P6_TA(2006)0499

Den Europæiske Ombudsmands årsberetning 2005

Europa-Parlamentets beslutning om Den Europæiske Ombudsmands årsberetning 2005 (2006/2117(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Den Europæiske Ombudsmands årsberetning for 2005,

- der henviser til EF-traktatens artikel 195,

- der henviser til artikel 43 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,

- der henviser til Europa-Parlamentets afgørelse 94/262/EKSF, EF, Euratom af 9. marts 1994 vedrørende Ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af hans hverv [1],

- der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. oktober 2005, "Empowerment to adopt and transmit communications to the European Ombudsman and authorise civil servants to appear before the European Ombudsman" (SEK(2005)1227),

- der henviser til sine tidligere beslutninger om Den Europæiske Ombudsmands virksomhed, især beslutningen af 4. april 2006 om særlig beretning fra Den Europæiske Ombudsmand efter forslag til henstilling til Rådet for Den Europæiske Union om offentlig adgang til Rådets møder i de tilfælde, hvor det optræder som lovgivende myndighed (klage 2395/2003/GG) [2],

- der henviser til forretningsordenens artikel 195, stk. 2, 2. og 3. punktum,

- der henviser til betænkning fra Udvalget for Andragender (A6-0309/2006),

A. der henviser til, at Den Europæiske Ombudsmands årsberetning for 2005 officielt blev sendt til formanden for Europa-Parlamentet den 13. marts 2006, og at ombudsmanden, Nikiforos Diamandouros, den 3. maj 2006 præsenterede sin beretning for Udvalget for Andragender,

B. der henviser til, at Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder blev proklameret ved Det Europæiske Råds møde i Nice den 7. december 2000, og at der er politisk vilje til at gøre det juridisk bindende,

C. der henviser til, at artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder bestemmer, at enhver person har ret til at "få sin sag behandlet uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig frist af Unionens institutioner og organer",

D. der henviser til, at det i artikel 195 i EF-traktaten og artikel 43 i chartret om grundlæggende rettigheder er fastsat, at enhver unionsborger samt enhver fysisk eller juridisk person med bopæl eller hjemsted i en medlemsstat har ret til at klage til Unionens ombudsmand over tilfælde af fejl og forsømmelser i forbindelse med handlinger foretaget af Fællesskabets institutioner eller organer med undtagelse af Domstolen og Retten i Første Instans under udøvelsen af deres domstolsfunktioner,

E. der henviser til, at det er yderst vigtigt, at Fællesskabets institutioner og organer råder over tilstrækkelige budgetmidler til at kunne opfylde deres forpligtelse til at sikre borgerne omgående og udtømmende svar på deres forespørgsler, klager og andragender,

F. der henviser til Ombudsmandens opfordring til, at alle Fællesskabets institutioner og organer fastlægger en fælles tilgang til en kodeks for god forvaltningsskik, og til sin beslutning af 6. september 2001 [3] herom,

G. der henviser til, at Den Europæiske Ombudsmand i 2005 modtog det hidtil største antal klager [4], og at Ombudsmanden i 2005 ydede effektiv hjælp i mere end 75 % af tilfældene, inklusive de klager, der ikke blev antaget til behandling, enten ved at indlede en undersøgelse af klagen, henvise den til det kompetente organ eller råde borgerne med hensyn til, hvor de kan henvende sig for at få løst deres problem hurtigt og effektivt,

H. der henviser til, at næsten 70 % af alle indkomne klager dog stadig ligger uden for Ombudsmandens kompetenceområde, og at dette for 93,7 procents vedkommende skyldes, at de ikke indholdsmæssigt falder ind under hans kompetenceområde, da de ikke er rettet mod en af Fællesskabets institutioner eller organer,

I. der henviser til, at Ombudsmandens og Udvalget for Andragenders aktiviteter kan overlappe hinanden, navnlig i tilfælde, hvor Ombudsmanden undersøger, om Kommissionen gennemfører en overtrædelsesprocedure mod en medlemsstat i overensstemmelse med fællesskabsrettens bestemmelser og god forvaltningsskik, og Udvalget for Andragender samtidig behandler andragender om samme emne med påstand om, at den pågældende medlemsstat overtræder fællesskabsretten,

J. der henviser til, at Ombudsmanden i 2005 gennemførte i alt 627 undersøgelser, og at resultatet af de afsluttede undersøgelser viser, at der i 114 tilfælde ikke kunne konstateres nogen administrative fejl eller forsømmelser, at 89 tilfælde blev løst af institutionen eller organet selv efter en klage til Ombudsmanden, og at der foresloges 22 mindelige løsninger,

K. der henviser til, at resultatet af Ombudsmandens undersøgelser ofte er positivt for klagerne og bidrager til at forbedre forvaltningens kvalitet, fordi de pågældende fællesskabsinstitutioner og -organer vedtager og gennemfører hensigtsmæssige foranstaltninger,

L. der henviser til, at Ombudsmanden i 2005 har forelagt tre særlige beretninger for Parlamentet, og at forelæggelse af en særlig beretning for Europa-Parlamentet er et vigtigt middel, hvorved Ombudsmanden kan søge politisk støtte fra Europa-Parlamentet og dets Udvalg for Andragender med henblik på dels at give oprejsning til borgere, hvis rettigheder er blevet tilsidesat, og dels at fremme højnelsen af standarden i EU-forvaltningen,

M. der henviser til, at hovedparten af de klager, der blev behandlet, vedrørte påstået manglende åbenhed, og at dette er et problem med hensyn til den demokratiske kontrol af EU,

N. der henviser til, at 68 % af Ombudsmandens undersøgelser vedrørte Kommissionen, og at Kommissionen den 4. oktober 2005 vedtog nye interne procedurer for opfølgning af Ombudsmandens undersøgelser,

O. der henviser til, at Ombudsmanden i 2005 fortsatte med at udbygge det konstruktive samarbejde med andre EU-institutioner og -organer gennem møder og fælles arrangementer, og at Ombudsmanden det samme år fortsatte med at udvide og aktivere det europæiske netværk af ombudsmænd gennem etablering af et system for udveksling af oplysninger og bedste praksis, og at Udvalget for Andragender deltager i dette netværk,

P. der henviser til, at ombudsmandsinstitutionen i 2005 kunne markere sit 10-års-jubilæum, og at Ombudsmanden i den anledning koncentrerede sin informationsvirksomhed om at forbedre borgernes kendskab til deres rettigheder, den måde, hvorpå de kan gøre dem gældende, og Ombudsmandens kompetenceområde,

1. mener, at Ombudsmanden fortsat på fyldestgørende vis forfølger målsætningen om at forbedre sin institutions effektivitet med hensyn til fremme af god forvaltningsskik og respekt for retsstatsprincippet og menneskerettighederne;

2. mener, at den rolle, Ombudsmanden spiller med henblik på at øge åbenheden og ansvarligheden i EU's beslutningsprocesser og forvaltning, bidrager væsentligt til en Union, hvor beslutningerne træffes "så åbent som muligt og så tæt på borgerne som muligt", jf. artikel 1, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union;

3. vil hilse en strammere parlamentsintern procedure velkommen for i fremtiden at sikre en hurtigere behandling af Ombudsmandens årsberetning fra Udvalget for Andragender;

4. opfordrer samtlige Fællesskabets institutioner og organer til at skaffe tilstrækkelige budgetmidler til at sikre borgerne omgående og udtømmende svar på deres forespørgsler, klager og andragender;

5. gentager sin opfordring fra tidligere beslutninger til, at alle Fællesskabets institutioner og organer vedtager en fælles tilgang til en kodeks for god forvaltningsskik på grundlag af sin ovennævnte beslutning af 6. september 2001;

6. er enig med Ombudsmanden i, at den måde, på hvilken en forvaltning reagerer på berettigede klager, er afgørende for graden af institutionernes og organernes nærhed til borgerne, og at der stadig er store muligheder for forbedringer;

7. hilser velkommen, at klagerne også i de tilfælde, hvor der ikke kunne konstateres nogen fejl eller forsømmelse i administrationen, blev hjulpet videre, og at undersøgelsen samtidig blev brugt som lejlighed til at forbedre kvaliteten af det administrative arbejde;

8. udtrykker tilfredshed med den offentlige profil, som Ombudsmanden har opnået gennem sin oplysningsvirksomhed over for borgerne, og finder, at bedre information kan bidrage til at nedbringe antallet af klager, der ikke henhører under Ombudsmandens kompetenceområde; opfordrer dog samtidig Ombudsmanden til omgående og via de mest hensigtsmæssige kanaler at henvise klager, der ikke henhører under hans kompetenceområde, til behandling på nationalt eller lokalt plan ifølge subsidiaritetsprincippet;

9. hilser ombudsmandens generelt konstruktive samarbejde med Fællesskabets institutioner og organer velkommen; bestyrker ham i hans rolle som ekstern kontrolmekanisme og derudover som værdifuld kilde til kontinuerligt at forbedre den europæiske forvaltning;

10. tager til efterretning, at Ombudsmanden har forelagt tre særlige beretninger, hvoraf to allerede er blevet behandlet parlamentarisk, mens behandlingen af den resterende beretning nu kan påbegyndes, efter at de retslige procedurer er afsluttet;

11. er af den overbevisning, at den nødvendige tilpasning af Ombudsmandens statut af 9. marts 1994, som allerede krævet i den seneste betænkning fra Udvalget for Andragender om Ombudsmandens årsberetning for 2004, bør gennemføres så snart som muligt, og glæder sig over, at Ombudsmanden den 11. juli 2006 forelagde et detaljeret forslag til en sådan tilpasning for Parlamentets formand;

12. påskønner Ombudsmandens gode samarbejde med Udvalget for Andragender;

13. insisterer dog på en klar definition og afgrænsning af Den Europæiske Ombudsmands rolle i forhold til den rolle, som Udvalget for Andragender har; opfordrer Ombudsmanden til fortsat at holde sig inden for sit kompetenceområde i sine bestræbelser på at hjælpe borgerne videre;

14. er imidlertid af den opfattelse, at Ombudsmanden og Udvalget for Andragender kan skabe en nyttig synergi gennem et nært samarbejde, når de som led i deres respektive beføjelser og kompetenceområder behandler sager, der overlapper hinanden, som f.eks. på den ene side den måde, hvorpå Kommissionen har gennemført en overtrædelsesprocedure, og på den anden side selve den påståede overtrædelse;

15. opfordrer Den Europæiske Ombudsmand til også ex officio at udøve sine kontrolbeføjelser hvad angår sikring af gennemskuelighed og korrekt afvikling af alle former for personaleansættelsesprocedurer, uanset om de gennemføres af Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO) eller direkte af en europæisk institution eller et europæisk organ, inklusive Ombudsmandens egne tjenestegrene;

16. hilser med tilfredshed den særlige beretning om offentlig adgang til Rådets møder i de tilfælde, hvor det optræder som lovgivende myndighed, og opfordrer Rådet til at følge Parlamentets ovennævnte beslutning af 4. april 2006 og i fremtiden at gøre alle møder, hvor det optræder som lovgivende myndighed, åbne og tilgængelige for offentligheden;

17. opfordrer de kommende rådsformandskaber til som led i bestræbelserne på at fremme åbenheden at bestræbe sig på, at deres internetsider findes på alle Den Europæiske Unions officielle sprog (jf. bilag I til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Bruxelles den 15.- 16. juni 2006) for at give adgang/lette adgangen til deres aktiviteter for så mange borgere som muligt;

18. foreslår desuden i bestræbelserne på at opnå mere nærhed at etablere indgangsportalen http://europa.eu som en fælles indgangsside for alle Fællesskabets institutioner for ved en så klar og enkel struktur som muligt at give borgerne et bedre overblik over institutionernes strukturer, kompetencefordeling og beslutningsprocesser inden for EU og undgå unødvendig forvirring ved parallelt eksisterende sider;

19. ser positivt på, at der i Kommissionen, som er genstand for de fleste klager, er indført nye interne procedurer for besvarelse af Ombudsmandens undersøgelser, idet individuelle kommissærer overtager ansvaret for en konkret sag; opfordrer Kommissionen til også at indføre en sådan procedure for behandlingen af andragender;

20. hilser det europæiske netværk af ombudsmænd og Den Europæiske Ombudsmands samarbejde med ombudsmændene og lignende instanser på nationalt, regionalt og lokalt plan i medlemsstaterne velkommen; opfordrer til yderligere at styrke udvekslingen af bedste praksis;

21. opfordrer Ombudsmanden til regelmæssigt at orientere Udvalget for Andragender om sin virksomhed i medlemsstaterne og sine kontakter med de nationale ombudsmænd;

22. hilser navnlig den særlige skriftlige procedure velkommen, hvormed nationale eller regionale ombudsmænd får skriftlige svar på forespørgsler om Fællesskabetslovgivning og fortolkningen heraf via Den Europæiske Ombudsmand; betragter denne procedure som et værdifuldt bidrag til en bedre gennemførelse og anvendelse af fællesskabslovgivningen;

23. opmuntrer Den Europæiske Ombudsmand til fortsat selv at lægge betydelig vægt på arrangementer for borgerne og dermed potentielle klagere, da kompetencefordelingen og beslutningsprocesserne mellem det europæiske, nationale og regionale plan åbenbart stadig er for uigennemskuelige for mange borgere og virksomheder;

24. anerkender Ombudsmandens bestræbelser på at øge borgernes bevidsthed om deres ret til at indgive klage til Ombudsmanden; opfordrer ham dog i lyset af det store antal klager, som ligger uden for hans kompetenceområde, til at intensivere sine bestræbelser på mere regelmæssigt og i øget omfang at give klare oplysninger om sine beføjelser;

25. hilser med tilfredshed den omstændighed, at der er stadig større medieopmærksomhed omkring Ombudsmandens arbejde;

26. godkender den af Den Europæiske Ombudsmand forelagte årsberetning for 2005 og påskønner især den detaljerede inddeling af klagerne efter anvendt fremgangsmåde, arten af den formodede administrative fejl eller forsømmelse, den undersøgte institution osv.;

27. pålægger sin formand at sende denne beslutning og betænkningen fra Udvalget for Andragender til Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Ombudsmand, medlemsstaternes regeringer og parlamenter og ombudsmændene eller de tilsvarende institutioner i medlemsstaterne.

[1] EFT L 113 af 4.5.1994, s. 15. Ændret ved beslutning 2002/262/EF, EKSF, Euratom (EFT L 92 af 9.4.2002, s. 13).

[2] "Vedtagne tekster", P6_TA(2006)0121.

[3] EUT C 72 E af 21.3.2002, s. 331.

[4] I alt 3 920, hvilket svarer til en stigning på 5 % i forhold til året før. Dog omhandlede 335 af klagerne det samme emne, og de blev behandlet i en fælles undersøgelse.

--------------------------------------------------