Forslag til Rådets forordning (EF) om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på visse kategorier af aftaler og samordnet praksis inden for luftfart mellem EF og tredjelande (97/C 165/08) (EØS-relevant tekst) KOM(97) 218 endelig udg. - 97/0138(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 20. maj 1997)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 87,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

I Rådets forordning (EØF) nr. 3975/87 (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2410/92 (2), fastsættes fremgangsmåden ved anvendelse af konkurrencereglerne på virksomheder i luftfartssektoren;

international luftfart mellem EF og tredjelande reguleres i øjeblikket på grundlag af internationale og bilaterale aftaler mellem medlemsstater og tredjelande; ved mange af disse aftaler tillades eller tilskyndes luftfartsselskaber til at samarbejde om anliggender af handelsmæssig betydning, luftfartsselskaberne må ved anvendelsen af aftalerne ikke overtræde traktatens konkurrenceregler, som gælder fuldt ud for alle luftfartsaktiviteter på EF-lovgivningens anvendelsesområde; ved anvendelsen af konkurrencereglerne må der imidlertid tages hensyn til det ønskelige i at behandle eventuelle regelkonflikter under hensyntagen til EF-retten; luftfartsselskaberne bør være i stand til at udøve deres forretningsvirksomhed på grundlag af en vis sikkerhed med hensyn til konkurrencereglernes anvendelse;

Kommissionen bør derfor bemyndiges til ved forordning at erklære bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, for uanvendelige på visse kategorier af aftaler mellem virksomheder, vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder samt samordnet praksis;

det er især ønskeligt at kunne indrømme gruppefritagelser for visse kategorier af aftaler, vedtagelser og samordnet praksis; Kommissionen bør i nært samarbejde med medlemsstaterne være i stand til præcist at fastlægge omfanget af disse fritagelser og betingelserne herfor;

fritagelse kan ikke opnås, hvis de i artikel 85, stk. 3, nævnte betingelser ikke er opfyldt; Kommissionen bør således have beføjelse til at træffe egnede foranstaltninger, hvis det måtte vise sig, at en aftale medfører virkninger, der er uforenelige med artikel 85, stk. 3; Kommissionen bør derfor have mulighed for først at rette henstilling til parterne og dernæst træffe beslutning;

denne forordning anfægter ikke anvendelse af traktatens artikel 86 og 90 -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Denne forordning finder anvendelse på international luftfart mellem EF og tredjelande.

Artikel 2

1. Med forbehold af forordning (EØF) nr. 3975/87 og i overensstemmelse med traktatens artikel 85, stk. 3, kan Kommissionens ved forordning bestemme, at artikel 85, stk. 1, ikke skal finde anvendelse på visse kategorier af aftaler mellem virksomheder, vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder eller samordnet praksis vedrørende internationale flyruter mellem EF og et eller flere tredjelande.

2. Kommissionen kan navnlig udstede forordninger vedrørende aftaler, vedtagelser eller samordnet praksis på følgende områder:

a) fælles planlægning, samordning af kapaciteten og fartplaner på en fast flyrute

b) deling af indtægter fra en fast flyrute

c) konsultationer om takster for transport af passagerer og deres bagage

d) fælles drift af ruteflyvning på en ny rute eller en rute med ringe trafik

e) fordeling af ankomst- og afgangstider (slots) i lufthavne samt fartplankoordinering; Kommissionen påser, at disse regler er i overensstemmelse med den af Rådet vedtagne adfærdskodeks.

3. Med forbehold af stk. 2 fastsættes det i Kommissionens forordninger, hvilke kategorier af aftaler, vedtagelser eller samordnet praksis disse forordninger finder anvendelse på, specielt med angivelse af:

a) de restriktioner eller klausuler, der kan eller ikke kan indgå i aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis

b) de klausuler, som aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis skal omfatte, eller andre betingelser, der skal være opfyldt

c) de ruter, som de finder anvendelse på.

Artikel 3

En forordning udstedt i henhold til artikel 2 udstedes for et bestemt tidsrum.

Den kan ophæves eller ændres, hvis forholdene har ændret sig på et punkt, der har været væsentligt for forordningens udstedelse, i så fald fastsættes der en tilpasningsfrist for de aftaler og samordnet praksis, som var omfattet af den oprindelige forordning.

Artikel 4

Forordninger udstedt i henhold til artikel 2 kan indeholde en bestemmelse om tilbagevirkende gyldighed for aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der består på datoen for sådanne forordningers ikrafttræden.

Artikel 5

Før Kommissionen udsteder en forordning, offentliggør den et udkast hertil og opfordrer alle berørte personer og organisationer til at fremsætte deres bemærkninger hertil inden for en af Kommissionen fastsat rimelig frist, som skal være på mindst en måned.

Artikel 6

Før Kommissionen offentliggør et udkast til forordning og udsteder en forordning, hører den Det Rådgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsmål på Luftfartsområdet, som er nedsat ved artikel 8, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 3975/87.

Artikel 7

1. Idet der dog henvises til stk. 4, kan Kommissionen, hvis de pågældende fysiske og juridiske personer tilsidesætter en betingelse eller forpligtelse, der er knyttet til en fritagelse, som er indrømmet ved en forordning udstedt i henhold til artikel 2, træffe følgende foranstaltninger med henblik på at bringe disse overtrædelser til ophør:

a) rette henstillinger til de pågældende personer, og

b) såfremt sådanne henstillinger ikke efterkommes af nævnte personer, og afhængig af hvor alvorlige de begåede overtrædelser er, vedtage en beslutning, hvorved det enten forbydes eller pålægges dem at foretage bestemte handlinger, eller hvorved der, idet den gruppefritagelse, de har opnået, tilbagekaldes, meddeles dem en individuel fritagelse i henhold til artikel 4, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 3975/87, eller hvorved den gruppefritagelse, de har opnået, tilbagekaldes.

2. Konstaterer Kommissionen på eget initiativ eller på begæring af en medlemsstat eller af fysiske eller juridiske personer, som påberåber sig en berettiget interesse, at en aftale, vedtagelse eller samordnet praksis, for hvilken der er indrømmet en gruppefritagelse ved en forordning udstedt i henhold til artikel 2, stk. 2, i et givet tilfælde alligevel har virkninger, som er uforenelige med artikel 85, stk. 3, eller er forbudt i henhold til artikel 86, kan den tilbagekalde gruppefritagelsen for sådanne aftaler, vedtagelser eller samordnet praksis og i henhold til artikel 13 i forordning (EØF) nr. 3975/87 træffe alle passende foranstaltninger med henblik på at bringe disse overtrædelser til ophør, jf. dog stk. 4 i nærværende artikel.

3. Inden Kommissionen træffer beslutning i henhold til stk. 2, kan den rette henstilling til de pågældende personer om at bringe overtrædelsen til ophør.

4. Er den i stk. 1 og stk. 2 omhandlede situation opstået som følge af et tredjelands nationale love eller administrative bestemmelser eller som følge af bestemmelser i en luftfartsaftale indgået mellem en medlemsstat og et tredjeland, anvender Kommissionen, inden den tilbagekalder gruppefritagelsen, artikel 18a i forordning (EØF) nr. 3975/87.

Artikel 8

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1987, s. 1.

(2) EFT nr. L 240 af 24. 8. 1992, s. 18.