AEndret forslag til RAADETS FORORDNING (EF) om EF-moenstre (forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2)

BEGRUNDELSE

GENEREL FREMSTILLING

I 1993 forelagde Kommissionen Raadet og Europa-Parlamentet forslag til en forordning om EF-moenstre [1] ("forordningen") og til et direktiv om retlig beskyttelse af moenstre [2] ("direktivet").

[1] . EFT C 29 af 31.1.1994, KOM(1993) 342 endelig udg.

[2] FT C 345 af 23.12.1993, KOM (1993) 344 endelig udg.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg afgav sin foerste udtalelse herom den 6. juli 1994 [3] og en tillaegsudtalelse den 22. februar 1995 [4].

[3] EFT C 388 af 31.12.1994.

[4] EFT C 110 af 2.5.1995.

I 1995 besluttede Europa-Parlamentet at behandle direktivforslaget foerst og at gennemfoere andenbehandlingen ved vedtagelsen af en beslutning om forordningsforslaget. Paa denne baggrund vedtog Parlamentet en beslutning om direktivet i moedeperioden fra den 9. til den 13. oktober 1995 [5].

[5] EFT C 287 af 30.10.1995.

Kommissionen forelagde sit aendrede forslag til direktiv den 21. februar 1996 [6]. Herefter vedtog Raadet en faelles holdning til direktivet den 17. juni 1997 [7].

[6] EFT C 142 af 14.5.1996, KOM (1996) 66 endelig udg.

[7] EFT C 237 af 4.8.1997.

Paa sit moede den 22. oktober 1997 vedtog Parlamentet aendringer til den faelles holdning. Ved brev af 22. december 1997 meddelte Raadet imidlertid, at det ikke var i stand til at godkende alle Parlamentets aendringsforslag.

Som foelge heraf blev der ivaerksat en forligsprocedure. I overensstemmelse med den i traktatens artikel 251, fastlagte procedure godkendte Forligsudvalget en faelles direktivtekst den 29. juli 1998 [8].

[8] Europa-Parlamentets afgoerelse af 22. oktober 1997 (EFT C 339 af 10.11.1997). Europa-Parlamentets afgoerelse af 15. september 1998. Raadets afgoerelse af 24. september 1998.

Direktivet blev endelig vedtaget den 13. oktober 1998 [9].

[9] Europa-Parlamentets og Raadets direktiv 98/71/EF om retlig beskyttelse af moenstre,EFT L 289 af 28.10.1998.

At der stadig var droeftelser i gang vedroerende direktivet, var en af grundene til, at arbejdet med forordningen blev udsat.

En anden grund til, at arbejdet med forordningen blev udsat, var, at Domstolen i 1994 afgav en vigtig udtalelse [10]. Det foelger af denne udtalelse, at EF med etablering af en ny EF-moensterret med enhedskarakter paa grundlag af en forordning boer anvende samme retsgrundlag som for forordningen om EF-varemaerker [11], dvs. traktatens artikel 308. Kommissionens oprindelige forordningsforslag er imidlertid baseret paa traktatens artikel 95.

[10] Domstolens udtalelse 1/94 af 15.11.1994 (Uruguay-runden).

[11] Raadets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemaerker,EFT L 11 af 14.1.1994.

I november 1997 opfordrede formanden for Europa-Parlamentets Udvalg om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder Kommissionen til at traekke sit oprindelige forslag til forordning tilbage og erstatte det med et nyt forslag med traktatens artikel 308 som retsgrundlag.

Af ovennaevnte grunde besluttede Kommissionen at aendre sit forslag til forordning om EF-moenstre.

Det aendrede forslag er baseret paa traktatens artikel 308.

Desuden indeholder det aendrede forslag alle de relevante materielretlige bestemmelser om moenstre, som er indarbejdet i direktivet om retlig beskyttelse af moenstre. Paa visse punkter adskiller disse bestemmelser sig fra de materielretlige bestemmelser om moenstre, som indgik i Kommissionens oprindelige forslag til forordning om EF-moenstre.

Grunden er, at bestemmelserne i Kommissionens oprindelige forordningsforslag ogsaa omfattede de materielretlige bestemmelser i Kommissionens oprindelige direktivforslag. En raekke af bestemmelserne i direktivet blev aendret under droeftelserne forud for vedtagelsen af det. Under bemaerkningerne til artiklerne er disse aendringer beskrevet naermere.

Droeftelserne under forligsproceduren vedroerende direktivet var isaer koncentreret om fri anvendelse af reservedele til reparationsformaal og beskyttelsen af disse reservedeles moenstre. I moensterretlig forstand vedroerte problemet specielt dele af sammensatte produkter, hvis udseende det beskyttede moenster er afhaengigt af. I saadanne tilfaelde ville forbrugeren ikke have noget valg med hensyn til udskiftning af reservedelen, naar det sammensatte produkt skal repareres, saaledes at det faar sit oprindelige udseende. Hensigten med denne "reparationsklausul" er at undgaa, at der opstaar konkurrenceneutraliserede markeder inden for reservedele, specielt i automobilsektoren.

Efter lange og indviklede droeftelser naaede Forligsudvalget endelig frem til en aftale. Kompromiset gaar ud paa, at medlemsstaterne opretholder deres gaeldende bestemmelser vedroerende brugen af reservedele til reparationsformaal og kun aendrer disse bestemmelser, hvis formaalet er at liberalisere markedet for saadanne reservedele. Kommissionen forpligtede sig til at foretage en undersoegelse af konsekvenserne af direktivet tre aar efter dets gennemfoerelsesdato og til senest et aar senere at forelaegge forslag til eventuelle aendringer af direktivet, der maatte vaere noedvendige med henblik paa fuldstaendig gennemfoerelse af det indre marked for reservedele. Aftalen om reservedele kommer til udtryk i direktivets artikel 14 og 18 kombineret med en raekke betragtninger i tilknytning hertil. Endelig forpligtede Kommissionen sig til umiddelbart efter vedtagelsen af direktivet at hoere de mest beroerte parter med henblik paa at naa frem til en frivillig aftale mellem disse om fri anvendelse af reservedele til reparationsformaal og beskyttelsen af disses moenstre. Denne hoering er i mellemtiden blevet ivaerksat.

Da medlemsstaternes moensterlovgivning paa reservedelsomraadet endnu ikke er fuldstaendig harmoniseret, vil det hverken vaere rimeligt eller realistisk at forvente, at en saadan harmonisering kan gennemfoeres paa grundlag af denne forordning.

Det ville ikke vaere rimeligt, fordi Kommissionen foerst for nylig har paabegyndt den hoering, som den over for Raadet og Europa-Parlamentet har forpligtet sig til at foretage af de parter, som er mest beroert af reservedelsspoergsmaalet. Under disse omstaendigheder vil det vaere at foretraekke at afvente resultatet af disse hoeringer og derefter resultaterne af undersoegelsen af direktivets konsekvenser for specielt reservedelssektoren, jf. direktivets artikel 18, foer der forelaegges forslag om fri anvendelse af reservedele og beskyttelse af disses moenster som led i denne forordning.

Det er heller ikke realistisk at forvente, at man paa dette stade og under disse omstaendigheder, jf. ovenfor, kan naa frem til en konkret loesning med hensyn til anvendelse og beskyttelse af reservedeles moenster som led i denne forordning.

Derfor indeholder det aendrede forslag ikke i oejeblikket bestemmelser om registrering af moenstret for en komponent, der er en del af et sammensat produkt, hvis udseende det beskyttede moenster er afhaengigt af (artikel 10 a). Kommissionen vil forelaegge et forslag om anvendelse og beskyttelse af reservedele i medfoer af denne forordning parallelt med det forslag, som Kommissionen vil fremsaette vedroerende gennemfoerelsen af det indre marked for reservedele som led i direktivet om moenstre.

Dette er maaske ikke den ideelle loesning, men fuldt ud i overensstemmelse med, hvad der blev aftalt i oktober 1998 i forbindelse med direktivet om moenstre.

Det skal understreges, at den foreslaaede loesning ikke forhindrer frembringere af reservedeles moenster i at indgive ansoegninger om registrering heraf under alle omstaendigheder.

For det foerste kan der for reservedele, hvis moenster ikke er afhaengigt af det sammensatte produkts udseende, indgives ansoegning om registrering, hvis de opfylder de betingelser, der er fastsat i denne forordnings artikel 4.

For det andet kan der for moenstret for en given reservedel, som ikke kan registreres som et EF-moenster i medfoer af artikel 10 a, indgives ansoegning om registrering af moenstret i de medlemsstater, som fortsat giver mulighed herfor i medfoer af direktivets artikel 14.

BEMAERKNINGER TIL ARTIKLERNE

Artikel 1

Det fremhaeves i stk. 2, litra a), at i modsaetning til ophavsret (hvor en frembringelse beskyttes uafhaengigt af "formaliteter") skal et ikke-registreret moenster opfylde en betingelse for at vaere beskyttet: moenstret skal vaere blevet offentligt tilgaengeligt.

Artikel 3 og 4

Artikel 3 og 4 er tilpasset hhv. direktivets artikel 1 og 3.

Artikel 5

Artikel 5 er tilpasset direktivets artikel 4. Formaalet med den nye formulering under litra a) og b) er at undgaa udtrykket "referencedato", som blev anvendt i det oprindelige forslag. Indholdet af stk. 2 i det oprindelige forslag er blevet flyttet til artikel 8, stk. 1.

Artikel 6

Artikel 6 er tilpasset direktivets artikel 5.

Artikel 7

Denne bestemmelse udgaar, da dens indhold delvis er blevet indarbejdet i artikel 5, litra a) og b), artikel 6, stk. 1, og artikel 8.

Artikel 8

Artikel 8 er tilpasset direktivets artikel 6. Stk. 1 svarer til artikel 5, stk. 2, i det oprindelige forslag. Henvisningen til artikel 5 og 6 er en noedvendig konsekvens af, at begrebet referencedato udgaar. Stk. 2 og 3 svarer til artikel 8, stk. 1 og 2, i det oprindelige forslag.

Artikel 9 og 10

Disse bestemmelser er tilpasset hhv. direktivets artikel 7 og 8.

Artikel 10 a

Denne nye bestemmelse indebaerer, at moenstre for dele af sammensatte produkter midlertidigt ikke kan beskyttes som EF-moenstre. Dette er en foelge af den aftale om reservedele, som man er naaet frem til under forligsproceduren i forbindelse med direktivet om moenstre. Den generelle fremstilling ovenfor indeholder yderligere bemaerkninger hertil.

Artikel 11

Artikel 11 er tilpasset direktivets artikel 9.

Artikel 12

Den afgoerende aendring i forhold til den oprindelige tekst er, at beskyttelsen af et ikke-registreret EF-moenster begynder, naar moenstret foerste gang bliver offentligt tilgaengeligt "inden for Faellesskabet". Bestemmelsen indeholder et nyt stk. 2, hvor begrebet "offentligt tilgaengeligt" defineres naermere. Dette begreb - naar det anvendes til at definere det tidspunkt, hvorfra den tillagte ikke-registrerede moensterret kan goeres gaeldende - falder ikke laengere sammen med det begreb, der anvendes i artikel 8 til at definere det tidspunkt, hvor betingelserne for beskyttelse skal vurderes, idet kun den offentlige tilgaengelighed inden for Faellesskabet er relevant.

Artikel 13

Denne bestemmelse er tilpasset direktivets artikel 10.

Artikel 15

I det nye andet punktum i denne bestemmelse fastsaettes det, hvordan retten til et moenster kan udoeves i faellesskab.

Artikel 16

Stk. 1 og 2 i denne bestemmelse er aendret for at praecisere, at formaalet med soegsmaal vedroerende spoergsmaalet om, hvem der er berettiget til et EF-moenster, er at blive anerkendt som den retmaessige moensterhaver. De mulige konsekvenser af denne anerkendelse vil saa vaere, at ejendomsretten til EF-moenstret tilkendes den retmaessige moensterhaver efter dennes anmodning, eller at EF-moenstret tilbagekaldes. I det foerste tilfaelde vil lex fori vaere gaeldende, og i det andet tilfaelde vil det vaere forordningens bestemmelser, der er gaeldende.

Artikel 20

Artikel 20 og 21 i det oprindelige forslag er blevet slaaet sammen i denne bestemmelse, som derfor baade daekker ikke-registrerede EF-moenstre og registrerede EF-moenstre. Desuden er bestemmelsen tilpasset direktivets artikel 12.

Stk. 2 afspejler indholdet i artikel 20 i det oprindelige forslag, dvs. at en ikke-registreret EF-moensterret kun giver ret til at forhindre anvendelsen af moenstret, hvis den anvendelse, der er tale om, er et resultat af, at det beskyttede moenster er kopieret i ond tro.

Artikel 22

Denne bestemmelse er tilpasset direktivets artikel 13.

Artikel 26

Artikel 26 er en omformulering af stk. 1 i det oprindelige forslag for at praecisere, at en domstols ugyldighedserklaering er underlagt det procedurekrav, at der nedlaegges paastand om en saadan erklaering ved et kontrasoegsmaal i en sag om kraenkelse.

Det fremgaar af det nye stk. 2, af hvem og hvordan et ikke-registreret EF-moenster kan erklaeres ugyldigt.

Stk. 3 er en omformulering af stk. 2 i det oprindelige forslag og er tilpasset direktivets artikel 11, stk. 9.

Artikel 27

Strukturen i artikel 27 er aendret, og den er tilpasset direktivets artikel 11.

Stk. 1, litra a), er en ny bestemmelse, som er en tilpasning til direktivets artikel 11, stk. 1, litra a). Desuden er litra a), b) og c) i det oprindelige forslag slaaet sammen i litra b). Dette er en tilpasning til direktivets artikel 11, stk. 1, litra b).

Det nye litra d) svarer til artikel 27, stk. 2, i det oprindelige forslag. Formuleringen er tilpasset direktivets artikel 11, stk. 1, litra d).

Det nye litra e), f) og g) svarer til de ugyldighedsgrunde, der er anfoert i direktivets artikel 11, stk. 2, litra a), b) og c). Mens hver medlemsstat i henhold til direktivet blot har mulighed for at indfoere saadanne grunde, maa det i forbindelse med EF-moenstret fastlaegges, om de er en del af den udtoemmende liste i denne artikel eller ej. Det foreslaas, at disse supplerende grunde ikke goeres fakultative, idet der ogsaa tages hensyn til de specielle bestemmelser i stk. 3-6.

Det nye stk. 2, 3 og 4 er en tilpasning til direktivets artikel 11, stk. 3, 4 og 5, og definerer, hvilke fysiske eller juridiske personer der kan paaberaabe sig de specifikke ugyldighedsgrunde.

Med andet punktum i stk. 3 indfoeres der en bestemmelse svarende til direktivets artikel 11, stk. 6, idet medlemsstater, hvis aeldre nationale rettigheder kolliderer med EF-moenstret, faar mulighed for at give deres myndigheder ret til paa eget initiativ at kraeve EF-moenstret erklaeret ugyldigt, ogsaa selv om indehaverne af den modstridende ret ikke indleder en saadan sag. En lignende fremgangsmaade foreslaas i relation til forhold, der er anfoert i artikel 6 b i Pariserkonventionen (jf. det nye stk. 4).

Stk. 5 er en ny formulering af artikel 27, stk. 3, i det oprindelige forslag. Med dette stykke udvides muligheden for en territorialt begraenset ugyldighedserklaering til tilfaelde af konflikt med et tidligere varemaerke, et ophavsretsbeskyttet vaerk, et emblem beskyttet i henhold til artikel 6 c i Pariserkonventionen eller emblemer, som ikke er beskyttet af denne bestemmelse, men som er af saerlig interesse i en medlemsstat.

Det nye stk. 6 er en tilpasning til direktivets artikel 11, stk. 7.

Artikel 34

Med det nye stykke 1a indfoeres en bestemmelse svarende til artikel 22, stk. 2, i forordningen om EF-varemaerker.

Artikel 37

Artikel 37 er en sammenskrivning af artikel 37 og 38 i det oprindelige forslag med enkelte mindre aendringer i formuleringen.

Det fremgaar af stk. 1, at muligheden for at indgive ansoegning om registrering af et EF-moenster til en medlemsstats centrale myndighed for industriel ejendomsret ikke er afhaengig af den paagaeldende medlemsstats lovgivning, hvilket ellers fremgik af det oprindelige forslag.

I stk. 2 er der blevet tilfoejet et nyt punktum, som forpligter medlemsstaternes centrale myndigheder for industriel ejendomsret og Benelux-landenes Moensterkontor til at oplyse ansoegeren om, at ansoegningen er videresendt til Harmoniseringskontoret.

Artikel 39

Denne bestemmelse er aendret i forhold til det oprindelige forslag.

I stk. 1 og det nye stk. 1a opregnes alle de elementer, som ansoegningen skal indeholde for at vaere gyldig, herunder ogsaa et element, som indgik i det oprindelige forslags stk. 4, som nu udgaar.

Stk. 2 i det oprindelige forslag udgaar, idet indlevering af eksemplarer eller proever, ogsaa i tilfaelde af udsaettelse af bekendtgoerelsen, ville stille Harmoniseringskontoret over for enorme lagerproblemer. Desuden ville dette ikke vaere muligt ved Harmoniseringskontorets elektroniske behandling af ansoegninger.

Stk. 1a indeholder tre obligatoriske elementer. De holdes adskilt fra de elementer, der er naevnt under stk. 1, fordi bestemmelserne om konsekvenserne af ikke at opfylde betingelserne er forskellige (jf. artikel 48 og 49).

Stk. 3 indeholder en raekke fakultative elementer.

Formaalet med det nye stk. 7 er at undgaa, at forpligtelsen til at offentliggoere visse oplysninger i henhold til stk. 1a i urimelig grad kommer til at begraense beskyttelsen af EF-moenstret (ved at angive det produkt, som moenstret er inkorporeret i, kunne man fristes til at tro, at der ikke er begraensninger paa anvendelsen af det samme moenster til et andet produkt).

Artikel 41

Kravet om, at registrerings- og bekendtgoerelsesgebyret skal vaere betalt, foer der tildeles en ansoegningsdato, udgaar af stk. 1 i denne bestemmelse.

Stk. 2 er nyt og vedroerer det forhold, at en ansoegning, som videresendes af en medlemsstats centrale myndighed eller af Benelux-landenes Moensterkontor paa trods af de forholdsregler, der er truffet i henhold til artikel 37, naar frem til Harmoniseringskontoret med forsinkelse. I overensstemmelse med en lignende bestemmelse i forordningen om EF-varemaerker (artikel 27) er den frist, inden for hvilken saadanne ansoegninger skal sendes til Harmoniseringskontoret, for at ansoegningsdatoen skal vaere den dag, paa hvilken ansoegeren har indgivet ansoegningen til en medlemsstats centrale myndighed for industriel ejendomsret eller til Benelux-landenes Moensterkontor, forlaenget til 2 maaneder.

Artikel 48

Artikel 48 er aendret paa en raekke vaesentlige punkter og gjort tydeligere i forhold til det oprindelige forslag.

Stk. 1 i det oprindelige forslag udgaar. Indholdet af stk. 1 findes nu i en mere praecis form i den nye artikel 49a. Det nye stk. 1 svarer til stk. 2, litra a), i det oprindelige forslag. Det er udskilt i en saerskilt bestemmelse, da det vedroerer den foerste separate fase i Harmoniseringskontorets undersoegelse af, hvorvidt der kan tildeles en ansoegningsdato.

Anvendelsesomraadet for stk. 2, litra a), er bredere end for stk. 2, litra b), i det oprindelige forslag, da det nu omfatter de obligatoriske krav i henhold til artikel 39, stk. 1, litra a), samt de fakultative krav i henhold til artikel 39, stk. 3.

Den nye bestemmelse i stk. 2, litra b), goer det klart, at de formelle krav, der fastsaettes ved gennemfoerelsesforordningen, skal vaere opfyldt.

Stk. 2, litra c), er en ny bestemmelse, der indebaerer, at ansoegere, som er bosiddende uden for EF's omraade, skal udnaevne en befuldmaegtiget.

I henhold til den nye bestemmelse i stk. 2, litra d), kraeves det udtrykkeligt, at det skal undersoeges, om de relevante gebyrer er betalt. Dette fremgik implicit af stk. 2, litra b), i det oprindelige forslag.

Artikel 49

Den nye ordlyd i artikel 49 skyldes de aendringer i artikel 48, der er forklaret ovenfor.

I stk. 1, som indholdsmaessigt, men med en anden ordlyd, svarer til det oprindelige forslag, fastsaettes det princip, at Harmoniseringskontoret skal opfordre ansoegeren til at afhjaelpe eventuelle mangler, der er konstateret som led i undersoegelsen i henhold til artikel 48.

Det nye stk. 2 vedroerer indholdet af 2. punktum i stk. 2 i det oprindelige forslag. Det 1. punktum i stk. 2 i det oprindelige forslag indgaar i det nye stk. 3. Det vedroerer konsekvenserne af ikke at afhjaelpe manglerne, jf. stk. 3 i det oprindelige forslag.

Artikel 49a

Den nye artikel 49a er en udvidelse af bestemmelsen i artikel 48, stk. 1, i det oprindelige forslag.

Harmoniseringskontoret skal ex officio som led i den i artikel 48 omhandlede undersoegelse af, om de formelle krav er opfyldt, undersoege, om det moenster, for hvilket der paaberaabes beskyttelse, er et moenster i forordningens forstand, og om det strider mod den offentlige orden eller saedeligheden.

Formaalet med bestemmelsen er i videst muligt omfang at begraense Harmoniseringskontorets forpligtelse til at undersoege de materielle betingelser for registrering af moenstret, idet grundprincippet for forordningen er, at undersoegelsen af, om betingelserne for beskyttelse er opfyldt, skal gennemfoeres efterfoelgende.

Artikel 52

I overensstemmelse med stk. 1 kan ansoegeren kun anmode om, at bekendtgoerelsen udsaettes i op til 30 maaneder. Hvis ansoegeren oensker det, kan han anmode Harmoniseringskontoret om at afkorte perioden og offentliggoere moenstret tidligere (stk. 4). Stk. 3 i det oprindelige forslag er aendret i overensstemmelse hermed.

AEndringen af stk. 2 er en praecisering af, at samtlige betingelser for registrering skal vaere opfyldt, foer der kan opnaas registrering af det moenster, hvis offentliggoerelse er blevet udsat.

Stk. 4, litra b), udgaar, da der ikke laengere er mulighed for at indlevere eksemplarer eller proever af det produkt, hvori moenstret er inkorporeret.

Stk. 7 i det oprindelige forslag udgaar, da det er overfloedigt.

Artikel 53

Artikel 53 i det oprindelige forslag udgaar, da indholdet af den indgaar i den nye formulering af artikel 13.

Artikel 56

Referencen til Kommissionen og medlemsstaterne i stk. 1 udgaar. Efter yderligere overvejelser er man naaet til det resultat, at det ikke er hensigtsmaessigt eller rimeligt, at Kommissionen og medlemsstaterne skal have mulighed for at forelaegge Harmoniseringskontoret begaering om et EF-moensters ugyldighed og for at vaere part i en saadan sag.

Formaalet med artikel 56 i det oprindelige forslag kan opfyldes paa forskellige maader, som allerede findes i henhold til EF-lovgivningen.

Med hensyn til retten til intervention ved Harmoniseringskontoret vil det vaere tilstraekkeligt at henholde sig til Kommissionens og de enkelte medlemsstaters ret til i anledning af Harmoniseringskontorets afgoerelser at anlaegge sag ved EF-domstolen i medfoer af EF-traktatens artikel 230, stk. 1. Selv om denne ret ikke udtrykkelig fremgaar af traktaten, kan den udledes af principperne i Domstolens dom "miljoepartiet "Les Verts" mod Europa-Parlamentet" (sag 294/83, Sml. 1986, s. 1339).

Desuden har Kommissionen og medlemsstaterne i henhold til artikel 37 i statutten for Domstolen selv ret til at indbringe klager for Retten i Foerste Instans eller EF-Domstolen i henhold til artikel 65 i denne forordning.

Af samme grunde udgaar ogsaa Kommissionens og medlemsstaternes mulighed for at indtraede som parter i sager om ugyldighed, jf. artikel 58, stk. 2, i det oprindelige forslag.

Artikel 59

I stk. 1 er der taget hensyn til omarbejdningen af artikel 113 til 115.

Artikel 67

Stk. 1 er aendret under hensyn til den nye artikel 49a. Harmoniseringskontoret kan ex officio og ud over de af parterne fremfoerte kendsgerninger, beviser og argumenter undersoege spoergsmaalet om gyldighed, om det moenster, der oenskes beskyttet, er i overensstemmelse med definitionen af et moenster, om moenstret strider mod den offentlige orden eller saedeligheden, eller om moenstret er en del af et sammensat produkt som omhandlet i artikel 10a, stk. 1. Dette er specielt noedvendigt i forbindelse med en undersoegelse i henhold til artikel 49a, hvor proceduren er ex parte.

Artikel 82

Denne bestemmelse er aendret i vidt omfang.

Den aendrede bestemmelse betyder, at Harmoniseringskontoret ikke skal udfoere noget administrativt arbejde i forbindelse med de befuldmaegtigede, som allerede er opfoert paa listen over godkendte moedeberettigede i EF-varemaerkesager, jf. artikel 89 i forordningen om EF-varemaerker, idet disse befuldmaegtigede ogsaa ville vaere berettiget til at give moede i sager om moenstre (stk. 1, litra b)).

Desuden vil personer, som har ret til at give moede i sager om moenstre ved en medlemsstats moensterkontor, men som ikke kan opfoeres paa den liste over godkendte moedeberettigede, der er opstillet i henhold til forordningen om EF-varemaerker, faa ret til at give moede i sager om moenstre ved Harmoniseringskontoret (stk. 1, litra c)). I den forbindelse er kravet om statsborgerskab i en medlemsstat blevet tilfoejet (stk. 4, litra a) - stk. 2 i det oprindelige forslag), og forslaget er saaledes tilpasset den tilsvarende bestemmelse i forordningen om EF-varemaerker.

Den kreds af personer, som kan opfoeres paa listen i henhold til stk. 4, litra c) (stk. 2, litra b), i det oprindelige forslag), er begraenset til personer, der er berettiget til at give moede i sager om moenstre for den centrale myndighed for industriel ejendomsret i medlemsstaterne. Det er imidlertid ikke laengere en betingelse, at den paagaeldende person skal vaere berettiget til at give moede for kontoret i den medlemsstat, hvor han har sit forretningssted, da dette ville vaere for restriktivt i lyset af EF-traktatens artikel 43 og 49.

Med stk. 6, litra a), indfoeres der en vis fleksibilitet med hensyn til det nye krav om statsborgerskab, der er indfoert ved stk. 4, litra a). Kommissionen forventer, at praesidenten for Harmoniseringskontoret goer brug af den bemyndigelse, han i henhold til denne bestemmelse har til at give dispensation fra kravet om statsborgerskab i en medlemsstat, hvis den person, der ansoeger om en saadan dispensation, opfylder kravet i stk. 4, litra c).

Artikel 83

Denne bestemmelse er stort set uaendret. Der er imidlertid tilfoejet to nye bestemmelser, en i stk. 1, litra a), og en anden i den nye artikel 83a.

Formaalet med det nye stk. 1a, som et inspireret af artikel 104 i forordningen om EF-varemaerker, er at tage hensyn til situationer, hvor fuldbyrdelsen af en fransk domstols afgoerelse i Tyskland eller Italien er reguleret ved Bruxelles-konventionen som aendret ved San Sebastian-konventionen af 1989 om Spaniens og Portugals tiltraedelse, mens en belgisk rets fuldbyrdelse af samme afgoerelse stadig er reguleret ved Bruxelles-konventionen i den oprindelige udgave uden hensyn til sidstnaevnte konvention. Saadanne situationer vil sandsynligvis blive mere hyppige i fremtiden i takt med, at konventionen om OEstrigs, Finlands og Sveriges tiltraedelse gradvis traeder i kraft, og i endnu hoejere grad i forbindelse med den kommende udvidelse af EU.

Stk. 3 udgaar, da det var overfloedigt og vildledende.

Artikel 83a

Formaalet med denne nye artikel er at afklare den situation, der kan opstaa, hvis denne forordning traeder i kraft, foer OEstrig, Finland eller Sverige (eller senere enhver anden kommende medlemsstat) har ratificeret sin egen konvention om tiltraedelse af Bruxelles-konventionen. At Bruxelles-konventionen er naevnt i artikel 83, kan ikke indebaere, at de netop tilkomne eller fremtidige medlemsstater paa forhaand skal anvende denne konvention paa dette omraade, foer der er opnaaet parlamentarisk godkendelse, eller endog foer deres tiltraedelseskonvention er indgaaet. Henvisningen til multilaterale eller bilaterale konventioner har specielt til formaal at daekke Lugano-konventionen, som kan finde anvendelse i en raekke forhold mellem de nytilkomne medlemsstater og mange tidligere medlemsstater.

Artikel 88

AEndringerne i stk. 2 er en konsekvens af aendringerne i artikel 27.

Artikel 89

Der er indfoert en sondring med hensyn til bevisbyrden for, at EF-moenstret opfylder kravene for beskyttelse, alt efter om moenstret er et registreret EF-moenster (stk. 1) eller et ikke-registreret EF-moenster (stk. 2).

Artikel 93

Denne bestemmelse er blevet aendret paa en raekke punkter i forhold til det oprindelige forslag.

Den indeholder ikke laengere en bestemmelse om, at domstolen skal paalaegge overtraederen at forelaegge oplysninger (stk. 2, litra a), i det oprindelige forslag), hvilket er i overensstemmelse med, at den tilsvarende bestemmelse er udgaaet af direktivet. Spoergsmaalet om forelaeggelse af oplysninger kommer til at indgaa i Kommissionens initiativ vedroerende bekaempelse af forfalskninger [12].

[12] Groenbog om bekaempelse af varemaerkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked, KOM(1998) 569 af 15.10.1998.

Stk. 1, litra c), er nyt og har til formaal at bidrage til bekaempelse af indirekte kraenkelser.

Stk. 1, litra d), er en ny formulering af indholdet af stk. 4 i det oprindelige forslag.

Artikel 100

Denne bestemmelse er tilpasset direktivets artikel 16 og 17.

AFSNIT XII (Artikel 101 til 122)

Overskriften til dette afsnit er aendret under hensyn til de nye bestemmelser vedroerende Harmoniseringskontoret.

Harmoniseringskontoret (varemaerker, moenstre og modeller) blev oprettet ved forordningen om EF-varemaerker og paabegyndte sit arbejde den 1. september 1994. Det foreslaas derfor at begraense bestemmelserne om Harmoniseringskontoret til dem, der er noedvendige for Harmoniseringskontorets opgaver i relation til moensterspoergsmaal.

Paa denne baggrund er opdelingen af dette afsnit i flere afdelinger overfloedig, og det indeholder kun nogle faa supplerende bestemmelser, som ogsaa er indeholdt i forordningen om EF-varemaerker.

Artikel 101 til 106

Disse bestemmelser udgaar, da de fuldt ud daekkes af de tilsvarende bestemmelser i forordningen om EF-varemaerker.

Artikel 107 til 112

De fleste af bestemmelserne i artikel 107 til 112 i det oprindelige forslag udgaar, da de i fuldt omfang er omfattet af forordningen om EF-varemaerker. Kun nogle faa elementer er bibeholdt i en lidt aendret form.

Artikel 113 til 128

Disse bestemmelser udgaar ogsaa eller er blevet omformuleret, men grundidéen er den samme som i det oprindelige forslag og i forordningen om EF-varemaerker.

Det forekommer mest hensigtsmaessigt at udvide den kompetence, som er tillagt Afdelingen for Administration af Varemaerker og for Juridiske Spoergsmaal, og at aendre dens navn tilsvarende (artikel 113).

Artikel 114 er aendret paa to punkter i forhold til det oprindelige forslag. Den foerste aendring indebaerer, at der ikke laengere skal oprettes en formalitetsundersoegelsesafdeling, og den decentraliserede befoejelse til at traeffe afgoerelser i loebet af proceduren forud for registreringen er blevet tillagt de enkelte undersoegere. Undersoegerne skal ogsaa undersoege grundlaget for, at et moenster eventuelt ikke kan registreres i henhold til den nye artikel 49a.

Artikel 118 til 122 udgaar, da de fuldt ud er omfattet af de tilsvarende bestemmelser i forordningen om EF-varemaerker.

Artikel 124 indeholder forskellige bestemmelser om gennemfoerelsen af forordningen: stk. 1 er forenklet, idet opregningen af spoergsmaal, der skal behandles i gennemfoerelsesforordningen, udgaar. I henhold til stk. 2 skal der vedtages en gebyrforordning, og stk. 2 indeholder desuden en udtoemmende liste over de gebyrer, som Harmoniseringskontoret kan opkraeve ud over dem, der er naevnt andre steder i forordningen. Det daekker saaledes indholdsmaessigt indholdet i artikel 127, stk. 1 og 2, i det oprindelige forslag.

Den nye artikel 124a er en konsekvens af aendringen af artikel 117, i henhold til hvilken kompetencen til at traeffe afgoerelser i appelsager tillaegges de appelkamre, der er oprettet i henhold til forordningen om EF-varemaerker.

Artikel 125 i det oprindelige forslag udgaar, da den i vidt omfang blev anset for at vaere overfloedig.

AEndret forslag til RAADETS FORORDNING (EF) om EF-moenstre

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 308,

under henvisning til forslag [13] fra Kommissionen,

[13] EFT C 29 af 31.1.1994, s. 20.

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg [14], og

[14] EFT C 110 af 2.5.1995. s.12

ud fra foelgende betragtninger:

(1) Ifoelge traktaten har Faellesskabet til maal at skabe en stadig snaevrere sammenslutning mellem de europaeiske folk, at fremme snaevrere forbindelser mellem de stater, der tilhoerer Faellesskabet, samt gennem faelles handling at sikre oekonomiske og sociale fremskridt for Faellesskabets lande ved at fjerne de skranker, der deler Europa; med henblik herpaa indeholder traktaten bestemmelser om oprettelse af et indre marked omfattende fjernelse af hindringer for de frie varebevaegelser og gennemfoerelse af en ordning, der sikrer, at konkurrencen inden for faellesmarkedet ikke fordrejes; en ensartet ordning til opnaaelse af et EF-moenster, der tillaegges samme beskyttelse med samme retsvirkninger inden for hele Faellesskabets omraade, vil yderligere fremme disse maal;

(2) kun Benelux-landene har indfoert en ensartet moensterbeskyttelseslovgivning; den eneste anden moensterbeskyttelse, der eksisterer i Faellesskabet, er et nationalt lovgivningsanliggende, hvis virkninger er begraenset til vedkommende medlemsstats nationale territorium; i én medlemsstat findes der ikke paa nuvaerende tidspunkt nogen moensterlovgivning; identiske moenstre kan beskyttes forskelligt i forskellige medlemsstater og til fordel for forskellige indehavere; dette kan ikke undgaa at foere til konflikter i samhandelen mellem medlemsstaterne;

(3) betydelige forskelle mellem medlemsstaternes moensterlovgivning forhindrer og fordrejer konkurrencen inden for Faellesskabet mellem producenter af beskyttede produkter, fordi samhandelen og konkurrencen inden for Faellesskabet for saa vidt angaar produkter, der inkorporerer et moenster - i sammenligning med den indenlandske samhandel - forhindres og fordrejes paa grund af en lang raekke ansoegninger, moenstermyndigheder, procedurer, love, nationalt begraensede enerettigheder kombineret med betydelige administrative udgifter med deraf foelgende store omkostninger og gebyrer til skade for ansoegeren;

(4) den omstaendighed, at moensterbeskyttelsens retsvirkninger er begraenset til den enkelte medlemsstats territorium, hvad enten medlemsstaternes lovgivning er blevet harmoniseret eller ej, kan foere til en opdeling af det indre marked for designprodukter i omraader med forskellige rettighedshavere og saaledes udgoere en hindring for frie varebevaegelser;

(5) dette noedvendiggoer indfoerelsen af en EF-moensterret, der er direkte anvendelig i hver enkelt medlemsstat, samt indfoerelsen af en EF-moenstermyndighed, der har befoejelser inden for hele Faellesskabet, fordi det kun paa denne maade vil vaere muligt - via en enkelt ansoegning til Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemaerker, moenstre og modeller), hvor der foelges en og samme procedure efter en og samme moensterlovgivning - at faa etableret et omraade omfattende samtlige medlemsstater;

(6) det paahviler saaledes Faellesskabet at vedtage de fornoedne foranstaltninger med henblik paa at naa disse maal, som ikke kan gennemfoeres af de enkelte medlemsstater enkeltvis, og som - paa grund af omfanget og retsvirkningerne af indfoerelsen af en EF-moensterret og etableringen af et EF-moenstermyndighed - kun kan virkeliggoeres af Faellesskabet som saadant;

(7) et godt design er et vigtigt element for de af Faellesskabets industrier, der konkurrerer med industrier fra andre lande, og er i mange tilfaelde bestemmende for, om det til designet knyttede produkt faar kommerciel succes; en bedre beskyttelse af industriel formgivning vil ikke alene fremme de enkelte moensterfrembringeres bidrag til summen af Faellesskabets formaaen paa dette omraade, men vil ogsaa fremme innovation og udvikling af nye produkter samt investering i produktion heraf; en mere lettilgaengelig moensterbeskyttelsesordning, der er tilpasset det indre markeds behov, er derfor af vital betydning for Faellesskabets industrier;

(8) en saadan moensterbeskyttelsesordning vil vaere den noedvendige forudsaetning for at kunne opnaa en tilsvarende moensterbeskyttelse paa Faellesskabets vigtigste eksportmarkeder;

(9) de materielle bestemmelser i denne forordning om moenstre boer tilpasses de tilsvarende bestemmelser i direktiv 98/71/EF om retlig beskyttelse af moenstre [15];

[15] EFT L 289 af 28.10.1998, s. 28

(10) teknologisk innovation boer ikke haemmes, ved at der gives moensterbeskyttelse for karakteristika, der udelukkende har en teknisk funktion; dette indebaerer ikke, at et moenster skal have aestetiske kvaliteter; paa samme maade boer kompatibiliteten mellem produkter af forskellig udformning ikke hindres ved at udvide beskyttelsen til at omfatte moenstre for mekaniske sammenkoblinger; moensterkarakteristika, som ikke kan beskyttes af disse grunde, boer ikke tages i betragtning ved vurderingen af, om andre af moenstrets karakteristika opfylder kravene for beskyttelse;

(11) som undtagelse herfra kan mekaniske sammenkoblinger udgoere et vigtigt element i de innovative karakteristika i modulprodukter og vaere et vigtigt afsaetningsaktiv, hvorfor de boer kunne moensterbeskyttes;

(12) det har ikke vaeret muligt at opnaa fuldstaendig indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om anvendelse af beskyttede moenstre for dele til sammensatte produkter til reparationsformaal gennem direktiv 98/71/EF om retlig beskyttelse af moenstre; i forbindelse med forligsproceduren for dette direktiv gav Kommissionen tilsagn om tre aar efter datoen for gennemfoerelsen af direktivet at undersoege konsekvenserne af direktivets bestemmelser for specielt de industrisektorer, der er mest beroert af debatten om en reparationsklausul for dele til sammensatte produkter; paa denne baggrund er det hensigtsmaessigt at udelukke moenstre for dele til sammensatte produkter fra at blive moensterbeskyttet i henhold til denne forordning, indtil Raadet har lagt sig fast paa en holdning til dette spoergsmaal paa grundlag af et forslag fra Kommissionen;

(13) bestemmelserne i denne forordning beroerer ikke anvendelsen af konkurrencereglerne i EF-traktatens artikel 81 og 82;

(14) en EF-moensterret skal saa vidt muligt vaere afpasset efter de behov, der goer sig gaeldende inden for alle Faellesskabets industrisektorer, og disse er mange og forskelligartede;

(15) nogle af disse sektorer fremstiller en lang raekke moenstre til produkter, der ofte har kort levetid, hvor beskyttelse uden omstaendelige registreringsformaliteter er en fordel, og hvor beskyttelsens varighed er af mindre betydning; paa den anden side er der industrisektorer, som oensker fordelene ved registrering paa grund af den hermed forbundne stoerre retssikkerhed, og som kraever mulighed for en laengere beskyttelsestid svarende til deres produkters forventede levetid;

(16) dette noedvendiggoer to former for beskyttelse, en ikke-registreret moensterret af kort varighed og en anden registreret moensterret af laengere varighed;

(17) en registreret EF-moensterret forudsaetter, at der etableres og foeres et register, hvori alle de ansoegninger, der opfylder de formelle betingelser, og som har faaet tildelt en ansoegningsdato, registreres; registreringsordningen skal i princippet ikke vaere baseret paa en - forud for registreringen - materiel undersoegelse af, om beskyttelsesbetingelserne er opfyldt, hvorved ansoegeres besvaer i forbindelse med registrering og andre procedurer holdes paa et minimum;

(18) en EF-moensterret skal ikke gives, medmindre moenstret er nyt i den forstand, at det ikke er identisk med andre tidligere moenstre, der er blevet offentligt tilgaengelige, og medmindre det ogsaa har individuel karakter i forhold til andre moenstre;

(19) det er ogsaa noedvendigt at give moensterfrembringeren eller den, til hvem hans ret er overgaaet, mulighed for at afproeve de produkter, hvori moenstret inkorporeres, paa markedet, foer han tager stilling til, hvorvidt beskyttelse via et registreret EF-moenster er oenskelig; det er derfor noedvendigt med en bestemmelse om, at offentliggoerelse af moenstret foretaget af moensterfrembringeren selv eller af den, til hvem hans ret er overgaaet, eller uretmaessig offentliggoerelse - inden for en periode paa tolv maaneder forud for indgivelsen af ansoegning om registrering af et EF-moenster - ikke maa skade det paagaeldende moensters nyhed eller individuelle karakter;

(20) den eneret, der tillaegges ved et registreret EF-moenster, modsvares logisk af den stoerre retssikkerhed, der er forbundet med registrering; det er derimod hensigtsmaessigt, at det ikke-registrerede EF-moenster kun giver en ret til at forhindre kopiering, og at en saadan ret ogsaa skal omfatte handel med produkter, hvori ulovlige moenstre er inkorporeret;

(21) haandhaevelsen af disse rettigheder boer overlades til national lovgivning, og det er derfor noedvendigt i et vist omfang at indfoere elementaere, ensartede sanktioner i samtlige medlemsstater; dette vil aabne mulighed for - uanset i hvilket land haandhaevelsen soeges foretaget - at standse moensterkraenkende handlinger;

(22) dersom sager vedroerende gyldigheden af et registreret EF-moenster henlaegges til ét sted, vil dette spare tid og penge sammenlignet med procedurer, der involverer forskellige nationale domstole; hvis dette ene sted er en domstol i det land, hvor moensterhaveren er bosiddende, vil det stadig kunne medfoere unoedige omkostninger og vanskeligheder for den, der fra et andet land anfaegter gyldigheden;

_ udgaar -

(23) det er noedvendigt at fastsaette visse garantier, herunder ret til at appellere til et appelkammer og i sidste instans til EF-Domstolen; en saadan procedure vil bidrage til udvikling af en ensartet fortolkning af kravene til EF-moenstres gyldighed;

(24) det er et grundlaeggende maal, at proceduren med henblik paa erhvervelse af et registreret EF-moenster skal medfoere mindst mulige omkostninger og vanskeligheder for ansoegerne, saaledes at proceduren goeres let tilgaengelig for smaa og mellemstore virksomheder samt for individuelle moensterfrembringere;

(25) industrisektorer, der inden for korte perioder frembringer en lang raekke moenstre, der maaske har kort levetid, og hvoraf kun nogle maaske bliver markedsfoert, vil ofte foretraekke et ikke-registreret moenster; for disse sektorer er der ogsaa behov for lettere adgang til et registreret EF-moenster; muligheden for at kombinere flere moenstre i én kollektiv ansoegning vil opfylde dette behov;

(26) den normale bekendtgoerelse, der finder sted efter registrering af et EF-moenster, kan i visse tilfaelde medfoere, at muligheden for en kommerciel succes for produkter, hvori moenstret er involveret, elimineres eller forringes; muligheden for at opnaa udsaettelse af bekendtgoerelsen i et rimeligt tidsrum er en loesning i saadanne tilfaelde;

(27) det er vigtigt, at de rettigheder, der tillaegges ved EF-moenstret, kan haandhaeves effektivt overalt inden for Faellesskabet; for at sikre dette maa der fastsaettes saerlige regler for tvister vedroerende EF-moenstre; hvad angaar sager om moensterkraenkelse og ugyldighed vil en begraensning af antallet af nationale domstole, der tillaegges kompetence i disse sager, bidrage til en yderligere specialisering hos dommerne; med henblik herpaa boer medlemsstaterne udpege EF-moensterdomstole;

(28) ved udformningen af den ordning, der skal gaelde for tvister, boer "forum shopping" saa vidt muligt undgaas; det er derfor noedvendigt at fastlaegge klare regler for den internationale kompetence;

(29) denne forordning er ikke til hinder for, at der paa moenstre, der er beskyttede som EF-moenstre, anvendes andre relevante love i medlemsstaterne, saasom dem, der vedroerer moensterbeskyttelse opnaaet ved registrering, eller dem, der vedroerer ikke-registrerede moensterrettigheder, varemaerker, patenter og brugsmodeller, illoyal konkurrence eller civilretligt ansvar;

(30) i afventning af en harmonisering af ophavsretslovene er det vigtigt at fastlaegge princippet om kumulation af beskyttelsen i henhold til forordningen om EF-moenstre og i henhold til ophavsretslovgivningen, dog saaledes at medlemsstaterne frit kan fastsaette omfanget af den ophavsretlige beskyttelse og de betingelser, hvorunder denne beskyttelse kan tillaegges -

UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

EF-moenster

1. Et moenster, der opfylder de i denne forordning fastsatte betingelser, skal beskyttes i henhold til en EF-ordning om rettigheder, i det foelgende benaevnt "EF-moenster".

2. Et EF-moenster beskyttes i henhold til bestemmelserne i denne forordning:

a) som et "ikke-registreret EF-moenster", hvis det goeres offentligt tilgaengeligt i overensstemmelse med denne forordning

b) som et "registreret EF-moenster", hvis det registreres i overensstemmelse med denne forordning.

3. EF-moenstre har enhedskarakter. De har samme retsvirkninger overalt inden for Faellesskabet; et moenster kan kun registreres, overdrages, opgives eller erklaeres ugyldigt med virkning for hele Faellesskabet. Dette princip og dets konsekvenser gaelder, medmindre andet er fastsat i denne forordning.

Artikel 2

Harmoniseringskontoret

Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemaerker, moenstre og modeller), i det foelgende benaevnt "Harmoniseringskontoret", som er oprettet ved Raadets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemaerker, i det foelgende benaevnt "forordningen om EF-varemaerker", udfoerer de opgaver, der paalaegges det ved denne forordning.

AFSNIT II

MOENSTERLOVGIVNINGEN

Foerste afdeling

Betingelserne for beskyttelse

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstaas ved:

a) "Moenster": et produkts eller en del af et produkts udseende, navnlig bestemt af de saerlige traek ved selve produktets og/eller dets udsmyknings linjer, konturer, farver, form og/eller materiale.

b) "Produkt": en industrielt eller haandvaerksmaessigt fremstillet artikel, herunder bl.a. dele, der er bestemt til at blive samlet til et sammensat produkt, samt emballage, udstyr, grafiske symboler og typografiske skrifttyper, men ikke edb-programmer.

c) "Sammensat produkt": et produkt, der bestaar af flere komponenter, som kan udskiftes, saaledes at produktet kan skilles ad og samles igen.

Artikel 4

Betingelser for beskyttelse

1. Et moenster beskyttes af en EF-moensterret, i det omfang moenstret er nyt og har individuel karakter.

2. Et moenster, der finder anvendelse paa eller indgaar i et produkt, som udgoer en komponent af et sammensat produkt, anses kun for at vaere nyt og have individuel karakter:

(a) hvis komponenten efter at vaere blevet inkorporeret i det sammensatte produkt fortsat er synlig under normal brug af dette produkt, og

(b) i det omfang de synlige elementer af komponenten i sig selv opfylder kravene om nyhed og individuel karakter.

3. Ved "normal brug" i den i stk. 2, litra a), anvendte betydning forstaas enhver anvendelse bortset fra vedligeholdelse og reparation.

Artikel 5

Nyhedskravet

Et moenster anses for nyt, hvis intet identisk moenster er blevet offentligt tilgaengeligt:

a) inden den dato, hvor det moenster, for hvilket der paaberaabes beskyttelse, foerste gang er blevet offentligt tilgaengeligt, hvis der er tale om et ikke-registreret EF-moenster

b) inden den dato, hvor ansoegningen om registrering af det moenster, for hvilket der paaberaabes beskyttelse, er indgivet, eller, hvis der begaeres prioritet, inden prioritetsdagen, hvis der er tale om et registreret EF-moenster.

Moenstre anses for identiske, hvis deres saerlige traek kun adskiller sig fra hinanden paa uvaesentlige punkter.

Artikel 6

Individuel karakter

1. Et moenster anses for at have individuel karakter, hvis det helhedsindtryk, det giver den informerede bruger, adskiller sig fra en saadan brugers helhedsindtryk af alle andre moenstre, som er blevet offentligt tilgaengelige:

a) inden den dato, hvor det moenster, for hvilket der paaberaabes beskyttelse, foerste gang er blevet offentligt tilgaengeligt, hvis der er tale om et ikke-registreret EF-moenster

b) inden den dato, hvor ansoegningen om registrering af det moenster, for hvilket der paaberaabes beskyttelse, er indgivet, eller, hvis der begaeres prioritet, inden prioritetsdagen, hvis der er tale om et registreret EF-moenster.

2. - udgaar -

3. Ved vurderingen af et moensters individuelle karakter tages der hensyn til den grad af frihed, som frembringeren har haft ved udviklingen af moenstret.

Artikel 7

Referencedatoen

(udgaar)

Artikel 8

Offentliggoerelse

1. Med henblik paa anvendelsen af artikel 5 og 6 anses et moenster for at vaere blevet offentligt tilgaengeligt, hvis det er blevet bekendtgjort i forbindelse med registreringen eller paa anden maade er blevet offentliggjort, eller det er udstillet, benyttet kommercielt eller paa anden maade blevet kendt inden den i artikel 5, litra a), og artikel 6, stk. 1, litra a), eller i artikel 5, litra b), og artikel 6, stk.1, litra b), omhandlede dato, alt efter det enkelte tilfaelde, undtagen i tilfaelde hvor fagkredsene inden for den paagaeldende sektor i Faellesskabet ikke med rimelighed kan have faaet kendskab til de paagaeldende arrangementer som led i deres normale forretningsfoerelse. Moenstret anses dog ikke for at vaere blevet offentligt tilgaengeligt, blot fordi tredjemand har faaet kendskab til det under et eksplicit eller implicit krav om fortrolighed.

2. Ved anvendelsen af artikel 5 og 6 tages der ikke hensyn til offentliggoerelsen i de tilfaelde, hvor et moenster, for hvilket der paaberaabes beskyttelse i henhold til en registreret EF-moensterret, er gjort offentligt tilgaengeligt:

a) af frembringeren eller af den, til hvem hans ret er overgaaet, eller af tredjemand paa grundlag af oplysninger, der er meddelt, eller foranstaltninger, der er truffet af moensterfrembringeren eller af den, til hvem hans ret er overgaaet, og

b) i loebet af de 12 maaneder, der gaar forud for datoen for indgivelsen af ansoegningen eller, hvis der begaeres prioritet, forud for prioritetsdagen.

3. Stk. 2 finder ogsaa anvendelse, hvis moenstret er blevet offentligt tilgaengeligt som foelge af misbrug i forhold til frembringeren eller den, til hvem hans ret er overgaaet.

Artikel 9

Moenstre, der er bestemt af deres tekniske funktion, samt moenstre for sammenkoblinger

1. Der kan ikke erhverves EF-moensterret til de elementer af et produkts udseende, der alene er bestemt af produktets tekniske funktion.

2. Der kan ikke erhverves EF-moensterret til de elementer af et produkts udseende, der noedvendigvis maa reproduceres i deres noejagtige form og dimensioner, for at det produkt, som moenstret indgaar i eller finder anvendelse paa, rent mekanisk kan kobles til et andet produkt eller placeres i, paa eller omkring et andet produkt eller bringes i kontakt med et andet produkt, saaledes at begge produkter opfylder deres funktion.

3. Uanset stk. 2 skal der paa de i artikel 5 og 6 fastsatte betingelser kunne erhverves EF-moensterret til et moenster, der giver mulighed for en mangfoldig sammenbygning eller sammenkobling af produkter i et modulopbygget system bestaaende af indbyrdes udskiftelige elementer.

Artikel 10

Moenstre, der strider mod offentlig orden eller saedelighed

Der kan ikke erhverves EF-moensterret til et moenster, der strider mod offentlig orden eller saedelighed.

Artikel 10a

Overgangsbestemmelse

1. Indtil der efter forslag fra Kommissionen er vedtaget aendringer til denne forordning herom, kan der ikke erhverves EF-moensterret til et moenster, naar det produkt, som moenstret finder anvendelse paa eller indgaar i, udgoer en komponent af et sammensat produkt, hvis udseende moenstret er afhaengigt af.

2. Det i stk. 1 omhandlede forslag fra Kommissionen forelaegges samtidig med og tager hensyn til eventuelle aendringer, som Kommissionen foreslaar om samme spoergsmaal i henhold til artikel 18 i direktiv 98/71/EF om retlig beskyttelse af moenstre [16].

[16] EFT L 289 af 28.10.1998, s. 28.

Anden afdeling

Beskyttelsens omfang og varighed

Artikel 11

Beskyttelsens omfang

1. Beskyttelsen i henhold til en EF-moensterret omfatter ethvert moenster, der ikke giver den informerede bruger et andet helhedsindtryk.

2. Ved vurderingen af beskyttelsens omfang skal der tages hensyn til den grad af frihed, som frembringeren har haft ved udviklingen af moenstret.

Artikel 12

Begyndelses- og sluttidspunktet for det ikke-registrerede EF-moensters beskyttelse

1. Et moenster, der opfylder de i foerste afdeling fastsatte betingelser, beskyttes som et ikke-registreret EF-moenster for en periode af tre aar regnet fra den dato, hvor moenstret foerst er blevet offentligt tilgaengeligt inden for Faellesskabet.

2. Med henblik paa anvendelsen af stk. 1 anses et moenster for at vaere blevet offentligt tilgaengeligt i Faellesskabet, hvis det er blevet bekendtgjort i forbindelse med registreringen eller paa anden maade er blevet offentliggjort, eller det er udstillet, benyttet kommercielt eller paa anden maade blevet kendt i Faellesskabet, undtagen i tilfaelde hvor fagkredsene inden for den paagaeldende sektor i Faellesskabet ikke med rimelighed kan have faaet kendskab til de paagaeldende arrangementer som led i deres normale forretningsfoerelse. Moenstret anses dog ikke for at vaere blevet offentligt tilgaengeligt, blot fordi tredjemand har faaet kendskab til det under et eksplicit eller implicit krav om fortrolighed.

Artikel 13

Begyndelses- og sluttidspunktet for det registrerede EF-moensters beskyttelse

Naar Harmoniseringskontoret har foretaget registrering, beskyttes et moenster, som opfylder de i foerste afdeling fastsatte betingelser, som et registreret EF-moenster for en periode af fem aar regnet fra den dag, hvor registreringsansoegningen blev indgivet. Rettighedshaveren kan faa forlaenget beskyttelsesperioden for en eller flere perioder paa hver fem aar indtil i alt 25 aar regnet fra ansoegningsdatoen.

Tredje afdeling

Den EF-moensterberettigede

Artikel 14

Retten til EF-moenstret

1. Retten til EF-moenstret tilkommer frembringeren eller den, til hvem hans ret er overgaaet.

2. Er et moenster imidlertid blevet frembragt af en arbejdstager som led i udfoerelsen af hans opgaver eller efter anvisninger fra hans arbejdsgiver, tilkommer retten til EF-moenstret arbejdsgiveren, medmindre andet er fastsat ved aftale.

Artikel 15

Moenstre frembragt af flere personer

Har to eller flere personer i faellesskab frembragt et moenster, tilkommer retten til EF-moenstret de paagaeldende i faellesskab. Betingelserne for udoevelsen af denne ret fastlaegges ved kontrakt mellem samejerne eller, hvis en saadan ikke bringes i stand, ved anvendelse af lovgivningen i den medlemsstat, hvor retten udoeves.

Artikel 16

Krav vedroerende spoergsmaalet om, hvem der er berettiget til et EF-moenster

1. Dersom en person, der ikke er berettiget i henhold til artikel 14, goer krav paa retten til et ikke-registreret EF-moenster, eller dersom et registreret EF-moenster er blevet registreret i en ikke-berettiget persons navn, kan den person, der er berettiget til moenstret i henhold til den paagaeldende bestemmelse - uden at hans adgang til andre retsmidler derved begraenses - kraeve at blive anerkendt som den retmaessige indehaver af EF-moenstret.

2. Er en person i faellesskab med en anden berettiget til et EF-moenster, kan han i overensstemmelse med stk. 1 kraeve at blive anerkendt som medindehaver af moenstret.

3. Soegsmaal i henhold til stk. 1 skal anlaegges senest inden for en periode af to aar efter den dato, hvor EF-moenstret blev frembragt. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse, hvis den person, der ikke er berettiget til EF-moenstret, var i ond tro, da moenstret blev frembragt eller blev overdraget til ham.

4. Er der tale om et registreret EF-moenster, skal foelgende oplysninger indfoeres i registret:

a) at der er anlagt soegsmaal i henhold til stk. 1

b) den endelige afgoerelse eller enhver anden afslutning af soegsmaalet

c) enhver aendring i ejendomsretten til det registrerede EF-moenster som foelge af den endelige afgoerelse.

Artikel 17

Retsvirkningerne af en dom vedroerende spoergsmaalet om, hvem der er berettiget til et registreret EF-moenster

1. I tilfaelde af en fuldstaendig aendring af ejendomsretten til et registreret EF-moenster som foelge af soegsmaal i henhold til artikel 16, stk. 1, bortfalder licenser og andre rettigheder ved indfoerelsen i moensterregistret af navnet paa den person, der er berettiget til moenstret.

2. Hvis indehaveren af det registrerede EF-moenster eller en licenshaver - foer et i henhold til artikel 16, stk. 1, anlagt soegsmaal er blevet registreret - har udnyttet moenstret inden for Faellesskabet eller har truffet serioese og effektive forberedelser med henblik herpaa, kan han fortsaette udnyttelsen, saafremt han inden for den i gennemfoerelsesforordningen fastsatte frist anmoder den nye moensterhaver, der er indfoert i moensterregistret, om en ikke-eksklusiv licens. Licensen skal meddeles for et rimeligt tidsrum og paa rimelige betingelser.

3. Stk. 2 finder ikke anvendelse, saafremt moensterhaveren eller licenshaveren paa det tidspunkt, hvor han begyndte at udnytte moenstret eller traf forberedelser med henblik herpaa, var i ond tro.

Artikel 18

Formodning til fordel for den registrerede person

Den person, i hvis navn et registreret EF-moenster er registreret, eller - hvis registreringen endnu ikke har fundet sted - i hvis navn ansoegning om registrering af et EF-moenster er indgivet, skal, for saa vidt angaar behandlingen ved Harmoniseringskontoret, anses for den berettigede person.

Artikel 19

Frembringerens ret til at blive naevnt

Frembringeren har i forhold til ansoegeren eller indehaveren af et registreret EF-moenster ret til over for Harmoniseringskontoret og i moensterregistret at blive naevnt som frembringeren. Hvis moenstret er et resultat af et teamwork kan en angivelse af det paagaeldende team erstatte en angivelse af de enkelte frembringere.

Fjerde afdeling

EF-moenstrets retsvirkninger

Artikel 20

De til et registreret EF-moenster knyttede rettigheder

1. Registreringen som et EF-moenster giver indehaveren eneret til at bruge det og til at forbyde tredjemand, der ikke har hans samtykke, at bruge det. En saadan brug omfatter navnlig fremstilling, udbud, markedsfoering, indfoersel, udfoersel eller brug af et produkt, som moenstret indgaar i eller finder anvendelse paa, eller oplagring af et saadant produkt med de naevnte formaal.

2. Et ikke-registreret EF-moenster giver imidlertid kun indehaveren ret til at forbyde de i stk. 1 naevnte handlinger, hvis den brug, som der goeres indsigelse imod, skyldes kopiering i ond tro af det beskyttede moenster.

3. Stk. 2 anvendes ogsaa paa et registreret EF-moenster, for hvilket bekendtgoerelsen er udsat, saa laenge der ikke er blevet givet offentligheden adgang til den relevante registrering i registret samt sagsakten i henhold til artikel 52, stk. 4.

Artikel 21

De til et registreret EF-moenster knyttede rettigheder

- udgaar -

Artikel 22

Begraensninger i EF-moenstrets retsvirkninger

1. De til EF-moenstret knyttede rettigheder kan ikke udoeves i forbindelse med:

a) handlinger, der foretages i privat og ikke-erhvervsmaessigt oejemed

b) handlinger, der foretages i forsoegsoejemed

c) eftergoerelse i citatoejemed eller til undervisningsbrug, forudsat at saadanne handlinger er forenelige med god forretningsskik og ikke i urimeligt omfang skader den normale udnyttelse af moenstret, og forudsat at kilden angives.

2. De til EF-moenstret knyttede rettigheder kan endvidere ikke udoeves i forbindelse med:

a) udstyr paa skibe og fly, der er hjemmehoerende i et andet land, naar saadanne fartoejer midlertidigt kommer ind paa Faellesskabets territorium

b) indfoersel til Faellesskabet af reservedele og tilbehoer med henblik paa reparation af saadanne fartoejer

c) udfoerelse af reparationer paa saadanne fartoejer.

Artikel 23

Brug af et registreret EF-moenster med henblik paa reparation

- udgaar -

Artikel 24

Konsumption af rettigheder

De til EF-moenstret knyttede rettigheder omfatter ikke handlinger i forbindelse med produkter, som et moenster, der falder inden for EF-moenstrets beskyttelsesomraade, indgaar i eller er anvendt paa, naar produktet er blevet markedsfoert i Faellesskabet af moensterhaveren eller med dennes samtykke.

Artikel 25

Ret paa grundlag af tidligere brug i forhold til et registreret EF-moenster

De til et registreret EF-moenster knyttede rettigheder kan ikke goeres gaeldende over for tredjemand, der kan bevise, at han:

a) foer datoen for ansoegningens indgivelse, eller

b) dersom der begaeres prioritet, foer prioritetstidspunktet

i god tro har paabegyndt udnyttelse inden for Faellesskabet - eller har truffet vaesentlige foranstaltninger med henblik herpaa - af et moenster, der falder inden for det registrerede EF-moensters beskyttelsesomraade, og som er blevet udviklet uafhaengigt af det sidstnaevnte, men som paa datoen for ansoegningens indgivelse eller paa prioritetstidspunktet endnu ikke er blevet offentligt tilgaengeligt, jf. artikel 12, stk. 2. Den paagaeldende skal i saa fald vaere berettiget til at udnytte moenstret i det omfang, det er noedvendigt for den virksomhed, for hvilket moenstret blev eller skulle benyttes. Denne ret kan ikke overdrages adskilt fra virksomheden.

Femte afdeling

Ugyldighed

Artikel 26

Ugyldighedserklaering

1. Et registreret EF-moenster erklaeres ugyldigt efter ansoegning til Harmoniseringskontoret efter den i afsnit VII og VIII fastsatte procedure eller af en EF-moensterdomstol ved fremsaettelse af modkrav under en sag om kraenkelse.

2. Et ikke-registreret EF-moenster erklaeres ugyldigt af en EF-moensterdomstol efter ansoegning herom til en saadan domstol eller ved fremsaettelse af modkrav under en sag om kraenkelse.

3. Et EF-moenster kan ogsaa erklaeres ugyldigt, efter at det er bortfaldet, eller efter at der er givet afkald paa det.

Artikel 27

Ugyldighedsgrunde

1. Et EF-moenster kan kun erklaeres ugyldigt,

a) hvis moenstret ikke er et moenster i den i artikel 3, litra a), anfoerte betydning

b) hvis det ikke opfylder betingelserne i artikel 4-10a

c) hvis indehaveren af EF-moenstret i henhold til en domstolsafgoerelse ikke er berettiget til det i henhold til artikel 14 og 15

d) hvis EF-moenstret strider mod et tidligere moenster, som er blevet offentligt tilgaengeligt efter datoen for ansoegningens indgivelse eller, hvis der begaeres prioritet, efter prioritetsdagen for EF-moenstret, og som fra en dato, der ligger forud for foernaevnte dato, er beskyttet som et registreret EF-moenster eller ved en ansoegning om registrering af et EF-moenster eller ved en registreret moensterret i en medlemsstat eller ved en ansoegning om en saadan ret

e) hvis et kendetegn benyttes i et senere moenster, og faellesskabsretten eller medlemsstatens lovgivning vedroerende saadanne tegn giver indehaveren af retten til kendetegnet ret til at forbyde en saadan brug

f) hvis moenstret udgoer en uhjemlet brug af et vaerk, der er beskyttet af en medlemsstats ophavsretslovgivning

g) hvis moenstret udgoer en uretmaessig brug af et af de elementer, der er anfoert i artikel 6 c i Pariserkonventionen til beskyttelse af industriel ejendomsret, eller en uretmaessig brug af andre kendetegn, emblemer og vaabenskjold end dem, der er omfattet af artikel 6 c i ovennaevnte konvention, og som er af saerlig offentlig interesse i en medlemsstat.

2. Den begrundelse, som er omhandlet i stk. 1, litra c), kan kun paaberaabes af den person, som EF-moensterretten tilkommer i henhold til artikel 14 og 15.

3. De begrundelser, som er omhandlet i stk. 1, litra d), e) og f), kan kun paaberaabes af ansoegeren til eller indehaveren af den modstridende ret. Hvis den modstridende ret tilhoerer en medlemsstat, og denne medlemsstat har valgt denne mulighed, kan den begrundelse, som er omhandlet i stk. 1, litra d), ogsaa paaberaabes af en kompetent myndighed udpeget af denne medlemsstat.

4. Den begrundelse, som er omhandlet i stk. 1, litra g), kan kun paaberaabes af den fysiske eller juridiske person, som er beroert af brugen. Hvis den myndighed, hvis interesse er beroert, har valgt denne mulighed, kan denne begrundelse ogsaa paaberaabes af en kompetent myndighed udpeget af denne medlemsstat.

5. Hvis moenstret strider mod artikel 10, samt hvis der foreligger et af de i stk. 1, litra d), e), f) og g), naevnte tilfaelde, skal ugyldighed uanset artikel 1, stk. 3, hvis ugyldighedsgrunden kun foreligger i forhold til en eller flere medlemsstater, kun erklaeres i forhold til en saadan eller saadanne medlemsstater.

6. Et registreret EF-moenster der er erklaeret ugyldigt i medfoer af stk. 1, litra b), e), f) eller g), kan opretholdes i aendret form, saafremt det i den aendrede form opfylder betingelserne for beskyttelse, og det beholder sin identitet. Opretholdelse i aendret form kan omfatte registrering ledsaget af et delvist afkald fra indehaveren af det registrerede EF-moenster eller indfoerelse i moensterregistret af en retsafgoerelse om det registrerede EF-moensters delvise ugyldighed.

Artikel 28

Ugyldighedens retsvirkninger

1. Erklaeres et EF-moenster for ugyldigt, bortfalder de retsvirkninger, der i henhold til denne forordning er knyttet til moenstret, med virkning fra rettens indtraeden.

2. Med forbehold af nationale bestemmelser enten om krav paa erstatning for skade, der skyldes fejl eller ond tro fra EF-moensterhaverens side, eller for uberettiget berigelse, beroerer den tilbagevirkende kraft, der er knyttet til EF-moenstrets ugyldighed, ikke:

a) afgoerelser i sager om moensterkraenkelse, som har faaet retskraft og er blevet fuldbyrdet foer afgoerelsen om ugyldighed

b) aftaler indgaaet foer afgoerelsen om ugyldighed, i det omfang de er blevet opfyldt foer afgoerelsen; beloeb erlagt i henhold til den paagaeldende aftale kan dog ud fra rimelighedsbetragtninger kraeves tilbagebetalt, naar omstaendighederne tilsiger det.

AFSNIT III

EF-MOENSTRE SOM GENSTAND FOR EJENDOMSRET

Artikel 29

EF-moenstres ligestilling med nationale moenstre

1. Medmindre andet er fastsat i artikel 30 til 34, skal et EF-moenster som genstand for ejendomsret i sin helhed og gaeldende for hele Faellesskabets omraade betragtes som et nationalt moenster i den medlemsstat:

a) hvor indehaveren har sit hovedsaede eller sin bopael paa det paagaeldende tidspunkt, eller

b) hvor indehaveren, saafremt litra a) ikke finder anvendelse, har et forretningssted paa det paagaeldende tidspunkt.

2. For saa vidt angaar et registreret EF-moenster, finder stk. 1 anvendelse paa grundlag af de oplysninger, der fremgaar af moensterregistret.

3. Indehaves et moenster af flere personer i faellesskab, og opfylder to eller flere af dem den i stk. 1, litra a), fastsatte betingelse - eller dersom denne bestemmelse ikke finder anvendelse - den i stk. 1, litra b), fastsatte betingelse, skal den i stk. 1 naevnte medlemsstat fastlaegges:

a) for det ikke-registrerede EF-moensters vedkommende under henvisning til den moensterhaver, der udpeges efter faelles overenskomst;

b) for det registrerede EF-moensters vedkommende under henvisning til den foerste indehaver, der er anfoert i moensterregistret.

4. Finder stk. 1, 2 og 3 ikke anvendelse, er den i stk. 1 naevnte medlemsstat den medlemsstat, hvor Harmoniseringskontoret har sit hjemsted.

Artikel 30

Overdragelse af et registreret EF-moenster

1. Et registreret EF-moenster kan overdrages paa foelgende betingelser:

a) efter anmodning fra en af parterne skal overdragelsen indfoeres i EF-moensterregistret og bekendtgoeres

b) saa laenge overdragelsen ikke er indfoert i moensterregistret, kan rettighedserhververen ikke goere de rettigheder gaeldende, som foelger af det registrerede EF-moenster;

c) skal der i forhold til Harmoniseringskontoret overholdes frister, kan rettighedserhververen afgive de fornoedne erklaeringer over for dette, saa snart anmodningen om registrering af overdragelsen af rettigheder er indgivet til Harmoniseringskontoret

d) alle dokumenter, der i henhold til artikel 70 skal meddeles indehaveren af et registreret EF-moenster, skal af Harmoniseringskontoret stiles til den person, der er registreret som indehaver, eller til dennes repraesentant, hvis der er udpeget en saadan.

Artikel 31

Et registreret EF-moenster som genstand for omsaetningsbeskyttede rettigheder

1. Et registreret EF-moenster kan pantsaettes eller goeres til genstand for anden omsaetningsbeskyttet ret.

2. De i stk. 1 omhandlede rettigheder skal, saafremt en af parterne anmoder herom, indfoeres i EF-moensterregistret og bekendtgoeres.

Artikel 32

Et registreret EF-moenster som genstand for tvangsfuldbyrdelse

1. Et registreret EF-moenster kan goeres til genstand for tvangsfuldbyrdelse.

2. Enekompetent med hensyn til tvangsfuldbyrdelse i relation til et registreret EF-moenster er domstolene og myndighederne i den medlemsstat, der er omhandlet i artikel 29.

3. Tvangsfuldbyrdelse skal, saafremt en af parterne anmoder herom, indfoeres i EF-moensterregistret og bekendtgoeres.

Artikel 33

Konkursbehandlinger eller tilsvarende bobehandlinger

1. Indtil faelles regler for medlemsstaterne traeder i kraft paa dette omraade, kan et EF-moenster alene inddrages i konkursbehandling eller tilsvarende bobehandlinger i den medlemsstat, hvor saadan behandling foerst indledes i henhold til den nationale lovgivning eller konventioner, der finder anvendelse paa dette omraade.

2. Indgaar et EF-moenster i konkursbehandling eller tilsvarende bobehandlinger, skal dette paa begaering af den kompetente nationale myndighed indfoeres i EF-moensterregistret og bekendtgoeres.

Artikel 34

Licens

1. Der kan gives licens paa udnyttelse af et EF-moenster for hele Faellesskabet eller en del af dette. Licensen kan vaere en eksklusiv eller en ikke-eksklusiv licens.

1a. Indehaveren af et EF-moenster kan goere de rettigheder, der er knyttet til det, gaeldende over for en licenstager, der overtraeder en af bestemmelserne i licensaftalen med hensyn til licensens gyldighedsperiode, den udformning, hvori moenstret maa anvendes, arten af de varer, for hvilke licensen er meddelt, og kvaliteten af de af licenstageren fremstillede varer.

2. Medmindre andet er fastsat i licensaftalen, kan licenstageren kun anlaegge sag om kraenkelse af et EF-moenster, hvis indehaveren af dette har givet sit samtykke hertil. Indehaveren af en eksklusiv licens kan dog anlaegge en saadan sag, hvis EF-moensterhaveren - efter at have vaeret blevet opfordret hertil - ikke selv har anlagt sag om kraenkelse inden for et rimeligt tidsrum.

3. Enhver licenstager har ret til at indtraede i en af EF-moensterhaveren anlagt sag om kraenkelse med henblik paa at faa erstatning for den skade, han maatte have lidt.

4. Meddelelse eller overdragelse af en licens paa udnyttelse af et registreret EF-moenster skal, saafremt en af parterne anmoder herom, indfoeres i EF-moensterregistret og bekendtgoeres.

Artikel 35

Retsvirkning over for tredjemand

1. De i artikel 30, 31, 32 og 34 omhandlede retshandlingers virkning over for tredjemand bestemmes efter lovgivningen i den medlemsstat, der er omhandlet i artikel 29.

2. De i artikel 30, 31 og 34 omhandlede retshandlinger vedroerende registrerede EF-moenstre har dog kun virkning over for tredjemand i alle medlemsstater, naar de er indfoert i EF-moensterregistret. En retshandling har dog - forud for saadan registrering - virkning over for tredjemand, der har erhvervet rettigheder over det registrerede EF-moenster efter tidspunktet for den paagaeldende retshandling, men som var bekendt med retshandlingen paa tidspunktet for rettighedserhvervelsen.

3. Stk. 2 finder ikke anvendelse paa en person, der erhverver et registreret EF-moenster eller rettigheder over moenstret ved overdragelse af en virksomhed som helhed eller ved anden universalsuccession.

4. Indtil faelles regler for medlemsstaterne vedroerende konkursbehandling traeder i kraft, bestemmes virkningerne over for tredjemand af en konkursbehandling eller tilsvarende bobehandling efter lovgivningen i den medlemsstat, hvor saadan behandling foerst indledes i henhold til den nationale lovgivning eller konventioner, der finder anvendelse paa dette omraade.

Artikel 36

Ansoegningen om registrering af et EF-moenster som genstand for ejendomsret

1. En ansoegning om registrering af et EF-moenster som genstand for ejendomsret skal i sin helhed og gaeldende for hele Faellesskabets omraade betragtes som en national moensterrettighed i den medlemsstat, der er omhandlet i artikel 29.

2. Artikel 30 til 35 finder tilsvarende anvendelse paa en ansoegning om registrering af et EF-moenster. Dersom virkningerne af en af disse bestemmelser er betinget af en indfoersel i EF-moensterregistret, skal en saadan formalitet vaere opfyldt ved registreringen af det heraf foelgende registrerede EF-moenster.

AFSNIT IV

ANSOEGNING OM REGISTRERING AF ET EF-MOENSTER

Foerste afdeling

Indgivelse af ansoegninger og kravene til disse

Artikel 37

Indgivelse og videresendelse af ansoegninger

1. Ansoegning om registrering af et EF-moenster indgives efter ansoegerens eget valg:

a) til Harmoniseringskontoret eller

b) til en medlemsstats centrale myndighed for industriel ejendomsret eller

c) i Benelux-landene til Benelux-landenes moensterkontor.

2. Indgives ansoegningen til en medlemsstats centrale myndighed for industriel ejendomsret eller til Benelux-landenes moensterkontor, traeffer den paagaeldende myndighed foranstaltninger til at videresende ansoegningen til Harmoniseringskontoret inden to uger efter indgivelsen. Myndigheden kan paalaegge ansoegeren et gebyr, som ikke maa overstige de administrative omkostninger ved modtagelse og videresendelse af ansoegningen. Naar ansoegningen er videresendt, skal ansoegeren informeres herom. Saa snart Harmoniseringskontoret har modtaget en ansoegning, der er blevet videresendt af en central myndighed for industriel ejendomsret i en medlemsstat eller af Benelux-landenes moensterkontor, giver det ansoegeren underretning herom med angivelse af datoen for Harmoniseringskontorets modtagelse af ansoegningen.

3. Senest ti aar efter denne forordnings ikrafttraeden forelaegger Kommissionen en rapport om, hvorledes ordningen med indgivelse af ansoegninger om registrering af EF-moenstre fungerer, samt eventuelle forslag til aendring af ordningen.

Artikel 38

Videresendelse af ansoegningen

- udgaar -

Artikel 39

Krav til ansoegningen

1. Ansoegningen om registrering af et EF-moenster skal indeholde:

a) en anmodning om registrering

b) oplysninger, der goer det muligt at fastslaa ansoegerens identitet

c) en reproducerbar afbildning af moenstret.

1a Ansoegningen skal endvidere indeholde:

a) en angivelse af de produkter, hvori moenstret skal inkorporeres, eller hvorpaa det skal anvendes

b) en klassifikation af de produkter, hvori moenstret skal inkorporeres, eller hvorpaa det skal anvendes, opdelt i klasser

c) en angivelse af frembringeren eller af det team, der har frembragt moenstret, eller en erklaering paa ansoegerens ansvar om, at frembringeren eller teamet har givet afkald paa retten til at blive naevnt.

2. - udgaar -

3. Ansoegningen kan desuden indeholde:

a) en naermere beskrivelse af moenstrets udseende

b) en anmodning om, at bekendtgoerelsen af ansoegningen udsaettes i overensstemmelse med artikel 52.

4. - udgaar -

5. For ansoegningen skal der betales et registreringsgebyr og et bekendtgoerelsesgebyr. Indgives der en anmodning om udsaettelse af bekendtgoerelsen i henhold til stk. 3, litra b), skal der i stedet for et bekendtgoerelsesgebyr betales et gebyr for udsaettelse af bekendtgoerelsen.

6. Ansoegningen skal opfylde de betingelser, som er fastsat i gennemfoerelsesforordningen.

7. Oplysningerne i de elementer, der er anfoert i stk. 1a, litra a) og b), og i stk. 3, litra a), beroerer ikke omfanget af beskyttelsen af moenstret som saadan.

Artikel 40

Kollektive ansoegninger

1. Flere moenstre kan medtages under ét i en kollektiv ansoegning om registrering af EF-moenstre. Med undtagelse af ornamenter er denne mulighed dog betinget af, at de produkter, hvori moenstrene skal inkorporeres, eller hvorpaa de skal anvendes, alle hoerer til samme klasse af produkter.

2. Ud over betaling af de i artikel 39, stk. 5, naevnte gebyrer skal der for en kollektiv ansoegning betales et supplerende registreringsgebyr og et supplerende bekendtgoerelsesgebyr. Dersom den kollektive ansoegning indeholder en anmodning om udsaettelse af bekendtgoerelsen, skal der i stedet for det supplerende bekendtgoerelsesgebyr betales et supplerende gebyr for bekendtgoerelsens udsaettelse. De supplerende gebyrer skal svare til en procentdel af basisgebyret for hvert enkelt supplerende moenster.

3. Den kollektive ansoegning skal opfylde de betingelser, der er fastsat i gennemfoerelsesforordningen.

Artikel 41

Ansoegningsdato

1. Datoen for en ansoegning om registrering af et EF-moenster er den dag, paa hvilken ansoegeren - til Harmoniseringskontoret eller til en medlemsstats centrale myndighed for industriel ejendomsret eller til Benelux-landenes moensterkontor, hvis ansoegningen indgives til en af disse myndigheder - indgiver dokumenter indeholdende de i artikel 39, stk. 1, anfoerte oplysninger.

2. Uanset stk. 1 er datoen for en ansoegning, der indgives til en medlemsstats centrale myndighed for industriel ejendomsret eller til Benelux-landenes moensterkontor, og som naar frem til Harmoniseringskontoret over to maaneder efter, at dokumenterne indeholdende de i artikel 39, stk. 1, anfoerte oplysninger blev indgivet, den dato, hvor saadanne dokumenter modtages af Harmoniseringskontoret.

Artikel 42

Klassifikation

Med henblik paa denne forordning anvendes den klassifikation af moenstre, der er fastsat i tillaegget til arrangementet vedroerende oprettelse af en international klassifikation af industrielle moenstre og modeller, undertegnet i Locarno den 8. oktober 1968.

Anden afdeling

Prioritet

Artikel 43

Ret til prioritet

1. Den, der forskriftsmaessigt har indgivet ansoegning om en moensterrettighed i eller for en af de stater, der har tiltraadt Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret, i det foelgende benaevnt "Pariserkonventionen", eller overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, eller den, til hvem retten er overgaaet, skal i forhold til en indgiven ansoegning om registrering af et EF-moenster for samme moenster tillaegges prioritet inden for en frist paa seks maaneder regnet fra datoen for indgivelsen af den foerste ansoegning.

2. Enhver ansoegning, der ifoelge national lovgivning i den stat, i hvilken ansoegningen er indgivet, eller ifoelge bilaterale eller multilaterale overenskomster svarer til en forskriftsmaessig national ansoegning, skal anses for prioritetsbegrundende.

3. Ved forskriftsmaessig national ansoegning skal forstaas enhver ansoegning, for hvilken ansoegningsdatoen kan fastslaas, uanset det senere udfald af ansoegningen.

4. En senere ansoegning om en moensterrettighed, som er indgivet i eller for samme stat som den, hvor en foerste ansoegning er blevet indgivet, skal anses som foerste ansoegning med henblik paa fastlaeggelse af prioritetstidspunktet, hvis den tidligere ansoegning paa tidspunktet for den senere ansoegning er tilbagekaldt, opgivet eller afslaaet - uden at have vaeret gjort tilgaengelig for offentlig indsigt og uden at have affoedt nogen form for rettighed - og ikke allerede har tjent som grundlag for paaberaabelse af prioritet. Den tidligere ansoegning kan i saa tilfaelde ikke laengere tjene som grundlag for paaberaabelse af prioritet.

5. Er den foerste ansoegning indgivet i en stat, der ikke har tiltraadt Pariserkonventionen eller overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, finder stk. 1 til 4 kun anvendelse i det omfang, vedkommende stat - ifoelge offentliggjorte afgoerelser - tillaegger en ansoegning til Harmoniseringskontoret prioritet paa vilkaar svarende til dem, der er fastsat i denne forordning.

Artikel 44

Paaberaabelse af prioritet

Den, der ansoeger om registrering af et EF-moenster, og som paaberaaber sig prioritet paa grundlag af en tidligere ansoegning, indgiver en prioritetserklaering og en genpart af den tidligere ansoegning. Hvis den tidligere ansoegning ikke er blevet affattet paa et af Harmoniseringskontorets arbejdssprog, kan Harmoniseringskontoret kraeve en oversaettelse af den tidligere ansoegning til et af Harmoniseringskontorets arbejdssprog.

Artikel 45

Prioritetens retsvirkning

Prioriteten har den retsvirkning, at prioritetsdatoen anses som datoen for indgivelsen af ansoegningen om et registreret EF-moenster med henblik paa artikel 5, 6, 8 og 25, artikel 27, stk. 1, litra d) og artikel 52, stk. 1.

Artikel 46

Ligestilling af en EF-moensteransoegning med en national ansoegning

En ansoegning om registrering af et EF-moenster, for hvilken der er fastsat en ansoegningsdato, skal i medlemsstaterne ligestilles med en forskriftsmaessig national ansoegning, eventuelt med den prioritet, der paaberaabes for EF-moensteransoegningen.

Artikel 47

Prioritet paa grundlag af udstilling

1. Hvis en person, der ansoeger om registrering af et EF-moenster, har fremvist produkter, hvori moenstret er inkorporeret, eller hvorpaa det anvendes, paa en officiel eller officielt anerkendt international udstilling, der er omfattet af konventionen angaaende internationale udstillinger, undertegnet i Paris den 22. november 1928 og senest revideret den 30. november 1972, kan vedkommende - dersom han indgiver ansoegning inden for en periode paa seks maaneder fra datoen fra den foerste fremvisning af saadanne produkter - paaberaabe sig prioritet fra den paagaeldende dato, jf. artikel 45.

2. En ansoeger, der oensker at paaberaabe sig prioritet i henhold til stk. 1, skal paa de i gennemfoerelsesforordningen fastsatte betingelser fremlaegge bevis for, at de produkter, hvori moenstret er inkorporeret, eller hvorpaa det anvendes, har vaeret fremvist.

3. Prioritet paa grundlag af en udstilling i en medlemsstat eller i et tredjeland udvider ikke den i artikel 43 fastsatte prioritetsperiode.

AFSNIT V

REGISTRERINGSPROCEDURE

Artikel 48

Undersoegelse af, om de formelle ansoegningskrav er opfyldt

1. Harmoniseringskontoret undersoeger, om ansoegningen opfylder de i artikel 39, stk. 1, fastsatte krav for fastlaeggelsen af ansoegningsdatoen.

2. Harmoniseringskontoret skal undersoege om:

a) ansoegningen opfylder de oevrige krav, der er fastsat i artikel 39 og - i tilfaelde af en kollektiv ansoegning - i artikel 40

b) ansoegningen opfylder de formelle krav, der er fastsat i gennemfoerelsesforordningen vedroerende gennemfoerelsen af artikel 39 og 40

c) kravene i artikel 81, stk. 2, er opfyldt

d) de i artikel 39, stk. 5, og - hvis der er tale om en kollektiv ansoegning - artikel 40, stk. 2, omhandlede gebyrer er betalt

e) om kravene vedroerende paaberaabelse af prioritet er opfyldt, hvis der begaeres prioritet.

Artikel 49

Afhjaelpelige mangler

1. Hvis Harmoniseringskontoret ved den i artikel 48 omhandlede undersoegelse konstaterer, at ansoegningen er forbundet med mangler, som kan afhjaelpes, opfordrer Harmoniseringskontoret ansoegeren til inden for den fastsatte frist at afhjaelpe disse.

2. Vedroerer manglerne de krav, der er omhandlet i artikel 39, stk. 1, og efterkommer ansoegeren Harmoniseringskontorets opfordring inden for den fastsatte frist, anser Harmoniseringskontoret som ansoegningsdato den dato, hvor manglerne er blevet afhjulpet. Hvis manglerne ikke afhjaelpes inden for den fastsatte frist, vil ansoegningen ikke blive behandlet som en ansoegning om et registreret EF-moenster.

3. Vedroerer manglerne de i artikel 48, stk. 2, litra a) til (c), omhandlede krav, eller betaling af de i artikel 48, stk. 2, litra d, omhandlede gebyrer, og efterkommer ansoegeren Harmoniseringskontorets opfordring inden for den fastsatte frist, anser Harmoniseringskontoret som ansoegningsdato den dato, hvor den med mangler behaeftede ansoegning oprindelig blev indgivet. Er manglerne eller den manglende betaling ikke afhjulpet inden for den fastsatte frist, afviser Harmoniseringskontoret ansoegningen.

4. Vedroerer manglerne de i artikel 48, stk. 2, litra e), omhandlede krav, og afhjaelpes de ikke inden for den fastsatte frist fortabes prioriteten for ansoegningen.

Artikel 49a

Undersoegelse af registreringshindringer

1. Finder Harmoniseringskontoret ved undersoegelsen i henhold til artikel 48, at det moenster, for hvilket der soeges beskyttelse,

a) ikke opfylder det i artikel 3 fastsatte krav, eller

b) strider mod offentlig orden eller saedelighed,

afvises ansoegningen.

2. Ansoegningen afvises ikke, foer ansoegeren har haft lejlighed til at traekke ansoegningen tilbage eller aendre den eller til at fremsaette bemaerkninger.

Artikel 50

Registrering

Er kravene til ansoegningen om registrering af et EF-varemaerke opfyldt, og er ansoegningen ikke blevet afvist i forbindelse med en procedure i henhold til artikel 49a, registrerer Harmoniseringskontoret ansoegningen i EF-moensterregistret som et registreret EF-moenster. Ved registreringen anfoeres den dato, paa hvilken der er blevet tildelt en ansoegningsdato.

Artikel 51

Bekendtgoerelse

Naar registrering har fundet sted, bekendtgoer Harmoniseringskontoret det registrerede EF-moenster i Registreringstidende for EF-moenstre, jf. artikel 77, stk. 1. Indholdet af bekendtgoerelsen fastsaettes i gennemfoerelsesforordningen.

Artikel 52

Udsaettelse af bekendtgoerelsen

1. En ansoeger kan ved indgivelsen af en ansoegning om et EF-moenster anmode om, at bekendtgoerelsen af det registrerede EF-moenster udsaettes i 30 maaneder regnet fra datoen for ansoegningens indgivelse eller - dersom der er begaeret prioritet - fra prioritetsdatoen.

2. Indgives en saadan anmodning, og er de i artikel 50 fastsatte betingelser opfyldt, skal det registrerede EF-moenster registreres, men hverken moenstrets afbildning eller sagsakten vedroerende ansoegningen, jf. dog artikel 78, stk. 2, fremlaegges til eftersyn for offentligheden.

3. Harmoniseringskontoret skal i Registreringstidende for EF-moenstre meddele, at bekendtgoerelsen af et registreret EF-moenster er blevet udsat. Meddelelsen skal ledsages af oplysninger indeholdende en angivelse af, hvem der er rettighedshaver til det paagaeldende registrerede EF-moenster, en angivelse af ansoegningsdatoen samt enhver anden oplysning, der er foreskrevet i gennemfoerelsesforordningen.

4. Ved udloebet af udsaettelsesperioden eller paa et tidligere tidspunkt, dersom rettighedsindehaveren har fremsat anmodning herom, skal Harmoniseringskontoret give offentligheden adgang til registret og sagsakten vedroerende ansoegningen samt bekendtgoere det registrerede EF-moenster i Registreringstidende for EF-moenstre, forudsat at der inden for den i gennemfoerelsesforordningen fastsatte frist er sket betaling af bekendtgoerelsesgebyret og - i tilfaelde af en kollektiv ansoegning - det supplerende bekendtgoerelsesgebyr.

Dersom rettighedshaveren ikke opfylder disse krav, skal det registrerede EF-moenster - medmindre der er givet afkald i overensstemmelse med artikel 55 - overhovedet ikke anses for at have haft de i denne forordning angivne retsvirkninger.

5. Er der tale om en kollektiv ansoegning, finder bestemmelserne i stk. 4 eventuelt kun anvendelse paa nogle af de i ansoegningen anfoerte moenstre.

6. Retssag vedroerende et registreret EF-moenster kan kun anlaegges i den periode, hvor bekendtgoerelsen er udsat, dersom de i registret indeholdte oplysninger og sagsakten vedroerende ansoegningen har vaeret forelagt den person, mod hvem soegsmaal anlaegges.

AFSNIT VI

BESKYTTELSESTIDEN FOR ET REGISTRERET EF-MOENSTER

Artikel 53

Beskyttelsestid

- udgaar -

Artikel 54

Fornyelse

1. Registrering af et EF-moenster fornyes paa begaering af rettighedshaveren eller af enhver person med udtrykkelig tilladelse fra foerstnaevnte, forudsat at fornyelsesgebyret er betalt.

2. Harmoniseringskontoret giver indehaveren af det registrerede EF-moenster og enhver indehaver af en registreret rettighed over EF-moenstret meddelelse om registreringsperiodens udloeb i god tid forinden. Harmoniseringskontoret ifalder ikke ansvar for manglende meddelelse.

3. Begaeringen om fornyelse skal indgives og fornyelsesgebyret vaere betalt i loebet af de seks maaneder, der gaar forud for den sidste dag i den maaned, i hvilken beskyttelsestiden udloeber. Er dette ikke sket, kan begaeringen indgives og gebyrerne betales inden for en yderligere frist paa seks maaneder fra den i foerste punktum naevnte dag, hvis der inden for denne yderligere frist betales et tillaegsgebyr.

4. Fornyelsen faar virkning fra dagen efter registreringsperiodens udloeb. Fornyelsen skal registreres.

AFSNIT VII

AFKALD PAA OG UGYLDIGHED AF ET REGISTRERET EF-MOENSTER

Artikel 55

Afkald

1. Afkald paa et registreret EF-moenster skal af moensterhaveren skriftligt meddeles Harmoniseringskontoret. Afkaldet faar foerst virkning, naar det er registreret.

2. Til afkaldets registrering kraeves samtykke af indehaveren af en rettighed, der er noteret i EF-moensterregistret. Hvis en licens er registreret, kan et afkald kun noteres i registret, saafremt indehaveren af det registrerede EF-moenster godtgoer, at han har underrettet licenshaveren om, at han har til hensigt at give afkald paa moenstret; efter udloebet af den i gennemfoerelsesforordningen foreskrevne frist noteres afkaldet i registret.

Artikel 56

Begaering om, at et moenster erklaeres ugyldigt

1. Enhver fysisk eller juridisk person kan forelaegge Harmoniseringskontoret en begaering om, at et registreret EF-moenster erklaeres ugyldigt. Men

a) i de i artikel 27, stk. 1, litra c), e) og f), naevnte tilfaelde kan begaeringen kun indgives af de eller de berettigede personer og

b) i det i artikel 27, stk. 1, litra d), naevnte tilfaelde kun af indehaveren af det tidligere moenster og

c) i det i artikel 27, stk.1, litra g) naevnte tilfaelde kun af den eller de fysiske eller juridiske personer, der er beroert af brugen.

2. Begaeringen skal indgives skriftligt og skal begrundes. Den anses foerst for indgivet, naar gebyret er betalt.

3. Begaeringen om, at et EF-moenster erklaeres ugyldigt, afvises, saafremt en EF-moensterdomstol har truffet afgoerelse i en sag vedroerende det samme spoergsmaal mellem de samme parter, og denne afgoerelse har faaet restkraft.

Artikel 57

Behandling af begaeringen

1. Finder Harmoniseringskontoret, at begaeringen om, at et EF-moenster erklaeres ugyldigt, kan tages til paakendelse, undersoeger Harmoniseringskontoret, hvorvidt de i artikel 27 anfoerte ugyldighedsgrunde er til hinder for bibeholdelse af det registrerede EF-moenster.

2. Under behandlingen af begaeringen, der skal foretages i overensstemmelse med de i gennemfoerelsesforordningen fastsatte bestemmelser, opfordrer Harmoniseringskontoret, saa ofte det er noedvendigt, parterne til inden for en af Harmoniseringskontoret fastsat frist, at udtale sig om meddelelser fra dette eller om indlaeg fra de oevrige parter.

3. Afgoerelsen om EF-moenstrets ugyldighed indfoeres i EF-moensterregistret, naar afgoerelsen har faaet restkraft.

Artikel 58

Den paastaaede moensterkraenkers mulighed for intervention i retssager

1. Indgives der en ansoegning om, at et registreret EF-moenster erklaeres for ugyldigt - og saa laenge ugyldighedsafdelingen endnu ikke har afsagt en endelig afgoerelse - kan tredjemand, der godtgoer, at der over for ham er blevet ivaerksat en sag om kraenkelse af det samme moenster, indtraede som part i ugyldighedssagen, hvis han anmoder herom inden for tre maaneder efter den dato, hvor sagen om moensterkraenkelse blev indledt. Det samme gaelder for tredjemand, der baade godtgoer, at indehaveren af EF-moenstret har anmodet ham om at ophoere med en paastaaet kraenkelse af moenstret, og godtgoer, at han har indledt en sag for en domstol med henblik paa opnaaelse af en afgoerelse om, at han ikke kraenker EF-moenstret.

2. Anmodningen om at indtraede i en sag som part skal indgives med en skriftlig begrundelse. En saadan anmodning anses ikke for indgivet, foer det i artikel 56, stk. 2, fastsatte gebyr er betalt. Derefter skal anmodningen - med forbehold af de undtagelser, der fastsaettes i gennemfoerelsesforordningen - anses som en begaering om afsigelse af en ugyldighedserklaering.

AFSNIT VIII

APPEL AF AFGOERELSER TRUFFET AF HARMONISERINGSKONTORET

Artikel 59

Afgoerelser, der kan paaklages

1. Afgoerelser truffet af undersoegerne, af afdelingen for administration af varemaerker og moenstre og for juridiske spoergsmaal samt af ugyldighedsafdelingerne kan paaklages. Klagen har opsaettende virkning.

2. En afgoerelse, som ikke afslutter sagsbehandlingen i forhold til en af parterne, kan kun paaklages sammen med den endelige afgoerelse, medmindre der i den paagaeldende afgoerelse gives adgang til saerskilt klage.

Artikel 60

Personer, der er berettiget til at klage og til at vaere part i appelsager

Adgang til at klage har enhver part i en sag, hvor der er blevet afsagt en afgoerelse, som er gaaet vedkommende imod. De oevrige parter i den paagaeldende sag er uden videre parter i appelsagen.

Artikel 61

Tidsfrist og klagens form

Klagen skal indgives skriftligt til Harmoniseringskontoret inden to maaneder fra den dato, paa hvilken der blev givet meddelelse om den afgoerelse, der paaklages. Klagen anses foerst for indgivet, naar klagegebyret er betalt. Inden fire maaneder fra den dato, paa hvilken der er givet meddelelse om afgoerelsen, skal der indgives en skriftlig begrundelse for klagen.

Artikel 62

AEndring af den paagaeldende afgoerelse

1. Finder den afdeling, hvis afgoerelse anfaegtes, at klagen kan antages og er berettiget, skal den aendre sin afgoerelse. Dette gaelder ikke, saafremt appellanten har en modpart i sagen.

2. AEndres afgoerelsen ikke inden en maaned efter, at begrundelsen er modtaget, skal klagen uden ophold og uden udtalelse vedroerende sagens realiteter fremsendes til appelkammeret.

Artikel 63

Behandling af klagen

1. Kan klagen antages, undersoeger appelkammeret, om der kan gives klageren medhold.

2. Under behandlingen af klagen opfordrer appelkammeret saa ofte, det er noedvendigt, parterne til inden for en af kammeret fastsat frist at udtale sig om meddelelser fra dette eller om indlaeg fra de oevrige parter.

Artikel 64

Afgoerelse af klagen

1. Efter undersoegelsen af, hvorvidt klagen kan tages til paakendelse, traeffer appelkammeret afgoerelse om klagen. Kammeret kan enten handle inden for rammerne af den kompetence, der tilkommer den afdeling, der har truffet den paaklagede afgoerelse, eller tilbagesende sagen til videre behandling i den paagaeldende afdeling.

2. Tilbagesender appelkammeret sagen til videre behandling i den afdeling, som har truffet den paaklagede afgoerelse, er denne afdeling bundet af praemisserne og konklusionerne i appelkammerets afgoerelse, for saa vidt de faktiske omstaendigheder er de samme.

3. Et appelkammers afgoerelser faar foerst retsvirkning efter udloebet af den i artikel 65, stk. 5, fastsatte periode, eller - hvis sag er blevet indbragt for EF-Domstolen inden for den paagaeldende periode - da fra det tidspunkt, hvor en saadan sag blev afvist.

Artikel 65

Indbringelse af klager for EF-Domstolen

1. Appelkamrenes afgoerelser om klager kan indbringes for EF-Domstolen.

2. Indbringelse af klage kan ske under paaberaabelse af inkompetence, vaesentlige formelle mangler og overtraedelse af traktaten, af denne forordning eller af retsregler vedroerende deres gennemfoerelse eller under paaberaabelse af magtfordrejning.

3. EF-Domstolen har kompetence til at annullere eller aendre den anfaegtede afgoerelse.

4. Enhver part i sagen ved appelkammeret har adgang til at indbringe en klage, for saa vidt afgoerelsen er gaaet den paagaeldende imod.

5. Klagen indbringes for EF-Domstolen inden to maaneder fra datoen for meddelelsen af appelkammerets afgoerelse.

6. Harmoniseringskontoret skal traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme den af EF-Domstolen afsagte dom.

AFSNIT IX

SAGSBEHANDLINGEN VED HARMONISERINGSKONTORET

Foerste afdeling

Almindelige bestemmelser

Artikel 66

Afgoerelsens begrundelse

Harmoniseringskontorets afgoerelser skal begrundes. De maa kun vaere stoettet paa grunde, om hvilke parterne har haft lejlighed til at udtale sig.

Artikel 67

Harmonisringskontorets proevelse ex officio af de faktiske omstaendigheder

1. Under sagsbehandlingen ved Harmoniseringskontoret proever dette ex officio de faktiske omstaendigheder; i sager vedroerende ugyldighed begraenser Harmoniseringskontoret sig dog til de af parterne fremfoerte kendsgerninger, beviser og argumenter eller til de af parterne fremsatte anmodninger, undtagen hvis der er tale om de ugyldighedsgrunde, der er anfoert i artikel 27, stk. 1, litra a), og i artikel 10 og 10a.

2. Harmoniseringskontoret kan se bort fra kendsgerninger eller beviser, som ikke er paaberaabt eller fremfoert rettidigt af de paagaeldende parter.

Artikel 68

Mundtlig forhandling

1. Harmoniseringskontoret anordner mundtlig forhandling enten ex officio eller paa anmodning af en part i sagen, saafremt det anser det for hensigtsmaessigt.

2. Den mundtlige forhandling, herunder afsigelsen af afgoerelsen, er offentlig, medmindre Harmoniseringskontoret traeffer anden bestemmelse i tilfaelde, hvor offentlighed ville kunne medfoere alvorlige og urimelige ulemper, isaer for en part i sagen.

Artikel 69

Bevisfoerelse

1. Under sagsbehandlingen ved Harmoniseringskontoret staar specielt foelgende bevismidler til raadighed:

a) afhoering af parterne

b) indhentning af oplysninger

c) fremlaeggelse af dokumenter og proever

d) afhoering af vidner

e) udtalelser fra sagkyndige

f) skriftlige erklaeringer, der er afgivet under ed eller paa tro og love, eller som har tilsvarende bindende virkning i henhold til lovgivningen i den stat, hvor de er afgivet.

2. Den afdeling i Harmoniseringskontoret, der har faaet forelagt sagen, kan lade bevisfoerelsen ske ved et af sine medlemmer.

3. Anser Harmoniseringskontoret det for paakraevet, at en part, et vidne eller en sagkyndig afgiver mundtlig forklaring, indkalder Harmoniseringskontoret den paagaeldende til at give moede for sig.

4. Parterne underrettes om afhoeringen af et vidne eller en sagkyndig ved Harmoniseringskontoret. De har ret til at overvaere afhoeringen og stille spoergsmaal til vidnet eller den sagkyndige.

Artikel 70

Tilstillelse af meddelelser

Harmoniseringskontoret tilstiller ex officio rette vedkommende alle afgoerelser og indkaldelser samt de meddelelser, som faar en frist til at loebe, eller som skal tilstilles i henhold til andre bestemmelser i denne forordning eller til gennemfoerelsesforordningen, eller hvis tilstillelse praesidenten for Harmoniseringskontoret har truffet bestemmelse om.

Artikel 71

Restitutio in integrum

1. En ansoeger eller indehaver af rettigheder over et registreret EF-moenster eller enhver anden part i en sag ved Harmoniseringskontoret, der trods iagttagelse af den efter omstaendighederne fornoedne omhu er blevet forhindret i over for Harmoniseringskontoret at overholde en frist, genindsaettes paa begaering i sine tidligere rettigheder, saafremt den manglende overholdelse af fristen i medfoer af denne forordning har som direkte foelge, at en ret eller et retsmiddel fortabes.

2. Begaeringen skal indgives skriftligt inden to maaneder fra hindringens ophoer. Den ovenfor omhandlede undladelse skal bringes til ophoer inden for samme frist. Begaeringen kan kun antages inden for et aar efter udloebet af den ikke overholdte frist. Er ansoegningen om fornyelse af registreringen ikke indgivet, eller fornyelsesgebyret ikke betalt, indeholdes den i artikel 54, stk. 3, andet punktum, fastsatte yderligere frist paa seks maaneder, i fristen paa et aar

3. Begaeringen skal begrundes og skal angive de omstaendigheder, den stoettes paa. Den anses foerst for indgivet, naar gebyret for genindsaettelse i tidligere rettigheder er betalt.

4. Den afdeling, der er kompetent til at traeffe afgoerelse om undladelsen, traeffer afgoerelse om begaeringen.

5. Bestemmelserne i denne artikel finder ikke anvendelse paa de i stk. 2 og artikel 43, stk. 1, naevnte frister.

6. Naar den der ansoeger om eller er indehaver af rettigheder over et registreret EF-moenster, genindsaettes i sine tidligere rettigheder, kan vedkommende ikke goere sine rettigheder gaeldende over for tredjemand, som i god tro - i perioden mellem tidspunktet for fortabelsen af retten i henhold til ansoegningen eller det registrerede EF-moenster og det tidspunkt, hvor genindsaettelsen i disse rettigheder er blevet bekendtgjort - har markedsfoert produkter, hvori moenstret er inkorporere