Nr. C 328/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 12. 86 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning om betingelserne for transportvirksomheders 
adgang til at udføre intern godstransport og personbefordring ad indre vandveje i en 
medlemsstat, hvor de ikke er hjemmehørende (!) 
(86/C 328/13) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 18. december 1985 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 75 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for transport og kommunikation, 
som udpegede R.J.H. Fortuyn til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 16. juli 1986. 
Udvalget vedtog på sin 239. plenarforsamling den 18. september 1986 med 91 stemmer for, 
10 imod og 3 hverken for eller imod følgende udtalelse: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Som det fremgår af begrundelsen skal Kommis­
sionens forslag ses på baggrund af Domstolens dom af 
22. maj 1985 i sag 13/83 — Europa-Parlamentet mod 
Rådet — ligesom det skal ses i lyset af den tilstræbte 
fuldendelse af det interne marked, som Kommissionens 
Hvidbog, der i juni 1985 blev forelagt og godkendt af 
Det europæiske Råd, handler om. 
1.2. I den såkaldte passivitetsdom har Domstolen 
tydeligt udtalt, at den fri udveksling af tjenesteydelser 
ifølge principperne, målsætningerne og de bindende 
forskrifter i traktaten også skal kunne realiseres på 
transportområdet og dermed inden for transport ad 
indre vandveje som et led i EF's fælles transportpolitik. 
Dette betyder, at transportvirksomheder må have tilla­
delse til at udbyde og gennemføre transporter i med­
lemsstater, hvor de ikke er etableret. I Hvidbogen angi­
ves det i de passager, der handler om transportområdet 
(afsnit 108-112), at de i denne forbindelse nødvendige 
foranstaltninger bør sættes i værk i 1989. 
1.3. Forordningsforslaget har først og fremmest be­
tydning for sejladsen ad indre vandveje i fem medlems­
stater, nemlig Forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig 
og de tre Benelux-lande. I denne region gennemføres en 
betragtelig del af transporterne som følge af et omfat­
tende net af sejlbare floder og kanaler, såvel i den 
nationale som den grænseoverskridende færdsel, til 
vands. Da vandvejene i denne region står i indbyrdes 
forbindelse med hinanden kan skibe sejle direkte fra 
den ene medlemsstat til den anden og på den måde også 
tilbyde deres tjenesteydelser i medlemsstater, hvor de 
ikke er hjemmehørende. 
1.4. Den fri udveksling af tjenesteydelser i skibsfar­
ten har allerede længe været en realitet i en del af denne region og navnlig på Rhinen og dens bifloder, idet den 
har været underlagt Mannheimkonventionen. På visse 
delmarkeder findes imidlertid fortsat nationale regler, 
som begrænser den frie adgang til markederne. 
1.5. Udvalget erkender, at de begrænsninger, der sta­
dig er på den frie udveksling af tjenesteydelser i sejlad­
sen ad indre vandveje, bør ophæves som led i fuldendel­
sen af det interne marked og indgå som en integrerende 
del af den fælles transportpolitik. Det kan derfor tilslut­
te sig hovedlinjerne i Kommissionens forordningsfor­
slag, som fastlægger betingelserne for transportvirk­
somheders adgang til at udføre intern godstransport og 
personbefordring ad indre vandveje i en medlemsstat, 
hvor de ikke er hjemmehørende; det er imidlertid Udval­
gets opfattelse, at forslaget på en række punkter ikke 
opfylder de krav, man må stille, hvorfor det fremsætter 
følgende bemærkninger henvendt til Rådet og Kommis-
1.6. Udvalget bemærker, at Kommissionen i begrun­
delsen til forslaget overhovedet ikke beskæftiger sig 
med det for transporten ad indre vandveje så vigtige 
spørgsmål som strukturel overkapacitet af skibstonna-
ge. En løsning af dette spørgsmål vil kunne bidrage til 
sunde markedsvilkår med et minimum af offentlige 
indgreb. Udvalget appellerer til Kommissionen om, at 
den i samarbejde med medlemsstaterne arbejder kraftigt 
på at få fjernet denne overkapacitet gennem en koordi­
nering af skrotningsinitiativer forsynet med foran­
staltninger af social art. 
1.7. Bestemmelsen i forordningsforslagets artikel 3, 
hvorefter interne transporter, herunder også transpor­
ter, der udføres af ikke-hjemmehørende transportvirk­
somheder, underkastes de lovgivningsmæssige og ad­
ministrative bestemmelser, der gælder i den medlems­
stat, hvor transporterne udføres, giver én det indtryk, 
at der heri ligger en accept af, at der bliver ved med 
at eksistere delmarkeder ved siden af hinanden, som 
reguleres af indbyrdes forskellige nationale bestem­
melser. 
(!) EFT C 331 af 20. 12. 1985, s. 2. 1.8. Udvalget finder det beklageligt, at Kommissio­
nen kun giver en summarisk begrundelse for denne 
artikel. I stedet kunne Kommissionen via en analyse af 
de nationale forskrifter og en sammenligning af forskel-
22. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 328/35 
lene i disse forskrifter have givet svaret på spørgsmålet 
om, hvorvidt og i hvilket omfang det måtte være ønske­
ligt at arbejde henimod en harmonisering af disse natio­
nale forskrifter som et led i den fælles transportpolitik. 
Her må der sondres mellem forskellige kategorier af 
forskrifter. 
1.9. Udvalget mener, under henvisning til artikel 1 
i forordningsforslaget, at transportvirksomheden med 
hensyn til etablering, adgang til transporterhvervet og 
beskatning af overskud, tekniske forskrifter og registre­
ringsafgifter for virksomhedens fartøjer, sociale for­
skrifter vedrørende de i bedriften beskæftigede arbejds­
tagere samt skibsførercertifikat udelukkende er under­
kastet de lovgivningsmæssige og administrative bestem­
melser, der gælder i det land, hvori den er 
hjemmehørende. Derfor anbefaler Udvalget, at en har­
monisering af de nationale forskrifter undersøges nær­
mere. I denne forbindelse skal det anføres, at de natio­
nale forskrifter vedrørende sejladsen på Rhinen allerede 
er blevet afstemt indbyrdes, hvilket er kommet i stand 
gennem et samarbejde mellem de medlemsstater, der 
er medlemmer af den centrale kommission for Rhin­
skibsfarten. Endvidere skal der mindes om det i 1983 
foreslåede, men endnu ikke vedtagne direktiv om ad­
gang til udøvelse af transportvirksomhed inden for 
godstransport ad indre vandveje i indenlandsk og inter­
national transport og om gensidig anerkendelse af 
eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbe­
viser inden for dette erhverv (EFT nr. C 351 af 
24.12.1983). Udvalget anmoder om, at dette direktivfor­
slag snarest muligt færdigbehandles. 
1.10. En anden kategori af forslag består af bestem­
melser til regulering af nationale og regionale delmarke­
der; det drejer sig om tariffer, regler vedrørende adgan­
gen til en bestemt markedssektor (ikke at forveksle med 
de generelle forskrifter vedrørende adgang til transport­
erhvervet), forskrifter vedrørende befragtningsbørser 
og roteringsordninger samt afgiftsregler, herunder 
moms-bestemmelser. For denne kategori af forskrifter 
er transportvirksomhederne, uanset nationalitet, under­
kastet de bestemmelser, der gælder i den medlemsstat, 
hvor transporterne udbydes og udføres. Også for denne 
kategori finder Udvalget det vigtigt, at en harmonisering 
af indbyrdes afvigende ordninger undersøges nærmere, 
således at transportvirksomhederne på lige vilkår også 
kan udbyde transporttjenester på de nationale trans­
portmarkeder i medlemsstater, hvor de ikke er hjemme­
hørende; i Forbundsrepublikken gælder det f.eks., at 
transportørerne, under overholdelse af tarifforskrifter­
ne, kan indgå direkte transportaftaler med befragteren, 
medens der i Belgien, Frankrig og Nederlandene som 
hovedregel opereres med befragtningsbørser og et 
system med rotering. 
1.11. Uden i øvrigt at ville forsøge at foretage en 
udtømmende klassificering, kan, som en tredje kategori, 
nævnes færdselsregler til fremme af sejladssikkerheden, vedligeholdelse af sejlbare vandveje (f.eks. dybdegangs-
og hastighedsbegrænsninger) samt opkrævning af ka­
nal-, sluse- bro- og havnepenge. Sådanne bestemmelser 
— som er afstemt efter forholdene på stedet — skal 
naturligvis overholdes af alle dem, der udfører transpor­
ter ad indre vandveje, uanset deres nationalitet. 
1.12. Skønt ophævelsen af de endnu eksisterende 
begrænsninger på den fri udveksling af tjenesteydelser 
må formodes ikke at ville, skabe gennemgribende æn­
dringer på markederne for sejlads ad indre vandveje, vil 
en nøje overvågeise af markedsudviklingen dog fortsat 
være ønskelig med henblik på iværksættelse af ledsage­
foranstaltninger på det sociale område. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Ad artikel 1 
2.1.1. Under henvisning til de generelle bemærkning­
er i afsnit 2.3. konstaterer Udvalget, at der i øjeblikket 
ikke er nogen generelle forskrifter vedrørende adgangen 
til udøvelse af transportvirksomhed ad indre vandveje, 
og at der følgelig heller ikke sondres mellem adgang til 
at udøve national resp. international transportvirksom­
hed. Så længe det i 1983 foreslåede direktiv ikke er 
blevet gennemført, vil adgang til at udføre internationa­
le transporter forudsætte tilladelser fra de pågældende 
medlemsstater.„Forhåbentlig vil dette ske efter retnings­
linjer, som dem der gælder for Rhin-skibsfarten. 
2.1.2. Bestemmelsen om, at en transportvirksomhed 
kun kan udføre disse aktiviteter midlertidigt i en med­
lemsstat, hvor den ikke er etableret, er efter Udvalgets 
mening ikke særlig klar og kan medføre fortolknings­
tvivl. 
På de transportmarkeder, hvor også cabotage nu er 
tilladt, gælder der ikke nogen tidsbegrænsninger. 
2.2. Ad artikel 2 
2.2.1. Formålet med artiklen er, at den skal yde 
en beskyttelse mod eventuel »illoyal« konkurrence fra 
»tredjelande«-transportvirksomheder, der ganske vist 
formelt er etableret i en medlemsstat, men uden at der 
består et såkaldt »reelt tilhørsforhold«. 
2.2.2. Ved at optage en sådan bestemmelse i for­
ordningen, vil man efter Udvalgets mening, kun i ringe 
omfang nå det opstillede mål, nemlig alene i tilfælde, 
hvor sådanne transportvirksomheder måtte gøre brug 
af cabotageretten; derimod vil de uden nogen be­
grænsninger kunne udføre transporter i medlemsstater, 
hvor de er etableret, ligesom de vil kunne deltage i 
internationale transporter. 
Nr. C 328/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 12. 86 
2.2.3. På den baggrund må det henstilles, at en sådan 
bestemmelse ikke blot optages i den foreslåede cabota-
geforordning, men at der etableres en generel ordning, 
som sikrer, at transporten ad indre vandveje i Fæl­
lesskabet beskyttes effektivt mod »illoyal« konkurrence 
udefra. En sådan rammeordning må naturligvis anven­
des med den fornødne forsigtighed, således at de frie 
kapitalbevægelser mellem Fællesskabet og lande, som 
har et økonomisk system, der kan sammenlignes med 
Fællesskabets, ikke begrænses unødigt. 
2.2.4. For Rhin-skibsfarten er en lignende ordning 
allerede gennemført (se EFT nr. L 280 af 22. 10. 1985, 
s. 6: Undertegnelsesprotokollen til tillægsprotokol nr. 2 
til den reviderede konvention om sejlads på Rhinen 
med tilhørende gennemførelsesforordning). 
2.2.5. Udvalget konstaterer til sin tilfredshed, at den 
bestemmelse, Kommissionen nu foreslår, er skåret over 
samme læst, således at de to ordninger passer godt 
sammen. 
2.3. Ad artikel 3 
2.3.1. Under henvisning til de generelle bemærkning­
er, der er fremført i punkterne 1.7.-1.12. bemærker 
Udvalget, at det ville være til stor gavn for alle, som i 
praksis udfører transporter ad indre vandveje, hvis de 
Bruxelles, den 18. september 1986. havde en kort og klar oversigt over de nationale bestem­
melser, som skal overholdes, hvis man gør brug af 
cabotageretten. På denne måde skulle man dels — uden 
at der i øvrigt ændres ved transportvirksomhedens eget 
ansvar — kunne forebygge misforståelser og fejl, som 
skyldes manglende kendskab til reglerne, og dels få et 
grundlag til bedømmelse af, hvorvidt det måtte være 
ønskeligt at harmonisere de nationale forskrifter og 
dermed komme nærmere på en europæisk ordning for 
transport ad indre vandveje. 
2.3.2. Ikrafttrædelsesfristen: 
I lyset af ovenstående bemærkninger og i betragtning af, 
at medlemsstaterne i henhold til forordningsforslagets 
artikel 4, skal træffe de foranstaltninger, der er nødven­
dige for at efterkomme forordningen, finder Udvalget, 
at den dato, på hvilken forordningen ifølge forslagets 
art. 1 skal have virkning, nemlig den 1. januar 1988, 
levner for kort en frist. I Kommissionens Hvidbog om 
gennemførelse af det interne marked er den tidsfrist, 
der opereres med for ikrafttræden af den fri udveksling 
af tjenesteydelser, året 1989, medens der stræbes mod, 
at det interne marked som helhed skal være fuldt 
gennemført i 1992. På denne baggrund anbefaler Udval­
get, at fristen udvides. 
For Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
Formand 
26. 5. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 328/37 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne: 
pkt. 2.2. 
»Udvalget ønsker at henlede opmærksomheden på de drøftelser, der for tiden føres i Rådet om retten til at 
udføre søtransporttjenesteydelser, hvor man tenderer mod at betragte »skibe, der sejler under et medlemslands 
flag« som et alternativt kriterium for ovennævnte rettighed, der muligvis vil blive indført. Udvalget henviser 
i den forbindelse til sin udtalelse om den fælles søtransportpolitik (CES 1023/85), vedtaget enstemmigt den 
27. november 1985 (1).« 
Begrundelse 
Ovenstående foreslås af to grunde: 
1. Teksten bør være i overensstemmelse med ØSU's udtalelse om den fælles søfartspolitik, hvor man som 
alternativt kriterium nævner sejladsen under et medlemslands flag (afsnit II-l, II-2 og II-6). 
2. Ud over fysiske personers nationalitet udgør skibes nationalitet et anerkendt princip i international ret, 
dvs. at et skib har den nationalitet, hvis flag det fører. Dette omtales udtrykkeligt bl.a. i følgende internationale 
overenskomster: 
a) U.N. Convention on High Sea, 1958 (artikel 6), 
b) U.N. Convention on Law of the Sea, 1984 (artikel 92), 
c) U.N. Convention on Conditions for Registration of Ships, 1986 (artikel 4, stk. 2). 
Afstemningsresultat 
Stemmer for: 29, stemmer imod: 29, stemmer hverken for eller imod: 48. 
(!) EFT nr. C 344 af 31. 12. 1985, s. 31. 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 797/ 
85,(EØF)nr. 270/79, (EØF) nr. 1360/78 og (EØF) nr. 355/77 vedrørende landbrugsstrukturer 
med henblik på tilpasning af landbruget til den nye markedssituation og bevaring af 
landskabet 
(86/C 328/14) 
Rådet besluttede den 7. maj 1986 under henvisning til EØF-traktatens artikel 43 og 198 at 
anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets landbrugssektion, som udpegede Maurice 
Zinkin til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 10. juli 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 239. plenarforsamling, den 18. september 
1986, enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Indledning 
1.1. Udvalget har fremsat adskillige udtalelser, hvori 
det er fremkommet med bemærkninger om forskellige aspekter af qen socio-strukturelle politik. (Udtalelse 
om »Forslag til Rådets forordning om forbedring af 
landbrugsstrukturerne«, udtalelse om »Perspektiver for 
den fælles landbrugspolitik«, udtalelse om »Kommis-