Nr. C 109/52 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 19. 9. 74 
som følge  af denne  henstilling.  Arbejdsmarkedets 
parter  burde  sikre  en retfærdig  behandling  af så-
danne  arbejdstagere  i forhold  til andre,  der  allerede 
måtte  nyde  godt  af en 40-timers  arbejdsuge. res, at enhver  ny feriedag,  der  opnås  på baggrund 
af henstillingen,  vil blive  betalt  på samme  basis  om 
allerede  eksisterende  årlige  feriedage.  Udvalget  god-
kender  dette  forslag. 
4. led 
2.4. Udvalget  forudser,  at forslaget  indeholder 
nogle  problemer,  eftersom  der  ikke  tages  hensyn  til 
at forholdet  mellem  den  årlige  ferie  og de nationale 
fridage,  herunder  helligdage,  er forskelligt  i med-
lemsstaterne.  For  eksempel  ville  fire  ugers  årlig  ferie 
i Det  forende  Kongerige  blive  udover  de nationale 
og religiøse  fri-  og helligdage  ; i andre  lande  kunne 
det samme  blive  tilfældet,  såfremt  der  ikke  sker  et 
sammenfald  af disse. 
Dette  er ikke  noget  helt  enkelt  problem,  og som  så-
dan behandles  det i Kommissionens  forslag.  Antallet 
af betalte  årlige  feriedage  kan  ikke  uden  videre  æn-
dres uden  hensyntagen  til de forhold,  der  gør  sig 
gældende,  og Kommissionen  burde  tage  forslaget  op 
til fornyet  behandling  med  henblik  på at give  med-
lemsstaterne  mulighed  for  at tage  hensyn  til natio-
nale og religiøse  fri-  og helligdage  ved  iværksættel-
sen af henstillingen.  Dette  kunne  ske  ved  at anføre 
det samlede  antal  betalte,  årlige  feriehverdage  i stedet 
for kalenderuger. 
5. led 
2.5. Dette  forstår  man  som  et krav  om,  at i det 
omfang,  det  er nødvendigt,  foretages  der  passende 
ændringer  af feriebetalingsordningerne,  så det  sik-6. led 
2.6. Der  burde,  som  foreslået  i bemærkningerne 
til henstillingens  tidligere  dele,  foretages  de nødven-
dige ændringer  med  henblik  på særlige  forhold.  Det 
er ikke  realistisk  at tro,  at offentlige  serviceorganer, 
herunder  politi,  transportvæsen,  brandvæsen,  osv. 
kan få del i en 40-timers  uge  med  mindre  det erken-
des, at det er nødvendigt  med  skifteholdsarbejde. 
7. led 
2.7. Dette  ville  have  større  virkning,  hvis  der  fo-
relå et krav  om,  at Kommissionen  skulle  underret-
tes, inden  udløbet  af tidsfristerne  for skridt,  der  ta-
ges på nationalt  plan,  således  at tidsfristerne  kan 
overholdes.  Der  burde  træffes  lignende  foranstaltnin-
ger, eftersom  dette  kun  er en henstilling,  til at der 
blev afgivet  rapporter  fra  ethvert  land,  som  ikke 
overholdt  tidsfristerne.  Rapporterne  burde  aflægges 
regelmæssigt,  indtil  henstillingen  er iværksat  i fuldt 
omfang.  t 
Bruxelles,  den  30. maj  1974. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
UDTALELSE  FRA  DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG 
om »Beskæftigelsen  på baggrund  af den  nye  situation  i Fælleskabet« 
i 
Udvalgets  udtalelse  har ikke  nogen  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  har  på sin  118.  plenarforsamling  den  30.  januar  1974  på forslag  fra  sit 
præsidium  besluttet  at fremsætte  en udtalelse  på eget  initiativ  om  det  ovennævnte 
emne. 
19. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 109/53 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Udvalget  vedtog  på sin 120.  plenarforsamling,  der holdtes  i Bruxelles  den  29. og 30. maj 
1974,  sin udtalelse  om det ovennævnte  emne. 
Udtalelsen  ordlyd  er følgende  : 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til den  erklæring,  der iblov  fremsat 
af Fællesskabets  stats-  og regeringschefer  på mødet  i 
Paris  den  19. og 20. oktober  1972  om nødvendighe-
den aif at anerkende  Det  økonomiske  og sociale  Ud-
valgs  ret til at afgive  udtalelser  på eget  initiativ  om 
ethvert  spørgsmål,  der angik  Fællesskabets  arbejde, 
under  henvisning  till den  beslutning,  der blev  truffet 
af Udvalgets  præsidium  den  29. januar  1974  og stad-
fæstet  af Udvalget  på plenarforsamlingen  den  30. 
januar  1974  om at pålægge  afdelingen  at udarbejde 
en udtalelse  om  beskæftigelsessituationen  i Fælles-
skabet, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  blev  fremsat 
af Afdelingen  for sociale  anliggender  på mødet  den 
11. april  1974, 
under  henvisning  til den  beretning  ordføreren,  hr. 
Debunne,  mundtligt  aflagde, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på sin 120.  ple-
narforsamling  den 29. og 30. maj  1974, 
og ud fra følgende  betragtninger  : 
De økonomiske  og valutariske  vanskeligheder,  som 
medlemsstaterne  kommer  ud  for,  har  undertiden 
stor indflydelse  på beskæftigelsen, 
det er nødvendigt  at forberede  fællesskabsinstitutio-
nerne,  regeringerne  og de socialé  forhandlingspart-
nere på at imødegå  faretruende,  sociale  situationer, 
en samordning  af  medlemsstaternes  socialpolitik, 
baseret  på et permanent  samråd  mellem  de offent-
lige Og  socio-økonomis'ke  myndigheder,  kan  ændre 
de negative  tendenser,  der  i dag  er fremherskende 
på fællesskabsplan, 
i overensstemmelse  med  forretningsordenens  artikel 
45, ved  håndsoprækning,  idet  dog  2 undlod  at 
stemme  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE  : 
1.1. På  det tidspunkt  da Det  økonomiske  og soci-
alle Udvalg  blev  anmodet  af Afdelingen  for sociale 
anliggender  om  at benytte  initiativretten  til at be-
handle  Fællesskabets  beskæftigelsessituation,  ople-vede  medlemsstaterne  en mærkbar  nedgang  i deres 
forsyninger  af olieprodukter. 
1.2. Den  økonomiske  aktivitetsdæmpning,  dette 
kunne  have  bevirket,  udgjorde  en alvorlig  trussel 
mod talrige  lønmodtageres  og selvstændiges  beskæf-
tigelse. 
1.3. Sel'v  om man  ikke  i dag  kan  udelukke,  at en 
sådan  situation  gentager  sig,  så forekommer  det dog 
mere  sandsynligt,  at de vanskeligheder,  medlemssta-
terne  vil blive  udsat  for,  vil have  deres  rod i prisstig-
ninger  på et stort  antal  produkter  eller  skyldes  man-
gel på nogle  af disse. 
1.4. De  forskydninger  i efterspørgslen,  der  på 
kort sigt  kan  bilive  resultatet,  kan  bevirke  tilbage-
gang  inden  for  nogle  af den  økonomiske  aktivitets 
sektorer. 
1.5. For  at imødegå  de truende  vanskeligheder, 
men navnlig  for  at forberede  fællesskabsinstitutio-
nerne,  medlemsstaterne  og de sociale  forhandlings-
partnere  på i fremtiden  at kæmpe  imod  faretruende 
situationer,  finder  Udvalget  det hensigtsmæssigt 
— at minde  om  de principper,  der  bør  være  rette-
snor for beskæftigelsespolitikken  ; 
— at fastholde,  at der tilvejebringes  midler,  der kan 
afbøde  fremtidige  kriser,  og at der sker  en even-
tuel revision  af visse  former  for fælles  politik  ; 
— at foreslå  kortfristede  foranstaltninger,  som  er 
uomgængeligt  nødvendige  for at beskytte  beskæf-
tigelsen  inden  for Fællesskabet; 
— at fremsætte  en anmodning  om  en samordning 
af politik  mellem  medlemsstaterne,  der  er base-
ret på permanent  samråd  mellem  de politiske  og 
socio-økonomiske  myndigheder. 
2. Grundlæggende  principper 
2.1. Udvalget  har  bestandig  været  optaget  af be-
skæftigelsesproblemerne  ; hvad  enten  der  er tale  om 
de udtalelser,  man  har  afgivet  om  arbejdstagernes 
frie bevægelighed,  udviklingen  af den  sociale  situa-
tion inden  for Fællesskabet,  de foreløbige  retningslin-
Nr. C 109/54 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 19. 9. 74 
jer for  et socialt  handlingsprogram,  eller  for  gan-
ske nylig  selve  det socialle  handlingsprogram,  så har 
disse  problemer  været  underkastet  en indgående  ana-
lyse. 
2.2. Alt  for  mange  arbejdstagere  har  en konstant 
frygt  for at stå uden  arbejde  ; i de sidste  par  år har 
denne  frygt  været  holdt  i live  af nogle  fænomener, 
der viser,  at arbejdstagerne  er udsat  for  den  trussel 
at miste  deres  beskæftigelse  eller  blive  arbejdsløse  ; 
virksomhedsnedlæggelser,  fusioner,  rationalisering, 
visse  faigs  forsivinden,  de unges  vanskelighed  ved  at 
finde  arlbejde,  omstilling,  underbeskæftigelse,  osv. 
2.3. Udvalget  finder  det rimeligt  at gøre  opmærk-
som på, at man  er af den  opfattelse,  at man  i en be-
skæftigelsespolitik  ikke  kan  anerkende  arbejdsløs-
hed som  en uundgåelig  faktor  i det økonomiske  sy-
stem  ; beskæftigelsespolitikken  bør  snarere  være  et 
middel  til at opnå  bedre  villkår  for  den  enkelte  og 
for helheden  samt  sikre  retten  til arbejde. 
2.4. Der  må  oprettes  et tilstrækkeligt  antal  stillin-
ger i alle  områder  inden  for  Fællesskabet,  så at de 
kvantitative  og kvalitative  forandringer,  der  finder 
sted på  beskæftigelsesområdet,  kan  få tilfredsstil-
lende  resultater  ; der  må  opnås  bedre  balance  mel-
lem udbud  og efterspørgsel  <på beskæftigelsesmarke-
det gennem  en styrelse  af de offentlige  arbejdsanvis-
ningskontorer  og ved  anvendelse  af de mest  avance-
rede  metoder  ; man  må  være  særlig  opmærksom  på 
de undervisningsmæssige  og  uddannelsesmæssige 
problemer. 
2.5. Det  er derfor  ikke  nok,  at beskæftigelsespoli-
tikken  tilpasser  arbejdstagerne  til kortfristede  udvik-
lingstendenser  ; det  er af større  betydning  at begre-
bet fuld  oig bedre  beskæftigelse  er en af de vigtigste 
faktorer,  når  der  træffes  beslutning  om  ændringer  af 
teknologisk  eller  strukturel  art. 
2.6. I  enhver  økonomisk  udvikling  bør  der  tillige 
tages  hensyn  til arbejdstagernes  forhåbninger  eiller 
valgmuligheder. 
2.7. Det  er nødvendigt,  at virksomhedsledelserne 
giver  arbejdstagernes  repræsentanter  i virksomheden 
samtlige  de oplysninger,  der  vedrører  beskæftigelse, 
arbejdsplanlægning,  uddannelse  eller  beskæftigelses-
politik  (fusioner,  virksomhedssammerilægninger,  ra-
tionalisering,  genåbninger  eller  nedlæggelser  og re-
former  af strukturel  art). 
3. Den  nuværende  usikkerhed  og udviklingsproble-
matikken 
3.1.1.  Stigning  på råvarepriser,  navnlig  energipri-
ser, vil bevirke  ændringer,  internt  og  eksternt,  af den samlede  efterspørgsel  inden  for  hvert  medlems-
land  samt  i hele  Fællesskabet. 
3.1.2.  Det  er endnu  på nuværende  tidspunkt  umu-
ligt at sige  noget  om,  hvor  store  disse  ændringer  vil 
blive  eller  hvilke  følger,  det præcis  vil få på aktivi-
tets-  og beskæftigelsesniveauet  inden  for visse  aktivi-
teter. 
3.2. Mad  heniblik  på de  strukturelle  ændringer, 
der forekommer  at være  uundgåelige,  bør  man  under-
søge  ide foranstaltninger,  der  tilsigter  at forebygge 
arbejdsløshed  og underbeskæftigelse. 
3.3. Den  kraftige  omkostningsstigning  på råvarer 
har gjort  det  nødvendigt  med  en langfristet  politik, 
der kan  gøre  det  muligt  at imødegå  de økonomiske 
og sociale  følger  af strukturændringerne  og de æn-
dringer,  ider  har  fundet  sted  i handelspolitikken  mel-
lem de lande,  der  leverer  råvarer,  og industrilandene. 
3.4. Den  monetære  politik,  associeringspolitikken 
med andre  lande,  handelspolitikken  teknologipolitik-
ken, investeringspolitikken,  samt  befolkningsudvik-
lingen  har  en direkte  inflydelse  på samtlige  arbejds-
tageres  beskæftigelse,  hvad  enten  der  er tale/om  in-
dustri-  eller  udviklingslande. 
3.5. Væksten  kan  undertiden  bero  på spild  eller 
tilfredsstillelse  af kunstige  behov. 
3.6. Der  en én kendsgerning,  man  må  gøre  sig 
helt klar,  og det er, at den  kraft,  der driver  væksten, 
hverken  er automatisk  eller  ubegrænset. 
3.7. Et  omslag  er uomgængelig  nødvendigt,  for 
forbruget  af jordens  ressourcer  overstiger  vores  mu-
ligheder  for  at genskabe  dem.  En ny udviklingsstra-
tegi angår  Fællesskabet  som  helhed.  Der  kan  ikke 
være  taile  om  at træffe  foranstaltninger,  der  ikke  er 
samordnede. 
4. Vigtige  foranstaltninger 
4.1. Vi  kan  ikke  på kort  sigt  se bort  fra mulighe-
den for  en væsentlig  ændring  inden  for  visse  sekto-
rer ; en sådan  ændring  vil ikke  kunne  undgå  at ind-
virke  på beskæftigelsen. 
4.2. I  medlemsstaterne  har  man  i forskelligt  om-
fang  tilkendegivet  frygt  for  stigende  arbejdsløshed 
og underbeskæftigelse,  afskedigelser  og arbejdstids-
nedsættelser.  Kommissionens  første  vurderinger  la-
der frygte,  at der  vil  ske  en timenedsættelse  på 
0,7 °/o, hvillket  repræsenterer  et tab  på  henved 
700 000  arbejdspladser. 
19. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 109/55 
4.3. Det  drejer  sig i første  instans  om  at fastslå, 
hvilke  sektorer,  der  er hårdest  ramt  og specielt  at 
umdersøge  forholdene  omkring  de arbejdstagere,  der 
er dårligst  stillede. 
4.4. Denne  undersøgelse  bør  iføre  til, at der  inden 
for en meget  kort  tidsfrist  træffes  .samordnede  foran-
staltninger  for  at sikre  fortsat  beskæftigelse  for  alle 
de arbejdstagere,  som  på nuværende  (tidspunkt  har 
beskæftigelse  og  på  langt  sigt  at planlægge  de 
nødvendige  (Strukturændringer. 
4.5. Indledende  foranstaltninger  er nødvendige  i 
de sektorer,  hvor  man,  under  risiko  for  at gå for 
vidt,  kan  konstatere  visse  følgevirkninger  af energisi-
tuationen.  Det  drejer  sig især  om  ibilsektoren  og de 
dertil  knyttede  industrier  (kemi-  og tekstilsektoren). 
4.6. Nogle  medlemmer  anmoder  om,  at Kommis-
sionen  indkalder  til et hastemøde  mellem  repræsen-
tanter  for arbejdsgivere  og lønmodtagere  fra hver  af 
de sektorer,  der er mest  truede,  for at få en oversigt 
over  vanskelighederne,  bedømme  deres  omfang  og 
undersøge  de økonomiske  og sociale  løsninger,  'der 
eventuelt  kunne  afhjælpe  dem. 
4.7. Blandt  de foranstaltninger,  der  skal  træffes, 
,an|befaler  disse  medlemmer  : 
— en henstilling  til arbejdsmarkedets  parter  inden 
for de pågældende  selktorer  om at afslutte  sektor-
bestemte  •kollektive  overenskomster,  der  skal  sik-
re arbejdstagerne  en normal  indkomst  i tilpas-
ningsperioden  ; 
— harmonisering  — på det  gunstigste  grundlag  — 
af betingelserne  for arbejdsløshedsforsikringsydel-
serne. 
4.8. Anidre  medlemmer  mener  ikke,  at disse  foran-
staltninger  i tilstrækkelig  grad  tager  hensyn  til ar-
bejsmarkedets  parters  autonomi.  De  anbefaler,  så-
fremt  der  er mangel  på arbejde,  at idenne  situation 
bør behandles  på en måde,  der  er tilfredsstillende 
for arbejdsgivere  og arbejdstagere  i overensstem-
melse  med  de kollektive  overenskomstforhandlinger 
eller andre  systemer,  der gælider  i hvert  land,  herun-
der en ligelig  fordeling  af den  samlede  arbejdstid, 
og andre  foranstaltninger  med  henblik  på i så vidt 
omfang  som  muligt  at opretholde  indkomstniveauet. 
4.9. Ovennævnte  undersøgelse  ville  have  den  for-
del, at de offentlige  myndigheder  kunne  foretage  en 
vurdering  af, i hvilket  omfang  man  havde  kendskab 
til beskæftigelsessituationen,  manglerne  ved  dette 
kendskalb,  grundene  til disse  og de foranstaltninger, 
der skulle  træffes  for at råde  bod  herpå. 
4.10.  Kommissionen  kunne  stille  sig  om  opgave 
at fremlægge  en beretning  om  dette  spørgsmål  og 
planlægge  en første  række  foranstaltninger  i overens-
stemmelse  med  den  tankegang,  der  kommer  til ud-
tryk i det sociale  handlingsprograms  forslag  II 1 og 
III 3. 4.11.  Det  er Udvalgets  opfattelse,  at medlemssta-
terne  burde  træffe  de nødvendige  foranstaltninger 
for at siikre,  at de offentlige  arbejdsanvisningskonto-
rer bliver  gjort  bekendt  med  de ledige  stillinger  i 
virksomhederne,  arbejdskraftens  cirkulation,  forven-
tede afskedigelser,  ønskede  kvalifikationer  og andre 
nødvendige  oplysninger  i forbindelse  med  formule-
ringen  af en aktiv  beskæftigelsespolitik. 
4.12.  Udvalget  gør  opmærksom  på, at det har  ud-
talt sig til fordel  for,  at arbejdstagerne  af virksom-
hedernes  ledelse  får samtlige  oplysninger  om beskræf-
tigelse,  arbejdsplanlægning  og uddannelse. 
4.13.  Nogle  medlemmer  anbefaler,  at der  enten 
gennem  en kollektiv  rammeaftale  i Europa  mellem 
arbejdsgiver-  og  fagforeningsorganisationerne  nås 
frem  til et hurtigt  resultat,  eller  at der  af Råjdet  ud-
stedes  et direktiv  om de beskæftigelsesmæssige  oplys-
ninger,  der skal  gives  virksomhedernes  arbejdstagere 
og deres  repræsentanter. 
4.14.  Kommissionen  ibør  først  og fremmest  sørge 
for de foranstaltninger,  der skal  træffes  for at opret-
holde  beskæftigelsen  på fællesskabsplan. 
4.15.  I  denne  forbindelse  bør  der  påtænkes  en 
særlig  beskyttelse  af de mest  uidsatte  arbejdstagere, 
nemlig  de vandrende  arbejdstagere,  kvinderne,  de 
unge  og ældre  arbejdstagere. 
4.16.  Fremmedarbejdernes  retstilling  i de højt  in-
dustrialiserede  lande  og hovedsageligt  i Vesteuropa 
er på vej til at blive  et af vor  tids  største  problemer. 
Disse  arbejdstagere  bør  ikke  komme  til at lide  un-
der foranstaltninger,  der  ændrer  beskæftigelsessitua-
tionen. 
4.17.  Regeringerne  bør  bestræbe  sig på at få re-
guleret  situationen  med  hensyn  til de vandrende  ar-
bejdstagere,  der er ulovligt  beslkæftigede. 
4.18.  Langt  størsteparten  af de vandrende  arbejds-
tagere  er mest  direkte  truede  af en aktivitetsned-
gang  på grund  af deres  ringe  kvalifikationer  og ud-
dannelsesniveau. 
4.19.  For  i fremtiden  at imødegå  denne  arbejdsta-
gergruppes  vanskeligheder  må der  for  de vandrende 
arbejdstagere  tilrettelægges  sprogkurser  og  faglig 
uddannelse,  der  i vid udstrækning  bør  være  baseret 
på en ordning  med  tiidsgodtgørelser. 
4.20.  Udvalget  vil foretage  en nøje  gennemgang 
af Kommissionens  forslag  til gennemførelse  af det 
sociale  handlingsprogram  på dette  område. 
4.21.  For  de unges  og kvindernes  vedkommende 
må der  peges  på de stigende  vanskeligheder,  de 
Nr. C 109/56 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 19. 9. 74 
støder  på,  for  ide førstes  vedkommende  ved  deres 
indtræden  i det aktive  liv, og for de andres  vedkom-
mende  når  det gælder  om at bevare  deres  beskæfti-
gelse. 
4.22.  Med  henblik  på at fremme  udviklingen  af 
de unge  arbejdstageres  (mænd  og kvinder)  beskæfti-
gelse  anlbefaler  Udvalget  en intensivering  af alle  for-
anstaltninger,  som  er rettet  mod  en bedre  vejledning 
af de unge  og en omfattende  faguddannelse,  som 
tager  hesnyn  til det  forventede  behov.  Desuden  må 
der fremskaffes  og iværksættes  bedre  beskæftigelses-
muligheder.  Udvalget  anfører  yderligere,  at en fri-
villig  føripensioneringsordning  for arbejdstagere  nær 
pensionsalderen  i tilfælde  af afskedigelser  kunne 
være  egnet  til at sikre  beskæftigelsen  for yngre  ar-
bejdstagere.  Det  anser  det  for  nødvendigt,  at man 
på passende  niveau  undersøger,  på hvilke  betingel-
ser en sådan  frivillig  føripensioneringsordning  kan 
indføres. 
4.23.  Medlemslandenes  og Fællesskabets  myndig-
heder  ibunde  vedtage  egnede  foranstaltninger  for den 
udvikling,  der  tilsigter  at imødekomme  sociale  og 
samfundsmæssige  behov. 
4.24.  En  sådan  anvendelse  af.de  offentlige  og pri-
vate fonds  ville,  specielt  i forbindelse  med  socialt 
boligbyggeri,  urbanisering,  by-  og egnsplanlægning, 
sundhedsvæsen,  uddannelse  og kollektiv  transport, 
både  offentlig  og privat,  som  er områder,  hvor  der 
må forventes  at slke  vildtgående  ændringer,  indebære 
den fordel,  at et stort  antal  arbejdstagere  blev  sikret 
beskæftigelse. 
4.25.  Den  forskning,  som  industrien  og de offent-
lige myndigheder  ilkke  vil undlade  at foretage  med 
henblik  på udnyttelse  af nye  energikilder,  vil åbne 
vej for nye  arbejdskvalifikationer.  Det er allerede  på 
nuværende  tidspunkt  nødvendigt  med  uddannelse 
af arbejdstagere,  der skal  varetage  disse  funktioner. 
4.26.  I  overensstemmelse  med  denne  tankegang 
kræver  en rationel  og demokratisk  anvendelse  af de forskellige  europæiske  fonds,  at der  finder  et effek-
tivt samarbejde  sted  på alle  de områder,  hvor  de so-
ciale  grupper  er repræsenterede. 
4.27.  Endvidere  gør  den  øjeblikkelige  situation 
det nødvendigt  at øge  de midler,  de forskellige  eksi-
sterende  eller  kammende  europæiske  fonds  råder 
over (Den  europæiske  Socialfond,  egnsudviklingsfon-
den). 
4.28.  De  økonomiske  perspektiver  forstærker  be-
hovet  for,  at der  snarest  på fællesskabsplan  vedtages 
visse  foranstaltninger,  navnlig  med  hensyn  til mas-
seafskedigelser.  Udvalget  vill foretage  en nøje  gen-
nemgang  af de forslag,  Kommissionen  har  fremlagt 
om de aktiviteter,  der udfoldes  af bureauer,  der anvi-
ser midlertidig  beskæftigelse. 
4.29.  Det  er Udvalgets  ønske,  at det  stående  be-
skæftigelsesudvalg  snarest  genoptager  sit arbejde. 
4.30.  Udvalget  appellerer  til de ansvarlige  myndig-
heder  om ikke  at træffe  spredte  foranstaltninger,  der 
kun vil komme  på tværs  af Fællesskalbets  målsætnin-
ger og skade  beskæftigelsen. 
4.31.  Udvalget  vil ikke  på passende  måde  kunne 
tilråde  Det  europæiske  Fællesskabs  ansvarlige  insti-
tutioner  at samarbejde  om  løsningen  af de mange 
problemer,  der  opstår,  hvis  de deri  repræsenterede 
økonomiske  og sociale  grupper  — som  følge  af de nu-
værende  forhold  — ikke  optræder  på samme  måde 
på de områder,  der direkte  har deres  interesse. 
Bruxelles,  den 30. maj  1974. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand