Offentliggørelse af en meddelelse om godkendelse af en standardændring af produktspecifikationen for en betegnelse i vinsektoren som omhandlet i artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33

(2020/C 73/11)

Denne meddelelse offentliggøres i overensstemmelse med artikel 17, stk. 5, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/33 (1).

MEDDELELSE OM GODKENDELSE AF EN STANDARDÆNDRING

»Corbières«

PDO-FR-A0671-AM02

Meddelelsesdato: 20/12/2019

BESKRIVELSE AF OG BEGRUNDELSE FOR DEN VEDTAGNE ÆNDRING

1. Det geografiske område og området i umiddelbar nærhed

Punkt IV, nr. 1 og 3, i produktspecifikationen om det geografiske område og området i umiddelbar nærhed er blevet ajourført i henhold til referencerne i den officielle geografiske kode fra 2019.

Navnet på tre kommuner er således blevet ajourført på listen over de kommuner, der udgør det geografiske område, nemlig »Fraisse-des-Corbières«, »Mayronnes« og »Portel-des-Corbières«. Denne ajourføring ændrer ikke det geografiske områdes omfang.

Navnet på en kommune er blevet ajourført på listen over kommuner i området i umiddelbar nærhed, nemlig »Opoul-Périllos« i departementet Pyrénées-Orientales. Denne ajourføring ændrer ikke området i umiddelbar nærhed.

Enhedsdokumentet er blevet ajourført med hensyn til punkterne om »det afgrænsede geografiske område« og »supplerende betingelser – området i umiddelbar nærhed«.

2. Vinstoksorter

I punkt V i produktspecifikationen er der medtaget sekundære druesorter for at muliggøre en bedre tilpasning af plantematerialet til klima- og jordbundsforholdene i det geografiske område. Profilen for vinene med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse bevares, og denne tilføjelse gælder for højst 10 % af vinstoksorterne.

— Rødvin: tilføjelse af marselan N som sekundær druesort.

— Rosévin og hvidvin: tilføjelse af carignan blanc B og viognier B.

— Rosévin: Piquepoul noir N går fra at være primær druesort til at være sekundær druesort, og muscat à petits grains blancs B slettes fra listen over sekundære druesorter, da den ikke anvendes til fremstilling af vine med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse.

Punkterne om »primære vindruesorter« og »sekundære vindruesorter« i enhedsdokumentet er blevet ændret.

3. Udbytte for rødvine

Udbyttet for rødvine (punkt VIII i produktspecifikationen) er sat ned i forhold til udbyttet for rosévine og hvidvine, nemlig til 58 hl/ha i stedet for de 60 hl/ha, der tidligere var gældende for alle vinene.

Enhedsdokumentet er blevet ajourført med udbytteværdierne.

I tråd med ændringen af udbyttet for rødvine er den gennemsnitlige maksimale mængde pr. parcel for rødvine, som er medtaget i punkt VI i produktspecifikationen om forvaltning af vinmarkerne, ligeledes sat ned til 8 500 kg/ha i stedet for de 9 000 kg/ha, der oprindeligt var gældende for alle vinene. Denne ændring har ingen indvirkning på enhedsdokumentet.

4. Ajourføring af ordlyden i punktet om mærkning

I punkt XII, nr. 2, litra b), i produktspecifikationen er ordlyden i den særlige mærkningsbestemmelse blevet ajourført, uden at der er tale om en ændring.

Den tidligere ordlyd var som følger:

» – På etiketten for vine med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse er det tilladt at angive »Languedoc« som større geografisk enhed. De skrifttegn, som anvendes for denne betegnelse, må hverken i højden eller bredden være større end halvdelen af de skrifttegn, som udgør navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse.«

Ordet »betegnelse« er erstattet med »geografisk enhed«.

Ordene »kontrolleret oprindelsesbetegnelse« er erstattet med »oprindelsesbetegnelse«.

Ordlyden i punktet om »supplerende betingelser – mærkning« er blevet ajourført.

ENHEDSDOKUMENT

1. Betegnelse

Corbières

2. Type geografisk betegnelse

BOB – beskyttet oprindelsesbetegnelse

3. Kategorier af vinavlsprodukter

1. Vin

4. Beskrivelse af vinen/vinene

Analytiske egenskaber

Der er tale om stille og tørre hvidvine, rødvine og rosévine.

Hvidvinene og rosévinene har et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 11,5 %.

Rødvinene har et naturligt alkoholindhold i volumen på mindst 12 %.

På aftapningstidspunktet og tidspunktet for markedsføring til forbrugerne har rødvinene et æblesyreindhold på højst 0,4 gram pr. liter.

På aftapningstidspunktet og tidspunktet for markedsføring til forbrugerne har rødvine med et naturligt alkoholindhold i volumen på højst 14 % et indhold af gæringsdygtigt sukker (glukose + fruktose) på højst 3 gram pr. liter, og rødvine med et alkoholindhold på over 14 % har et indhold af gæringsdygtigt sukker (glukose + fruktose) på højst 4 gram pr. liter. Hvidvine og rosévine har et indhold af gæringsdygtigt sukker (glukose + fruktose) på højst 4 gram pr. liter.

Det totale syreindhold, indholdet af flygtig syre og det totale indhold af svovldioxid svarer til det, der er fastsat i EU-lovgivningen.

Generelle analytiske karakteristika Totalt alkoholindhold, maksimum (i % vol.) Virkeligt alkoholindhold, minimum (i % vol.) Totalt syreindhold, minimum Indhold af flygtig syre, maksimum (i milliækvivalenter pr. liter) Totalt indhold af svovldioxid, maksimum (i milligram pr. liter)

Beskrivelse af rødvinene

Den tørre rødvin fremstilles ved sammenstikning af mindst to druesorter, og druesorten carignan N anvendes hyppigt i den forbindelse. Denne druesort tilfører struktur til vinene, mens de andre druesorter gør vinene runde og komplekse.

Der er generelt tale om vine, som er afbalancerede, velstrukturerede og kraftige, ofte med intense noter af røde frugter og krydderier.

De kan drikkes unge, men er særdeles gemmeegnede.

Beskrivelse af rosévinene

Rosévinen er en tør vin med en elegant næse, der oftest bærer præg af blomster- og frugtagtige noter. I munden er den først frisk og efterfølgende behageligt rund.

Beskrivelse af hvidvinene

Hvidvinen er en tør vin, der hovedsagelig er kendetegnet ved elegante aromaer af hvide blomster og en fin balance mellem den runde og fine karakter.

5. Vinfremstillingsmetoder

a. Væsentlige ønologiske fremgangsmåder

Specifik ønologisk fremgangsmåde

Ved fremstilling af rosévine er det udelukkende tilladt for vinproducenterne at bruge kul til ønologisk brug, når der er tale om most fra presning og unge vine, der stadig er i gæringsfasen, og i et forhold, som ikke må overstige 20 % af mængden af de rosévine, der fremstilles af den berørte vinproducent for den pågældende høst.

Ud over ovennævnte bestemmelser skal de ønologiske fremgangsmåder, som anvendes ved vinenes fremstilling, opfylde bestemmelserne i EU-lovgivningen og den franske landbrugs- og fiskerilov (»code rural et de la pêche maritime«).

Dyrkningspraksis

Beplantningstætheden på vinmarkerne er mindst 4 000 vinstokke pr. ha.

Afstanden mellem rækkerne af vinstokke må ikke overstige 2,5 m.

Arealet for hver enkelt vinstok må ikke overstige 2,5 m2. Dette areal beregnes ved at gange afstanden mellem rækkerne med afstanden mellem vinstokkene i samme række.

Hvis der anvendes gobelet-beskæring, foretages der en kort beskæring af vinstokkene med højst seks grene pr. vinstok. Hver gren har højst to skud.

Hvis der anvendes Royat-beskæring, foretages der en kort beskæring af vinstokkene:

— enten med højst seks grene pr. vinstok, hvor hver gren har højst to skud

— eller med højst 10 grene pr. vinstok, hvor hver gren har højst ét skud.

Der kan gives tilladelse til vanding.

b. Maksimale udbytter

For hvidvine og rosévine

60 hektoliter pr. hektar.

For rødvine

58 hektoliter pr. hektar.

6. Afgrænsning af det geografiske område

Druehøsten, vinfremstillingen og vinbehandlingen finder sted i følgende kommuner i departementet Aude i henhold til den officielle geografiske kode fra 2019:

Albas, Arquettes-en-Val, Bages, Barbaira, Bizanet, Boutenac, Camplong-d’Aude, Canet, Capendu, Cascastel-des-Corbières, Caunettes-en-Val, Caves, Comigne, Conilhac-Corbières, Coustouge, Cruscades, Cucugnan, Davejean, Dernacueillette, Douzens, Duilhac-sous-Peyreperthuse, Durban-Corbières, Embres-et-Castelmaure, Escales, Fabrezan, Felines-Termenès, Ferrals-les-Corbières, Feuilla, Fitou, Floure, Fontcouverte, Fontiès-d’Aude, Fontjoncouse, Fraisse-des-Corbières, Gruissan, Jonquières, Labastide-en-Val, Lagrasse, Laroque-de-Fa, Leucate, Lézignan-Corbières, Luc-sur-Orbieu, Mayronnes, Maisons, Montbrun-des-Corbières, Montgaillard, Montirat, Montlaur, Montredon-des-Corbières, Montséret, Monze, Moux, Narbonne, Névian, Ornaisons, Padern, Palairac, La Palme, Paziols, Peyriac-de-Mer, Port-la-Nouvelle, Portel-des-Corbières, Pradelles-en-Val, Quintillan, Ribaute, Rieux-en-Val, Roquefort-des-Corbières, Rouffiac-des-Corbières, Saint-André-de-Roquelongue, Saint-Jean-de-Barrou, Saint-Laurent-de-la-Cabrerisse, Saint-Pierre-des-Champs, Serviès-en-Val, Sigean, Talairan, Taurize, Termes, Thézan-des-Corbières, Tournissan, Treilles, Tuchan, Vignevieille, Villar-en-Val, Villeneuve-les-Corbières, Villerouge-Termenès, Villesèque-des-Corbières og Villetritouls.

7. Primære druesorter

Vermentino B – Rolle

Carignan N

Grenache N

Lledoner pelut N

Mourvèdre N – Monastrell

Syrah N – Shiraz

Cinsaut N – Cinsault

Marsanne B

Bourboulenc B – Doucillon blanc

Grenache blanc B

Macabeu B – Macabeo

Roussanne B

8. Tilknytning til det geografiske område

Corbièresmassivet danner en naturlig, historisk og kulturel barriere til Roussillonregionen, og massivets vindyrkningsarealer vender ud mod Middelhavet og Languedocsletten. Corbièresregionen udgjorde længe grænsen til Spanien, men mistede sin grænsestatus i 1659 med undertegnelsen af Pyrenæertraktaten, hvor »Nordcatalonien« blev knyttet til Frankrig.

Corbièresregionen strækker sig 60 km fra kysten ved Narbonne til indgangen til Carcassonne og består af en række forskellige bassiner, der er opdelt i fire eller fem meget forskelligartede geografiske enheder, som ligger let overlappet i dette unikke bjergmassiv.

Hele massivet er præget af et middelhavsklima, og med undtagelse af bjergtoppene er det middelhavsvegetation, der er dominerende og konkurrerer med vinstokkene om pladsen midt i en meget tør region, hvor vinden blæser næsten 300 dage om året.

Producenterne har gennem generationer skabt »Corbières«-vinene i denne opdelte enhed, som er solbeskinnet, men vanskelig, og hvor de sjældne regnskyl om efteråret og foråret ofte er voldsomme.

De har forstået at tilplante arealerne med velegnede druesorter, og de har tilpasset dyrkningsmetoderne og driften til de forskellige forhold.

Druesorten carignan N, som er meget anvendt, er således stadig den foretrukne druesort under de vanskeligste forhold, da den egner sig perfekt til det varme, tørre og blæsende klima i området. Som supplement til denne druesort finder man sorterne grenache N, mourvèdre N og syrah N. Sidstnævnte modnes tidligt og plantes de steder, hvor jorden er dybere og køligere. Da den er vindfølsom, bindes den som regel op. Druesorten mourvèdre N, som modnes senere, finder man på den varmeste jord ved kyststrækningen og de steder, hvor der er læ. Druesorten grenache N ser man overalt på de magre og tørre skråninger sammen med druesorten carignan N.

Ved at tilpasse druesorterne til de geografiske forhold i produktionsområdet gør vinavlerne det muligt for vinene at udfolde det potentiale, som de magre og stenede arealer har, da de giver rødvinene deres struktur og deres kraftfuldhed, og potentialet ved den dybere og køligere jord, som giver rosévinene deres karakteristiske frugtagtige aromaer. De udnytter samtidig de parceller, der ligger i læ, og som får de bløde tanniner og de karakteristiske frugtnoter (for rødvinenes vedkommende navnlig noter af røde frugter) til at komme til udtryk i rødvinene og rosévinene. Endelig gør middelhavsvarmen det muligt at fremstille runde og afbalancerede hvidvine.

Druesorternes komplementaritet er styrken ved vine med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Corbières«. Disse kendte vine var i lang tid genstand for en yderst veludviklet lokal handel, som muliggjorde deres meget store udbredelse på det franske marked.

De »fem sønner fra Carcassonne«, slottene Peyrepertuse, Puylaurens, Quéribus, Termes og Aguilar, vidner fra toppen af deres kalkholdige højderygge om »Corbières«-vinenes urolige fortid, dengang dramaet omkring katharerne udspillede sig i bjergene. Resterne af de storslåede klostre i Lagrasse og Fontfroide minder om munkenes vigtige rolle i dyrkningen af vin, som var den eneste plante, der kunne få mest muligt ud af de magre og tørre arealer omkring de kratbevoksede kalkplateauer, hedeområderne og klipperne, og som gav producenterne af »Corbières«-vine deres stolthed og dynamiske måde at holde den kontrollerede oprindelsesbetegnelses omdømme i hævd på.

9. Yderligere gældende krav (aftapning, mærkning og andre krav)

Retsgrundlag:

National lovgivning

Type supplerende betingelse:

Supplerende bestemmelser vedrørende mærkningen

Beskrivelse af betingelsen:

På etiketten for vine med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse er det tilladt at angive navnet på en mindre geografisk enhed, under forudsætning af at:

— det drejer sig om en navngiven matrikelregistreret lokalitet

— navnet fremgår af høstanmeldelsen.

Den navngivne matrikelregistrerede lokalitet skal være angivet umiddelbart efter navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse og skal være trykt med skrifttegn, der hverken i højden eller bredden er større end halvdelen af de skrifttegn, som udgør navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse.

På etiketten for vine med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse er det tilladt at angive »Languedoc« som større geografisk enhed.

De skrifttegn, som anvendes for denne betegnelse, må hverken i højden eller bredden være større end halvdelen af de skrifttegn, som udgør navnet på den kontrollerede oprindelsesbetegnelse.

Retsgrundlag:

National lovgivning

Type supplerende betingelse:

Undtagelse vedrørende produktionen i det afgrænsede geografiske område

Beskrivelse af betingelsen:

Det område i umiddelbar nærhed, som er genstand for undtagelsen vedrørende fremstilling og forarbejdning af vin, består af området i følgende kommuner:

— Departementet Aude: Argens-Minervois, Armissan, Auriac, Badens, Blomac, Bouilhonnac, Carcassonne, Castelnau-d’Aude, Clermont-sur-Lauquet, Coursan, Cuxac-d’Aude, Fajac-en-Val, Fleury, Greffeil, Ladern-sur-Lauquet, Lairière, Mailhac, Marcorignan, Marseillette, Mas-des-Cours, Massac, Montjoi, Moussan, Mouthoumet, Palaja, Paraza, Puicheric, Raissac-d’Aude, Roquecourbe-Minervois, Roubia, Rustiques, Saint-Couat-d’Aude, Saint-Martin-des-Puits, Soulatgé, Tourouzelle, Trèbes, Villedaigne og Vinassan

— Departementet Pyrénées-Orientales: Le Barcarès, Maury, Opoul-Périllos, Rivesaltes, Saint-Paul-de-Fenouillet, Salses-le-Château, Tautavel og Vingrau.

Link til produktspecifikationen

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-72919cce-47ac-43c8-bbfd-7524f14d9e66

(1) EFT L 9 af 11.1.2019, s. 2.