemmelse. Disse omfatter blandt andet: 
-EUTELSAT's planer om fra 1990 sammen med et amerikansk selskab at tilbyde 
positionsbestemmelse og meddelelsesformidling med det sAkaldte EUTEL TRAC-system 
-INMARSA T's udvikling af en tjeneste til bAde maritim og landmobil brug pA basis af billige 
"Standard-C" terminaler, der kun kan modtage data, og senere digitale tale-terminaler af 
"Standard-M" type 
-ESA's forslag til en srerlig EMS-tjeneste (European Mobile Satellite) 
-forberedelse af LOCSTAR-systemet (meddelelsesformidling og positionsbestemmelse) med 
kommerciel finansiering 
-civile operat~rers brug af positionsbestemmelsessystemer sAsom GPS/N A VST AR (US), 
GLONASS (USSR) og supplerende civile net (CNES/ESA; NA VSA T). 
64) Oct hcddcr i artikcl 16 af EUTELSAT's driftsaftalc al en hvcr virksomhcd, som har fftct tildclt rumscgmcnt 
i hcnhold til nrerv<crcndc arlikcl, er ansvarlig for, at allc EUTELSAT's bcstcmrnclscr og vilkt'lr for dcnnc 
allokcring ovcrholdcs, mcdmindrc den udpcgcndc kontrahcnt p!'ttagcr sig dcttc ansvar i tilfreldc, hvor en 
signatar har forclagt ans(.'Jgningcn. 
112 
I de land.mobile satellittjenester fokuseres der pA specifikke brugergrupper, som har en begrren­
set st0rrelse, og som 0nsker en 0jeblikkelig drekning af hele Europa, sAsom fragtselskaber og 
rederier. De jordbaserede offentlige mobilsystemer forventes i dette tidr at ville udvikle sig 
stcerkt og fd millioner af brugere, hvorimod antallet af satellitbaserede mobiltenninaler ikke 
forventes -selv om dette tjeneste kan betragtes som vital for et vist udsnit af det europreiske 
erhvervsliv -at ville udg0re mere end 1-2% af antallet af terminaler i det kommende offentlige 
cellebaserede Gordbaserede) GSM-system ved Ar 2000. 
I betragtning af, at det sAledes er h0jst usandsynligt, at satellitbaserede mobilsystemer vii kunne 
udg0re nogen vresentlig hindring for etableringen af jordbaserede offentlige mobilsystemer, og 
i betragtning af, at operat0reme 0nsker at kunne tilbyde b&ie faste og mobile tjenester -eller en 
kombination heraf -og at satellitbaserede mobilsystemer, efterhAnden som skellet mellem 
mobile satellittjenester (MSS) og faste satellittjenester (FSS) udviskes, ikke afviger vresentligt 
fra anden satellitbaseret punkt-til-flerpunkt tovejskommunik.ation, b0r sAdanne tjenester ikke 
underkastes andre retlige restriktioner eller garantier, end hvad der grelder for de faste tjenester. 
Der b0r sAledes grelde samme bestemmelser for satellitbaserede mobilterminalsystemer som 
for terminalsystemer, der anvendes ti.I blot at modtage -eller til bAde at transmittere ti.I og 
modtage -faste tjenester, for sA vidt angAr typegodkendelse og licensordninger. 
Som led i Frellesskabets generelle politik for mobilkommunikation og st0tten til frelles­
europreiske systemer pA dette felt65>, b0r der imidlertid tilskyndes til, at de satellitbaserede 
mobilsystemer og de jordbaserede net g0res indbyrdes driftskompatible og komplementrere. 
Da mobilterminaler if0lge sagens natur indebrerer kommunikation pA tvrers af landegramseme, 
er det en n0dvendig forudsretning, at licenser og typegodkendelser af udstyr anerkendes 
gensidigt, hvis dette system skal fungere overalt i Europa. 
65) Der henvises til 
RAdets henstilling af 25. juni 1987 om samordnet indf0relse af offentlig frelleseuropreisk digital 
celleopbygget landmobilradiokommunikation i Frellesskabet (87/371/E0F -EFT nr. L 196 af 17.7.87, s. 81) 
(vedr0rer indf0relsen af GSM-systemet) 
RAdets direktiv af 25. juni 1987 om de frekvensMnd, dcr skal stilles til rAdighed for samordnet indf0relse af 
offentlig frelleseuropreisk digital cellcopbygget landmobilradiokommunikation i Frellesskabet (87 /372/E0F 
-EFf nr. 196 af 17.7.87, s. 85) 
Fors lag til RAdets henstilling om samordnet indf 0relsc af f rellescuropreisk jordbaseret offentlig 
persons0gning i Frellesskabet, KOM(89) 166 af 5.6.1989 
(vedr0rer indf0relscn af ERMES-systcmct} 
Forslag tit RAdets direktiv om hvilke frekvcnsbAnd dcr skat forbcholdcs tit samordnet indh~retsc af 
frellcseuropreisk jordbaseret offcntlig persons0gning i Fa~llcsskabct. KOM(89) 166 af 5.6.1989 
Forslag tit RMcts henstilling om samordnct indf0relsc af digital curopa?isk trMl0s tclckommunikation i 
Frellcsskabct (DECT}. KOM(89) 139 af 12.6.1990 
Forslag til RMcts direktiv om hvilkc frckvcnsbAnd dcr skal allokcrcs i foroindclsc med den samordncdc 
indf0relse af digital curopreisk trMl0s tclckommunikation i Frellcsskabct. KOM(89) t 39 af 12.6.1990 
113 
Med henblik pd ovennrevnte hannoniseringsprocedurer ~r der derfor trreffes srerlige foran­
staltninger for at sikre, at mobilterminaler kan transporteres rundt i hele Frellesskabet, og at 
licenser anerkendes overalt. 
7. Rundspredende satellitter 
Satellitrundspredning til offentligheden omfattes af Frellesskabets generelle politik pd det 
audiovisuelle ornnlde, der er nrennere beskrevet i kapitel IV. Medlemsstaterne har fastsat 
reglementer herfor pA grundlag af EFs lovgivning, blandt direktiv 89/552/E0F66>, hvis 
udgangspunkt er gr0nbogen Fjernsyn uden gramser. 
Tv og hermed beslregtet kommunikation reprresenterer 44% af rumsegmentoperat0rernes 
indtregter i Frellesskabet og 75% af EUTELSATs indtregter. Satellittransmission spiller en 
central rolle for fremstilling og formidling af frelleseuropreiske programmer og for udvikling af 
en egentlig europreisk audiovisuel dimension. 
Indtregtsgrundlaget for satellit-tv er dog stadig begrrenset, ogsd selv om der nu fremf~res 
omkring 60 tv-programmer via satellit i Europa. Satellitkanalernes samlede indtjening fra 
reklame -der stadig er den vigtigste finansieringskilde for mange af disse kanaler -udg0r pA 
indevrerende tidspunkt ca. 4% af de samlede indtregter fra tv-reklamer i Europa. 
En yderligere udvikling af satellit-tv i Europa kommer i vresentlig grad til at atbrenge af, om 
DTH-terminaler hurtigt vinder indpas og brugertallet stiger, og af om indtregtsgrundlaget kan 
diversificeres. Frelles transmissionsstandarder og teknisk kompatibilitet bliver nogle af n0gle­
faktoreme, hvis man skal vrekke interesse hos et stort publikum i alle europreiske lande. 
Til tv-transmission via EUTELSA T-systemet og her pA det seneste via andre systemer, sAsom 
Telecom 1-2, DFS Kopemikus og Astra, anvendes som allerede nrevnt de frekvensbAnd, der er 
forbeholdt FSS-tjenester (faste satellittjenester) og ikke de frekvensbAnd, der pA W ARC-77 
konferencen blev tildelt rundspredende satellittjenester (BBS), hvor de direkte transmitterende 
tjenester (DBS) er lokaliseret Dette har gjort det meget vanskeligt at opretholde et skel mellem 
BBS-tjenester og rundspredning, der foregAr inden for den faste satellittjeneste. 
66) RMets dircktiv om samordning af vissc love og administrative bcstcmmclscr i mcdlcmsstatcrnc vcdr0rcndc 
ud0velsc af tv-radiospredningsvirksomhcd (89/552/E0F). EFf nr. L 298 af 17. l 0.1989, s. 23 
114 
EfterhAnden som der etableres nye tjenester og tjenesteleverand0rerne inden for BSS-bAndet 
ogsA begynder at tilbyde punkt-til-flerpunkt datatjenester -samtidig med at tjcncsteleverand0rer­
ne inden for FSS-bAndet flytter over til BSS-bAndene for at kunne fremf~rc HDTV-vii skellet 
mellem FSS-og BSS-tjenester blive yderligere udvisket. 
Den aftale, man nAede frem til pA Den Verdensomsprendende Administrative Radiokonference 
i 1977 (der gAr under betegnelsen WARC-77 planen), og hvori man pA nationalt grundlag 
afsatte et begrrenset antal frekvenser i BSS-allokeringen -har vist sig at vrere for ufleksibel til, 
at der kan tages hensyn til den nye udvikling. 
Samtidig med, at en komplet liberalisering af jordsegmentet Abner mulighed for en hurtigere 
indforelse af DTH-terminaler pA et europreisk grundlag og skaber st0rre fleksibilitet med 
hensyn til tjenesteleverand0remes mulighed for at tage nye aktiviteter op, stilles sektoren 
sAledes over for to nye krav, nemlig at man mA forberede sig pA en revision af kriterieme i den 
plan, der er fastlagt af W ARC-77, og at man mA fremme satellittemes rolle med henblik pA en 
frelleseuropreisk indf 0relse af h0jopl0snings-tv (HDTV). 
En f0lge af de beslutninger, der blev taget pl W ARC-77, har vreret, at man ikke har kunnet 
indf0re og udnytte alle de former for rundspredningssatellitter, som den nuvrerende teknologi 
giver mulighed for. 
V ed en revision og modemisering af de kriterier og forudsretninger, der ligger til grund for 
bestemmelseme i W ARC-77 planen b0r der bAde tages hensyn til sattelitternes og 
modtagelsesudstyrets nuvrerende teknologiske stade og de kommercielle behov for udnyttelse 
af disse tjenester. 
Der er navnlig siden 1985 sket en meget stor teknologisk udvikling inden for anden generation 
af de europreiske systemer til direkte satellittransmission, specielt inden for satellitter med 
frellesregional drekning og flerzone-drekning, samt HDTV. Det foreslAs som led i 
Frellesskabets generelle politik pA det audiovisuelle omrAde, at man fors0ger at skabe st0rre 
kohresion i anden generation af DBS for Europa. Det ser ud til, at en 0konomisk og teknisk 
attraktiv I0sning vii vrere at anvende europreiske frellesregionale flerkanalsatellitter med 
mellemstor sendestyrke. 
Ud fra dette sigte b0r man samordne og revidere de bestemmelser, der blev fastlagt pA Den 
Verdensomsprendende Administrative Radiokonference for Tv-satellitter i 1977. Resultatet af 
denne revision b0r lregges til grund ved fastlreggelsen af frelles europreiske standpunkter med 
henblik pA Den Verdensomsp~ndende Administrative Radiokonference i 1992. 
115 
Som nrevnt tidligere i forbindelse med hannoniseringen af transmissionsteknikken for 
satellittransmission er det nuvrerende direktiv67
> vedr0rende MAC-pakke-standarden baseret pA 
definitioneme for rundspredende satellitter, som fastlagt i W ARC-77 planen. Direktivet udl0ber 
den 31. december 1991. 
Ved fremtidige initiativer pA dette felt b0r der tages sigte pA at s0rge for en hannoniseret 
indf~relse af en frelleseuropreisk standard for h0jopl~snings-tv. Der b0r ligeledes tages hensyn 
til, at det som beskrevet vii blive mere og mere vanskeligt at skelne mellem de tjenester, der 
defineres som rundspredende satellittjenester i henhold til definitioneme i W ARC-77, og 
rundspredningskommunikation, der formidles som led i de faste satellittjenester, og at der i 
Europa er behov for st~rre fleksibilitet med hensyn til brugen af BSS-og FSS-frekvenser. 
8. Sammendrag 
Frellesskabets telekommunikationspolitik kan ogsA bringes til at omfatte satellitkommunikation, 
hvis man baserer sig pA den konsensus, der blev etableret i forbindelse med Gr0nbogen om 
Etablering af et Frelles Marked for Teletjenester og -Udstyr, jf. RA<lets resolution 88/C257/01 af 
30. juni 1988. 
I den fremtidige regulering af satellitkommunikationsomrAdet b~r man tilgodese de lovgaran­
tier, som medlemsstaterne anvender inden for telesektoren, nAr disse er i overensstemmelse 
med den den allerede etablerede generelle konsensus vedr0rende telekommunikation -blandt 
andet de aftaler om Frellesskabets strategi med hensyn til teletjenester, der blev fastlagt pA 
telekommunikationsministrenes m0de i RAdet den 7. december 1989 -men der b0r ikke 
indfores yderligere restriktioner, udover de restriktioner, som de srerlige forhold pA satellit­
kommmunikationsomrAdet n~dvendigg~r, dette under forudsretning af at disse er i overens­
stemmelse med EF-retten -herunder konkurrencebestemmelseme -og internationale 
forpligtelser 
Denne tilpasning af de retlige vilkAr mA ske i overensstemmelse med markedsbehovene. I 
denne forbindelse tages der specielt sigte pA at opstille bestemmelser med henblik pA en 
dynamisk udvikling af jord-og rumsegmentet i Frellesskabet; at opfylde brugemes behov for at 
kunne operere inden for det store frelleseuropreiske 1992-marked; at Abne mulighed for en fuld 
udvikling af Frellesskabets rumfartsindustri pA dette felt; og at st0tte Frellesskabets politik 
vedr~rende et audiovisuelt frellesskab. 
67) RMcts dircktiv om anvcndclsc af de fa:llcs tckniskc spccifikationcr i familicn af MAC/pakkc-standardcr 
vcd dircktc TV-transmission via satcllit (86/529/E0F), EFT nr. L 311 af 3. novcmbcr 1986, s. 28. 
116 
EF-retten mA finde anvendelse i sin fulde udstnekning inden for denne sektor. Frellesskabet 
kan ikke tillade og har ikke rad til at en sA vigtig sektor holdes ude fra det frelles marked eller 
unddrages den fulde hAndhrevdelse af reglerne. 
Lige som i telesektoren i 0vrigt mA det vrere et grundprincip i reguleringen af forholdene inden 
for satellitkommunikationssektoren, at srerlige og eksklusive rettigheder skal afskaffes og 
erstattes af licensordninger pA de felter, hvor ufravigelige hensyn til offentligheden krrever, at 
visse lovgarantier bevares. Af srerlig vigtighed i forbindelse med satellitkommunikation er det 
at s0rge for, at interferens undgAs, og at frekvensbrugen koordineres. 
Hvis disse principper skal kunne realiseres, mA der gennemf0res to vresentlige rendringer, f0r 
det potentiel, som satellitkommunikation stiller Frellesskabet i udsigt, kan udnyttes fuldt ud af 
bAde offentlige og private tjenesteleverand0rer. Der mA gives uindskrrenkede muligheder for at 
levere og bruge satellitterminaludstyr til sAvel sending som modtagelse, og der mA gives 
uindskrrenket, ens og ikke-diskriminerende adgang til alle leverand0rer af satellitkapacitet 
Et fundamentalt princip i reformen er, at der mA fastlregges objektive, gennemsigtige og 
ikke-diskriminerende procedurer, og at drifts-og myndighedsopgaver mA holdes adskilte, bAde 
med hensyn til tilrAdighedsstillelse og brug af jordsegmentet, og med hensyn til adgang til og 
tilrAdighedsstillelse af rumsegmentet. 
Der mA tages hensyn til medlemsstaternes eksisterende intemationale forpligtelser pA dette felt, 
samtidig med at medlemsstaterne mA s0rge for at ud0ve deres indflydelse sAledes, at man enten 
nAr frem til en fortolkning af de internationale aftaler, der er i overensstemmelse med Traktatens 
bestemmelser, eller til en tilpasning af aftaleme. Dette grelder ogsA for adgangen tilde 
internationale telekommunikationssatellitorganisationers rumsegmentkapacitet og for de 
koordineringsprocedurer, der er omhandlet i aftaleme. 
Den bedste -og pA lrengere sigt uundgAelige -I0sning pA problemet med, hvordan man undgAr 
konkurrencefordrejning og samtidig fAr det eksisterens rumsegment udnyttet sA komplet og sA 
effektivt som muligt, er at give rumsegmentleverand0rerne tilladelse til srelge 
rumsegmentkapacitet direkte til brugerne. Dette har srerlig relevans for den europreiske 
telekommunikationssatellitorganisation EUTELSAT, der vii fortsrette med at vrere den st0rste 
leverand0r af rumsegmentkapacitet til satellitkommunikation inden for Europa. I kraft af 
EUTELSA T's srerlige betydning for frelleseuropreisk satellitkommunikation, er det af vital 
betydning for fremtidens frelleseuropreiske satellittjenester, at denne organisation fortsretter med 
at vokse og udvikle sig. 
117 
I betragtning af, at de internationale telekommunikationssatellitorganisationer tager udgangs­
punkt i et verdensomsprendende grundlag, mA der ved enhver tilpasning af aftalerne tages 
hensyn til et meget bredt spektrum af interesser, nemlig bAde industrilandenes og 
udviklingslandenes. Det kan derfor blive n~vendigt at gennemffi}re de 0nskede rendringer 
fasevis. 
I betragtning af, at EUTELSAT bar en srerlig stor betydning for kommunikationen inden for 
Europa, at medlemsstaternes samlede investeringsandel i organisationen udg~r 88%, og at 
tendensen gAr i retning af st~rre liberalisering i de ~vrige europreiske lande, er det sandsynligt, 
at der kan etableres et bredt europreisk grundlag for reform. Medlemsstaterne ~r detfor i 
frellesskab arbejde pA en snarlig revision af EUTELSAT-konventionen og den hertil knyttede 
driftsaftale, sAledes at det sikres, at EUTELSAT fAr de bedst tenkelige udviklingsmuligheder. 
Afslutningsvis skal det nrevnes, at der bliver behov for en rrekke fremmende og harmonise­
rende foranstaltninger for at lette indf~relsen af frelleseuropreiske tjenester og for at sikre, at 
liberaliseringen og harmoniseringen gAr hAnd i hAnd. 
SAdanne foranstaltninger omfatter blandt andet gensidig anerkendelse af typegodkendelse, 
gensidig anerkendelse af licenser, frekvenskoordinering, koordinering med hensyn til tjenester 
til/fra tredjelande, tilkobling af jordterminaler til det jordbaserede offentlige net og 
harmonisering af den transmissionsteknik, der skal anvendes inden for satellittransmissioner til 
offentligheden, idet der i denne sammenhreng skal tages fuldt hensyn til satellitternes centrale 
rolle i forbindelse med indf~relsen af en standard for h~jopl~snings-tv (HDTV). 
Endnu et vigtigt punkt er, at udviklingsarbejdet vedr~rende europreiske standarder pA dette felt 
mA fremmes, og at der fortsat ~r lregges stor vregt pA, at satellitkommunikationssystemerne 
udnyttes fuldt ud, bAde til realisering af konkrete l~sninger og til gavn for realiseringen af 
Frellesskabets politik pA de forskellige omrader. 
De nrermere enkeltheder i forslagene er beskrevet i det f ~lgende kapitel. 
118 
VI. EN F/ELLES POLITIK FOR SATELLITKOMMUNIKATION I EF 
FORSLAG TIL F/ELLESSTANDPUNKTER 
Der kan drages ffl)lgende konklusioner af overvejelserne i de foregAende kapitler: 
1. Generelle konklusioner 
1. Udviklingen inden for satellitteknologi inden for de seneste Ar har skabt mange nye 
S:}konomiske og sociale muligheder for lang rre.kke nye beslutningstagere, dvs. ogsA 
beslutningstagere langt uden for den traditionelle telekommunikationssektor. 
Der krreves derfor en dialog med mange forskellige parter, ffl)r der kan findes en balance 
mellem satellitkommunikationens brugere i erhvervslivet og blandt private, telekommuni­
kations-og rundspredningsorganisationer, nye offentlige og private tjenesteleverandfl)rer, 
telekommunikations- og rumfartsindustrien, samt mellem statens og borgernes interesser. 
2. Medlemsstatemes nuvrerende lovgivning for jordsegmentet og rumsegmentet afspejler i de 
fleste tilfrelde stadig forholdene i tresseme og halvfjerdserne, hvor den eneste teknisk og 
S:}konomisk mulige anvendelse af satellitkommunikation var at udnytte denne som en ekstra 
kanal til at formidle international og indenlandsk langdistancetrafik for televirksomhedeme. 
Den ff,?)rste generation af satellitjordstationer var som nrevnt meget store anlreg. Der var normalt 
kun en eller i hvert fald meget fA at disse i de enkelte lande. De var tilsluttet de offentlige 
telekommunikationsinfrastrukturer og blev betragtet som en del heraf, og gav adgang til forst 
INTELSA T's og senere til INMARSA T's og EUTELSA T's satellitter (dvs.helholdsvis Den 
Internationale Telekommunikationssatellitorganisation, International Maritime Satellite 
Organisation og Den Europreiske Telekommunikationssatellitorganisation). 
Forvaltning og drift af disse store jordstationer krrevede meget store ressourcer og betydelig 
teknisk ekspertise, og den almindelige opfattelse var, at kun televirksomhedeme sad inde 
hermed. 
3. Denne situation har nu rendret sig vresentligt. Udover de sredvanlige store jordstationer, der 
anvendes til langdistancetelefoni og udveksling af tv-programmet, findes der nu nye 
jordstationer beregnet til specifi.kke formAI, som kun krrever antenner med et tvrersnit pA 
50-250 cm, og som kan installeres under brugerens kontrol direkte hos denne. Det teknologiske 
fremskridt Abner nu mulighed for betydeligt mere diversificerede konfigurationer, som kan 
anvendes til andre formAI end blot som alternative transmissionsveje til det fast net. Disse 
konfigurationer kan uden videre administreres af andre tjenesteleverand0rer end televirksom­
hederne, nAr forst passende garantier er indarbejdet i lovgivningen. 
4. De tn1ditionelle fonnAI -langdistancetelefoni og pluseligt opstAende behov for stor bAndbredde. 
f.eks. til tv-transmission mellem studier- udg~r stadig hovedparten af den intemationale 
satellittrafik. Satellitforbindelser fremforer fortsat nresten 60% af de transatlantiske telefon­
samtaler, omend dette ta1 forventes at falde til omkring 30-40% inden 1995. lnden for Europa 
formidles kun 2-3% af langdistancesamtaleme i de europreiske lande og mellem disse via 
satellit. Henved 75% af EUTELSATs indtregter hidr0rer fra tv-fonnidling. 
5. Med undtagelse af tv-fonnidlingen bliver satellittemes rolle i Arene fremover i stigende grad 
prreget af to fundamentale forhold: muligheden for hurtig idriftsrettelse samt muligheden for at 
udfylde separate nicher, dvs. specialformAI. Det fremgAr af prognoseme, at tiln\dighedsstillelsen 
af de traditionelle faste satellittjenester (fixed satellite setvices) i Europa fortsat vil blive 
domineret af telekommunikations- og rundspredningsorganisationerne, idet der dog samtidig 
vii opstA nye tvrereuropreiske markeder inden for ornrader sAsom direkte satellittransmission af 
tv, private erhvervsorienterede tjcnester, mobiltjenester til specialfonnftl og satellitba~cret 
nyhedsindsamling, forudsat at de nuvrerende restriktioner i lovgivningen for brug af 
jordsegmentet og rumsegmentet lempes og der i stedet indf0res passende garantier i 
lovgivningen. 
6. Det b0r bemrerkes, at det fremgAr af prognoseme, at satellittjenesteme er af den allerst0rste 
betydning for frelleseuropreiske tjenester og for en frelleseuropreisk drekning af erhvervslivet og 
brugeme, men at de alligevel h0jst kommer til at udg0re 1,5-2,5% af de samlede indtregter fra 
teletjenesteme i Europa ved Ar 2000. PA nuvrerende tidspunkt forholder det sig sAledes, at alle 
europreiske satellitformidleres samlede indtregter ikke udg~r mere end 0,4% af de samlede 
telekommunikationsindtregter i EF. 
Disse ta.I bakkes op af erfaringen fra USA og her pA det seneste fra Japan, hvor der er sket en 
betydelig liberalisering af satellitkommunikationsmarkedet I De Forenede Stater, hvor der nu i 
mere end et Arti har vreret f0rt en "open sky" politik, reprresenterer de samlede indtregter fra 
satellitkommunikation ikke mere end 2-3% af de samlede telekommunikationsindtregter, 
omend liberaliseringen i praksis har f 0rt til en betydeligt st~rre og mere diversificeret udvikling 
af USA's rumfartssektor. 
120 
7. Som led i den konsensus, der blev opnAet pA telekommunikationsministrenes rAdsm~de den 7. 
december 1989, blev det fastlagt, hvilke lovgarantier, medlemsstaterne kan fastlcegge i 
forbindelse med licensordninger inden for telesektoren, dvs. under overholdelse af EF's 
lovgivning, herunder konkurrencebestemmelserne. Forslag til standpunkter vedr~rende 
lovgivningen for satellitkommunikation b~r bygge pA de principper, der ligger til grund for 
denne konsensus, dog sAledes at der tages fuldt hensyn til tilde srerlige forhold, der g~r sig 
greldende inden for satellitkommunikation. 
Blandt andet mA televirksomhederne sAledes kun tildeles eksklusive og scerlige rettigheder med 
hensyn til tilradighedsstillelse og drift af jordbaserede offentlige netinfrastrukturer og offentlig 
taletelefoni, og der kan gennem licensordninger fastlregges srerlige lovgarantier for offentlige 
datakommunikationstjenester, fortsat under overholdelse af EFs konkurrencebestemmelser og 
de procedurer, der er fastlagt i Kommissionens direktiv 90/388/E0F68>. 
Licensordninger, der tager sigte pA realisering af lovgarantier, skal baseres pA objektive kriterier, 
vrere gennemsigtige og ikke-diskriminerende, og mA ikke resultere i restriktioner ud over det i 
det foregAende omhandlede eller hvad der begrundes i de "ufravigelige hensyn", dvs. nettets 
sikkerhed og integritet, samt i begrundede tilfrelde driftskompatibilitet og databeskyttelse. 
8. De fremtidige lovgivningsvilkAr for satellitkommunikation skal overholde de lovgivnings­
garantier, som medlemsstaterne mAtte indf~re inden for telesektoren under overholdelse af de 
nrevnte procedurer, og mA ikke introducere restriktioner ud over, hvad de srerlige forhold inden 
for satellitkommunikation begrunder til, forudsat dette er i overensstemmelse med EF's 
lovgivning -herunder konkurrencebestemmelserne -og de internationale forpligtelser. 
Licensordninger, der fastlregges af medlemsstateme med sigte pA at realisere lovgivnings­
garantier inden for satellitkommunikation, skal baseres pA objektive forhold, skal stA i forhold 
til det tilsigtede mAI, og skal vrere gennemsigtige og ikke-diskriminerende. 
9. En fundamental lovgaranti, der er lige sA vigtig inden for satellitkommunikation, som kravet 
om nettets sikkerhed og integritet er det inden for det jordbaserede net, er kravet om, at der ikke 
mA opstA interferens med andre satellit-og radiokommunikationssystemer. Herfor grelder 
RAdets direktiv 89/336/E0f'69> om elektromagnetisk interferens, samt de procedurer, der er 
fastlagt for koordineringen af frekvenserne pA globalt grundlag af alle medlemmer af Den 
Internationale Telekommunikationsunion (ITU) i radioreglementerne, og som administreres af 
ITU's Internationale FrekvensregistreringsrAd. 
68) Kommissionens direktiv af 28. juni 1990 om libcraliscring af markcdct for tclctjcncstcr 
69) RMcts dircktiv om indbyrdcs tilna:nnclsc af mcdlcmsstatcrncs lovgivning om clcktromagnctisk kompatihilitct, 
89/336/E0F af 3.5.1989, EFf nr. L 139 af 23.5.1989, s. 19 
121 
10. Restriktioner, der skyldes, at der findes eksklusive eller srerlige rettigheder med hensyn til 
tilrAdighedsstillelse og drift af jordbaserede offentlige netinfrastrukturer og offentlige telefoni, 
eller at medlemsstateme ved den under pkt. 7 omhandlede procedure har vedtaget srerlige 
lovgarantier for tilrAdighedsstillelse af offentlige datatjenester, kan kun grelde inden for 
satellitkommunikationssystemer i det omfang, s'1danne systemer kan betragtes som sidestillede 
med ovennrevnte offentlige tovejs-transmissionssystemer. 
Uanset de srerlige bestemmelser for rundspredningstjenester til den brede offentlighed, jf. pkt. 
15, h¢rer envejs-tjenester pr. definition ikke ind under denne kategori. 
11. Offentlig taletelefoni er i EF's lovgivning70> 11>defineret som kommercielt drevet, offentligt 
tilgrengelig, direkte tidstro fremf¢ring af tale via offentlige koblede net, hvorved en hvilken­
somhelst bruger kan anvende udstyr tilsluttet et nettermineringspunkt til at kommunikere med 
en anden bruger, der anvender udstyr tilsluttet et andet termineringspunkt. Pakke-og kredsl¢bs­
koblede datatjenester defineres som kommercielt drevet, offentligt tilgrengelig, direkte tidstro 
fremf¢ring af data via offentlige koblede net, hvorved udstyr, der er tilsluttet et netterminerings­
punkt, kan kommunikere med udstyr tilsluttet et andet termineringspunkt 
Selv i st¢rre satellitbaserede tovejs-kommunikationssystemer, sAsom VSAT-systemerne, 
indgAr der idag h¢jst nogle fA tusinde tenninaler. Som folge heraf b¢r mindre satellitbaserede 
tovejs-kommunikationssystemer kun betragtes som offentlige, hvis de er tilsluttet den offentlig 
koblede jordbaserede netinfrastruktur og sammenkoblet med de offentlige tjenester, pkt. 10. 
70) Kommissioncns direktiv af 28. juni 1990 om libcraliscring af markcdct for tclctjencstcr, 90/388/E0F, EFf nr. L 192 
af 24.7.1990, s. 10 
71) RAdets direktiv om et oprcttelse af et indre marked for teletjenestcr gcnnem implcmcntcring af ONP (Open Network 
Provision -tilrAdighedsstillelse af ~bne net) 
122 
12. Mener en medlemsstat, at et meget stort satellitkommunikationssystem, som ikke er tilsluttet 
det jordbaserede offentlige net, kan konkurrere med televirksomhederne og dermed hindre 
disse i at varetage deres opgave, dvs. tiln'Wighedsstillelse af offentlige teletjencster, mft det 
pAvises, at det pilgreldende system opfylder de definitioner og de kriterier, der er fastlagt i 
direktiv 90/388/E0F72\ idet Kommissionen forbeholder sig ret til at unders0ge, om Traktatens 
konkurrencebestemmelser er overholdt og EF's interesser tilgodeset. 
13. I analogi med de garantier, der er omhandlet under pkt. 7, er de eneste lovgarantier, som 
medlemsstateme mA indsrette i licensordninger, der grelder for satellitkommunikations­
systemer, der ikke er tilsluttet det offentlige net, lovgarantier med krav 0··1, at intetferens som 
omhandlet i radioreglementerne skal undgAs, krav om databeskyttelse og beskyttelse af 
kommunikationshemmeligheden, og krav om brug af standarder i den udstrrekning, dette 
krreves af EF's lovgivning. 
14. PA baggrund af den hurtige udvikling inden for teknologien, og specielt inden for transmis­
sions-, tilslutnings- og kodningsteknik, ~r tekniske begrrensninger, sAsom begrrensninger i 
transmissionshastigheden, ikke finde anvendelse som kriterier i licensprocedureme, da de 
uundgAeligt vii blive forreldet i 10bet af kort tid 
15. Satellittransmission til den brede offentlighed -herunder transmission bMe i den forstand, der 
er fastlagt i radioreglementerne vedr0rende rundspredende satellittjenester, og i form af rund­
spredning inden for rammerne af faste satellittjenester -omfattes fortsat af de specifikke 
bestemmelser, som medlemsstaterne har fastlagt hetfor i overensstemmelse med EF's 
lovgivning, herunder direktiv 89/552/E0F73> vedr0rende fjemsyn pA tvrers af grrenseme. 
Som det fremgAr af KOM(90)7874
> er det af vital betydning med transmissionsstandarder pA 
dette felt, hvis den grundlreggende indbyrdes driftskompatibilitet skal sikres. For sA vidt angAr 
direk:te satellittransmission, er det fastlagt i direktiv 86/529/E0F75', at MAC-familien af 
transmissionsstandarder skal finde anvendelse. 
72) Kommissioncns dircktiv af 28. juni 1990 om lihcraliscring af markedct for tclctjcncstcr. 90/388/E0F. EFT nr. L 192 
af 24.7.1990. s. 10 
73) RMets direktiv om samordning af visse love og administrative bcstcmmclscr i mcdlcrnsstatcmc vcdr~rendc 
ud(l)velse af tv-radiosprcdningsvirksomhcd, 89/552/E0F af 3.10.1989, EFT nr. L 298 af 17.10.1989. s. 23 
74) Mcddelelse fra Kommissionen til RA<lct og Europa-Parlamentct om den audiovisucllc politik, KOM(90)78 af 
21.2.1990 
75) RAdets direktiv om anvendclse af de fa:llcs tekniskc spccifikationcr i familicn af MAC/pakke-standarder ved dircktc 
tv-transmission via satcllit. 86/529/E0F af 3.11.1986. EFT nr. L 311. s. 28 
123 
16. Ved forberedelsen af fremtidige transmissionstekniske tiltag pA dette omrAde bfztr der tages 
hensyn til, at en harmoniseret indff.?lrelse af en f relleseuropreisk standard for h0jopl~snings-tv 
(HDTV) bliver en stor udfordring for fremtiden, idet satellitter kommer til at spille en vigtig 
rolle som det f~rste transmissionsmedium. Der mA ogsA tages h~jde for, at den teknologiske 
udvikling vii g~re det mere og mere vanskeligt at skelne mellem de tjenester, der er defineret 
som rundspredende satellittjenester i henhold til de definitioner, der er accepteret intemationalt i 
ITU's reglementer, og rundspredning som led i faste satellittjenester. 
Der bfztr vedtages en koordineret fremgangsmAde for, hvorledes man skal revidere de kriterier, 
der blev fastlagt pA den verdensadministrative radiokonference af 1977 om tilrAdighedsstillelse 
af rundspredende satellittjenester. Resultatet af denne gennemgang b~r ogsA medtages i 
overvejelseme, ndr der skal fastlregges frelles europreiske standpunkter i forbindelse med den 
verdensadministrative radiokonference i 1992. 
17. Mobilsatellitter, der som f JZSlge af teknologiske og omkostningsmressige Arsager fokuserer pA 
specifi.kke brugersegmenter af begrrenset omfang, afviger ikke vresentligt fra andre envejs eller 
tovejs punkt-til-multipunkt satellitkommunikation og b0r derfor ikke g~res til genstand for 
yderligere lovgivningsmressige restriktioner eller garantier, dvs. ud over hvad der grelder for 
faste satellittjenester. Lovgivningsmressige restriktioner ~r sfiledes ikke hindre eller hremme 
drift pA tvrers af grrenseme. 
18. NA.r de ovenfor beskrevne lovgarantier for satellitkommunikation er indfort, bliver det muligt at 
tage to meget vresentlige skridt, sfiledes at Europa fdr mulighed for at fA det fulde udbytte af 
satellitkommunikationstjenester stillet til radighed af offentlige og private leverandJ()rer, nemlig: 
-restriktionsfri tilrAdighedsstillelse og anvendelse af jordstationsudstyr til transmission til og fra 
satellitter, 
og 
-uindskrrenket, lige og ikke-diskrirninerende adgang for alle brugere til alle leverand~rer af 
rumsegmentkapacitet 
19. For sA vidt angdr jordstationer til satellittransmission bedder det i grJZSnbogen om etablering af et 
frelles marked for teletjenester og-udstyr: Pd baggrund af tendensen indenfor 
satellitkommunikation, der gar i retning af punkt-til-jlerpunkt transmission ti/ afgrcensede 
brugergrupper, b¢r den lovgivningenfor jordstationer, der anvendes ti/ nedtagning af 
satellitsigna/er, dvs. udelukkende modtagelse (receive only earth stations -ROES), bringes pd 
linje med ordningen for telekommunikationstermina/er og satellitantenner ti/ tv-modtagelse og 
dbnes fuldt udfor konkurrence. 
124 
Dette standpunkt blev senere implementeret i direktiv 88/301/E0F76> for sA vidt angAr modtage­
jordstioner, der ikke er tilsluttet det offentlig net i en medlemsstat 
Modtageudstyr, der ikke er tilsluttet det offentlige koblede net, bf;?jr kun underkastes et krav om, 
at det skal vrere angivet, at standardeme for elektromagnetisk interferens der opf yldt, dvs. et 
krav, der ikke er strengere end de procedurer, der grelder for andre radiomodtagere. SAdant 
udstyr ~r ikke g0res til genstand for licensordninger. 
20. For sende/modtage-stationer ~r der grelde typegodkendelses- og licensordninger, sAledes at det 
kan sikres, at udstyret opfylder de krav, der er fastlagt i udkastet til radsdif"~ktiv vedr0rende 
dette omrAde77>, og at deter i overensstemmelse med ovennrevnte grundle:eggende lovgarantier. 
21. Med hensyn til adgangen ti1 rumsegmentkapacitet ~r princippet om adskillelse af myndigheds­
opgaver og driftsansvar vrere fuldt overholdt, sAledes at der kan skabes lige vilkAr for alle de 
mange nye offentlige og private akt0rer inden for satellitkommunikation. Specielt b0r alle 
anliggender med hensyn til intemationale frekvenskoordineringsprocedurer, herunder lige 
adgang til frekvenser og den geostationrere bane betragtes som myndighedsopgaver. 
Denne adskillelse b0r ogsA grelde for alle mellemstatslige driftsaftaler og hermed beslregtede 
aftaler pA omrAdet. For sA vidt angAr koordinationsprocedureme vedr0rende 0konomiske skade, 
som andre leverand0rer af satellitkapacitet eventuelt kan vrere A.rsag til, jf. de mellemstatslige 
konventioner, der ligger til grund for de intemationale satellitorganisationer, INTELSAT og 
INMARSAT, og den europreiske telekommunikationssatellit EUTELSAT, er det ikke 
sandsynligt, at disse i forbindelse med Kommissionens gennemgang af disse procedurer vil 
kunne bestA pr0ven med hensyn til EF's konkurrencebestemmelser pA grundlag af de 
principper, der er fastlagt i Kommissionens retningslinjer for anvendelse af disse bestemmelser 
inden for telekommunikationssektoren 73>. 
76) Kommissioncns dircktiv af 16. maj 1988 om konkurrencc pti tclctcrminalmarkcdcrnc (88/301/E0F), EFf nr. L I} I af 
27 .5.1988, s. 73 
77) Forslag til rMsdircktiv om indbyrdcs tilrncrmclsc af mcdlcmsstatcmcs lovgivning om tcktcrminaludstyr samt 
gcnsidig ancrkcndclse af udstyrcts ovcrcnsstcmmclsc, KOM(89)289 
78) Endnu ikkc offcntliggjort 
125 
22. Den bedste h~sning -og den eneste, hvotved konkurrencefordrejning kan undgAs, samtidig med 
at der opnAs en fuld udnyttelse og en optimal allokering af det eksisterende internationale, 
nationale og private rumsegment -bestAr i, at medlemsstateme tager de fom0dne skridt til at 
sikre, at brugerne fAr direkte adgang til rumsegmentkapacitet, og at leverand0reme fAr ret til at 
markedsf0re rumsegmentkapacitet direkte til brugeme. 
Medlemsstateme b0r fjerne eksisterende restriktioner for at sikre, at princippet om, at alle 
brugere skal have direkte adgang pA lige og ikke-diskriminerende vilkAr til alle leverand0rer af 
rumsegmentkapacitet, kan realiseres fuldt ud. 
23. Den europreiske telekommunikationssatellitorganisation EUTELSAT b0r have fuld 
kommerciel frihed til at markedsfore sine tjenester i Europa, sfiledes at den fAr samme 
muligheder som andre rumsegmentleverand0rer, og sAledes at man undgAr aftaler om opdeling 
af marked, hvilket kan blive resultatet, hvis der sker eksklusivt gensalg af rumsegmentkapacitet 
via signatarorganisationeme. 
24. De taksteme for rumsegmentkapacitet b0r f0lge det generelle princip om omkostningsregthed 
og skal vrere i overensstemmelse med konkurrenceregleme, jf. de principper, der er fastlagt i de 
af Kommissionen fastlagte retningslinjer, der er nrevnt ovenfor. 
2. Forslag tit standpunkter 
Ud fra disse konklusioner og den forudgAende analyse kan det konstateres, at det er pllirevet med 4 store 
andringer af lovgivningen, hvis satellitkommunikationens potentiel skal udnyttes fuld ud i Europa: 
DER KR.tEVES EN FULDST.tENDIG LIBERALISERING AF JORDSEGMENTET, MED 
AFSKAFFELSE AF ALLE S.tERLIGE ELLER EKSKLUSIYE RETTIGHEDER PA OMRA­
DET 
dette omfatter ha.de 
terminaler, der kun kan modtage, idet der skal grelde passende typegodkendelsesprocedurer i 
tilfrelde af tilslutning til det offentlige koblede net 
og 
terminaler, der bAde kan sende og modtage, idet der skal g~lde passende typegodkendelses­
og licensprocedurer, hvor dette er berettiget for at implementere fom0dne lovgarantier 
126 
DER KRtEVES FRI (RESTRIKTIONSFRI) ADGANG TIL RUMSEGMENTKAPACITET 
pA basis af licensordninger for at tilgodese eksklusive og srerlige rettigheder og bestemmelser, som 
medlemsstaterne har fastlagt i overensstemmelse med EF's lovgivning pA grundlag af den 
konsensus, der er etableret i EF's telekommunikationspolitik. 
Der skal grelde lige, ikke-diskriminerende og omkostningsregte adgangsvilkAr 
DER SKAL ETABLERES FULD KOMMERCIEL FRIHED FOR RUMSEGMENT­
LEVERAND0RER 
herunder frihed til direkte afsretning af satellitkapacitet til tjenesteleverand~rer og brugere, pA 
grundlag af ovennrevnte licensordninger og EF-retten, herunder konkurrencebestemmelseme 
DER SKAL GENNEMF0RES HARMONISERINGSFORANST AL TNINGER I DET 
OMFANG, DETTE ER N0DVENDIGT FOR AT KUNNE STILLE F.IELLESEUROP.IEISKE 
TJENESTER TIL RADIGHED 
Dette grelder specielt gensidig anerkendelse af typegodkendelses- og licensordninger, koordination 
af frekvenser og omstrendigheder i forbindelse med koordinering af tjenester leveret til og fra og 
tred jelande. 
De forslag, som ovenstAende overvejelser er mundet ud i, er anf~rt i box 1. Kommissionen stiller ogsA 
forslag om de foranstaltninger, der er anf~rt i afsnit 3 og 4, med henblik pA at skabe et hannoniseret milj~ 
for gennemf ~relsen af disse forslag. 
127 
IHOX 11 
RESUMf: AF FORSLAG TIL STANDPUNKTER 
De standpunkter, der er fremsat i de flflgende, tager sigte pa at skabe et optimalt milj0 
for udnyttelse af satellitkommunikation i f relleseuropreiske systemer og tjenester, ti1 
gavn for europreiske brugere, europreisk industri og det europreiske erhvervsliv generelt, 
samtidig med at der fastsrettes de forn0dne lovgivningsgarantier pa grundlag af den 
konsensus, der som led i EF's telekommunikationspolitik blev opnaet pa Radets m0de 
den 7. december 1989-navnlig for sa vidt angar balancen mellem harmonisering og 
liberalisering -, i overen~temmelse med EF's lovgivning og under hensyntagen ti1 
medlemsstaternes internationale forpligtelser. 
Jordsegmentet 
1. Terminaler til modtagelse af satellittransmitterede rundspredte tv-programmer 
(underholdningsprogrammer) ma ikke underkastes licens eller restriktioner med hensyn 
til levering, installering, ejendomsforhold, drift eller vedligehold. 
Terminaler til modtagelse af satellittransmitteret telekommunikation ma ikke 
underkastes licens eller restriktioner med hensyn til levering, installering, 
ejendomsforhold, drift eller vedligehold. 
Alie terminaler, der bade kan sende og modtage, skal typegodkendes, og driften heraf 
sker pa licens. 
2. Centrale jordstationer (navstationer) til styring af satellitterminalnet, skal drives pa 
licens. Tilslutning til det offentlige net er i princippet tilladt i kraft af denne licens, jf. dog 
de i pkt. 4 fastlagte vilkar. Tilslutning til det offentlige net skal ske pa lige, ikke-diskrimi­
nerende og omkostningsregte vilkar. 
Operat0rer af navstationer og tjenesteleverand0rer, der har faet tildelt licens i en 
medlemsstat, skal ikke vrere tvunget til at forhandle om modtagelsesrettigheder i andre 
medlemsstater, eftersom modtagelse af sadanne tjenester uden videre er tilladt i hele 
Frellesskabet, jf. Traktatens artikel 59, medmindre der foreligger ikke-diskriminerende 
krav, der er begrundet i almenheden interesse. jf. pkt. 4, og som er i overensstemmelse 
med EF-retten. 
3. Med henblik pa at lette den gensidige anerkendelse af typegodkendelse af 
sende/modtage-terminaler skal der udarbejdes en europreisk 
telekommunikationsstandard til sikring af, at interferens holdes pa et acceptabelt. 
niveau,. Udstyr, der er bygget i overensstemmelse med en sadan standard, skal uden 
videre anses for at opfylde kravet om, at interferens skal undgas, jf. dog procedurerne 
for koordination af frekvenser. 
128 
IBOX II 
Der skal stilles forslag om et direktiv om gcnsidig anerkendelse af typegodkendclses­
proccdurer for scndc/modtagc-tcrminalcr, hcrunder vilkarcne for installation, 
vcdligchold og drift. 
Dette direktiv skal ogsa grelde for modtage-terminaler, der er tilsluttet det offentlige 
koblede net. 
For modtage-terminaler, der ikke er tilsluttet det offentlige koblede net, krreves der ikke 
typegodkendelse, men kun at dct skal vrere angivet, at udstyret opfylder de relevante 
standarder vedrfJrende elektromagnetisk interferens; eventuelle foranstaltninger til 
bekrempelse af falsk eller aftapning af trafik ma ikkc vrere strengere end de procedurer, 
der grelder for andre radiomodtagere. 
4. Licensvilkarene skal vrere berettigede, sta i forhold til den tilstrrebte malsretning, vrere 
gennemsigtige og ikke-diskriminerende, og skal fuldt ud tilgodese princippet om, at 
myndighedsopgaver skal vrere adskilt fra driftsopgaver. 
Licensvilkar for drift af sende/modtage-terminaler, der ikke er tilsluttet det offentlige 
koblede net, ma ikke omfatte andre lovgivningsgarantier end garantier, der krreves for 
at undga interferens, men kan indeholde krav om databeskyttelse og beskyttelse af 
kommunikationshemmeligheden i berettigede tilf relde, samt standarder i det omfang, 
dette krreves i EF-lovgivningen. 
Licensvilkarene for drift af navstationer og andre terminaler, der er tilsluttet det 
offentlige koblede net, kan yderrncre omfatte lovgivningsgaranticr til sikring af, at 
restriktioner i forbindelse med srerlige og eksklusive rettigheder med hensyn ti1 
tilradighedsstillelse af offentlig telefoni overholdes, og srerlige vilkar og licensordninger 
for tilradighedsstillelse af offentlige datatjenester fastsat af medlemsstaterne i 
overensstemmelse med direktiv 90/388/E0F om liberalisering af markedet for 
teletjenester. 
Er der risiko for, at meget store satellitkommunikationssystemer, der ikke er tilsluttet de 
jordbaserede offentlige koblede net, kan hindre driften af tjenester af generel ffkonomisk 
interesse, der varetages af televirksomhederne, kan de i det foregaende stykke 
omhandlede lovgarantier finde anvendelse pa disse systemer, idet Komm~ionen paser, 
at Traktatens konkurrenceregler overholdes. 
Der ma ikke grelde andre restriktioner end det i liccnsvilkarene anf0rtc. 
Der skal stilles forslag om et direktiv vedr0rendc en EF-ordning for gensidig aner­
kendelse af licenser. Dctte skal fastlreggc vilkarene for udstcdelse af driftslicenscr til 
lcrminalnels-, inslallcrings- og vcdligcholdsorganisalioner og operatfjrcr af navstationer, 
hcrundcr EF-de£kkende drift af sadannc systcmcr pa grundlag en single-class licens i 
tilfrelde af drift indcn for forbeholdte frekvenshand. 
Med henS.)'ll til drift af 11avstatione1· skal der imlg~is en <lrifL\aflak med den p:lga·ldcnde 
nunsegrncntoperator. Derme aftale m~'l kun i11dehold<' hesfernmds('r, der tage1· sigte p~I ;_if 
sikre, at satellitsystemet fungerer korrekt, og skal haseres p~\ ohjektive, gennemsigtige og 
ikke-diskr·imincn.~udc kriterier. 
129 
IBOX 11 
Rumsegmentet 
5. Princippet om, at myndighedsopgaver og driftsopgaver skal holdes adskilt, skal vrere 
overholdt fuldt ud med hensyn til adgangen ti1 og forvaltningen af rumsegmentet. 
Alie sp0rgsmal vedr0rende lige adgang til frekvens og baneressourcer skal g0res til 
genstand for samme behandling. 
Ved behandling af di~e anliggender, og inden for rammerne af denne gr0nbog, skat 
medlemsstaterne s0rge for, at der fastlregges objektive, gennemsigtige og ikke-diskri­
minerende procedurer, specielt for sa vidt angar procedurer vedr0rende den obligato­
riske koordination, der er fastlagt i radioreglementerne, og som administreres af ITU's 
Internationale Frekvensregistreringsrad. 
6. De koordinationsprocedurer, som indgar i de mellemstatslige konventioner vedr0rende 
de internationale satellitorganisationer INTELSAT og INMARSA T samt den 
europreiske telekommunikation~atellitorganisation EUTELSAT, og som bringes i 
anvendelse, nar di~e tilf0jes "0konomisk skade" af andre leverand0rer af rumsegment­
kapacitet, skal tages op til vurdering med henblik pa at hindre forskelsbehandling 
mellem 0konomiske operat0rer, der tilbyder rumsegmentkapacitet, under fuld 
hensyntagen til medlemsstaternes og operat0rernes forpligtelser i henhold til EF's 
konkurrencebestemmelser. 
Ved denne vurdering skal der tages hensyn til Frellesskabets og medlemsstaternes 
internationale forpligtelser pa baggrund af EF-retten samt ti1 kravet om sikring af en 
afbalanceret udvikling af satellitkommunikation pa verdensplan, specielt for sa vidt 
angar udviklingslandene. 
Medlemsstaterne skal st0tte aktioner med sigte pa at lette de tekniske koordinations­
procedurer, der er fastlagt i de mellemstatslige konventioner. 
130 
IBOX ti 
7. Brugerne b0r have bedre adgang til rumsegmentkapacitet. Med henblik herpa skal det 
unders0ges, hvor hurtigt der kan etableres aben adgang under hensyntagen til med­
lemsstaternes internationale forpligtelser og EF-retten. 
I denne fase af analysen er det Kommissionens opfattelse, at en l0sning herpi, hvorved 
konkurrencefordrejning kan undgas, samtidig med at der opnas en fuld udnyttelse og 
en optimal allokering af det eksisterende internationale, nationale og private rumseg­
ment kunne besta i at give brugerne direkte adgang ti1 rumsegmentkapacitet, herunder 
mulighed for signaltransmission til satellitten, dog saledes at de under pkt. 4 
omhandlede licensvilkar skal vrere overholdt; derefter kan leverand0rerne fa ret til at 
markedsf0re rumsegmentkapacitet direkte til brugerne. 
Dette skulle blandt and et omf atte f 01gende tjenester: 
-private net uden tilslutning til det offentlige telefonnet for tjenester, herunder 
interaktiv taletelefoni 
-private net ti1 datatransmissionstjenester og srerlig erhvervsorienteret kommunikation 
-direkte satellittransmission til hjemmet 
For sa vidt angar den europreiske satellitorganisation EUTELSAT er det malsretninger, 
at denne organisation gives fuld kommerciel frihed til at markedsf0re sine tjenester 
overalt i EF. 
Med sigte pa dette mal b0r det palregges medlemsstaterne at s0rge for -bade for sa vidt 
angar leverand0rer af rumsegmentkapacitet, der er registreret i deres land og som de 
dermed er ansvarlige for, og for sa vidt angar systemer, der er oprettet i overensstem­
melse med internationale mellemstatslige konventioner -at princippet om, at alle brugere 
skal have direkte adgang til alle leverand0rer af rumsegmentkapacitet pa lige og ikke­
diskriminerende vilkar, overholdes til fulde. 
En forel0big l0sning, som allerede har staet sin pr0ve i EF, bestar i at signatarerne i 
denne organisation under tilsyn fra de regulerende myndigheder abner et kontor' hvor 
operat0rer af jordsegmenter i EF kan fa adgang til organisationens kapacitet. 
8. Taksterne for rumsegmentkapacitet skal baseres pa et generelt princip om omkostnings­
regthed. 
9. Procedurerne for realisering af de malsretninger, der er omhandlet i pkt. 5, 6, 7, og 8, 
skal varetages af medlemsstaterne i overensstemmelse med de pligter, der pahviler demi 
henhold til EF's lovgivning, herunder konkurrencebestemmelserne. 
131 
IBOX 11 
Mobilkommunikations- og positionsbestemmels~atcllitter 
10. Mobilkommunikations- og positionsbestemmelsessatellitter afviger ikkc vresentligt fra 
anden punkt-til-punkt tovejs-satellitkommunikation, og der b0r derfor ikke for disse 
grelde andre lovgivningsmressige restriktioner eller garantier end det i pkt. 4-fastsatte. 
11. For mobilterminalsystemer b0r der for sa vidt angar typegodkendelse af terminaler og 
licenser grelde samme bestemmelser som for faste sende-og sende/modtage-terminal­
systemer. 
12. I direktivet om en EF-ordning for gensidig anerkendelse af licenser, jf. pkt 4, b0r der 
indga srerlige bestemmelser med henblik pa restriktionsfri bevregelighed for 
mobilterminaler i hele Frell~kabet og gensidig anerkendelse af licenser herfor. 
Rundspredende satellitter 
13. Satellittransmission ti1 den brede off entlighed -herunder bade transmission i den 
forstand, der er fastlagt i radioreglementerne for rundspredende satellittjenester, og 
transmissioner inden for rammerne af de faste satellittjenester -skal fortsat vrere 
underlagt de srerlige bestemmelser, der er fastlagt af medlemsstaternc i overensstem­
melse med EF's lovgivning, specielt direktiv 89/552/E0F vedr0rende samordning af 
visse administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om udsendelse af tv­
programmer. 
14. Deter absolut n0dvendigt at udarbejde transmissionsstandarder pa dette omrade for at 
sikre en grundlreggende indbyrdes driftskompatibilitet. For sa vidt angar direkte 
transmission er det fastlagt i direktiv 86/529/E0F, at MAC-familien af transmissions­
standarder skal finde anvendelse. 
I udviklingen af nreste generation af direkte transmitterende satellitter skal det sikres, at 
der er kompatibilitet med det igangvrerende arbejde inden for h0jopl0snings-tv (HDTV) 
og dettes harmoniserede indf0relse i hele EF. Der b0r tages hensyn hertil i fremtidige 
aktioner vedr0rende transmissionsteknikken, specielt i de foranstaltninger, der skal 
at10se ovennrevnte MAC-pakke direktiv, der udl0ber den 31. december 1991. 
I arbejdet pa at realisere disse forslag og pa at fjerne de eksisterende restriktioner agter 
Kommissionen at handhreve alle Traktatens konkurrencebestemmelser strengt. 
132 
3. Foranstaltninger tit fremme af tvrereuropreiske tjenester 
Kommissionen forudser, at en hannoniseret implementering af ovenstAende forslag g~r en 
rrekke EF-foranstaltninger n~vendige: 
-GENSIDIG ANERKENDELSE AF TYPEGODKENDELSE AF TERMINALUDSTYR 
TIL SATELLITKOMMUNIKATION 
idet det direktiv om indbyrdes tilnrermelse af medlemsstatemes lovgivning vedr~rende 
teleterminaludstyr, herunder gensidig anerkendelse af udstyrets overensstenunelse med 
bestenunelseme, der for tiden er under behandling, i det fom(ikine omfang b~r udvides til 
ogsA at omfatte alle sende/modtage-jordstationer, samt modtage-stationer, der er tilsluttet det 
off entlige net. 
-EN EF-ORDNING FOR GENSIDIG ANERKENDELSE AF LICENSER FOR 
SA TELLITTERMINALNET 
der blandt andet skal indeholde bestemmelser om EF-drekkende drift af terminalnet og 
eventuelt bestemmelser for drift af navstationer. 
Et direktiv pA dette omn\de kan baseres pA de anf~rte standpunkter og tage sigte pA at 
fremme oprettelsen af tovejs-net i hele EF, idet der blandt andet kan fastsrettes bestemmelser 
om klasselicenser for net, der opererer inden for frekvenser, der er af sat til frelleseuropreiske 
satellittjenester. Disse klasselicenser skal give mulighed for at drive f.eks. VSAT-net i hele 
EF pA grundlag af en enkelt licens, dvs. uden krav om yderligere licenser eller 
frekvenskoordinering for de individuelle deltagende satellitterminaler i medlemsstateme. For 
net, der anvender ikke-eksklusive frekvensbAnd, skal der udstedes licenser med et minimum 
af obligatoriske procedurer for frekvenskoordination. 
-UDBYGGET FREKVENSKOORDINATION I FORBINDELSE MED SATELLIT­
KOMMUNIKA TION 
med sigte pA at lette frelleseuropreiske licensordninger baseret pA det europreiske 
radioudvalgs igangvrerende reform og oprettelse af et europreisk radiokommunika­
tionskontor under Den Europreiske Konference af Post-og Teleadministrationer, idet der 
skal tages fuldt hensyn tilde procedurer for frekvenskoordinering og de procedurer for lige 
adgang til den geostationrere bane, der er aftalt globalt og fastlagt i radioreglementerne, og 
som administreres af ITU's Internationale Frekvensregistreringsdid. 
133 
En beslutning pA dette omn\de 
• vil gfl}re det lettere at koordinere frekvenserne pA dette felt mellem medlcmsstater i alle de 
tilfrelde, hvor noget sMant krreves, under hensyntagen til de internationale 
koordinationsprocedurer og udviklingen inden for EF's satellittjenester 
• vii gfl}re det muligt at samordne medlemsstatemes standpunkter med henblik pA de 
verdensadministrative radiokonferencer vedr0rende tildeling af frekvenser og 
baneressourcer 
• vil tilvejebringe en ordning, hvorved der pA grundlag af de intemationale radioreglementer 
og rekommandationeme fra det europreiske radiokommunikationsudvalg kan gives visse 
frekvensbfutd prioritet med hensyn til EF-drekkende satellitkommunikation, blandt andet 
med sigte pA en gnidningsfri forvaltning af ovennrevnte klasselicenser, jf. dog afslutning 
af de internatinale frekvenskoordineringsprocedurer. 
-UDBYGGET KOORDINATION MELLEM MEDLEMSSTATERNE MED HENSYN 
TIL TJENESTER TIL/FRA TREDJELANDE 
med sigte pA at etablere f relles procedurer for disse tjenester baseret pA de generelle 
principper, som man er i gang med at fastlregge inden for rammeme af de igangvrerende 
forhandlinger om tjenesteydelser inden for GA TT 
-SPECIFIK DEFINERING AF ONP I FORBINDELSE MED TILSLUTNING AF 
SA TELLITIERMINALNET 
til det jordbaserede offentlige net, jf. dog de restriktioner og de lovgivningsgarantier, der er 
anf0rt i forslaget til standpunkter, med sigte pA at etablere EF-drekkende harmoniserede 
grrenseflader mellem satellitsystemer og det offentlige net pA grundlag af princippet om lige, 
ikke-diskriminerende og omkostningsregte adgangsvilkAr. 
Dette vil udvide ONP til ogsA at omfatte satellitkommunikationsnet og vil dermed g0re det 
betydeligt nemmere at fA den ovennrevnte EF-drekkende licensordning til at fungere effektivt. 
134 
-HARMONISERING AF VISSE FORMER FOR SATELLITTRANSMISSION TIL 
OFFENTLIGHEDEN 
med sigte pA opfolgning af direktiv 86/529/E0F, jf. Kommissionens meddelelse om den 
audiovisuelle politik af 21.2.1990. 
Ved tilrettelreggelsen fremtidige aktioner med hensyn til transmissionteknik pA dette felt b0r 
der tag es hen syn til den store udfordring, som en hannoniseret indf 0relse af EF-drekkende 
HDTV vil blive, idet satellitter kommer til at spille en vigtig rolle som det f0rste 
transmissionsmedium. Der mA ogsA tages hensyn til det forhold, at den teknologiske 
udvikling efterhAnden g~r det mere og mere vanskeligt at skelne mellem tjenester, der er 
defineret som rundspredende satellittjenester i de intemationalt brugte definitioner i ITU's 
reglementer og rundspredning inden for rammeme af faste satellittjenester. 
Det bliver n~dvendigt at s~rge for en nrermere koordinering i forbindelse med gennem­
gangen af de kriterier, der blev fastlagt pA den verdensadministrative radiokonference i 1977 
vedr~rende tilrAdighedsstillelse af rundspredende satellittjenester. Resultatet af denne 
gennemgang b0r ligeledes indgA i oveivejelseme i forbindelse med fastlreggelsen af ens 
europreiske standpunkter med henblik pc\ den verdensadministrative radiokonference i 1992. 
4. Aktionslinjer for skabelse af et gunstigt milj0 
Der mA igangsrettes et vist antal aktionslinjer af lrengere varighed for at skabe det rette milj~ for 
en fuldstrendig gennemf 0relse af de foreslAede standpunkter. 
Dette grelder specielt rendringer, der kan blive n0dvendige inden for det intemationale 
satellitkommunikationsmilj~, udarbejdelse af standarder, samt fremme af leverand~rers og 
televirksomheders brug af satellitteknologi, sAledes at der kan skabes en strerk europreisk 
position pA dette felt. 
Det foreslAs, at der igangsrettes aktionslinjer med sigte pc\ at: 
I. ARBEJDE I RETNING AF EN REVISION AF EUTELSA T-KONVENTIONEN 
OG DRIFTSAFT ALEN HERI 
i den udstnekning, dette er n~dvendigt for at realisere ovennccvnte standpunkter. 
135 
Vigtige sp0rgsm~l i denne forbindelse: 
rendringer for at sikre brugeme direkte adgang til EUTELSA T's satellitkapacitet 
den fremtidige behandling af koordinationsproceduren i forbindelse med 
EUTELSAT-konventionens bestemmelse om "0konomisk skade" 
den fremtidige behandling af den tekniske koordinationsprocedure i EUTELSAT­
konventionen 
foranstaltninger til realisering af EUTELSA T's fremtidige kommercielle 
uafbrengighed 
ordninger til sikring af omkostningsregte takster 
adskillelse af myndighedsopgaver og driftsopgaver, samt nye parters mulighed for 
at deltage i EUTELSAT-konsortiet 
Medlemsstatemes samlede investering i EUTELSAT udg~r 88%, og dette betyder, at de 
bliver op til dem at foretage en revision og tilpasning af EUTELSAT-konventionen og 
driftsaftalen, sfiledes at det sikres, at EUTELSA T's potentiel udnyttes fuldt ud pA linje 
med mfilsretningeme for enhedsmarkedet. 
IL FASTLJEGGE ET E;£LLES STANDPUNKT INDEN FOR INTERNATIONALE 
ORGANISATIONER MED HENSYN TIL SATELLITKOMMUNIKATION, 
HERUNDER SPECIELT INTELSAT OG INMARSAT 
INTELSAT- og INMARSA T-konventioneme pfilregger medlemsstateme ret store 
intemationale forpligtelser. Medlemsstateme stfil for henholdvis 28% og 34% af 
investeringen i INTELSAT og INMARSA T og spiller denned en vigtig rolle i disse 
verdensomsprendende satellitorganisationer. 
i.Endringer i det omfang, der krreves som led i de foreslA.ede standpunkter, kan tage tid og 
afhrenger af, hvordan de intemationale forhold udvikler sig, men der kan dog allerede nu 
tages en rrekke forholdsregler: 
medlemsstateme skat, for s~ vidt angM deres egne reprcesentanter, s~rge for, at 
princippet om adskillelse af myndighedsopgaver og driftsopgaver overholdes 
strengt 
136 
medlemsstaterne b0r st0tte de INTELSAT-forslag der er under udarbejdelse med 
sigte pA en rationalisering af koordinationsprocedurerne vedr0rende 0konomisk 
skade 
medlemsstateme bs1r ogsA st0tte foranstaltninger, der tager sigte p!l at lette de 
tekniske koordinationsprocedurer 
medlemsstateme ~r s0rge for at lette adgang til begge organisationer via 
signatarorganisationeme og navnlig s0rge for, at princippet om omkostningsregte 
takster overholdes 
medlemsstateme b0r arbejde sammen med begge organisationer vedr0rende 
yderligere rendringer foranlediget af standpunkf orslagene, idet der b0r skal tages 
hensyn til behovet for en afbalanceret udvikling af satellitkommunikation pA 
verdensplan samt udviklingslandenes srerlige behov. 
III. FREMSKYNDE DET EUROP/EISKE TELESTANDARDINSTITUTS ARBEJDE 
MED STANDARDER VEDR0RENDE SATELLITKOMMUNIKATIONS­
UDSTYR 
ETSI, der tillregger dette omrAde h0j prioritet, har oprettet et srerligt teknisk udvalg 
(TC-SES Satellite Earth Stations) og vedtaget et flermgt arbejdsprogram. 
Specielt for sA vidt angAr udstyr til jordstationer er det me get vigtigt med standarder, hvis 
der skal fastlregges effektive ordninger for gensidig anerkendelse af typegodk:endelser og 
licenser for envejs-og tovejs-satellitsystemer. Kommissionen agter at tillregge dette felt 
en h0j prioritet i sine arbejdsrelationer med ETSI. 
IV. S0RGE FOR, AT TJENESTELEVERAND0RER OG TELEVIRKSOMHEDER UDNYTIER 
SA TELLITEKNOLOGI FULDT UD 
specielt for sA vidt angAr tjenester til mindre gunstigt stillede regioner og de lande i Mellem- og 
0steuropa, der nu er i frerd med at integrere sig i europreisk telekommunikation. 
Satellitter vii bevare deres grundlreggende fordele i forhold til jordbaseret telekommunikation, idet 
de g0r det muligt at tilgodese ruter med lille trafik, muligg~r hurtig etablering, og giver en 
0jeblikkelig envejs-ruekning af store omrMer. 
137 
Kommissionen stiller forslag om f0lgende mftlsretninger: 
-fuldstrendig udnyttelse af Den Europreiske Rumorganisations teknologiske potentiel, navnlig 
med henblik pA udvikling af satellitteknologien med sigte p'1 bAde privat og offentlig brug 
-fuldstrendig udnyttelse af satellitkommunikationssystemer i realiseringen af EEs politik 
Dette grelder navnlig brugen af avanceret telekommunikation med sigte pA regional udvikling. 
Kommissionen har gennem sit ST AR-program ydet 0konomisk bistand til etablering af 
jordstationer til satellittransmission samt erhvervsorienterede tjenesteterminaler med sigte pA 
transmissionskreder. 
Dette vedr0rer ydermere EF's politik inden for uddannelse, transport og fiskeri samt politikken 
for udviklingslandene 
-fuld opmrerksomhed omkring satelliternes rolle i den fremtidige udvikling inden for telekom­
munikation i EF, specielt med hensyn til tvrereuropreiske tjenester, samt udvikling af integreret 
bredbAndskommunikation (IBC) 
Allokering 
Antenne 
Broadcasting satellite Service 
C-bAnd 
CATV 
CCIR 
CEPT 
Community Access Television 
DBS 
Direct Broadcasting via Satellite 
Downlink-forbindclse 138 
ORDFORKLARING 
Se "Tildeling •• 
En anordning til modtagelse og/eller sending af radiosignaler. I 
jordstationsterminaler anvendes normalt parabolreflektorer som antenne. 
Til tv-modtagelse krreves normalt en tv-antenne med et tvrersnit pA 
60-120 cm. mens der i private sende/modtage-terminaler til brug for 
erhvervslivet anvendes antenner med et tvrersnit pA 60-250 cm. 
Jordstationer. der anvendes til langdistancetelefoni og opsendelse af 
tv-signaler. bruger normalt antenner med et tvrersnit pA 8-20 m. 
(BSS) Transmission via satellit af signaler med hcnblik pA dirckte 
modtagelse hos private. 
Frekvenser i 4 og 6 Gigaherz-omradet. der anvendes inden for den faste 
satellittjeneste. De h0jeste frekvenser. dvs. frekvenserne i 6 GHz omrAdet. 
anvendes til uplink-forbindelse (dvs. fra jord til rum), mens frekvenseme i 
4 GHz omradet anvendes i downlink-forbindelser (fra rum til jord). 
Community Access Television. frellesantenneanlreg. se kabel-tv 
Den RAdgivende Radiokomite. en af de to overordnede rAdgivende 
komiteer under Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU). 
CCIR er ansvarlig for unders0gelse af tekniske og driftsmressige 
sp0rgsmAI vedr0rende radiokommunikation samt for udstedelse af 
rekommandationer pA dette omrAde. 
Den Europreiske Konference af Post-og Teleadministrationer 
Frellesantenneanlreg, se kabel-tv 
Direkte rundspredning via satellit (Direct Broadcasting via Satellite). 
Formidling af signaler, dvs. sredvanligvis tv-, men eventuelt ogsA lyd-og 
datasignaler, direkte til en satellitmodtager hos abonnenten (i mod­
sretning til f.eks. kabel-tv) via en satellit, der brugcr de frekvenser, der er 
afsat til den rundsprcdendc satcllittjencstc. Den samme funktion kan ogsA 
varctagcs med en satellit. dcr anvendcs de frckvensMnd, der er af sat til 
den fastc satcllittjcncstc, den s!'tkaldtc DTH-tjcncstc (Direct To Home) 
Sc DBS 
Tr:msmissionsvejcn fra rum til jord. dvs. radioforbindclscn fra den 
DTH 
DrekningsomrAde 
ESA 
EUTELSAT 
Fast satellittjeneste (FSS) 
Fixed Satellite Service 
Fodaftryk 
FSS 
Gcostationrer satellit 139 
scndcndc satcllit til den modtagcndc jordstation. Downlink-forbindelsen 
hcgyndcr ved satcllittcns scndcantcnnc, hvorfra strfllcn sprcdcs, sAlcdes 
at den da:kkcr ct visl omrt'ldc pfl jon.lcns ovcrlladc (sc da:kningsomrAdc). 
Sclv om drekningsomrMet kan formcs i et vist omfang, kan det ikke f0lge 
et lands grrenser helt n0jagtigt, og der er sAlcdcs uundgAeligt et vist mAI 
af utilsigtet drekning eller "overspild". 
Se DBS 
Det omrAde, hvor den eff ekt, der modtages pA jorden fra en satellits 
downlink-strale, ligger over en vis mindstegrrensc. En satellit kan have 
flcrc forskellig downlink-antcnncr og derfor forskcllige drekningsomrAder. 
Satellitter udformes generelt sAledes, at deres cffckt koncentrcres inden 
for det udpegede drekningsomrade, men det kan imidlertid ikke undgAs, at 
en vis del af eff ekten rammer ved siden af. 
Den Europreiske Rumorganisation, den overordnede europreiske orga­
nisation, der varetager af forskning og teknologisk udvikling inden for 
rumfart, herunder satellitbaseret telekommunikation 
Den Europreiske Telekommunikationssatellitorganisation. VilkArene herfor 
er fastlagt i EUTELSAT-konventionen og en supplerendc aftale, den 
sAkaldte EUTELSAT-driftsaftale. EF-landenes samlede investeringsandel 
heri er pA 88%. 
En tjeneste, der anvender en eller flere satellitter til radiokommunikation 
mellem terminaler i specifikke faste lokaliteter. Herunder h0rer ogsA 
satellit-til-satcllit forbindelser eller feeder-forbindelser for andre radio­
kommunikationstjenester i rummet, sAsom satellitbaserede mobiltjenester 
og rundspredningstjenester. 
Se den Faste satellittjeneste 
Se drekningsomrade 
Fixed Satellite Service, sc den Faste satellilljcncstc 
En satcllit, dcr har sammc oml0bshastighcd som jordcns omdrcjnings­
hastighed, og hvis bane ligger i samme plan som jordcns a:kvator ca. 
36000 km over dcnne. En sMan satellit vii fra jordcn sc ud til at vrerc 
ubcvregelig. Mulighedcn for at anbringc satcllittcr i den gcostationa:rc 
bane har vreret en afg0rcndc forudsa:tning for satcllitkommunikation, idct 
den hetydcr, at dcr kan anvcndcs store fastc jordstationcr. dcr ikke 
Gigaherz (GHz) 
HD1V 
IFRB 
INMARSAT 
INTELSAT 
ITU 
Jordscgment 140 
konstant skat justcrcs, sAledes at antennen folgcr satcllitten pA dens bane. 
De fleste kommunikationssatcllitter liggcr i den gcostationrere bane. 
en frekvcns pA en milliard Hertz (svingninger i sckundct). For frckvcns 
anvcndcs grundcnhedcn Hertz, som udtrykkcr hvor mange gangc i 
sekundet en elektromagnetisk b{l)lge gennemf0rer en fuld svingning. 
H0joplysnings-tv (High Definition Television). Tv-transmission med en 
h{l)jere billedkvalitet end den nuvrerende. En normal tv-slaenn har et 
bredde/h0jde-forhold pA er 4:3 og 625 billedlinjer. En HD1V-skrerm er 
bredere (16:9) og har 1250 billedlinjer, hvilket giver et billede af en 
kvalitet som i en biograffilm. 
Det Internationale FrekvensregistreringsrAd (International Frequency 
Registration Board). En fast instans under Den Internationale Tele-
komm unikationsunion, der foretager en systematisk registrering af 
frekvensallokeringer og de geostationrere satellitters banepositioner. 
IFBR's pligter en fastlagt i artikel IO, stk. 5, af ITIJ's statutter og omfatter 
blandt andet "radgivning af medlemmerne med henblik pA etablering af 
det st0rst mulige antal radiokanaler i de dele af frekvensspektret, hvor der 
kan forekomme interferens", og "varetagelse af andre pligter i forbindelse 
med tildeling og brug af frekvenser samt retfrerdig udnyttelse af den 
geostationrere bane ... " 
Den Internationale Maritime Satellitorganisation. De nrermere bestem­
melser herfor er fastlagt i INMARSAT-konventionen. EF-landene har en 
samlet investeringsandel pA 34%. 
Den Internationale Telekommunikationssatellitorganisation. De nrermere 
bestemmelser herfor er fastlagt i INTELSAT-konventionen, samt i en 
driftsaftale. EF-landene har en samlet investeringsandel pA 28%. 
Den Internationale Telekommunikationsunion. De Forenede Nationers 
srerlige organ for telekommunikation. ITU afholder med mellemrum 
konferencer. hvorpA man dr0fter telekommunikationssp0rgsmAI af global 
intcresse. De vigtigste er Den Verdcnsomsprendcnde Administrative 
Radiokonference (World Administrative Radio Conference -W ARC) og 
Den Verdcnsomsprendcndc Administrative Telcfon- og Telegraf­
konfcrcnce (World Administrative Telephone and Telegraph Conference -
WA TIC). ITU har ogsc\ en rrekke faste organcr, sc\som IFRB, CCIR og 
CC ITT. 
Den de! af ct satellitkommunikationsnct, der udg0rcs af jordstationcmc. 
Jordstation 
K-bAnd 
Ka-bAnd 
Kabel-tv 
Ku-Mnd 
Leverand0r af rumsegment 
Leverand0r af satellittjenester 
MAC 
MATV 141 
Se satellittenninal. 
Det generiskc navn for alle frckvenscr i omrAdct fra IO til 36 GHz. I 
henhold til radioreglcmenterne (se ITU) opdclcs dette Mnd i forskellige 
underafsnit, der allokercs bAdc til jordbascrede og satellitbaserede 
tjenester. 
Den 0verste dcl af K-bAndct, dvs. fra ca. 17 tit 31 GHz. Dcttc Mnd 
udnyttes endnu ikke kommercielt. Visse frckvcnser inden for dette bAnd er 
genstand for undcrs0gclscr med henblik pA brug i satcllitter. 
Fonnidling af tv-signaler fra en central antenne (en modtagestation -
"head end") til abonncnten via et net af koaksialkabler. Modtagesta­
tionen kan modtage signaler enten fra satellit eller fra et jordbaseret 
radiotransmissionssystem. Satellitsignaler, der modtages af en sAdan 
station, transmitteres nonnalt inden for de frekvensbAnd, der er afsat til 
den faste satellittjencstc. 
Den nederste del af K-Mndet, dvs. fra ca. IO GHz til 19 GHz. Hvad angAr 
satellitkommunikation anvendcs udtrykket Ku-Mnd normalt om 
frekvenser omkring 11 GHz (i downlink-forbindclscn. dvs. transmission fra 
rum til jord) og 14 GHz (for uplink-forbindelscn, dvs. transmission fra jord 
til rum), der er allokerct til brug i faste og rundspredende satellitbaserede 
tjenester. 
Selskab, der stiller et rumsegment til rfldighed. 
Selskab, der stiller en radiokommunikationstjeneste til rAdighed via 
rumsegmentet 
Multiplekserede analoge komponenter (Multiplexed Analogue 
Components). En metode til transmission af tv-billeder, hvor de separate 
komponenter af et tv-billede (lyd, krominans og luminans) transmitteres i 
analog fonn, men i de forskcllige tidsintervallcr i et tidsopdelt multi­
plekseret signal. Familien af MAC-standardcr er omhandlet i RMets 
direktiv 86/529/E0F. 
Frellesantenneanlreg (Master Antenna Television). Et system, hvori en 
cnkclt central antcnne anvcndcs til at modtagc tv-signalcr, cntcn fra et 
jordbaserct radiokommunikationssystcm cllcr fra en satellit. Tv-signalemc 
formidlcs dcrp~ via koaksialkabcl til en lukkct hrugcrgruppc, f.cks. de 
cnkcltc lcjlighcdcr i en bygning cllcr va:relscmc i ct hotel. 
MSS 
Punkt-til-flerpunkt 
Punkt-til-multipunkt 
Punkt-til-punkt 
Radioreglementer 
Rumsegment 
Rumsegmentkapacitet 
Satellit med mellemstor sendeeff ekt 
Satellit med stor sendeeffekt 142 
Satcllitbascrct mobiltjencste (Mobile Satellite Service). En radiokom­
munikationstjcncste mcllcm mobile jordstationer og en cllcr flere 
satcllittcr. 
Envejs-eller tovejskommunikation mellem ct ccntralt punkt og et antal 
decentrale punkter. Punkt-til-flerpunkt cnvejssatcllitkommunikation 
omfatter transmission af data og af tv direkte til brugeren privat; punkt-til­
flerpunkt tovejskommunikation omfatter datanet med returforbindelse 
samt interaktive fjemundervisningsmetoder. I punkt-til-flerpunkt 
tovejskommunikationsnet er datastr0mmen oft<' 1symmetrisk, idet der 
sendes mere information fra den centrale stauon til de decentrale 
stationer end i den modsatte retning. 
Det samme som punkt-til-flerpunkt. Se dette. 
Envejs-eller tovejskommunikation mellem kun to punkter. Af tjenester, 
der anvender satellitter til punkt-til-punkt kommunikation, kan nrevnes 
taletransmission, h0jhastighedsdataforbindelser og tv-distribution til 
kabel-tv-systemers modtagestationer. 
De radioregulativer, som er fastlagt inden for ITU's W ARC. 
Artikel 11 i radioreglementerne omhandler forslaget til oprettelse af et 
satellitsystem, artikel 12 og 13 anmeldelsesprocedurer, artikel 15 
koordineringen af brugen af BSS-bAndet, og artikel 15A brugen af 
FSS-bAndet. Interferens er behandlet i kapitel V. 
Artikel 1 i radioreglementerne indeholder ogsA definitioner af allokering, 
opdeling og tildeling af radiofrekvenser samt radiofrekvenskanaler 
Den del af satellitsystemet, der udg0res af satellitten (satellitterne). 
Den transmissionskapacitet, der stAr til radighed i et satellitsystem, 
normalt afhrengig af satellittemes antal og sendeeffekt. 
Disse satellitter har normalt et rel stort antal kanaler (25-30), som 
imidlertid har en svagere transmissionsstyrke i de enkelte kanaler end 
tilfreldet er i en satellit med stor sendeeffekl. Satellitter med mellemstor 
sendeeffckt tog oprindelig sigte p~ punkt-til-punkt telcfoni og tv-distribu­
tion til kahcl-tv-systcmerncs modtagcstationer, men dct er med en bcdre 
antennctcknologi og st0rrc modtagerfolsomhed hlcvct muligt mange 
stedcr i Europa at anvcndc ogs!l dissc systemcr til tv-transmission direktc 
til hjcmmct med antcnncr af en rimclig st0rrclsc (80-120 cm) 
Dissc satcllittcr anvcndcr normalt frckvcnscr i dct Mnd, dcr er afsat til 
143 
rundspredende satellitter (BSS), og giver mulighcd for direkte rund­
spredning til brugerc, hvis antenner har et tvrersnit ned til 50-60 cm. Den 
store sendeeffekt i de enkelte kanaler betyder, at der som regel kun er 
kraft til et begrrenset antal kanaler, i visse tilfrelde kun fem. 
Satellitbaserede landmobile tjenester En radiokommunikationsforbindelse mellem mobile jordstationer pA land 
og en eller flere satellitter, cller mellem mobile jordstation pA land ved 
hjrelp af en eller flere satellitter. 
Satellitbaserede maritime mobile tjcnester 
Satellitterminal 
Televirksomhed 
Tilde ling 
Transponder En radiokommunikationstjeneste mellem en jordstation pA kysten og en 
jordstation ombord pA et fart0j. eller mcllem jordstationer ombord pA 
fart0jer. Tenninaler i redningsbAde og radiofyr til positionsbestemmelse 
kan ogsA henh0re herunder. 
Det samme som en jordstation (jordbaseret station). En station pA 
jordoverfladen, der anvendes til kommunikation med en eller flere 
tenninaler af samme art via en satellit. Tenninalen bestAr af en eller flere 
sendere eller modtagere eller en kombination af sendere og modtagere, 
heri indbefattet hjrelpeudstyr, sAledes at der kan drives radiokom­
munikation fra den pAgreldende lokalitct. 
Offentlige eller private organisationer, som en medlemsstat har tildelt 
eksklusive eller srerlige rettigheder med hensyn til tilrAdighedsstillelse af 
offentlige telenet samt -i givet fald -teletjenester, jf. RAdets direktiv 
90/388/E0F. Benrevnes ogsA teleadministrationer. 
af en radiofrekvens eller radiofrekvenskanal: en tilladelse fra en 
administration til at anvende en bestemt radiofrekvens eller 
radiofrekvenskanal pA bestemte vilkAr. Der hcnvises til artikel I i 
radioreglementeme for den definitive tenninologi. 
Den del af en kommunikationssatellit, der modtager et signal fra en 
jordstation, konverterer det fra uplink-frckvensen til downlink-frekvensen, 
forstrerker det og retransmittcrer dct til en anden jordstation. Signalet 
sendes tilbage til jorden i form af et bredt stdHebundt. Satellitter med 
mellemstor sendeeffekt har gencrclt op til 30 transpondere, mens 
satcllittcr med st0rrc scndeeffekt har f rerrc. Den scncste generation af 
lNTELSAT-sattclitter, der har ord for at va:rc den sH1rste og mcst 
komplckse, der nogensinde er byggct. har i alt 48 transponderc. Den f0rste 
af disse satellittcr blev opscndt i oktobcr 1989. En cnkclt transponder kan 
normalt formidle en tv-kanal, ellcr omkring 1700 tclcfonkredsl0b. 
Uplink-forbindelse 
Videom0de 
VSAT 
WARC 144 
Transmissionskanalcn fra jorden til rummet, dvs. f ra en satellittenninal til 
satellitten. 
En tjcncste, hvorvcd dcr transmittcrcs lcvcndc vidcobillcdcr og lyd 
mcllem to eller flerc lokaliteter. Denne facilitet udnyttcs f0rst og 
frcmmest af erhvervslivet, idet den i en vis udstrrekning kan erstatte 
m0der og derved ncdsrette virksomhedcmcs udgiftcr til rcjser. Visse 
virksomheder har installeret egne videom0dcstudier, mens andre benytter 
videom0<lelokaler, der udlejes af teleadministrationerne. Udover levende 
billeder (der normalt har en lavere kvalitet end tv-billeder) kan video­
forbindelser ogsA fremf0re data, fax og grafik. 
Terminaler, der anvender meget smA antenner (Very Small Aperture 
Terminal). Udtrykkct bruges om jordstationcr af sm~ dimensioner, dvs. 
normalt med et antennctvrersnit pA under 250 cm, dcr kan installeres hos 
brugeren selv, og anvcndes til privat en-eller tovejskommunikation. OgsA 
betegnelsen mikrostationer anvendes. 
Den Verdensomsprendende Administrative Radiokonference (W odd 
Administrative Radio Conference). En af de vigtigste ITU-konferencer. 
Den samles for at fastlregge internationale radiokommunikationsstan­
darder og -politik. W ARC-m0der er srerligt vigtige for satellitkommunika­
tion, fordi det er pA disse m0der, at radioreglementernc fastlregges, dvs. 
de regulativcr, der bcstemmer, hvilke frekvensMnd der kan anvendes til 
et bestemt formAl (f.eks. faste satellittjencster, rundspredende satellit­
tjenester, mobilsatellittjenester osv.). PA srerlige W ARC-m0<ler fast­
lregges den intemationale allokering af positioner i den geostationrere 
bane, der pA samme mMe som frekvensspektret bctragtes som en frelles 
rcssource. 
DA 
SALGSPRIS ISSN 0254-1459 
KOM(90) 490 endetig udg. 
DOKUMENTER 
16 
Katalognummer : CB-C0-90-590.-DA-C 
ISBN 92-77-66183-6 
til og med 30 sider: 3,50 .ECU for hver 10 sider derudover: 1,25 ECU 
Kontoret for De Europ~iske F~llesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg