6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/7 
3.12.2. Udvalget konstaterer, at Kommissionen 
allerede er i forhandlinger med mange af konventio­
nens 33 signatarstater om, hvorledes emissioner kan 
Bruxelles, den 23. maj 1984. 
1. Udvalget topprioriterer beskyttelsen af forbru­
gernes helbred og trivsel og mener derfor, at det 
foreslåede direktiv er et skridt i den rigtige retning 
og i overensstemmelse med de generelle principper 
for opløsningsmidler, der er opstillet i direktiv 73/ 
241 /EØF (') om kakao- og chokoladevarer og i 
direktiv 77/436/EØF (2) om kaffe- og cikorieeks-
(') Direktiv 73/241/EØF af 24. juli 1973 om tilnærmelse 
af medlemsstaternes lovgivning om kakao- og choko­
ladevarer beregnet til konsum (artikel 5) EFT nr. L 228 
af 16. 8. 1973, s. 23. 
(2) Direktiv 77/436/EØF af 27. juni 1977 om tilnærmelse 
af medlemsstaternes lovgivning om kaffe- og cikorie­
ekstrakter (artikel 3) EFT nr. L 172 af 12. 7. 1977, 
s. 20. nedbringes over alt i Europa, og det understreger 
den store betydning af dette arbejde. 
trakter. Det fremsætter dog en række vigtige betragt­
ninger, som det mener der bør tages hensyn til. 
Generelle bemærkninger 
2. Den videnskabelige komité for levnedsmidler 
2.1. Udvalget godkender det bevismateriale og den 
ekspertudtalelse om opløsningsmidler, som Den 
videnskabelige komité for levnedsmidler (et interna­
tionalt anerkendt uafhængigt organ) er fremkommet 
med, og som er indeholdt i rapport EUR (7421 
11. serie). Francois CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes 
lovgivning om ekstraktionsmidler anvendt ved fremstilling af levnedsmidler og 
levnedsmiddelingredienser 
(84/C 206/02) 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers tidende nr. C 312 af 17. november 1984, side 3. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 21. november 1983 under hen­
visning til EØF-traktatens artikel 100 at anmode om Det økonomiske og sociale 
Udvalgs udtalelse om nævnte emne. 
Procedure: 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sund­
hedsvæsen og forbrug, som udpegede Alma Williams til ordfører. Afdelingen vedtog 
sin udtalelse den 26. og 27. april 1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 217. plenarforsamling den 23. og 
24. maj 1984, mødet den 23. maj 1984 enstemmigt følgende udtalelse: 
Nr. C 206/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
2.2. Udvalget beklager derfor, at Kommissionens 
forslag ikke tager tilstrækkelig højde for Den viden­
skabelige Komité's synspunkter, og at nogle af de 
betingelser, der nu fastsættes, er mindre strenge end 
dem, Den videnskabelige Komité foreslår; i ét til­
fælde (vandfri opløsning af ammoniak) er der tilfø­
jet et nyt stof, som Den videnskabelige Komité ikke 
har udtalt sig om (jf. bilag 1 til denne udtalelse, 
hvori uoverensstemmelserne angives). 
2.3. I betragtning af det foreliggende direktivfor­
slags betydning for den offentlige sundhed og sikj 
kerhed, understreger Udvalget, at der er behov for 
hurtigere fremskridt. Navnlig insisterer Udvalget på, 
at Kommissionen ikke må vente uendeligt på yderli­
gere konsultationer og forskning, men at den skal 
fremlægge dette direktivforslag på grundlag af de 
for tiden bedste foreliggende oplysninger, herunder 
de henstillinger, der fremsættes i nærværende udta­
lelse. 
3. Særlige kriterier 
3.1. I præamblen til forslaget og i artikel 4 og 5 
siges det, at der bør opstilles både generelle og spe­
cifikke renhedskriterier for ekstraktionsmidler. 
3.2. Der er dog endnu ikke opstillet specifikke kri­
terier, og Udvalget tvivler på, at det foreliggende 
forslag kan have nogen praktisk værdi, hvis det ved­
tages uden forudgående indførelse af renhedskrite­
rier. Der er intet grundlag for en toksikologisk vur­
dering uden renhedskriterier. Man bør derfor ind­
føre renhedskriterier samtidig med selve direktivet 
og eventuelt gå ud fra fabrikantens specifikationer 
med hensyn til »levnedsmiddelkvalitet«. 
Særlige bemærkninger 
4. Uundgåelige rester 
4.1. Forslaget gælder for ekstraktionsmidler 
anvendt ved fremstilling af levnedsmidler og andre 
levnedsmiddelingredienser (artikel 1). Der skelnes 
ikke mellem de maksimalt tilladte restmængder i 
levnedsmidler, som bringes i handelen, og de maksi­
malt tilladte restmængder i levnedsmiddelingredien­ser, som anvendes i produktionsprocessen, hvoraf 
nogle også sælges direkte til forbrugerne (jf. bilaget, 
del 11,4. kolonne). 
4.1.2. Udvalget mener ikke, at det står klart, hvilke 
konsekvenser dette får for industrien. I bilaget bør 
der derfor ved angivelse af de maksimalt tilladte 
restmængder skelnes mellem salg inden for indu­
strien og salg direkte til forbrugerne. 
4.1.3. Hvis der fastlægges sådanne maksimalt til­
ladte restmængder for industrien, frygter Udvalget, 
at nogle virksomheder må lukke eller blive nødt til 
at anvende andre og måske mindre harmløse eks­
traktionsmidler. 
4.1.4. Følgelig foreslår Udvalget, at del II i bilaget 
ændres på følgende vis: 
»I 4. kolonne ud for »light petroleum« og 
»propan-1-Ol,« hvori angives den maksimale 
restmængde ved tilberedning af proteinproduk­
ter og fedtfrit mel, bør »20 mg/kg i proteinpro­
dukter eller mel« ændres til »20 mg/kg i det lev­
nedsmiddel, der indeholder ingrediensen.««. 
4.2. I artikel 1 defineres ekstraktionsmidler som 
midler, der, selv om de »fjernes«, kan resultere i en 
tilstedeværelse af reststoffer, som beskrives som 
»teknisk uundgåelig«. 
4.2.1. Udvalget mener ikke, at det bør antages, at 
sådanne reststoffer er uundgåelige, eftersom fremti­
dig teknologisk forskning kan gøre denne antagelse 
til skamme ved at gøre de minimale restmængder 
HgO. 
4.2.2. Det ville følgeligt være bedre at fjerne begre­
bet uundgåelighed fra forslaget og definere ekstrak-
tionsmiddel som et middel, der efterlader så lille en 
restmængde som muligt på grundlagfaf den til 
enhver tid givne teknologiske viden. Men i alle til­
fælde skal denne restmængde ligge under de vær­
dier, der er angivet i sidste kolonne i bilagets del II. 
5. Revision efter direktivets offentliggørelse 
5.1. I direktivforslaget fastsættes det, at bestem­
melserne vedrørende de stoffer, der er nævnt i årti-
6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/9 
kel 2, stk. 4, skal tages op til fornyet overvejelse 
senest fem år efter meddelelsen af direktivet. 
5.2. Udvalget mener, at dette tidsrum er for langt. 
Det bør forkortes betydeligt, og Udvalget foreslår tre 
år i stedet for fem. 
6. Positivlister 
6.1. Udvalget er enig i princippet med en positivli­
ste, som det er nævnt i artikel 2 og 7, dvs. at de stof­
fer, der er opført på listen, er tilladte; stoffer, der 
ikke er på listen, er ikke tilladte. Dette er i overens­
stemmelse med Udvalgets holdning til tidligere for­
slag af denne art ('). 
6.2. Udvalget henviser igen til bilaget til denne 
udtalelse, hvori der gøres opmærksom på en række 
uoverensstemmelser. Navnlig finder det det besyn­
derligt, at to stoffer — butyl acetat og propan-2-Ol 
—, som Den videnskabelige komité for Levneds­
midler anser for at være »midlertidigt acceptable«, 
medtages i bilagets del I under kategorien »ekstrak-
tionsmidler, hvis anvendelsesbetingelser ikke er spe­
cificeret«. Det foreslår, at de klassificeres på en 
anden måde (jf. bilaget). 
6.3. Udvalget mener, at der bør indføres en enkel 
ubureaukratisk procedure, hvorefter nye opløsnings-
stoffer, der fremstår som resultat af forskning, kan 
tilføjes positivlisten. 
7. Undtagelsesbestemmelser 
IA. Udvalget konstaterer, at en medlemsstat ifølge 
en Undtagelsesbestemmelse i artikel 3 inden for sit 
område kan tillade anvendelse af ekstraktionsmid-
ler, der ikke er på positivlisten, forudsat den under­
retter Kommissionen herom inden for en frist på to 
måneder. 
7.2. I artikel 3 fastsættes endvidere, at dokumenta­
tion må forelægges Kommissionen inden for en frist 
på tre år. Udvalget mener, at en sådan dokumenta­
tion bør fremlægges samtidig med, at der gives 
(') 1. Farvestoffer (EFT nr. C 113 af 7. 5. 1980), 
2. Konserveringsstoffer og antioxidanter (EFT nr. C 
348 af 31. 12. 1980), 
3. Aromastoffer (EFT nr. C 138 af 9. 6. 1981). underretning om den tilladelse, der er blevet givet, 
og ikke op til tre år senere. 
8. Prø veudtagn ing 
8.1. Udvalget noterer sig de bestemmelser om fast­
sættelse af procedurer og metoder til prøveudtag­
ning og analyse af ekstraktionsmidler, der fastsættes 
i artikel 5 og 8. Det henleder imidlertid opmærk­
somheden på, at det ud fra et forbrugersynspunkt er 
nødvendigt, at de relevante prøver foretages både i 
detailleddet og i andre stadier af produktionen. 
9. Afstemninger med kvalificeret flertal 
9.1. Udvalget mener, at Den stående Levnedsmid­
delkomités beføjelser i dette særlige tilfælde bør 
være nøje beskrevet og ikke for vide. 
9.2. Dette ville være i overensstemmelse med arti­
kel 2 i Rådets afgørelse 69/414/EØF om oprettelse 
af Den stående Levnedsmiddelkomité, hvori det 
hedder: 
»Udvalget varetager de opgaver, som overlades 
det i henhold til de af Rådet vedtagne bestem­
melser på levnedsmiddelområdet i de tilfælde 
og under de betingelser, som er fastsat i disse 
bestemmelser«. 
10. Eksport og import 
10.1. Udvalget mener, at det er unødvendigt kate­
gorisk at anføre, at det foreslåede direktiv ikke gæl­
der for produkter bestemt til eksport, da dette kunne 
opmuntre virksomheder til at skaffe sig af med min­
dre rene produkter på eksterne markeder. 
10.1.1. Udvalget ville foretrække at se dette pro­
blem grebet an på en anden måde: EF's normer bør 
gælde, medmindre et tredjeland fastsætter speci­
fikke og obligatoriske normer for importerede eks­
traktionsmidler, levnedsmidler eller ingredienser. 
10.1.2. Udvalget foreslår derfor, at artikel 10, 
stk. 2, revideres eller udgår. 
10.2. På den anden side erkender Udvalget, for så 
vidt angår importkontrol, at Fællesskabet ikke' kan 
lovgive for tredjelande angående normer for opløs­
ningsmidler; men Fællesskabet er ikke interesseret i, 
at opløsningsstoffer, der er produceret i tredjelande, 
og som ikke opfylder EF-normerne, finder vej til 
EF's marked. 
Nr. C 206/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 8. 84 
10.3. Kommissionen bør opfordre medlemssta- levnedsmidler, som indeholder opløsningsmidler, 
terne til at sikre, at der ikke fra tredjelande indføres der overtræder EF-normerne. 
Bruxelles, den 23. maj 1984. 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
Nedenfor er anført de henstillinger fra Den videnskabelige komité for Levnedsmidler, som ikke 
klart og specifikt er inkorporeret i Kommissionens forslag (citater fra dok. EUR 7421 side 6 ff i 
den rækkefølge, som er fulgt i del I og II i bilaget til Kommissionens forslag). 
Bilag til Kommissionens forslag 
Dell 
(i) Butyl acetat 
»Komitéen finder dette stof midlertidigt acceptabelt til anvendelse som opløsningsmiddel i lev­
nedsmidler«. 
(ii) Propan-2-Ol 
»Foreløbig finder den (komitéen) anvendelse af denne forbindelse som ekstraktionsmiddel mid­
lertidig acceptabelt«. 
(iii) Acetone 
»Komitéen anbefaler, at specifikationen bør indeholde en grænse på 10 ppm for mesityoxid. 
Komitéen anser anvendelse af dette stof som ekstraktionsmiddel i levnedsmidler for acceptable, 
forudsat at restindholdet holdes på 5 mg/kg indtaget levnedsmiddel«. 
(iv) Nitrogenoxid 
»Specifikationen bør udelukke tilstedeværelse af andre nitrogenoxider«. 
Bilag til Kommissionens forslag 
Del II 
(i) Diethylether 
»Specifikationen burde indeholde grænser for nærmere betegnede stabilisatorer«. 
(ii) Let petroleum 
»Der er behov for en specifikation med grænser for umættede alifatiske carbonhydrider og poly-
cykliske aromatiske carbonhydrider«. 
Den videnskabelige Komité definerer endvidere stoffet således: »Dette stof er vanskeligt at speci­
ficere, men omfatter en blanding af mættede alifatiske carbonhydrider med en specificeret destil-
leringsvidde, indeholdende indtil 50 % hexan og forskellige mængder heptan«. Denne definition 
6. 8. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 206/11 
på let petroleum bør sammenlignes med den definition, der gives i fodnoten til Del II i bilaget til 
Kommissionens forslag. 
(iii) Propan-1-Ol 
»Komitéen anser anvendelsen af denne forbindelse som ekstraktionsmiddel som midlertidig 
acceptabel, hvis restindhold fra dets anvendelse i indtagne levnedsmidler ikke overstiger 5 mg/ 
kg«. 
(iv) Methylethylketon 
»Komitéen henstiller, at specifikationen begrænser mængden af hexan i MEK til 50 mg/kg«. 
Den videnskabelige Komité udtaler sig ikke om nedenstående stoffer, der er medtaget i del II i 
bilaget til Kommissionens forslag: 
Vandfri opløsning af ammoniak i methanol, ethanol, propan-1-Ol, propan-2-Ol eller butan-2-Ol. 
Udtalelse om udkast til Rådets henstilling om indførelse af et europæisk helbredskort til 
brug i nødstilfælde 
(84/C 206/03) / 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 21 af 28. januar 1984. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 10. januar 1984 under henvis­
ning til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse om det nævnte emne. 
Procedure: 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sund­
hedsvæsen og forbrug, som udpegede Edouard Brassier til ordfører. Afdelingen vedtog 
sin udtalelse den 26. og 27. april 1984. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 217. plenarforsamling, mødet den 
23. maj 1984, enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Udvalget deler uden forbehold det synspunkt, 
som Europa-Parlamentet har givet udtryk for i sin 
beslutning af 13. oktober 1981 om indførelse af et 
europæisk helbredskort til brug i nødstilfælde. 2. Man kan konstatere en stadig tiltagende mobili­
tet blandt en del af befolkningen i Fællesskabet. I 
denne del af befolkningen er der imidlertid perso­
ner, der lider af alvorlige eller kroniske sygdomme 
(8-10%), og som kan have behov for hurtig og rele­
vant lægebehandling i tilfælde af uheld eller syg­
dom indtruffet under en rejse foretaget i erhvervs-
eller ferieøjemed. 
Det tilslutter sig således Kommissionens henstilling 
til Rådet om helbredskortet. 2.1. Under sådanne forhold er den syge eller til-