KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 24.10.1997 
KOM(97) 535 endelig udg. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om indførelse af endelig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af jern 
eller ulegeret stål med oprindelse i Ungarn, Polen, Rusland, Tjekkiet, Rumænien og 
Slovakiet, om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1189/93 og om afslutning af 
proceduren vedrørende import af den pågældende vare med oprindelse i Kroatien 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
(1 ) Den 31. august 1996 indledte Kommissionen to sideløbende 
antidumpingundersøgelser vedrørende importen af visse sømløse stålrør, nemlig: 
- en fornyet undersøgelse af gældende foranstaltninger vedrørende Ungarn, 
Polen og Kroatien, og 
- en ny undersøgelse vedrørende Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet, 
som indledtes på grundlag af en klage fra den pågældende erhvervsgren i 
Fællesskabet. 
(2) Efter at Kommissionen havde fastslået, at der fandt skadevoldende dumping sted, 
indførtes der den 31. maj 1997 ved forordning (EF) nr. 981/971 en midlertidig 
antidumpingtold på al import, der var omfattet af den nye undersøgelse. 
(3) Med henblik på den endelige fastlæggelse af de faktiske omstændigheder 
gennemgik Kommissionen de oplysninger, der var indhentet i forbindelse med 
begge undersøgelser. På grundlag heraf konkluderes det, at det er påkrævet at 
indføre beskyttelsesforanstaltninger i form en værditold på importen af den 
pågældende vare fra Ungarn, Polen, Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet, 
medens foranstaltningerne vedrørende Kroatien bør ophæves. 
1 EFT L 141 af 31.5.1997, s. 36. 
(4) Efter at være blevet underrettet om, at Kommissionen havde til hensigt at foreslå 
Rådet, at der indføres endelig told, afgav nedenfor anførte ungarske, polske, 
tjekkiske, rumænske og slovakiske visse pristilsagn. De pågældende producenter 
tilbyder i det væsentlige at sælge deres varer til eksport til Fællesskabet til højere 
priser, således at der ikke forvoldes skade. Endvidere tilbyder de at sikre, at 
priserne på deres varer fastsættes i overensstemmelse med den prisstruktur, der 
anvendes i Fællesskabet ved handel med de pågældende sømløse stålrør. 
Nævnte tilsagn er afgivet i forbindelse med årlige mængder, som fritages for 
værditolden. Overskrides disse mængder, lægges der told på varerne. 
(5) Kommissionen har fastslået, at dette system er praktisk anvendelig og kan 
overvåges effektivt, og den finder derfor, at tilsagnene bør godtages. 
(6) For Ruslands vedkommende undersøgte Kommissionen også de tilsagn, der er 
afgivet af tre af de seks russiske selskaber, der eksporterer den pågældende vare 
til Fællesskabet. Da Rusland imidlertid er et land uden markedsøkonomi, er det 
påkrævet, at de russiske myndigheder kan garantere, at sådanne tilsagn kan 
overvåges effektivt. Da Kommissionen ikke har modtaget tilstrækkelige garantier 
fra de russiske myndigheder, må den afvise de tilsagn, der er afgivet af nævnte tre 
selskaber. 
(7) På baggrund af ovenstående og i overensstemmelse med artikel 9 i Rådets 
forordning (EF) nr. 384/96 foreslår Kommissionen derfor, at Rådet indfører 
endelig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør med oprindelse i 
Ungarn, Polen, Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet 
-d. 
med undtagelse af sådanne rør, som fremstilles og sælges til eksport til 
Fællesskabet af de selskaber, hvis tilsagn er godtaget. For Kroatiens 
vedkommende foreslås det, at gældende foranstaltninger ophæves, og at 
proceduren vedrørende dette land følgelig afsluttes. I betragtning af den form for 
endelige foranstaltninger, der indføres, foreslås det endelig, at den midlertidige 
told frigives. 
Land Selskab Toldsats (%) 
Ungarn Csepel Tubes Co. Ltd. 36,5% 
Andre 36,5% 
Polen Huta Batory SA 7,1% 
Huta Andrzej SA 30,1 % 
Huta Czestochowa 30,1% 
Huta Jednosc SA 30,1% 
Andre 30,1% 
Rusland Alle selskaber 26.8% 
Tjekkiet Vftkovice a.s. 5.1% 
Nova Hut a.s. 5.1% 
VT Chomutov a.s. 28.6% 
Andre 28.6% 
Rumænien SC Artrom SA 9.8% 
SC Silcotub SA 9.8% 
SC Petrotub SA 9.8% 
SC Republica SA Trade Company 9.8% 
Andre 38.2% 
Slovakiet Zeleziarne Podbrezovå a.s. 7.5% 
Andre 7.5% 
Alle ovennævnte selskaber med undtagelse af de tjekkiske producenter, Vltkovice 
a.s. og Nova Hut a.s., har afgivet tilfredsstillende tilsagn. 
M> 
(8) Ved høringen af Det Rådgivende Udvalg om godtagelsen af de afgivne tilsagn, 
blev der rejst visse indvendinger. Kommissionen forelagde derfor i 
overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, i forordning (EF) nr. 384/96 en rapport 
for Rådet om resultaterne afhøringen og et forslag om, at undersøgelsen afsluttes 
ved godtagelse af tilsagn. Medmindre Rådet træffer anden afgørelse inden for en 
måned, vil det være muligt at vedtage afgørelsen om godtagelse af tilsagn fra de 
pågældende eksportører. 
/L O 
Rådets forordning (EF) nr 191 
af 
om indførelse af endelig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af jern 
eller ulegeret stål med oprindelse i Ungarn, Polen, Rusland, Tjekkiet, Rumænien og 
Slovakiet, om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1189/93 og om afslutning af 
proceduren vedrørende import af den pågældende vare med oprindelse i Kroatien 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om 
beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske 
Fællesskab1, ændret ved forordning (EF) nr. 2331/962, særlig artikel 9, stk. 4, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af Det Rådgivende 
Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
1 EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. 
2 EFT L 317 af 6.12.1996, s. 1. 
A. *=L. 
A. PROCEDURE 
(1 ) Ved forordning (EF) nr. 1189/933 indførte Rådet endelig antidumpingtold på 
importen af visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Ungarn, 
Polen og Kroatien. Tolden fastsattes til 21,7% for Ungarn, 10,8% for Polen og 
17,4% for Kroatien. Endvidere godtog Kommissionen tilsagn4 fra de ungarske, 
polske og kroatiske eksportører. 
(2) Den 31. august 1996 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende5 om indledning af en fornyet undersøgelse af 
forordning (EF) nr. 1189/93 vedrørende importen af visse sømløse rør af jern eller 
ulegeret stål med oprindelse i Ungarn, Polen og Kroatien og iværksatte en sådan 
undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (i 
det følgende benævnt "grundforordningen"). 
(3) Denne fornyede undersøgelse indledtes sideløbende med en undersøgelse, der på 
grundlag af en klage fra "Defense Committee of the Seamless Steel Tube Industry 
of The European Union" iværksattes samme dato6 vedrørende importen af den 
pågældende vare med oprindelse i Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet. 
3 EFT L 120 af 15.5.1993, s. 34. 
4 EFTL 120 af 15.5.1993, s. 42. 
5 EFTC 253 af 31.8.1996, s. 25. 
6 EFT C 253 af 31.8.1996, s. 26. 
(4) Ved forordning (EF) nr. 981/977 (i det følgende benævnt "forordningen om 
midlertidig told" indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold på 
importen til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i Rusland, 
Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet. 
(5) Efter indførelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger fremsatte nogle 
af de interesserede parter skriftlige bemærkninger. 
De parter, der anmodede om det, fik lejlighed til at blive hørt af Kommissionen. 
Kommissionen fortsatte bestræbelserne for at indhente alle de oplysninger, som 
den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. 
(6) Den 22. maj 1997 blev de Associeringsråd, der er oprettet i henhold til aftalerne 
mellem på den ene side De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater og 
på den anden side henholdsvis Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet, ved brev fra 
Kommissionen underrettet om, at den havde til hensigt at indføre midlertidige 
foranstaltninger. 
De tjekkiske, rumænske og slovakiske myndigheder gjorde alle gældende, at 
Kommissionen havde misligholdt Europaaftalen (særlig artikel 34, stk. 2), fordi 
den havde undladt at indlede konsultationer enten før indledningen af proceduren 
eller hurtigst muligt derefter eller inden indførelsen af den midlertidige told. 
7 EFT L 141 af 31.5.1997, s. 36. 
Det skal anføres, at når Kommissionen modtager en klage, skal den undersøge 
alle de påstande, der er fremført deri. Finder Kommissionen det godtgjort, at 
klagen indeholder tilstrækkelige beviser til at begrunde, at der indledes en 
undersøgelse, er den i henhold til Fællesskabets antidumpinglovgivning forpligtet 
til at indlede en procedure. Hvad angår Fællesskabet retlige forpligtelser i henhold 
til Europaaftalerne, anses de for til fulde at være opfyldt. Ifølge aftalerne skal 
Associeringsrådene underrettes om en dumpingsag, så snart den importerende 
parts myndigheder har indledt en undersøgelse. Kommissionen opfyldte denne 
betingelse. 
Det fastsættes endvidere i Europaaftalerne, at hvis der ikke inden 30 dage efter 
sagens indbringelse for Associeringsrådet er fundet en tilfredsstillende løsning, 
kan den importerende part træffe passende foranstaltninger. Da der ikke var 
fundet nogen løsning inden udløbet af denne frist, var Kommissionen berettiget til 
at træffe passende foranstaltninger, hvilket skete den 31. maj 1997. Selve 
beslutningen om at indføre midlertidig antidumpingtold blev ikke truffet før den 
21. maj, altså kort tid før udløbet af den lovbestemte frist. Ikke desto mindre 
underrettede Kommissionen omgående Associeringsrådet og forelagde det de 
oplysninger, på grundlag af hvilke beslutningen var truffet. Konsultationerne, 
først med de pågældende landes myndigheder og derefter med 
eksportørerne/producenterne, indledtes fa dage senere og fortsatte i hele 
undersøgelsesforløbet med henblik på at finde en gensidigt tilfredsstillende 
løsning. Fællesskabet har derfor i fuldt omfang opfyldt bestemmelserne i 
Europaaftalerne, særlig artikel 34, stk. 2 og stk. 3, litra b). 
(7) Som led i den fornyede undersøgelse underrettede Kommissionen officielt de 
ungarske, polske og kroatiske producenter/eksportører og de importører, som den 
vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandene og klagende 
part, og den gav de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres 
synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. Interesserede parter, der 
anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt af Kommissionen. Endvidere 
tilkendegav de skriftligt deres synspunkter vedrørende undersøgelsesresultaterne. 
(8) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af 
sagen, og den modtog besvarelser fra de klagende EF-producenter, fra fem 
selskaber i Tjekkiet, syv i Rumænien, ét i Slovakiet, seks i Rusland, ét i Ungarn, 
seks i Polen og ét i Kroatien. Kommissionen modtog også besvarelser fra fire 
uafhængige importører i Fællesskabet, fra en EF-importør, der var 
forretningsmæssigt forbundet med et tjekkisk selskab, og fra to importører, der 
var forretningsmæssigt forbundet med den slovakiske producent, og den ene af 
disse importører havde hjemsted i Fællesskabet, den anden i Schweiz. 
Med hensyn til begge undersøgelser aflagde Kommissionen kontrolbesøg hos 
følgende selskaber: 
Producenter i Fællesskabet 
- Voest Alpine, Kindberg, Østrig 
- Vallourec Industries, Boulogne-Billancourt, Frankrig 
- Benteler AG, Paderborn, Tyskland 
- Mannesmannrohren-Werke AG, Miilheim an der Ruhr, Tyskland 
- Dalmine S.p.A., Dalmine, Italien 
- Productos Tubulares S.A., Valle de Trapaga, Spanien 
- Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Spanien 
- Ovako Steel AB Tube Division, Hofors, Sverige 
- ESW Rôhrenwerke GmbH, Eschweiler, Tyskland 
- Rohrwerk Neue Maxhutte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Tyskland. 
Importører, der ikke er forbundet med eksportørerne 
- Jannone ARM S.p.A., Naples, Italien 
- Geminvest S.R.L., Limbiate, Italien 
- Starval, Marly La Ville, Frankrig 
- Voest Alpine Stahlhandel AG, Linz, Østrig. 
Eksportører og importører/handelsselskaber, der er omfattet af den nye 
undersøgelse 
Imporør, der er forbundet med to tjekkiske producenter: 
- Topham Eisen und Stahlhandelges.m.b.H., Vienna, Østrig. 
Importører, der er forbundet med den slovakiske producent: 
- Pipex International AG, Nidau, Schweiz 
- Pipex Italia S.p.A., Milan, Italy (datterselskab af ovennævnte). 
Eksportører i Tjskkiet 
- Vftkovice a.s. and Vltkovice Export a.s., Ostrava 
- Nova Hut a.s., Ostrava 
- Valcovny Trub Dioss and Dioss Trading, Chomutov. 
- Ferromet Long Products Ltd., Prag (handelsselskab forbundet med Nova Hut) 
- Incos s.r.o., Prag (uafhængigt handelsselskab). 
Eksportører i Rumænien 
- SC Artrom SA, Slatina 
- SC Silcotub SA, Zalau 
- SC Petrotub SA, Roman 
- SC Republica SA Trade Company, Bucharest 
- Intertube Ltd., Bucharest (handlende forbundet med SC Republica SA) 
- SC Metalexportimport SA, Bucharest (uafhængig eksportør/handlende) 
- Sota Company, Bucharest (uafhængig eksportør/handlende). 
Eksportører i Slovakiet 
- Zeleziarne Podbrezovâ a.s., Podbrezovâ. 
Eksportører omfattet af den fornyede undersøgelse 
Eksportør i Ungarn 
Csepel Tubes Co. Ltd., Budapest 
Eksportører i Polen 
Huta Andrzej SA, Zawadzkie 
Huta Batory SA, Chorzôw 
Stalexport SA (forbunden handlende), Katowice 
Eksportør i Kroatien 
Zeljezara Sisak, Sisak Steel Pipe Works, Sisak. 
I løbet af undersøgelsen underrettede den kroatiske eksportør Kommissionen om, at 
det pågældende selskab havde ændret sit navn til Zeljezara Sisak - Sisak Tubemills 
Ltd. Kommissionen fastslog, at denne navneændring på ingen måde berørte 
undersøgelsesresultaterne. 
(9) Dumpingundersøgelsen omfattede i begge undersøgelser perioden fra den 1. 
september 1995 til den 31. august 1996, i det følgende benævnt 
"undersøgelsesperioden". Undersøgelsen af spørgsmålet om den forvoldte skade 
og sandsynligheden for, at der fortsat eller igen ville blive forvoldt skade, 
omfattede perioden fra januar 1992 til slutningen af undersøgelsesperioden. 
(10) Alle berørte parter underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, 
på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af endelige 
foranstaltninger eller ændring af gældende endelige foranstaltninger. Parterne 
indrømmedes også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger 
og/eller afgive tilsagn efter ovennævnte underretning. 
B. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE 
1. Den pågældende vare 
(11) Den vare, der er omfattet af begge undersøgelser, er følgende: 
a) sømløse rør af jern eller ulegeret stål af den slags, der anvendes til olie- og 
gasledninger, med en udvendig diameter på 406,4 mm og derunder 
b) sømløse rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, koldttrukne eller 
koldtvalsede, bortset fra præcisionsrør, 
c) andre sømløse rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, bortset fra 
gevindrør (med gevind eller til gevindskæring), med en udvendig diameter på 
406,4 mm og derunder, 
som i øjeblikket tariferes under KN-kode 7304 10 10, 7304 10 30, 7304 31 99, 
7304 39 91 og 7304 39 93. 
I overensstemmelse med den holdning, som Rådet tidligere indtog8, og som 
bekræftes i betragtning 10 i forordningen om midlertidig told, anses alle sømløse 
rør, der henhører under ovennævnte KN-koder, for at være én og samme vare (i 
det følgende benævnt "den pågældende vare") med henblik på både den nye 
undersøgelse og den fornyede undersøgelse. 
2. Samme vare 
(12) Det konstateredes, at alle sømløse rør, der er omfattet af begge undersøgelser, var 
identiske i henseende til fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål, 
uanset om de fremstilles i Fællesskabet eller i de lande, der er omfattet af 
undersøgelserne. 
Nogle eksportører gjorde gældende, at deres vare ikke burde anses for at være 
samme vare som EF-producenternes eller andre eksporterende producenters vare 
med den begrundelse, at der var tale om kvalitetsforskelle og tekniske forskelle 
samt forskelle i distributionskanaler, anvendelsesformål og brugernes opfattelse 
af varen. 
8 EFT L 120 af 15.5.1993, s. 34. 
10 
Det kunne imidlertid fastslås, at de pågældende varer afsættes via de samme 
distributionskanaler. Varerne har samme grundlæggende og generelle 
anvendelsesformål. De kan i væsentlig grad erstatte hinanden, og der er følgelig 
stærk konkurrence mellem alle importerede varer, der er omfattet af begge 
undersøgelser, og de varer, der fremstilles af EF-producenterne. Det konstateredes 
endvidere, at alle de importerede varer, trods mindre forskelle, havde de samme 
grundlæggende tekniske og fysiske egenskaber som, eller lå meget tæt op ad, de 
varer, der fremstilles af EF-producenterne. 
Det konkluderes, at de varer, der har oprindelse i alle de af undersøgelsen 
omfattede lande, og de varer, der fremstilles og sælges i Fællesskabet, må anses 
for at være samme vare, jf. definitionen i artikel 1, stk. 4, i grundforordningen. 
C. DUMPING 
Antidumpingundersøgelsen 
1. Tjekkiet 
(a) Samarbejde 
(13) Det selskab, der ikke ansås for at være samarbejdsvilligt, gjorde over for 
Kommissionen skriftlig indsigelse mod denne behandling, idet det påstod, at 
bestemmelserne i artikel 18 ikke kunne gøres gældende. Det understregede, at det 
H 
ikke havde været tilsigtet af vildlede Kommissionen, og at selskabet havde 
handlet efter bedste evne; Dette var ensbetydende med, at selv om det erkendtes, 
at optegnelserne vedrørende salget på hjemmemarkedet og til eksport, 
kreditnotaer, kundeomsætning og produktionsomkostninger langt fra var ideelle, 
var Kommissionen forpligtet til ikke at se bort herfra. Kommissionen kritiseredes 
også for ikke at tage tilstrækkeligt hensyn til selskabets vanskeligheder i 
forbindelse med privatiseringen og de særlige problemer, der var forbundet med 
Tjekkiets overgang til markedsøkonomi. Endeligt gjorde selskabet gældende, at 
eftersom der havde rundet et ejerskifte sted i april 1997 (efter at produktionen var 
blevet indstillet måneden fe""), ville det være urimeligt at pålægge den nye ejer 
sanktioner. 
De grunde, der foranledigede Kommissionen til at fastslå, at et af de tjekkiske 
selskaber ikke var rede til at samarbejde om gennemførelse af undersøgelsen, er 
omhandlet i betragtning 14 i forordningen om midlertidig told. Det er værd at 
bemærke, at det ved kontrolbesøget konstateredes, at de lister, der var forelagt for 
Kommissionen som led i selskabets besvarelse af spørgeskemaet, indeholdt flere 
hundrede hjemmemarkeds- og eksporttransaktioner, som aldrig havde rundet sted. 
Dette var ikke alene stærkt vildledende, men ensbetydende med, at 
Kommissionen ikke var i stand til med større sikkerhed at fastsætte hverken en 
pålidelig normal værdi eller en pålidelig eksportpris. Hvad nu end grunden måtte 
være (og Kommissionen vil gerne benytte lejligheden til at gøre opmærksom på, 
at selskabets oprindelige forklaring var helt utilfredsstillende og helt forskellig fra 
den, der er forelagt skriftligt), kan ovennævnte ikke siges at være i 
overensstemmelse med almindeligt anerkendte regnskabsprincipper. 
Kommissionen havde under de foreliggende omstændigheder ikke noget andet 
valg end at afvise besvarelsen og anvende artikel 18 i grundforordningen, ikke 
mindst fordi det ville have været ensbetydende med forskelsbehandling af de 
øvrige, fuldt samarbejdsvillige selskaber i undersøgelsen, hvis den havde handlet 
anderledes. 
12 
Hvad angår spørgsmålet om ejerskifte, er det, eftersom det fandt sted efter udløbet 
af undersøgelsesperioden, ikke en faktor, der kan anses for relevant for den 
foreliggende procedure (jf. artikel 6, stk. 1, i grundforordningen). 
(b) Normal værdi 
(14) En af de tjekkiske producenter anfægtede den metode, som Kommissionen havde 
anvendt til fastsættelse af dèn normale værdi (jf. betragtning 16 i forordningen om 
midlertidig told); det blev navnlig gjort gældende, at grundforordningen ikke 
indeholdt nogen bestemmelse, der berettigede Kommissionen til at beregne den 
normale værdi alene på grundlag af gennemsnittet af det fortjenstgivende salg i 
stedet for gennemsnittet af all salg i den pågældende varegruppe. Den samme 
producent gjorde indsigelse mod, at Kommissionen ved beregningen af den 
normale værdi for visse grupper benyttede den fortjenstmargen, der var opnået på 
fortjenstgivende salg på hjemmemarkedet i andre varegrupper. 
Denne påstand kunne ikke godtages, da den er i modstrid både med 
grundforordningen og med EF-institutionernes faste praksis. Hvad angår 
førstnævnte spørgsmål forholder det sig sådan, at når de solgte mængder på 
hjemmemarkedet til priser, der er lavere end enhedsomkostningerne, udgør mere 
end 20% af salget, fastsættes den normale værdi i overensstemmelse med artikel 
2, stk. 4, tredje afsnit, i grundforordningen udelukkende på grundlag af det 
fortjenstgivende salg. Med hensyn til det andet spørgsmål benyttede 
Kommissionen i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen 
fortjenstmargenen "i forbindelse med den af undersøgelsen omfattede eksportørs 
eller producents salg i normal handel af samme vare". 
13 
En producent gjorde også indsigelse mod, at der i stedet for producentens egne 
salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (i det 
følgende benævnt "SA&G") benyttedes den forbundne producents SA&G (jf. 
betragtning 16 i forordningen om midlertidig told) med den begrundelse, at 
sådanne omkostninger i henhold til artikel 2, stk. 6, i grundforordningen skulle 
fastsættes på grundlag af de "faktiske data" vedrørende den af undersøgelsen 
omfattede producent. Kommissionen fandt, at de relevante regnskabsbilag, som 
producenten havde fremlagt, ikke i tilstrækkelig grad dokumenterede de tal, der 
var indeholdt i besvarelsen af spørgeskemaet. Efter at være blevet underrettet om 
Kommissionens hensigter fremlagde selskabet yderligere forklaringer og tabeller, 
men eftersom der var tale om supplerende oplysninger, som ikke kunne 
efterprøves, kunne der ikke tages hensyn hertil. 
Begge samarbejdsvillige producenter anfægtede, at deres indbyrdes salg var 
fjernet fra listen over transaktioner, idet de angiveligt ikke var forretningsmæssigt 
forbundne, og selv om de havde været det, havde Kommissionen ikke påvist, at 
priserne var påvirket af forbindelsen. 
Denne påstand kunne ikke godtages. De to selskaber har en fælles aktionær (jf. 
betragtning 22 i forordningen om midlertidig told og nedenstående betragtning 
17), og de er derfor forretningsmæssigt forbundne. Endvidere fastsættes det 
udtrykkeligt i artikel 2, stk. 1, i grundforordningen, at "transaktioner mellem 
parter, som synes at være forretningsmæssigt forbundne (...), kan kun anses for 
at finde sted i normal handel (...), hvis det fastslås, at de ikke er påvirket af dette 
afhængighedsforhold". Da det ikke påvistes, at dette var tilfældet, blev der ikke 
taget hensyn til de omtvistede transaktioner. 
14 
Der er ikke modtaget yderligere bemærkninger vedrørende spørgsmålet om 
fastsættelse af den normale værdi, og Rådet bekræfter derfor de 
undersøgelsesresultater, der er omhandlet i forordningen om midlertidig told. 
(c) Eksportpris 
( 15) Der er ikke modtaget nogen bemærkninger vedrørende fastsættelsen af 
eksportprisen. Men efter en revision i løbet af undersøgelsen af 
fortjenstmargenerne for uafhængige importører blev der dog foretaget en mindre 
justering af fradraget i forbindelse med beregningen af fortjenstmargenen for den 
forbundne østrigske importør (jf. betragtning 18 i forordningen om midlertidig 
told). 
(d) Sammenligning 
(16) Der er ikke modtaget nogen bemærkninger vedrørende dette spørgsmål, og 
Kommissionens undersøgelsesresultater bekræftes derfor. 
(e) Dumpingmargen 
(17) De samarbejdsvillige selskaber gjorde indsigelse mod Kommissionens beslutning 
om at fastsætte dumpingmargenen på grundlag af en sammenligning mellem de 
vejede gennemsnitlige normale værdier og de individuelle eksportpriser (fremfor 
vejede eksportpriser), idet de gjorde gældende, at Kommissionen ikke havde 
fremlagt nogen tilstrækkelig begrundelse for denne fremgangsmåde i betragtning 
21 i forordningen om midlertidig told. 
15 
I nævnte forordning anførte Kommissionen, at det var begrundet at anvende 
denne fremgangsmåde, fordi det var nødvendigt at afspejle det fulde omfang af 
den pågældende dumping, og fordi der forelå et eksportprismønster, som var 
meget forskelligt i de forskellige medlemsstater og i forskellige perioder. 
Kommissionen har revideret sine beregninger og fastslået, at variationerne i 
eksportpriserne mellem forskellige lande ikke udviste et tilstrækkelig klart 
mønster. Kommissionen fastholder imidlertid, at der var tale om et 
eksportprismønster mellem forskellige perioder, som medførte en betydelig 
stigning i den pågældende dumping (svarende til et klart mønster) efter udløbet af 
de kvantitative restriktioner den 31. december 1995, og den fremgangsmåde, der 
anvendtes i forordningen om midlertidig told, bekræftes derfor. 
Kommissionens beslutning om at behandle begge samarbejdsvillige producenter 
som værende forretningsmæssigt forbundne med en deraf følgende fastsættelse af 
en enkelt dumpingmargen for dem anfægtedes på det bestemteste med den 
begrundelse, at begge selskaber var uafhængige og havde hver sin ledelse og 
forskellige omkostnings- og prisstrukturer. Det anførtes endvidere, at den største 
aktionær (the Nartional Property Fund) kun optrådte som formueforvalter, som 
ikke havde nogen indflydelse på selskabernes forretningsledelse. 
Det er Kommissionens opfattelse, at det i et land med markedsøkonomi er den 
aktionær, der har aktiemajoriteten, der beslutter under hvilken retlig form den 
pågældendes forretningsinteresser i eksportlandet organiseres. Aktionærens 
16 
kontrol, eller potentielle kontrol, over sådanne interesser er normalt den samme, 
uanset om de retligt er en del af samme enhed eller er organiseret i forskellige 
enheder. Mere konkret kan det siges, at hvis der fastsættes forskellige 
dumpingmargener for forretningsmæssigt forbundne selskaber, er der risiko for, 
at eksporten kanaliseres gennem det selskab, der har den laveste dumpingmargen. 
Det konkluderedes derfor, at forskellige producenter i eksportlandet skal 
behandles som en enkelt enhed med henblik på den foreliggende procedure, når 
kontrollen over alle disse selskaber ligger i hænderne på samme aktionær. 
(18) På grundlag af Kommissionens foreløbige undersøgelsesresultater, jf. betragtning 
14 - 23 i forordningen om midlertidig told, og under hensyntagen til den justering, 
der er beskrevet i betragtning 15 ovenfor, udgør de endelige dumpingmargener 
udtrykt i procent af importværdien, frit Fællesskabets grænse, for nævnte to 
samarbejdsvillige selskaber: 
- Nova Hut a.s. 5.1% 
- Vltkovice a.s. 5.1% 
Beregningen af restdumpingmargenen ændredes. I stedet for de højeste normale 
værdi, der var fastlagt for de to tjekkiske producenter, er der benyttet vejede 
gennemsnitlige normale værdier med henblik på den endelige afgørelse. På dette 
grundlag er restdumpingmargenen udtrykt i procent af importværdien, frit 
Fællesskabets grænse, for de to samarbejdsvillige selskaber nu 28,6%. 
17 
2. Rumænien 
(a) Normal værdi 
(19) Et selskab gjorde gældende, at hensættelser, der var indregnet i selskabets SA&G, 
burde fjernes i betragtning af, at uudnyttede hensættelser annulleredes ved årets 
udgang. I de tilfælde hvor hensættelserne rent faktisk annulleredes, og andre 
omkostninger ikke havde afløst sådanne hensættelser, og såfremt det klart 
fremgik af oplysningerne, der var indeholdt i besvarelsen af spørgeskemaet, eller 
som blev fremlagt under kontrolbesøget, at hensættelserne ikke repræsenterede 
faktiske omkostninger, justeredes beregningen af SA&G. 
Et selskab fremførte den påstand, at produktionsomkostningerne burde justeres 
for at afspejle, at der ikke var indregnet salgsomkostninger, hovedsagelig til 
emballering, som påløb ved salg på hjemmemarkedet. Det anførtes, at kunderne 
faktisk havde godtgjort sådanne salgsomkostninger, som indgik i Kommissionens 
beregning af den normale værdi. Kommissionen godtog dette, og beregningen af 
dette selskabs produktionsomkostninger ændredes i overensstemmelse hermed. 
18 
Et selskab gjorde gældende, at Kommissionen ved fastsættelsen af den normale 
værdi burde anvende alt salg, herunder også salg, der ikke fandt sted i normal 
handel, dvs. salg med tab. På baggrund af artikel 2, stk. 4, i grundforordningen 
finder Kommissionen, at tabsgivende salg skal holdes uden for beregningen af 
den normale værdi, når det pågældende salg udgør mere end 20% af det samlede 
salg på hjemmemarkedet. Dette selskabs påstand kunne derfor ikke godtages i 
betragtning af bestemmelserne i grundforordningen og EF-institutionernes faste 
praksis ved fastsættelsen af den normale værdi. 
To selskaber anførte under henvisning til artikel 34, stk. 2, i Europaaftalen, at for 
at overholde bestemmelserne heri bør Kommissionen ved fastsættelsen af den 
normale værdi altid vælge den metode, der er gunstigst for selskaberne. Dette 
argument afvistes, idet artikel 34, stk. 2, i aftalen kun vedrører valget af de 
foranstaltninger, som Kommissionen skal indføre, når først dumping, skade, 
årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser er blevet fastlagt, og ikke de 
faktiske beregningsmetoder, der er benyttet ved fastlæggelsen heraf. 
Først i en meget sen fase af proceduren (under høringen vedrørende 
bemærkninger til de foreløbige undersøgelsesresultater) gjorde et selskab 
gældende, at salg fra lager burde holdes uden for beregningen af den normale 
værdi, da der ikke forelå kvalitetscertiflkater, således at der ikke var tale om 
samme vare, og at alt salg, der betaltes ved hjælp af kompensation, ligeledes 
19 
burde holdes uden for, fordi det ikke fandt sted i normal handel. Disse krav blev 
ikke indgivet i rette tid, da de hverken var fremsat som led i besvarelsen af 
spørgeskemaet, under konti olbesøget eller på et senere tidspunkt under 
proceduren, da selskabet opfordredes til at fremsætte bemærkninger. I intet af de 
dokumenter, som selskabet havde fremlagt, kunne Kommissionen konstatere 
nogen forskel mellem salg fra lager og andet salg, eller mellem salg med eller 
uden kvalitetscertiflkater. Det konstateredes desuden som led i undersøgelsen, at 
kompensationssalg faktisk fandt sted i normal handel. Følgelig afvistes begge 
krav. 
Der er ikke modtaget yderligere bemærkninger. Under hensyntagen til 
ovennævnte ændringer bekræftes de undersøgelsesresultater vedrørende den 
normale værdi, som er omhandlet i forordningen om midlertidig told. 
(b) Eksportpris 
(20) Der ændredes intet i den metode, der benyttedes til beregning af eksportpriserne. 
De undersøgelsesresultater vedrørende eksportpriser, som er omhandlet i 
forordningen om midlertidig told, bekræftes derfor. 
(c) Sammenligning 
(21 ) Med henblik på fastlæggelsen af de foreløbige undersøgelsesresultater afviste 
Kommissionen en anmodning fra to rumænske selskaber om justering af den 
normale værdi med hensyn til kreditvilkår. De to selskaber gentog deres 
20 
anmodning. Det fremgik imidlertid af undersøgelsen, at i langt de fleste tilfælde 
fandt der ikke kontantbetalinger sted i Rumænien ved afregning af 
transaktionerne. Betaling fandt således sædvanligvis sted i form af 
"kompensation", enten ved byttehandel eller udveksling af handelsveksler. Ifølge 
artikel 2, stk. 10, litra g), i grundforordningen skal der foretages en justering for 
forskelle i kreditomkostninger, forudsat at dette er en faktor, der tages i 
betragtning ved fastsættelse af salgspriserne. Det fremgik af undersøgelsen, at 
sådanne omkostninger ikke var en faktor, der blev taget i betragtning ved 
fastsættelse af salgspriserne. Hvor betaling fandt sted i form af kompensation, var 
der således ingen penge, der skiftede hænder, og der var derfor ikke tale om 
nogen indvirkning på selskabernes finansielle situation. Det fremgik endvidere af 
undersøgelsen, at betalingsdatoerne for alle former for betaling normalt ikke blev 
overholdt. Kravet om en justering for kreditomkostninger afvistes derfor igen. 
Et selskab påstod, at for eksportsalget til visse kunder i Det Europæiske 
Fællesskab var der ikke betalt provision, og der burde derfor ikke foretages nogen 
justering af eksportpriserne for salget til disse kunder. Kommissionen ændrede sin 
beregning i overensstemmelse hermed. 
Et selskab stillede krav om en justering af den normale værdi for forskelle i 
handelsled. Da der ikke var fremsat et sådant krav på noget tidspunkt under 
undersøgelsen forud for selskabets bemærkninger til Kommissionens foreløbige 
undersøgelsesresultater, kunne kravet ikke anses for gyldigt. Desuden 
dokumenteredes kravet ikke, og det var i modstrid med oplysninger, som 
selskabet havde meddelt i sin besvarelse af spørgeskema og under kontrolbesøget. 
21 
Der er ikke modtaget yderligere bemærkninger vedrørende spørgsmålet om 
sammenligning. De foreløbige undersøgelsesresultater bekræftes derfor. 
(d) Dumpingmargen 
(22) Et selskab gjorde gældende, at beregningen af dumpingmargenen ikke burde 
foretages på grundlag af en sammenligning mellem vejede gennemsnitlige 
normale værdier og justerede eksportpriser for hver varegruppe og på grundlag af 
de enkelte transaktioner, men på grundlag afvejede gennemsnit af begge 
størrelser. 
Denne påstand afvistes efter en ny undersøgelse af den metode, der var benyttet 
for alle rumænske selskaber, og det konstateredes, at: 
- for ét selskab var dumpingmargenen den samme uanset den benyttede metode, 
da alle eksporttransaktioner fandt sted til dumpingpriser, 
- for tre selskaber konstateredes der et eksportprismønster, som var meget 
forskelligt for forskellige bestemmelsessteder eller perioder. 
I betragtning af ovenstående og i overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i 
grundforordningen anvendtes med henblik på den endelige afgørelse den metode, 
hvorved der foretages en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige 
normale værdi for en periode og de individuelt justerede eksportpriser for hver 
enkelt transaktion. 
22 
Alle samarbejdsvillige rumænske producenter/eksportører anfægtede, at 
Kommissionen på grund af en fælles aktiemajoritet havde pålagt selskaberne en 
enkelt dumpingmargen, og de krævede derfor individuel behandling. Af de 
grunde, der er omhandlet i betragtning 17, kunne dette krav ikke imødekommes. 
To selskaber anførte, at Kommissionen burde have forelagt dem alle elementer i 
dumpingberegningerne for alle selskaber, da disse var blevet benyttet til 
fastsættelse af den samlede dumpingmargen; ved ikke at gøre dette havde 
Kommissionen hindret dem i at varetage deres interesser. Kommissionen gav i 
overensstemmelse med artikel 20, stk. 1, i grundforordningen hvert selskab en 
detaljeret orientering om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på 
grundlag af hvilke den havde beregnet det pågældende selskabs individuelle 
dumpingmargen, og den redegjorde desuden for den metode, den havde benyttet 
til beregning af den pågældende dumpingmargen. Da indehaveren af 
aktiemajoriteten er den samme for alle selskaber, kan de let udveksle alle 
oplysninger via denne fælles aktionær og således i fuldt omfang varetage deres 
interesser. 
Der er ikke modtaget yderligere bemærkninger. De undersøgelsesresultater, der 
fremgår af forordningen om midlertidig told, bekræftes derfor. 
(23) De vejede gennemsnitlige endelige dumpingmargener udtrykt i procent af 
importværdien, frit Fællesskabets grænse, for de fire samarbejdsvillige selskaber 
udgør: 
23 
SC Artrom SA 9.8% 
SC Petrotub SA 9.8% 
SC Republica SA Trade Company 9.8% 
SC Silcotub SA 9.8% 
Restdumpingmargenen udtrykt i procent af importværdien, frit Fællesskabets 
grænse, forbliver uændret 38,2%. 
3. Slovakiet 
(a) Normal værdi 
(24) Den slovakiske producent anfægtede den metode, som Kommissionen havde 
benyttet til fastsættelse af den normale værdi for to varegrupper (jf. betragtning 
31 i forordningen om midlertidig told); Det anførtes navnlig, at det var forkert, 
når Kommissionen havde beregnet den normale værdi alene på grundlag af det 
gennemsnitlige fortjenstgivende salg, og at den i stedet burde have benyttet 
gennemsnittet af all salg i den pågældende gruppe. Ovennævnte begrundedes 
med, at grupperne samlet set var fortjenstgivende, og der var derfor på grundlag 
af et vejet gennemsnit dækning for alle omkostninger i løbet af 
undersøgelsesperioden. Det anførtes endvidere under henvisning til artikel 34, stk. 
2, i Europaaftalen, at Kommissionen burde have udnyttet sine skønsbeføjelser til 
at anvende en metode, som "medfører de færreste forstyrrelser i aftalens 
funktion". 
24 
Begge disse påstande afvistes af de samme grunde, som er omhandlet i 
betragtning 19. 
Der er ikke modtaget yderligere bemærkninger vedrørende spørgsmålet om 
fastsættelse af den normale værdi, og Kommissionens undersøgelsesresultater 
som omhandlet i forordningen om midlertidig told bekræftes derfor. 
(b) Eksportpris 
(25) Selskabet gjorde indsigelse mod Kommissionens beregning af eksportprisen (jf. 
betragtning 32 i forordningen om midlertidig told) og især til beslutningen om at 
fradrage en fortjenstmargen på 4% fra det italienske datterselskabs priser. Det 
anførtes, at denne margen var for høj, og at Kommissionen burde have benyttet 
det italienske selskabs egne tal. Selskabet påstod endvidere, at Kommissionen 
havde misfortolket de SA&G-tal, som det havde fremlagt, og at følgen heraf var 
en forhøjelse af SA&G-satsen og dermed dumpingmargenen. Det lod også forstå, 
at det ville have været mere korrekt at sammenlægge begge selskabers SA&G og 
anvende en enkelt sats. 
25 
Kommissionen fastsatte margenen på 4% på grundlag af gennemsnittet af de 
fortjenstmargener, som opnåedes af de fire uafhængige importører, der er anført i 
betragtning 6, litra c), i forordningen om midlertidig told. Den har imidlertid taget 
tallene op til revision og fastslået, at et justeret tal på 3,8% bør anvendes med 
henblik på den endelige afgørelse. Selv om det anfægtedes, at to af de fire 
importører faktisk var forbundet med EF-producenter, fandt Kommissionen det 
godtgjort, at de fortjenstmargener, der konstateredes for disse selskaber, 
afspejlede deres fortjenste på salget til uafhængige kunder i Fællesskabet. Hvad 
angår SA&G-satsen tog Kommissionen tallene op til revision og fastslog, at ikke 
alene var omkostningerne blevet overvurderet, men det ville også have været 
mere korrekt at sammenlægge de schweiziske og italienske handelsselskabers tal i 
betragtning af, at de havde det samme afhængighedsforhold til den slovakiske 
eksportør og for det meste udøvede deres virksomhed fra de samme lokaler. Der 
er følgelig benyttet en samlet SA&G-sats. 
(c) Sammenligning 
(26) Selskabet havde stillet krav om et fradrag for "distributionskanal", som 
Kommissionen angiveligt havde undladt at tage hensyn til i forbindelse med den 
foreløbige fastlæggelse af de faktiske omstændigheder. 
26 
Selskabet gjorde gældende, at det var berettiget med et sådant fradrag for at tage 
hensyn til, at selskabet solgte direkte til forhandlere på hjemmemarkedet, 
hvorimod dets salg på EF-markedet gik via dets italienske og schweiziske 
selskaber; Det anførtes desuden, at fradraget var nødvendigt for at sikre en 
retfærdig sammenligning med den beregnede eksportpris. 
Dette krav er omfattet af de fradrag, der allerede er indrømmet selskabet for 
rabatter og mængder. I artikel 2, stk. 10, i grundforordningen hedder det 
udtrykkeligt, at "enhver dobbeltjustering skal undgås, navnlig i henseende til 
rabatter, afslag, mængder og handelsled". Da den normale værdi allerede er blevet 
nedjusteret for at tage hensyn til, at salget i Fællesskabet fortrinsvis vedrørte store 
kunder, foreligger der ingen begrundelse for at indrømme yderligere fradrag. 
Der er ikke modtaget yderligere bemærkninger, og Kommissionens 
undersøgelsesresultater bekræftes derfor. 
(d) Dumpingmargen 
(27) Selskabet anfægtede Kommissionens beslutning om at fastsætte 
dumpingmargenen på grundlag af en sammenligning afvejede gennemsnitlige 
justerede normale værdier med justerede individuelle eksportpriser (frem for 
vejede gennemsnitlige eksportpriser), idet det blev gjort gældende, at 
Kommissionen ikke havde fremlagt tilstrækkelig dokumentation for sin 
fremgangsmåde i betragtning 34 i forordningen om midlertidig told. 
27 
Kommissionen fastholder sine ræsonnementer i ovennævnte betragtning, men de 
ændringer, den siden har foretaget i de tal, der benyttedes til beregning af 
dumpingmargenen, har resulteret i, at forskellen mellem de to metoder ikke 
længere er af en sådan størrelsesorden, at den oprindelige fremgangsmåde er 
begrundet. Den har derfor besluttet med henblik på den endelige fastlæggelse af 
de faktiske omstændigheder at anvende den metode, der bygger på en 
sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede 
gennemsnitlige eksportpris. De foreløbige undersøgelsesresultater er ændret i 
overensstemmelse hermed. 
(28) På grundlag af Kommissionen tidligere undersøgelsesresultater, jf. betragtning 31 
- 35 i forordningen om midlertidig told, og under hensyntagen til ovennævnte 
ændringer, udgør dumpingmargenen udtrykt i procent af importværdien, frit 
Fællesskabets grænse, for den pågældende samarbejdsvillige producent: 
Zeleziarne Podbrezovâ a.s. 7,5%. 
Restdumpingmargenen fastsættes til samme sats. 
4. Rusland 
(a) Samarbejde 
(29) Fem af de seks russiske selskaber gjorde over for Kommissionen skriftlig 
indsigelse mod beslutningen om at behandle dem som ikke-samarbejdsvillige. 
28 
Begrundelserne for Kommissionens beslutning fremgår af betragtning 36 i 
forordningen om midlertidig told. Selskaberne gjorde gældende, at trods 
eventuelle mangelfulde oplysninger i besvarelserne havde de været indstillet på at 
samarbejde om gennemførelse af undersøgelsen og havde været rede til at 
meddele sådanne supplerende oplysninger, som Kommissionen måtte have anset 
for påkrævet. Nogle selskaber krævede individuel behandling eller tilbød at 
afgive individuelle tilsagn, eller de anmodede om, at der blev taget hensyn til 
deres komparative fordele. 
Kommissionen fastholder imidlertid det synspunkt, at ved ikke at meddele 
oplysninger, som var nøjagtige og fuldstændige og indgivet i den ønskede form, 
havde de russiske selskaber fortabt deres ret til at blive behandlet som 
samarbejdsvillige parter i undersøgelsen. Selv om det ikke anfægtes, at nogle 
besvarelser var mere detaljerede end andre, var de alle mangelfulde i én 
altoverskyggende henseende, idet de ikke gjorde det muligt for Kommissionen at 
foretage en nøjagtig fastsættelse af den normale værdi eller af eksportprisen på 
grund af den måde, på hvilken de enkelte varer og transaktioner var grupperet. 
Nogle selskaber meddelte supplerende oplysninger, efter at Kommissionen havde 
underrettet dem om, at den havde besluttet at anvende artikel 18 i 
grundforordningen, og nogle fortsatte med at indgive nye eller forbedrede 
oplysninger selv efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told. Det 
er imidlertid fortsat en kendsgerning, at de oplysninger, som Kommissionen var i 
besiddelse af ved svarfristens udløb, ansås for utilstrækkelige for alle seks 
selskabers vedkommende. Det ville være ensbetydende med en 
forskelsbehandling af interesserede parter, der medvirkede i undersøgelsen, hvis 
der blev taget hensyn til oplysninger, der var indgivet flere dage, uger eller 
undertiden måneder efter udløbet af fristen for indgivelse heraf. 
29 
Kommissionens undersøgelsesresultater bekræftes derfor. 
(b) Dumpingmargen 
(30) Kommissionen foretog en ny beregning af den russiske dumpingmargen ved 
anvendelse af de samme normale værdier, som benyttedes ved revisionen af den 
tjekkiske restmargen (jf. betragtning 18). På dette grundlag fastsattes der en 
dumpingmargen udtrykt i procent af importværdien, frit Fællesskabets grænse, på 
26,8%. 
Fornyet undersøgelse 
1. Generelle bemærkninger 
(31) Producenterne/eksportørerne i Polen og Ungarn indgav ikke detaljerede 
oplysninger om de enkelte varer, som Kommissionen havde anmodet om i den 
tabel med varebeskrivelser, der var indeholdt i de tilsendte spørgeskemaer, men 
meddelte oplysningerne opdelt på varegrupper, som omfattede et sortiment af 
varer, der var klassificeret på grundlag af visse kriterier, som f.eks. vægtykkelser. 
I nogle tilfælde omfattede grupperne derfor varer, der tariferedes under forskellige 
KN-koder. Af denne grund, og fordi det var umuligt ved kontrolbesøget at 
indhente mere detaljerede oplysninger, havde Kommissionen kun den mulighed at 
basere sine beregninger på varegrupper fremfor på de enkelte varer. 
30 
2. Ungarn 
(a) Normal værdi 
(32) Den eneste ungarske producent/eksportør solgte i undersøgelsesperioden fire 
varegrupper i Det Europæiske Fællesskab. Gruppe 1, 2 og 3 henhørte i deres 
helhed under KN-kode 7304 39 91, medens gruppe 4 indbefattede forskellige 
modeller, der dels henhørte under KN-kode 7304 39 91, dels under KN-kode 
7304 39 93. De tekniske oplysninger, der var fremlagt og efterprøvet, var ikke 
tilstrækkeligt detaljerede til at gøre det muligt for Kommissionen at opdele 
varegruppe 4 i de to KN-koder. I betragtning af, at der i undersøgelsesperioden 
ifølge Eurostat-statistikkerne var importeret betydelige mængder henhørende 
under KN-kode 7304 39 93, og da der kun var én ungarsk producent/eksportør, 
som havde solgt den pågældende vare til Det Europæiske Fællesskab i samme 
periode, fastslog Kommissionen, at varegruppe 4 udelukkende henhørte under 
KN-kode 7304 39 93. 
Det konstateredes ved kontrolbesøget, at de detaljerede eksporttal, som selskabet 
havde fremlagt, var upålidelige, eftersom en EF-kunde, der tegnede sig for 7% af 
det indberettede salg til Det Europæiske Fællesskab, var blevet udeladt, og edb-
udskriften over eksporttransaktioner viste sig også at være ukorrekt i andre 
henseender, og selskabet kunne ikke afhjælpe denne mangel. Undersøgelsen af 
den samlede repræsentativitet på grundlag af 5%-reglen gennemførtes derfor ved 
31 
at sammenligne de mængder, der solgtes på hjemmemarkedet, med Eurostat-
statistikkerne over import fra Ungarn, som Kommissionen i overensstemmelse 
med artikel 18, stk. 5, i grundforordningen udvalgte som en uafhængig kilde til 
oplysninger. På dette grundlag konstateredes det, at hjemmemarkedssalget i alle 
tilfælde i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen kunne 
anses for repræsentativt med henblik på fastsættelsen af den normale værdi, både 
set under ét og for hver varegruppe. 
For hver af ovennævnte fire grupper undersøgtes det derefter, om 
hjemmemarkedssalget kunne anses for at have fundet sted i normal handel. For 
gruppe 2 og 3 udgjorde det fortjenstgivende salg mindre end 10% af salget på 
hjemmemarkedet af varerne i disse grupper. Den normale værdi for disse grupper 
måtte derfor beregnes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i 
grundforordningen. Som grundlag for beregningen benyttedes 
produktionsomkostningerne plus et tillæg til dækning af SA&G og fortjeneste. 
Med henblik herpå blev der taget hensyn til producentens/eksportørens faktiske 
data, som havde tilknytning til produktion og salg i normal handel. For 
varegruppe 1 og 4 var mellem 10 og 80% af salget på hjemmemarkedet 
fortjenstgivende. For disse to grupper fastsattes den normale værdi derfor kun på 
grundlag af det fortjenstgivende salg, jf. artikel 2, stk. 4, i grundforordningen. De 
fire varegrupper, som selskabet havde fastlagt, svarede til KN-kode 7304 39 91 
og 7304 39 93, og Kommissionen besluttede derfor at fastsætte én normal værdi 
pr. KN-kode. Da det konstateredes, at der ikke kunne fæstes lid til listen over 
32 
eksporttransaktioner, som derfor ikke kunne anvendes som vægtningsgrundlag for 
de første tre varegrupper, var det ikke muligt at fastlægge det vejede gennemsnit 
af de normale værdier, der var fastsat for de tre grupper. Den normale værdi for 
KN-kode 7304 39 91 fastsattes derfor på grundlag af det aritmetiske gennemsnit 
af de normale værdier, der var beregnet for de tre varegrupper. Som anført 
ovenfor fandt Kommissionen, at KN-kode 7304 39 93 svarede til varegruppe 4. 
Den normale værdi for KN-kode 7304 39 93 var følgelig lig med den, der 
fastsattes for varegruppe 4. 
(b) Eksportpris 
(33) Som anført i den foregående betragtning fremgik det af de undersøgelser, der blev 
foretaget ved kontrolbesøg hos den eneste ungarske eksportør, at eksporttallene i 
besvarelsen af spørgeskemaet afveg væsentligt fra selskabets interne regnskabstal. 
Efter kontrolbesøget underrettedes selskabet skriftligt om, at på grund af de 
betydelige uoverensstemmelser, der var konstateret under kontrolbesøget, og da 
det ikke var muligt at fastslå de faktiske eksporttal, var det ikke muligt at benytte 
de fremlagte oplysninger til fastsættelse af eksportprisen ved salg til Fællesskabet, 
og eksportprisen måtte følgelig i overensstemmelse med artikel 18 i 
grundforordningen fastsættes på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. 
33 
Selskabet fik samtidig lejlighed til at fremsætte bemærkninger. På dette tidspunkt 
fremlagde det helt nye oplysninger, som angiveligt var den korrekte udgave af 
listen over eksporttransaktioner. Kommissionen afviste de nye oplysninger, da de 
ikke kunne efterprøves. 
Med henblik på at fastsætte de ungarske eksportpriser valgte Kommissionen i 
overensstemmelse med artikel 18, stk. 5, i grundforordningen som en uafhængig 
kilde til oplysninger de officielle importstatistikker, der offentliggøres af Eurostat. 
Disse statistikker var særligt egnede, fordi der kun var én producent, der 
eksporterede den pågældende vare fra Ungarn til Det Europæiske Fællesskab i 
undersøgelsesperioden. Der blev dog kun taget hensyn til de mængder, der var 
angivet deri for de to KN-koder, og som den pågældende producent havde 
eksporteret til Det Europæiske Fællesskab. 
(c) Sammenligning 
(34) For at sikre en retfærdig sammenligning mellem den normale værdi og 
eksportprisen beregnet ab fabrik blev der i form af justeringer taget behørigt 
hensyn til forskelle, som angiveligt og påviseligt påvirkede prisernes 
sammenlignelighed. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i 
grundforordningen blev der foretaget justeringer med hensyn til transport-, 
forsikrings-, håndterings- og dermed forbundne omkostninger samt 
kreditomkostninger. 
34 
Hvad angår anmodninger om justeringer for 
importafgifter og indirekte skatter, 
rabatter, afslag og mængder, 
handelsled og 
valutaomregning 
skal følgende anføres: 
Importafgifter og indirekte skatter 
Selskabet krævede i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra b), i 
grundforordningen en justering på 8% for tillægstold, der betaltes på importerede 
råmaterialer. Under kontrolbesøget fastslog Kommissionens tjenestemænd 
imidlertid, at der ikke var refunderet nogen told for de eksporterede varer. Kravet 
ansås derfor for ubegrundet. 
Rabatter, afslag og mængde 
Selskabet anmodede i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra c), i 
grundforordningen om en justering på 4% for forskelle i de mængder, der købtes 
af kunder på hjemmemarkedet og i Det Europæiske Fællesskab, idet det gjorde 
gældende, at der betaltes lavere priser for store ordrer. Der blev ikke fremlagt 
dokumentation for dette krav, som derfor afvistes. 
35 
Handelsled 
Selskabet krævede i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, litra d), i 
grundforordningen en justering på 12% for forskelle i handelsled mellem 
hjemmemarkedet og EF-markedet. Det anførtes, at alle europæiske kunder var 
uafhængige handlende, medens 49% af kunderne på hjemmemarkedet var de 
endelige brugere. Dette tal, som var angivet i den tabel i spørgeskemaets afsnit 
om hjemmemarkedssalget, der omhandler distributionskanaler, var ikke i 
overensstemmelse med oplysningerne i listen over indenlandske kunder, hvor alle 
indenlandske kunder var opført som "uafhængige handlende", hvilket svarer til 
situationen på markedet i Det Europæiske Fællesskab. Eksportøren gjorde 
gældende, at denne uoverensstemmelse skyldtes en "sprogfejl". Om der var tale 
om en "sprogfejl" eller ej er irrelevant, idet Kommissionens tjenestemænd ud 
over denne uoverensstemmelse i selskabets besvarelse også konstaterede, at 
selskabet benyttede samme prispolitik/prisliste på hjemmemarkedet uanset 
kundetype. Der kunne derfor ikke tages hensyn til dette krav. 
Valutaomregning 
Eksportøren gjorde gældende, at der ved omregning af eksportprisen burde have 
været anvendt månedlige vekselkurser frem for en årlig kurs. Det skal anføres, at 
36 
eksportprisen fastsattes på grundlag af tallene i Eurostat, fordi den liste over de 
enkelte transaktioner, som eksportøren havde fremlagt, ikke kunne benyttes. Da 
Eurostat-tallene ikke er baseret på salgsdatoen, men på datoen for importørens 
indførselsangivelse, ville anvendelsen af månedlige data ikke mere korrekt have 
afspejlet salgsvilkårene. Eksportørens krav kunne derfor ikke tages til følge. 
(d) Dumpingmargen 
(3 5) Af sammenligningen på grundlag af KN-koder mellem vejede gennemsnitlige 
normale værdier og vejede gennemsnitlige eksportpriser fremgik det, at der fandt 
dumping sted, og at dumpingmargenen var lig med forskellen mellem den 
normale værdi og eksportprisen. 
Udtrykt i procent af importværdien, frit Fællesskabets grænse, udgør 
dumpingmargenen for den eneste ungarske producent/eksportør: 
Csepel Tubes Co. Ltd. 36,5%. 
Eftersom den eneste kendte producent tegnede sig for næsten al ungarsk eksport 
af den pågældende vare til Fællesskabet, fastsattes restdumpingmargenen til 
samme sats. 
37 
3. Polen 
(a) Samarbejde 
(36) Kommissionen modtog svar på sit spørgeskema fra seks selskaber, hvoraf tre 
(indgivet af to producenter/eksportører og ét afhængigt handelsselskab) ansås for 
utilstrækkelige. Det konkluderedes derfor, at disse tre selskaber ikke inden for de 
fastsatte frister havde meddelt de oplysninger, der ansås for nødvendige for at 
gennemføre undersøgelsen, og de underrettedes om, at Kommissionen havde til 
hensigt i henhold til artikel 18, stk. 1, i grundforordningen at træffe afgørelse på 
grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. 
Oplysningerne fra de øvrige tre selskaber, hvis besvarelser ansås for tilstrækkelige 
(to producenter/eksportører og et handelsselskab, som var forretningsmæssigt 
forbundet med en producent/eksportør), efterprøvedes senere ved kontrolbesøg. 
Af de to producenter/eksportører afslog ét imidlertid at udlevere kopier af 
grundlæggende dokumenter, såsom lister over hjemmemarkedssalg og kunder 
samt prislister, originale fakturaer over hjemmemarkedssalget, og listen over 
eksportkunder svarende til koderne i listen over eksportsalget. Det fremgik også 
af kontrolbesøget, at selskabet ikke i besvarelsen af spørgeskemaet havde angivet 
det salg til Det Europæiske Fællesskab i undersøgelsesperioden, som havde 
fundet sted via et forbundet selskab. I betragtning af disse mangler og den ikke 
foreliggende mulighed for at efterprøve væsentlige dele af de oplysninger, 
selskabet havde fremlagt, kunne Kommissionen ikke anvende disse oplysninger 
38 
som grundlag for at fastsætte den normale værdi og eksportprisen ved salg til 
Fællesskabet. Selskabet underrettedes derfor om, at Kommissionen som følge af 
den manglende samarbejdsvilje ville træffe afgørelse på grundlag af de 
foreliggende faktiske oplysninger, jf. artikel 18 i grundforordningen. 
(b) Normal værdi 
Samarbejdsvillige parter 
(37) Som nævnt i betragtning 36 kunne kun én polsk producent/eksportør og ét polsk 
handelsselskab anses for at være samarbejdsvillige parter i den foreliggende 
fornyede undersøgelse. Da en individuel dumpingberegning ikke er relevant for et 
handelsselskab, fastsattes der en normal værdi for den eneste samarbejdsvillige 
producent/eksportør. 
Den pågældende producent/eksportør solgte i undersøgelsesperioden varer 
henhørende under seks grupper på både hjemmemarkedet og EF-markedet. Af 
undersøgelsen af spørgsmålet om repræsentativitet fremgik det, at den samlede 
mængde af den pågældende vare, som i samme periode solgtes på 
hjemmemarkedet, var mere end dobbelt så stor som den mængde, der 
eksporteredes til Det Europæiske Fællesskab. 5%-prøven gennemførtes derefter 
for hver varegruppe, og det fremgik heraf, at alle seks varegrupper solgtes i 
tilstrækkelige mængder på hjemmemarkedet, og de kunne således i 
39 
overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen anses for 
repræsentative med henblik på fastsættelsen af den normale værdi. 
Undersøgelsen af rentabiliteten viste, at for fem af de seks varegrupper kunne de 
hjemmemarkedspriser, der var betalt i normal handel, anvendes som grundlag for 
fastsættelsen af den normale værdi, jf. artikel 2, stk. 4, i grundforordningen. For 
den sjette varegruppe var det fortjenstgivende salg utilstrækkeligt, og den normale 
værdi beregnedes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen 
på grundlag af produktionsomkostningerne plus et tillæg til dækning af SA&G og 
fortjeneste. Grunlaget herfor var den pågældende producents/eksportørs faktiske 
data, som havde tilknytning til produktion og salg af samme vare i normal handel 
på hjemmemarkedet. 
Ikke-samarbejdsvillige parter 
For de fire ikke-samarbejdsvillige parter fastsattes den normale værdi i 
overensstemmelse med artikel 18, stk. 6, i grundforordningen på grundlag af den 
samarbejdsvillige producents varegruppe, for hvilken der var fastlagt den højeste 
normale værdi, idet enhver anden fremgangsmåde ville være ensbetydende med 
en belønning af manglende samarbejdsvilje. Følgerne heraf mildnedes imidlertid 
af den kendsgerning, at alle de varer, som den samarbejdsvillige producent solgte 
på hjemmemarkedet, henhører under de grupper af varer omfattet af 
undersøgelsen, der har den største diameter, som er forholdsvis billigere end de 
varer med mindre diameter, der udelukkende eksporteres af de ikke-
samarbejdsvillige parter. 
40 
(c) Eksportpris 
Samarbejdsvillige parter 
(38) Den samarbejdsvillige producent solgte i undersøgelsesperioden den pågældende 
vare i Det Europæiske Fællesskab både direkte og via en forbunden polsk 
mellemhandler. Eksportprisen fastsattes under hensyntagen til både de direkte 
transaktioner og de transaktioner, der fandt sted via et af de forbundne 
handelsselskaber. For de transaktioner, der fandt sted via handelsselskabet, 
fastsattes eksportprisen på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle 
betales til dette selskab. Da et forbundet handelsselskabs funktioner kan anses for 
at være identiske med dem, der varetages af en handlende, som optræder på 
provisionsbasis, beregnedes der en provision på grundlag af handelsselskabets 
bruttofortjeneste, som efterprøvedes under kontrolbesøget. Denne fortjeneste blev 
fratrukket det forbundne selskabs priser ved salg til uafhængige kunder i 
Fællesskabet. 
Ikke-samarbejdsvillige parter 
I overensstemmelse med artikel 18, stk. 5, i grundforordningen udvalgte 
Kommissionen for de pågældende tre ikke-samarbejdsvillige 
producenter/eksportører som en uafhængig kilde til oplysninger Eurostat's 
importstatistikker for de pågældende KN-koder. Eksportprisen fastsattes derefter 
41 
på dette grundlag, efter at der fra den samlede import var fratrukket mængden og 
værdien af de varer, som den samarbejdsvillige producent havde solgte i Det 
Europæiske Fællesskab, både direkte og via det samarbejdsvillige forbundne 
handelsselskab. 
(d) Sammenligning 
(39) For at sikre en retfærdig sammenligning mellem den normale værdi og 
eksportprisen beregnet ab fabrik blev der i form af justeringer taget behørigt 
hensyn til forskelle, som angiveligt og påviseligt påvirkede prisernes 
sammenlignelighed. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i 
grundforordningen blev der foretaget justeringer med hensyn til transport-, 
forsikrings-, håndterings- og dermed forbundne omkostninger, samt provisioner 
og kreditomkostninger. 
(e) Dumpingmargen 
(40) Dumpingmargenen for den samarbejdsvillige producent fastsattes i 
overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen for hver varegruppe 
ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi med den vejede 
gennemsnitlige eksportpris. Udtrykt i procent af importværdien, frit Fællesskabets 
grænse, udgør dumpingmargenen for den eneste samarbejdsvillige producent: 
Huta Batory SA 7,1%. 
42 
For ikke-samarbejdsvillige parter beregnedes der en restdumpingmargen ved at 
sammenligne den normale værdi, som fastsat i sidste afsnit i betragtning 37, med 
eksportprisen, som fastsat i sidste afsnit af betragtning 38. Restdumpingmargenen 
udtrykt i procent af importværdien, frit Fællesskabets grænse, udgør 33,2%. 
4. Kroatien 
(41) I betragtning af undersøgelsesresultaterne for Kroatien med hensyn til 
spørgsmålet om den forvoldte skade (jf. betragtning 51 og 69), ansås det ikke for 
påkrævet at fortsætte dumpingundersøgelsen. 
D. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET 
(42) Det var de samme EF-producenter, der samarbejde med Kommissionen om 
gennemførelse af de to undersøgelser (jf. befragtning 8). Disse selskaber tegnede 
sig for mere end 90% af den samlede produktion i Fællesskabet af den vare, der er 
omfattet af undersøgelsen, og der var derfor tale om en betydelig del af den 
samlede produktion af den pågældende vare i Fællesskabet. 
43 
(43) Flere eksportører gjorde gældende, at nogle af de klagende producenter i 
Fællesskabet købte og importerede varer fra førstnævnte. De anførte, at disse 
producenter i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen burde 
holdes uden for definitionen af EF-erhvervsgrenen med henblik på fastlæggelse af 
skaden. 
Der blev ikke fremlagt overbevisende dokumentation for denne påstand. Det 
fremgår desuden af Kommissionens undersøgelse, af ingen af EF-producenterne 
importerede den pågældende vare, og at nogle importører, som var 
forretningsmæssigt forbundet med sådanne EF-producenter, importerede små 
mængder af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. De importerede varer 
videresolgtes i Fællesskabet udelukkende af disse forbundne importører, som 
ifølge det foreliggende havde handlet uafhængigt og endog i konkurrence med de 
pågældende producenters salgsafdelinger. Under alle omstændigheder fremgik det 
af undersøgelsen af de faktiske omstændigheder, at de pågældende importerede 
mængder for hver af EF-producenterne udgjorde mindre end 3% af det samlede 
salg af disse varer på EF-markedet. 
En så lille import anses derfor ikke for at kunne have forvoldt nogen skade for 
EF-producenterne, og der er følgelig intet grundlag for at udelukke disse 
producenter. 
44 
De producenter, der er nævnt i betragtning 8, vil derfor i det følgende blive 
betragtet som "erhvervsgrenen i Fællesskabet" som defineret i artikel 4, stk. 1, i 
grundforordningen. 
E. SKADE 
1. Indledende bemærkninger 
(44) Det skal anføres, at gældende antidumpingforanstaltninger vedrørende Ungarn, 
Polen og Kroatien er tilsagn, der kombinerer kvantitative lofter og visse 
prisbestemmelser med en resttold i form af en værditold. 
Det skal endvidere bemærkes, at importen af alle sømløse rør (herunder således 
også den pågældende vare) med oprindelse i Tjekkiet og Slovakiet mellem 1993 
og 1995 var omfattet af en ordning med toldkontingenter, dvs. toldfri inden for 
kvantitative lofter; når loftet var nået opkrævedes der en told på 30%. Denne 
ordning udløb ved udgangen af 1995. 
(45) Endelig skal det erindres, at den foreliggende forordning kombinerer resultaterne 
af to undersøgelser, hvoraf den ene førte til offentliggørelsen af en forordning om 
midlertidig told. Alle undersøgelsesresultater vedrørende skade, 
årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør ses på baggrund af de 
undersøgelsesresultater, der fremgår af forordningen om midlertidig told. 
45 
2. Forbrug 
(46) I betragtning 48 i forordningen om midlertidig told anførtes det, at forbruget i 
Fællesskabet udtrykt i tons pr. måned udgjorde 89 900 tons i 1992, 69 700 i 1993, 
84 070 i 1994, 92 730 i 1995 og 92 130 i undersøgelsesperioden. Disse 
undersøgelsesresultater anfægtedes ikke og bekræftes derfor. 
3. Dumpingimport 
(a) Kumulering 
(47) I forordningen om midlertidig told fastslog Kommissionen, at de skadelige 
virkninger af dumpingimporten fra Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet 
skulle vurderes kumulativt ud fra den betragtning, at de pågældende varer 
importeredes i betydelige mængder fra hvert eksportland, de tegnede sig for en 
betydelig markedsandel og konkurrerede med hinanden og med de varer, der 
fremstilles af EF-erhvervsgrenen. 
(48) Nogle eksportører gjorde gældende, at virkningerne af den pågældende eksport til 
Fællesskabet burde undersøges på et individuelt grundlag som følge af forskelle i 
de importerede mængder og væksten heri samt i konkurrencevilkårene. 
46 
(49) Kommissionen henviser i den forbindelse til, at det af undersøgelsen fremgik, at 
nedenstående kriterier for at kumulere importen fra de pågældende fire lande, jf. 
artikel 3, stk. 4, i grundforordningen, var opfyldt, nemlig: 
- den dumpingmargen, der fastsattes for hvert land, var højere end den fastsatte 
minimumsværdi (nemlig mellem 5,1 og 38,2%), 
- de indførte mængder fra hvert land var ikke ubetydelig; ingen af 
eksportlandene havde således en markedsandel på under 1%, idet der var 
konstateret markedsandele på mellem 3 og 8,3%, 
- hvad angår konkurrencevilkårene, både mellem importerede varer indbyrdes 
og mellem importerede varer og varer, der sælges af EF-erhvervsgrenen, 
konstateredes det, at varerne kan erstatte hinanden, at de følger samme tendens 
for prisudviklingen, at der anvendes de samme distributionskanaler og føres 
den samme lavprispolitik med deraf følgende store prisunderbud (mellem 17,5 
og 43,2%), og at varerne er til stede samtidigt i de samme geografiske 
områder, og de konkurrerer derfor indbyrdes og med de varer, der fremstilles 
af EF-erhvervsgrenen. 
Det forhold, at de pågældende importerede varer med oprindelse i Tjekkiet og 
Slovakiet var omfattet af en toldkontingentordning indtil den 31. december 1995, 
ændrer ikke den konklusion, at den pågældende import opfylder de kriterier, 
47 
der er fastlagt i artikel 3, stk. 4, i grundforordningen. Det skal under alle 
omstændigheder bemærkes, at efter udløbet af nævnte ordning steg 
markedsandelen for den pågældende import fra Tjekkiet fra 6,7% i 1995 til 9,6% i 
de første otte måneder af 1996, og for Slovakiet var steg den i samme periode fra 
2,1% til 3,4%. 
Af alle ovennævnte grunde fastslås det, at konklusionerne i betragtning 49 i 
forordningen om midlertidig told bør fastholdes. 
(50) Under hensyntagen til de to samtidige undersøgelser undersøgtes det også, om 
virkningerne af importen fra Ungarn, Polen og Kroatien burde vurderes sammen 
med virkningerne af den import, der er omfattet af den nye undersøgelse. 
(51 ) Det konstateredes, at importen fra Kroatien tegnede sig for en andel af EF-
markedet, som faldt fra 1,8% i 1992 til 0,7% i undersøgelsesperioden. I 
betragtmng af den lille og stærkt faldende import, som står i modsætning til, hvad 
der er konstateret for den øvrige import, ansås det ikke for rimeligt at analysere 
virkningerne af denne import kumulativt. Eftersom importen fra Kroatien er 
omfattet af antidumpingforanstaltninger, tages der i denne konklusion også 
hensyn til undersøgelsesresultaterne i betragtning 70, ifølge hvilke der ikke er 
sandsynlighed for, at der igen vil blive forvoldt ^ade. 
48 
(52) For importen fra Ungarn og Polen konstateredes det, at som det var tilfældet for 
importen omfattet af den nye undersøgelse, var de importerede mængder og 
dumpingmargenerne betydelige. 
Hvad angår importen fra Ungarn er det gjort gældende, at den er ubetydelig, og at 
den derfor ifølge artikel 3, stk. 4, i grundforordningen ikke bør kumuleres med 
den øvrige import. Det fremgik imidlertid ikke af undersøgelsen, at denne import 
faktisk var ubetydelig. 
Hertil kommer, at det for begge undersøgelser er fastslået, at der er tale om de 
samme konkurrencevilkår mellem de importerede varer og mellem de 
importerede og de i Fællesskabet fremstillede varer, især fordi alle disse varer 
ansås for at være samme vare og solgtes til priser, der var væsentligt lavere end 
EF-erhvervsgrenens priser (nemlig fra 17 - 21,3% for Folens og 25,4% for 
Ungarns vedkommende). Det forhold, at denne import var omfattet af kvantitative 
tilsagn i den betragtede periode, ændrer intet ved den konklusion, at den med 
henblik på fastlæggelse af den forvoldte skade kan kumuleres med den øvrige 
import, der er omfattet af undersøgelsen. Selv om der således har været tale om en 
begrænsning af de mængder, der er eksporteret til Fællesskabet, og en vis 
prisstigning sammenlignet med de priser, der beregnes af eksportørerne i de 
49 
lande, der er omfattet af den nye undersøgelse, har importen af de pågældende 
varer med oprindelse i Ungarn og Polen fortsat fundet sted til dumpingpriser, som 
er væsentligt lavere end EF-producenternes priser. 
(53) Ovenstående betragtninger om kumulering førte derfor til den konklusion, at det 
er berettiget at foretage en kumulativ vurdering af virkningerne af 
dumpingimporten fra de lande, der er omfattet af de to undersøgelser, dog med 
undtagelse af Kroatien (i det følgende benævnt "eksportlandene"). 
(b) Kumuleret mængde og dumpingimportens markedsandel 
(54) Resultaterne af den foreløbige undersøgelse, ifølge hvilken den kumulerede 
import faldt fra 201 920 tons i 1992 til 96 080 tons i 1993 og derefter steg til 
195 220 tons i 1994,230 810 tons i 1995 og 268 670 tons i 
undersøgelsesperioden, anfægtedes ikke og bekræftes derfor. 
Det er samme er tilfældet for de dertil svarende markedsandele, som udgjorde 
18,7% i 1992,11,5% i 1993,19,4% i 1994, 20,7% i 1995 og 24,3% i 
undersøgelsesperioden. 
50 
(c) Priserne på dumpingvarerne 
(55) Fastlæggelsen af eksportlandenes prisunderbud fandt sted på grundlag aftal for 
undersøgelsesperioden. Der blev med henblik herpå foretaget en sammenligning 
mellem de pågældende eksportlandes vejede gennemsnitlige salgspriser og EF-
producenternes vejede gennemsnitlige salgspriser for de pågældende sømløse rør. 
Prissammenligningen fandt sted på grundlag af salget til første uafhængige kunde 
i Fællesskabet. For at sikre, at priserne var sammenlignelige, justeredes EF-
producenternes priser og priserne på de importerede varer i givet fald for 
transportomkostninger for at nå frem til priser ab fabrik eller cif Fællesskabets 
grænse. Endvidere justeredes importpriserne på grundlag af de foreliggende 
oplysninger med en importørmargen, der indbefattede fortoldning, 
håndteringsomkostninger, provision, finansieringsomkostninger og fortjeneste. 
Det fremgik af sammenligningen, at der var tale om underbud for alle de 
pågældende lande og eksportører. De vejede gennemsnitlige underbudsmargener 
udtrykt i procent af EF-producenternes priser udgjorde: 
51 
Tjekkiet: fra 21.2% til 43.2% 
Ungarn: 25.7% 
Polen: fra 17.0% til 21.3% 
Rumænien: 25.8% 
Rusland: 41.5% 
Slovakiet: 17.5% 
4. EF-erhvervsgrenens situation 
(56) For at lette læsningen gentages de resultater, der allerede er anført i forordningen 
om midlertidig told vedrørende EF-erhvervsgrenens situation, og disse resultater 
bekræftes med henblik på den endelige afgørelse, da parterne ikke har anfægtet 
dem. 
(a) Kapacitet, produktion og udnyttelsesgrad 
(57) Mellem 1992 og undersøgelsesperioden indstillede elleve fabrikker og 
produktionsanlæg produktionen, svarende til en nedgang på ca. en fjerdedel af 
den samlede produktionskapacitet i Fællesskabet for sømløse rør ved periodens 
begyndelse. 
52 
EF-erhvervsgrenens produktion faldt fra 1 136 640 tons i 1992 til 996 036 tons i 
1995 og 938 184 tons i undersøgelsesperioden. I takt med den betydelige 
reduktion af kapaciteten steg kapacitetsudnyttelsen i samme periode fra 63,5% til 
75,9% for derefter at falde tilbage til 71,3%. 
(b) Salg og markedsandel 
(58) EF-producenternes salg faldt fra 781 770 tons i 1992 til 775 721 tons i 1995 og 
722 042 tons i undersøgelsesperioden. 
EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt fra 75,2% i 1992 til 72,1% i 1995 og faldt 
med yderligere 4,8 % til 67,3% i undersøgelsesperioden. 
(c) Salgspriser 
(59) I gennemsnit androg enhedspriserne på den pågældende vare, som solgtes af EF-
producenterne på EF-markedet, udtrykt i ECU pr. ton, 576 i 1992, 578 i 1995 og 
593 i undersøgelsesperioden, svarende til en samlet stigning på 3%. 
53 
(d) Rentabilitet 
(60) EF-erhvervsgrenen havde finansielle tab på salget af samme vare i den betragtede 
periode. Mellem 1992 og 1994 udgjorde disse tab i gennemsnit 8%. Indtjeningen 
forbedredes i 1995 (-2,1%) og undersøgelsperioden uden dog at nå op på 
nulpunktet, jf. nedenstående: 
1992 1993 \m \m undersøgelsesperioden 
-7,0 -12,2 -7,9 -2,2 -0,7 
Denne nedbringelse af tabet var i vid udstrækning mulig som følge af gældende 
antidumpingforanstaltninger i den pågældende sektor. Havde der ikke foreligget 
sådanne foranstaltninger, ville det ikke have været muligt at nedbringe de 
finansielle tab, eller ikke i samme omfang. Endvidere fandt den beskedne 
forbedring af situationen sted i en periode, hvor der udfoldedes betydelige 
omstruktureringsbestræbelser, som bl.a. førte til ovennævnte fabrikslukninger. 
Denne udvikling var imidlertid ikke tilstrækkelig til at nå det indtjeningsniveau, 
der ville være påkrævet, for at EF-erhvervsgrenen kunne fa dækning for stigende 
produktionsomkostninger og de store investeringer i omstruktureringen, opnå en 
rimelig fortjeneste, indvinde tidligere års tab og sikre muligheden for at overleve 
på lang sigt. 
54 
(e) Beskæftigelse 
(61) Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen faldt mellem 1992 og udgangen af 
undersøgelsesperioden med ca. 35%, svarende til en nedgang i antallet af 
arbejdspladser på ca. 2 800. 
5. Endelig konklusion 
(62) Det fremgik af undersøgelsen af EF-erhvervsgrenens økonomiske resultater i den 
betragtede periode, at der mellem 1992 og august 1996 var tale om nedgang i 
produktion, salg og markedsandel og et fald i beskæftigelsen trods betydelige 
omstruktureringsbestræbelser med henblik på at reducere 
produktionsomkostningerne. 
Disse omstruktureringsbestræbelser og gældende foranstaltninger gjorde det 
muligt for EF-erhvervsgrenen at øge kapacitetsudnyttelsen og forbedre de 
finansielle resultater, som dog forblev negative i undersøgelsesperioden (- 0,7%), 
dvs. under nulpunktet, og de var utilstrækkelige til at sikre EF-erhvervsgrenens 
overlevelse på lang sigt. 
55 
Det konkluderes derfor, at EF-erhvervsgrenen led væsentlig skade i den 
betragtede periode, som defineret i artikel 3 i grundforordningen, idet den måtte 
registrere nedgang i salg, markedsandel og beskæftigelse samt finansielle tab. 
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG 
1. Virkningen af dumpingimporten 
(a) Virkningen af den kumulerede import fra Tjekkiet, Ungarn, Polen, 
Rumænien, Rusland og Slovakiet 
(63) Medens forbruget i Fællesskabet holdt sig på et stort set uændret niveau, øgedes 
den samlede markedsandel for den kumulerede import fra Tjekkiet, Ungarn, 
Polen, Rumænien, Rusland og Slovakiet med ca. 5,6 procentpoint, nemlig fra 
18,7% i 1992 til 24,3% i undersøgelsesperioden. I modsætning hertil faldt EF-
erhvervsgrenens markedsandel i samme periode med ca. 7,9 procentpoint fra 
75,2% til 67,3%. I betragtning af, at der konstateredes betydelige prisunderbud 
for hvert eksportland, og da forøgelsen af markedsandelen for den pågældende 
dumpingimport faldt sammen med forværringen af EF-erhvervsgrenens situation, 
fastslås det, at importen fra de pågældende seks lande set under ét havde en 
negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation. 
56 
(b) Virkningen af import med oprindelse i Kroatien 
Særskilt betragtet kan importen af den pågældende vare med oprindelse i 
Kroatien ikke anses for at have påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade i 
betragtning af den faldende mængde og markedsandel. 
2. Virkningen af andre faktorer 
(a) Anden import 
(64) Nogle eksportører gjorde gældende, at der fra andre lande, f.eks. Argentina, var 
blevet importeret betydelige mængder til priser, som havde skadelige virkninger 
for EF-erhvervsgrenen. Det fremgik af undersøgelsen, at markedsandelen for 
importen fra andre tredjelande, som ikke var omfattet af de to undersøgelser, 
øgedes fra 4,3% i 1992 til 6,5% i 1995 og 7,7% i undersøgelsesperioden. Selv om 
der var tale om stigende mængder, kunne det på grundlag af foreliggende 
statistiske data fastslås, at priserne var betydeligt højere end priserne på 
dumpingvarerne, og der var intet, der tydede på, at importen fra tredjelande, der 
ikke var omfattet af de to undersøgelser, havde fundet sted til dumpingpriser. Det 
konkluderes derfor, at den pågældende import kun havde ringe eller ingen 
indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation. 
(b) Den generelle økonomiske situation 
(65) Som anført i forordningen om midlertidig told faldt forbruget i Fællesskabet i 
1993 som følge af den verdensomspændende lavkonjunktur, som især berørte 
57 
brugerne af den pågældende vare (bilindustrien, byggeindustrien osv.). I det 
pågældende år lå også importen fra de pågældende eksportlande og den dertil 
svarende markedsandel på et lavt niveau, og EF-erhvervsgrenen registrerede de 
dårligste resultater i henseende til salg på EF-markedet samt priser og rentabilitet. 
På denne baggrund er det klart, at forværringen af markedssituationen i 1993 
havde negative følger for EF-erhvervsgrenens situation. 
Ses der imidlertid bort fra den usædvanlige situation i 1993, var 
forbrugsudviklingen generelt stabil i de øvrige år i den betragtede periode (1992 
og 1994 frem til undersøgelsesperioden). Denne stabile situation begunstigede 
imidlertid fortrinsvis dumpingimporten fra de pågældende lande, som øgede deres 
markedsandel, medens EF-erhvervsgrenens markedsandel fortsat var faldende. 
Den generelle økonomiske situation kan derfor ikke betragtes som en faktor, der i 
hele den betragtede periode var ansvarlig for den vanskelige situation, som EF-
erhvervsgrenen fortsat befinder sig i. I betragtning af EF-producenternes 
omfattende rationaliserings- og omstruktureringsbestræbelser og de 
foranstaltninger til beskyttelse af handelen, som var i kraft i denne periode, burde 
EF-erhvervsgrenen ganske klart i højere grad have overvundet de økonomiske 
vanskeligheder og opnået mere tilfredsstillende resultater i 1995 og 1996. 
58 
(c) Omstrukturering af EF-erhvervsgrenen 
(66) Nogle eksportører gjorde gældende, at EF-erhvervsgrenens utilfredsstillende 
resultater i den betragede periode ikke skyldtes virkningerne af dumpingimporten, 
men den omstrukturering, som EF-erhvervsgrenen gennemførte. 
En del af tilbagegangen i EF-erhvervsgrenens produktion, salg og beskæftigelse 
kunne utvivlsomt tilskrives den omstrukturering, der gennemførtes på grund af 
overskydende kapacitet. I betragtning af omfanget af og markedsandelen for 
dumpingimporten fra de pågældende lande og den konstaterede underbudsmargen 
står det imidlertid klart, at dumpingimporten særskilt betragtet havde en betydelig 
del i den væsentlige skade, der er påført EF-erhvervsgrenen. 
3. Konklusion 
(67) Selv om den verdensomspændende lavkonjunktur i 1993 og omstruktureringen af 
EF-erhvervsgrenen kan have haft visse negative følger for denne erhvervsgrens 
resultater i den betragtede periode, må det på baggrund af ovenstående 
konkluderes, at den kumulerede virkning af dumpingimporten fra Tjekkiet, 
Ungarn, Polen, Rumænien, Rusland og Slovakiet særskilt betragtet har påført EF-
erhvervsgrenen væsentlig skade som følge af betydelige prisunderbud i 
forbindelse med en omfattende import til dumpingpriser, og at gældende 
antidumpingforanstaltninger, som er omfattet af den fornyede undersøgelse, ikke i 
59 
tilstrækkelig grad har haft den tilsigtede virkning. Importen af den pågældende 
vare med oprindelse i Kroatien kan, særskilt betragtet, ikke anses for at have 
påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. 
Det skal bemærkes, at der kun vil kunne blive tale om en forværring af 
dumpingimportens skadelige virkninger for den pågældende erhvervsgren i 
Fællesskabet, hvis de foranstaltninger, der gælder for en del af den kumulerede 
import, skulle blive ophævet. Ungarn og Polen har således en betydelig kapacitet 
til rådighed til eksport til Fællesskabet, idet der ikke vil kunne afsættes yderligere 
mængder på det polske hjemmemarked eller ved eksport til tredjelande. 
Endvidere bør det bemærkes, at kapaciteten i Polen er forøget med ca. 15% efter 
udløbet af undersøgelsesperioden. 
G. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT ELLER FORNYET SKADE 
KROATIEN 
(68) Undersøgelsen vedrørende Ungarn, Polen og Kroatien var en fornyet 
undersøgelse, som gennemførtes sideløbende med den nye undersøgelse for at fa 
et samlet overblik over importen af sømløse rør til Fællesskabet. På grundlag af 
en kumulativ vurdering af dumpingimporten konstateredes det, at der forvoldes 
skade. Det er derfor ikke påkrævet nærmere at undersøge, om det er sandsynlingt, 
at der fortsat eller igen vil blive forvoldt væsentlig skade, hvis gældende 
antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af den pågældende vare med 
oprindelse i Ungarn og Polen ophæves eller ændres. 
60 
Det er imidlertid nødvendigt at foretage en sådan undersøgelse af importen af den 
pågældende vare med oprindelse i Kroatien, som ikke kumuleredes med den 
øvrige import, der er undersøgt. 
(69) Efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger faldt importen fra Kroatien 
betydeligt, nemlig fra 19 201 tons i 1992 til 8 077 tons i undersøgelsesperioden, 
svarende til en nedgang i markedsandelen fra 1,8% til 0,7%, jf. betragtning 51. 
I den betragtede periode lå den kroatiske producents eksport til Det Europæiske 
Fællesskab langt under det loft, der var fastsat i det kvantitative tilsagn, der blev 
godtaget i 1993. På grund af de seneste års krigslignende tilstand i Kroatien blev 
produktionsfaciliteterne for sømløse rør delvis ødelagt, og arbejdsstyrken 
mindskedes betydeligt. Som følge heraf var kun en fjerdedel af den årlige 
teoretiske produktionskacitet på ca. 35 000 tons i drift. Produktionen af den 
pågældende vare faldt fra ca. 34 000 tons i 1992 til 10 515 tons i 
undersøgelsesperioden, altså en nedgang i kapacitetsudnyttelsen fra 97% til 37%. 
Salget på hjemmemarkedet faldt fra 8 000 tons til 2 100 tons i samme periode, og 
eksporten til lande uden for Det Europæiske Fællesskab var ubetydelig. 
61 
Der forventes ikke nogen væsentlig forøgelse af eksporten til Det Europæiske 
Fællesskab, og eventuelle prisunderbud skulle have begrænset indvirkning på 
prisniveauet eller på EF-producenternes mulighed for at hæve priserne. Øgede 
genopbygningsaktiviter i det tidligere Jugoslavien skulle desuden medføre, at det 
indenlandske salg stiger, og at den kroatiske eksport koncentreres om markederne 
i dette område. 
En ophævelse af gældende foranstaltninger for Kroatien indebærer således næppe 
nogen overhængende risiko for øget import fra dette land. Det er således ikke 
sandsynligt, at der igen vil blive forvoldt væsentlig skade. 
Konklusion 
(70) For Kroatiens vedkommende anses det ikke for sandsynligt, at der igen vil blive 
forvoldt skade, hvis gældende foranstaltninger ophæves, og det er derfor under de 
foreliggende omstændigheder ikke længere nødvendigt at opretholde disse 
foranstaltninger. 
H. FÆLLESSKABETS INTERESSER 
1. Indledning 
(71) I betragtning af, at både den nye antidumpingundersøgelse og den fornyede 
undersøgelse vedrørte samme marked, nemlig EF-markedet for de pågældende 
sømløse rør, undersøgtes spørgsmålet om Fællesskabets interesser samlet for 
62 
begge undersøgelser. Det var formålet med undersøgelsen af dette spørgsmål at 
fastslå foranstaltningernes mulige følgevirkninger for alle parter i begge 
procedurer og følgerne af ikke at træffe foranstaltninger. 
(72) Det skal i den forbindelse anføres, at betragtning 68 ff. i forordningen om 
midlertidig told indeholdt en vurdering af alle involverede parters interesser, 
herunder EF-erhvervsgrenen, importører/forhandlere og brugerindustrien. På 
baggrund af de oplysninger, der forelå på tidspunktet for offentliggørelsen af 
forordningen om midlertidig told, konkluderede Kommissionen, at der ikke var 
nogen tvingende grund til ikke at afhjælpe den skadevoldende dumpings 
handelsfordrejende virkninger. 
(73) Efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told fremsatte ingen af de 
berørte parter bemærkninger til Kommissionens foreløbige konklusioner om 
Fællesskabets interesser. 
Selv om ingen af parterne i brugerindustrien havde medvirket i den foreløbige 
undersøgelse, fortsatte Kommissionen sin undersøgelse for at fuldføre analysen af 
foranstaltningers mulige følgevirkninger for disse parter. Den rettede derfor 
henvendelse til klagende part, til importører og til en sammenslutning af 
forskellige forarbejdningsvirksomheder, som bl.a. brugte den pågældende vare. 
På grundlag heraf identificeredes der syv industrielle brugere, og der sendtes 
spørgeskemaer til hver af dem. Kun fire brugervirksomheder fremsatte relevante 
bemærkninger eller besvarede spørgeskemaerne. 
63 
På grundlag af de supplerende oplysninger, der fremgik af disse besvarelser, og 
under hensyntagen til, at der ikke fremsattes bemærkninger til de 
undersøgelsesresultater, der fremgår af forordningen om midlertidig told, kan der 
drages følgende konklusion. 
2. Følgevirkninger for EF-erhvervsgrenen 
(a) Sandsynlige virkninger af at indføre antidumpingforanstaltninger 
(74) Det kan forventes, at priserne på den importerede vare vil stige efter indførelsen 
af antidumpingforanstaltninger. Dette vil medføre en nedgang i de importerede 
mængder og dermed i udbuddet på markedet, således at EF-erhvervsgrenen far 
mulighed for at øge produktion og salg. 
EF-erhvervsgrenens priser vil formentlig stige i et vist omfang, men absolut ikke i 
et omfang svarende til tolden i betragtning af ovennævnte overskydende kapacitet 
og markedets gennemsigtighed. 
Stigningen i EF-erhvervsgrenens produktion vil resultere i en højere 
kapacitetsudnyttelsesgrad og dermed en reduktion af enhedsomkostningerne for 
den pågældende vare, og dette vil igen gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at 
sikre en mere tilfredsstillende finansiel situation. 
64 
(b) Sandsynlige virkninger af ikke at indføre antidumpingforanstaltninger 
(75) EF-erhvervsgrenens situation har bedret sig noget i løbet af den betragtede 
periode, men er dog fortsat utilfredsstillende. Vedtages eller opretholdes der 
under disse omstændigheder ikke antidumpingforanstaltninger, kan det forventes, 
at situationen igen forværres i form af faldende produktion og 
kapacitetsudnyttelse, nedgang i markedsandel, finansielle tab og faldende 
beskæftigelse. Dette vil yderligere forringe mulighederne for at producere hele 
varesortimentet til konkurrencedygtige priser. 
Som anført i betragtning 73 i forordningen om midlertidig told er den pågældende 
sektor afhængig af en rimelig kapacitetsudnyttelse. Dette kan kun opnås ved et 
tilfredsstillende produktionsniveau for standardiserede rør i handelskvalitet eller 
rør til olieledninger, som er i direkte konkurrence med dumpingvarerne. En 
nedgang i produktionen af disse standardrør vil bringe produktionen af 
varekategorier af højere kvalitet i fare og dermed overlevelsesmulighederne for 
hele sektoren for sømløse rør. 
3. Følgevirkninger for importører/forhandlere 
(76) I betragtning 74 i forordningen om midlertidig told konkluderede Kommissionen, 
at foranstaltningerne kun kunne forventes at få minimal indvirkning på EF-
importørernes generelle situation, fordi det er velkendt, at de handler med alle 
65 
former for stålprodukter, således at kun en lille del af deres omsætning hidrører 
fra de pågældende sømløse rør. 
Der er ikke modtaget yderligere bemærkninger til dette spørgsmål, og det er 
derfor rimeligt at fastslå, at antidumpingforanstaltninger kun vil have ringe eller 
ingen indvirkning på de pågældende importørers/forhandlers situation. 
4. Følgevirkninger for industrielle brugere 
(77) Som anført i betragtning 71 i forordningen om midlertidig told er der flere 
brugerindustrier i senere led i produktionskæden for den pågældende vare, såsom 
maskinindustrien, transport af flydende varer (olie, gas, vand osv.), den kemiske 
og petrokemiske industri, kraftværker (herunder kernekraftværker), 
automobilindustrien og byggeindustrien. 
På grundlag af en gennemgang af ovennævnte bemærkninger eller besvarelser (jf. 
betragtning 73) konkluderes det, at indvirkningen på omkostningerne i nævnte 
brugerindustrier forårsaget af eventuelle prisstigninger som følge af vedtagelsen 
eller videreførelsen af antidumpingforanstaltninger vil være ubetydelig. 
Det skal endvidere anføres, at mindst 85% af dumpingimporten fra de lande, der 
er omfattet af både den nye antidumpingundersøgelse og den fornyede 
undersøgelse sælges til store forhandlere, som ifølge det foreliggende har benyttet 
dumpingpriserne til at opnå en større fortjeneste. For så vidt forhandlerne justerer 
deres fortjenstmargener for helt eller delvis at tage hensyn til virkningerne af 
66 
foranstaltningerne, afspejles de ikke, eller ikke i nævneværdigt omfang, i deres 
salgspriser. 
På baggrund af ovenstående fastslås det, at eventuelle prismæssige virkninger af 
antidumpingforanstaltningerne vil være ubetydelige for nævnte industrielle 
brugere i senere led i produktionskæden. 
5. Konklusion 
(78) På grundlag af ovenstående betragtninger konkluderes det, at der ikke er nogen 
tvingende grund til ikke at afhjælpe virkningerne af den skadelige dumping, og at 
det er i Fællesskabets interesse henholdsvis at vedtage og at videreføre 
beskyttelsesforanstaltninger. 
I. ENDELIG TOLD 
1. Lande omfattet af den nye undersøgelse 
(79) Der henvises til betragtning 78 ff. i forordningen om midlertidig told, ifølge 
hvilke Kommissionen for at hindre, at der inden afslutningen af proceduren 
forvoldtes yderligere skade som følge af den pågældende dumpingimport, 
besluttede at indføre antidumpingforanstaltninger i form af midlertidig 
antidumpingtold. 
67 
(a) Skadestærskler 
(80) For at fastsætte størrelsen af den told, der vil være tilstrækkelig til at afhjælpe den 
skade, som dumpingimporten påfører EF-erhvervsgrenen, fandt Kommissionen, 
at der burde beregnes en pris på grundlag af EF-producenternes 
produktionsomkostninger plus en rimelig fortjenstmargen. En fortjenstmargen på 
5% ansås for et passende minimum under hensyntagen til behovet for langsigtede 
investeringer og det afkast, som EF-erhvervsgrenen med rimelighed ville kunne 
forvente at opnå, hvis der ikke fandt skadelig dumping sted. 
Skadestærsklen beregnedes ved at sammenligne de vejede gennemsnitlige cif-
importpriser behørigt justeret for at tage hensyn til uafhængige importørers 
margen med EF-producenternes "ikke-skadelige" pris beregnet som anført 
ovenfor for samme handelsled. De derved fremkomne beløb beregnedes i procent 
af det vejede gennemsnit af værdien af de importerede varer, frit Fællesskabets 
grænse. På dette grundlag beregnedes der følgende skadestærskler: 
Tjekkiet fra 37,4 til 97,9% 
Rumænien 48,3% 
Rusland 87,8% 
Slovakiet 31%. 
68 
Der er ikke modtaget yderligere bemærkninger om dette spørgsmål, og 
ovennævnte fastsættelse af skadestærsklerne bekræftes derfor. 
(b) Endelig told 
(81) Ovennævnte skadestærskler er højere end de dumpingmargener, der er beregnet, 
og den endelige antidumpingtold bør derfor i overensstemmelse med artikel 9, 
stk. 4, i grundforordningen fastsættes på grundlag af sidstnævnte. Beregnet i 
procent af prisen, frit Fællesskabets grænse, udgør tolden: 
Tjekkiet Vltkovice a.s. 
Nova Hut a.s. 
Anden import 5.1% 
5.1% 
28.6% 
Rumænien SC Artrom SA 
SC Silcotub SA 
SC Petrotub SA 9.8% 
9.8% 
9.8% 
SC Republica SA Trade Company 9.8% 
Anden import 38.2% 
Slovakiet Zeleziarne Podbrezovâ a.s. 
Anden import 7.5% 
7.5% 
Rusland Al import 26.8%. 
69 
2. Lande omfattet af den fornyede undersøgelse 
(a) Ungarn og Polen 
(82) På grundlag af resultaterne af undersøgelsen vedrørende Ungarn og Polen 
bekræftes det, at der trods gældende foranstaltninger finder dumping sted med 
deraf følgende skade, og da det må anses for at være i Fællesskabets interesse, at 
antidumpingforanstaltningerne vedrørende disse to lande opretholdes, er der 
fastlagt en ændret told. 
De skadestærskler, der er nødvendige for at afhjælpe den skade, der er forårsaget 
af importen af den pågældende vare med oprindelse i Ungarn og Polen, er 
beregnet efter samme metode, som den, der benyttedes for de lande, der er 
omfattet af den nye undersøgelsen, jf. betragtning 80, og udgør: 
for Ungarn: 45,9% (Csepel Tubes Co. Ltd., som er den 
eneste ungarske producent) 
for Polen: Huta Batory SA 37,2% 
Andre 30,1%. 
Ifølge artikel 9, stk. 4, i grundforordningen bør tolden fastsættes på grundlag af 
skadestærsklen eller dumpingmargenen, alt efter hvilken der er lavest. Da 
dumpingmargenerne for den polske producent, Huta Batory SA og den eneste 
70 
ungarske producent er lavere end de fastlagte skadestærskler, bør tolden fastsættes 
på grundlag af førstnævnte. For de øvrige polske producenter fastsættes tolden på 
grundlag af de fastlagte skadestærskler. 
(83) På dette grundlag bør gældende antidumpingtold, som udgør 10,8% for Polen og 
21,7% fore Ungarn, i stedet fastsættes til følgende satser: 
Ungarn : Csepel Tubes Co. Ltd. 36.5% 
Andre 36.5% 
Polen : Huta Batory SA 7.1 % 
Andre 30.1%. 
(b) Kroatien 
(84) På grundlag af konklusionerne i betragtning 51 og under hensyntagen til, at der 
ikke foreligger nogen forudselig trussel om øget import fra Kroatien (jf. 
betragtning 69), således at der under disse omstændigheder ikke er overhængende 
risiko for, at der igen vil blive forvoldt væsentlig skade, er der ikke fastsat nogen 
endelig told for Kroatien. 
71 
J. ENDELIGE FORANSTALTNINGER 
(85) Ovenstående konklusioner vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og 
Fællesskabets interesser gør det påkrævet at indføre endelige foranstaltninger, 
både for de lande, der er omfattet af den nye undersøgelse, og for de lande, der er 
omfattet af den fornyede undersøgelse, dog med undtagelse af Kroatien, for 
hvilket antidumpingproceduren bør afsluttes. Der bør indføres foranstaltninger i 
form af en værditold, hvis satser er fastsat individuelt for de samarbejdsvillige 
selskaber. De ikke-samarbejdsvillige selskaber bør derimod pålægges en resttold. 
(86) Under hensyntagen til de forhold, der har kendetegnet tidligere 
antidumpingprocedurer vedrørende den pågældende vare, hvor Ungarn, Polen, 
Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet enten var omfattet af kvantitative restriktioner 
eller toldkontingenter, anses det imidlertid for hensigtsmæssigt at godtage 
pristilsagn, der er afgivet af de enkelte selskaber inden for rammerne af et 
kvantitativt loft. Eller sagt på en anden måde: ved hjælp af to foranstaltninger 
sikres det, at der ikke forvoldes skade, nemlig for det første et pristilsagn 
gældende inden for et årligt kvantitativt loft, som er fritaget for tolden, hvorefter 
yderligere mængder pålægges en værditold. 
For at sikre, at den importmængde, der er fritaget fra værditolden, ikke overstiger 
det loft, for hvilket tilsagnet er gældende, bør fritagelsen være betinget af, at der 
for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges et gyldigt 
produktionscertifikat, der klart angiver producenten, den pågældende vare og de 
oplysninger, der er anført i bilaget. I tvivlstilfælde bør Kommissionen træffe 
afgørelse om certifikatets gyldighed og tage de forholdsregler, der måtte være 
nødvendige. 
72 
(87) For Ruslands vedkommende undersøgte Kommissionen et tilbud om et fælles 
tilsagn fra tre af de seks selskaber, der gav sig til kende i løbet af undersøgelsen, 
og den overvejede muligheden for, at disse tre russiske selskaber blev omfattet af 
et tilsagn svarende til tilsagnet fra producenterne i de associerede lande. Et sådant 
tilsagn kunne imidlertid ikke godtages, da det ikke indeholdt de nødvendige 
garantier fra de russiske myndigheder til at sikre, at der i tilstrækkelig grad kunne 
føres kontrol med det, især hvad angår det toldfri loft. Under disse 
omstændigheder bør der indføres en værditold til en sats svarende til den endeligt 
fastsatte told. 
Rådet tager dog til efterretning, at foranstaltningerne vedrørende Rusland kan 
ændres, hvis og når en sådan forandring i omstændighederne foreligger at 
betingelserne for at godtage et tilsagn opfyldes. 
73 
K. OPKRÆVNING AF DEN MIDLERTIDIGE TOLD MED HENSYN TIL DE 
LANDE, DER ER OMFATTET AF DEN NYE UNDERSØGELSE 
(88) I betragtning af de omstændigheder, der kendetegner den foreliggende 
undersøgelse, nemlig ændringen i de endelige foranstaltningers form og art 
sammenlignet med den midlertidige værditold, der indførtes på importen fra 
Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet, og med gældende tilsagn vedrørende importen 
fra Ungarn, Polen og Kroatien, finder Rådet, at den midlertidige told ikke bør 
opkræves. Rådet afgjorde derfor i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, i 
grundforordningen, at de beløb, for hvilke der i medfør af Kommissionens 
forordning (EF) nr. 981/97 er stillet sikkerhed i form af midlertidig told på 
importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland, Tjekkiet, Rumænien 
og Slovakiet, bør frigives. 
L. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE 
(89) Kommissionen hørte Det Rådgivende Udvalg om godtagelsen af nævnte tilsagn, 
og da der blev rejst visse indvendinger, forelagde den en rapport om høringen for 
Rådet. Da Rådet ikke traf afgørelse om ikke at godtage disse tilsagn, blev de i 
overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, i grundforordningen godtaget ved 
Kommissionens afgørelse 97/..../EF9 -
9 Se side ... i denne tidende. 
74 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af følgende varer med 
oprindelse i Ungarn, Polen, Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet: 
a) sømløse rør af jern eller ulegeret stål af den slags, der anvendes til olie- og 
gasledninger, med en udvendig diameter på 406,4 mm og derunder (i 
øjeblikket henhørende under KN-kode 7304 10 10 og 7304 10 30, 
b) sømløse rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, koldttrukne eller 
koldtvalsede, bortset fra præcisionsrør (i øjeblikket henhørende under KN-
kode 7304 31 99), 
c) andre sømløse rør med cirkulært tværsnit, af jern eller ulegeret stål, bortset fra 
gevindrør (med gevind eller til gevindskæring), med en udvendig diameter på 
406,4 mm og derunder (i øjeblikket henhørende under KN-kode 7304 39 91 og 
7304 39 93). 
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende i procent af nettoprisen, frit 
Fællesskabets grænse, ufortoldet: 
75 
Land 
Ungarn 
Polen 
Rusland 
Tjekkiet 
Rumænien 
Slovakiet Producent 
Csepel Tubes Co. Ltd. 
Andre 
Huta Batory SA 
Huta Andrzej SA 
Huta Czestochowa 
Huta Jednosc SA 
Andre 
Alle selskaber 
Vftkovice a.s. 
Nova Hut a.s. 
VT Chomutov a.s. 
Andre 
SC Artrom SA 
SC Silcotub SA 
SC Petrotub SA 
SC Republica SA Trade Company 
Andre 
Zeleziarne Podbrezovâ a.s. 
Andre Toldsats (%) 
36,5% 
36,5% 
7,1% 
30,1% 
30,1% 
30,1% 
30,1% 
26.8% 
5.1% 
5.1% 
28.6% 
28.6% 
9.8% 
9.8% 
9.8% 
9.8% 
38.2% 
7.5% 
7.5% Taric-
tillægskode 
8717 
8900 
8476 
8719 
8482 
8493 
8900 
8058 
8463 
8464 
8900 
8059 
8467 
8468 
8469 
8900 
8060 
8900 
Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse. 
76 
Artikel 2 
1. Import af den pågældende vare fritages for den antidumpingtold, der er fastsat i 
artikel 1, stk. 1, forudsat at varerne fremstilles og sælges til eksport til 
Fællesskabet af de i stk. 4 anførte selskaber, der har afgivet tilsagn, som 
Kommissionen har godtaget, og forudsat at betingelserne i stk. 2, 3 og 4 er 
opfyldt. 
2. Ved fremlæggelse af angivelsen til fri omsætning er fritagelse for tolden betinget 
af, at der for medlemsstaternes kompetente toldmyndigheder fremlægges et 
gyldigt, originalt produktionscertifikat udstedt af et af de selskaber, der er anført i 
stk. 4. Produktionscertifikatet skal være i overensstemmelse med de forskrifter for 
sådanne certifikater, som er fastsat i det tilsagn, som Kommissionen har godtaget, 
og hvis væsentligste punkter er anført i bilaget. 
3. Ovennævnte produktionscertifikat skal forelægges senest tre måneder efter 
udstedelsesdatoen. De mængder, der frembydes for medlemsstaternes 
toldmyndigheder med henblik på indførsel i Fællesskabet uden betaling af 
antidumpingtold, må ikke overstige de mængder, der er anført i certifikatet. 
Overskrides de mængder, der er anført i certifikatet, pålægges de overskydende 
mængder told og skal angives under den relevante taric-tillægskode i artikel 1, 
stk. 2. 
77 
Import af den pågældende vare, som ledsages af et produktionscertifikat, angives 
til toldbehandling under følgende Taric-tillægskoder: 
Taric-
Land Varer fremstillet af tillægskodc 
Ungarn Csepel Tubes Co. Ltd. 8521 
Polen Huta Batory SA 8517 
Huta Andrzej SA 8518 
Huta Czestochowa 8519 
Huta Jednosc SA 8520 
Tjekkiet VT Chomutov a.s. 8507 
Rumænien SC Artrom SA 8508 
SA Silcotub SA 8509 
SC Petrotub SA 8514 
SC Republica SA Trade Company 8515 
Slovakiet Zeleziarne Podbrezovâ a.s. 8516 
Artikel 3 
I medlemsstaternes indberetninger til Kommissionen i henhold til artikel 14, stk. 6, i 
forordning (EF) nr. 384/96 skal der for hver overgang til fri omsætning angives importår 
og -måned, KN-kode, Taric-kode og Taric-tillægskode, foranstaltningens art, 
oprindelsesland, mængde, værdi, antidumpingtold, den importerende medlemsstat og i 
givet fald produktionscertifikatets serienummer. 
78 
Artikel 4 
Forordning (EF) nr. 1189/93 ophæves. 
Artikel 5 
Antidumpingproceduren vedrørende importen af den pågældende vare med oprindelse i 
Kroatien afsluttes. 
Artikel 6 
De beløb, for hvilke der i medfør af forordning (EF) nr. 981/97 er stillet sikkerhed i form 
af midlertidig antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i 
Rusland, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet, frigives. 
Artikel 7 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
79 
BILAG 
Hovedpunkter i produktionscertifikatet1 
a) Certifikatets nummer. 
b) Identifikationsmærke, der viser, om certifikatet er originaleksemplaret. 
c) Certifikatets udløbsdato. 
d) Følgende tekst: 
"Produktionscertifikat udstedt af <selskabets navn> i henhold til artikel 2, stk. 2, i 
Rådets forordning (EF) nr. (....) vedrørende eksport til Det Europæiske 
Fællesskab af visse sømløse stålrør henhørende under Taric-tillægskode XXXX." 
e) Selskabets navn og fuldstændige adresse og muligt identifikationsnummer, f.eks. 
nationalt registreringsnummer for indregistrerede selskaber (aktieselskaber). 
f) Navn og fuldstændige adresse på selskabets kunde i Fællesskabet, som importerer 
varerne, eller navn og fuldstændige adresse på den uafhængige forhandler uden 
for Fællesskabet, som eksporterer varerne. 
g) Nummeret på det pågældende selskabs faktura, som produktionscertifikatet 
vedrører. 
h) En nøjagtig varebeskrivelse, herunder: 
- en varebeskrivelse, der er tilstrækkelig til at identificere de pågældende varer, 
og som skal være identisk med varebeskrivelsen på fakturaen, 
- KN-kode, 
- mængde (i tons). 
1 1 henhold til det tilsagn, som Kommissionen har godtaget, skal hver rubrik i certifikatet affattes på fire 
sprog, nemlig producentlandets sprog plus engelsk, fransk og tysk. 
g-O 
i) Navnet på den funktionær i selskabet, som er ansvarlig for udstedelsen af 
certifikatet, og følgende underskrevne erklæring: 
"Undertegnede bekræfter, at salget til eksport til Det Europæiske Fællesskab af de 
varer, der er omfattet af dette certifikat, finder sted inden for rammerne af og i 
henhold til bestemmelserne i det tilsagn, der er afgivet af <selskabets navn>, og 
inden for den mængde, der kan indføres i Fællesskabet uden betaling af 
antidumpingtold, som fastsat i det tilsagn, som Kommissionen har godtaget i 
henhold til afgørelse (....). Jeg erklærer, at oplysningerne i dette certifikat er 
fuldstændige og korrekte." 
j) Rubrik til brug for Fællesskabets kompetente myndigheder. 
81 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 535 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 11 
Katalognummer : CB-CO-97-551-DA-C 
ISBN 92-78-26085-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
&L