Med hensyn til beslutningstagning, dvs. når der afholdes afstemninger (se artikel 12 i konventionen), fordeles der 1 000 stemmer til 11 eksporterende medlemmer (herunder Unionen med 244 stemmer) og 1 000 stemmer til 19 importerende medlemmer. Det skal understreges, at IGC i princippet handler på grundlag af konsensus, og det er meget sjældent, at der bliver foretaget afstemning.

Det Internationale Kornråd ("IGC") er en mellemstatslig organisation, der søger at opfylde de mål, der er fastsat i konventionens artikel 1. IGC har især til formål at:

Konventionen om kornhandel af 1995 ("konventionen") har til formål at fremme det internationale samarbejde om alle forhold vedrørende handel med korn, at fremme udvidelsen af den internationale handel med korn og at sikre denne handels friest mulige forløb. Konventionen har desuden til formål i størst mulig udstrækning at bidrage til stabilitet på de internationale kornmarkeder i alle medlemmers interesse, at øge den globale fødevaresikkerhed og at skabe et forum for udveksling af oplysninger og drøftelse af medlemmernes anliggender vedrørende kornhandel.

2.3.Den retsakt, der skal vedtages af Det Internationale Kornråd

Den 7. juni 2021 skal Det Internationale Kornråd på sit 53. møde vedtage en beslutning om en forlængelse af konventionen ("den påtænkte retsakt") på op til to år.

Formålet med den påtænkte retsakt, der er baseret på artikel 33 i konventionen, er at gøre det muligt for Det Internationale Kornråd at fortsætte sit arbejde.

Forlængelsen af konventionen vil omfatte perioden 1. juli 2021-30. juni 2023.

3.Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne

Konventionen om kornhandel af 1995 blev indgået af Den Europæiske Union ved Rådets afgørelse 96/88/EF indtil den 30. juni 1998 og er siden da blevet forlænget regelmæssigt. Konventionen forlænges hver gang for en periode på højst to år i overensstemmelse med artikel 33 i konventionen. Den blev senest forlænget ved beslutning truffet af Det Internationale Kornråd i juni 2019 og gælder indtil den 30. juni 2021. Den Europæiske Union har altid været et aktivt medlem af IGC, og en yderligere forlængelse af konventionen med op til to år er i Unionens interesse. Unionen er en stor kornproducent og en ledende eksportør af hvede og byg, samtidig med at den er den største importør af majs.

Formålet med dette forslag er at indhente Rådets bemyndigelse til, at Kommissionen på Den Europæiske Unions vegne i Det Internationale Kornråd stemmer for, at konventionen forlænges indtil den 30. juni 2023. Den formelle beslutning om at forlænge konventionen vil efter planen blive truffet på det 53. møde i Det Internationale Kornråd den 7. juni 2021, der sandsynligvis vil blive afholdt via videokonference.

4.Retsgrundlag

4.1.Proceduremæssigt retsgrundlag

4.1.1.Principper

I henhold til artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedtager Rådet afgørelser om "fastlæggelse af, hvilke holdninger der skal indtages på Unionens vegne i et organ nedsat ved en aftale, når dette organ skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger, bortset fra retsakter, der supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen".

Begrebet "retsakter, der har retsvirkninger" omfatter retsakter, der har retsvirkninger i medfør af de folkeretlige regler, der gælder for det pågældende organ. Det omfatter også instrumenter, der ikke har bindende virkning i henhold til folkeretten, men som "vil kunne få afgørende indflydelse på indholdet af de regler, der vedtages af EU-lovgiver".

4.1.2.Princippernes anvendelse på det foreliggende tilfælde

Det Internationale Kornråds påtænkte retsakt har den virkning, at den forlænger varigheden af konventionen, der er en internationalt bindende aftale for Unionen. Den påtænkte retsakt har derfor retsvirkning.

Den påtænkte retsakt supplerer eller ændrer ikke den institutionelle ramme for aftalen.

Det proceduremæssige retsgrundlag for den foreslåede afgørelse er derfor artikel 218, stk. 9, i TEUF.

4.2.Materielt retsgrundlag

4.2.1.Principper

Det materielle retsgrundlag for en afgørelse i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF afhænger hovedsagelig af formålet med og indholdet af den påtænkte retsakt, hvortil der skal indtages en holdning på Unionens vegne. Hvis den påtænkte retsakt har et dobbelt formål eller består af to elementer, og det ene af disse formål eller elementer kan bestemmes som det primære, mens det andet kun er sekundært, skal den afgørelse, der vedtages i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF, have et enkelt materielt retsgrundlag, nemlig det, der kræves af det primære eller fremherskende formål eller element.