P6_TA(2006)0450

Handelsbeskyttelsesforanstaltninger (2004)

Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens årsberetning til Europa-Parlamentet om de antidumping-, antisubsidie- og beskyttelsesforanstaltninger, som tredjelande har anvendt over for EU (2004) (2006/2136(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til årsberetningen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet om Fællesskabets antidumping-, antisubsidie- og beskyttelsesforanstaltninger (2004) (KOM(2005)0594),

- der henviser til sin beslutning af 22. oktober 2002 om Kommissionens nittende årsberetning til Europa-Parlamentet om Fællesskabets antidumping- og antisubsidieforanstaltninger og oversigt over overvågningen af tredjelandes antidumping-, antisubsidie- og beskyttelsesundersøgelser [1],

- der henviser til sine beslutninger af 14. december 1990 om Det Europæiske Fællesskabs antidumpingpolitik [2] og af 25. oktober 2001 om åbenhed og demokrati inden for international handel [3],

- der henviser til ministererklæringen fra Verdenshandelsorganisationens (WTO) fjerde ministerkonference i Doha (Qatar), hvor det i punkt 28 er fastsat, at der skal forhandles om en revision af aftalerne om anvendelsen af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT 1994) med henblik på at afklare og forbedre disciplinerne i aftalen,

- der henviser til punkt 30 i ovenstående erklæring, der understreger, at det er nødvendigt, at forbedre og præcisere aftalememorandummet om tvistbilæggelse ("dispute settlement understanding"),

- der henviser til ministererklæringen fra WTO's sjette ministerkonference om Doha-arbejdsprogrammet, navnlig punkt 28 og 34 samt bilag D,

- der henviser til Kommissionens treogtyvende årsberetning til Europa-Parlamentet om fællesskabets antidumping-, antisubsidie- og beskyttelsesforanstaltninger (2004) (KOM(2005)0360),

- der henviser til forretningsordenens artikel 45 og 112, stk. 2,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om International Handel (A6-0243/2006),

A. der henviser til, at EU er en af hovedaktørerne i verdenshandelen, at EU fortsat er en økonomisk stormagt, og at EU i 2004 var verdens største eksportør af varer,

B. der henviser til, at udviklingen inden for den internationale handel gør spørgsmålet om adgang til udenlandske markeder lige så vigtig som beskyttelsen af det indre marked mod urimelig handelspraksis,

C. der henviser til, at liberaliseringen af samhandelen og stigningen i denne ikke blot forstærker den internationale konkurrence, men også risikoen for, at et bestemt lands eksport gøres til genstand for handelsbeskyttelsesforanstaltninger med efterfølgende negative konsekvenser for EU-virksomhedernes internationale konkurrenceevne,

D. der henviser til, at Fællesskabet med Lissabon-programmet, som nylig er blevet revideret, har sat sig det mål at styrke den europæiske økonomi ved blandt andet at forbedre Fællesskabets konkurrenceevne i verdensøkonomien,

E. der anerkender, at Fællesskabets konkurrenceevne er nøje forbundet med etableringen af et verdenshandelssystem, der er så åbent og velfungerende som muligt,

F. der henviser til, at Fællesskabets konkurrenceevne nødvendigvis påvirkes af indførelsen af såvel toldmæssige som ikke-toldmæssige hindringer, der ikke er baseret på WTO's regler, hvad enten de indføres i eller uden for Fællesskabet,

G. der anerkender, at Fællesskabet generelt anses for kun i begrænset omfang at benytte sig af handelsbeskyttelsesforanstaltninger, og at det derfor har en stor interesse i, at de internationale partnere udvikler en lovgivning og en praksis, der så vidt muligt er i overensstemmelse med WTO's regler,

1. udtrykker bekymring over stigningen i antallet af handelsbeskyttelsessager, som omfatter både af "traditionelle" brugere af handelsbeskyttelsesforanstaltninger og af nye vækstlande, der er medlem af WTO; mener, at WTO's regler i nogle af disse sager ikke er blevet fuldt overholdt; opfordrer EU's handelspartnere til nøje at overholde WTO's bestemmelser med henblik på at undgå uberettigede økonomiske skader;

2. opfordrer Fællesskabets handelspartnere til i højere grad at respektere de eksisterende aftaler og WTO's retspraksis vedrørende handelsbeskyttelsesforanstaltninger for at undgå enhver form for protektionisme; anmoder navnlig om, at undersøgelser af antidumping-, antisubsidie- og beskyttelsesforanstaltninger gennemføres åbent og upartisk;

3. glæder sig over den støtte, som Kommissionen har ydet til medlemsstaterne og Fællesskabets erhvervsliv i de sager om handelsbeskyttelsesforanstaltninger, som tredjelande har indledt; opfordrer Kommissionen til at føre en konstant kontrol med foranstaltninger truffet af tredjelande med henblik på at sikre, at de er hensigtsmæssige og rimelige;

4. opfordrer Kommissionen til sammen med de berørte medlemsstater at gribe ind til fordel for Fællesskabets erhvervsliv, hvis det konstateres, at reglerne for den internationale handel ikke overholdes;

5. mener, at der kan findes en mindelig løsning på mange af tvisterne om handelsbeskyttelsesforanstaltninger til alle parters tilfredshed; mener, at Kommissionen kun bør benytte WTO's tvistbilæggelsesorgan som en sidste udvej;

6. glæder sig over den succes, der er opnået med WTO's tvistbilæggelsessystem, som har muliggjort en mere konsekvent anvendelse af de multilaterale regler for den internationale handel, der således gør systemet mere sikkert og forudsigeligt;

7. opfordrer dog Kommissionen til at fremme en foranstaltning, der sikrer en mere rettidig og effektiv gennemførelse af tvistbilæggelsesorganets afgørelser med henblik på at undgå uberettiget anvendelse af forhalingstaktik, og som sikrer anvendelsen af reglerne for den internationale handel;

8. opfordrer Kommissionen til konsekvent at føre forhandlingerne inden for WTO med henblik på at sikre, at andre landes anvendelse af handelsbeskyttelsesforanstaltninger er mere effektiv og mindre vilkårlig, navnlig på følgende områder:

a) gennemførelse af strengere regler for de femårlige evalueringer, således at antidumping- og antisubsidieforanstaltninger kun undtagelsesvis forlænges

b) forenkling af antidumpingprocedurerne og nedbringelse af omkostningerne for de virksomheder, der samarbejder med undersøgelsesmyndigheden

c) analyse af fællesskabsinteressen og virkningerne af de pågældende foranstaltninger i overensstemmelse med Fællesskabets retningslinjer

d) forbedring af undersøgelsernes gennemskuelighed for at undgå urimelige metoder og sikre de berørte parters ret til at forsvare sig

e) begrænsning af foranstaltningerne til det, der er absolut nødvendigt for at bekæmpe skadelig dumping

f) nedsættelse af en ad hoc-voldgiftsgruppe, der består af relevante eksperter, og som forelægges beslutninger om at indlede en antidumpingundersøgelse, og som kan anbefale, at undersøgelsen indstilles umiddelbart, hvis den opdager, at bestemmelserne er blevet overtrådt; der bør fastsættes klare retningslinjer for ad hoc-gruppen, for at sikre, at medlemmerne besidder relevant viden om det pågældende emne;

9. beklager, at dette punkt, til trods for problemer i forbindelse med gennemførelsen af beskyttelsesforanstaltninger, ikke er omfattet af Doha-arbejdsprogrammet;

10. anmoder derfor Kommissionen om i WTO-regi at slå til lyd for en evaluering af reglerne for gennemførelsen af beskyttelsesforanstaltninger med henblik på at undgå en alt for omfattende og uberettiget brug af disse foranstaltninger;

11. opfordrer Kommissionen til at overveje, om det er hensigtsmæssigt at gennemføre en grundig revision af reglerne for handelsbeskyttelsesforanstaltninger (antidumping- og antisubsidieforanstaltninger) inden for rammerne af WTO med henblik på at inddrage manglende overholdelse af verdensomspændende sociale og miljømæssige aftaler eller internationale pagter som former for dumping eller subsidier;

12. opfordrer medlemsstaterne til at bevare en fælles tilgang i bredeste forstand til disse emner med henblik på at opnå en mere harmoniseret anvendelse af disse foranstaltninger på fællesskabsplan og begrænse antallet af foranstaltninger, der anvendes over for Fællesskabet, gennem bevidstgørelse; mener dog ikke, at en sådan fælles tilgang bør bruges som et påskud for at støtte enkelte medlemsstaters urimelige handelspraksis;

13. påpeger, at en fælles tilgang i bredeste forstand er den eneste mulighed for effektivt at beskytte små og mellemstore europæiske eksportvirksomheders legitime interesser, hvis de udsættes for protektionistiske foranstaltninger fra importlandenes side;

14. anbefaler, at Fællesskabet overvejer at tillade præferencebehandling af handelspartnere, der ikke overholder WTO-reglerne, og at der tages højde for Fællesskabets interesser og gensidighed i handelsmæssige forbindelser;

15. understreger, at borgernes støtte til de nye regler inden for international handel er betinget af, at de anvendes på åben og konsekvent vis i overensstemmelse med retsstatsprincippet både inden for og uden for Fællesskabet;

16. er tilhænger af at tillade en præferencebehandling af de mindst udviklede lande, der befinder sig i begyndelsen af industrialiseringsprocessen, således at de kan beskytte deres nye industri ("infant industry") mod risiciene ved en overdreven ekstern konkurrence på den betingelse, at fravigelsen af WTO's generelle principper er midlertidig, og at det indebærer en reel fordel for de mindre udviklede lande;

17. opfordrer til udarbejdelse af tekniske uddannelsesprogrammer vedrørende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger til fordel for alle kandidatlande eller udviklingslande, der anmoder herom; opfordrer endvidere Kommissionen til at yde støtte og hjælp til udviklingslande, der opretter et handelsbeskyttelsessystem, der er i overensstemmelse med WTO's bestemmelser;

18. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt medlemsstaternes regeringer og parlamenter.

[1] EUT C 300 E af 11.12.2003, s. 120.

[2] EFT C 19 af 28.1.1991, s. 633.

[3] EFT C 112 E af 9.5.2002, s. 326.

--------------------------------------------------