Nr. C 252/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 9. 82 
»Begrundelse« 
»Det automatiske kriterium, hvorefter forordningen ikke finder anvendelse er nu begrænset til 
omsætningens størrelse, og omfatter ikke mere markedsandelen. 
Ifølge denne ændrede udgave ligger der i en markedsandel på 20 % blot en formodning om uforenelighed, 
som Kommissionen forbeholder sig ret til selv at undersøge nærmere, uden at den dog anfører præcise 
kriterier«. 
Resultatet af afstemningen 
39 stemte for, 45 stemte imod, 24 undlod at stemme. 
Udtalelse om »Kommissionens beretning til AVS/EØF-Ministerrådet om forvaltningen af det 
finansielle og tekniske samarbejde i 1980, i forbindelse med Lomé-kon vent ionen« 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Udvalget besluttede på sin 178. plenarforsamling den 29. og 30. april 1980 på forslag fra sit 
præsidium at afgive en udtalelse om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 199. plenarforsamling, afholdt i Bruxelles den 
30. juni og 1. juli 1982 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, 
under henvisning til forretningsordenen, særlig artikel 
20, stk. 4, 
under henvisning til Kommissionens beretning til AVS/ 
EØF-Ministerrådet om forvaltningen af det finansielle og 
tekniske samarbejde i 1980, i forbindelse med Lomé-kon-
ventionen, 
under henvisning til beslutning truffet af dets præsidium 
den 14. december 1981 om at pålægge afdelingen for 
forbindelser med tredjelande at udarbejde udtalelse om 
denne beretning, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af afdelingen på 
det 71. møde den 8. juni 1982, 
under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, 
Dietmar Cremer, 
under henvisning til forhandlingerne på den 199. plenar­
forsamling den 30. juni og 1. juli 1982, 
enstemmigt -
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: samarbejde i 1980, i forbindelse med Lomé-konventio-
nen indeholder ikke blot oplysninger for 1980, men for 
Lomé-konventionens fulde gyldighedsperiode, der svarer 
til den 4. EUF. Den er derfor særlig interessant. 
Dette kunne have foranlediget Udvalget til at tage stilling 
til visse grundlæggende spørgsmål i forbindelse med den 
praktiske anvendelse af Lomé-konventionen. Da Udval­
get imidlertid er ved at udarbejde en udtalelse om den 
anden Lomé-konvention og om de fremtidige retningslin­
jer for forbindelserne mellem Fællesskabet og AVS-sta-
terne har det kun behandlet et begrænset antal spørgs­
mål. 
2. I lyset af Kommissionens beretning og dennes svar 
på Revisionsrettens berettning (*) fæster Udvalget sig 
først og fremmest ved det gode samarbejdsklima, der 
generelt findes mellem Fællesskabet og AVS-staterne. 
Disse sætter i det store og hele pris på Fællesskabets 
bestræbelser på at fremme deres udvikling, selv om de på 
visse punkter giver udtryk for forbehold. Under besøg i 
forskellige AVS-stater har udvalgsdelegationer uanset 
landenes økonomiske og politiske styre fået dette indtryk 
bekræftet. 
3. Udvalget konstaterer, at Kommissionen nøje har 
fulgt bestemmelserne i artikel 41, stk. 1 i Lomé-konven-
1. Kommissionens beretning til AVS/EØF-Minister­
rådet om forvaltningen af det finansielle og tekniske (») EFT nr. C 344 af 31. 12. 1981. 
27. 9. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 252/19 
tionen. Dette betyder dog, at beretningen i alt for høj grad 
blot giver indtryk af at være en »regnskabsmæssig« 
opstilling. 
4. I sidste kapitel af beretningen gør Kommissionen 
dog et forsøg på at vurdere resultaterne af projekterne, 
som fastsat i artikel 57 i konventionen. Dette burde 
imidlertid udbygges til en status over det finansielle og 
tekniske samarbejdes reelle indvirkning på den øko­
nomiske og sociale udvikling (fødevarepotentiellet, beta­
lingsbalance, industrialisering, faglig uddannelse, lokal­
befolkningens deltagelse i den økonomiske beslutnings­
proces osv.). 
5. I lighed med Kommissionen beklager Udvalget, at 
AVS-staterne ikke parallelt med Kommissionens beret­
ning og i henhold til art. 40, stk. 1, tredje afsnit i 
konventionen hver for sig er fremkommet med deres 
iagttagelser og forslag vedrørende iværksættelsen af det 
finansielle og tekniske samarbejde i deres respektive 
lande. Myndighederne i disse lande og lederne af deres 
erhvervs- og handelsorganisationer kunne i realiteten give 
værdifulde oplysninger om Fællesskabets finansielle og 
tekniske bistand og ganske særligt: 
a) på det operationelle plan: om valget af projekter, 
deres gennemførelse, opfølgning, resultaterne osv., 
under henvisning til lokalbefolkningens behov og 
prioriteter; 
b) på det makro-økonomiske plan: om synkroniserin­
gen af den indenlandske landbrugs-, beskæftigelses-, 
energi-, social- og uddannelsespolitik osv. og om de 
af Fællesskabets finansierede projekter. 
6. Udvalget konstaterer, at der i 1980 skete en 
optrapning af forpligtelserne og især af betalingerne til 
finansiel og teknisk samarbejde. Kommissionen fastslår 
dog, at kun 53 % af forpligtelserne var rent faktisk blevet 
udbetalt ved udgangen af 1980. Tallet skjuler dog store 
forskelle fra det ene land til det andet. Dette kan i stor 
udstrækning tilskrives arten af projekter og visse lokale 
myndigheders begrænsede ressourcer. En fremskyndelse 
af bistandens iværksættelse og dermed en hurtigere 
udbetaling af midlerne (uden at mindske effektiviteten af 
forvaltningen af dem) forekommer dog ønskelig, så meget 
mere som der forekommer væsentlige forsinkelser i visse 
af de mindst udviklede lande. 
I øvrigt er der i en række tilfælde en modsætning imellem 
de faktiske udbetalinger og de indgåede forpligtelser (gør 
sig især gældende for de fattigste lande). Dette er baseret 
på tal for 1979. 
7. Udvalget undrer sig over den væsentlige forskel, 
man kan konstatere i udgifterne til skabelsen af en arbejdsplads, idet den koster fem gange mere, når 
projekterne finansieres direkte af Den europæiske Inve­
steringsbank, end når de finansieres af lokale udviklings­
banker. På baggrund af forskellige oplysninger konstate­
rer Udvalget, at dette skyldes projekternes karakter. 
Investeringsbankens midler går i realiteten ofte til projek­
ter (energi, cementfabrikation, gødning og stadig hyppi­
gere vedligeholdelse af tidligere projekter), hvis resultater 
ikke udelukkende afspejler sig i den direkte beskæftigel-
sesskabende effekt. 
Udvalget erkender, at visse kapitalintensive projekter, 
der kun i mindre grad har en direkte beskæftigelsesska-
bende effekt, ofte er en forudsætning for beskæftigelsen i 
de forudgående og efterfølgende produktionsled og kan 
derfor ikke lades ude af betragtning. Burde man i øvrigt 
ikke gennemføre sådanne projekter inden for en regional 
ramme, det vil sige med deltagelse af flere lande. 
På trods heraf ønsker Udvalget, af Fællesskabet i størst 
mulig omfang støtter små projekter, hvor initiativet ligger 
hos den lokale befolkning snarere end hos det offentlige, 
og hvor gennemførelsen og resultaterne opnås hurti­
gere. 
8. Udvalget er betænkelig ved visse projekters ringe 
rentabilitet, som påpeget af Revisionsretten. Denne gør 
sig til talsmand for en udviklingspolitik snarere end en 
bistandspolitik, idet den blandt andet understreger: »Den 
overvejende betydning, der bliver tillagt produktionen, 
bevirker ofte, at de andre aspekter af udviklingen blandt 
andet de sociale ikke tilgodeses« (J). Udvalget vil tage 
dette spørgsmål op i den udtalelse, der nævnes i 
pkt. 1. 
9. Findes der egentlig en reel strategi for finansielt og 
teknisk samarbejde, eller består Fællesskabets bistand 
ikke snarere af en tilfældig række af individuelle ordnin­
ger. Man bør især se på følgende: 
— hvordan har udgifterne til bistanden udviklet sig i 
forhold til afkastet, når der ikke kun anlægges 
finansielle betragtninger? 
— hvorvidt kan resultaterne af det tekniske og finansielle 
samarbejde munde ud i konklusioner om en samlet 
udviklingsstrategi? 
10. Udvalget ønsker at understrege to aspekter af det 
finansielle og tekniske samarbejde, som de ansvarlige i 
Fællesskabet og i AVS-staterne bør hellige stadig større 
opmærksomhed på grund af deres langsigtede betydning 
for AVS-staternes reele udvikling: 
a) først og fremmest opfølgningen af investeringerne; 
vedligeholdelsesudgifterne, valget afpassende tekno-
(») EFT nr. C 344 af 31. 12. 1981, s. 155, stk. 14.3.1. 
Nr. C 252/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 9. 82 
logier og uddannelsen af de nødvendige lokale spe­
cialister til at pleje investeringerne kræver særlig 
opmærksomhed, da det ellers vil resultere i kostbare 
fejlgreb, 
b) dernæst drejer det sig mere generelt om den faglige 
uddannelse, hvis organisation på forhånd skal afpas­
ses efter projekterne, og^hvis fortsatte kapacitet skal 
sikres for at opnå bedre resultater. 
11. Udvalget er enig med Kommissionen i dens vur­
dering af: 
a) det hensigtsmæssige i at fremme mikroprojekter, som 
mere end andre gør det muligt direkte at inddrage de 
berørte personer; 
b) vigtigheden af uddannelse og behovet for yderligere 
fremskridt på dette område til varig gavn for projek­
terne, 
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juni 1982. 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 198, 
under henvisning til anmodning af 30. september 1981 
fra Kommissionen for De europæiske Fællesskaber om 
udtalelse' om »Nye retningslinjer og prioriteringer for 
regionalpolitikken «, c) betydningen af information; Udvalget mener ligesom 
Kommissionen, at publikationer som »LE COUR-
RIER ACP-CEE« er meget væsentlige. 
12. I denne forbindelse understreger Udvalget vær­
dien af de initiativer, som Det paritetiske Udvalg under 
Den rådivende AVS/EØF-Forsamling tager, idet det 
regelmæssigt med bistand af Det økonomiske og sociale 
Udvalg etablerer kontakter mellem erhvervs- og arbejds-
tagerkredse i AVS-staterne og Fællesskabet. Det håber, at 
repræsentationen af AVS-staternes erhvervs- og arbejd-
stagerkredse gøres bredere, således at der kan skabes en 
reel dialog mellem partnere. Udvalget mener, at dette vil 
kunne skærpe europæernes forståelse for deres ansvar 
over for AVS-staterne og give arbejdsmarkedets parter i 
disse lande mulighed for bedre at varetage deres ansvar 
over for deres landes udvikling og dermed øge deres 
indflydelse på den økonomiske beslutningsproces. 
Tomas ROSEINGRAVE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
under henvisning til beslutning truffet af præsidiet om at 
pålægge afdelingen for regionaludvikling at udarbejde 
udtalelse herom, 
under henvisning til en senere beslutning truffet af 
præsidiet den 27. oktober 1981 om i henhold til forret­
ningsordenens artikel 20, stk. 3, at pålægge afdelingen at 
videreføre behandlingen af ovennævnte spørgsmål og 
udarbejde en udtalelse om »Første periodiske beretning 
om den sociale og økonomiske situation i Fællesskabets 
regioner«, Udtalelse om - Europas regioner - første periodiske beretning om den sociale og økonomiske 
situation i Fællesskabets regioner 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er endnu ikke offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Kommissionen besluttede den 30. september 1981 i medfør af artikel 198 i traktaten om 
oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale 
Udvalg om »Nye retningslinjer og prioriteringer for regionalpolitikken«. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 199. plenarforsamling, afholdt i Bruxelles den 
30. juni og 1. juli 1982 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: