4. opfordrer medlemsstaterne til på en gennemskuelig måde at overvåge og undersøge massestrandinger
og -dødsfald blandt havpattedyr i EU-farvande i forbindelse med kraftig menneskeskabt støj og at meddelesådanne oplysninger til Kommissionen;
5. opfordrer Kommissionen til at gennemføre en undersøgelse af den potentielle virkning på havmiljøet
af deployeringen af højintensive aktive sonarer om bord på flådefartøjer og til på grundlag af oplysninger framedlemsstaterne at foretage en vurdering af virkningen af de nuværende fremgangsmåder i Den EuropæiskeUnions farvande;
6. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at oprette en multinational taskforce, der skal udar-
bejde internationale aftaler om regulering af støjniveauet i verdenshavene med henblik på regulering ogbegrænsning af de menneskeskabte sonarers skadelige virkning på havpattedyr og fisk;
7. mener, at foranstaltninger om indførelse af fælles standarder og samarbejde inden for forsvarsindu-
strien bør undgå og aktivt søge alternativer til teknologier, som kan forårsage unødvendig og alvorligskade på miljøet og andre EU-interesser som f.eks. i dette tilfælde fiskeriet;
8. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen
P6_TA(2004)0048
Fragmentationsammunition
Europa-Parlamentets beslutning om fragmentationsammunition
Europa-Parlamentet,
— der henviser til sine beslutninger af 13. februar 2003 om ueksploderet ammunition og ammunition
med forarmet uran (1), af 13. december 2001 om fragmentationsbomber (2) og af 6. september 2001
om foranstaltninger til fremme af ikke-statslige aktørers tilsagn om overholdelse af et totalt forbudmod personelminer (
3),
— der henviser til protokol V til FN's konvention om visse konventionelle våben om efterladt eksplosivt
krigsmateriel af 28. november 2003,
— der henviser til Ottawa-konventionen af 1997 om forbud mod brug, oplagring, produktion og over-
førsel af personelminer samt om deres destruktion,
— der henviser til koalitionen mod anvendelse af fragmentationsammunition, dannet af 115 ikke-statslige
organisationer fra 47 lande den 13. november 2003,
— der henviser til forretningsordenens artikel 115, stk. 5,
A. der henviser til, at der ved efterladt eksplosivt krigsmateriel forstås ueksploderet ammunition (eksplosiv
ammunition, der er blevet ladet, forsynet med detonator, armeret eller på anden måde forberedt til brugog anvendt i en væbnet konflikt, og som skulle være eksploderet, men ikke har gjort det) og efterladteksplosivt krigsmateriel, og at personelminer er miner, der primært er bestemt til at eksplodere ved enpersons tilstedeværelse, nærhed eller berøring og er forbudt i henhold til Ottawa-konventionen,
B. der på ny bekræfter behovet for at styrke den internationale humanitære ret om fragmentationsammu-
nition og for, at gruppen af regeringseksperter under konventionen om visse konventionelle våbenudarbejder nye protokoller om begrænsning af anvendelsen af fragmentationsammunition og panser-miner,
C. der henviser til, at der ved udtrykket fragmentationsammunition forstås våbensystemer, der både kan
nedkastes fra luften og affyres fra jorden,
(1) EUT C 43 E af 19.2.2004, s. 361.
(2) EFT C 177 E af 25.7.2002, s. 309.
(3) EFT C 72 E af 21.3.2002, s. 352.C 174 E/188 DA 14.7.2005 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 28. oktober 2004
D. der henviser til, at fragmentationsammunition har en høj fejlrate, ofte ikke eksploderer ved nedslaget,
frembyder en fare for befolkningen længe efter, at en konflikt er ophørt, og at mange former forfragmentationsammunition og panserminer er udstyret med følsomme detonatorer, der reagerer påmindre fysisk berøring end personelminer,
E. der henviser til, at fragmentationsammunition har ringe træfsikkerhed, ofte anvendes i store mængder
og dækker et stort område efter spredningen, hvilket skaber store mængder af efterladt eksplosivt krigs-materiel,
F. der er bekymret over de alvorlige humanitære følger af ueksploderet ikke-indkapslet ammunition, her-
under panserminer, for sårbare samfund og nødhjælpsarbejdere og det store antal dræbte og kvæstede,navnlig blandt børn, der tiltrækkes af disse våbens ringe størrelse og farver,
G. der henviser til, at alle former for anordninger, der gør det umuligt at desarmere miner, udgør en fare
for det humanitære minerydningspersonale,
H. der henviser til, at ueksploderet fragmentationsammunition har en skadelig indvirkning på udviklingen
som helhed, idet der er fare for, at veje ikke kan benyttes, og landbrugsjord ikke kan anvendes, at denlokale handel og transportforbindelserne kan blive hæmmet, og fødevaresikkerheden kan blive truet, ogder kan blive lagt hindringer i vejen for levering af nødhjælp,
I. der henviser til, at visse af de lande, hvor der er anvendt fragmentationsammunition, hører til blandt
verdens fattigste lande som f.eks. Afghanistan, Cambodja, Tchad, Eritrea, Ethiopien, Laos, Sudan ogVietnam, mens fragmentationsammunition også er blevet anvendt under konflikten om Falklandsøerne,i Albanien, Bosnien-Hercegovina, Irak, Kuwait, Libanon, Rusland (Tjetjenien), Saudi-Arabien og Serbienog Montenegro (herunder Kosovo),
J. der henviser til, at det anslås, at 78 lande stadig har oplagret ca. 400 mio. personelminer og pansermi-
ner, og at mellem 15 000 og 20 000 mennesker bliver dræbt eller kvæstet af miner hvert år, og at
fragmentationsammunition oplagres i over 15 medlemsstater og produceres i mindst 10 medlemsstater,
K. der beklager, at koalitionsstyrkerne anvendte store mængder fragmentationsammunition under krigene i
Afghanistan og Irak,
1. kræver et øjeblikkeligt moratorium for brug, oplagring, produktion, overførsel eller eksport af frag-
mentationsammunition, herunder fragmentationsammunition nedkastet fra luften og indkapslet ammunitionfremført af missiler, raketter og artillerigranater, indtil der er indgået en international aftale om regulering ogbegrænsning af samt forbud mod disse våben;
2. henstiller til alle stater, der ikke har tilsluttet sig protokol V om efterladt eksplosivt krigsmateriel og
Ottawa-konventionen om personelminer, at undertegne og ratificere begge og efterleve ånden i disse aftaler iovergangsperioden, og henstiller til Rådets formandskab og EU-medlemsstaterne at støtte et mandat til
forhandlinger om en ny protokol til De Forenede Nationers konvention om visse konventionelle våben,
som behandler alle humanitære problemer i forbindelse med anvendelsen af fragmentationsammunition;
3. henstiller til alle dem, der anvender fragmentationsammunition og lignende våben, som skaber eks-
plosivt efterladt krigsmateriel, at påtage sig ansvaret for rydning af denne ammunition og navnlig at førenøjagtige optegnelser over, hvor en sådan ammunition er blevet anvendt, for at lette rydningsindsatsen efterkonflikten; mener, at sådanne optegnelser bør anvendes for at give de lokale befolkninger og nødhjælpsar-bejderne klare advarsler om farlige områder i overensstemmelse med protokol V om efterladt eksplosivt
krigsmateriel;
4. henstiller til alle stater at undertegne og ratificere Ottawa-konventionen og henstiller til alle medlems-
stater og kontraherende parter i Ottawa-konventionen at fastholde, at enhver mine, der kan eksplodere veden persons tilstedeværelse, nærhed eller berøring, skal klassificeres som en personelmine, der er forbudt ihenhold til konventionen; bemærker, at dette navnlig indebærer, at snubletråd, trådanordninger, vippemeka-nismer, trykfølsomme detonatorer, anordninger, der gør det umuligt at desarmere miner, og lignende anord-ninger ikke må anvendes af stater, der har tilsluttet sig konventionen;
5. fastholder, at EU-styrker under ingen omstændigheder eller forhold bør gøre brug af nogen form for
fragmentationsammunition, indtil der er indgået en international aftale om regulering og begrænsning afsamt forbud mod disse våben;14.7.2005 DA C 174 E/189 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 28. oktober 2004
6. understreger, at den stat, der kontrollerer et territorium, har ansvaret for at opsætte advarselsskilte og
skal træffe foranstaltninger til at beskytte civilbefolkningen, bl.a. ved at uddanne børn, og give særlig infor-mation om, hvordan man skal hjælpe ofre for eksplosivt efterladt krigsmateriel;
7. opfordrer EU-medlemsstaterne til straks at træffe foranstaltninger til at sikre, at panserminer, der kan
eksplodere ved en persons tilstedeværelse, nærhed eller berøring, skal destrueres i henhold til bestemmel-serne i Ottawa-konventionen;
8. opfordrer alle EU-medlemsstater, der har anvendt fragmentationsammunition, til at yde hjælp til de
personer, der har været ofre herfor; henstiller ligeledes til Kommissionen via alle tilgængelige instrumenter atøge den økonomiske hjælp til de samfund og enkeltpersoner, der har været ofre for ueksploderet fragmen-tationsammunition;
9. opfordrer de pågældende udvalg til nøje at følge og deltage i møder i forbindelse med konventionen
om konventionelle våben, at aflægge rapport om nationale initiativer om fragmentationsammunition ogbeslægtede våben og om andre internationale foranstaltninger vedrørende sådanne våben;
10. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, den højtstående repræ-
sentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, FN's
generalsekretær, USA's præsident og Kongres.
P6_TA(2004)0049
Iran
Europa-Parlamentets beslutning om Iran
Europa-Parlamentet,
— der henviser til tidligere beslutninger om Iran og afgørelse af 10. marts 2004 (1) om at nedsætte en
interparlamentarisk delegation for forbindelserne med Iran,
— der henviser til den seneste rapport fra FN's særlige rapportør om menings- og ytringsfrihed, Ambeyi
Ligabo, til Menneskerettighedskommissionen den 12. januar 2004,
— der henviser til dialogen mellem EU og Iran om menneskerettigheder, herunder navnlig den fjerde
runde, der afholdtes i Teheran den 14. og 15. juni 2004, hvor Irans regering forpligtede sig til at styrkerespekten for menneskerettighederne og retsstatsprincippet,
— der henviser til EU's retningslinjer for dialoger om menneskerettigheder,
— der henviser til Rådets formandskabs erklæring om Iran af 18. juli 2004,
— der støtter konklusionerne fra samling i Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) den
11. oktober 2004 (
2),
— der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og FN-konventio-
nen om barnets rettigheder, som Iran er kontraherende part i,
— der henviser til, at Iran stadig ikke er kontraherende part i konventionen om afskaffelse af alle former
for diskrimination imod kvinder, og at det nye parlament har forkastet et lovforslag om ligestilling,
— der henviser til forretningsordenens artikel 115, stk. 5,
A. der henviser til, at situationen i Iran med hensyn til de vigtigste borgerlige rettigheder og politiske
frihedsrettigheder er blevet forværret siden parlamentsvalgene i februar 2004 trods den iranske rege-rings løfte om at fremme disse universelle værdier,
(1) »Vedtagne tekster«, P5_TA(2004)0166.
(2) Dok. 12770/04.C 174 E/190 DA 14.7.2005 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 28. oktober 2004