om ændring af direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem og direktiv 2008/118/EF om den generelle ordning for punktafgifter for så vidt angår forsvarsindsats inden for EU's rammer

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Moms (merværdiafgift) er en generel forbrugsskat, der i sidste ende oppebæres af den endelige forbruger, men opkræves af virksomheder, der leverer varer eller ydelser. Momsens omfang, jf. momsdirektivets artikel 2, er meget bredt og dækker enhver levering af varer og ydelser mod vederlag foretaget af en afgiftspligtig person på en medlemsstats område og ved indførsel af varer til Den Europæiske Union (EU). Et af målene med momsdirektivet var at udarbejde en fælles liste over momsfritagelser, således at der kan ske en sammenlignelig opkrævning af EU's egne indtægter i alle medlemsstater. Det er derfor, at momsfritagelse for enhver transaktion kræver en særlig bestemmelse i momsdirektivet.

Momsdirektivet indeholder ikke nogen generel fritagelse for levering af varer eller ydelser til sikkerheds- og forsvarsformål. I princippet vil varer eller ydelser, der leveres til, eller varer indført af væbnede styrker derfor være momspligtige. Omkostningerne ved moms afspejles i en stigning i de indtægter, som afgiften genererer for statskassen (som offentlige organer er militærstyrkerne ikke i stand til at få dækket en sådan moms), hvilket igen bidrager til det budget, der finansierer aktiviteter som f.eks. det nationale forsvar.

Direktivet giver mulighed for fritagelse for leveringer til de væbnede styrker i enhver stat, der er part i den nordatlantiske traktat, når disse styrker deltager i en fælles forsvarsindsats uden for deres egen stat. Denne fritagelse blev indført for at tage højde for situationer, hvor indtægts- og udgiftsstrømmene blev brudt, fordi moms på sådanne leveringer normalt ville udgøre en indtægt for den stat, hvor de væbnede styrker er udstationeret, snarere end deres egen.

Punktafgiftsdirektivet indeholder en lignende fritagelse for punktafgifter på bevægelser af punktafgiftspligtige varer til de væbnede styrker fra alle medlemmer af Den Nordatlantiske Traktats Organisation (NATO).

Mens NATO's forsvarsindsats har været omfattet af momsdirektivet siden 1977 og punktafgiftsdirektivet siden 1993, omfatter ingen af undtagelserne varer, der er knyttet til den fælles forsvarsindsats inden for EU's rammer, fordi der endnu ikke findes nogen fælles EU-forsvarspolitik. Den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP), der blev oprettet som den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP) i 2000, er imidlertid et vigtigt instrument for EU's optræden udadtil og omfatter en gradvis udformning af en fælles EU-forsvarspolitik.

Lissabontraktaten, som trådte i kraft i december 2009, var en milepæl i udviklingen af FSFP. Traktaten om Den Europæiske Union, som ændret ved Lissabontraktaten, indeholder en bestemmelse om gensidig bistand og gav medlemsstaterne mulighed for at styrke deres samarbejde på det militære område gennem "permanent struktureret samarbejde" (PESCO). Med Lissabontraktaten oprettedes også Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten), som bistår Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik i alle hendes ansvarsområder, herunder FSFP. Den omstændighed, at den højtstående repræsentant også er en af Kommissionens næstformænd, gør det lettere at samle alle nødvendige EU-aktiver og anvende en samlet tilgang til krisestyring i EU.

EU's Militærkomité (EUMC), som blev oprettet i 2001, er Rådets højeste militære organ. Den styrer alle militære aktiviteter inden for EU's rammer og rådgiver om planlægning og gennemførelse af militære missioner og operationer under FSFP og om udvikling af militære kapaciteter.

Den Europæiske Unions Militærstab (EUMS), der også blev oprettet i 2001 og arbejder under Den Europæiske Unions Militærstabs (EUMC) militære ledelse, er kilden til EU's militære ekspertise. Den varetager tidlig varsling, situationsvurdering og strategisk planlægning for de missioner og opgaver, der er omhandlet i artikel 42, stk. 1, og 43, stk. 1, i TEU. Den bidrager også til udarbejdelse, vurdering og revision af kapacitetsmålene.

I juni 2016 blev den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik lagt til grund for videreudviklingen af FSFP i retning af tre centrale prioriteter: reaktion på eksterne konflikter og kriser, opbygning af kapacitet hos partnere og beskyttelse af Unionen og dens borgere. I december 2017 opfordrede Det Europæiske Råd den højtstående repræsentant, Kommissionen og medlemsstaterne til at fremskynde arbejdet med militær mobilitet, både under PESCO og inden for rammerne af samarbejdet mellem EU og NATO.

Som en opfølgning af den fælles meddelelse fra november 2017 om fremme af militær mobilitet i Den Europæiske Union forelagde Kommissionen og den højtstående repræsentant i marts 2018 en fælles meddelelse om handlingsplanen for militær mobilitet. Handlingsplanen anerkender behovet for ligebehandling af forsvarsindsatsen, således at den administrative byrde mindskes, det undgås at påføre den militære mobilitet forsinkelser og omkostninger, og medlemsstaterne tilskyndes til at samarbejde. Det kræver, at Kommissionen vurderer, om det er muligt at tilpasse momsbehandlingen af forsvarsindsatsen inden for EU's rammer og i NATO-regi.

Den 19. november 2018 vedtog Rådet konklusioner om sikkerhed og forsvar inden for rammerne af EU's globale strategi for udenrigs- og sikkerhedspolitikken. Rådet glædede sig over de betydelige fremskridt, der er gjort på sikkerheds- og forsvarsområdet i de seneste to år, og understreger vigtigheden af at fastholde momentum gennem medlemsstaternes og EU-institutionernes fortsatte engagement. Rådet glædede sig især over fremskridtene med gennemførelsen af PESCO og den igangværende gennemførelse af bestræbelserne på at forbedre mobiliteten for militært personel, materiel og udstyr til rutinemæssige aktiviteter og under krise og konflikt, både inden for og uden for EU.

Formålet med dette forslag er i overensstemmelse med handlingsplanen og Rådets konklusioner at tilpasse momsbehandlingen af forsvarsindsatsen inden for rammerne af EU og NATO i det omfang, det er muligt. Forslaget skal anerkende, at der, selv om der findes en fælles forsvarsindsats i henhold til den nordatlantiske traktat, ikke findes nogen fælles EU-forsvarspolitik.

Ordningerne for fritagelse for punktafgifter, som fastsat i punktafgiftsdirektivet, bør ensrettes på samme måde.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Forslaget supplerer handlingsplanen for moms fra 2016, hvori der redegøres for, hvordan momssystemet kan moderniseres, således at det bliver enklere, mere modstandsdygtigt over for svig og mere erhvervsvenligt.

Overensstemmelse med momsdirektivets kapitel 8 i afsnit IX (fritagelse i forbindelse med visse transaktioner, der sidestilles med udførsel), navnlig artikel 151, stk. 1, litra c) (og d)), i momsdirektivet og fortolkningen deraf ved Den Europæiske Unions Domstol (EU-Domstolen) og artikel 12, stk. 1, litra c), i punktafgiftsdirektivet opnås ved at udelukke levering af varer og ydelser til de væbnede styrker i den medlemsstat, hvor disse varer eller ydelser leveres, fra fritagelserne.