Udtalelse om udvikling af et personkommunikationsmiljoe: groenbog om en faelles strategi for mobil- og personkommunikation i Den Europaeiske Union (94/C 393/12)

Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber besluttede den 19. maj 1994 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om udvikling af et personkommunikationsmiljoe: groenbog om en faelles strategi for mobil- og personkommunikation i Den Europaeiske Union.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU's Sektion for Transport og Kommunikation, som udpegede Michael Mobbs til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. september 1994.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 318. plenarforsamling af 14. og 15. september 1994, moedet den 14. september 1994, enstemmigt foelgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Den 22. juli 1993 vedtog Ministerraadet en resolution, som goer rede for situationen i telekommunikationssektoren og peger paa behovet for yderligere udvikling i denne sektor.

1.2. Paa baggrund af forskellige hoeringer naaede Raadet til enighed om en raekke centrale aspekter, hvoriblandt foelgende betragtes som saerligt vigtige.

1.2.1. Det anerkendes generelt, at liberalisering af markederne for teletjenester er en uomgaengelig foelge af den teknologiske og markedsmaessige udvikling.

1.2.2. Der er et generelt krav om sikring af sektorens finansielle stabilitet og beskyttelse af universal tjeneste, samtidig med at der foretages den noedvendige justering af takststrukturen.

1.2.3. Det er vigtigt at have en klar tidsplan med faste frister for aendringer af love og bestemmelser for at sikre sektoren den noedvendige stabilitet.

1.2.4. Der maa laegges en realistisk strategi i den videre liberalisering under hensyntagen til behovet for tilpasninger i yderregioner med mindre udviklede net.

1.2.5. Det anerkendes generelt, at det baade for brugerne, industrien og hele den europaeiske oekonomi er vigtigt at have veludviklede telekommunikationsinfrastrukturer og avancerede og effektive teletjenester.

1.2.6. AAbningen af Unionens telekommunikationsmarked for tredjelande boer modsvares af en tilsvarende adgang til deres markeder.

1.3. Kommissionen, Raadet og medlemsstaterne har allerede ivaerksat en raekke aktioner. Raadet mener, at udvikling af mobil- og personkommunikationsnet boer vaere et vigtigt maal for en kommende aktion paa kort sigt, og stoettede Kommissionens tanke om udgivelse af en groenbog om spoergsmaalet.

1.4. Denne »Groenbog om en faelles strategi for mobil- og personkommunikation« er led i et omfattende og kontinuerligt arbejde i Kommissionen siden 1987, hvor den fremlagde »Groenbogen om etablering af et faelles marked for teletjenester og -udstyr« (), omend denne groenbog ikke specifikt drejede sig om mobilkommunikation.

2. Kommissionens groenbog

2.1. Kommissionens maal og strategi:

2.1.1. - at skabe mulighed for at etablere et faelleseuropaeisk marked for mobiltjenester, -udstyr og -terminaler (),

- hvor det er noedvendigt at fastlaegge faelles principper for, hvordan denne maalsaetning naas med hensyn til etablering af en mobilinfrastruktur, udvikling af mobilnet og -tjenester samt levering og drift af mobilterminaler,

- at fremme mobilkommunikationens udvikling til personkommunikation i stor stil, med saerlig vaegt paa faelleseuropaeiske tjenester, og

- at lette og fremme etableringen af faelleseuropaeiske net og tjenester i sektoren samt at sikre en udvikling af sektoren, der er i overensstemmelse med offentlighedens interesse.

2.1.2. Ifoelge Kommissionens strategi boer foranstaltningerne:

- vaere baseret paa erkendelse af de vigtigste markeds- og teknologitendenser, som har en afgoerende indvirkning paa en allerede innovativ sektor,

- bygge paa politikken i medlemsstaterne, som i de fleste lande har skabt et betydeligt mere aabent og konkurrencebaseret miljoe,

- udvide anvendelsesomraadet for grundprincipperne i Unionens telekommunikationspolitik og faellesskabsretten til at omfatte mobilkommunikation, navnlig med hensyn til den opnaaede balance mellem liberalisering og harmonisering,

- tage fuldt hensyn til den bredere, internationale dimension og de eksisterende rammer for samarbejde,

- udvikle det indre marked yderligere i sektoren for at sikre en staerk forhandlingsposition, saavel bilateralt som multilateralt, med henblik paa at opnaa sammenlignelig markedsadgang i tredjelande.

2.1.3. Kommissionen mener, at der er behov for fem overordnede aendringer for at fjerne hindringerne for en yderligere udvikling. Dette fremgik af de hoeringer og analyser, Kommissionen foranstaltede i forbindelse med forberedelsen af groenbogen. De kan resumeres saaledes:

- afskaffelse af eksklusive og saerlige rettigheder,

- ophaevelse af alle restriktioner paa mobiltjenesteydelser,

- fuld frihed for mobilnetoperatoerer til at drive og udvikle deres net,

- uindskraenket mulighed for at kombinere tjenesteydelser via faste net og mobilnet, og

- fremme af faelleseuropaeisk netdrift og tjenesteydelser.

2.1.4. I groenbogen fremsaettes nogle detaljerede standpunkter, som er begraenset til omraader, hvor der er behov for en faelles holdning paa EU-plan. Standpunkterne omfatter:

- licensvilkaar for mobiloperatoerer,

- tjenesteydelsesvilkaar, sammenkoblings-, infrastruktur-, frekvens- og nummerspoergsmaal,

- igangsaettelse af udviklingen henimod personkommunikation.

2.2.

Andre generelle bemaerkninger fremsat af Kommissionen

2.2.1. EU's politik med henblik paa liberalisering af alle taletelefonitjenester senest i 1998 (med mulighed for visse undtagelser) suppleres med Kommissionens forslag om mobilkommunikation.

2.2.2. Uden liberaliseringsforanstaltninger vil udviklingen henimod en vellykket erhvervsmaessig udnyttelse gaa langsommere, og en raekke muligheder vil gaa tabt til vore konkurrenter.

2.2.3. Den foreslaaede liberalisering i groenbogen goer konkurrence mulig overalt i EU og betragtes som den bedste vej fremad, hvis de mulige fordele af bestraebelserne skal hoestes.

2.2.4. Fabrikanter af mobilt udstyr konkurrerer allerede nu indbyrdes paa grundlag af et faelles saet standarder. Det foreslaas i groenbogen, at konkurrencen udvides til ogsaa at omfatte mobile net og tilraadighedsstillelse af tjenester.

2.2.5. Det foreslaas i groenbogen, at der skal vaere mindst to konkurrerende mobilnetsoperatoerer inden for de fleste mobilkommunikationsteknologier. Alle tilladelser til mobilkommunikationsoperatoerer maa baseres paa objektive kriterier, vaere gennemskuelige, ikke-diskriminerende og overholde proportionalitetsprincippet.

2.2.6. Der vil blive indfoert beskyttelsesforanstaltninger, saa misbrug af en dominerende markedsposition undgaas:

- nationale televirksomheder vil ikke laengere vaere sikret en ret til at operere i alle kommunikationsmarkedets segmenter. De kommer til at konkurrere paa lige fod med andre operatoerer og bliver underlagt samme konkurrenceregler,

- tjenesteleverandoerer, som handler med den endelige forbruger, skal have kommerciel frihed og ikke vaere omfattet af licensrestriktioner. Med det formaal at fremme faelleseuropaeiske tjenester og en innovativ kombinering af forskellige tjenester skal mobilnetoperatoererne vaere forpligtet til at imoedekomme enhver »rimelig« anmodning fra tjenesteleverandoerer (med ret til i tilfaelde af afslag at appellere til den nationale tilsynsmyndighed) og til at soerge for gennemskuelige og ikke-diskriminerende vilkaar for tilslutning til nettet. Dette forretningsmaessige forhold skal anerkendes fuldt ud af alle medlemsstaterne,

- sammenkoblingsvilkaarene skal vaere gennemskuelige og ikke-diskriminerende, omkostningsaegte og forenelige med proportionalitetsprincippet,

- mobilnetoperatoerer behoever ikke benytte infrastrukturer, som stilles til raadighed af nationale teleoperatoerer. De skal frit kunne vaelge at udvikle og opbygge deres egne infrastrukturer eller at benytte tredjeparts infrastruktur.

3. Generelle bemaerkninger

3.1. OESU hilser groenbogen velkommen og lykoensker Kommissionen med dens klare forslag til den videre udvikling af denne sektor.

3.2. Denne groenbog er et vigtigt led i det arbejde, som Kommissionen har fortsat siden 1987-groenbogen. Alle medlemsstater stoettede resolutionen af 22. juli 1993, hvori der opstilledes en tidsplan for den videre udvikling af telekommunikationssektoren. OESU regner derfor med, at medlemsstaterne ogsaa vil stoette Kommissionen nu, hvor der fremkommer detaljerede forslag til den kommende udvikling.

3.3. OESU stoetter groenbogen, selv om det indeholder en raekke omfattende forslag, som for nogles vedkommende vil betyde store aendringer i visse medlemsstater med hensyn til den maade, hvorpaa nye tjenester skal tilbydes offentligheden. OESU tilsiger sin stoette, men med visse forbehold, specielt med hensyn til muligheden for, at alle forslagene vil kunne gennemfoeres som foreslaaet. Disse forbehold tages op i punkt 4.

3.4. Med det faelleseuropaeiske digitale mobilsystem, GSM, har EU etableret en internationalt foerende teknologi, og dens succes maa der bygges videre paa. Til dato har omkring 60 lande i verden enten vedtaget GSM eller tilkendegivet en saadan hensigt.

3.5. Det fastslaas i groenbogen, at:

- markedspotentialet for personkommunikationstjenester er enormt,

- medens den maksimale taethed af kabelforbundne telefoner ikke forventes at overstige en daekning paa 50%, har personkommunikation mulighed for at naa op paa naer ved 80% daekning; og

- en kumulativ investering i mobilinfrastruktur paa mellem 27 og 45 milliarder ECU er projekteret indtil aar 2000.

3.6. Mobilkommunikation er et hoejvaekstomraade og et omraade, hvor europaeisk teknologi er foerende i verden. Det er derfor vigtigt at se forslagene i lyset af et marked i voldsom fremgang, hvor der er voksende muligheder for fabrikanter, tjenesteleverandoerer og netoperatoerer, og som hele den europaeiske oekonomi drager fordel af. En aktiv udvikling af mobil- og personkommunikation vil blive en vigtig faktor for fremme af beskaeftigelsen i telekommunikationssektoren paa et tidspunkt, hvor arbejdspladser gaar tabt som foelge af anvendelsen af nye teknologier inden for de faste net. De samlede virkninger for beskaeftigelsen er vanskelige at vurdere, men vil maaske stort set vaere neutrale.

3.6.1. Nogle medlemsstater har endnu ikke formaaet at gennemfoere eksisterende og allerede vedtaget EU-lovgivning, specielt med hensyn til:

- Implementering af terminaludstyr, de grundlaeggende ONP- og servicedirektiver ().

- Adskillelsen af operationelle funktioner og myndighedsopgaver er endnu ikke fuldt gennemfoert, ligesom der heller ikke er blevet oprettet egentlige og effektivt fungerende nationale tilsynsmyndigheder i alle medlemsstater, saaledes som disse foranstaltninger tilsigtede. Saadanne nationale tilsynsmyndigheder skal soerge for overholdelse af alle relevante love og forskrifter, da man ikke kan forvente, at Kommissionen skal beskaeftige sig med alle lovaspekter paa nationalt plan.

3.6.2. De paagaeldende medlemsstater vil skulle traeffe de fornoedne foranstaltninger med henblik paa at sikre, at saadanne mangler afhjaelpes, saa aktionen inden for mobil- og personkommunikation virkelig kan give resultater.

4. Saerlige bemaerkninger

4.1. OESU mener, at Kommissionen ikke kommer uden om at se naermere paa foelgende spoergsmaal, inden der udarbejdes en hvidbog eller konkrete forslag til yderligere aktioner. Der henvises til groenbogens »Forslag til standpunkter« (figur 1, s. 31 til 41).

4.2.

Licensprocedurer

Kommissionen behandler en raekke vigtige spoergsmaal i tilknytning til licensvilkaar og -betingelser, som varierer fra medlemsstat til medlemsstat og i sig selv kan vaere konkurrencehaemmende i stedet for gennemskuelige og ikke-diskriminerende. Kommissionens bemaerkninger til disse spoergsmaal viser tydeligt, at der er stort behov for at sikre gennemskuelighed og ikke-diskriminerende adfaerd. I modsat fald vil der saaledes vaere fare for, at en etableret televirksomhed kunne krydssubsidiere sit eget mobilnet til skade for nytilkomne GSM-operatoerer.

4.2.1. Endvidere har tanken om licensauktioner givet anledning til bekymring. Auktioner af frekvenser kan betyde oegede omkostninger, som vaeltes over paa forbrugerne. Det finder OESU utilraadeligt.

4.3.

Tjenesteydelser

Groenbogen foreslaar en adfaerdskodeks for tjenesteleverandoerer. I kodeksen, som skal baseres paa frivillig deltagelse, skal de vigtigste krav og forpligtelser med hensyn til disponibilitet og kvalitet fastlaegges. Den kunne ogsaa indeholde mere forpligtende krav til deltagerne med hensyn til infrastrukturydelser. OESU mener, at en adfaerdskodeks boer tilpasses national saedvane og praksis.

4.3.1. Udover at forpligte mobilnetoperatoerer til at imoedekomme enhver »rimelig« anmodning fra tjenesteleverandoerer om adgang til deres tjenester, boer det kraeves, at nye virksomheder paa mobilmarkedet, som maatte oenske det, skal kunne blive tjenesteleverandoer for enhver anden allerede etableret mobiloperatoer, indtil deres mobilnet bliver operationelle.

4.4.

Sammenkobling

Det er derfor meget vigtigt, at sammenkobling lettes. Ogsaa dette understreger behovet for effektive nationale myndigheder. De, der har behov for sammenkobling, vil sandsynligvis ogsaa behoeve de nationale tilsynsmyndigheders bistand, for eksempel hvis operatoeren af det offentlige telefonnet og den nye operatoer ikke kan blive enige om betingelserne for sammenkobling, herunder taksten. Raadets stillingtagen hertil, bl.a. i direktiv 92/44/EOEF om anvendelse af ONP (tilraadighedsstillelse af aabne net) for lejede linjer, er relevant i denne forbindelse.

4.5.

Infrastruktur

Nye operatoerers mulighed for at etablere egne infrastrukturer er af stor betydning. Om det er oekonomisk holdbart for en ny operatoer at etablere sin egen infrastruktur, er hans egen sag; det oekonomiske valg maa ikke besvaerliggoeres af fortsat monopoleje. En vis konkurrence inden for infrastrukturer tillades i stigende omfang i EU, og forbrugernes fordele ved konkurrencen boer afspejles i priserne paa tjenesteydelser.

4.6.

Radiofrekvenser

Det er af meget stor betydning, at alle mobiloperatoerer har adgang til frekvensspektret paa fair og lige vilkaar. Planlaegningen og tildelingen af radiofrekvensspektret skal derfor vaere neutral og maa ikke vaere overladt en bestemt televirksomhed. Det er derfor vigtigt, at disse anliggender varetages af den nationale tilsynsmyndighed eller et saerskilt, uvildigt organ i den enkelte medlemsstat.

4.6.1. Det er vigtigt, at obligatoriske faelles baand stilles til raadighed for DCS-1800 () tjenester (saakaldte personkommunikationsnettjenester - PCN) og UMTS-systemet (det universelle mobiltelesystem) (). DCS-1800 hoerer til GSM-familien (), og der er allerede blevet allokeret frekvenser til et eksisterende net i nogle medlemsstater. Der forventes ikke at ville ske nogen saerlig udvikling af disse standarder paa nuvaerende tidspunkt. GSM 900-systemerne skulle have et tilstraekkeligt frekvensomraade til at kunne klare efterspoergslen i Europa i et godt stykke tid. Det boer ved enhver ny foranstaltning sikres, at der kan ske en glat overgang fra de eksisterende teknologier til et tredje-generations-UMTS-system, og de fornoedne frekvenser boer vaere til raadighed.

4.6.2. GSM-operatoerer i hele EU har problemer i de medlemsstater, hvor for eksempel GMS-frekvenserne ikke er blevet frigjort, saaledes som fastsat i Raadets direktiv 87/372/EOEF (). Dette vil hindre konkurrerende GSM-virksomheder i at konkurrere indbyrdes paa samme frekvenser.

4.7.

Nummerering

Hvis der var samme adgangsnumre til net og tjenester, ville det i hoej grad lette anvendelsen af de forskellige tjenester i Europa og samtidig oege trafikken. Der kan derfor ikke principielt indvendes noget mod nye ensartede nummereringsordninger. Samtidig maa Kommissionen dog udarbejde en finansieringsplan sammen med de forskellige netoperatoerer. Det fremgaar ikke, hvem der skal afholde omkostningerne ved nummeromlaegningen.

4.7.1. Forvaltningen af nummereringsplanen boer ikke overdrages nogen af televirksomhederne. Der er tale om en myndighedsopgave, som boer varetages saerskilt (se punkt 4.6 ovenfor).

4.8.

Igangsaettelse af udviklingen henimod personkommunikationstjenester

Bemaerkningerne til sammenkobling af fast- og mobilnet gaelder stort set ogsaa dette omraade. Selv om der henvises til afskaffelsen af restriktionerne med hensyn til en kombination af driften af faste net og mobilnet, som omtalt i 1992-rapporten om situationen i teletjenestesektoren, er Raadets indstilling imidlertid den, at en beslutning vedroerende netmonopoler forudsaetter en bred offentlig hoering, hvilket Kommissionens groenbog om infrastrukturer, som snart foreligger, vil bidrage til.

4.9.

Andre spoergsmaal

4.9.1.

Fair konkurrence

Behovet for en adskillelse af televirksomhedernes aktiviteter skulle have vaeret behandlet mere indgaaende i groenbogen. Denne adskillelse er noedvendig, hvis man vil undgaa faren og sandsynligheden for krydssubsidiering, skjulte omkostninger og utilboerlige praeferencer mellem disse forskellige aktiviteter.

4.9.2. Spoergsmaalet om adskillelse af aktiviteterne burde ogsaa give anledning til erklaeringer, der kunne supplere den eksisterende EU-lovgivning, herunder konkurrencelovgivningen, for eksempel med hensyn til krydsreklamer for tjenester. Der boer ogsaa foretages en tilpasning for nytilkommende virksomheder, naar eksisterende televirksomheder har et tidsmaessigt forspring og har faaet kraftigt fodfaeste paa markedet.

4.9.3. Andre spoergsmaal drejer sig om information, f.eks. fortrolighed og informationsadgang. Der kan taenkes at vaere et behov for et »signatarkontor« paa televirksomhedsplan for at sikre, at nye virksomheders kommercielle information (for eksempel deres anmodninger om kapacitet inden for lejede kredsloeb i bestemte geografiske omraader) forbliver fortrolige og ikke »siver ud« til televirksomhedernes »kommercielle« sfaere.

4.9.4. Det er vigtigt at udvikle markedet med henblik paa at sikre en omkostningsbaseret fastsaettelse af takster. Ifoelge det allerede fastlagte princip i EU's direktiver og meddelelser er »access deficit charges« ikke den rette metode til genskabelse af takstbalance. Gennemsigtige og ikke-diskriminerende takstprincipper boer fastlaegges udtrykkeligt.

4.9.5.

Adgang til tredjelandes markeder

4.9.5.1. Groenbogen paapeger, at der er behov for afbalancerede, fair handelsvilkaar for at sikre en effektiv europaeisk telekommunikationsindustri, der virkelig kan tage konkurrencen paa verdensmarkederne op. Det er en rimelig maalsaetning. De europaeiske markeder er for oejeblikket mere aabne for tredjelandes operatoerer, medens man kan have sine bange anelser, hvad angaar gensidigheden.

4.9.5.2. OESU noterer sig Kommissionens bemaerkninger, men naerer alvorlig tvivl om udsigterne til den forventede succes. Lovgivningsmaessige restriktioner, navnlig i USA, giver ikke meget haab om, at EU vil kunne goere sig ret meget gaeldende i USA. OESU mener derfor, at der vil vaere behov for en langt mere positiv indsats, maaske paa politisk plan, hvis der i et eller andet omfang skal kunne tilvejebringes lige muligheder paa internationalt plan inden for en overskuelig fremtid.

4.9.6.

Databeskyttelse

Kommissionen erkender problemet med hensyn til meddelelseshemmelighed. GSM-teknologier byder paa stoerre sikkerhed end analoge systemer. Kommissionen har erklaeret, at behovet for databeskyttelse skal behandles i et kommende forslag.

4.10.

Sundhed, sikkerhed og miljoe

Anvendelsen af radiofrekvenser til kommunikationsformaal vinder stadig stoerre forstaaelse i brede befolkningskredse, og det er grundlaget for hele mobilindustrien. Der maa derfor tages hensyn til den mindste bekymring om, at anvendelsen af radiofrekvenser kunne indebaere risici. Der maa ligeledes tages hoejde for miljoeaspekterne. I groenbogen peges der paa, at operatoerer vil skulle dele infrastrukturen, ikke blot for at sikre forbrugerne gunstigere priser ved at nedbringe infrastrukturomkostningerne og tilskynde til fair konkurrence, men ogsaa for at begraense miljoevirkningerne, idet man undgaar, at radiomaster og lignende skyder op overalt, hvor det ikke er absolut noedvendigt.

4.11.

OEkonomiske og sociale spoergsmaal

4.11.1. Som det ogsaa er tilfaeldet i mange andre sektorer, vil den teknologiske udvikling fortsat have konsekvenser for beskaeftigelsen. Paa den ene side vil der gaa arbejdspladser tabt inden for faste net, medens der paa den anden side vil opstaa nye arbejdspladser, efterhaanden som den mobile sektor ekspanderer. En staerk europaeisk telekommunikationsindustri skulle sikre vores konkurrenceevne paa verdensmarkederne og dermed indebaere oekonomiske fordele, herunder fordele for de europaeiske arbejdstagere.

4.11.2. Uddannelse og videreuddannelse er vigtige spoergsmaal i denne sammenhaeng. Det ville vaere meget velkomment, om Raadet og Kommissionen ville tage initiativer, som ikke blot havde til formaal at harmonisere og liberalisere tjenesteydelser, men ogsaa at undersoege de oekonomiske virkninger og konsekvenser af disse beslutninger. AEngstelsen blandt de beskaeftigede kunne maaske mindskes betydeligt, hvis dette problem blev prioriteret hoejt.

4.11.3. Det er noedvendigt med en indgaaende undersoegelse af de oekonomiske og sociale konsekvenser for hele telekommunikationssektoren, inden disse initiativer konkretiseres.

Bruxelles, den 14. september 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg

() KOM(87) 290 endelig udg., 30. 6. 1987.

() »Udstyr« omfatter basisstationer, og »Terminaler« omfatter terminalhaandsaet.

() 88/301/EOEF - EFT nr. L 131 af 25. 7. 1988, s. 3;

90/387/EOEF - EFT nr. L 192 af 24. 7. 1990, s. 1;

90/388/EOEF - EFT nr. L 192 af 24. 7. 1990, s. 10.

() En standard for et personkommunikationsnetvaerk i 1880 MHz-baandet.

() UMTS - Universal Mobile Telecommunications System.

() GSM - Global System for Mobile Communications (globalt system for mobilkommunikation).

() Raadets direktiv af 25. 6. 1987 - EFT nr. L 196 af 17. 7. 1985, s. 85.