RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET om resultaterne af finsk støtte til visse mængder af frø og visse mængder af sædekorn

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. INDLEDNING

2. National støtte til produktion af frø

2.1. Støtte til frø af græsmarksplanter

2.1.1. Rødkløver (Trifolium pratense L.)

2.1.2. Timothe (Phleum pratense L.)

2.1.3. Engsvingel (Festuca pratensis huds.)

2.1.4. Hundegræs (Dactilis glomerata L.)

2.1.5. Almindelig rajgræs (Lolium perenne L.)

2.1.6. Konklusion

2.2. Støtte til sædekorn

3. Forslag til forordning

BILAG

1. INDLEDNING

I henhold til artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 2358/71 [1], senest ændret ved forordning (EF) nr. 1405/1999 [2], skal Kommissionen på grundlag af rettidigt fremsendte oplysninger fra Finland senest tre år efter tiltrædelsen forelægge Rådet en rapport om resultaterne af den tilladte støtte til visse mængder af frø og visse mængder af sædekorn og i givet fald vedlægge de nødvendige forslag.

[1] EFT L 246 af 5.11.1971, s. 1.

[2] EFT L 164 af 30.6.1999, s. 17.

Der blev givet tilladelse til finsk støtte til frø af græsmarksplanter ved Kommissionens beslutning 95/282/EF af 17. juli 1995 [3]. De finske myndigheder skulle have sendt Kommissionen en rapport om den nationale støtte til produktion af frø senest den 30. april 1996 i henhold til beslutningens artikel 4.

[3] EFT L 173 af 25.7.1995, s. 58.

Støtten til sædekorn blev tilladt ved Kommissionens beslutning 96/152/EF af 2. februar 1996 [4]. Denne tilladelse skulle tages op til fornyet behandling senest i 1999 i henhold til beslutningens artikel 2.

[4] EFT L 34 af 13.2.1996, s. 48.

Den foreliggende rapport fra Kommissionen er baseret på de oplysninger, som de finske myndigheder den 26.10.1998 sendte i henhold til artikel 4 i beslutning 95/282/EF om den rent faktisk udbetalte støtte, det dyrkede areal, produktionen af og handelen med hver art og sort, hvortil der er ydet støtte. Disse oplysninger er blevet drøftet af det finske landbrugs- og skovbrugsministerium og Kommissionens tjenestegrene.

2. National støtte til produktion af frø

Ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse ændres bl.a. artikel 8 i forordning (EØF) nr. 2358/71. Herefter tillod Kommissionen, at der ydes national støtte til visse mængder af frø, der udelukkende produceres i Finland som følge af dets særlige klimatiske betingelser.

Der blev givet tilladelse til støtte til produktion af rødkløver (Trifolium pratense L.), timothe (Phleum pratense L.), engsvingel (Festuca pratensis huds.), hundegræs (Dactilis glomerata L.) og almindelig rajgræs (Lolium perenne L.) ved Kommissionens beslutning 95/282/EF og til produktion af sorter af sædekorn, som henhører under den fælles markedsordning for korn, ved Kommissionens beslutning 96/152/EF.

Da Finland er det land i EU, der har de nordligst beliggende landbrugsarealer, er det nødvendigt med en produktion af sorter, der er udvalgt til de særlige klimaforhold. Det drejer sig om sorter, der er tilpasset de meget korte vækstperioder på mellem 190 og 110 dage i gennemsnit med temperaturer på over 5°C mod 300/240 dage i Det Forenede Kongerige og 220/210 i Danmark. I nogle tilfælde, navnlig når det gælder nogle frø af græsmarksplanter og sædekorn, opformeres de sorter, der er nødvendige for dyrkningen i Finland, ikke af andre lande.

De frøpriser, som producenterne har opnået i Finland for perioden 1995 til 1998, er blandt de højeste i EU (bilag 1). Dette skyldes det begrænsede marked og frøavlsbedrifternes ringe størrelse. Dette prisniveau fremmer også anvendelsen af ikke-certificeret frø, der er billigere.

Ifølge tiltrædelsesaktens artikel 151 bemyndigedes Finland til at fortsætte handelen med ikke-certificeret frø indtil 31.12.1996 som undtagelse fra Rådets direktiv 66/401/EØF [5] om handel med frø af foderplanter og 66/402/EØF [6] om handel med såsæd.

[5] EFT 125 af 11.7.1966, s. 2298.

[6] EFT 125 af 11.7.1966, s. 2309.

2.1. Støtte til frø af græsmarksplanter

Ved Kommissionens beslutning 95/282/EF af 17. juli 1995 blev Finland bemyndiget til at yde støtte for 1995 for følgende maksimumsarealer:

-rødkløver 320 hektar

-timothe 5 000 hektar

-engsvingel 1 200 hektar

-hundegræs 30 hektar

-almindelig rajgræs 60 hektar.

Ved beslutning nr. 531, som Det Finske Statsråd vedtog den 7. april 1995, fastsatte Finland lofter over de arealer, for hvilke der kan ydes national støtte til produktion af frø af græsmarksplanter. Disse lofter er ikke identiske med de lofter, som er fastlagt i Kommissionens beslutning. Derimod er lofterne i beslutning nr. 4 af 5. januar 1996, som stadig gælder, de samme som dem, der er fastlagt i Kommissionens beslutning 95/282/EF. På grundlag af denne finske beslutning fastsættes støtten årligt under hensyn til, at producentindkomsten, inkl. støtte, skal holdes inden for den gennemsnitlige producentindkomst i referenceperioden 1989-1993.

Støtten er tilladt for sorter, der er registreret i Finlands nationale fortegnelse, og som med undtagelse af begrænsede mængder, der dyrkes i tilgrænsende regioner, kun produceres i Finland. I bilag 2 findes en sortsliste opdelt efter art.

Det finske landbrugs- og skovbrugsministerium havde anmodet om og fået medhold i, at lofterne skulle fastsættes på grundlag af arealerne med frø af græsmarksplanter, for inden for denne sektor er der meget store udsving i produktionen pr. arealenhed. Dette skyldes vejrets indflydelse på produktionen, som giver sig udslag i meget forskellige hektarudbytter fra det ene år til det andet.

Det areal, som er fastlagt i Kommissionens beslutning 95/282/EF, er lig med gennemsnitsproduktionen i Finland i perioden 1989-1993 og svarer til landets skønnede interne behov i 1995. Arealstøtten fastsættes hvert år på grundlag af den reelle produktion pr. hektar, for at producentindkomsten, inkl. støtte, kan holdes inden for den gennemsnitlige producentindkomst i referenceperioden 1989-1993.

Finland har anvendt Kommissionens beslutning for produktionsårene 1995-1999. Beregningerne for produktionsåret 1999 er endnu ikke afsluttet. De rødkløverarealer, hvortil der er ydet national støtte, har siden 1997 oversteget de maksimumsarealer, Kommissionen fastsatte i 1995 (jf. afsnit 2.1.1). Samme forhold gjorde sig gældende for engsvingel og almindelig rajgræs i 1998. Overskridelserne har medført, at støtten til de pågældende arter er blevet forholdsmæssigt nedsat.

At denne beslutning er blevet anvendt for produktionsårene efter 1998 skyldes, at de finske myndigheder har forvekslet Kommissionens beslutning 95/282/EF om frø af græsmarksplanter, der gjaldt for 1995, med Kommissionens beslutning 96/152/EF om sædekorn. Ifølge sidstnævnte beslutning er støtten til producenter af sædekorn ikke begrænset til nogle bestemte produktionsår, og tilladelsen til støtten tages op til fornyet behandling senest i 1999 (jf. afsnit 2.2).

2.1.1. Rødkløver (Trifolium pratense L.)

Af det følgende fremgår det, hvor meget der er ydet i støtte til hvor stort et areal og hvor stor en produktion:

>TABLE POSITION>

Frøproduktionen var af uændret størrelse fra 1995 til 1997, og der noteredes en mærkbar nedgang i 1998. Der skete derimod en betydelig arealudvidelse. I forhold til det loft på 320 hektar, som Kommissionen havde fastsat for 1995, er arealerne siden 1997 gradvis blevet fordoblet. Dette skyldes producenternes øgede interesse for økologisk produktion, der i Finland steg fra ca. 30 000 ha i 1995 til over 100 000 ha i 1998.

Frøproduktionen var på henholdsvis 310 kg/ha, 178 kg/ha og 102 kg/ha i 1995, 1996 og 1997. Forbruget var i samme periode på 349 t, mens produktionen var på 160 t. Fra 1995 til 1998 blev der importeret 165 t (se bilag 3). Der var ingen eksport. Lagrene faldt fra 103 t i 1995 til 79 t i 1998, hvilket er en nedgang på 24 t.

Importudviklingen (38 t i 1995, 37 t i 1996 og 45 t i 1997 og 1998) og nuleksporten viser, at udbetalingen af national støtte til denne art ikke har haft negativ indflydelse på EU's marked, og under alle omstændigheder fortsatte den importstigning på ca. 20%, der blev noteret i 1997, ikke i 1998, selv om forbruget steg fra 49 t i 1996 til 80 t i 1997 og 130 t i 1998. Det kan derfor konkluderes, at de sorter, der er tilpasset det finske klima, ikke er til rådighed på verdensmarkedet i sådanne mængder, at de kan følge med stigningen i den finske efterspørgsel.

Ved brev af 6. november 1997 bad det finske landbrugs- og skovbrugsministerium Kommissionens tjenestegrene om at forhøje de maksimumsarealer, hvortil der kan ydes national støtte, til 300 ha. Ministeriet påpegede, at nogle sorter af denne art, næsten er de eneste, der kan binde kvælstoffet i jorden og samtidig tåle de finske vintertemperaturer, og at de derfor er meget efterspurgte både til økologisk landbrug og til brug i sædskiftet.

2.1.2. Timothe (Phleum pratense L.)

Af det følgende fremgår det, hvor meget der er ydet i støtte til hvor stort et areal og hvor stor en produktion:

>TABLE POSITION>

Frøproduktionen har svinget fra det ene år til det andet og steg således med ca. 30% i 1996 i forhold til året før for dernæst at falde med ca. 30% i 1997 og 1998 i forhold til 1995. Arealerne blev gradvis udvidet indtil 1997, hvor de nåede op på næsten 5 000 ha, hvilket svarer til det loft, som Kommissionen fastsatte for 1995.

Frøproduktionen var på henholdsvis 471 kg/ha, 467 kg/ha, 253 kg/ha og 264 kg/ha i 1995, 1996, 1997 og 1998. Forbruget var i samme periode på 6 790 t, mens produktionen var på 6 319 t. Importen (0 t i 1995, 111 t i 1996, 1 t i 1997 og 40 t i 1998) var på i alt 152 t, heraf 1 t fra EU. Der var ingen eksport. Lagrene faldt fra 795 t i 1995 til 404 t i 1998, hvilket er en nedgang på 319 t.

2.1.3. Engsvingel (Festuca pratensis huds.)

Af det følgende fremgår det, hvor meget der er ydet i støtte til hvor stort et areal og hvor stor en produktion:

>TABLE POSITION>

Arealerne forblev uændret på omkring 1 000 ha indtil 1997, og først i 1998 oversteg de 1 200 ha, som Kommissionen havde fastsat for 1995. Frøproduktionen har svinget fra det ene år til det andet og har under alle omstændigheder hele tiden været lavere end i 1995. Dette skyldes den lave produktion pr. hektar, som kendetegnede produktionsårene 1996 til 1998.

Forbruget var i samme periode på 1 503 t, mens produktionen var på 1 359 t. Importen var fra 1995 til 1998 på 537 t , heraf 536 t fra EU. Der var ingen eksport. Lagrene øgedes fra 82 t i 1995 til 475 t i 1998, hvilket er en stigning på 393 t.

2.1.4. Hundegræs (Dactilis glomerata L.)

Af det følgende fremgår det, hvor meget der er ydet i støtte til hvor stort et areal og hvor stor en produktion:

>TABLE POSITION>

Denne arts hektarudbytte varierer meget fra år til år afhængig af vejret. Der var således nul produktion i 1997 på grund af de hårde vejrforhold. Arealerne blev gradvis indskrænket indtil 1997 og har hele tiden ligget under det loft på 30 ha, som blev fastsat ved Kommissionens beslutning.

Frøproduktionen var på henholdsvis 172 kg/ha, 67 kg/ha og 1 250 kg/ha i 1995, 1996 og 1998. Forbruget var i samme periode på 154 t, mens produktionen var på 21 t. Importen var fra 1995 til 1998 på 100 t, heraf 94 t fra EU. Lagrene faldt fra 118 t i 1995 til 85 t i 1998, hvilket er en nedgang på 33 t.

2.1.5. Almindelig rajgræs (Lolium perenne L.)

Af det følgende fremgår det, hvor meget der er ydet i støtte til hvor stort et areal og hvor stor en produktion:

>TABLE POSITION>

Frøproduktionen var på henholdsvis 1 153 kg/ha, 878 kg/ha, 465 kg/ha og 250 kg/ha i 1995, 1996, 1997 og 1998. De store udsving fra det ene år til det andet skyldes vejret. Arealerne blev gradvis udvidet i 1997 og 1998 og oversteg i 1998 de 60 ha, som blev fastsat ved Kommissionens beslutning. Produktionen er derimod faldet siden 1995.

Forbruget var fra 1995 til 1998 på 360 t, mens produktionen var på 119 t. I samme periode var importen på 218 t, heraf 190 t fra EU. Der var ingen eksport. Lagrene faldt fra 647 t i 1995 til 614 t i 1998, hvilket er en nedgang på 23 t.

2.1.6. Konklusion

Arealstøtten, hvor det årligt fastsatte beløb beregnes således, at producentindkomsten, inkl. støtte, holdes inden for den gennemsnitlige producentindkomst i referenceperioden 1989-1993, har vist sig at være effektiv og har kunnet garantere stabilitet inden for sektoren. Arealstøtten har, selv under vanskelige vejrforhold, hvor hektarudbyttet har svinget meget fra det ene år til det andet, sikret producenterne en minimumsindkomst.

På grundlag af resultaterne af anvendelsen af støtten i Finland i perioden 1995-1998 og eftersom støtten ikke har påvirket samhandelen mellem medlemsstaterne, mener Kommissionen, at arealstøtteordningen bør videreføres indtil 2006.

2.2. Støtte til sædekorn

Ved Kommissionens beslutning 96/152/EF af 2. februar 1996 blev Finland bemyndiget til at yde en støtte på højst 15 FIM/100 kg sædekorn af godkendte sorter for højst 100 000 t om året. Den mængde svarer til halvdelen af Finlands årlige behov. Til beregning af støttens størrelse blev ekstraomkostningerne ved produktion af sædekorn baseret på EF-ordningen taget i betragtning. Ifølge Kommissionens beslutning skulle denne tilladelse tages op til fornyet behandling senest i 1999. Det Finske Statsråds beslutning nr. 253 af 11. april 1996 indeholder samme bestemmelser som dem, der er fastsat i Kommissionens beslutning.

Lige som det var tilfældet med frø af græsmarksplanter, blev støtten til sædekorn tilladt for sorter, der er registreret i Finlands nationale fortegnelse, og som med undtagelse af begrænsede mængder, der dyrkes i tilgrænsende områder, kun produceres i Finland. I bilag 4 findes en sortsliste opdelt efter art.

Finland har anvendt Kommissionens beslutning for produktionsårene 1995 til 1999. De finske myndigheder har endnu ikke forelagt de endelige tal for produktionsårene 1998 og 1999, og derfor henvises der i denne rapport ikke til den periode.

Sædekornsproduktionen steg med ca. 14% fra 1995 til 1997. Den udgjorde dog kun 58% af den maksimumsmængde, som Kommissionen har fastsat (bilag 5). Der var ingen eksport bortset fra en ubetydelig mængde, der blev eksporteret med Kommissionens tilladelse.

Der er kun blevet importeret meget begrænsede mængder, herunder visse svenske og norske sorter af basissæd, og i de seneste år visse sædsorter fra Centraleuropa. Forbruget af certificeret sædekorn lå på mellem 18% og 22% af det samlede forbrug af sædekorn fra 1995 til 1997 (bilag 6).

Hvis det viser sig at være nødvendigt at videreføre ordningen med national støtte til produktion af sædekorn fra 2000, skal Finland indsende en specifik, behørigt begrundet ansøgning inden for rammerne af den fælles markedsordning for korn.

3. Forslag til forordning

På baggrund af oplysningerne i rapporten fremlægges samtidig et forslag til Rådets forordning.

BILAG 1 Producentpriser 1995-1998

>TABLE POSITION>

Kilde: meddelelse fra medlemsstaterne

BILAG 2 Liste over frøsorter af græsmarksplanter, hvortil der er ydet national støtte i perioden 1995-1998

>TABLE POSITION>

BILAG 3 Import af rødkløver

>TABLE POSITION>

BILAG 4 Liste over sorter af sædekorn, hvortil der er ydet national støtte i perioden 1995-1997

>TABLE POSITION>

BILAG 5 Produktion af sædekorn (tons)

>TABLE POSITION>

Produktion af certificeret sædekorn (ha)

>TABLE POSITION>

National støtte til sædekorn (FIM)

>TABLE POSITION>

BILAG 6 Forbrug af sædekorn i perioden 1994-1997

>TABLE POSITION>

>TABLE POSITION>

>TABLE POSITION>