Kapitel 3 — Opnåelse af resultater ved hjælp af EU-budgettet

Kommissionens svar på Den Europæiske Revisionsrets årsberetning for 2018

Indledning

3.1. Kommissionen har forpligtet sig til at forbedre resultatrammen for EU-budgettet. Denne forbedring vil ske løbende, men gradvist og navnlig i forbindelse med den næste flerårige finansielle ramme. Den kræver også fuldt engagement hos alle andre enheder, der gennemfører EU-budgettet, navnlig medlemsstaterne. Resultatrammen for EU-budgettet består af tre elementer, nemlig a) lovbestemt rapportering om indikatorer, der indgår i programmernes retsgrundlag, b) overvågning af programgennemførelsen ved hjælp af en langt bredere vifte af både kvantitative og kvalitative oplysninger samt c) regelmæssige evalueringer, hvor programresultaterne evalueres. Indikatorerne kan pege i retning af, hvad der bør fokuseres på, når det vurderes, hvilke programmer der potentielt kan give anledning til bekymring med hensyn til resultater, men der er behov for yderligere kvantitative og kvalitative oplysninger for at forstå, om der er tale om reelle problemer, hvori de består, og hvordan de kan afhjælpes.

Del 1 — Hvad fortæller EU-resultatindikatorerne os?

3.3. Den metoderelaterede bemærkning, der ledsager programgennemførelsesoversigten, vedrører udvælgelsen af indikatorer: »Der er udvalgt en række indikatorer på grundlag af visse kriterier som f.eks. relevans, datatilgængelighed osv.«

3.4. Kommissionen erkender, at programerklæringerne kan gøres mere letlæselige og er i gang med at gøre dette, men understreger, at man helst skal være specialist for at kunne forstå de mange oplysninger i dem — bl.a. hvad angår de fremskridt, der er gjort med hensyn til at nå programmålene i henhold til artikel 41, stk. 3, litra h), i finansforordningen. Netop derfor er Kommissionen begyndt at offentliggøre programgennemførelsesoversigten for at sikre en mere letlæselig samling af oplysninger om programresultaterne.

3.6. Kommissionen er fast besluttet på at indsamle, analysere, offentliggøre og handle på grundlag af resultatoplysninger af høj kvalitet. For at få en bedre forståelse af den nuværende resultatrapportering på grundlag af indikatorer har Kommissionen foretaget en intern analyse af de resultatdata for alle udgiftsprogrammer, der var til rådighed i marts 2019, og som blev offentliggjort i de programerklæringer, der ledsagede budgetforslaget for 2020. Desuden er resultatrammen for EU's budget baseret på flere elementer. Et af de vigtige elementer består i at overvåge fremskridtene på grundlag af resultatindikatorer. Fremskridt målt på udvalgte indikatorer viser imidlertid kun en del af det samlede billede og kan ikke bruges til at drage faste konklusioner om et programs resultater. Som Revisionsretten selv påpeger i punkt 3.8, suppleres indikatoroplysningerne af kvalitative oplysninger, herunder eksempler på resultater, der giver et mere fuldstændigt billede af effektiviteten, også og navnlig i tilfælde, hvor der mangler indikatordata, eller når basislinjen ajourføres.

Sektion A — Indikatorerne viser betydelig variation i resultaterne og antyder moderate fremskridt generelt

3.7. OECD ( 1 ) har fremhævet den nuværende resultatramme for EU's budget som den bedste på verdensplan. Kommissionen erkender, at enhver resultatramme nødvendigvis skal forbedres løbende, og der arbejdes videre med at forbedre systemet, bl.a. i kraft af Kommissionens forslag til næste generation af finansielle programmer. Der er mange udfordringer forbundet med dataindsamling og -udveksling, navnlig for programmer under delt forvaltning. Disse og andre faktorer, herunder programmernes flerårige karakter, gør det til en udfordrende opgave at rapportere om resultater vedrørende EU-budgettet. Kommissionen erkender, at enhver resultatramme nødvendigvis skal forbedres løbende, og der arbejdes videre med at forbedre systemet, bl.a. i kraft af Kommissionens forslag til næste generation af finansielle programmer. Der er mange udfordringer forbundet med dataindsamling og -udveksling, navnlig for programmer under delt forvaltning. Disse og andre faktorer, herunder programmernes flerårige karakter, gør det til en udfordrende opgave at rapportere om resultater vedrørende EU-budgettet.

3.8. Kommissionen er indstillet på at udarbejde pålidelige rapporter af høj kvalitet om EU-budgettets resultater. I den forbindelse gør den brug af data fra medlemsstaterne og andre kilder. I instrukserne fra de centrale tjenester anmodes Kommissionens tjenestegrene om at fremlægge omfattende resultatoplysninger for hvert program og sikre, at de fremlagte oplysninger er pålidelige og af høj kvalitet. Kilderne til resultatindikatorerne oplyses systematisk i de årlige aktivitetsrapporter. Desuden blev de ansvarlige for risikostyring og intern kontrol i vejledningen til de årlige aktivitetsrapporter for 2018 anmodet om at erklære, at de oplysninger, der blev fremlagt i både del 1 og 2 i de årlige aktivitetsrapporter, var pålidelige, fuldstændige og nøjagtige.

3.9, andet led: Kommissionen noterer sig Revisionsrettens vurdering, nemlig at beregningen af fremskridt generelt er mere retvisende, når der tages udgangspunkt i basislinjen. Det er dog ikke alle programmer, der har fastsatte numeriske basislinjer i den flerårige finansielle ramme for 2014-2020, og derfor blev det af hensyn til sammenligneligheden besluttet at beregne det overordnede fremskridt.

Kommissionen mener, at det er legitimt at anvende prognoser baseret på vedtagne projekter ud over de faktiske tal for gennemførelsen i forbindelse med investeringsprogrammer såsom Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Samhørighedsfonden. Det har en informativ effekt og giver både eksperter og beslutningstagere mulighed for at drage konklusioner om gennemførelsen og dermed systemet som helhed med henblik på at opfylde det tilsigtede mål.

3.10. Kommissionen er af den opfattelse, at det har sine begrænsninger at samle resultater målt ud fra indikatorer i programmer og overskrifter. Kommissionen har bevidst ikke beregnet en gennemsnitlig afstand til målet for hvert program. Et enkelt tal kan ikke fuldt ud afspejle den kompleksitet, der er forbundet med at bruge milliarder af euro.

3.11. Kommissionen er fast besluttet på at forbedre indsamlingen af data og gøre dem lettere tilgængelige, navnlig med henblik på delt forvaltning, hvor forsinkelserne i øjeblikket er længst. Med henblik herpå foreslog Kommissionen i maj 2018 en cyklus med rapportering hver anden måned i henhold til artikel 37, stk. 1, i den foreslåede forordning om fælles bestemmelser (COM(2018) 375).

3.12. Opnåelsen af resultater er i de fleste tilfælde ikke en proces, der forløber lineært over tid. Derimod starter den kun langsomt i gennemførelsesfasen. Det forventes derfor, at fremskridtene i forhold til basislinjen i de fleste tilfælde vil være langsommere end den faste procentsats, som Revisionsretten har angivet. De fremskridt, der gøres, bør også afspejle forsinkelser i gennemførelsen. Med dette in mente mener Kommissionen, at fremdriften i forhold til basislinjen generelt forløber planmæssigt. Kommissionen er dog enig i, at det er nødvendigt nøje at overvåge de fremskridt, der gøres med gennemførelsen, og træffe de nødvendige foranstaltninger i tilfælde af mangler.

Udgiftsområde 1a: Indikatorerne viser gode fremskridt for Erasmus+ og EFSI og moderate fremskridt for Horisont 2020 og Connecting Europe-faciliteten

3.13, første led: Kommissionen understreger, at indikatorerne til programgennemførelsesoversigten primært blev udvalgt på grundlag af dataenes relevans og tilgængelighed snarere end indikatorernes værdi. Faktisk er der i rapporten for hvert udgiftsområde tilfælde, hvor vurderingen af fremskridtene giver et bedre resultat, hvis den baseres på programerklæringerne frem for programgennemførelsesoversigten. Kommissionen er enig i, at det fremover er nødvendigt at foretage mere detaljerede analyser og udspecificere de bagvedliggende antagelser bedre.

3.13, andet led: I programgennemførelsesoversigten for 2019 er der gjort en betydelig indsats for at forbedre indberetningen af data om Connecting Europe-faciliteten. Connecting Europe-faciliteten finansierer store, langsigtede infrastrukturprojekter og projekter, der skal koordineres i et netværk. Disse projekter skal ofte udvikles under flere på hinanden følgende finansielle rammer, og der kan være en betydelig forsinkelse fra det tidspunkt, hvor projektet iværksættes, til de data, der er nødvendige for at måle resultaterne, foreligger. Kommissionens forslag om en videreførelse af faciliteten har skærpet fokus på resultatrammen, idet der bl.a. er fastsat bestemmelser om gennemsigtige, ansvarlige og passende overvågnings- og rapporteringsforanstaltninger med henblik på at vurdere programmets fremskridt og fremme dets resultater.

3.13, tredje led: Kommissionen har i sin programgennemførelsesoversigt gjort det klart, at de resultater, der er opnået i kraft af programmet Erasmus+, sammenlignes med 2017. Programmet er godt på vej til at nå sine mål inden 2020.

3.13, fjerde led: Kommissionen bemærker, at det oprindelige mål for Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) var at mobilisere 315 mia. EUR i investeringer inden juli 2018. Den 30. december 2017 trådte forordningen om en udvidelse og styrkelse af EFSI (EFSI 2.0-forordningen) i kraft. Den forlænger varigheden af EFSI til udgangen af 2020 og øger fondens investeringsmål til 500 mia. EUR. Ifølge denne forordning skal den EU-garanti, der er nødvendig for, at EFSI kan støtte investeringer, stige fra 16 mia. EUR til kun 26 mia. EUR fra og med juli 2018 (dvs. efter den indledende periode). Derfor blev EFSI-resultaterne ved udgangen af 2017 sammenlignet med det oprindelige investeringsmål på 315 mia. EUR.

Udgiftsområde 1b: Indikatorerne viser et forholdsvist lavt fremskridt for samhørighedsområdet som følge af en sen start

3.14. Prognoser — baseret på vedtagne igangværende projekter — er afgørende oplysninger i forbindelse med overvågningen af gennemførelsen. Ud over data om den faktiske gennemførelse giver de indsigt i projektpipelinen, som måske rummer de mest værdifulde oplysninger i forbindelse med gennemførelsen, når der er tale om en investeringstung politik med en lang tidshorisont på f.eks. Samhørighedsområdet.

Udgiftsområde 2: Det var ikke muligt at fastslå fremskridt for de fleste udgifter på området »Naturressourcer« på grundlag af indikatorerne

3.15. Kommissionen bemærker, at Den Europæiske Garantifond for Landbruget på grund af sin etårige karakter ikke er så befordrende for fastsættelse af flerårige mål. Der arbejdes dog på at udvikle værktøjer og parametre, der skal sikre, at der også kan foretages midtvejsrapportering om resultater vedrørende denne fond.

3.15, første led: Kommissionen bemærker, at det ikke er muligt at beregne fremskridt i forhold til basislinjen for mere end én af de 27 indikatorer ved brug af den metode, som Revisionsretten anvender (som forklaret i punkt 3.9 og tekstboks 3.1).

Kommissionen mener dog, at der kan foretages en vurdering af fremskridtene i forhold til basislinjen for alle 27 indikatorer. De valgte indikatorer gør det således muligt at overvåge fremskridtene.

Ved en omfattende analyse af de 27 indikatorer i programerklæringen bør der tages hensyn til de særlige forhold i landbrugssektoren og EGFL-udgifterne.

Udgiftsområde 3: Indikatorerne for »Sikkerhed og medborgerskab« viser to programmer med gode fremskridt, et med moderat fremskridt og et, som halter bagud

3.17. Kommissionen bemærker, at der ved vurderingen af resultaterne af Fødevarer og Foder-programmet skal tages hensyn til, at det er vanskeligt at forudsige udbrud af dyre- og plantesygdomme. Alle arbejdsprogrammer er vedtaget og gennemført som planlagt.

Udgiftsområde 4: Indikatorerne viser generelt fornuftige fremskridt for programmerne under »Et globalt Europa«

3.19. Den metode, der anvendes til at fastlægge indikatorer og mål for instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde , beskrives i EU's reviderede internationale samarbejds- og udviklingsresultatramme (SWD(2018) 444).

Særlige instrumenter: Utilstrækkelige oplysninger om de opnåede fremskridt

3.20, første led: Kommissionen bemærker, at indikatoren kun tager hensyn til de katastrofer, der opfylder kriterierne for støtteberettigelse. De seks sager fra 2017 var stadig ved at blive undersøgt, og derfor blev de ikke medtaget i beregningen, da det endnu ikke stod klart, om de opfyldte kriterierne for støtteberettigelse. Endelig blev to af de 10 ansøgninger i 2017 ikke godkendt (oversvømmelser i Murcia og brande i Donana).

Sektion B — Indikatorerne gav ikke altid et godt billede af de faktiske fremskridt

3.21. Med hensyn til undertitlen »Mange indikatorer var dårligt udvalgt« bemærker Kommissionen, at resultatindikatorerne for EU's finansielle programmer er fastlagt i de retsakter, der ligger til grund for disse programmer. Indikatorerne er fastlagt gennem forhandlinger mellem Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen. Kommissionen er forpligtet til regelmæssigt at rapportere om alle de indikatorer, der er fastlagt i lovgivningen.

3.22. En høj andel af input-/outputindikatorer betyder ikke, at indikatorerne er dårligt udvalgt. Kommissionen er enig i, at resultat- og effektindikatorer er mere velegnede til at måle selve resultaterne. Der er imidlertid behov for resultatindikatorer for at kunne rapportere om fremskridtene, især i forbindelse med investeringstunge projekter med en lang tidshorisont. Det er derfor vores opfattelse, at der er behov for en balance mellem de forskellige typer af indikatorer, og denne balance bør være programspecifik.

3.23. Kommissionen er af den opfattelse, at det faktum, at input- og outputindikatorerne udgør 60 % af indikatorerne, ikke nødvendigvis gør de frembragte oplysninger mindre anvendelige. Kommissionen er enig i, at der bør være en balance mellem de forskellige indikatortyper, men den rette balance kan godt variere blandt de forskellige programmer. EU-budgettets resultatramme omfatter også et velstruktureret system med (foreløbige og efterfølgende) evalueringer som fastsat i retningslinjerne for bedre regulering. Formålet med dette system er netop at kunne skelne mellem et programs forskellige virkninger.

3.24. Kommissionen bemærker, at det er meget vanskeligt at vælge resultatindikatorer, der kun påvirkes af selve programmets direkte virkninger. Mere bredt favnende resultatindikatorer vil uvægerligt blive påvirket af en lang række andre faktorer. Kommissionen bestræber sig derfor på at anvende en række indikatorer, der gør det muligt at rapportere om og beskrive programmernes resultater bedst muligt. Dette kan dog til tider være meget udfordrende, bl.a. på grund af programmernes karakter. Der gøres imidlertid en indsats for at udvælge resultat- og effektindikatorer, der beskriver programmerne bedst muligt, navnlig hvad angår det næste sæt indikatorer i den flerårige finansielle ramme for perioden efter 2020. Desuden bemærker Kommissionen, at EU's udgiftsprogrammers effekt kun vil fremstå klart ved en fuldgyldig evaluering med brug af de rette kontrolvariabler.

3.25. For så vidt angår tabel 3.2 er Kommissionen enig i, at indikatorer for området for humanitær bistand i nogle tilfælde kun har en indirekte forbindelse til den EU-finansierede humanitære indsats, og at en række eksterne faktorer har indflydelse på indikatorernes værdi. I forbindelse med den næste FFR vil der således blive gjort en indsats for at gøre indikatorerne for EU's humanitære indsats mere relevante, dvs. at sikre klarere forbindelser mellem alle indikatorer og de pågældende udgifter og mål. For så vidt angår EGFL er effektive forvaltnings- og kontrolsystemer også af afgørende betydning for at sikre, at programmerne gennemføres på en måde, der fører til opfyldelse af målene. Derfor er det nødvendigt, at indikatoren i programerklæringen måler, i hvilket omfang udgifterne kontrolleres.

3.26. Kommissionen anerkender, at programerklæringerne ikke er struktureret på en sådan måde, at de skaber en klar forbindelse mellem de specifikke mål og det generelle mål. For udgiftsprogrammerne efter 2020 er der imidlertid fastlagt en klar hierarkisk struktur, der knytter de specifikke mål til det generelle mål og indikatorer til de specifikke mål. Desuden er budgetkontoplanen ved at blive revideret, og den vil blive struktureret ud fra specifikke mål. Disse foranstaltninger vil gøre Kommissionens budgetrelaterede resultatdokumenter væsentlig mere velstrukturerede og brugervenlige.

3.27. Der skal altid foretages en afvejning mellem på den ene side en udtømmende liste over indikatorer, der dækker alle aspekter af målene, og på den anden side de anvendte ressourcer.

3.27, andet led: Målene for instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde er i sagens natur meget brede og kan ikke omfattes af et begrænset antal indikatorer. Ikke desto mindre overvåges tiltag vedrørende klimaændringer og miljø hvert år ved hjælp af metodologien for Riomarkørerne, som er udviklet af OECD's Komité for Udviklingsbistand (DAC).

3.28. Som nævnt ovenfor forbedrer Kommissionen løbende sin resultatrapportering, bl.a. med hjælp fra medlemsstaterne og andre rapporterende enheder. I sin analyse af de foreliggende datasæt i marts 2019 konstaterede Kommissionen, at 63 % af indikatorerne har komplette resultatoplysninger, dvs. datapunkter, basislinjer og mål, og Kommissionen anser dette for at være et rimeligt tal. For så vidt angår resultatrammen for udgiftsprogrammerne for perioden efter 2020 har Kommissionen nu iværksat et bredt projekt, der har til formål at sikre, at disse underliggende resultatoplysninger fastlægges for programmerne på en sammenhængende måde og i overensstemmelse med en aftalt tidsplan.

3.28, fjerde led: Kommissionen bemærker, at basislinjen i konkrete sager også ændres, når de officielle statistiske data ajourføres.

3.29. For EGFL vurderes det, at de udvalgte indikatorer gør det muligt at vurdere fremskridtene (se Kommissionens svar på punkt 3.15, første led). Kommissionen er endvidere fast besluttet på at sikre, at resultatrapporteringen vedrørende EGFL, Horisont 2020 og Den Europæiske Unions Solidaritetsfond løbende forbedres, navnlig for den næste FFR-periode, for hvilke der foreslås skærpede overvågningsbestemmelser og strømlinede indikatorer på grundlag af erfaringerne fra en række evalueringer.

3.30. I de tilfælde, som Revisionsretten henviser til, anerkender Kommissionen, at det er nyttigt at fastsætte årlige delmål for overvågning af resultaterne. Kommissionen bemærker dog, at nogle programmer i 2014-2020-cyklussen ikke har sådanne delmål, eller at der — i tilfælde af delt forvaltning — ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger fra medlemsstaternes myndigheder om de indberettede værdier. Hvor det er relevant, er Kommissionen også her indstillet på at forbedre situationen for de finansielle programmer efter 2020, hvor Parlamentets, Rådets og medlemsstaternes støtte vil være af afgørende betydning.

3.31. Med hensyn til undertitlen »For nogle programmer var de tilgængelige data af utilstrækkelig kvalitet« bemærker Kommissionen, at datatilgængeligheden og -kvaliteten i høj grad afhænger af de rapporteringsforpligtelser, der fastlægges i lovgivningsprocessen. Kommissionen har kun begrænsede muligheder for at påvirke kvaliteten af de data, som medlemsstaterne og de offentlige myndigheder indberetter. Kommissionen bemærker, at tre fjerdedele af indikatorerne havde de nyeste tilgængelige data. For nogle programmers vedkommende vil der først foreligge data senere i gennemførelsesperioden.

3.32. Kommissionen tager Europa-Parlamentets og Rådets henstillinger meget alvorligt og fremlægger altid de seneste tilgængelige oplysninger i sine resultatrapporter. Som allerede anført er det vanskeligt at sikre fuldt ud ajourførte data i et performancebaseret system, der er så komplekst som det, der gælder for EU-budgettet, og i betragtning af den nuværende retlige ramme. Kommissionen bestræber sig på at opnå forbedringer med hensyn til at fremlægge så ajourførte oplysninger som muligt i sin rapportering, men bemærker igen, at dette i høj grad afhænger af rettidig og pålidelig dataindberetning fra medlemsstaterne og andre tredjeparter. Kommissionen påpeger desuden, at enhver rapportering altid vil være et øjebliksbillede af en situation på et bestemt tidspunkt, da de underliggende data sjældent er statiske.

3.33. Kommissionen erkender, at der er visse begrænsede problemer med hensyn til datakvaliteten, som vedrører indikatorer, men fastholder, at resultatrammen samlet set er robust. Kommissionen understreger desuden, at den er fast besluttet på at forbedre performance- og rapporteringssystemet i den næste budgetcyklus.

3.33, andet led: Kommissionen er fast besluttet på at sikre, at datakvaliteten forbedres for de centrale resultatindikatorer, herunder de indberettede oplysninger om patentansøgninger og publikationer. Dette afspejles i den jævnligt ajourførte sektion med projektresultater på Horisont-resultattavlen, som offentliggøres på onlineportalen vedrørende finansiering og muligheder.

3.34. Kommissionen accepterer, at visse indikatormål måske ikke er tilstrækkelig ambitiøse, men fastholder, at resultatrammen samlet set er robust. Kommissionen understreger desuden, at den er fast besluttet på at forbedre systemet i den næste flerårige finansielle ramme.

3.34, andet punkt: Navnlig hvad angår Samhørighedsfonden (i betragtning af jernbanesektoren i de medlemsstater, der er berettiget til disse investeringer) blev den politiske prioritering rettet mod genopbygning og opgradering af jernbanenettet, idet målet var at nå op på 2 829 km. Målet for nye jernbanelinjer, der finansieres af EFRU, var noget højere, nemlig 580 km, men dog kun 14 % af målet for genopbyggede og opgraderede banestrækninger.

3.35. Kommissionen erkender, at målene for visse indikatorer i nogle programmer måske ikke er tilstrækkelig ambitiøse. For at udpege disse indikatorer og mål er det nødvendigt at foretage en detaljeret vurdering af indikatorernes betydning og baggrund.

Del 2 — Resultaterne af Revisionsrettens forvaltningsrevisioner: de væsentligste konklusioner og anbefalinger

Udgiftsområde 1a »Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse« og 1b »Økonomisk, social og territorial samhørighed«

a) Særberetning nr. 8/2018 — Holdbarheden af EU's støtte til produktive investeringer i virksomheder

3.38. Kommissionen bemærker, at de projekter, som Revisionsretten har revideret, generelt har leveret de planlagte output, og at disse output i de fleste tilfælde stadig eksisterede og blev anvendt. Sammenlignet med programmeringsperioden 2000-2006 har EU's forvaltningstilgang til spørgsmålet om investeringernes holdbarhed udviklet sig betydeligt i 2007-2013. Dette afspejles ikke kun i de specifikke og styrkede lovgivningsmæssige bestemmelser, men også i den vægt, der lægges på strategisk planlægning af store projekter, og i Kommissionens efterfølgende evalueringer på programniveau i forbindelse med samhørighedspolitikken. Hvad angår de opnåede resultater, fremhævede Kommissionen på tidspunktet for revisionen, at der manglede data for mange af de reviderede projekter, snarere end at der var tale om en overvægt af svage eller ikke holdbare resultater.

3.39, første led: Kommissionen bemærker, at denne anbefaling vedrører godkendelsesprocessen for operationelle programmer i perioden efter 2020.

b) Særberetning nr. 9/2018 — Offentlig-private partnerskaber i EU

3.40 og 3.41. Offentlig-private partnerskaber (OPP'er) er et af de værktøjer, der stilles til rådighed for medlemsstaterne og projektlederne som hjælpemiddel til gennemførelse af politikken. Kommissionen bidrager til udveksling af bedste praksis og tilbyder målrettet teknisk bistand. Derudover analyserer den regelmæssigt de nationale OPP-rammer, ligesom den fremsætter politiske anbefalinger til, hvordan de kan forbedres (»det europæiske semester«), hvor det er relevant. Med hensyn til det europæiske semester og Europa 2020-strategien tilskyndes der dog ikke specifikt til mere intensiv brug af OPP'er. Med hensyn til sektorspecifikke instrumenter har Kommissionen ikke retshjemmel til at anmode medlemsstaterne om at anvende flere eller færre OPP'er i forhold til andre metoder til frembringelse af resultater. I forbindelse med delt forvaltning af de europæiske struktur- og investeringsfonde overlades det til medlemsstaterne at bestemme, om de vil anvende OPP'er.

c) Særberetning nr. 12/2018 — Bredbånd i EU's medlemsstater

3.42 og 3.43. Kommissionen overvåger bredbåndsmålene i den digitale dagsorden og offentliggør relevante data i indekset for digitalisering af økonomi og samfund.

Kommissionen har opfordret medlemsstaterne til at gennemgå fremskridtene med deres nationale bredbåndsplaner og opdatere dem med en tidshorisont frem til 2025.

Kommissionen minder om, at det endelige ansvar for håndhævelsen af lovgivningen ligger hos de nationale tilsynsmyndigheder. I sit forslag til reviderede EU-regler for telekommunikation (den europæiske kodeks for elektronisk kommunikation) foreslog Kommissionen udvidede bestemmelser om de nationale tilsynsmyndigheders uafhængighed og reguleringsmæssige kapacitet, herunder disponible ressourcer, beføjelse til at pålægge sanktioner direkte og harmonisering af en minimumsliste over opgaver.

I økonomisk mindre rentable områder har Kommissionen også foreslået reviderede telekommunikationsregler for at tilskynde til udrulning.

Desuden vejleder Kommissionen medlemsstaterne om anvendelsen af statsstøtte til bredbåndsområdet, og det vil den fortsat gøre.

Kommissionen har oprettet en handlingsplan for bredbånd i landdistrikter, som fokuserer på udfordringen med bredbånd i landdistrikterne, navnlig i kraft af udveksling af bedste praksis gennem netværket af kompetencekontorer vedrørende bredbånd, målrettede missioner i medlemsstaterne, tættere overvågning af bredbåndsudgifterne i ESIF-regi og ajourførte retningslinjer for investeringer i bredbånd.

d) Særberetning nr. 17/2018 — Absorption

3.44. Kommissionen minder om, at datoen for vedtagelse af den lovgivningsmæssige ramme i høj grad afhænger af medlovgiverne. Kommissionen understreger desuden, at selv om en hurtig vedtagelse af den lovgivningsmæssige ramme er vigtig for påbegyndelsen af programmets gennemførelse, har andre faktorer, herunder frigørelsesreglen, forfinansieringsniveauet og udpegelseskravene for 2014-2020, også haft en betydelig indvirkning på gennemførelsen. Kommissionen bemærker med tilfredshed, at de foranstaltninger, som den har truffet i tæt samarbejde med de berørte programmyndigheder, navnlig gennem den taskforce for bedre gennemførelse, som den har nedsat, har ført til en markant øget absorption i perioden 2007-2013. På baggrund af den efterfølgende evaluering af programmeringsperioden 2007-2013 og den 7. rapport om økonomisk, social og territorial samhørighed understreger Kommissionen desuden, at samhørighedspolitikken samlet set har frembragt gode resultater.

3.45, første led: For perioden 2021-2027 fremlagde Kommissionen sit forslag til forordning om fælles bestemmelser (COM(2018) 375) allerede den 29. maj 2018, dvs. 30 måneder før støtteberettigelsesperiodens planlagte start. Den har også indledt uformelle forhandlinger om partnerskabsaftaler med medlemsstaterne forud for medlovgiverens vedtagelse af den retlige ramme.

3.45, andet led: Kommissionens tjenestegrene har fortsat ydet betydelig støtte til medlemsstaterne, herunder teknisk bistand og rådgivning, med henblik på at forbedre deres kapacitet til at gennemføre midlerne, samtidig med at der fokuseres på at levere resultater.

Nøje overvågning gør det muligt at udarbejde handlingsplaner, der er skræddersyet til hvert programs behov, og følge op på de specifikke spørgsmål, der rejses, og dermed sikre en vedvarende gennemførelse, uden at det går ud over leveringen af resultater.

e) Særberetning nr. 30/2018 — Passagerrettigheder

3.47, første led: Kommissionen har accepteret anbefalingerne.

3.47, andet led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling i betragtning af, at den har spillet en vigtig rolle med hensyn til at øge passagerbevidstheden. Den indvilger også i at styrke den eksisterende vejledning yderligere.

3.47, tredje led: Kommissionen har accepteret anbefalingen og vil benytte sin initiativret til at overveje og foreslå løsninger på de resterende udfordringer for håndhævelsen.

f) Særberetning nr. 28/2018 — Horisont 2020

3.48. Kommissionen glæder sig over Revisionsrettens vurdering for så vidt angår Horisont 2020. Kommissionen har accepteret alle anbefalinger i rapporten. Kommissionen er derfor gået i gang med at gennemføre anbefalingerne.

Udgiftsområde 2 »Naturressourcer«

3.51, første led: Kommissionen anerkender, at projekter vedrørende vedvarende energi har potentiale til at bidrage til en bæredygtig udvikling af landdistrikterne.

Den mener, at den nu har taget hånd om udformningen af en bæredygtig fremtidig politik for vedvarende energi gennem den nyligt vedtagne lovgivning, nemlig den nye forordning om forvaltning af energiunionen (forordning (EU) 2018/1999), LULUCF-forordningen (forordning (EU) 2018/841) og det omarbejdede direktiv om vedvarende energi (direktiv (EU) 2018/2001).

Inden for disse rammer kan medlemsstaterne ved udarbejdelsen og færdiggørelsen af deres integrerede nationale energi- og klimaplaner tage hensyn til forholdene og behovene i deres landdistrikter.

Det er fortsat op til medlemsstaterne/regionerne at afgøre, om ELFUL-finansieringens potentiale er udnyttet i denne forbindelse, nemlig ved udformningen af deres programmer for udvikling af landdistrikterne og ved afvejningen af forskellige målsætninger for deres strategier for udvikling af landdistrikterne.

3.51, andet led: Kommissionen har forpligtet sig til at tage hensyn til al tilgængelig dokumentation for politikkens resultater indtil nu og til at anvende disse oplysninger, når den analyserer specifikke løsninger for fremtiden i den konsekvensanalyse, der ligger til grund for Kommissionens forslag til den fælles landbrugspolitik efter 2020. Kommissionen har også forpligtet sig til at overveje, hvordan resultaterne af interventionstyperne, herunder eventuelt indkomststøtte, skal vurderes.

3.51, tredje led: Formålet med at anvende forenklede omkostningsmuligheder er at mindske den administrative byrde for myndigheder og støttemodtagere. Ordningen med godtgørelse af forenklede omkostninger burde føre til de samme resultater som konventionelle godtgørelsessystemer, men på en enklere og hurtigere måde. Kommissionen har indvilliget i at overveje, hvordan man kan bevæge sig i retning af systemer, som baserer medlemsstaternes godtgørelse på gennemførelsen af politikker.

3.52, andet led: Kommissionen har styrket forbindelserne mellem krydsoverensstemmelsessystemet og dyrevelfærden, navnlig ved at øge udvekslingen af bedste praksis og delingen af resultaterne af kontrollen af krydsoverensstemmelse med medlemsstaterne som anbefalet af Revisionsretten. Dette blev gjort i forbindelse med møder i ekspertgruppen om krydsoverensstemmelse, der blev afholdt i 2018.

3.52, femte led: Hvad angår særberetning nr. 25/2018, påhviler det medlemsstaterne at udvælge projekterne (herunder prioritere dem). For så vidt angår ESI-midlerne, tillægger de retlige bestemmelser ikke Kommissionen en sådan rolle under delt forvaltning med hensyn til fastsættelse af kriterier for udvælgelse af operationer, iværksættelse af forslagsindkaldelser, evaluering og udvælgelse af projekter til finansiering. Det er op til medlemsstaterne at tilrettelægge denne proces. Det er der ikke ændret ved i Kommissionens forslag for perioden 2021-2027. Da finansieringsforudsætningerne (kaldet forudsætninger) imidlertid skal overholde bestemmelserne for støtte under EFRU/Samhørighedsfonden, har Kommissionen for perioden 2021-2027 foreslået, at investeringerne i risikoforebyggelse og -styring skal følge en national eller regional katastroferisikostyringsplan. Dette er en strategi, der læner sig op ad strategien for perioden 2014-2020, men som er styrket, og som giver mulighed for at anskue alle risici i et integrationsperspektiv.

Udgiftsområde 3 »Sikkerhed og medborgerskab« og 4 »Et globalt Europa«

a) Særberetning nr. 7/2018 — Tyrkiet

3.55, første led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

Kommissionen noterer sig måldatoen for gennemførelsen og vil overveje at omprioritere i forbindelse med 2018-programmeringen under hensyntagen til de politiske retningslinjer.

Kommissionen bemærker, at fremskridt på så følsomme områder som dette ikke blot afhænger af den tildelte IPA-finansiering, men, hvad der er endnu vigtigere, af de tyrkiske myndigheders velvilje.

3.55, første led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

3.55, tredje led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

3.55, fjerde led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

3.55, femte led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

b) Særberetning nr. 20/2018 — Den afrikanske freds- og sikkerhedsarkitektur (APSA)

3.56. EU-støtten til den afrikanske freds- og sikkerhedsarkitektur (APSA), både for så vidt angår kompetencer og finansielt ejerskab, har været et vigtigt bidrag til udviklingen af denne arkitektur, om end de forventede resultater ikke er opnået på systematisk vis. Bidrag til løn eller andre driftsomkostninger er ikke et problem i sig selv, så længe det er forbundet med opnåelse af resultater og udgør en del af en bredere støttestrategi med en klar exitstrategi.

3.57, første led: Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten har accepteret anbefalingen. Ad hoc-støtte til driftsomkostninger kan imidlertid stadig være relevant under visse forhold.

3.57, andet led: Kommissionen har accepteret anbefalingen.

c) Særberetning nr. 27/2018 — Faciliteten for flygtninge i Tyrkiet

3.59, første led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

Kommissionen mener, at støtte til samme type aktiviteter gennem parallelle instrumenter gav mulighed for komplementaritet og ikke førte til dobbeltarbejde eller overlapning, ligesom det gav Kommissionen mulighed for at reagere hurtigere, fordi forskellige instrumenter blev mobiliseret på forskellige tidspunkter.

3.59, første led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

3.59, tredje led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

3.59, fjerde led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

Kommissionen bemærker, at gennemførelsen af denne anbefaling ikke udelukkende afhænger af Kommissionen, men også af partnernes villighed til at acceptere disse betingelser.

3.59, femte led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

På trods af den manglende adgang til modtagernes navne har partnerne etableret robuste kontrolmekanismer. Partnerne og Kommissionen vil fortsat slå til lyd for bedre adgang til primære data over for den tyrkiske regering under behørig hensyntagen til den gældende lovgivning.

3.59, sjette led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

Kommissionen vil fortsat drøfte dette spørgsmål med de tyrkiske myndigheder for at sikre fuld dataadgang for gennemførelsespartnerne under behørig hensyntagen til den gældende lovgivning.

Kommissionen bemærker, at det ikke er formålet med faciliteten at koordinere al EU-bistand til flygtninge i Tyrkiet. Dens overvågnings- og rapporteringsmandat omfatter kun bistand under faciliteten. Kommissionen er allerede i en anden sammenhæng ved at udarbejde en global rapport om gennemførelsen af bistand i forbindelse med migrationskrisen, som vil supplere den specifikke rapportering om faciliteten.

d) Særberetning nr. 32/2018 — EU's trustfond for Afrika

3.60. EU's trustfond blev udformet som et gennemførelsesredskab med fleksible mål, som skulle kunne reagere på behov og nye udfordringer som følge af de forskelligartede komplekse kriser, der berører de tre regioner.

3.61, første led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

3.61, andet led: Kommissionen har delvist accepteret denne anbefaling.

3.61, tredje led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

3.61, fjerde led: Kommissionen har accepteret denne anbefaling.

Udgiftsområde 5 »Administration«

a) Særberetning nr. 34/2018 — EU-institutionernes udgifter til kontorlokaler

3.64, første led: Hvad angår bygningsstrategien, er hovedprincipperne i Kommissionens politik for fast ejendom som skitseret i meddelelsen COM(2007) 501 i det store og hele ajourført (2).

Kommissionen har kun delvist accepteret anbefalingen, da planlægningsdokumenterne (den flerårige politiske ramme og det arbejdsdokument om bygninger, der ledsager budgetforslaget) allerede ajourføres en gang om året.

3.64, andet led: Kommissionen accepterer ikke anbefalingen, men vil vurdere mulighederne for forbedringer.

Kommissionen kan i det arbejdsdokument om bygninger, der ledsager budgetforslaget, hvert år fremlægge oplysninger om de forskud, der vil blive udbetalt til de forskellige projekter.

3.64, tredje led: Kommissionen har delvist accepteret anbefalingen, da den mener, at den nødvendige procedure for bygningsforvaltning er på plads. Dette kan blive taget op til fornyet overvejelse på mellemlang sigt.

3.64, fjerde led: Kommissionen har accepteret anbefalingen og ønsker at understrege, at det i forbindelse med fast ejendom er den enkelte institutions størrelse, behov og placering, der fører til de særlige karakteristika, som kan have stor betydning for resultaterne af sammenligningen.

Beretningerne om emnet »Et velfungerende indre marked og en bæredygtig monetær union«

b) Særberetning nr. 3/2018 — Proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer (PMU)

3.68. Samlet set har Kommissionen et positivt indtryk af gennemførelsen af PMU'en. Revisionsretten har forhørt sig hos medlemmerne af Udvalget for Økonomisk Politik, og kun ca. 10 % af dem anså PMU'en for at være ineffektiv. For at gøre gennemførelsen mere gennemsigtig har Kommissionen i PMU-kompendiet offentliggjort de principper, der følges for at udpege og vurdere ubalancer, og indført PMU-vurderingsmatrixer i de dybdegående undersøgelser. Hvad angår Kommissionens analyses profil, fremlægges konklusionerne fra de dybdegående undersøgelser i en meddelelse fra Kommissionen, der ledsager undersøgelserne, og ikke i selve undersøgelserne, da der i disse ifølge forordningen skal tages hensyn til den generelle sammenhæng. Endelig betragtes den indledende udpegelse af ubalancer ikke som et system for tidlig varsling, og den er derfor baseret på variabler af høj datakvalitet. I Kommissionens grundige analyse gøres der imidlertid brug af de seneste makroøkonomiske prognoser, som i kraft af deres udformning tager hensyn til de generelle markedsvilkår, herunder eventuelle nationale betingelser, der afspejler afsmitning udefra.

3.69. Kommissionen accepterer de fleste af Revisionsrettens anbefalinger og er fast besluttet på at gennemføre dem. Faktisk rettes fokus i mange af anbefalingerne i beretningen mod at styrke og forbedre en række aspekter af PMU'en, som Kommissionen allerede er i færd med at tage hånd om.

c) Særberetning nr. 18/2018 — Er det vigtigste mål for stabilitets- og vækstpagtens forebyggende del realiseret?

3.70. Kommissionen er i øjeblikket ved at gennemføre de anbefalinger, som den har accepteret. Rådet udsendte sine konklusioner om beretningen i december 2018. Det opfordrede Kommissionen til at tage hensyn til Revisionsrettens resultater og anbefalinger og rapportere tilbage til Rådet inden for to år. Kommissionen har accepteret denne tidsfrist.

3.71, første led: Kommissionen har ændret parametrene i tilpasningsmatrixen som led i en mere omfattende revision af fleksibiliteten inden for rammerne af stabilitets- og vækstpagten, som blev offentliggjort i maj 2018. Kommissionen har ikke accepteret anbefalingen om at håndtere de kumulative virkninger af tilladte afvigelser, da forordning (EF) nr. 1466/97 udtrykkeligt fastsætter en tilladt afvigelse på 0,25 % af BNP, og Kommissionen ikke kan pålægge restriktioner i denne henseende.

3.71, andet led: Kommissionen har ikke accepteret de anbefalinger, som der henvises til i denne sætning, dvs. anbefaling 2a) og 2b). Den midlertidige afvigelse i henhold til strukturreformklausulen er ikke direkte knyttet til de faktiske budgetmæssige omkostninger ved reformen, fordi en række meget gavnlige strukturreformer ikke altid skaber større direkte budgetmæssige omkostninger, selv om disse reformer medfører væsentlige økonomiske og politiske omkostninger. I sådanne tilfælde ville en direkte forbindelse mellem den midlertidige afvigelse og de budgetmæssige omkostninger effektivt fjerne klausulens karakter af tilskyndende incitament. Kommissionen har heller ikke accepteret anbefalingen om at ophæve investeringsbestemmelsen i dens nuværende form, da den anser bestemmelsen for at være et vigtigt element i den fleksibilitetspakke, der blev indført i 2015.

3.71, tredje led: Kommissionen vil undersøge disse spørgsmål som led i den kommende revision af twopack- og sixpack-lovgivningen. Parametrene i tilpasningsmatrixen stiller allerede højere krav til dybt forgældede medlemsstater.

3.71, fjerde led: Kommissionen gennemførte disse anbefalinger i god tid før den nylige offentliggørelse af sin forårspakke fra 2019.

Del 3 — Opfølgning af anbefalinger

3.75. De 11 anbefalinger, der slet ikke er gennemført, blev ikke accepteret af Kommissionen.

Konklusioner og anbefalinger

Konklusioner

3.79. Opnåelsen af resultater er i de fleste tilfælde ikke en proces, der forløber lineært over tid. Derimod starter den kun langsomt i gennemførelsesfasen. I betragtning af dette og den sene opstart af visse programmer mener Kommissionen, at der overordnet set er gjort fremskridt. Kommissionen er enig i, at det er nødvendigt nøje at overvåge de fremskridt, der gøres med gennemførelsen, og træffe de nødvendige foranstaltninger i tilfælde af mangler. Kommissionen er af den opfattelse, at det har sine begrænsninger at samle resultater målt ud fra indikatorer i programmer og overskrifter. Kommissionen har bevidst ikke beregnet en gennemsnitlig afstand til målet for hvert program. Et enkelt tal kan ikke fuldt ud afspejle den kompleksitet, der er forbundet med at bruge milliarder af euro.

3.80. OECD ( 3 ) har fremhævet den nuværende resultatramme for EU's budget som den bedste på verdensplan. Kommissionen har fremsat forslag om at forbedre den yderligere i den kommende finansielle ramme. Der er dog mange udfordringer forbundet med dataindsamling og -udveksling, navnlig for programmer under delt forvaltning. Disse og andre faktorer, herunder programmernes flerårige karakter, gør det til en udfordrende opgave at rapportere om resultater vedrørende EU-budgettet. Der er dog mange udfordringer forbundet med dataindsamling og -udveksling, navnlig for programmer under delt forvaltning. Disse og andre faktorer, herunder programmernes flerårige karakter, gør det til en udfordrende opgave at rapportere om resultater vedrørende EU-budgettet. a) første led: Resultatindikatorerne for EU's finansielle programmer er fastlagt i de retsakter, der ligger til grund for programmerne. Kommissionen er enig i, at resultat- og effektindikatorer er vigtige for at måle performance. Det er nødvendigt at finde den rette balance mellem de forskellige former for indikatorer. Andet led: Kommissionen er enig i, at alle indikatorer bør bidrage til at måle EU-budgettets resultater. Tredje led: Der skal altid foretages en afvejning mellem på den ene side en udtømmende liste over indikatorer, der dækker alle aspekter af målene, og på den anden side de anvendte ressourcer. b) første led: Kommissionen forbedrer løbende sin resultatrapportering, bl.a. med hjælp fra medlemsstaterne og andre indberettende enheder. I sin analyse af de foreliggende datasæt i marts 2019 konstaterede Kommissionen, at 63 % af indikatorerne har komplette resultatoplysninger, dvs. datapunkter, basislinjer og mål, og Kommissionen anser dette for at være et rimeligt tal. For så vidt angår resultatrammen for udgiftsprogrammerne for perioden efter 2020 har Kommissionen nu iværksat et bredt projekt, der har til formål at sikre, at disse underliggende resultatoplysninger fastlægges for programmerne på en sammenhængende måde og i overensstemmelse med en aftalt tidsplan. c) første led: Adgangen til data af høj kvalitet afhænger i vid udstrækning af de rapporteringsforpligtelser, der følger af lovgivningen. Kommissionen har kun begrænsede muligheder for at påvirke kvaliteten af de data, som medlemsstaterne og de offentlige myndigheder indberetter. Kommissionen bemærker, at tre fjerdedele af indikatorerne havde de nyeste tilgængelige data. For nogle programmers vedkommende vil der først foreligge data senere i gennemførelsesperioden. d) første led: Kommissionen accepterer, at visse indikatormål måske ikke er tilstrækkelig ambitiøse, men fastholder, at resultatrammen samlet set er robust. Kommissionen understreger desuden, at den er fast besluttet på at forbedre systemet i den næste flerårige finansielle ramme.

3.81. Kommissionen er enig med Revisionsretten i, at datatilgængeligheden kunne forbedres. Kommissionen mener imidlertid, at der skal opnås en balance mellem de forskellige typer indikatorer, men at der ikke findes en bestemt fordeling mellem input- og outputindikatorer, som automatisk indebærer en svaghed (se Kommissionens svar på punkt 3.23). Den omstændighed, at de opnåede fremskridt ikke kan beregnes, hænger både sammen med datatilgængeligheden og den måde, hvorpå de tilgængelige data bruges til at beregne disse fremskridt (se Kommissionens svar på punkt 3.28). Der kan være opstillet uambitiøse mål for nogle indikatorer i visse programmer, men det er i de fleste tilfælde ikke ligetil at identificere disse (se Kommissionens svar på punkt 3.35).

Anbefalinger

Anbefaling 3.1 (indikatorer i programerklæringerne)

Kommissionen accepterer anbefalingen. I henhold til finansforordningen skal Kommissionen i programerklæringerne rapportere om alle de indikatorer, der er fastsat i retsgrundlaget for de udgiftsprogrammer, som Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget på grundlag af forslag fra Kommissionen.

a) Kommissionen mener, at det er nødvendigt med en passende balance mellem typer af indikatorer for at overvåge og evaluere resultaterne, og denne balance bør afspejle de enkelte programmers særlige karakter.

Anbefaling 3.2 (resultatrammer for programmerne)

Kommissionen accepterer denne anbefaling. Kommissionen bemærker, at det vil være nødvendigt at anvende et begrænset antal indikatorer, som det ikke er hensigtsmæssigt at fastsætte kvantitative basislinjer, delmål eller mål for.

d) Kommissionen bemærker, at den skal tage hensyn til såvel gennemførligheden som omkostningerne og til, at der kræves et tilsvarende tilsagn fra især medlemsstaterne og støttemodtagerne om at indsende data af høj kvalitet til tiden.

Anbefaling 3.3 (rettidige oplysninger for alle resultatindikatorer)

Kommissionen accepterer anbefalingen. Kommissionen bemærker, at den skal tage hensyn til såvel gennemførligheden som omkostningerne og til, at der kræves et tilsvarende tilsagn fra især medlemsstaterne og støttemodtagerne om at indsende data af høj kvalitet til tiden.

Anbefaling 3.4 (Dokumentation af mål)

Kommissionen accepterer anbefalingen.

Anbefaling 3.5 (forbedring af programgennemførelsesoversigten)

Kommissionen accepterer anbefalingen.

a) Kommissionen mener, at den først vil være i stand til at gennemføre denne del af anbefalingen ved starten af den flerårige finansielle ramme for 2021-2027.

Bilag 3.3 — Detaljeret status for 2015-anbefalingerne i de respektive beretninger

Særberetning nr. 1/2015: Transport ad indre vandveje i Europa — Ingen væsentlige forbedringer med hensyn til transportandel og besejlingsforhold siden 2001

Svar på punkt 52, anbefaling 1, litra a): Kommissionen bemærker, at denne anbefaling er rettet til medlemsstaterne.

Svar på punkt 54, anbefaling 2, litra a): Kommissionen har truffet de foranstaltninger, som var mulige inden for den tidsramme, der var fastsat for gennemførelsen af anbefalingen, og betragter den som gennemført. Den har undersøgt situationen i sektoren for sejlads ad indre vandveje ved hjælp af en særlig markedsobservationsanalyse. Selve strategien vil blive revideret i forbindelse med revisionen af hele TEN-T-rammen (se anbefaling 2c nedenfor).

Svar på punkt 54, anbefaling 2, litra c): Denne foranstaltning vil blive afsluttet med revisionen af TEN-T-forordningen, som ventes fuldført den 31. december 2023.

Særberetning nr. 2/2015: EU's finansiering af rensningsanlæg for byspildevand i Donaus opland — Der er brug for en yderligere indsats for at hjælpe medlemsstaterne med at opfylde EU's spildevandspolitiske mål

Svar på punkt 108, anbefaling 1, litra a): Kommissionen accepterer ikke denne anbefaling.

Svar på punkt 110, anbefaling 2, litra a): Kommissionen har fuldt ud gennemført den del af anbefaling 2, litra a), som den har accepteret. Der indberettes finansielle oplysninger for størstedelen af spildevandsbelastningen (alle byområder over 2 000 personækvivalenter (PE)). Det er kun byområder på under 2 000 PE, der ikke indberetter. Dette begrundes med følgende: a) Det vil indebære en urimelig ekstra administrativ byrde, b) det vil øge forsinkelserne i indberetningen (Revisionsretten anbefaler andre steder at reducere den forsinkede indberetning), og c) der findes ingen udtrykkelig indberetningspligt i direktivet.

Svar på punkt 115, anbefaling 3, litra a): Kommissionen accepterer ikke denne anbefaling.

Svar på punkt 115, anbefaling 3, litra b): Kommissionen accepterer ikke denne anbefaling.

Svar på punkt 115, anbefaling 3, litra c): Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud.

Svar på punkt 115, anbefaling 3, litra d): Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud. Kommissionen har truffet de anbefalede foranstaltninger.

For programmeringsperioden 2014-2020 er der fastsat krav om indberetning af finansielle instrumenter i artikel 46 i forordningen om fælles bestemmelser (forordning (EU) nr. 1303/2013) og bilag I til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 821/2014. I sidstnævnte er der fastlagt en model for rapportering vedrørende finansielle instrumenter. I afsnit VIII i rapporteringsmodellen skal medlemsstaterne give oplysninger om størrelsen af andre bidrag uden for EU's struktur- og investeringsfonde, der er fremskaffet ved brug af finansielle instrumenter, herunder offentlige og/eller private bidrag, som der er indgået forpligtelser for i finansieringsaftalen, og som er udbetalt til de endelige modtagere.

Svar på punkt 117, anbefaling 4, litra a): Kommissionen accepterer ikke denne anbefaling.

Svar på punkt 117, anbefaling 4, litra b): Denne anbefaling er delvist gennemført.

Svar på punkt 119, anbefaling 5, litra b): Kommissionen accepterer ikke denne anbefaling.

Særberetning nr. 3/2015: EU's ungdomsgaranti: De første skridt er taget, men der venter gennemførelsesrisici forude

Svar på punkt 89, anbefaling 1: Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

Særberetning nr. 4/2015: Teknisk bistand: Hvad har bistanden bidraget med på området landbrug og udvikling af landdistrikterne?

Svar på punkt 90, anbefaling 1: Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud. I henhold til princippet om delt forvaltning beskriver medlemsstaterne i deres programmer for udvikling af landdistrikterne, hvordan teknisk bistand vil blive anvendt, ligesom de kan foretage en samlet vurdering af, hvordan den gennemføres.

Det bør desuden understreges, at overvågningsindikatorerne kun omfatter en del af de oplysninger, der er nødvendige for evalueringen, og at evalueringen går langt videre end dataanalyse af overvågningstabellerne. De fælles evalueringsspørgsmål vedrørende udvikling af landdistrikterne, som er fastsat i bilag V til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014, omfatter spørgsmål 20: »I hvilket omfang har teknisk bistand bidraget til at nå de mål, som er fastsat i artikel 59 i forordning (EU) nr. 1303/2013 og i artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013?«

Den efterfølgende evaluering af programmerne for udvikling af landdistrikterne forventes udarbejdet og forelagt Kommissionen senest i december 2024.

Svar på punkt 90, anbefaling 2: Kommissionen accepterer ikke denne anbefaling.

Svar på punkt 93, anbefaling 4: Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud. I overvågningstabel B2.3 skelnes der i forbindelse med støtte til teknisk bistand — fra andre kilder end det nationale landdistriktsnetværk — mellem de samlede offentlige udgifter til administrative omkostninger og andre omkostninger, idet sidstnævnte omfatter studier og uddannelse. Principielt skal der ved fastlæggelsen af yderligere indikatoroplysninger, der skal indsamles af medlemsstaterne og regionerne, sikres balance mellem den ekstra værdi på den ene side og den administrative byrde på den anden. Derfor sættes der bevidst en grænse for den mængde detaljerede oplysninger, der indsamles på dette niveau.

Kommissionen er ikke i stand til at fremlægge forudgående dokumentation for de endelige resultater af evalueringen. Under delt forvaltning foretages evalueringen af programmerne for udvikling af landdistrikterne i medlemsstaterne eller regionerne i overensstemmelse med den fælles evalueringstilgang, der er fastlagt i artikel 14 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014.

Særberetning nr. 5/2015: Er finansielle instrumenter et velfungerende og lovende værktøj i forbindelse med udvikling af landdistrikterne?

Svar på punkt 100, anbefaling 3: Medlovgiverne har ikke fremsat retlige krav om at opstille mål for revolverende virkninger. Årsagen hertil er, at ethvert finansielt instrument og dets udformning har sin helt særlige revolverende karakter. Denne afhænger også af eksterne faktorer såsom markedsefterspørgsel og økonomisk udvikling. Kommissionen har ligeledes kun fastsat supplerende gennemførelsesbestemmelser vedrørende revolverende virkninger i gennemførelsesforordning (EU) nr. 964/2014 og (EU) 2016/1157. Disse findes i afsnittene om udlånspolitik. De retlige rammer og gennemførelsesbestemmelserne kan kun fastlægge principper for fastsættelse af mål og forvaltning af tilbagebetalte midler.

Navnlig kan den forventede udlånsvolumen og det forventede renteinterval ikke fastsættes på forhånd på EU-plan med foruddefinerede mål. De skal vurderes fra sag til sag i forbindelse med den forudgående vurdering af hvert enkelt finansielt instrument (i overensstemmelse med artikel 37 i forordning (EU) nr. 1303/2013), og de skal tages i betragtning ved bestemmelse af instrumentets art (revolverende eller ikkerevolverende). Aspektet vedrørende gearing skal også undersøges i forbindelse med den forudgående vurdering. Midler, der tilbagebetales til det finansielle instrument, skal enten genanvendes i instrumentet (revolvere) eller — efter tilbagebetaling til forvaltningsmyndigheden eller holdingfonden — anvendes i overensstemmelse med artikel 44 (til de samme formål i henhold til en prioritet før støtteberettigelsesperiodens ophør) eller artikel 45 (i overensstemmelse med programmets mål efter støtteberettigelsesperiodens ophør) i forordning (EU) nr. 1303/2013.

Med disse bestemmelser som ændret i omnibusforordningen (forordning (EU, Euratom) 2018/1046) betragter Kommissionen anbefalingen som gennemført med undtagelse af de mål, der kun kan fastsættes i den forudgående vurdering af hvert enkelt finansielt instrument, og som Kommissionen ikke kan fastsætte horisontalt.

Særberetning nr. 8/2015: Sikrer EU's finansielle støtte til mikroiværksættere en tilstrækkelig dækning af disses behov?

Svar på punkt 68, anbefaling 1: For så vidt angår de resterende svagheder, som Revisionsretten nævner i bilag 3.4, bør det bemærkes, at forvaltningsmyndighederne selv kan vælge, om de vil medtage specifikke indikatorer i et operationelt program. Forordningen indeholder imidlertid bestemmelser om en obligatorisk fælles outputindikator for enheder (forordning (EU) nr. 1304/2013, bilag I (2)).

Svar på punkt 72, anbefaling 4: Kommissionen accepterer ikke denne anbefaling.

Særberetning nr. 9/2015: EU's støtte til bekæmpelse af tortur og afskaffelse af dødsstraf

Svar på punkt 55, anbefaling 4: Kommissionen er enig i Revisionsrettens konklusion om, at denne anbefaling ikke er blevet gennemført, men gentager, at den ikke accepterer anbefalingen.

Svar på punkt 56, anbefaling 6: Kommissionen er enig i Revisionsrettens konklusion om, at denne anbefaling ikke er blevet gennemført, men gentager, at den ikke accepterer anbefalingen.

Særberetning nr. 12/2015: EU's prioritet om at fremme en videnbaseret økonomi i landdistrikterne er blevet påvirket af dårlig forvaltning af videnoverførsels- og rådgivningsforanstaltninger

Svar på punkt 94, anbefaling 1, litra b): Revisionsrettens anbefaling anses for at være fuldt gennemført. Der findes forskellige metoder til at foretage gentagne analyser af uddannelsesbehovene, og den mest hensigtsmæssige tilgang afhænger af udformningen af det pågældende landbrugsfaglige viden- og innovationssystem (AKIS), som varierer fra medlemsstat til medlemsstat. Derfor kan den mest effektive måde at foretage en sådan behovsvurdering på kun beskrives i generelle vendinger i foranstaltningsarket.

Kommissionens opdatering af foranstaltningsarket anses for at sikre en passende detaljeringsgrad og være tilstrækkelig til, at medlemsstaterne kan foretage gentagne behovsvurderinger.

Svar på punkt 94, anbefaling 1, litra d): Revisionsrettens anbefaling anses for at være fuldt gennemført. Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne godkendes og tilføjes kun til programmerne for udvikling af landdistrikterne, hvis en medlemsstat påviser et underliggende strategisk behov. Dette krav fremgår tydeligt af strategien i programmet for udvikling af landdistrikterne, som igen er baseret på SWOT-analysen og den deraf følgende behovsvurdering, som hver medlemsstat har skullet foretage ved indledningen af programmeringsfasen for udvikling af landdistrikter.

På de årlige revisionsmøder og møderne i tilsynsudvalgene vurderes de årlige gennemførelsesrapporter, som beretter om, hvor langt man er nået med gennemførelsen af alle de programmerede foranstaltninger under programmerne for udvikling af landdistrikterne. I tilfælde af problemer med gennemførelsen eller forsinkelse af denne analyseres situationen, og der træffes afhjælpende foranstaltninger.

Svar på punkt 96, anbefaling 2, litra b): Revisionsrettens anbefaling vedrørende vejledninger og offentlige indkøb, herunder oplysninger om intern levering, anses for at være gennemført fuldt ud.

Med hensyn til overvågningen af medlemsstaternes procedurer ved overensstemmelsesrevisioner henvises til Kommissionens svar på anbefaling 5 i forbindelse med særberetning nr. 12/2015.

Svar på punkt 98, anbefaling 3, litra a): Revisionsrettens anbefaling anses for at være fuldt gennemført. Kommissionen giver vejledning, der medvirker til at afklare visse juridiske fortolkninger og til at udbrede eksempler på god praksis ved gennemførelse af EU-retten i medlemsstaterne.

Spørgsmålet om omkostningernes rimelighed drøftes regelmæssigt med medlemsstaterne i forskellige sammenhænge, senest på seminaret om fejlfrekvensen i juni 2018, hvor aspekter vedrørende omkostningernes rimelighed og brugen af forenklede omkostningsmuligheder blev drøftet.

Der kan tilrettelægges uddannelsesforløb efter anmodning fra medlemsstaterne, og der er allerede afholdt flere kurser om dette emne. Det skal også bemærkes, at der har været en væsentlig stigning i brugen af forenklede omkostningsmuligheder i forbindelse med gennemførelsen af programmerne for udvikling af landdistrikterne, hvilket betyder, at medlemsstaterne foretager vurderinger af omkostningernes rimelighed mindre hyppigt.

Svar på punkt 98, anbefaling 3, litra b): Revisionsrettens anbefaling anses for at være fuldt gennemført. I henhold til artikel 51 i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal de årlige revisionsmøder mellem Kommissionen og de enkelte medlemsstater i 2017 og 2019 omfatte alle programmer. På disse møder skal der tages hensyn til statusrapporterne om gennemførelsen af partnerskabsaftalen. Statusrapporterne skal bl.a. indeholde oplysninger om gennemførelsen af mekanismer til sikring af koordinering mellem EU's struktur- og investeringsfonde og andre finansieringsinstrumenter på EU-plan og nationalt plan samt med Den Europæiske Investeringsbank. Revisionsmøderne bidrager til at sikre komplementaritet og synergier mellem programmerne under EU's struktur- og investeringsfonde i en given medlemsstat og skaber et grundlag for at foretage forbedringer, når det er nødvendigt.

Svar på punkt 100, anbefaling 4, litra b): Kommissionen mener fortsat ikke, at den er ansvarlig for at overvåge, at der er etableret feedbacksystemer for at forbedre de kommende uddannelsesforløb.

For så vidt angår pålidelige oplysninger om effektive videnoverførsels- og rådgivningstjenester af høj kvalitet, anføres de fælles evalueringsspørgsmål vedrørende udvikling af landdistrikterne i bilag V til gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014. Evalueringsspørgsmål 1 vedrørende fokusområde 1A har følgende ordlyd: »I hvilket omfang har interventioner under landdistriktsudviklingsprogrammet bidraget til innovation, samarbejde og udvikling af vidensbasen i landdistrikterne?« Dette spørgsmål skal besvares i den uddybende årlige gennemførelsesrapport, som fremlægges i 2019 og i den efterfølgende evaluering.

Revisionsrettens anbefaling anses derfor for at være fuldt gennemført.

Svar på punkt 102, anbefaling 5: Kommissionen mener, at denne anbefaling er fuldt gennemført. Hvad angår de revisioner på området videnoverførsel og innovation, der ikke er blevet gennemført i praksis, er der i det flerårige arbejdsprogram for 2016-2019 foretaget planlægning for år n+2, dvs. 2018-2019. Efter en ny central risikovurdering i 2017 var deres risikoscore lavere på grund af de lavere udgifter, og i betragtning af de til rådighed værende ressourcer blev det besluttet at medtage andre revisioner (med en højere risiko og flere udgifter).

Efter særberetningens færdiggørelse blev risikoprofilen for revisionsområdet øget. Som følge heraf gennemførte GD AGRI fem udvalgte revisioner (i AT, DK, FR, IT og SE). Det bør bemærkes, at antallet af udvalgte transaktioner stadig er begrænset som følge af, at udgifterne er meget lave, selv om risikofaktoren for revisionsfeltet er øget i risikoanalysen.

Ved den nye revisionstilgang, som GD AGRI har anvendt siden juli 2018, fokuseres der desuden på certificeringsorganets arbejde vedrørende alle foranstaltninger ud over IFKS-foranstaltninger, bl.a. vedrørende videnoverførsel og innovation. Hvis en sådan foranstaltning er omfattet af godkendelsesorganets stikprøve 1, vil den også blive udvalgt af GD AGRI i forbindelse med dets revision.

Særberetning nr. 13/2015: EU-støtte til træproducerende lande under FLEGT-handlingsplanen

Svar på punkt 58, anbefaling 1: Kommissionen accepterede delvist denne anbefaling i 2015, da øremærkning af et budget til gennemførelse af FLEGT-handlingsplanen kun er mulig for tematiske programmer/budgetposter. For perioden 2014-2020 har Kommissionen øremærket 145 mio. EUR til gennemførelse af FLEGT-handlingsplanen under budgetposten for det tematiske program og udarbejdet årlige handlingsplaner med nærmere oplysninger om, hvilke indsatsområder i FLEGT-handlingsplanen der skulle finansieres.

Særberetning nr. 16/2015: Bedre energiforsyningssikkerhed gennem udvikling af det indre energimarked: Der er behov for en yderligere indsats

Svar på punkt 117, anbefaling 3: Kommissionen mener, at anbefalingen er gennemført fuldt ud ved at udvide de lovgivningsmæssige rammer og etablere en platform.

Svar på punkt 123, anbefaling 7, litra b): Kommissionen har delvist accepteret anbefalingen og truffet de ønskede foranstaltninger vedrørende de accepterede elementer.

Svar på punkt 126, anbefaling 9: Kommissionen har ikke accepteret anbefalingen. Den har imidlertid truffet de foranstaltninger, som den betragter som nødvendige for at tage fat på de underliggende spørgsmål.

Særberetning nr. 17/2015: Kommissionens støtte til indsatshold for ungdomsbeskæftigelsen: ESF-finansieringen er blevet omdirigeret, men der fokuseres ikke nok på resultater

Svar på punkt 84, anbefaling 2, litra a): Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud.

Kommissionen insisterer på, at undersøgelsen af mulighederne for at forbedre resultaterne er en løbende standardpraksis. Kommissionen behandler alle anmodninger om omprogrammering, uanset om de skyldes et behov for at indarbejde nye midler, idet målet først og fremmest er at opnå bedre resultater. Kommissionen drøfter disse spørgsmål indgående med medlemsstaten. Kommissionen havde hidtil ikke taget initiativ til at foreslå nye ændringer, da det ville have været unødvendigt og meget ineffektivt.

Svar på punkt 84, anbefaling 2, litra b): Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud.

Kommissionen insisterer på, at denne vurdering foretages omhyggeligt og altid har været standardpraksis. Det betragtes som unødvendigt og ineffektivt at rapportere om alle detaljer i vurderingsprocessen og om elementer, der kræves i forordningerne og altid har været standardpraksis, og derfor foreligger der ikke detaljerede oplysninger om tjeklisterne.

Svar på punkt 84, anbefaling 2, litra c): Kommissionen insisterer på, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud i det omfang, at den fortsat er relevant. Denne anbefaling har mistet sin relevans i perioden 2014-2020, da de årlige gennemførelsesrapporter ikke længere anses for at være det rette middel til formidling af detaljerede oplysninger, men kun til formidling af sammenfattede oplysninger. Kommissionen insisterer på, at der formidles tilstrækkelige relevante oplysninger i de årlige gennemførelsesrapporter, og at der gives mere detaljerede oplysninger ved hjælp af andre rapporteringsmidler (f.eks. evalueringsrapporter, tekniske møder og overvågningsudvalg — hvis drøftelser afspejles i referater og noter til sagen).

Svar på punkt 86, anbefaling 3: Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud.

Kommissionen insisterer på, at systematisk sandsynligheds- og pålidelighedskontrol foretages som standardpraksis. Der er dokumentation for, at dette er standardpraksis (vejledningsdokumenter fra evalueringsenheden og fra ESF's koordinationsenhed, tjeklister i forbindelse med accept af rapporter). Det ville være unødvendigt og ineffektivt at dokumentere hver enkelt kontrol, der er foretaget.

Særberetning nr. 20/2015: Omkostningseffektiviteten af EU's landdistriktsstøtte til ikke-produktive investeringer i landbruget

Svar på punkt 74, anbefaling 1, litra a): I henhold til artikel 75 i forordning (EU) nr. 1305/2013 vil medlemsstaterne forelægge Kommissionen den uddybende årlige gennemførelsesrapport for 2018 i slutningen af juni 2019. Kommissionen kan først fuldføre den pågældende overvågning på det tidspunkt.

Svar på punkt 77, anbefaling 3, litra a): Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført, da den krævede indsats for at rådgive medlemsstaterne om indførelse af yderligere indikatorer er fuldført. Kommissionen fører tilsyn med gennemførelsen af programmerne for udvikling af landdistrikterne gennem en række fælles kontekst-, resultat- og outputindikatorer under det fælles overvågnings- og evalueringssystem for 2014-2020.

Selve evalueringerne foretages af eller på vegne af medlemsstaterne, mens Kommissionens tjenestegrene har ansvaret for at sammenfatte dem på EU-plan. De obligatoriske elementer i det fælles overvågnings- og evalueringssystem for 2014-2020, der er indeholdt i gennemførelsesretsakten, omfatter en liste over de indikatorer, der skal anvendes til at registrere politikkens resultater. Ud over at kræve anvendelse af disse indikatorer kan Kommissionen kun tilråde og tilskynde medlemsstaterne til at opstille supplerende indikatorer.

Anbefalingen om at »tilråde de medlemsstater, der yder en betydelig støtte til ikke-produktive investeringer, at opstille specifikke resultatindikatorer for de typer af ikke-produktive investeringer, der oftest finansieres« er gennemført i kraft af retningslinjerne i dokumentet »Assessment of RDP results: How to prepare for reporting on evaluation in 2017« (vurdering af resultaterne af programmerne for udvikling af landdistrikterne: forberedelse på rapportering om evalueringer i 2017).

Kommissionen kan ikke forpligte medlemsstaterne til at opstille sådanne supplerende indikatorer, da dette ville række ud over de obligatoriske elementer i rammerne for det fælles overvågnings- og evalueringssystem for 2014-2020.

Svar på punkt 81, anbefaling 5, litra b): Direktoratet for sikring og revision under GD AGRI vil fortsat medtage Revisionsrettens konklusioner i sit forberedende arbejde med relation til det flerårige arbejdsprogram. Revisionsrettens konklusioner er nogle af de standardkriterier, der anvendes ved fastlæggelse af det flerårige arbejdsprogram.

Særberetning nr. 23/2015: Vandkvaliteten i Donaus opland: Det går fremad med at gennemføre vandrammedirektivet, men der er stadig et stykke vej

Svar på punkt 172, anbefaling 1, litra d): Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

Svar på punkt 172, anbefaling 1, litra e): Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

Svar på punkt 172, anbefaling 1, litra f): Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

Svar på punkt 182, anbefaling 2, litra b): Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

Svar på punkt 182, anbefaling 2, litra c): Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

Svar på punkt 182, anbefaling 2, litra d): Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

Svar på punkt 191, anbefaling 3, litra b): Kommissionen accepterer ikke denne anbefaling.

Svar på punkt 191, anbefaling 3, litra e): Der er planlagt yderligere arbejde, og denne anbefaling forventes gennemført fuldt ud ved udgangen af 2020.

Svar på punkt 191, anbefaling 3, litra f): Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

Svar på punkt 191, anbefaling 3, litra g): Denne henstilling er rettet til medlemsstaterne.

Særberetning nr. 24/2015: Bekæmpelse af momssvig inden for Fællesskabet: Der er behov for mere handling

Svar på punkt 116, anbefaling 6: Kommissionen accepterer ikke denne anbefaling. Den er blevet overhalet af Kommissionens forslag om et »endeligt momssystem«, som i øjeblikket drøftes af Rådet og har til formål at ændre det nuværende momssystem for handel inden for EU og indføre nye regler om rapporteringsforpligtelser.

Svar på punkt 117, anbefaling 7: Kommissionen accepterer ikke denne anbefaling. Den sektorspecifikke ordning med omvendt betalingspligt som foranstaltning til bekæmpelse af svig er frivillig og primært rettet mod specifikke nationale problemer med svig. Kommissionens forslag om et »endeligt momssystem«, som i øjeblikket drøftes af Rådet, indeholder bestemmelser om afskaffelse af den sektorspecifikke ordning med omvendt betalingspligt (i forbindelse med varer i første fase), da den strukturelt tager hånd om problemet med svig inden for EU.

Særberetning nr. 25/2015: EU's støtte til infrastruktur i landdistrikterne har potentiale til at give væsentlig mere valuta for pengene

Svar på punkt 101, anbefaling 1, litra b): Kommissionen mener, at anbefalingen er gennemført fuldt ud.

Medlemsstaterne har etableret platformen for udveksling af bedste praksis (det europæiske netværk for landdistriktsudvikling), som de anvender i forbindelse med projekter, og bedste praksis i forbindelse med gennemførelsen udveksles i den nuværende programmeringsperiode 2014-2020. Yderligere vurderinger af den potentielle dødvægt kan kun foretages fra sag til sag og i forbindelse med programevaluering, som Kommissionen har udstedt retningslinjer for.

Desuden har Kommissionen med vedtagelsen af programmerne for udvikling af landdistrikterne for perioden 2014-2020 afbødet risikoen for manglende merværdi for EU-midlerne.

Svar på punkt 101, anbefaling 1, litra d): Kommissionen mener, at denne anbefaling er delvist gennemført, da gennemførelsen er i gang. Der etableres regelmæssige kontakter mellem Kommissionens forskellige tjenestegrene. Når programmer for udvikling af landdistrikterne godkendes eller ændres, inddrages andre af Kommissionens tjenestegrene i processen via formelle konsultationer på tværs af tjenestegrene, og deres bidrag tages i betragtning. Desuden foretages ændringerne af partnerskabsaftalerne også i fællesskab. De uddybende årlige gennemførelsesrapporter for 2018, der skal forelægges i 2019, skal give mere viden om effektiviteten af de ordninger, der skal sikre komplementaritet mellem EU-bevillingerne. Der blev offentliggjort en revideret vejledning om de årlige gennemførelsesrapporter i september 2018.

Svar på punkt 106, anbefaling 2, litra b): Kommissionen mener, at denne anbefaling er fuldt gennemført. Kommissionen har ved flere lejligheder præsenteret de nye muligheder, der blev indført med omnibusforordningen om forenklede omkostningsmuligheder (forordning (EU, Euratom) 2018/1046). Der har bl.a. været en præsentation i Udvalget for Udvikling af Landdistrikterne, i forbindelse med det europæiske innovationspartnerskabs seminar om landbrugets produktivitet og bæredygtighed (EIP-AGRI) i oktober 2018 samt på mødet blandt de spanske udbetalende organer i november 2018. Ved disse præsentationer blev det drøftet, hvordan brugen af forenklede omkostningsmuligheder kan fjerne behovet for at vurdere omkostningernes rimelighed, og hvordan medlemsstaterne kan overvinde eventuelle problemer vedrørende dette aspekt. Det europæiske netværk for landdistriktsudvikling vil den 20. juni 2019 afholde en workshop med titlen »Simplified Cost Options: experience gained and new opportunities« (forenklede omkostningsmuligheder: erfaringer og nye muligheder).

Svar på punkt 109, anbefaling 3, litra a): Kommissionen agter at vurdere, hvilken effektivitet og gennemslagskraft der kan opnås i kraft af midlerne under programmerne for udvikling af landdistrikterne for perioden 2014-2020 i overensstemmelse med den fælles ramme for overvågning og evaluering (artikel 110 i forordning (EU) nr. 1306/2013). Denne vurdering vil blive foretaget på grundlag af de foreløbige evalueringer, som medlemsstaterne har fremlagt i 2019, og efterfølgende evalueringer, der er sendt til Kommissionen inden udgangen af 2024 (artikel 78 i forordning (EU) nr. 1305/2013).

Bilag 3.4 — Opnåede forbedringer og resterende svagheder i delvist gennemførte anbefalinger i de respektive beretninger

Særberetning nr. 1/2015: Transport ad indre vandveje i Europa — Ingen væsentlige forbedringer med hensyn til transportandel og besejlingsforhold siden 2001

Punkt 54, anbefaling 2, litra a): Der er ingen dokumentation for effektiv koordinering blandt medlemsstaterne.

Svar: Det blev anbefalet at foretage dybtgående analyser med henblik på videreudvikling af strategien. Kommissionen har truffet de foranstaltninger, som var mulige inden for den tidsramme, der var fastsat for gennemførelsen af anbefalingen, og betragter den som gennemført. Den har undersøgt situationen i sektoren for sejlads ad indre vandveje ved hjælp af en særlig markedsobservationsanalyse. Derudover foretager den også undersøgelser vedrørende potentialet for vandvejstransport (havne og indre vandveje) på basis af forskellige scenarier for udviklingen i EU's økonomi og infrastruktur. Selve strategien vil blive revideret i forbindelse med revisionen af hele TEN-T-rammen. Kommissionens undersøgelser vedrørende potentialet for vandvejstransport (havne og indre vandveje) på basis af forskellige scenarier for udviklingen i EU's økonomi, industrielle tendenser og udviklingen af TEN-T skulle efter planen afsluttes i februar 2019. På grund af forsinkelser hos den konsulent, der står for undersøgelsen, og behovet for at foretage væsentlige forbedringer af undersøgelsen er Kommissionens tjenestegrene imidlertid stadig i færd med at godkende den endelige rapport.

På baggrund af drøftelser med Rådet og Europa-Parlamentet har Kommissionen indledt samarbejdet med medlemsstaterne og interessenterne om at forberede det fremtidige Naiades III-program, der skal iværksættes efter 2020, for at gøre sektoren for sejlads ad indre vandveje endnu mere effektiv.

Særberetning nr. 2/2015: EU's finansiering af rensningsanlæg for byspildevand i Donaus opland — Der er brug for en yderligere indsats for at hjælpe medlemsstaterne med at opfylde EU's spildevandspolitiske mål

Punkt 110, anbefaling 2, litra a): Der er ikke indsamlet oplysninger af denne art for byområder med under 2 000 personækvivalenter.

Svar: Kommissionen har taget behørigt hensyn til anbefaling 2, litra a), men ikke accepteret den del af anbefalingen, der vedrører byområder med under 2 000 personækvivalenter. Kommissionen har ikke accepteret anbefalingen om at anmode medlemsstaterne om oplysninger om de finansielle beløb for byområder på under 2 000 personækvivalenter. Dette begrundes med følgende: a) Det vil indebære en urimelig ekstra administrativ byrde, b) det vil øge forsinkelserne i indberetningen (Revisionsretten anbefaler andre steder at reducere den forsinkede indberetning), og c) der findes ingen udtrykkelig indberetningspligt i direktivet.

Punkt 115, anbefaling 3, litra c): GD ENV har endnu ikke draget en endelig konklusion vedrørende vores anbefaling vedrørende behovet for obligatoriske målinger af overløb.

Svar: Som opfølgning på Revisionsrettens anbefaling har Kommissionen foretaget en særlig undersøgelse af spørgsmålet om overløb efter voldsomt vejr og medtaget dette spørgsmål i forbindelse med evalueringen af direktivet om rensning af byspildevand. Evalueringen er snart tilendebragt og vil blive offentliggjort i fjerde kvartal af 2019. Evalueringen er bagudskuende, men der fokuseres også på den resterende indvirkning fra overløb af både husspildevand og afstrømmende regnvand i et scenarie med fuld overensstemmelse. Der er udarbejdet modeller på dette område, og konklusionerne vil blive indarbejdet i evalueringsarbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene (som forventes at foreligge i fjerde kvartal af 2019). På grundlag af konklusionerne fra evalueringen kan Kommissionen beslutte at foretage en konsekvensanalyse af, hvorvidt direktivet om rensning af byspildevand bør ændres, bl.a. med hensyn til at opstille krav vedrørende målinger og regler for overløb. På denne baggrund mener Kommissionen, at anbefalingen nu er fuldt gennemført.

Punkt 115, anbefaling 3, litra d): Der er stadig risiko for overdimensionerede spildevandsrensningsanlæg.

Svar: Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud. Kommissionen har truffet de anbefalede foranstaltninger.

For programmeringsperioden 2014-2020 er der fastsat krav om indberetning af finansielle instrumenter i artikel 46 i forordningen om fælles bestemmelser (forordning (EU) nr. 1303/2013) og bilag I til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 821/2014. I sidstnævnte er der fastlagt en model for rapportering vedrørende finansielle instrumenter. I afsnit VIII i rapporteringsmodellen skal medlemsstaterne give oplysninger om størrelsen af andre bidrag uden for EU's struktur- og investeringsfonde, der er fremskaffet ved brug af finansielle instrumenter, herunder offentlige og/eller private bidrag, som der er indgået forpligtelser for i finansieringsaftalen, og som er udbetalt til de endelige modtagere.

Punkt 117, anbefaling 4, litra b): Den reviderede gødningsforordning er endnu ikke vedtaget. Hvorvidt spildevandsslam skal medtages på listen over gødningsstoffer, afhænger af resultaterne af en igangværende teknisk undersøgelse.

Svar: Gødningsforordningen blev vedtaget i maj og vil blive offentliggjort den 25. juni. Ved en delegeret retsakt på grundlag af STRUBIAS-undersøgelsen kan der indføres nye kategorier af komponentmaterialer i bilag 2 til forordningen om regler for nyttiggørelse af visse materialer, f.eks. aske og salt fra nedbør, der er genvundet fra spildevandsslam, og som sælges på markedet som gødningsstoffer med CE-mærket (EU-overensstemmelsesmærkningen).

Særberetning nr. 4/2015: Teknisk bistand: Hvad har bistanden bidraget med på området landbrug og udvikling af landdistrikterne?

Punkt 90, anbefaling 1: Merværdien af de foranstaltninger, der er truffet på baggrund af anbefalingen, er tvivlsom. Kommissionen har gennemført anbefaling 1 (præcisering og overvågning), men ved dens foranstaltninger tages der ikke hånd om vores underliggende konklusion i rapporten om, at der for så vidt angår en stor del af medlemsstaternes udgifter til teknisk bistand »reelt [er] tale om budgetstøtte«. Det er ikke i strid med EU's bestemmelser at bruge teknisk bistand til at dække generelle administrative omkostninger, og derfor tillader Kommissionen det. En korrekt vurdering af disse omkostninger og en sammenligning blandt medlemsstaterne som en del af overvågningen kan bidrage til at udpege bedste/værste praksis, der skal medtages i vejledningen og henstillingerne til medlemsstaterne.

Svar: I henhold til princippet om delt forvaltning beskriver medlemsstaterne i deres programmer for udvikling af landdistrikterne, hvordan teknisk bistand vil blive anvendt, ligesom de kan foretage en samlet vurdering af, hvordan den gennemføres.

Det bør desuden understreges, at overvågningsindikatorerne kun omfatter en del af de oplysninger, der er nødvendige for evalueringen, og at evalueringen går langt videre end dataanalyse af overvågningstabellerne. De fælles evalueringsspørgsmål vedrørende udvikling af landdistrikterne, som er fastsat i bilag V til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014, omfatter spørgsmål 20: »I hvilket omfang har teknisk bistand bidraget til at nå de mål, som er fastsat i artikel 59 i forordning (EU) nr. 1303/2013 og i artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013?«

Den efterfølgende evaluering af programmerne for udvikling af landdistrikterne forventes udarbejdet og forelagt Kommissionen senest i december 2024.

Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud.

Punkt 93, anbefaling 4: Ifølge revisorernes oplysninger har Kommissionen ikke truffet tilstrækkelige foranstaltninger for at fastlægge resultatrammen på kommissionsniveau. Kommissionen har gennem anbefalingerne i sine revisionsskrivelser vedrørende landdistriktsudviklingsprogrammet for 2014-2020 opfordret medlemsstaterne til at fastsætte passende indikatorer for teknisk bistand, men dette er ikke obligatorisk. Kommissionen har ikke haft nogen oplysninger om status for gennemførelsen af resultatrammen på medlemsstatsniveau. Der forelå kun meget få af de nødvendige overvågningsdata, og de blev ikke anvendt i praksis. Indikatorerne for nationale landdistriktsnetværk og for de øvrige omkostninger (som også omfatter teknisk bistand til kapacitetsopbygning) er ikke afbalancerede således, at der tages hensyn til den relative størrelse af de udgifter, der vedrører disse poster.

Svar: I overvågningstabel B2.3 skelnes der i forbindelse med støtte til teknisk bistand — fra andre kilder end det nationale landdistriktsnetværk — mellem de samlede offentlige udgifter til administrative omkostninger og andre omkostninger, idet sidstnævnte omfatter studier og uddannelse. Principielt skal der ved fastlæggelsen af yderligere indikatoroplysninger, der skal indsamles af medlemsstaterne og regionerne, sikres balance mellem den ekstra værdi på den ene side og den administrative byrde på den anden. Derfor sættes der bevidst en grænse for den mængde detaljerede oplysninger, der indsamles på dette niveau.

Kommissionen er ikke i stand til at fremlægge forudgående dokumentation for de endelige resultater af evalueringen. Under delt forvaltning foretages evalueringen af programmerne for udvikling af landdistrikterne i medlemsstaterne eller regionerne i overensstemmelse med den fælles evalueringstilgang, der er fastlagt i artikel 14 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014.

Kommissionen mener, at denne anbefaling er gennemført fuldt ud.

Særberetning nr. 5/2015: Er finansielle instrumenter et velfungerende og lovende værktøj i forbindelse med udvikling af landdistrikterne?

Punkt 100, anbefaling 3: Kommissionen har ikke opstillet præcise mål for revolverende virkninger. Den faktiske effekt af en strengere forvaltning af midlerne er fortsat ikke fastslået for så vidt angår revolverende virkninger.

Medlovgiverne har ikke fremsat retlige krav om at opstille mål for revolverende virkninger. Årsagen hertil er, at ethvert finansielt instrument og dets udformning har sin helt særlige revolverende karakter. Denne afhænger også af eksterne faktorer såsom markedsefterspørgsel og økonomisk udvikling. Kommissionen har ligeledes kun fastsat supplerende gennemførelsesbestemmelser vedrørende revolverende virkninger i gennemførelsesforordning (EU) nr. 964/2014 og (EU) 2016/1157. Disse findes i afsnittene om udlånspolitik. De retlige rammer og gennemførelsesbestemmelserne kan kun fastlægge principper for fastsættelse af mål og forvaltning af tilbagebetalte midler.

Navnlig kan den forventede udlånsvolumen og det forventede renteinterval ikke fastsættes på forhånd på EU-plan med foruddefinerede mål. De skal vurderes fra sag til sag i forbindelse med den forudgående vurdering af hvert enkelt finansielt instrument (i overensstemmelse med artikel 37 i forordning (EU) nr. 1303/2013), og de skal tages i betragtning ved bestemmelse af instrumentets art (revolverende eller ikkerevolverende). Aspektet vedrørende gearing skal også undersøges i forbindelse med den forudgående vurdering. Midler, der tilbagebetales til det finansielle instrument, skal enten genanvendes i instrumentet (revolvere) eller — efter tilbagebetaling til forvaltningsmyndigheden eller holdingfonden — anvendes i overensstemmelse med artikel 44 (til de samme formål i henhold til en prioritet før støtteberettigelsesperiodens ophør) eller artikel 45 (i overensstemmelse med programmets mål efter støtteberettigelsesperiodens ophør) i forordning (EU) nr. 1303/2013.

Med disse bestemmelser som ændret i omnibusforordningen (forordning (EU, Euratom) 2018/1046) betragter Kommissionen anbefalingen som gennemført med undtagelse af de mål, der kun kan fastsættes i den forudgående vurdering af hvert enkelt finansielt instrument, og som Kommissionen ikke kan fastsætte horisontalt.

Særberetning nr. 7/2015: EU's politimission i Afghanistan: blandede resultater (EU-Udenrigstjenesten)

Punkt 85, anbefaling 2, litra a): Der er ikke dokumentation for den egentlige uddannelse. Der er ikke tale om landespecifikke elementer. Der er ikke dokumentation for uddannelse før deployering af lokalt ansatte.

Svar: EU-Udenrigstjenesten er enig i Revisionsrettens vurdering.

Punkt 86, anbefaling 3, litra b): Den tilgængelige dokumentation viser ikke, at anbefalingen er gennemført for så vidt angår lokale undervisere/elever.

Svar: EU-Udenrigstjenesten er enig i Revisionsrettens vurdering.

Punkt 86, anbefaling 3, litra d): Der er ikke fundet dokumentation for sagsakter vedrørende mentorordninger, delmål og mentorlogbøger.

Svar: EU-Udenrigstjenesten er enig i Revisionsrettens vurdering.

Punkt 86, anbefaling 3, litra e): Der er ikke fundet specifikke retningslinjer for overdragelsesprocedurer for mentorer i bilagene.

Svar: EU-Udenrigstjenesten er enig i Revisionsrettens vurdering.

Punkt 86, anbefaling 3, litra f): Revisorerne har ikke fundet specifikke instrukser/dokumentation for synergier med mentoraktiviteter og for klare forbindelser mellem projektmål og MIP-delmål.

Svar: EU-Udenrigstjenesten er enig i Revisionsrettens vurdering.

Punkt 88, anbefaling 5, litra a): Der er endnu ikke udarbejdet nogen omfattende og fælles strategi for EU-Udenrigstjenesten/Kommissionen vedrørende nedskæring og lukning af FSFP-missioner. Den svaghed, at planerne for lukning af missioner først skal fremlægges tre måneder før afslutningen af mandatets operationelle fase, er ikke blevet afhjulpet. De tilgængelige retningslinjer omhandler ikke i tilstrækkelig grad de forskellige risici, der er forbundet med nedskæring og afslutning.

Svar: EU-Udenrigstjenesten er enig i Revisionsrettens vurdering.

Punkt 88, anbefaling 5, litra b): Revisorerne har ikke fundet specifikke instrukser/dokumentation for, hvordan man undgår akkumulering af aktiver og eksponering for finansielle risici i forbindelse med akkumulerede aktiver. Der er heller ikke fundet eksempler på rettidige centrale instrukser/dokumentation fra EU-Udenrigstjenesten og Kommissionen til FSFP-missioner med henblik på at undgå akkumulering af aktiver.

Svar: EU-Udenrigstjenesten er enig i Revisionsrettens vurdering.

Særberetning nr. 8/2015: Sikrer EU's finansielle støtte til mikroiværksættere en tilstrækkelig dækning af disses behov?

Punkt 68, anbefaling 1: Da der ikke er en specifik indikator for mikroiværksættere, foreligger der stadig ingen oplysninger for perioden 2014-2020 om, hvor stor en del af tilskudsmidlerne der er tildelt mikroiværksættere.

Svar: For så vidt angår de resterende svagheder, som Revisionsretten nævner i bilag 3.4, bør det bemærkes, at forvaltningsmyndighederne selv kan vælge, om de vil medtage specifikke indikatorer i et operationelt program. Forordningen indeholder imidlertid bestemmelser om en obligatorisk fælles outputindikator for enheder (forordning (EU) nr. 1304/2013, bilag I (2)).

Særberetning nr. 10/2015: Bestræbelserne på at afhjælpe problemerne med offentlige indkøb i relation til EU's samhørighedsudgifter bør intensiveres

Punkt 99, anbefaling 1, litra a): I dag er det kun en fjerdedel af sagerne i systemet til indberetning af uregelmæssigheder (IMS), der omfatter detaljerede oplysninger om underkategorier. Denne situation vil blive forbedret, efterhånden som nye sager bliver registreret, og gamle sager afsluttes. Der er gjort store fremskridt med hensyn til analyseværktøjet og grænsefladerne mellem databaserne i systemet til indberetning af uregelmæssigheder og medlemsstaternes databaser, men arbejdet er endnu ikke afsluttet.

Svar: Systemet til indberetning af uregelmæssigheder er blevet opdateret for at medtage en specifik kategori af uregelmæssigheder i forbindelse med overtrædelser vedrørende reglerne for offentlige indkøb. Denne kategori er inddelt i 26 særlige typologier, hvor hovedårsagerne til overtrædelserne beskrives i detaljer. Denne kategorisering er i fuld overensstemmelse med den, der anvendes af GD REGIO og de nationale revisionsmyndigheder.

Det er nødvendigt at indhente en kritisk masse af data, før de analytiske muligheder ved denne nye kategorisering kan udnyttes. I dag omfatter 7 593 (38 %) af de 19 891 uregelmæssigheder, der vedrører overtrædelse af reglerne for offentlige indkøb, oplysninger baseret på denne nye kategorisering. Således vil der gradvist kunne foretages en meningsfuld analyse af disse data, efterhånden som medlemsstaterne ajourfører ældre uregelmæssigheder og tilføjer nye.

Situationen forbedres derfor løbende, og Kommissionen minder de nationale myndigheder om at ajourføre oplysningerne og så vidt muligt være opmærksomme på datakvaliteten (den særlige undergruppe under COCOLAF-udvalget eller de årlige koordineringsmøder med revisionsmyndighederne).

Punkt 105, anbefaling 6, litra a): Der mangler stadig at blive gennemført en række faser med relation til e-udbud som fastsat i direktivet (e-fakturering senest i april 2019).

Kommissionen bør opfordre alle medlemsstater til at deltage aktivt i og anvende ARACHNE-databasen.

Svar: Den sidste juridisk bindende fase vedrørende e-indkøb (elektronisk indgivelse af bud) blev iværksat i oktober 2018. Som led i strategien for det indre marked støtter Kommissionen udviklingen af kontraktregistre i medlemsstaterne. Kontraktregistre bidrager væsentligt til at gøre data mere gennemsigtige i forbindelse med offentlige udbud. Der er nedsat en arbejdsgruppe under forummet for e-indkøb med deltagelse af mange interessenter (EXEP), der skal udveksle god praksis, og som også har udarbejdet retningslinjer for kontraktregistre.

For så vidt angår datamineringsværktøjer er Kommissionen i færd med at træffe de anbefalede foranstaltninger. Kommissionen fremmer aktivt de ansvarlige nationale myndigheders brug af ARACHNE — et forebyggende risikovurderingsredskab, som den har udviklet. Dette redskab kan sikre betydelige forbedringer af både forvaltningskontrollen og forebyggelsen og registreringen af forskellige risici med relation til f.eks. offentlige udbudsprocedurer, interessekonflikter og koncentration af støtte hos bestemte operatører. Det kan desuden bidrage til at udpege røde flag, der indikerer mistanke om svig. Kommissionen er opmærksom på, at der anvendes andre lignende datamineringsværktøjer, og bakker op om dette.

Følgende foranstaltninger er blevet iværksat:

1) Teknisk bistand og hjælp til kapacitetsopbygning til medlemsstaterne, navnlig »prioriterede lande«, i forbindelse med gennemførelse af kravene om e-indkøb i direktiverne om offentlige indkøb inden udgangen af 2018.

2) Udveksling af bedste praksis til støtte for overgangen til e-indkøb via EXEP — multiinteressentforummet om e-indkøb (seneste EXEP-møde fandt sted den 22. maj 2019). En konference om digital omstilling i offentlige indkøb fandt sted den 18. oktober 2018.

3) Udveksling af bedste praksis og støtte til gennemførelsen (navnlig via aktiviteterne i Det Europæiske Multi-stakeholderforum for Elektronisk Fakturering) af EU's e-faktureringsstandard, der blev offentliggjort i 2017, med en frist i april 2019.

4) Håndtering af juridiske spørgsmål vedrørende e-indkøb (statsstøtte, fortolkning af direktivet osv.).

Særberetning nr. 11/2015: Forvalter Kommissionen EU's fiskeripartnerskabsaftaler hensigtsmæssigt?

Punkt 90, anbefaling 1, litra b): Da der imidlertid ikke er nogen dokumenterede regionale strategier, er der stadig behov for fremskridt med hensyn til Kommissionens definition og dokumentation af regionale strategier.

Svar: Kommissionen noterer sig Revisionsrettens endelige vurdering. Den mener, at hver enkelt evaluering, der foretages i forbindelse med forhandlingerne om en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri, allerede tager hensyn til den regionale kontekst og sigter mod at sikre sammenhæng mellem bestemmelserne i forskellige partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri i samme region.

Kommissionen vil ikke desto mindre fastlægge yderligere regionale strategier i forbindelse med partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri i den overordnede evaluering af de partnerskabsaftaler om bæredygtigt fiskeri, der er planlagt for 2020/21.

Punkt 93, anbefaling 2, litra a): De nuværende procedurer for overvågning af licensprocessen er dog stadig behæftet med svagheder. Der skal fortsat gøres fremskridt med hensyn til Kommissionens overvågning og opfølgningen af licensprocessen.

Svar: Kommissionen noterer sig Revisionsrettens endelige vurdering. Kommissionens tjenestegrene, der forvalter licensprocessen, er allerede i stand til at kontrollere dataenes nøjagtighed og fuldstændighed på grundlag af eksisterende interne retningslinjer og registrere alle anmodninger, der modtages, i en database.

For at strømline processen yderligere er der blevet udviklet et IT-projekt, som gennemføres i øjeblikket. Takket være dette projekt bør licensprocessen være fuldt automatiseret ved udgangen af 2021.

Særberetning nr. 12/2015: EU's prioritet om at fremme en videnbaseret økonomi i landdistrikterne er blevet påvirket af dårlig forvaltning af videnoverførsels- og rådgivningsforanstaltninger

Punkt 94, anbefaling 1, litra b): Vejledningen indeholder ikke tilstrækkeligt detaljerede oplysninger om, hvordan der kan foretages gentagne analyser af uddannelsesbehovene.

Svar: Der findes forskellige metoder til at foretage gentagne analyser af uddannelsesbehovene, og den mest hensigtsmæssige tilgang afhænger af udformningen af det pågældende landbrugsfaglige viden- og innovationssystem (AKIS), som varierer fra medlemsstat til medlemsstat. Derfor kan den mest effektive måde at foretage en sådan behovsvurdering på kun beskrives i generelle vendinger i foranstaltningsarket.

Kommissionens opdatering af foranstaltningsarket anses for at sikre en passende detaljeringsgrad og være tilstrækkelig til, at medlemsstaterne kan foretage gentagne behovsvurderinger.

Revisionsrettens anbefaling anses derfor for at være fuldt gennemført.

Punkt 94, anbefaling 1, litra d): Medlemsstaternes overholdelse af kravet om oprettelse af rådgivningstjenester overvåges ikke af Kommissionen i overvågningsudvalgene eller i forbindelse med de årlige revisionsmøder.

Svar: Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne godkendes og tilføjes kun til programmerne for udvikling af landdistrikterne, hvis en medlemsstat påviser et underliggende strategisk behov. Dette krav fremgår tydeligt af strategien i programmet for udvikling af landdistrikterne, som igen er baseret på SWOT-analysen og den deraf følgende behovsvurdering, som hver medlemsstat har skullet foretage ved indledningen af programmeringsfasen for udvikling af landdistrikter.

På de årlige revisionsmøder og møderne i tilsynsudvalgene vurderes de årlige gennemførelsesrapporter, som beretter om, hvor langt man er nået med gennemførelsen af alle de programmerede foranstaltninger under programmerne for udvikling af landdistrikterne. I tilfælde af problemer med gennemførelsen eller forsinkelse af denne analyseres situationen, og der træffes afhjælpende foranstaltninger.

Revisionsrettens anbefaling anses derfor for at være fuldt gennemført.

Punkt 96, anbefaling 2, litra b): Kommissionens overvågning af medlemsstaternes procedurer som krævet i vores henstilling er ikke tilstrækkelig.

Svar: Revisionsrettens anbefaling vedrørende vejledninger og offentlige indkøb, herunder oplysninger om intern levering, anses for at være gennemført fuldt ud.

Med hensyn til overvågningen af medlemsstaternes procedurer ved overensstemmelsesrevisioner henvises til Kommissionens svar på anbefaling 5 i forbindelse med særberetning nr. 12/2015.

Punkt 98, anbefaling 3, litra a): Kommissionen har kun forelagt forvaltningsmyndighederne begrænset dokumentation om supplerende uddannelse, hvori den behandler spørgsmålet om omkostningernes rimelighed, når der ikke anvendes forenklede omkostningsmuligheder. Kontrol af omkostningernes rimelighed og anvendelse af forenklede omkostninger er kendetegnet ved en række fælles mål, men der er tale om to forskellige problematikker. De forenklede omkostningsmuligheder omfatter kun en lille del af de samlede udgifter til udvikling af landdistrikterne (se særberetning nr. 11/2018), og derfor er det fortsat nødvendigt, at forvaltningsmyndighederne foretager en vurdering af omkostningernes rimelighed. (Kommissionen har ikke fremhævet yderligere eksempler på bedste praksis i forbindelse med administrative procedurer for vurdering af omkostningers rimelighed på ENRD's platform).

Svar: Kommissionen giver vejledning, der medvirker til at afklare visse juridiske fortolkninger og til at udbrede eksempler på god praksis ved gennemførelse af EU-retten i medlemsstaterne.

Spørgsmålet om omkostningernes rimelighed drøftes regelmæssigt med medlemsstaterne i forskellige sammenhænge, senest på seminaret om fejlfrekvensen i juni 2018, hvor aspekter vedrørende omkostningernes rimelighed og brugen af forenklede omkostningsmuligheder blev drøftet.

Der kan tilrettelægges uddannelsesforløb efter anmodning fra medlemsstaterne, og der er allerede afholdt flere kurser om dette emne. Det skal også bemærkes, at der har været en væsentlig stigning i brugen af forenklede omkostningsmuligheder i forbindelse med gennemførelsen af programmerne for udvikling af landdistrikterne, hvilket betyder, at medlemsstaterne foretager vurderinge