P6_TA(2006)0498

Bekæmpelse af menneskehandel

Europa-Parlamentets henstilling til Rådet om bekæmpelse af menneskehandel — en integreret strategi og forslag til en handlingsplan (2006/2078(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forslag til henstilling til Rådet af Barbara Kudrycka for PPE-DE-Gruppen om bekæmpelse af menneskehandel — en integreret strategi og forslag til en handlingsplan (B6-0613/2005),

- der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder fra 1948, navnlig artikel 4 og 5, som understreger, at slavehandel under alle former skal være forbudt,

- der henviser til Beijing-erklæringen fra FN's Fjerde Verdenskonference om Kvinder, Beijing+5- og Beijing +10-opfølgningen samt til sin beslutning af 10. marts 2005 om opfølgningen af den fjerde verdenskvindekonference — Handlingsprogrammet Platform for Action (Beijing+10) [1],

- der henviser til FN's konvention fra 1989 om barnets rettigheder, navnlig artikel 1, 7, 32, 34 og 35, samt til den valgfrie protokol hertil fra 2000 om salg af børn, børneprostitution og børnepornografi, navnlig artikel 3,

- der henviser til FN's konvention fra 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder [2] (CEDAW), navnlig artikel 5 og 6,

- der henviser til FN's Palermo-protokol fra 2000) om forebyggelse, bekæmpelse og retsforfølgning af menneskehandel, særlig handel med kvinder og børn, som supplerer FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet,

- der henviser til Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) konvention nr. 29 vedrørende tvunget eller pligtmæssigt arbejde (1930) og nr. 182 om forbud mod og omgående indsats til afskaffelse af de værste former for børnearbejde, som blev vedtaget af konferencen på dens 87. samling (1999),

- der henviser til ILO's globale rapport "A Global Alliance Against Forced Labour" fra 2005 som opfølgning på ILO-erklæringen om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdspladsen fra 2005,

- der henviser til rapporten fra USA's udenrigsministerium (Department of State) om "The link between prostitution and sex-trafficking" [3] fra 2004,

- der henviser til den europæiske konvention om menneskerettigheder og biomedicin fra 1997 samt til artikel 22 i tillægsprotokollen vedrørende transplantation af organer og væv af menneskelig oprindelse fra 2002,

- der henviser til Europarådets konvention om bekæmpelse af menneskehandel vedtaget af Ministerkomitéen den 3. maj 2005,

- der henviser til Europarådets rapport: "Organised Crime Situation Report 2005 — Focus on the threat of economic crime" fra 2005,

- der henviser til Europarådets henstilling 1611/2003 om handel med organer i Europa,

- der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder [4] fra 2000, navnlig artikel 1, 3, 4, 5 og 6 heri,

- der henviser til Bruxelles-erklæringen om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel, vedtaget den 20. september 2002 på den europæiske konference om forebyggelse og bekæmpelse af handel med mennesker — Global udfordring for det 21. århundrede,

- der henviser til Haag-programmet [5] om et område for frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvori Rådet og Kommissionen opfordres til at udarbejde en plan for opstilling af bedste praksis, fælles standarder og mekanismer til bekæmpelse af menneskehandel,

- der henviser til Rådets konklusioner om menneskehandel fra det 2 725. møde i Rådet (retlige og indre anliggender) den 27.- 28. april 2006 [6],

- der henviser til Rådets rammeafgørelse 2002/629/RIA af 19. juli 2002 om bekæmpelse af menneskehandel [7],

- der henviser til Rådets rammeafgørelse 2004/68/RIA af 22. december 2003 om bekæmpelse af seksuel udnyttelse af børn og børnepornografi [8],

- der henviser til Rådets direktiv 2004/81/EF af 29. april 2004 om udstedelse af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere, der har været ofre for menneskehandel, eller som er indrejst som led i ulovlig indvandring, og som samarbejder med de kompetente myndigheder [9],

- der henviser til beretning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet på grundlag af artikel 10 i Rådets rammeafgørelse af 19. juli 2002 om bekæmpelse af menneskehandel (KOM(2006)0187),

- der henviser til EU's plan for bedste praksis, standarder og procedurer i forbindelse med bekæmpelse og forebyggelse af menneskehandel (7) [10],

- der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. oktober 2005 om bekæmpelse af menneskehandel — en integreret strategi og forslag til en handlingsplan (KOM(2005)0514),

- der henviser til sin beslutning af 17. januar 2006 om strategier for bekæmpelse af handel med kvinder og børn, der er særligt udsatte for seksuel udnyttelse [11],

- der henviser til sin beslutning af 19. maj 2000 om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om fremtidige initiativer i kampen mod handel med kvinder [12],

- der henviser til rapporten og anbefalingerne af 22. december 2004 fra Ekspertgruppen vedrørende Menneskehandel, som blev nedsat af Kommissionen i 2003,

- der henviser til Daphne-programmerne om bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder [13],

- der henviser til Europols rapporter om menneskehandel, navnlig rapporten fra 2005 om organiseret kriminalitet [14] i EU,

- der henviser til UNICEF's retningslinjer om beskyttelse af rettighederne for børn, der er ofre for menneskehandel (2003), og til UNICEF's Reference Guide on Protecting the Rights of Child Victims of Trafficking in Europe (2006) (referencehåndbog om beskyttelse af rettighederne for børn, der er ofre for menneskehandel i Europa),

- der henviser til forretningsordenens artikel 114, stk. 3, og artikel 94,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender og udtalelser fra Udenrigsudvalget, Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A6-0368/2006),

A. der henviser til, at menneskehandel er en moderne form for slaveri, en grov forbrydelse og en alvorlig krænkelse af grundlæggende menneskerettigheder, som gennem trusler vold og ydmygelser hensætter mennesker i en tilstand af afhængighed,

B. der henviser til, at menneskehandel er et globalt problem, som optræder såvel inden for som på tværs af nationale grænser i både oprindelses-, transit- og bestemmelseslandene, og som er en af de mest lukrative former for international organiseret kriminalitet,

C. der henviser til, at menneskehandel ifølge Europarådet udgør den tredjestørste indtægtskilde for den organiserede kriminalitet [15],

D. der henviser til, at de foranstaltninger, der hidtil er blevet truffet for at reducere menneskehandlen, ikke har givet resultat i form af et formindsket antal ofre; der henviser til, at menneskehandel tværtimod er den hurtigst voksende kriminalitetsform [16] i sammenligning med andre former for organiseret kriminalitet i EU,

E. det er derfor nødvendigt at opstille klare og specifikke mål såsom at halvere antallet af ofre for menneskehandel i løbet af de næste ti år, selv om det altovervejende mål naturligvis bør være hurtigst muligt at eliminere denne form for kriminalitet,

F. der henviser til, at fem medlemsstater endnu ikke har ratificeret FN's internationale konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet, at fem medlemsstater ikke har ratificeret den supplerende protokol om forebyggelse, bekæmpelse og retsforfølgning af menneskehandel, især handel med kvinder og børn, at ti medlemsstater ikke har ratificeret FN's valgfri protokol til konventionen om barnets rettigheder om salg af børn, børneprostitution og børnepornografi, og at kun en medlemsstat har ratificeret Europarådets konvention om bekæmpelse af menneskehandel,

G. der henviser til, at menneskehandel ikke kun sker med henblik på seksuel udnyttelse, men også med henblik på udnyttelse af arbejdskraft, ulovlige adoptioner, husslaveri og salg af organer, hvilket betyder, at man i bekæmpelsen af menneskehandel skal gå meget længere end blot at bekæmpe tvungen prostitution, og at man også skal tage højde for alle dermed forbundne former for udnyttelse og undertrykkelse,

H. der henviser til, at menneskehandel ikke nødvendigvis er en kønsspecifik forbrydelse, eftersom mænd og navnlig drenge også er ofre for seksuel udnyttelse og udnyttelse som arbejdskraft, men at den overvejende del af ofrene for menneskehandel stadig er kvinder og piger,

I. der henviser til, at kvinder og børn er særligt sårbare og derfor har en større risiko for at blive ofre for menneskehandel,

J. der henviser til, at ofre for menneskehandel udsættes for fysisk og psykisk vold og misbrug, nægtes værdighed og frihed for slaveri, tortur og anden umenneskelig eller fornedrende behandling, personlig sikkerhed, bevægelsesfrihed og arbejdsrettigheder og ofte befinder sig i et tvunget og uønsket afhængighedsforhold til menneskehandlerne,

K. der henviser til, at på trods af, at alle børn i henhold til FN's konvention om barnets rettigheder skal registreres straks efter fødslen, registreres mere end halvdelen af alle fødsler i udviklingslandene, bortset fra Kina, ifølge UNICEF ikke [17] (flere end 50 mio. børn), og der henviser til, at disse usynlige børn sammen med millioner af forældreløse børn og gadebørn er yderst sårbare over for menneskehandel, idet de er et let bytte for ulovlig adoption eller handel med menneskelige organer; der henviser til, at konflikter, katastrofer og situationer efter konflikter og katastrofer ligeledes bevirker, at børn er mere udsat for at blive ofre for menneskehandel,

L. der henviser til, at årsagerne til ulovlig indvandring er forskellige fra årsagerne til menneskehandel, og at disse spørgsmål derfor bør behandles separat,

M. der henviser til, at det fremgår af det amerikanske udenrigsministeriums rapport "Trafficking in Persons Report 2005", at 80 % af de mellem 600000 og 800000 personer, der anslås at være ofre for menneskehandel hvert år, er kvinder og piger,

N. der henviser til, at de fleste af de kvinder og piger, der er ofre for menneskehandel, udsættes for forskellige former for udnyttelse, herunder seksuel udnyttelse — som er det væsentligste formål med menneskehandel — tvangsarbejde og organhandel,

O. der henviser til, at det i ILO's rapport [18] fra 2005 vurderes, at 80 % af ofrene for menneskehandel er kvinder og piger; der henviser til, at det også vurderes i rapporten, at omkring 40-50 % af alle ofre er børn; der henviser til, at ifølge rapporten er 56 % af ofrene for tvangsarbejde kvinder og piger; der henviser til, at 98 % af ofrene for seksuel udnyttelse er kvinder og piger,

P. der henviser til, at sexindustrien er baseret på princippet om udbud og efterspørgsel, og at en stigende efterspørgsel ifølge Den Internationale Organisation for Migrations rapport fra 2003 utvivlsomt er en af de faktorer, der bidrager til fænomenet tvangsarbejde i sexindustrien,

Q. der henviser til, at det af rapporten "Integration of the human rights of women and a gender perspective" fra FN's særlige rapportør om menneskerettighedsaspekterne i forbindelse med ofrene for menneskehandel, navnlig kvinder og børn, fremgår, at kvinders og børns menneskerettigheder krænkes på mange måder i forbindelse med menneskehandel, men at menneskehandel med seksuel udnyttelse for øje er en særlig form for menneskehandel, hvor kvinders og børns menneskerettigheder krænkes, fordi de er kvinder og børn,

R. der henviser til, at adgangen til EU's arbejdsmarked er kompliceret eller endog begrænset og overreguleret, og da der samtidig er en klar efterspørgsel efter arbejdskraft, fører dette til ulovlig indvandring og menneskesmugling og -handel,

S. der henviser til, at spørgsmålet om levering af tjenesteydelser er af stor politisk betydning, og at offentligheden ofte i vidt omfang tolererer udnyttelse af arbejdskraft,

T. der henviser til, at efterspørgslen efter lavtlønnede, føjelige arbejdstagere uden papirer i EU bidrager til den ulovlige menneskehandel; der henviser til, at en sådan arbejdskraft muligvis nedbringer omkostningerne, men at det sker på bekostning af den menneskelige værdighed, og at der sker en underminering af arbejdstagernes rettigheder, rimelige lønvilkår og af det kommunale og/eller statslige indtægtsgrundlag som følge af manglende betaling af skatter og bidrag til sociale sikringsordninger,

U. der henviser til, at de store fortjenester på menneskehandel ofte hvidvaskes og giver mulighed for anden organiseret kriminel virksomhed, herunder bestikkelse og bedrageri og giver gerningsmændene uretmæssig økonomisk, social eller endog politisk magt,

V. der henviser til, at efterspørgslen efter de tjenester, der udføres af ofrene for menneskehandel, som f.eks. efterspørgslen fra mænd, der ønsker at købe eller køber kvinder og børn til seksuelle formål, sammen med fattigdom, social udstødelse og mangel på realistiske muligheder for anstændigt arbejde, er den primære drivkraft bag menneskehandlen, og at det, hvis ikke der skabes en større politisk vilje og iværksættes en fælles indsats for at dæmme op for efterspørgslen, næppe vil være muligt at stoppe eller blot reducere menneskehandlen væsentligt [19],

W. der henviser til, at manglen på bæredygtige økonomiske og sociale udsigter, høj arbejdsløshed og stadigt voksende fattigdom i visse oprindelseslande sammen med det økonomiske og sociale udviklingsniveau i Europa bidrager til et klima, der gør det let for kriminelle organisationer at profitere på menneskehandel,

X. der henviser til, at en styrkelse af retshåndhævelsen ved at kriminalisere menneskehandlere og mellemmænd er af afgørende betydning for bekæmpelsen af menneskehandel; der henviser til, at retshåndhævelsen også bør omfatte mulighed for at konfiskere udbyttet af forbrydelsen; der henviser til, at det er nødvendigt at styrke arbejdstilsynene, herunder straffe udnyttelse af arbejdskraft og ulovligt arbejde; der henviser til, at skabelse af et netværk af nationale arbejdstilsyn, der harmoniserer straffene for udnyttelse af arbejdskraft, kunne føre til en begrænsning af disse forbrydelser; der henviser til, at det for at sikre effektiv efterforskning og retsforfølgelse i menneskehandelssager ville være nyttigt at oprette særligt udstyrede og uddannede enheder inden for det nationale politi og de nationale anklagemyndigheder,

Y. der henviser til, at hurtig identificering af ofrene er af afgørende betydning i forbindelse med bekæmpelsen af menneskehandel,

1. henstiller følgende til Rådet:

Retsgrundlag og retshåndhævelse

a) problemet med menneskehandel skal løses gennem en sammenhængende politisk strategi (migrations-, køns-, beskæftigelses-, social-, udviklings, udenrigs-, naboskabs- og visumpolitik) og konsekvent kriminalisering, som mindst opfylder standarden for EU-lovgivningen i henhold til rammeafgørelse 2002/629/RIA;

b) opfordrer Det Europæiske Fællesskab til hurtigst muligt at undertegne og ratificere Europarådets konvention om bekæmpelse af menneskehandel; opfordrer indtrængende Kommissionen til at straks at iværksætte den interne procedure, der kan sætte Det Europæiske Fællesskab i stand til at undertegne og ratificere denne konvention; anmoder ligeledes Rådet om at træffe afgørelse om undertegnelse og ratifikation af konventionen;

c) Kommissionen og medlemsstaterne bør vedtage en strategi for gennemførelse af handlingsplanen;

d) Rådet og medlemsstaterne bør ved gennemførelsen af handlingsplanen fokusere på menneskerettighederne, ligestillingen mellem kønnene og ofrene;

e) samtidig med fokuseringen på menneskerettighederne bør der i forbindelse med menneskehandel lægges vægt på ikke-diskrimination, og henvisninger til lighed og ikke-diskrimination er derfor af afgørende betydning;

f) medlemsstaterne bør, hvis de ikke allerede har gjort det, ratificere og gennemføre FN-konventionen mod grænseoverskridende organiseret kriminalitet, tillægsprotokollen om forebyggelse, bekæmpelse og retsforfølgning af handel med mennesker, særlig kvinder og børn, og protokollen om bekæmpelse af menneskesmugling til lands, ad søvejen og ad luftvejen, den valgfri protokol til FN-konventionen om barnets rettigheder om salg af børn, børneprostitution og børnepornografi, FN-konventionen om beskyttelse af vandrende arbejdstageres og deres familiemedlemmers rettigheder, Europarådets konvention om bekæmpelse af menneskehandel, ILO-konventionerne og grundlæggende arbejdstagerrettigheder, navnlig nr. 29 om tvangsarbejde, nr. 182 om forbud mod og omgående indsats til afskaffelse af de værste former for børnearbejde samt konventionerne om foreningsfrihed, arbejdstilsyn og privat arbejdsformidling;

g) medlemsstaterne bør snarest muligt gennemføre rammeafgørelse 2002/629/RIA og direktiv 2004/81/EF og mindst sikre, at ofre for menneskehandel, uanset om de samarbejder med de kompetente myndigheder under efterforskningen og som vidner i straffesager, indrømmes tidsbegrænsede opholdstilladelser, herunder en betænkningstid/restitutionsperiode for ofre på mindst 30 dage, og adgang til oplysning om retlige og administrative procedurer på et sprog, som ofrene forstår, samt gratis advokatbistand;

h) medlemsstaterne bør som led i bekæmpelsen af menneskehandel gøre fuld brug af Rådets rammeafgørelse 2005/212/RIA af 24. februar 2005 om konfiskation af udbytte, redskaber og formuegoder fra strafbart forhold [20], navnlig dennes artikel 3;

i) medlemsstaterne bør påtage sig deres ansvar for de personer, der har været offer for menneskehandel, ved at tilbyde dem mulighed for støtte til efter eget ønske enten at vende tilbage til deres oprindelsesland eller at blive i EU [21]; disse personer bør også støttes og opmuntres til at samarbejde med de kompetente myndigheder i forbindelse med efterforskninger og som vidner i strafferetssager;

j) medlemsstaterne bør overveje at indføre mekanismer til at opmuntre, støtte og beskytte informanter, der kan blive udsat for repressalier;

k) medlemsstaterne bør træffe foranstaltninger for at sikre, at identificeringen af ofrene for menneskehandel, navnlig af børnene, udføres af personale fra de retshåndhævende myndigheder, som er særligt uddannet i forebyggelse af menneskehandel og kan foretage en mere konsekvent sondring mellem menneskesmugling og —handel; de statslige myndigheder bør udarbejde retningslinjer for at sikre, at der ved udspørgningen af migranter uden identitetspapirer stilles de rette spørgsmål, således at ofre for menneskehandel kan identificeres som sådanne;

l) medlemsstaterne bør minimere risikoen for handel med organer i Europa, herunder ved at reducere efterspørgslen, yde mere effektiv støtte til organdonation, vedtage streng lovgivning om levende, ubeslægtede donorer, samt sikre gennemsigtighed i nationale registre og ventelister og fastsætte et retligt ansvar for uretmæssigheder;

m) medlemsstaterne bør forbedre analyserne af den aktuelle situation ved at gennemføre ensartede metoder for indsamling af sammenlignelige data, navnlig vedrørende ruter for menneskehandel og offerprofiler, i overensstemmelse med eksisterende protokoller og EU-lovgivning om databeskyttelse;

n) medlemsstaterne bør konsekvent gennemføre artikel 4 i rammeafgørelse 2002/629/RIA med henblik på at sikre, at juridiske personer kan gøres ansvarlige for lovovertrædelser, som begås for at skaffe dem vinding af enhver person, der handler enten individuelt eller som medlem af et organ under den juridiske person, og som har en ledende stilling inden for den juridiske person, der har tilknytning til menneskehandel eller gør brug af tjenesteydelser fra menneskehandelsofre;

o) medlemsstaterne bør træffe foranstaltninger for at sikre, at bortførelse og transport af personer, herunder at huse og beholde dem samt overtage kontrol med dem, defineres i lovgivningen som en forbrydelse, der medfører fængselsstraf;

p) god virksomhedspraksis, herunder krav til underleverandører om, at disse opfylder deres kontraktmæssige og retlige forpligtelser (overholdelse gennem hele leverandørkæden), er vigtig for at kunne nedbringe efterspørgslen, og virksomheder og andre sociale aktører spiller en afgørende rolle for at sikre overholdelse af hele den gældende arbejdsmarkeds- og sociallovgivning, herunder navnlig at arbejdstagerne modtager de ydelser, som de er berettigede til efter loven; glæder sig over Athenerklæringen, der har til formål at sikre, at virksomhederne ikke accepterer tvangsarbejde;

q) virksomheder, der bevisligt har anvendt billig arbejdskraft, som er anvist gennem menneskehandel, skal ifalde strenge straffe, navnlig hvis de pågældende virksomheder har handlet svigagtigt;

r) medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at økonomiske sanktioner af strafferetlig eller administrativ karakter, som pålægges juridiske personer, der betragtes som ansvarlige for menneskehandel, omfatter konfiskation og inddragelse af indtægterne fra menneskehandelen, med henblik på først og fremmest at yde erstatning til ofrene for den økonomiske, fysiske og psykologiske skade, de har lidt;

s) medlemsstaterne bør iværksætte mekanismer, der byder på integrerede løsninger, som giver politiet mulighed for at gribe ind over for den internationale handel med kvinder og piger med seksuel udnyttelse for øje, gennem anvendelse af forebyggende og oplysende foranstaltninger, uddannelse, efteruddannelse, bistand til og beskyttelse af ofrene samt vurdering af de ressourcer, der er nødvendige for gennemførelsen af de pågældende foranstaltninger;

t) tilsyns- og håndhævelsesmekanismerne inden for arbejdsmarkedslovgivningen bør styrkes i alle medlemsstater; medlemsstaterne bør ligeledes sikre, at de nødvendige retsregler er på plads, og at de relevante mekanismer, uddannelsesforløb og tilstrækkelige tekniske ressourcer er til stede, således at medlemsstaterne kan opfylde deres retlige forpligtelser og kan overdrage ansvar til tjenestemænd fra tilsynsorganer, som gennem information og målrettet efteruddannelse udrustes til at identificere ofre for menneskehandel, der udnyttes som arbejdskraft; et tværnationalt netværk af arbejdstilsyn kan være et nyttigt redskab for udveksling af god praksis og bekæmpelse af udnyttelse af arbejdstagere; medlemsstaterne bør styrke samarbejdet og koordinationen på EU-plan på dette område;

u) medlemsstaterne bør udøve bedre kontrol med private arbejdsformidlinger og kontorer, der formidler sæsonarbejdskraft; Rådet bør overveje oprettelse af et netværk mellem de nationale arbejdstilsyn;

v) medlemsstaterne bør støtte jobmatchingtjenester ved at overvåge private arbejdsformidlingsbureauer, der ofte giver sig ud for at være ægteskabs- eller turistbureauer, og som kan afstedkomme ulovlige rekrutteringsmetoder og som følge heraf til menneskehandel;

w) medlemsstaterne bør sikre, at deres konsulatpersonale udveksler erfaringer og modtager passende efteruddannelse i at identificere visumansøgninger, som kunne involvere menneskehandel; Rådet og Kommissionen bør snarest muligt færdigudvikle det fælles visuminformationssystem;

x) Rådet og Kommissionen bør udstikke EU-retningslinjer for bekæmpelse af menneskehandel som et yderligere redskab til gennemførelse af en sammenhængende politik for menneskerettigheder og børns rettigheder for EU;

Forebyggelse og nedbringelse af efterspørgslen

y) diskussion om menneskehandel bør indgå i skoleundervisningen og bl.a. berøre spørgsmålet om, hvordan man reducerer sociale og kønsrelaterede uligheder; oplysning af offentligheden og skabelse af forståelse i offentligheden for, at menneskehandel er en uacceptabel forbrydelse, bør ses som afgørende elementer i bekæmpelse af menneskehandel; medlemsstaterne bør støtte indførelse af undervisning i livsfærdigheder på alle klassetrin som et redskab til at forebygge handel med børn;

z) Kommissionen bør senest i 2007 iværksætte en undersøgelse både af årsagssammenhængen mellem de forskellige medlemsstaters lovgivninger om prostitution og menneskehandel med seksuel udnyttelse for øje og af den årsagssammenhæng, der er mellem de forskellige medlemsstaters lovgivning og politik om migration og menneskehandel, i overensstemmelse med kommissær Frattinis erklæringer den 8. marts 2006;; med henblik på at sikre undersøgelsens videnskabelige troværdighed skal den være baseret på sammenlignelige tal; der bør derfor hurtigst muligt udformes og implementeres en standardiseret dataindsamlingsmetode; resultaterne bør efterfølgende anvendes til at gennemføre bedste praksis for bekæmpelse af menneskehandel med seksuel udnyttelse for øje;

aa) initiativer til bekæmpelse af menneskehandel fra regeringer eller civilsamfundet, navnlig oplysningskampagner, bør støttes af Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne;

ab) Kommissionen bør evaluere og udbrede bedste praksis om nedbringelse af efterspørgslen i medlemsstaterne efter tjenester, som ydes af mennesker, der er ofre for menneskehandel med arbejdsmæssig eller seksuel udnyttelse for øje eller i ethvert andet øjemed;

ac) medlemsstaterne bør gennemføre foranstaltninger til nedbringelse af efterspørgslen og til afhjælpning af andre årsager såsom marginalisering og mangel på lige muligheder for beskæftigelse og anstændigt arbejde på grundlag af bedste praksis samt foranstaltninger til at tilskynde erhvervslivet, navnlig turistsektoren og internetudbydere, til at udvikle og overholde adfærdskodekser med henblik på at forhindre menneskehandel;

ad) Kommissionen bør fra 2007 gøre den 25. marts til dag for bekæmpelse af menneskehandel for at markere afskaffelsen af slavehandlen i mange af verdens lande;

ae) der bør træffes foranstaltninger for at forbedre de retlige mekanismer for sikker migration for at sikre adgang til oplysninger om sikre migrationsmuligheder og for at garantere gennemsigtigheden i procedurerne som den bedste måde til at reducere menneskehandlen på;

af) Kommissionen og medlemsstaterne bør i deres indenrigs-, naboskabs-, udviklings- og bistandspolitikker overveje tiltag, som tager fat på årsagerne bag menneskehandlen i oprindelseslandene, herunder tiltag, som styrker de nationale børnebeskyttelsesordninger, og som tilskynder til registrering af børn med henblik på at mindske deres sårbarhed over for ulovlige adoptioner, tvangsægteskaber, handel med menneskelige organer og handel med børn uanset hvilket formål handlen måtte have, herunder seksuel udnyttelse;

ag) Kommissionen og medlemsstaterne bør være særligt opmærksomme på at forebygge ulovlig anvendelse af de nye kommunikations- og informationsteknologier i handlen med kvinder, piger og drenge og fremme respekten for alle lovgivningsmæssige og teknologiske initiativer, der er nødvendige for at bekæmpe dette problem;

ah) Kommissionen bør vedtage et forslag til en adfærdskodeks for tjenestemænd i EU's institutioner og organer, navnlig når de er på EU-mission til tredjelande, i lighed med den adfærdskodeks, som FN har indført; denne adfærdskodeks bør udtrykke klar afvisning af køb af seksuelle tjenesteydelser, andre former for seksuel udnyttelse og kønsbaseret vold og bør omfatte de nødvendige sanktioner i tilfælde af overtrædelse; tjenestemændene bør nøje informeres om indholdet af adfærdskodeksen, før de sendes på mission;

ai) Rådet og Kommissionen bør regelmæssigt rejse problemet om menneskehandel i politisk dialog med tredjelande, navnlig med de tredjelande, som de fleste ofre for menneskehandel kommer fra [22], og henvise til den bestemmelse om menneskerettigheder, der indgår i EU's aftaler med disse lande;

aj) Kommissionen og medlemsstaterne bør tage spørgsmålet om menneskehandel inden for Unionen og i de enkelte medlemsstater op og støtte undersøgelser, der kan højne forståelsen af dette problem og danne grundlag for udviklingen og gennemførelsen af effektive politiske foranstaltninger;

ak) Rådet og Kommissionen bør følge op på alle påstande om handel med organer inden for rammerne af EU's menneskerettighedsdialog med tredjelande;

Beskyttelse af ofrene

al) Kommissionen og medlemsstaterne bør etablere en hotline på flere sprog med ét europæisk nummer med henblik på at yde hurtig bistand til ofrene;

am) medlemsstaterne bør gribe ind over for menneskehandel, men samtidig respektere de prostituerede og undgå, at de diskrimineres, marginaliseres eller stigmatiseres yderligere, da dette øger deres sårbarhed i forhold til menneskehandel og andre former for vold eller overgreb;

an) Rådet bør i nært samarbejde med nationale koordinatorer tilskynde til oprettelse af en EU-webside med oplysninger om og billeder af savnede personer;

ao) medlemsstaterne bør sikre beskyttelse af både ofre for seksuel udnyttelse og ofre for udnyttelse som arbejdskraft og andre former for menneskehandel;

ap) Kommissionen og medlemsstaterne bør fastlægge og gennemføre klare europæiske standarder og retningslinjer for bistand til og beskyttelse af ofre, uanset om de er i stand til eller villige til at vidne, herunder særlige standarder for beskyttelse af børns rettigheder samt en henvisningsmekanisme for ofre, som sikrer, at identificering af ofrene indgår som en integreret del af støtten og bistanden;

aq) medlemsstaterne bør sikre adgang til kort- og/eller langsigtet bistand til ofrene; denne bistand bør bl. a. i første instans omfatte særlige krisecentre og på et senere tidspunkt mulighed for adgang til bolig, sundhedspleje og rådgivning, juridisk bistand, oplysning om rettigheder og inddragelse af ofre, som fungerer som vidner, sprog- og erhvervsundervisning, kurser i kulturforståelse, økonomisk bistand og hjælp til at finde arbejde samt udpegning af særlige værger for børn;

ar) støtte til ofre for menneskehandel bør udformes efter deres særlige behov, fordi ofre for menneskehandel ikke udgør en homogen gruppe; i denne forbindelse er ligestilling mellem kønnene, børns rettigheder, oprindelige folks rettigheder og mindretals rettigheder særlig relevante, fordi mange ofre eller potentielle ofre for menneskehandel er kvinder, børn og personer, der tilhører etniske grupper eller mindretal, som kan have været genstand for diskrimination i deres oprindelseslande;

as) medlemsstaterne bør give ofrene adgang til almen og faglig uddannelse og arbejdsmarkedet, beskytte deres rettigheder i forbindelse med civilrets-, strafferets- og forvaltningssager og give dem søgsmålsadgang;

at) ofre for menneskehandel bør ikke sendes tilbage til deres oprindelseslande, når der er en begrundet formodning om, at de kan lide yderligere skade i form af stigmatisering og diskriminering eller blive udsat for repressalier eller fornyet menneskehandel; programmer for ofre med henblik på sikker hjemvenden, reintegration og social inddragelse, som fuldt ud respekterer ofrenes ret til sikkerhed og privatliv, og som også sikrer at stater — hvor ofre er identificerede — er ansvarlige for at foretage individuelle risikovurderinger før, under og efter hjemsendelsen af et offer, er vigtige;

au) medlemsstaterne bør i deres lovgivning samt i deres forvaltningspraksis respektere FN's definition af et barn [23], dvs. alle personer under 18 år; afgørelser om langsigtede løsninger på spørgsmål om handel med børn bør derfor træffes enten af en myndighed med lovfæstet ansvar for børns velfærd eller af en retlig myndighed, hvis primære ansvar er at sikre barnets tarv under hele beslutningsprocessen; i alle sager, der involverer børn, skal man — uanset om de iværksættes af offentlige eller private velfærdsinstitutioner, domstole, administrative myndigheder eller lovgivende organer — sikre, at barnets tarv kommer i første række; medlemsstaterne skal sikre, at et barn, der er i stand til at danne egne meninger, har ret til at udtrykke disse meninger frit i alle sager, der vedrører barnet, og at barnets meninger får vægt i overensstemmelse med barnets alder og modenhed;

av) medlemsstaterne bør garantere, at børn, der er ofre for menneskehandel, beskyttes mod strafferetlig forfølgelse eller strafferetlige sanktioner på grund af strafbare handlinger, der er begået i forbindelse med deres status som ofre for menneskehandel; børn, der er ofre, bør generelt ikke frihedsberøves, herunder hvis barnet er uledsaget eller skilt fra pårørende, eller fratages deres migrationsstatus eller opholdstilladelse, ligesom de ikke bør kunne frihedsberøves, hvis en sådan status eller tilladelse mangler;

aw) medlemsstaterne bør sikre, at børn, der er ofre for eller vidne til menneskehandel, nyder godt af beskyttelse af deres menneskerettigheder, og at de modtager særlig beskyttelse, bistand og støtte for at forhindre yderligere genvordigheder som følge af deres deltagelse i den strafferetlige proces og for at sikre, at deres menneskerettigheder, tarv og værdighed respekteres fuldt ud under hele processen; medlemsstaterne bør også beskytte børn mod følgerne af at afgive vidneforklaring i et offentligt retsmøde (artikel 8, stk. 4, i Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA af 15. marts 2001 om ofres stilling i forbindelse med straffesager [24]);

ax) der bør gennemføres særlige beskyttelsesforanstaltninger for børn og en politik til beskyttelse af børn, der er i overensstemmelse med UNICEF's ovennævnte retningslinjer og Reference Guide on Protecting the Rights of Child Victims of Trafficking in Europe (referencehåndbog om beskyttelse af rettighederne for børn, der er ofre for menneskehandel i Europa), både i oprindelses- og bestemmelseslandet, herunder mere opsøgende socialt arbejde på gadeplan, familiestøtte, etablering af et sikkerhedsnet for børn, mere information om risici ved usikker migration samt ledsagede hjemrejser, der er i overensstemmelse med barnets egen mening og dets tarv;

ay) medlemsstaterne bør gennemføre Haag-konventionen om beskyttelse af børn og om samarbejde med hensyn til internationale adoptioner fuldt ud for at forhindre ulovlige adoptioner;

az) medlemsstaterne bør styrke offentlig-private partnerskaber på området for beskyttelse af ofre, herunder bæredygtig finansiering af deres aktiviteter;

Koordination af tiltag på nationalt og europæisk plan

ba) medlemsstaterne bør etablere og styrke nationale koordinationsstrukturer for bekæmpelse af menneskehandel og sikre, at disse strukturer integreres i et internationalt netværk;

bb) EU's institutioner og medlemsstaterne bør fremme kønsspecifikke forebyggelsesstrategier som et nøgleelement i bekæmpelsen af handel med kvinder og piger, gennemføre principperne om ligestilling af mænd og kvinder og fjerne efterspørgslen efter enhver form for udnyttelse af mennesker, herunder seksuel udnyttelse og udnyttelse i husarbejde;

bc) Kommissionen bør fremme og støtte udarbejdelse og gennemførelse af nationale planer til bekæmpelse af menneskehandel;

bd) medlemsstaterne bør sikre finansiel støtte til særlige enheder, der efterforsker tilfælde af menneskehandel;

be) koordinering og samarbejde mellem oprindelses-, transit og bestemmelseslande for menneskehandel er af afgørende betydning; Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne bør koordinere strategier for bekæmpelse af menneskehandel som supplement til arbejdet i FN, Europarådet, OSCE, Den Internationale Organisation for Migration, Beijing-evalueringsprocessen, Stabilitetspagten for Sydøsteuropa og G8;

bf) Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne bør fortsætte med at fremme regionale initiativer, som kan supplere og give ny inspiration til samarbejdet på EU-plan, f.eks. den nordisk-baltiske taskforce til bekæmpelse af menneskehandel, det sydøsteuropæiske samarbejdsinitiativ, den pan-europæiske Budapest-proces, den såkaldte 5+5-dialog mellem landene i det vestlige Middelhavsområde, Middelhavsdialogen om transitmigration samt regionale handlingsplaner i Afrika og Mellemøsten og i Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Staters område;

bg) Kommissionen og Rådet bør erkende, at det er nødvendigt at udarbejde en særlig rapport om handel med menneskelige organer og menneskeligt væv og såvel i de interne som i de eksterne politikker lade handel med menneskelige organer omfatte af den generelle strategi for bekæmpelse af menneskehandel;

bh) Kommissionen og dens ekspertgruppe bør iværksætte, fremme og evaluere forskning i de nye tendenser inden for menneskehandel, i sammenhængene mellem menneskehandel og efterspørgslen efter billig arbejdskraft og mellem menneskehandel og migration og forskning med det formål at evaluere effektiviteten af eksisterende ordninger til bekæmpelse af menneskehandel, herunder deres indvirkning på fremme og etablering af børns rettigheder, navnlig i lyset af EU's handlingsplan om menneskehandel;

bi) Kommissionen og Rådet bør tage hensyn til betydningen af hurtig identifikation af ofre for menneskehandel i forbindelse med udviklingen af det fælles visainformationssystem og samtidig bekæmpe menneskehandel inden for de enkelte medlemsstaters og EU's grænser generelt;

bj) medlemsstaterne bør styrke samarbejdet inden for EU med hensyn til bekæmpelse af menneskehandel ved regelmæssigt at inddrage EU-organer såsom Europol, Eurojust og Frontex;

b k) Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne bør kontrollere gennemførelsen af bestemmelsen om demokrati og menneskerettigheder i aftalerne med tredjelande, også for så vidt angår den nødvendige tilpasning af lovgivningen med henblik på at retsforfølge og bekæmpe menneskehandel;

bl) Den Finansielle Taskforce, herunder især arbejdsgruppen vedrørende typologier, bør fortsætte arbejdet med metoder for hvidvaskning af penge i tilknytning til menneskehandel;

bm) der bør oprettes et europæisk netværk for bekæmpelse af menneskehandel på grundlag af kontaktpunkter, der udpeges af hver enkelt medlemsstat og af Kommissionen, og som omfatter statslige instanser og ngo'er, der beskæftiger sig med forebyggelse, bistand til ofre, retshåndhævelse samt politisamarbejde og retligt samarbejde;

bn) Kommissionen og den tyske regering bør indsamle og analysere oplysninger, der er indhentet i forbindelse med tvangsprostitution og andre former for udnyttelse knyttet til menneskehandel under verdensmesterskabet i fodbold i 2006, og videregive disse erfaringer med henblik på at udvikle bedste praksis for kommende arrangementer;

bo) Kommissionen bør i sammenhæng med rammeafgørelse 2002/629/RIA behandle spørgsmålet om handel med børn inden for sportsverdenen og i denne sammenhæng fokusere på sportsklubber, hvor der kan være tale om kontrakter til meget unge børn for at omgå reglerne om spillere af egen avl;

bp) medlemsstaterne bør rådføre sig med og arbejde tæt sammen med ngo'er og foreninger, som er aktive på dette område i oprindelses-, transit- eller bestemmelseslande, og navnlig yde dem langfristet finansiering af deres aktiviteter;

bq) Rådet og medlemsstaterne bør tilskynde til samarbejde med ngo'er, der arbejder i oprindelseslandene, med henblik på at indsamle data, iværksætte aktiviteter, uddanne socialarbejdere og arbejde med massemedierne for at øge offentlighedens opmærksomhed omkring menneskehandel;

2. pålægger sin formand at sende denne henstilling til Rådet og til orientering til Kommissionen og medlemsstaternes og tiltrædelseslandenes regeringer.

[1] EUT C 320 E af 15.12.2005, s. 247.

[2] http://www.un.org/Overview/rights.html.

[3] US Department of State (2004)http://www.humantrafficking.org/countries/eap/united_states/news/2005_05/tip_factsheet_response.html, .

[4] EFT C 364 af 18.12.2000, s. 1.

[5] Haag-programmet godkendt af Det Europæiske Råd i november 2004.

[6] http://www.consilium.europa.eu.

[7] EFT L 203 af 1.8.2002, s. 1.

[8] EUT L 13 af 20.1.2004, s. 44.

[9] EUT L 261 af 6.8.2004, s. 19.

[10] EUT C 311 af 9.12.2005, s. 1.

[11] "Vedtagne tekster", P6_TA(2006)0005.

[12] EFT C 59 af 23.2.2001, s. 307.

[13] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 293/2000/EF af 24. januar 2000 om vedtagelse af et EF-handlingsprogram (Daphne-programmet) (2000-2003) om forebyggende foranstaltninger til bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder (EFT L 34 af 9.2.2000, s. 1) og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 803/2004/EF af 21. april 2004 om EF-handlingsprogrammet (2004-2008) om forebyggelse og bekæmpelse af vold mod børn, unge og kvinder og om beskyttelse af ofre og risikogrupper (Daphne II-programmet) (EUT L 143 af 30.4.2004, s. 1).

[14] www.europol.eu.int.

[15] Europarådets konvention om menneskehandel — Forklarende rapport, 2005.

[16] "Lost Kids, Lost Futures" The European Union's Response to Child Trafficking, 2004.

[17] The State of the World's Children 2006: Excluded and invisible, Unicef, 2005.

[18] International Labour Organisation (2005), A global alliance against forced labour http://www.ilo.org/dyn/declaris/DECLARATIONWEB.GLOBALREPORTSLIST?var_language=EN.

[19] Gabal, I. "Potírání obchodu s lidmi v ČR a možnosti optimalizace bezpečnostní politiky státu.", politikdokument fra det tjekkiske indenrigsministerium, 2006, Prag.

[20] EUT L 68 af 15.3.2005, s. 49, artikel 3.

[21] Jf. udtalelse PE 362 828 af Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender.

[22] Jf. listen over lande i U.S. Department's Trafficking in Persons Report fra 5. juni 2006.

[23] Artikel 1, konventionen om barnets rettigheder, FN, 1989.

[24] EFT L 82 af 22.3.2001, s. 1.

--------------------------------------------------