15. opfordrer Kommissionen til at udbygge den europæiske videnskabelige deltagelse i programmet for
Alpha-stationen;
16. mener, at Den Europæiske Union bør føre en politik og en strategi, der tager sigte på effektiv
udnyttelse af rumbaserede systemer til overvågning af miljøet og fremme af sikkerheden med henblik påat beskytte borgernes liv og de naturlige ressourcer, på et tidligt tidspunkt konstatere eller endog afvende
naturlige eller menneskeforårsagede katastrofer, bekæmpe svig og kontrollere overholdelsen af de interna-
tionale traktater; opfordrer Kommissionen til i samarbejde med medlemsstaterne at træffe samtlige nød-vendige foranstaltninger i dette øjemed;
17. opfordrer Kommissionen til i nært samarbejde med ESA og medlemsstaterne at udvikle et forslag til
Rådet og Parlamentet om en europæisk jordobservationsplan og en miljøovervågningstjeneste; mener, at
ESA-programmet »Living planet« ville kunne bruges som grundlag;
18. understreger nødvendigheden af at iværksætte et behørigt finansieret program for udnyttelse af
rummet til ikke-kommercielle formål inden for kommunikation og overvågning;
19. er af den opfattelse, at EU i betragtning af sin nuværende politiske og økonomiske position og uden
nødvendigvis at ville tilstræbe et fuldstændig uafhængigt system for rumbaseret overvågning er forpligtet tilat støtte et initiativ til global overvågning af miljø og sikkerhed, og opfordrer Kommissionen til at ladedette indgå i den europæiske rumfartsstrategi;
20. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes
regeringer.
13. Mod et europæisk forskningsrum
A5-0131/2000
Europa-Parlamentets beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet,
Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Mod et europæisk forskningsrum
(KOM(2000)6 Cdash C5-0115/2000Cdash 2000/2075(COS))
Europa-Parlamentet,
2dash der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(2000) 6 2dash C5-0115/2000),2dash der henviser til Rådets beslutning nr. 182/1999/EF af 22. december 1998 om det femte rammepro-
gram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstra-tion (1998-2002)(
1),
2dash der henviser til sin beslutning af 17. februar 1998 om årsrapporten 1997 om Det Europæiske Fælles-
skabs indsats inden for forskning og teknologisk udvikling (KOM(1997) 373 2dash C4-0435/1997)(2),
2dash der henviser til sin beslutning af 12. juni 1997 om udvikling og anvendelse af nye informations- og
kommunikationsteknologier i det kommende årti(3),
2dash der henviser til sin beslutning af 28. november 1996 om udsigterne for den europæiske forsknings- og
teknologipolitik i det 21. århundrede(4),
2dash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,2dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forsk-
ning og Energi og udtalelse fra Udvalget om Retlige Anliggender og Det Indre Marked (A5-0131/2000),
(1) EFT L 26 af 1.2.1999, s. 1.
(2) EFT C 80 af 16.3.1998, s. 41.
(3) EFT C 200 af 30.6.1997, s. 196.
(4) EFT C 380 af 16.12.1996, s. 72.C 59/250 DA 23.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000
A. der henviser til, at en bedre integrering af det europæiske videnskabelige fællesskab er en afgørende
forudsætning for ansporing af forskning og innovation,
B. der henviser til, at forskning ikke kun bringer ny viden, men at den også udgør en produktiv kraft,
C. der henviser til, at et velstående Europa har brug for og vil være kendetegnet ved et stort og aktivt
forskningsmiljø med en omfattende produktion af anvendelige forskningsresultater, navnlig men ikke
kun inden for områder som højteknologi, sundheds- og miljøvidenskaber og bioteknologi,
D. der henviser til, at værdien af forskning inden for andre områder som teknik, ledelse, økonomiske,
sociale og humanistiske videnskaber ikke må overses i denne sammenhæng;
E. der henviser til nødvendigheden af at skabe bedre forståelse i den brede offentlighed (dvs. blandt bor-
gerne) for forskning og innovation,
F. der henviser til, at der både er et behov for øgede bevillinger til og bedre koordinering og sammen-
hæng inden for europæisk forskning for at styrke konkurrenceevnen,
G. der henviser til, at den gennemsnitlige forskningsindsats i EU tegner sig for 1,8% af BNP mod 2,8% i
USA og 2,9% i Japan, men at nogle medlemsstater og regioner i EU afsætter en langt større del af BNP
til forskning, hvilket har ført til store forskelle mellem medlemsstaterne,
H. der henviser til, at forskellen mellem de samlede udgifter til offentlig og privat forskning i Amerika og
Europa steg fra 12 mia. euro i 1992 til ca. 60 mia. euro i 1998,
I. der henviser til, at i det mindste i flere EU-medlemslande har arbejdsløsheden blandt unge forskere
nået et kritisk omfang, hvilket bevirker, at værdifulde menneskelige ressourcer ikke udnyttes,
J. der henviser til, at forskning og teknologi ligger til grund for mellem 25 og 50% af den økonomiske
vækst og i høj grad er bestemmende for konkurrenceevnen og beskæftigelsen samt de europæiske
borgeres livskvalitet,
K. der henviser til, at der bliver stadig vanskeligere at skelne mellem grundforskning og anvendt forsk-
ning, eftersom grundforskning i stadig højere grad er lagt an på eventuelle anvendelser; der er behovfor, at opretholde grundforskning af høj kvalitet både af hensyn til dens bidrag til den menneskelige
viden og fordi den er afgørende, hvis Europa skal beholde sine egne bedste forskere og være attraktiv
for forskere uden for Unionen;
L. der henviser til, at forskningen i Europa er kendetegnet af fragmentering og fastlåsning i nationale
forskningssystemer, og at der er presserende behov for at fremme og intensivere et europæisk forsk-ningsrum,
M. der henviser til, at der er et presserende behov for at øge den videnskabelige og tekniske støtte til
forskellige fællesskabspolitikker,
N. der henviser til, at det europæiske forskningsrum indebærer, at der opbygges et fælles videnskabeligt
og teknisk referencesystem gennem tilnærmelse af metoder, harmonisering af procedurer og sammen-ligning af resultater; der henviser til, at et sådant system bør opbygges ved hjælp af Det Fælles Forsk-
ningscenter og bør støtte sig til den kompetence, der findes i medlemsstaternes »centres of excellence«,
ved at oprette passende netværk med FFC’s støtte,
O. der henviser til at Det Fælles Forskningscenter bør være en integreret bestanddel af det europæiske
forskningsrum, og som henviser til, at Kommissionen i det fremtidige sjette rammeprogram skal tage
højde for de hensigtsmæssige metoder og midler (herunder finansielle midler og adgang til resultater)til sikring af effektiviteten og pålideligheden af dette fælles referencesystem og dets netværk,23.2.2001 DA C 59/251 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000
P. der henviser til, at fremskridt i form af større viden på områder som biovidenskab og informations- og
kommunikationsteknologierne ledsages af et stigende antal nye etiske problemer, hvor svarene er afgø-rende for mulighederne for den fortsatte videnskabelige og teknologiske udvikling i Europa,
Q. der henviser til, at et europæisk forskningsrum er en glimrende lejlighed til at forbedre den nødven-
dige synergi mellem forskning og Fællesskabets politik på forskellige områder, især hvis de resultater,
der opnås på det førstnævnte felt, stilles til rådighed for sidstnævnte,
R. der henviser til, at talrige problemer eller kriser i den senere tid har afsløret de voksende videnskabe-
lige behov i forbindelse med Fællesskabets politikker og manglerne ved de eksisterende muligheder forat opfylde dette behov,
S. der henviser til, at Det Fælles Forskningscenter bør være en integreret bestanddel af det europæiske
forskningsrum,
T. der henviser til, at Den Europæiske Union har et alvorligt underskud af post-graduate studerende og af
forskere ansat i virksomheder i forhold til USA og Japan, og at 50% af de europæere, som tager en
doktorgrad i De Forenede Stater, bliver der i lange perioder og undertiden for stedse,
U. der henviser til, at rammeprogrammet for forskning og udvikling, der i øvrigt tegner sig for den stør-
ste udgift i EU’s interne politikker, ikke har kunnet frembringe en egentlig europæisk forskning pga.
utilstrækkelige midler og de tunge administrative procedurer,
V. der henviser til, at to tredjedele af forsknings- og udviklingsaktiviteterne i Den Europæiske Union
foretages af virksomhederne,
W. der erkender, at et europæisk forskningsrum kan føre til en koncentration af forskningsfaciliteter til
skade for randområder,
1. glæder sig over Kommissionens meddelelse med titlen »Mod et europæisk forskningsrum« som
udgangspunkt for en vidtrækkende politisk og videnskabelig debat om etablering af et virkeligt europæiskforsknings- og innovationsfællesskab og foreslår i tilslutning til de skridt, Kommissionen allerede har taget,at der gøres brug af de resultater, der vil blive opnået af Det Fælles Forskningscenters Institut for Tekno-logiske Fremtidsstudier som led i projektinitiativet »FUTURES«, f.eks. gennem initiativet »fremtidige projek-ter«;
2. er af den opfattelse, at europæisk forskning kan give størst udbytte, når der er tale om et fælles
europæisk forskningsrum, hvor der under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet og med henblik på at
opnå en betydelig europæisk merværdi udformes fælles målsætninger, og hvor midlerne anvendes på
bedst mulig vis til virkeliggørelse af disse mål, og påpeger, at denne kombinering af de europæiske forsk-ningsaktiviteter ikke må modvirkes af, at medlemsstaterne følger konkurrerende forskningsstrategier;
3. opfordrer medlemsstaterne til at stille mindst 3% af deres BNP til rådighed til forskning;4. mener, at Den Europæiske Union og medlemsstaterne må skabe vilkår, der giver virksomhederne
bedre adgang til forskningsresultater og sætter dem i stand til at omsætte dem til innovation, der sidenkan yde et større bidrag til vækst i velfærd, sikkerhed, konkurrenceevne og beskæftigelse og til styrkelse
af det samlede europæiske marked;
5. påpeger, at der findes unødvendige lovgivningsmæssige hindringer for udnyttelse af den europæiske
forskning i form af bl.a. vanskeligheder og udgifter ved anmeldelse af patenter; mener, at Kommissionenbør fremsætte konkrete forslag om oprettelse af et europæisk patentsystem;
6. noterer sig, at andre hindringer omfatter fortsat mangel på gensidig anerkendelse af eksamensbeviser
og faglige kvalifikationer samt usikkerhed og manglende overensstemmelse mellem bestemmelser om sta-
tus og sikkerhed for dem, der følger en forskerkarriere, og manglende tilskyndelse til eller en europæisk
statut for at muliggøre oprettelse af virksomheder, der kan udvikle den industrielle anvendelse af forsk-ningsresultater;C 59/252 DA 23.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000
7. understreger, at europæisk støtte til F&U ikke kun skal medvirke til at give Den Europæiske Union en
stærkere konkurrencestilling, men at F&U skal bidrage til at øge viden og indsigt for at forbedre miljøet ogsundheden og højne beskæftigelse og velfærd, støtte EU’s politik og løse borgernes problemer;
8. understreger, at målsætningen for den europæiske forskning bør være en styrkelse af det videnskabe-
lige og tekniske grundlag for Fællesskabets øvrige politikker, og glæder sig i denne forbindelse over, atKommissionen har planer om et fælles videnskabeligt og teknisk referencesystem for gennemførelse af
Fællesskabets politikker; anmoder indtrængende Kommissionen om i forbindelse med det kommende ram-
meprogram at træffe alle de foranstaltninger, især af finansiel art, der er nødvendige for at sikre, at detnævnte system kan fungere hensigtsmæssigt, så det med støtte fra Det Fælles Forskningscenter, som er
ansvarligt herfor, bør kunne benytte de bestående netværk i de mest relevante nationale organer; opfordrer
Kommissionen til i dette øjemed at drage omsorg for, at det fælles referencesystem og de netværk, detbestår af, gennem Det Fælles Forskningscenter kan anvende de resultater af den fælles forskning, som er
relevante for gennemførelsen af EU’s politikker;
9. opfordrer medlemsstaterne til ikke at betragte nationale forskningsprogrammer udelukkende som
programmer til styrkelse af især deres egen økonomi, men som programmer til fremme af den økono-
miske vækst, konkurrenceevnen, beskæftigelsen og samhørigheden i hele Den Europæiske Union; påpeger,
at en forskningsindsats på EU-plan i stedet for mindre projekter på flere delområder desuden samtidig vilbidrage til øget koordinering af forskningsaktiviteter; anfører, at dette fremmer stordriftsfordele, forbedrerkonkurrenceevnen inden for Den Europæiske Union og ansporer beskæftigelsen og dermed nødvendighe-
den af yderligere innovation, hvilket på makroøkonomisk niveau kan føre til endnu mere beskæftigelse og
økonomisk vækst;
10. mener, at Kommissionens tilsagn om at anvende subsidiaritetsprincippet »i bredeste forstand« som
omtalt i punkt 5.1 i meddelelsen bestemt bør hilses velkommen; mener, at både regionerne og medlems-
staterne såvel som erhvervslivet og det offentlige bestemt spiller en vigtig rolle, men at grundlaget for deneuropæiske forskningsindsats dog er forskere og forskerhold, der tildeles passende støtte på grundlag afkonkurrerenceorienterede og interne evalueringssystemer;
11. anslår, at den samtidige anvendelse af alle officielle EU-sprog, der både udgør en arv fra fortiden og
et meget positivt element i opretholdelsen af en kulturel mangfoldighed, der er et af Europas kendetegn,
generelt hindrer kommunikationsprocessen blandt europæiske videnskabsfolk, hvorfor der er behov for en
europæisk indsats, der favoriserer oversættelses- og kommunikationsarbejdet;
12. henstiller imidlertid, at Kommissionen fremmer mulighederne for udveksling mellem forskerhold og
anvender sine beføjelser til at tilskynde offentlige og private bidragydere til forskningen på alle områder til
at koordinere deres indsats bedre på europæisk plan;
13. anslår, at en beretning hvert andet år fra Kommissionen til Europa-Parlamentet ville give mulighed
for en passende evaluering af de beslutninger, der er taget, og af de resultater, der er opnået;
14. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle en ny strategi for den fælles forsknings-
indsats, hvori målsætningerne og den måde, hvorpå disse europæiske målsætninger virkeliggøres i global
sammenhæng, kan få en central placering, og retter derfor en indtrængende opfordring til Kommissionen
om, at den lader det sjette rammeprogram blive et effektivt middel til virkeliggørelse af disse målsætninger;anfører, at også i det kommende sjette rammeprogram må samarbejdet anspores konstant, samtidig med at
rammeprogrammet skal udformes så fleksibelt, at der på nye udfordringer (som f.eks. BSE-krisen) kan rea-
geres slagkraftigt og uden store forvaltningsressourcer som led i en selvorganiseringsproces for europæiskforskning; understreger, at den planlagte oprettelse af et højhastighedsnet, som skal lette den europæiske
forskningsindsats, må betragtes som en stor europæisk merværdi;
15. konkluderer, at et »europæisk forskningsrum« kræver et særdeles vigtigt bidrag fra EU-institutio-
nerne, navnlig Kommissionen, der skal rettes mod at tilskynde til en øget indsats og forbedret sammen-hæng mellem diverse programmer på regionalt og nationalt plan, men at institutionernes bidrag i ret højgrad bør fokuseres på de målsætninger, der kun kan opnås på unionsplan, og øvrige aktiviteter som f.eks.at:
2dash følge udviklingen
2dash formidle informationer23.2.2001 DA C 59/253 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000
2dash fremme bedste praksis
2dash udvikle rammeprogrammer på områder, som kræver støtte på EU-plan2dash forbedre den lovgivningsmæssige ramme. f. eks. patentlovgivningen eller selskabsretten2dash sikre den frie bevægelighed og tage afstand fra hindringer for forskermobilitet2dash fremme forskernetværk og andre redskaber til opnåelse af den kritiske masse
16. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at træffe forholdsregler til bedre orientering af de
europæiske borgere om nødvendigheden af forskning og de med forskningen opnåede resultater; mener, at
information vil medvirke til at forbedre forskningens image og gøre det europæiske forskningsrum mereattraktivt, hvilket fremover vil tiltrække flere akademikere til den europæiske forskning;
17. foreslår oprettelse af en stående enhed, der skal beskæftige sig med etik i forbindelse med videnskab
og teknologi, og hvis sigte især skal være sammenlignende studier af de lovbestemmelser og de etiske
kriterier, der anvendes i EU-medlemsstaternes forskningsprogrammer og i industrilandene i det hele taget,for at fremme en fælles og sammenhængende tilgang på dette område;
18. opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at udarbejde en politik, hvori det
ikke er den tekniske forskningsinfrastruktur eller samarbejdet mellem eksisterende og nye institutter, der
skal stå i centrum, men derimod målsætningerne for forskning og innovation, den mest effektive brug af
forskere, højnelse af mobiliteten blandt (navnlig unge) forskere, fremme af forskningsklimaet i Europa medhenblik på at tiltrække flere forskere fra Europa og andre dele af verden til det europæiske forskningsrum,forbedring af forskernes aflønning, forbedring af den akademiske uddannelse, herunder undervisning i
sprog med stor udbredelse, og forbedring af kvinders deltagelse i den videnskabelige forskning; mener, at
det sjette rammeprogram bør yde et effektivt bidrag hertil;
19. anmoder Kommissionen om, at den ved udformningen af en fælles forskningsindsats rådfører sig
med forskerne selv, forskningsresultaternes brugere og andre nationale organer eller EU-instanser (Den
Europæiske Forskningsfond og Eurohorcs), store virksomheder og små og mellemstore virksomheder og
universiteter; anmoder Kommissionen om i den forbindelse også at tage hensyn til den stigende gennem-snitsalder hos forskningspotentiellet i Den Europæiske Union og konsekvenserne heraf for arbejdsmarkedet;
20. anmoder Kommissionen om i den nye forskningspolitiks udviklingsfase at iværksætte en proces
med høring af både videnskabelige kredse (herunder bl.a. forskere, universiteter og forskningsinstitutter,
der beskæftiger sig med de pågældende videnskabelige områder) og forskningsresultaternes brugere (som
f.eks. store selskaber og små og mellemstore virksomheder), idet den i denne forbindelse må forsøge atovervinde de nationale bureaukratiske begrænsninger, der ofte lægger hindringer i vejen for disse processer;
21. anmoder Kommissionen om at arbejde tættere sammmen med erhvervslivet for at bidrage til at
skabe et egentligt europæisk forskningsrum og om at præcisere, hvilken rolle det europæiske erhvervsliv
kunne spille i bestræbelserne herpå; gør opmærksom på, at i øjeblikket foregår to tredjedele af F&U-akti-
viteterne inden for Den Europæiske Union i virksomhederne;
22. anmoder Kommissionen om at undersøge, hvorledes man navnlig kan styrke udvekslingen af oplys-
ninger om, hvem der forsker i hvad i EU, på hvilke områder de enkelte forskningscentre udmærker sig, oghvilken rolle de såkaldte »centres of excellence« kan spille i den sammenhæng;
23. anmoder Kommissionen om at undersøge, hvorledes sammenkædningen af såkaldte »centres of
excellence« i et netværk og etableringen af virtuelle centre kunne bidrage til udvikling af viden, miljøbe-skyttelse ,økonomisk vækst og øget beskæftigelse;
24. mener, at udpegelsen af nogle forskningscentre som »centres of excellence« må ske på grundlag af
alment anerkendte akademiske kriterier;C 59/254 DA 23.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000
25. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at undersøge, hvilke problemer der for øjeblikket
forekommer med forskningsinstitutioner i Den Europæiske Union med henblik på at finde egnedeløsninger;
26. understreger, at et europæisk forskningsrum vil være kendetegnet ved effektivt netværkssamarbejde
og smidigt samarbejde mellem forskere og forskningsinstitutioner i forskellige medlemsstater og større
gensidig forståelse mellem forskellige forskningskulturer end for øjeblikket; mener, at dette kunne fremmesved en øget anvendelse af Internettet og andre elektroniske kommunikationssystemer og være af størst
værdi for centre med den største sagkundskab (»centres of highest excellence«);
27. anerkender den succes, der er gjort med faciliteter og programmer på europæisk plan, og under-
streger behovet for at udvikle en kritisk masse på vigtige forskningsområder enten på de enkelte centreeller via virtuelle centre, og opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at prioritere
kravet om den kritiske masse både i rammeprogrammer og i øvrigt;
28. opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle en politik, hvormed der
skabes tættere forbindelse mellem forskning, universiteter og industri og handel for at forbedre forholdetmellem udbud og efterspørgsel;
29. finder, at medlemsstaterne i betragtning af forskellene mellem Den Europæiske Union og USA må
gøre en større indsats for at drage fordel af de gunstige virkninger, som den nye videnbaserede økonomi
har på velfærd, konkurrenceevne og beskæftigelse, og opstille som mål, at alle EU-medlemsstaterne ved
udløbet af en toårig periode investerer mindst 3% af deres BNP i forskning; påpeger, at de påkrævedeøgede ressourcer til forskning ikke kan skaffes af det offentlige alene, hvorfor der må gøres store politiske
bestræbelser på at forbedre såvel forudsætningerne for som bevidstheden om en nødvendig styrkelse af
private bestræbelser på dette område;
30. mener, at årsberetningen om beskæftigelsesfremmende fællesskabsforanstaltninger som en fast
bestanddel bør indeholde et kapitel om forskning og innovation;
31. mener, at medlemsstaterne bør anspore store og små virksomheder, der investerer i videnskabelig
forskning, navnlig ved at indføre skattefradrag for forskning og udvikle risiko kapitalmekanismer, bl.a. med
henblik på jobskabelse;
32. opfordrer indtrængende til, at indførelsen af en omkostningsvenlig fælles patentret påbegyndes hur-
tigst muligt, og at det undersøges, hvilken anden lovgivning der er nødvendig for at muliggøre overgangen
til den nye videnbaserede økonomi;
33. fremhæver vigtigheden af en bedre koordinering af ordningerne om intellektuel ejendomsret i Den
Europæiske Unions medlemsstater med henblik på at sikre en større gennemsigtighed i teknologien, sam-tidig med at arbejdet med at finde frem til andre standarder og brugsmodeller videreføres;
34. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at støtte initiativer, som bringer videnskabelige
kredse, erhvervsliv og finansvæsen tættere på hinanden;
35. anmoder Kommissionen om at undersøge, hvilke hindringer der i øjeblikket står i vejen for
gennemførelsen af det femte rammeprogram både hos Kommissionen og hos ansøgerne og selve delta-gerne i det femte rammeprogram; anmoder Kommissionen om i god tid 2dash inden indledningen af det sjetterammeprogram 2dash at give Rådet og Parlamentet en oversigt over, hvilke erfaringer der kan drages af
gennemførelsen af det femte rammeprogram;
36. gør opmærksom på, at forskning på længere sigt kan skabe beskæftigelse, men at mulighederne på
kort sigt dog ikke må glemmes; er desuden af den opfattelse, at der samtidig hermed også umiddelbart skalstilles finansielle midler til rådighed til påtrængende, kortfristede forskningsprojekter; gør opmærksom på,
at de nuværende mangler på arbejdsmarkedet inden for den europæiske IKT-branche (i form af 1 mio.
ubesatte stillinger) fører til tab af arbejdspladser til andre dele af verden; mener, at der bør tilvejebringesen politik, som skaber (økonomisk) spillerum for ad hoc-deltagelse i nye trends og markedsmuligheder;
mener, at det bør undersøges, hvorvidt fleksible uddannelsescentre i Den Europæiske Union kan medvirke
til at nedbringe manglen på kvalificerede forskere, bl.a. inden for telekommunikation, e-handel og m-han-del;23.2.2001 DA C 59/255 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000
37. understreger, at en fuldstændig virkeliggørelse af det indre marked vil omfatte ubesværet mobilitet
for forskere inden for natur-, medicin-, social- og samfundsvidenskaberne mellem universiteter, forsknings-institutioner, statslige forskningsorganer og erhvervslivet;
38. mener i denne sammenhæng, at det ville fremme Europas forskningskultur, hvis der bevidst blev
taget skridt til at etablere eller forbedre forskellige former for kontakter mellem erhvervsvirksomheder af
enhver art og universiteter og andre forskningsinstitutioner, men med tilstrækkelig sikring mod misbrug af
forretningsmæssig hemmeligholdelse for at hindre offentliggørelse af forskningsresultater, som burde væreoffentlige;
39. mener, at Marie Curie-mobilitetsprogrammet (MCMP) har været et af de mest effektive og succesrige
indslag i det fjerde og femte rammeprogram, og at det for fremtiden, navnlig også ved inddragelse af EU-
associerede lande og tredjelande, bør styrkes og udvides til også at indeholde langtidsstipendier for viden-
skabsmænd med doktorgrad, tilbagevendelsesstipendier til fremme af genintegrering i oprindelseslandet ogsærlige stipendier, som skal åbne mulighed for, at etablerede videnskabsfolk og teknikere fra større euro-
pæiske forskningscentre kan inddrages i etableringen af nye projekter med deraf følgende gunstig afledte
virkninger;
40. understreger, at forskningsinfrastrukturen i Den Europæiske Union endnu ikke er komplet, og at der
på det infrastrukturelle område stadig er en del at gøre for at give alle borgere adgang til de disponiblefaciliteter, og opfordrer Kommissionen til snarest muligt at fremlægge forslag med henblik på at omsættebeslutningerne fra det ekstraordinære topmøde i Lissabon på dette område i handling;
41. opfordrer de nationale forskningsorganisationer til at tale med én stemme i Den Europæiske Union;42. anmoder Kommissionen om at iværksætte og støtte ethvert nyttigt initiativ, der vedrører kommuni-
kationsinfrastrukturerne, for at fremme udviklingen af nettene og gøre det muligt at sprede forskningsre-sultaterne videst muligt;
43. understreger nødvendigheden af at tilvejebringe en bedre koordinering mellem Unionens F&U-ram-
meprogram og stort anlagte videnskabelige og teknologiske initiativer på mellemstatsligt niveau som f.eks.
Eureka, EMBL, ESA, ESO og COST;
44. anmoder Kommissionen om at fastsætte, at mål 1-regioner skal anvende mindst 5% af deres uud-
nyttede strukturfondsmidler under forudsætning af, at de anvendes til at fremme en virkelig lokal og regi-
onal udvikling, til forskellige former for sektorforskning for at mindske den teknologiske kløft mellem disseregioner og resten af Europa og forhindre, at uudnyttede strukturfondsmidler bortfalder;
45. forlanger en seriøs integration af aktiviteter mellem strukturfondene og de tiltrædelsesforberedende
programmer på den ene side og forskningsprogrammerne på den anden side, således at førstnævnte skaber
forskningsinfrastruktur i mindre gunstigt stillede regioner, og sidstnævnte skaber mekanismer og økono-
miske midler til samarbejde på højt videnskabeligt niveau;
46. mener, at det femte rammeprogram fortsat må føres med det mål for øje udtrykkeligt at inddrage
ansøgerlandene og navnlig de central- og østeuropæiske lande med deres udmærkede videnskabeligegrundlag, samtidig med at videnskabelig ekspertise fortsat skal være det afgørende kriterium for, hvorvidt
et projekt kan modtage støtte;
47. mener, at fremme af forskning, teknologisk udvikling og innovation behøver et bredere grundlag i
den europæiske politik end rammeprogrammet, og opfordrer derfor indtrængende Kommissionen til at
foreslå Parlamentet og Rådet modeller og procedurer, der både på planlægningsstadiet og under den prak-tiske gennemførelse gør det muligt og også lettere skiftevis at anvende forskningsrammeprogrammet ogandre fællesskabsinstrumenter, især strukturfondene;
48. mener fortsat, at man i betragtning af de bestående traktater bør overveje alle muligheder for inden
for rammerne af disse traktater at give den europæiske forskningsstøtte og især rammeprogrammet ogC 59/256 DA 23.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000
særprogrammerne mere gennemslagskraft og effektivitet; opfordrer derfor Kommissionen til under den
indledende planlægning vedrørende det sjette rammeprogram at besvare følgende spørgsmål:
2dash Kan og bør rammeprogrammet og særprogrammerne på den ene side forlænges med henblik på at
opnå større kontinuitet og sikkerhed i planlægningen både for forskningsmiljøet og for EU-budgettet
og på den anden side, gennem en hermed muliggjort mere effektiv midtvejsevaluering, håndteres merefleksibelt både indholdsmæssigt og med hensyn til de respektive bevillinger?
2dash Kunne vedtagelse af særprogrammerne i en fortløbende proces dels forskyde beslutningsprocedurerne i
forhold til hinanden og dels skabe større fleksibilitet i opstillingen af nye prioriteter i det løbenderammeprogram? Hvilke tilpasninger af beslutningsprocedurerne ville dette kræve, især hvad angårParlamentets og Rådets medvirken?
49. opfordrer Kommissionen til i forbindelse med undersøgelsen af mulighederne for nye beslutnings-
procedurer med henblik på samtidig forøgelse af kontinuitet og fleksibilitet at undersøge, hvor og hvordandet kunne være fornuftigt og nødvendigt med en stærkere koncentrering af de finansielle midler; mener, atdet her især gælder om at klargøre, hvorledes den europæiske merværdi af forskningsstøtten skal defineres,og hvilke teknologier og/eller projekter de begrænsede midler skal koncentreres om for at opnå den bedstmulige udnyttelse, f.eks.:
2dash et »big push« for især at fremme nye bæredygtige teknologier,
2dash koncentreret støtte af teknologier, hvor EU ligger i spidsen, for at sikre forspringet,2dash koncentreret støtte af teknologier, hvor EU kan og vil indhente andres forspring, og hvor det
specifikke europæiske bidrag udgør en merværdi i forhold til de enkelte staters bestræbelser;
50. opfordrer Kommissionen til at undersøge FFC’s og dets institutters opgave, størrelse og finansielle
ressourcer med henblik på det næste rammeprogram og også med henblik på den specifikke merværdi af
deres arbejde og de enkelte teknologiers fremtidige betydning og aflægge beretning herom til Europa-Parla-mentet og Rådet inden forelæggelsen af de første konkrete udkast til det kommende rammeprogram;
51. opfordrer Kommissionen til som led i udvidelsen af grundlaget for den europæiske forskningspolitik
at undersøge, hvorledes den selv, enten på eget ansvar eller i samarbejde med medlemsstaterne, kan yde etbidrag til udarbejdelse, koordinering og gennemførelse af internationale forskningsaktiviteter, for eksempel
når det drejer sig om globale udfordringer som undersøgelse af klimaændringerne;
52. påpeger, at Europa i øjeblikket er førende på en række områder (som f.eks. udvikling af varige
energikilder, software, mobilkommunikation, udvikling af sensorer/actuatorer, forbrugerelektronik, digitalt
fjernsyn, udvikling af medicin, energiproduktion i kombinerede anlæg, affaldsbehandling og 2dash genanven-
delse, transporttelematik); mener, at det bør undersøges, hvordan Europa også for fremtiden kan bliveførende på de områder, hvor der i øjeblikket er et stort efterslæb i forhold til USA (f.eks. billed- og visua-
liseringsteknologi, produktion af chips, kunstig intelligens, teknologi i forbindelse med fødevarefremstilling,
solceller, batterier, udvikling af keramisk materiale); mener, at der konstant må arbejdes på at etablerefælles standarder, og at det er heri, at gevinsten ligger for Europa;
53. går varmt ind for, at Europa skal overtage en førende position i verden inden for nøgleteknologi-
erne, og påpeger, at der i den voksende sammenhæng mellem biologi og information ligger en særligudfordring;
54. påpeger fordelen af flere benchmarking-undersøgelser inden og uden for Den Europæiske Union,
hvormed det klart kan påvises, hvor og hvorfor visse (europæiske) lande har større succes på et givetteknologisk område end andre lande, således at medlemsstaterne kan gøre brug af den bedst mulige prak-
sis; gør i den forbindelse opmærksom på, at en benchmarking af F&U-indsatsen kan bidrage til en bedre
samordning af national og europæisk F&U-politik samt af nationale og europæiske F&U-programmer; er23.2.2001 DA C 59/257 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000
desuden af den opfattelse, at det ikke er hensigtsmæssigt, at Kommissionen udvikler et generelt anerkendt
system til validering af videnskabelig viden samt en tilsvarende analyse-, kontrol- og certificeringsmetode,eftersom valideringen af videnskabelig viden egentlig er en opgave for videnskaben og ikke kan bestemmes
politisk;
55. opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at undersøge, på hvilken måde
adgang til viden, innovation og F&U kan fremmes af og for de små og mellemstore virksomheder, oghenviser til betydningen af et nærmere samarbejde mellem små og mellemstore virksomheder på den ene
side og regionale universiteter og store forskningsforetagender på den anden side; opfordrer Kommissionen
til at stille flere penge til rådighed for at styrke de små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne;
56. understreger nødvendigheden af at arbejde for inddragelse af ikke bare de små og mellemstore virk-
somheder inden for den højteknologiske sektor, men også de virksomheder, som er potentielle brugere af
F&U-resultaterne med henblik på at forbedre den europæiske industris konkurrenceevne;
57. opfordrer til at tilvejebringe en fælles forskningsstrategi, hvor der både er plads til anvendt forskning
og grundforskning på forskellige tekniske fagområder, og hvori der tages hensyn til, at innovation oftefremkommer på grænsefladen mellem forskellige videnskaber; mener, at der for fremtiden navnlig kan
skabes ny beskæftigelse på fagområderne bioteknologi og IKT-teknologi; mener, at forskning inden for
humane og sociale videnskabelige discipliner er fortsat nødvendig i Den Europæiske Union med dens sta-dig større kulturelle mangfoldighed;
58. opfordrer Kommissionen til at fortsætte med en interinstitutionel samordnet indsats, inden den fore-
lægger forslag til et sjette rammeprogram;
59. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemssta-
ternes regeringer og parlamenter.
14. Beijing-handlingsplanen
A5-0125/2000
Europa-Parlamentets beslutning om opfølgningen af Beijing-handlingsplanen (2000/2020(INI))
Europa-Parlamentet,
2dash der henviser til FN’s Verdenserklæring om Menneskerettigheder (10. december 1948),2dash der henviser til FN’s konvention om kvinders politiske rettigheder (31. marts 1953),2dash der henviser til FN’s konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder
(CEDAW) af 18. december 1979,
2dash der henviser til sin beslutning af 11. juni 1986 om resultaterne af FN-konferencen som afslutning på
kvindetiåret (1975-1985), der blev afholdt i Nairobi (den 15.-26. juli 1985)(
1),
2dash der henviser til menneskerettighedskonferencen i Wien i 1993,2dash der henviser til sin beslutning af 4. juli 1996 om opfølgning af verdenskonferencen i Kairo om befolk-
ning og udvikling(
2),
2dash der henviser til sin beslutning af 15. juni 1995 om Den Europæiske Unions deltagelse i FN’s fjerde
internationale kvindekonference i Beijing: »Ligestilling, udvikling og fred«(3),
2dash der henviser til Beijing-erklæringen og 2dash handlingsprogrammet, der blev vedtaget i Beijing den 15. sep-
tember 1995 på den fjerde internationale kvindekonference i Beijing: »Ligestilling, udvikling og fred«,
(1) EFT C 176 af 14.7.1986, s. 64.
(2) EFT C 211 af 22.7.1996, s. 31.
(3) EFT C 166 af 3.7.1995, s. 92.C 59/258 DA 23.2.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. maj 2000