P6_TA(2007)0076

Euro-Middelhavs-frihandelsområdet

Europa-Parlamentets beslutning af 15. marts 2007 om oprettelse af Euro-Middelhavs-frihandelsområdet (2006/2173(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Barcelona-erklæringen af 28. november 1995, hvormed der etableredes et partnerskab mellem Den Europæiske Union og landene i det sydlige og østlige Middelhavsområde (SEM-landene), og til det arbejdsprogram, der vedtoges på denne konference,

- der henviser til sin beslutning af 27. oktober 2005 om nyt skub i Barcelona-processen [1],

- der henviser til Kommissionens meddelelse af 12. april 2005 til Rådet og Europa-Parlamentet om Euro-Middelhavs-partnerskabet har bestået i 10 år: Et arbejdsprogram til at imødegå de næste fem års udfordringer (KOM(2005)0139) og bilagene hertil (SEK(2005)0482 og SEK(2005)0483),

- der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 11. marts 2003 om Det bredere europæiske naboskab: en ny ramme for forbindelserne med vores naboer i øst og syd (KOM(2003)0104), Kommissionens strategidokument af 12. maj 2004 om EU's naboskabspolitik (KOM(2004)0373), Kommissionens meddelelse til Rådet af 9. december 2004 om Kommissionens forslag til handlingsplaner inden for rammerne af EU's naboskabspolitik (KOM(2004)0795) og handlingsplanerne for Israel, Jordan, Marokko, Den Palæstinensiske Myndighed, Tunesien og Libanon, og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 af 24. oktober 2006 om almindelige bestemmelser om oprettelse af et europæisk naboskabs- og partnerskabsinstrument [2],

- der henviser til konklusionerne fra de Euro-Middelhavs-ministerkonferencer og sektorspecifikke ministerkonferencer, der er afholdt, siden Barcelona-processen blev lanceret, navnlig konklusionerne fra den syvende Euro-Middelhavs-konference for udenrigsministrene, der afholdtes den 30.- 31. maj 2005 i Luxembourg,

- der henviser til associeringsaftalerne for Euro-Middelhavsområdet mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater og Tunesien [3], Israel [4], Marokko [5], Jordan [6], Egypten [7], Libanon [8] og Algeriet [9] og Euro-Middelhavs-interimsassocieringsaftalen om handel og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og PLO til fordel for den Palæstinensiske Myndighed [10]; der henviser til afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF-Tyrkiet den 22. december 1995 om iværksættelse af slutfasen af toldunionen (96/142/EF) [11],

- der henviser til frihandelsaftalen, kaldet Agadir-aftalen, der undertegnedes den 25. februar 2004 af Jordan, Egypten, Tunesien og Marokko,

- der henviser til det strategiske partnerskab for Middelhavet og Mellemøsten, som Det Europæiske Råd vedtog i juni 2004,

- der henviser til Euro-Middelhavs-partnerskabet MEDA's regionale strategidokument 2002-2006 og regionale vejledende program 2005-2006,

- der henviser til konsekvensanalysen af bæredygtigheden af Euro-Middelhavs-frihandelsområdet, der er udarbejdet af institut for udviklingspolitik og -forvaltning på universitetet i Manchester,

- der henviser til sin beslutning af 17. november 1995 om de økonomiske og handelsmæssige forbindelser mellem EU og landene i Middelhavsområdet [12],

- der henviser til sin beslutning af 30. marts 2000 om Middelhavspolitikken [13],

- der henviser til konklusionerne og henstillingerne fra Barcelona-topmødet den 27. og 28. november 2005 (herunder det femårige arbejdsprogram, som Kommissionen har udarbejdet),

- der henviser til beslutning af 11. maj 2006 vedtaget af Den Parlamentariske Forsamling for Euro-Middelhavs-områdets (EMPA's) Udvalg for Økonomi, Finans, Socialpolitik og Uddannelse om vilkårene for Euro-Middelhavs-faciliteten for investeringer og partnerskabs (FEMIP's) omdannelse til en Euro-Middelhavs-bank for investering og udvikling,

- der henviser til EMPA's arbejde,

- der henviser til sin beslutning af 14. december 2004 om forslag til Rådets forordning om finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (MEDA) i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet (kodificeret udgave) [14],

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Udvalget om International Handel og udtalelser fra Udenrigsudvalget og Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A6-0468/2006),

A. der henviser til, at Barcelona-konferencen af 27.- 28. november 1995 affødte et særdeles ambitiøst og enestående projekt af sin art, nemlig etableringen af nye og tættere politiske, økonomiske, sociale og kulturelle bånd mellem det nordlige og det sydlige Middelhavsområde; og at dette projekt har afstedkommet store fremskridt i området, men at det fortsat er langt fra at være fuldført,

B. der henviser til, at de politiske vilkår (Oslo-aftalerne), der var med til at skabe Barcelona-processen, i mellemtiden har ændret sig radikalt, og at udsigterne til fred i Mellemøsten er mere usikre end nogen sinde,

C. der henviser til, at det er i EU's og medlemsstaternes interesse, at Middelhavsområdet udvikler sig i et integreret økonomisk og socialt rum til gavn for begge parter,

D. der henviser til, at den kraftige befolkningstilvækst i SEM-landene kræver, at der iværksættes politikker og tiltag af både økonomisk, social og arbejdsmarkedsmæssig karakter, som ikke længere kan udskydes,

E. der henviser til, at det er i SEM-landenes og EU's fælles interesse at nedbringe arbejdsløsheden i området og give befolkningen, herunder især de unge og beboerne i landdistrikterne, anstændige fremtidsudsigter, idet der skal skabes 35 mio. nye job i perioden 2000-2015 for i det mindste at holde arbejdsløsheden på det nuværende niveau,

F. der henviser til, at SEM-landenes økonomier er meget afhængige af udenrigshandelen, og at den samlede eksport og import tegner sig for ca. to tredjedele af deres BNP; der henviser til, at en stor del af denne handel foregår til EU, men kun udgør 4% af Fællesskabets udenrigshandel, og til, at SEM-landenes eksportstrukturer kun i meget beskeden grad er diversificeret, og at disse lande fortsat er specialiserede inden for sektorer, der ikke bidrager væsentligt til væksten,

G. der henviser til, at SEM-landene i forhold til andre økonomiske områder, navnlig landene i Sydøstasien, har tabt vigtigt terræn med hensyn til konkurrenceevne, industriel udvikling og perspektiver for social udvikling, og til, at SEM-landenes andel af verdenshandelen er blevet stærkt reduceret siden 1980 til trods for en relativt stabil økonomisk vækst; der henviser til, at denne udvikling må være en kilde til bekymring for EU i forbindelse med Unionens naboskabspolitik, navnlig hvad angår konsekvenserne for den sociale og politiske stabilitet i EU's grænseområder,

H. der henviser til, at samhandelsstrukturen mellem EU og SEM-landene kun har udviklet sig ganske lidt siden iværksættelsen af Barcelona-processen, og at undertegnelsen af associeringsaftalerne endnu ikke har medført alle de forventede resultater,

I. der henviser til nødvendigheden af et frihandelsområde, som tager sigte på at udrydde fattigdom, skabe fuld beskæftigelse, styrke demokratiet og fremme bæredygtig udvikling, og til, at dette frihandelsområde bør baseres på målrettede velafbalancerede regler, som er nødvendige for at sikre en bedre integration af SEM-landene i den internationale handel og en økonomisk diversificering i disse lande, med henblik på at tackle udfordringerne ved globaliseringen og sikre en lige fordeling af fordelene herved,

J. der henviser til, at øget økonomisk samarbejde i Middelhavsområdet også skaber positive fremtidsudsigter for økonomierne i de sydeuropæiske medlemsstater og derfor bidrager til større integration af disse økonomier i EU's indre marked,

K. der henviser til, at områderne nord og syd for Middelhavet fortsat er kendetegnet ved en kraftig økonomisk, social og demografisk asymmetri, og at der stadig er store udviklingsmæssige forskelle mellem SEM-landene indbyrdes,

L. der henviser til, at den vedvarende politiske og økonomiske fragmentering i SEM-landene og fraværet af en reel integrationsproces kan få alvorlige konsekvenser for Barcelona-programmet og navnlig for oprettelsen af frihandelsområdet på grund af handelens stigende polariseringseffekt og enkelte SEM-landes deraf følgende stigende afhængighed af fællesskabsmarkedet,

M. der henviser til, at oprettelsen af et frihandelsområde alt i alt kan have positive virkninger på lang sigt, men også negative virkninger på kort og mellemlang sigt for EU-Middelhavslandene og for SEM-landene,

N. der henviser til, at det er i fælles interesse, at der iværksættes effektive ledsageforanstaltninger for at afbøde og opveje de negative følger af den igangværende liberaliseringsproces for alle de berørte regioner og lande,

O. der henviser til, at SEM-landene i betragtning af den stadigt hurtigere udvikling af vores samfund, som præges af informationsteknologierne, bør træffe vigtigere kvantitative og kvalitative foranstaltninger inden for videnskabelig forskning og teknologi for at mindske den teknologiske kløft, som adskiller disse lande fra de lande, der er længst fremme på området, hvilket på lang sigt ville kunne skabe en mere stabil og vedvarende økonomisk vækst,

P. der henviser til, at SEM-landene har gjort betydelige fremskridt med hensyn til primær uddannelse og på betydelig vis har nedbragt analfabetismen, som dog stadig er meget udbredt i visse lande i Middelhavsområdet, og til, at adgangen til sekundær uddannelse og universitetsuddannelse er begrænset til en lille del af befolkningen, og at uddannelsessystemet ikke altid råder over midler til at uddanne fagfolk eller ledere med teknisk viden på højt niveau, hvilket ville kunne skabe balance mellem udbud og efterspørgsel på arbejdsmarkedet,

Q. der henviser til, at det parallelt med oprettelsen af et frihandelsområde mellem EU og SEM-landene er nødvendigt, at SEM-landene fjerner de eksisterende politiske og økonomiske hindringer, der bremser integrationsprocessen i hele området, med henblik på at skabe et frugtbart samarbejde,

Nyt skub i Barcelona-processen

1. beklager, at Barcelona-processens tre hovedmål (fastlæggelse af et fælles område med fred og stabilitet, etablering af et område med fælles velstand gennem et økonomisk partnerskab og oprettelse af et frihandelsområde samt samarbejde på det sociale, arbejdsmarkedsmæssige, kulturelle og menneskelige område for at fremme dialogen mellem kulturerne i området) endnu langtfra er opfyldt;

2. minder om, at bestræbelserne på at opfylde disse tre mål nødvendigvis bør følges ad for at sikre, at integrationsprocessen i Euro-Middelhavs-området lykkes, og at udviklingsforskellen mellem områderne nord og syd for Middelhavet mindskes;

3. understreger, at en styrkelse af Barcelona-processen vil bidrage til at øge kendskabet til værdierne og den europæiske økonomiske og sociale model; minder om processens høje prioritet og institutionaliseringsgrad i forhold til andre, nyere regionale initiativer; understreger, at dette initiativ er en vigtig faktor for stabilitet og fremme af dialog;

4. understreger, at det kræver en stærk og målrettet vilje fra alle parters side og en større inddragelse af civilsamfundet og af befolkningerne nord og syd for Middelhavet, hvis Barcelona-processen og navnlig frihandelsområdet skal blive en succes;

5. understreger nødvendigheden af en klarere definition af målene for den europæiske naboskabspolitik, som uden at forsømme de østeuropæiske lande ikke bør svække Barcelona-processen eller give forrang til bilaterale løsninger på bekostning af en multilateral regional tilgang; mener, at en mere effektiv anvendelse af naboskabsinstrumentet til fordel for regionale projekter ville give mulighed for at forbedre situationen med henblik på at fremme et reelt integreret økonomisk område på regionalt plan; mener, at SEM-landene fortsat bør betragtes som en regulær enhed, samtidig med at man fremmer et tættere samarbejde med de mere avancerede partnere og under behørig hensyntagen til deres politiske, kulturelle, religiøse og sociale særtræk;

6. mener, at datoen 2010 for oprettelsen af frihandelsområdet formentlig bør revideres i betragtning af de ophobede forsinkelser og mange problemer, der er opstået, samtidig med at der fortsat vises vilje til at gøre en indsats, for at tage hensyn til de mange strukturelle ændringer, der er sket i verdensøkonomien siden 1995, og til behovet for en mere forsigtig tilgang til frihandel mellem ulige parter; opfordrer Kommissionen, EU-medlemsstaterne og SEM-landene til at sætte nyt skub i Barcelona-processen ved at prioritere oprettelsen af et ægte socioøkonomisk Euro-Middelhavs-område, som i højere grad inkorporerer de sociale og miljømæssige aspekter i partnerskabets økonomiske del;

7. opfordrer SEM-landene til at udnytte muligheden for at opnå en bæredygtig vækst, som ville kunne sætte dem i stand til bedre at imødekomme deres borgeres stigende behov og behovet for effektivt at tackle udfordringerne i forbindelse med globaliseringen;

8. beklager, at EU's tekniske og finansielle bistand — til trods for dens ikke ubetydelige omfang — ikke har været tilstrækkelig til at opfylde Barcelona-målene og -ambitionerne, navnlig med hensyn til de sociokulturelle kapitler i Barcelona-erklæringen og støtten til de lokale økonomier;

9. mener, at frihandelsområdet kun kan udgøre en reel vækstmulighed for SEM-landene, hvis det udformes samordnet og etapevis inden for rammerne af et sundt og forudseligt partnerskab, som er afpasset efter SEM-landenes socioøkonomiske forhold, idet det fremmer den økonomiske udvikling og en tættere regional integration; understreger betydningen af en større inddragelse af partnerlandene og det incitament, der ligger i partnerskabet; minder om, at tilpasningen af partnerskabets målsætninger er vigtig for landene på begge sider af Middelhavet; understreger nødvendigheden af at anerkende SEM-landenes ret til selv at sætte tempoet i liberaliseringen af samhandelen og i deres nationale strategier for økonomisk og social udvikling;

10. mener, at en styrkelse af de interinstitutionelle forbindelser mellem EU og SEM-landene er en vigtig faktor for en vellykket gennemførelse af Barcelona-processen; går ind for, at der arrangeres langt flere formelle og uformelle møder mellem Fællesskabets myndigheder, EU-medlemsstaterne, SEM-landene og de ansvarlige lokale myndigheder; håber, at SEM-landene får mulighed for at deltage som observatører i arbejdet i de af EU's specialiserede agenturer og programmer, der er af fælles interesse;

11. understreger betydningen af en regional integration i SEM-landene og en styrkelse af syd-syd-samhandelen; glæder sig over den frihandelsaftale, der blev indgået mellem Marokko, Tunesien, Egypten og Jordan i Agadir den 25. februar 2004; mener, at dette skridt var en forudsætning for oprettelsen af et reelt frihandelsområde, og opfordrer de andre lande i regionen til at tilslutte sig aftalen; mener dog, at det er absolut nødvendigt, at den økonomiske integrationsproces uddybes, og at de hindringer, der vanskeliggør handelen mellem disse lande, fjernes hurtigst muligt med henblik på fuld udnyttelse af mulighederne for udvikling af syd-syd-samhandelen;

12. opfordrer EU til at afsætte flere ressourcer til teknisk og økonomisk bistand til SEM-landene i overensstemmelse med de ambitiøse Barcelona-mål og som følge af de reelle fremskridt, der er gjort i SEMlandene, hvad angår respekt for menneskerettighederne, beskyttelse af arbejdstagerne, beskyttelse af miljøet, regional integration og forbedring af kvaliteten af de lokale offentlige tjenester og de uddannelsesmæssige og kulturelle tjenester;

13. understreger, at oprettelsen af et økonomisk og handelsmæssigt frihandelsområde i Middelhavsområdet er uadskilleligt forbundet med en politisk indsats for at sikre fred, demokrati, respekt for menneskerettighederne, ligestilling og fremme af tværkulturel og interreligiøs dialog, samt en konstant indsats for at sikre, at den politiske dialog og tilliden mellem parterne reelt kan bidrage til at skabe demokrati i regionen;

Handels- og toldpolitik

14. understreger, at told fortsat udgør en vigtig del af SEM-landenes indtægter fra skatter og afgifter; finder det derfor nødvendigt, at der i tidsplanen for enhver yderligere reduktion tages hensyn til de fremskridt, SEM-landene har gjort, og til, at der skal være tilstrækkeligt med tid til rådighed til at gennemføre retfærdige skattereformer, som tager sigte på at opveje faldet i toldindtægterne;

15. mener, at de ikke-toldmæssige handelshindringer samtidig bør imødegås effektivt, og understreger i denne forbindelse betydningen af, at der ydes tilstrækkelig teknisk bistand;

16. opfordrer Kommissionen til at tage hensyn til en mulig udhuling af de toldpræferencer, SEM-landene nyder godt af, bl.a. som følge af indgåelsen af frihandelsaftaler mellem EU og en række tredjelande, forbedringen af den generelle præferenceordning til fordel for udviklingslandene og anvendelsen af ordningen med oprindelseskumulation til fordel for en række asiatiske lande, der er meget stærke konkurrenter til SEM-landenes industri;

17. anmoder Kommissionen om inden for rammerne af Barcelona-processen og under overholdelse af WTO-standarderne at indføre en kompensationsordning med henblik på at reducere de negative konsekvenser, som denne toldmæssige udhuling ville kunne få for SEM-landene og for den fremtidige oprettelse af frihandelsområde;

18. glæder sig over de fremskridt, der er gjort for at lette handelen, navnlig på toldområdet, gennem harmonisering, forenkling, automatisering og fremskyndelse af toldprocedurerne, øget gennemsigtighed, anvendelse af elektroniske informations- og betalingssystemer og afskaffelse af en række ikke-toldmæssige hindringer, som nu er ved at erstatte de traditionelle toldmæssige hindringer, navnlig på området standardisering og certificering;

19. fastholder, at det i betragtning af den stigende internationale konkurrence er absolut nødvendigt at styrke den politiske vilje til at udarbejde en mere solid økonomisk og social dagsorden, der øger den videnbaserede økonomis konkurrenceevne, fremmer vækst, uddannelse, innovation og forskning, skaber nye job og øger velstanden, set ud fra et fælles udviklingsmæssigt synspunkt;

20. opfordrer SEM-landene til at udarbejde et system for udvidet samarbejde og partnerskabsordninger for at bidrage til reformen af det administrative og forretningsmæssige miljø ud fra et ønske om at fremme god forvaltningspraksis;

21. understreger nødvendigheden af, at toldkontrollen intensiveres og gøres strengere med henblik på at bekæmpe smugling, forfalskning og piratkopiering af varer, handlinger, der ud over de økonomiske indkomsttab, som de medfører, også rummer høje risici for indbyggernes sundhed i regionen;

Konsekvensanalyse af Euro-Middelhavs-frihandelsområdets bæredygtighed

22. glæder sig over offentliggørelsen af anden fase af den ovennævnte konsekvensanalyse af frihandelsområdets bæredygtighed, som er udarbejdet af Manchester universitet; er meget foruroliget over resultaterne af analysen med hensyn til de forventede negative sociale og miljømæssige konsekvenser af en frihandelsaftale på kort og mellemlang sigt; opfordrer indtrængende Kommissionen til at inkorporere denne betænknings anbefalinger i de fremtidige drøftelser om iværksættelse af frihandelsområdet, men også til at omlægge forhandlingerne i retning af social samhørighed og en bæredygtig udvikling som anbefalet i analysen;

23. understreger endvidere betydningen af at udvikle et styringssystem for partnerskabet til evaluering af de trufne foranstaltninger i forhold til de tilstræbte mål, og mener, at dette styringssystem ville kunne anvendes til at udvikle et analyse- og evalueringsinstrument for Middelhavsområdet;

24. opfordrer indtrængende alle parter i Euro-Middelhavs-partnerskabet til at drøfte resultaterne af den ovennævnte konsekvensanalyse af frihandelsaftalen på ministerplan og til at drage konsekvenser af de igangværende frihandelsforhandlinger;

Finansiel og teknisk bistand

MEDA og ENPI

25. beklager, at EU ikke har været i stand til at stille tilstrækkelige økonomiske midler til rådighed til at gennemføre Barcelona-processens mål, hvilket er en af årsagerne til de ophobede forsinkelser med hensyn til oprettelsen af frihandelsområdet;

26. konstaterer, at der er opnået gode resultater under MEDA II-programmet for perioden 2004-2006 set i forhold til MEDA I, navnlig med hensyn til den forbedrede absorptionsevne i modtagerlandene, fleksibiliteten i forbindelse med programmeringen og iværksættelsen af MEDA-projekter siden 2000;

27. bemærker med interesse etableringen af ENPI, det nye instrument, som skal dække de økonomiske aspekter af den europæiske naboskabspolitik, og Kommissionens forslag om at øge tilskuddet til 14930000000 EUR for bedre at imødekomme de støtteberettigede landes behov, for så vidt som det bliver et ægte konvergensinstrument og omfatter støtte til kompensation for tabte toldindtægter i partnerlandene i Middelhavsområdet og andre omkostninger ved liberaliseringen af markederne;

28. mener ikke, at de bevillinger på 11181000000 EUR, som Rådet vedtog den 17. oktober 2006, er tilstrækkelige; kræver, at der ved midtvejsrevisionen af den finansielle ramme i 2008-2009 bevilges et højere beløb for at sikre, at integrationsprocessen kan opfylde sine mål;

29. håber, at dette finansielle instrument gøres mere effektivt, ved at der lægges større vægt på en mere relevant og målrettet programmering og på parternes og civilsamfundets inddragelse i alle faser af projektstyringen; opfordrer regeringerne i SEM-landene til at træffe foranstaltninger, der giver mulighed for en bedre anvendelse af EU's midler, navnlig de midler, der er øremærket til forskning, erhvervsuddannelse, styrkelse af infrastrukturer og lokale offentlige tjenester og til ændring af industriens og landbrugets produktionssystem; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at bestræbe sig på at bevare balancen mellem de østlige og sydlige nabolande og prioritere finansiering af regionale projekter, navnlig syd-syd-projekter;

30. fastholder, at det med henblik på oprettelse af frihandelsområdet og, mere generelt, med henblik på en vellykket gennemførelse af Barcelona-processen er vigtigt, at naboskabspolitikken ikke skuffer SEM-landenes legitime forventninger, navnlig med hensyn til den geografiske fordeling af EU's finansielle støtte og procedurer for støttetildeling;

FEMIP

31. glæder sig over de gode resultater, FEMIP har opnået, siden faciliteten oprettedes, og mener, at en styrkelse af denne er afgørende for Barcelona-processens succes; ønsker, at faciliteten omdannes til en ægte Euro-Middelhavs-bank for investering og udvikling;

32. bemærker, at aktiviteterne under MEDA-programmet og FEMIP i vidt omfang supplerer hinanden; opfordrer Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank til at indføre en udvidet samarbejds- og samordningsprocedure, der kan gøre Fællesskabets aktioner mere effektive, hvad angår strategi og forvaltning af konkrete projekter;

33. mener, at den foreslåede Euro-Middelhavs-investerings- og udviklingsbank kan oprettes under inddragelse af såvel de berørte europæiske lande som landene syd for Middelhavet i den indledende fase, idet det afventes, at EU's medlemsstater når til enighed;

Direkte udenlandske investeringer

34. konstaterer, at den ringe finansielle tiltrækningskraft i høj grad begrænser direkte udenlandske investeringer i SEM-landene med negative følger for den økonomiske vækst i regionen;

35. minder om, at investeringer [15] har stor betydning med hensyn til underentrepriser, formidling af viden og uddannelsesbehov i en region, som samlet set har et betydeligt efterslæb med hensyn til industrialisering og jobskabelse;

36. mener, at det er nødvendigt, at disse lande engagerer sig i en handelspolitik, der kan fremme brugen af private investeringer på nationalt plan, navnlig ved at modernisere finans- og banksystemerne og give flere borgere adgang til at optage lån;

37. understreger betydningen af dialog mellem virksomheder på begge sider af Middelhavet for at styrke handel og investering;

Fælles oprindelsesregler og oprindelseskumulation

38. glæder sig over udvidelsen af den paneuropæiske ordning for oprindelseskumulation til alle SEMlande; mener, at den kan sikre SEM-landene adgang til et udvidet økonomisk område, der ikke kun dækker Euro-Middelhavs-området, men også EFTA-landene og de central- og østeuropæiske lande; anmoder om, at kravet fra Den Palæstinensiske Myndighed om, at varer, der er produceret i de besatte områder, skal kunne identificeres inden for rammerne af oprindelsesreglerne, respekteres fuldt ud;

39. opfordrer derfor SEM-landene til hurtigst muligt at vedtage Euro-Middelhavs-protokollerne om oprindelsesreglerne inden for rammerne af de respektive aftaler med EU og de andre Euro-Middelhavs-partnerlande, således at de kan finde fuld anvendelse på europæisk kumulation i hele området;

40. opfordrer SEM-landene til hurtigst muligt at iværksætte uddannelses-, informations- og oplysningsprogrammer om oprindelsesreglerne og med hjælp fra Kommissionen sikre passende uddannelse til økonomiske aktører og toldembedsmænd;

41. opfordrer Kommissionen til i forlængelse af de kriterier, der er fastlagt i dens meddelelse om oprindelsesreglerne i præferencehandelsordninger: fremtidige retningslinjer (KOM(2005)0100) og på baggrund af de to undersøgelser, som GD Handel og GD Udvikling har anmodet om efter offentliggørelsen af grønbogen i 2005, at foretage en grundig undersøgelse af ændringen af disse regler (forenkling og større fleksibilitet) og af nødvendigheden af at foretage en mere effektiv kontrol med reglernes anvendelse for at undgå, at præferencerne misbruges; håber især, at den nye lovgivning vil sikre, at disse regler og de aftaler, der indgås med henblik på oprettelse af frihandelsområdet mellem EU og Middelhavslandene, overholdes;

Landbrug

42. understreger, at åbningen af landbrugsmarkederne bør fastlægges i fællesskab og ske progressivt og asymmetrisk med mulighed for undtagelser på en række udvalgte områder og tidsplaner og under hensyntagen til både EU's og SEM-landenes synspunkter samt de forskelle og særlige forhold, der gør sig gældende for landbrugssektoren i de forskellige lande; understreger endvidere denne sektors økonomiske og sociale betydning for SEM-landene og nødvendigheden af at undgå en forarmelse af befolkningerne i landdistrikterne, som er en årsag til udvandringen fra landdistrikterne ind til allerede overbefolkede større byområder, navnlig kystbyer;

43. opfordrer Kommissionen og regeringerne i SEM-landene til at prioritere ethvert initiativ, der sigter mod at modernisere den primære sektor i Middelhavsområdet og sikre bæredygtig udvikling heraf for at gøre det muligt at forbedre levevilkårene og skabe nye job både inden for og uden for landbruget i landdistrikterne,

44. opfordrer til, at der udarbejdes et integreret system for teknisk bistand og uddannelse af menneskelige ressourcer; understreger nødvendigheden af, at EU's landbrugsaktioner i regionen bidrager til udformningen af en bæredygtig vandpolitik, til miljøbeskyttelse og biodiversitet, til beskyttelse af jorden og dens frugtbarhed, til selvforsyning med fødevarer og til bedre udnyttelse af regionstypiske produkter; gentager sin støtte til de politikker, som SEM-landene har indført med henblik på at sprede deres produktion af landbrugsprodukter;

45. er af den opfattelse, at fremme af et lokalt tilpasset landbrug fortrinsvis bestående af små brug, som vil være en forbedring for miljøet og dermed for landbefolkningens økonomi og sundhed, ikke vil kunne opnås alene igennem liberaliseret markedsadgang for landbrugsprodukter;

46. mener derfor, at enhver åbning af markederne mellem Den Europæiske Union og de sydlige og østlige Middelhavslande bør være kvalitetsorienteret og ske gradvis under hensyntagen til landbrugsstrukturerne, landbrugspolitikken og de reformer, der er foretaget i landene på begge sider af Middelhavet; understreger desuden, at forhandlingerne om adgangen til markederne under ingen omstændigheder kan gennemføres samlet, men kun enkeltvis og fra produkt til produkt, og påpeger nødvendigheden af at beskytte såkaldt følsomme produkter, som bør holdes uden for en fuldstændig liberalisering for at forhindre, at lokale producenter lider uoprettelig skade;

47. gør opmærksom på, at adskillige Middelhavslande har udtrykt ønske om at bevare deres handelsmæssige præferenceordninger i forhold til fællesskabsmarkedet; mener, at det er uforeneligt med en generel liberalisering af landbrugssektoren at opretholde disse asymmetriske præferenceordninger; understreger desuden, at det er af gensidig interesse for alle lande i Middelhavsområdet at bevare nogle redskaber til at styre udbuddet på deres respektive markeder;

48. opfordrer samtlige socio-professionelle aktører inden for landbrugssektoren i Euro-Middelhavsområdet til at fokusere på samarbejde inden for de sektorer, der supplerer hinanden, ved at fremme komplementariteten mellem produkter fra begge sider af Middelhavet og (hvor det er muligt) mellem produkter fra de sydlige og østlige Middelhavslande indbyrdes; fremhæver som eksempel situationen inden for vinsektoren eller frugt- og grøntsagssektoren, hvor produktionen på begge sider af Middelhavet kan bidrage til sammenstilling af et mere fuldstændigt og mere attraktivt tilbud til forbrugerne;

49. understreger med henblik herpå det hensigtsmæssige i, at man sammen udarbejder en fælles etiketteringspolitik for Euro-Middelhavsområdet på basis af kontrollerede oprindelsesbetegnelser, som er fuldt forenelig med EU's gældende regler og baseret på kontrollerede oprindelsesbetegnelser og økologisk certificering, sporbarhed og produktionsmetodernes gennemsigtighed;

50. er overbevist om, at det i de sydlige og østlige Middelhavslande først og fremmest er de store mekaniserede landbrug, der allerede har fuldt udbytte af kompensationsordningerne, der ville nyde godt af en liberalisering af markederne; opfordrer Euro-Middelhavspartnerskabets institutionelle aktører til at forbedre de små producenters adgang til lån og indføre et system, hvor støtten vægtes til fordel for de små brug, der repræsenterer et overvældende flertal i befolkningen i landdistrikterne i disse lande, og som bliver de første ofre for konkurrencen med EU, og på lang sigt udskifte den gamle ordning for kompensation og støtte med en ny støtteordning til fordel for bæredygtigt landbrug og investeringer i små fødevareforarbejdningsvirksomheder for at gøre økonomien i landdistrikterne mere konkurrencedygtig igennem spredning af produktionen, lokal markedsføring og produktion af særlige kvaliteter;

51. kræver, at der foretages et udredningsarbejde om iværksættelsen af en ægte integreret landbrugspolitik mellem de to Middelhavskyster, hvor der lægges større vægt på øget fødevaresikkerhed i SEM-landene end på kommercielle hensyn, og om koordineringen og styringen af fiskeri- og vandressourcer;

Tekniske normer og regler, immaterielle rettigheder og konkurrence

52. mener, at en harmonisering af reglerne mellem EU og SEM-landene vil gøre det muligt at øge og konsolidere samhandelen på et klart grundlag, idet man især sikrer en større gennemsigtighed og en mere loyal konkurrence; mener, at en harmonisering eller i det mindste en bedre sammenhæng på norm- og regelområdet også vil bidrage til at styrke syd-syd-samhandelen;

53. understreger betydningen af at skabe økonomiske incitamenter og yde teknisk bistand til SEM-lande, der har svært ved at internalisere omkostningerne i forbindelse med den harmonisering af normer, der indgår i associeringsaftalerne;

54. opfordrer SEM-landene til at udforme og anvende en lovgivning om immaterielle rettigheder, der er i overensstemmelse med internationale standarder, som fremmer innovation og kreativitet, og som er tilstrækkelig fleksibel til at tage hensyn til de behov og særlige vilkår, der gør sig gældende i disse lande; anmoder Kommissionen, hvad angår bestemmelserne om immaterielle rettigheder, om ikke at stille krav til SEM-landene, der går ud over de forpligtelser, der er fastsat i de nuværende TRIPS-aftaler;

Tjenesteydelser

55. mener, at enhver liberalisering af tjenesteydelser i relation til oprettelsen af frihandelsområdet kun kan ske i samarbejde med SEM-landene, idet disses ret til at graduere og styre liberaliseringen af følsomme og skrøbelige erhvervssektorer anerkendes;

56. mener, at servicesektoren har afgørende betydning for, om frihandelsområdet bliver en succes; minder om, at servicesektoren er afgørende for SEM-landenes økonomier, og at den tegner sig for ca. 50 % af Egyptens, Marokkos og Syriens BNP, ca. 60 % af Tunesiens BNP og mere end 70 % af Jordans og Libanons BNP;

57. understreger samtidig, at en gradvis liberalisering af tjenesteydelserne, en sektor, der også er særlig vigtig for SEM-landenes økonomi, vil vise sig at være gavnlig for deres økonomiske vækst, idet den bidrager til forbedring af infrastrukturen, overførsel af teknologi og knowhow samt til opgradering af de tjenester, der ydes til fordel for borgerne; mener følgelig, at liberaliseringen af tjenesteydelsessektoren bør foregå samtidig med liberaliseringen af varehandelen;

58. bemærker den officielle indledning af forhandlingerne vedrørende liberalisering af handelen på service- og investeringsområdet på den femte Euro-Middelhavs-handelsministerkonference i marts 2006 mellem EU og en række SEM-lande;

59. anmoder Kommissionen om at fortsætte de forhandlinger, der blev åbnet i Marrakech, og afslutte forhandlingerne på markedet for tjenesteydelser med visse SEM-lande under hensyn til alle former og sektorer og i overensstemmelse med det, de har indvilliget i inden for rammerne af WTO's GATS-overenskomst og om at tage imod positive tilbud ved at overveje fællesskabsbestemmelser om bedre muligheder for servicearbejderes frie bevægelighed (modus 4 i GATS);

60. mener, at der bør sondres mellem kommercielle og offentlige tjenesteydelser; understreger nødvendigheden af at holde offentlige tjenesteydelser uden for forhandlingerne, specielt dem, der vedrører befolkningernes grundlæggende behov, og som giver adgang til grundlæggende offentlige goder såsom sundhed, uddannelse, drikkevand og energi samt dem, der spiller en fremtrædende rolle for den kulturelle identitet, f.eks. audiovisuelle tjenesteydelser;

Transport

61. mener, at udviklingen af et Euro-Middelhavs-transportnet, der er baseret på moderne sammenkoblinger og udarbejdelsen af en fælles strategi for bedre samarbejde, koordination og udvikling, er en væsentlig forudsætning for frihandelsområdets succes; mener, at det er absolut nødvendigt, at SEM-landenes interoperabilitet forbedres i forbindelse med de transeuropæiske transportnet, og at de får mulighed for at deltage i iværksættelsen af fremtidige prioriterede projekter; anmoder i denne sammenhæng om, at det først og fremmest overvejes, hvordan de maritime transportruter kan forbedres og omkostningerne ved maritim godstransport reduceres;

62. opfordrer Kommissionen og SEM-landene til at stille tilstrækkelige finansielle midler til rådighed til modernisering af infrastrukturerne under særlig hensyntagen til logistikken og indlede de reformer, der er nødvendige for at gøre sektoren mere konkurrencedygtig og dynamisk i betragtning af områdets særlige geografi som et naturligt transitområde for strømmen af varer mellem Europa og Asien (herunder navnlig Kina og Indien);

63. opfordrer SEM-landene til i samarbejde med Kommissionen at gøre vejtransporten og havnene mere effektive for at reducere de meget høje omkostninger til logistik og transport, som gør eksporten af regionens industri- og landbrugsprodukter mindre konkurrencedygtig; kræver, at man også gør sig overvejelser om lufttransporten, navnlig hvad angår luftfragt;

64. afventer med interesse den forestående vedtagelse af Rådets meddelelse om udvidelsen af de store transeuropæiske akser mod Middelhavslandene i betragtning af nødvendigheden af at gøre en indsats for at genskabe balancen i trafikstrømmen til fordel for denne region;

Energi

65. bemærker, at den energimæssige afhængighed af eksterne kilder, navnlig olie og gas, fortsat stiger i størstedelen af de lande, der deltager i Barcelona-processen, og at større efterspørgsel lægger yderligere pres på de nuværende forsyningskanaler; mener i denne forbindelse, at det er vigtigt at etablere et effektivt samarbejde mellem Middelhavslandene inden for energiforsyningssektoren;

66. opfordrer til, at etableringen af et ægte Euro-Middelhavs-energimarked får en central placering; mener, at det i lyset af den seneste stigning i prisen på olie og gas er absolut nødvendigt for EU og for de SEM-lande, der ikke råder over energiressourcer, at de sætter fornyet skub i dialogen med de energiproducerende lande, idet det så vidt muligt bør undgås, at der indgås bilaterale aftaler, der er skadelige for EU og SEM-landenes interesser; finder det interessant, at Kommissionen har til hensigt at give Nordafrika og Mellemøsten en særlig plads i den eksterne energipolitik, således som den gav udtryk for på det forum om ekstern energipolitik, der blev afholdt den 20. og 21. november 2006, og opfordrer til, at disse erklæringer bliver fulgt op med konkrete aktioner;

67. glæder sig over den praktiske gennemførelse af energisamarbejdet i Middelhavsområdet, der har fået betegnelsen REMEP (Rome Euro-Mediterranean Energy Platform); mener, at denne platform kan fungere som referencepunkt i forbindelse med styrkelsen af samarbejdet mellem EU og SEM-landene ved at sikre gennemførelse af vigtige regionale initiativer samt i forbindelse med andre aktioner af fælles interesse, som måtte kunne opretholdes;

68. glæder sig over iværksættelsen af vigtige subregionale projekter, som f.eks. den gradvise integration af Maghreb-landenes elektricitetsmarked i EU's elektricitetsmarked, integrationen af gasmarkederne i Mashrekregionen og etableringen af Medgaz-gasrørledningen og den arabiske gasrørledning;

69. opfordrer Kommissionen, EU's medlemsstater og SEM-landene til at undersøge nye former for samarbejde, både bilateralt og multilateralt, inden for energisektoren, særligt med hensyn til gennemførelsen af aktioner til forbedring af energieffektiviteten; opfordrer ligeledes SEM-landene til at indføre politikker til fremme af udviklingen af vedvarende energi og miljøbeskyttelse (olieraffineringsaktiviteter og risici forbundet med transport af kulbrinter i Middelhavet);

70. mener, at det er absolut nødvendigt, at EU og de SEM-lande, der ikke har egne energikilder, indgår i en strategisk dialog om mulighederne for massivt at fremme produktionen af vedvarende energi og at give SEM-landene ret til at deltage i EU-programmer vedrørende forskning og udvikling inden for vedvarende energi;

71. understreger den rolle, som biobrændstoffer af første generation vil kunne spille som en alternativ energikilde, samt deres øgede handelskonkurrenceevne på energimarkedet;

Miljø og bæredygtig udvikling

72. glæder sig over initiativet "Horisont 2020", der lanceredes på Barcelona-topmødet i 2005, og som tilsigter at mindske forureningen i området, idet man herunder kortlægger og søger at eliminere de største forureningskilder senest i 2020; understreger, at dette initiativ kan supplere og relancere Middelhavsstrategien for en bæredygtig udvikling, der blev godkendt i 1995;

73. opfordrer Kommissionen og SEM-landene til at fokusere på det vigtigste miljømæssige mål, nemlig at mindske forureningen af Middelhavet (navnlig gennem reduktion af emissionerne fra industrien og mængden af byaffald) ved at skabe en bedre form for politisk og finansielt samarbejde, som i højere grad inddrager de regionale og lokale myndigheder og repræsentanterne for civilsamfundet og den private sektor; opfordrer endvidere Kommissionen til regelmæssigt at evaluere de fremskridt, der gøres på området;

74. opfordrer Kommissionen til at prioritere det meget højt, at alle Middelhavslande gennemfører Barcelona-protokollen om landbaserede kilder til havforurening fuldt ud, navnlig gennem øget finansiering af programmet for miljøteknisk bistand i Middelhavsområdet (METAP);

75. mener, at dette initiativ fortjener den største opmærksomhed og Parlamentets fulde støtte på grund af dets store betydning, ikke blot for den bæredygtige udvikling i regionen (turisme, fiskeri, landbrug, adgang til vand), men også for livskvaliteten i kystområderne;

Industri

76. konstaterer med bekymring, at SEM-landene har udviklet en industri, der har specialiseret sig i lavteknologiprodukter og produkter med ringe merværdi, hvilket gør dem sårbare over for udenlandsk konkurrence; mener, at det er nødvendigt for frihandelsområdets succes, at konkurrenceevnen i SEM-landenes industri styrkes, og opfordrer SEM-landene til at vedtage direkte foranstaltninger for at hjælpe virksomhederne med at forbedre deres konkurrenceevne over for europæiske og asiatiske producenter;

77. kræver, at tidsplanen for liberaliseringen af industrisektoren justeres i forhold til de eksisterende økonomiske og sociale forhold (navnlig arbejdsløshedsgraden) i de enkelte SEM-lande samt liberaliseringens miljøvirkninger;

78. opfordrer SEM-landene til at indføre regionale politikker på industriområdet for at skabe flere stordriftsfordele og sikre en bedre udviklingsstrategi, der tager hensyn til de meget små virksomheder og SMV'erne i regionen; opfordrer Kommissionen og SEM-landene til at fremme de meget små virksomheder og SMV'erne ved at udvikle effektive finansielle tjenesteydelser og yde teknisk og administrativ bistand, der giver mulighed for at øge effektiviteten af disse ydelser;

79. opfordrer ligeledes Kommissionen og SEM-landene til at gennemføre fælles aktioner, der tager sigte på a) administrativ forenkling, b) styrkelse af erhvervssammenslutningers og arbejdsgiverforeningers og fagforeningers repræsentativitet, c) adgang til kommercielle oplysninger, d) teknisk bistand og støttetjenester til virksomheder og e) livslang uddannelse;

Tekstilsektoren

80. er fortsat bekymret over følgerne, at aftalen om tekstiler og beklædning udløb den 1. januar 2005, og de konsekvenser, som afskaffelsen af kvoterne har haft for resultaterne i SEM-landenes tekstil- og beklædningssektor; minder om, at denne sektor er af afgørende betydning for mange SEM-landes økonomi; understreger nytten af med støtte fra Kommissionen at gennemføre et program, der tager sigte på at forbedre denne sektors konkurrenceevne;

81. mener, at de store problemer i tekstilindustrien uundgåeligt kan få alvorlige konsekvenser for økonomien i EU's medlemsstater og i SEM-landene samt indirekte for oprettelsen af frihandelsområdet; mener ligeledes, at der i forbindelse med udarbejdelsen af EU's nye handels- og investeringsstrategi over for Kina og mere generelt i forbindelse med handelspolitik over for Asien skal tages hensyn til de eventuelle konsekvenser for SEM-landene og EU's medlemsstater;

82. opfordrer Kommissionen til i tæt samarbejde med medlemsstaterne og den private sektor at iværksætte ad hoc-støtteprogrammer for at øge tekstilindustriens konkurrenceevne i disse lande og styrke de traditionelle forbindelser med producenterne i Fællesskabet;

83. mener, at de nuværende problemer vil kunne løses ved at omlægge sektoren, som i kraft af sin geografiske placering tæt på de europæiske markeder vil kunne koncentrere sig om at fremstille produkter af middel og høj kvalitet med hurtigere leveringstid (og hurtigere genopbygning af lagrene) og til mere konkurrencedygtige priser;

84. støtter konsolideringen af et produktionsområde mellem EU og Middelhavslandene, som alene kan give både de sydlige og nordlige Middelhavslande mulighed for at tackle konkurrencen fra konkurrencedygtige regionale blokke og sikre beskyttelse af industrisektoren og beskæftigelsen; mener, at det i denne forbindelse er nødvendigt med særlige EU-kreditter, der gør det muligt at følge forsknings-, innovationseller samarbejdsprogrammer op;

85. støtter et Euro-Middelhavs-partnerskab, der kan fremme samarbejdet i sektoren og øge dens konkurrenceevne ved hjælp af en proaktiv politik til fremme af uddannelse, forskning og udvikling, teknologisk innovation, formidling af god praksis og udveksling af markedsoplysninger; anbefaler, at der etableres et Euro-Middelhavs-netværk for skoler, uddannelsesinstitutioner og tekniske læreanstalter, der er specialiseret inden for tekstil- og beklædningssektoren, for at fremme tekniske partnerskaber, uddannelse og fælles forskningsprogrammer;

86. gør opmærksom på, at problemet med at få adgang til finansiering og den manglende fleksibilitet, der kendetegner en række finansielle instrumenter, fortsat skaber store problemer for SMV'erne inden for denne sektor; opfordrer Kommissionen til at udarbejde passende bestemmelser til løsning af dette problem og skabe incitamenter, som tager sigte på at bibeholde en del af produktionskæden i landene i Euro-Middelhavs- området;

Videnskab og teknologi

87. er bekymret over de langsomme fremskridt i de fleste SEM-lande med hensyn til forskning og uddannelse; konstaterer, at der er vedvarende mangel på samspil mellem arbejdsmarkeder og skolesystemer, hvilket har alvorlige følger for produktiviteten, for arbejdskraftens kvalifikationer og mere generelt for områdets udviklingsperspektiver, selv om det ikke kan benægtes, at andelen af skolesøgende børn i skolealderen er vokset;

88. opfordrer Kommissionen og SEM-landene til at udarbejde initiativer, der tager sigte på at forbedre uddannelsessystemet generelt, tage større hensyn til den rolle, de unge spiller, skabe større akademisk udveksling og fremme kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet ved hjælp af specifikke pædagogiske programmer; understreger, at kvinders øgede deltagelse på arbejdsmarkedet er en nøglefaktor for den økonomiske udvikling; glæder sig over de initiativer, der er taget af Anna Lindh-Euro-Middelhavsfonden for Dialogen mellem de forskellige Kulturer vedrørende Euromed-skoler, Euromed-forskningsgrupper af unge forskere, sommeruniversiteter og udvekslingsprogrammer, der giver mulighed for at uddybe dialogen mellem parterne i Euro-Middelhavs-partnerskabet;

89. opfordrer indtrængende SEM-landene til i højere grad at prioritere en udviklingsmodel, der bygger på en videnbaseret økonomi, og til at foretage en kraftig forhøjelse af den procentdel af BNI, som er øremærket til videnskabelig forskning; opfordrer Kommissionen til at yde finansiel og teknisk bistand;

90. opfordrer Kommissionen til at støtte universitetsnetværket Euromesco, fremme institutionaliseringen af partnerskaber mellem universiteter, forskningscentre, laboratorier og uddannelsesinstitutioner på ph.d.-niveau og fremme mobiliteten for forskere, undervisere og ph.d.-kandidater fra disse institutioner samt at fremme fælles forskningsprogrammer;

91. anmoder Kommissionen om at evaluere de nuværende finansierings- og programmeringsmekanismer for at opmuntre til fælles projekter mellem EU og SEM-landene og gøre det muligt for disse lande i højere grad at deltage i Fællesskabets rammeprogrammer for forskning;

92. understreger betydningen af erhvervsuddannelse, som er en nøglefaktor i forbindelse med udviklingen af virksomheder, og mener, at denne betydning bør føre til indførelse af programmer, der er tilpasset de problemer og behov, som gør sig gældende for virksomhederne, og som disse har identificeret;

Handel og udvikling

93. understreger nødvendigheden af, at EU's handelspolitik ikke modarbejder Unionens udviklingspolitiske sigte og mål for fattigdomsreduktion, men supplerer disse; erindrer om, at over 30 % af befolkningen i SEM-landene lever for mindre end to USD om dagen; opfordrer EU til at investere i en særlig handlingsplan for bekæmpelse af absolut og relativ fattigdom i Middelhavsområdet, dels en Middelhavsudgave af millenniumudviklingsmålene, og at skabe udvikling gennem handel, dels Middelhavsudgaven af "Aid for Trade"-ordningen, parallelt med ordninger til fattigdomsbekæmpelse;

94. understreger, at mikrokreditter — navnlig til mindre jordejere inden for landbrugssektoren — er et vigtigt redskab til fattigdomsbekæmpelse og til sikring af bæredygtig social og økonomisk udvikling i forbindelse med millenniumudviklingsmålene og samtidig en vigtig hjælp til opnåelse af selvstændighed, navnlig for kvinder; mener, at denne nye mikroøkonomiske dimension bør anerkendes inden for rammerne af frihandelsområdet og mere generelt inden for rammerne af EU's naboskabspolitik og Barcelona-processen; opfordrer Rådet og Kommissionen til i højere grad at støtte de initiativer, der tager sigte på at fremme mikrofinansiering i SEM-landene, forbedre de nuværende programmer markant og udvikle og fremme nye systemer, der gør det muligt for endnu flere at optage lån;

95. understreger, at grundlæggende standarder for arbejde og anstændig beskæftigelse er vigtige for udviklingen af frihandelsområdet; minder om, at handel, der tjener udviklingen og fattigdomsbekæmpelsen, også bidrager til social udvikling og anstændigt arbejde, og at handelsreglerne ikke må gå forud for de sociale normer og rammeaftaler, der er fastlagt af Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), samt om, at bekæmpelse af alle former for udnyttelse på arbejdspladsen og respekt for fagforeningsrettighederne er en forudsætning for at skabe en åben dialog til gavn for alle; opfordrer Kommissionen til at arbejde hen imod dette mål i tæt samarbejde med ILO, navnlig med henblik på gennemførelse af handlingsplanerne i forbindelse med naboskabspolitikken;

96. opfordrer Kommissionen til at inddrage ikke-kommercielle kriterier i de fremtidige forhandlinger, således at væksten i samhandelen ikke sker på bekostning af lokalbefolkningernes arbejdsvilkår; ønsker, at frihandelsområdet omfatter en dagsorden for anstændigt arbejde, der er specielt udarbejdet for SEM-landene, og at EU forpligter sig til at yde den nødvendige støtte til gennemførelse af denne dagsorden;

97. understreger nødvendigheden af at fremme de adfærdskodekser, der er et resultat af forhandlinger i multinationale virksomheder, og indarbejde målene for anstændigt arbejde heri; anbefaler, at virksomheder, der er etableret i Europa, og som har afdelinger i SEM-landene, regelmæssigt undersøger, om deres afdelinger overholder disse adfærdskodekser; kræver, at alle nye associerede virksomheder godkender adfærdskodekserne og offentliggør deres godkendelse heraf;

Afsluttende bemærkninger

98. minder om den beslutning, der blev truffet på topmødet i Barcelona i 2005, om at skabe et rum for gensidigt samarbejde med hensyn til migration, social integration, retfærdighed og sikkerhed; mener, at dette rum er en nødvendig konsekvens af oprettelsen af et reelt frihandelsområde mellem EU og Middelhavslandene;

99. mener, at frihandelsområdet bør suppleres med en gradvis og betinget indførelse af den frie bevægelighed for arbejdstagerne, selv om betingelserne endnu ikke er til stede, under hensyntagen til forholdene på det europæiske arbejdsmarked og det internationale samfunds nuværende udredningsarbejde vedrørende sammenhængen mellem migration og udvikling; understreger, at det er vigtigt at reducere de omkostninger, der er forbundet med migranters pengeoverførsel til deres respektive hjemlande, således at disse midler kan gavne den lokale økonomi mest muligt; mener, at det haster med at udforme de retlige og administrative regler, der kan fremme udstedelsen af visa, navnlig for Euro-Middelhavs-partnerskabets aktører, studerende, akademikere og socioøkonomiske aktører;

100. er fortsat bekymret over manglen på en klar definition af EU's Middelhavspolitik og manglen på en langsigtet strategisk vision for udviklingen og stabiliseringen i området; understreger nødvendigheden af, at Euro-Middelhavs-integrationsprocessen på ny bliver en politisk prioritet på EU's dagsorden;

101. beklager den systematiske nedbrydelse af det økonomiske system og infrastrukturerne i Libanon i forbindelse med landets seneste konflikt med Israel, som har gjort, at landets udvikling og oprettelsen af frihandelsområdet er blevet forsinket; bemærker resultaterne på konferencen om genopbygning af Libanon den 25. januar 2007 og støtter bestræbelserne på at organisere langsigtet international bistand til Libanon; opfordrer EU til inden for rammerne af den igangværende fredsproces også fremover at yde passende finansiel støtte med henblik på at hjælpe libaneserne med at tage udfordringerne op i forbindelse med den sociale og økonomiske genopbygning af deres land efter konflikten i juli 2006; er dybt foruroliget over situationen i de palæstinensiske områder og opfordrer derfor Rådet og Kommissionen til i samarbejde med det internationale samfund at yde den humanitære bistand, der er nødvendig for den palæstinensiske befolkning; bemærker, at Israel har overført en del af de palæstinensiske skatte- og toldindtægter, som landet tilbageholdt, og opfordrer den israelske regering til hurtigst muligt at udbetale de resterende blokerede beløb; anmoder indtrængende Kommissionen om at lægge vægt på overholdelsen af de bestemmelser, der blev fastsat i forbindelse med Barcelona-processen, navnlig den menneskerettighedsklausul, der er indføjet i associeringsaftalerne og de forskellige handlingsplaner, med henblik på reelt at skabe frihed og sikkerhed i regionen;

102. mener, at målet med EU's udenrigspolitik i Middelhavsområdet, navnlig i lyset af naboskabspolitikkens nylige aktioner og på grund af Kinas nye tilstedeværelse i Afrika, består i at understøtte og opfordre til politiske, demokratiske og socioøkonomiske reformer i partnerlandene med henblik på sammen at skabe et område med delt velstand;

103. fremhæver den rolle, som Den Parlamentariske Forsamling for Euro-Middelhavs-partnerskabet (EMPA) har i forbindelse med partnerskabet som demokratisk instans, der på grundlag af de tre søjler i Barcelona-processen samler parlamentsmedlemmer fra de to sider af Middelhavet; opfordrer til en styrkelse af samarbejdet mellem EMPA, Kommissionen og Det Europæiske Råd på det økonomiske område;

*

* *

104. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, medlemsstaternes og SEM-landenes stats- og regeringschefer og parlamenter samt Den Parlamentariske Forsamling for Euro-Middelhavs- partnerskabet (EMPA)

[1] EUT C 272 E af 9.11.2006, s. 570.

[2] EUT L 310 af 9.11.2006, s. 1.

[3] EFT L 97 af 30.3.1998, s. 2.

[4] EFT L 147 af 21.6.2000, s. 3.

[5] EFT L 70 af 18.3.2000, s. 2.

[6] EFT L 129 af 15.5.2002, s. 3.

[7] EUT L 304, 30.9.2004, s. 39.

[8] EUT L 143, 30.5.2006, s. 2.

[9] EUT L 265, 10.10.2005, s. 2.

[10] EFT L 187 af 16.7.1997, s. 3.

[11] EFT L 35 af 13.2.1996, s. 1.

[12] EFT C 323 af 4.12.1995, s. 5.

[13] EFT C 378 af 29.12.2000, s. 71.

[14] EUT C 226 E af 15.9.2005, s. 42.

[15] Især de såkaldte "greenfield"-investeringer.

--------------------------------------------------