Nr. C 131/34 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 12.6.  76 
Udtalelse  om kvindens 
økonomiske  og sociale  stilling  i Det europæiske  Fællesskab 
Udvalgets  udtalelse  har ingen  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin  125.  plenarforsamling  den  28.  november  1974  på 
forslag  fra sit præsidium  at give  en udtalelse  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 137.  plenarforsamling,  afholdt  i 
Bruxelles  den 25. og 26. februar  1976,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  på plenarforsam-
lingen  den  28.  november  1974  efter  forslag  fra 
præsidiet  den  29.  oktober  1974  om  på eget 
initiativ  at fremsætte  en udtalelse  om »kvindens 
økonomiske  og sociale  stilling  i Det  europæiske 
Fællesskab«, 
under  henvisning  til præsidiets  beslutning  af 
29. oktober  1974  om  at pålægge  Afdelingen  for 
sociale  anliggender  at udarbejde  en sådan  udtalel-
se, 
under  henvisning  til udtalelse  fremsat  af Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  vedrørende  Kom-
missionens  meddelelse  til Rådet  om  ligebehand-
ling af mænd  og kvinder  med  hensyn  til adgang 
til beskæftigelse,  erhvervsuddannelse,  forfremmel-
se og arbejdsvilkår  på den  133.  plenarforsamling 
den 24. og 25. september  1975  ('), 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelin-
gen for sociale  anliggender  på det 102.  møde  den 
12. februar  1976  og til skriftlig  beretning  aflagt 
af ordføreren,  fr. Evans, 
under  henvisning  til drøftelserne  på den  137. 
plenarforsamling  den  25.  og 26.  februar  1976, 
mødet  den  26. februar,  og 
(') EFT  nr. C 286  af 15.  12.  1975,  s. 8. ud fra følgende  betragtninger: 
det må erkendes,  at en fremtidig  europæisk  union 
for at være  virkelig  demokratisk  forudsætter,  at 
de 130  millioner  kvinder  i Det  europæiske  Fæl-
lesskab  må integreres  fuldstændigt  og accepteres 
af samfundet  med  de  samme  rettigheder  og 
muligheder  som  deres  mandlige  modparter; 
det er nødvendigt  at de dybt  rodfæstede  fordom-
me i det europæiske  samfund  og af den  deraf 
følgende  diskriminerende  praksis  udryddes  hur-
tigst muligt; 
kvinders  ret til virkelig  lige  muligheder  og yderli-
gere deltagelse  i alle  former  for  menneskelig 
aktivitet  og udfoldelse  har  skabt  krav  om  sam-
fundsmæssige  ændringer; 
kvinder  bør  have  mulighed  for  frit  at vælge, 
hvorvidt  de vil være  hjemmearbejdende  eller  have 
lønnet  beskæftigelse  uden  for hjemmet  og for at 
sideordne  disse  hverv,  dersom  de ønsker  det,  samt 
for at udøve  deres  fulde  ansvar  på det økonomi-
ske, sociale  politiske  område; 
der hviler  især  til stadighed  et tungt  ansvar  på de 
kvinder,  der  af nødvendighed  eller  efter  eget 
ønske  påtager  sig økonomisk,  socialt  eller  politisk 
arbejde,  samtidig  med  at de udfører  deres  hverv  i 
familielivet  og som  husmødre; 
12. 6. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 131/35 
familien,  ægteparret,  er fortsat  grundlaget  for det 
europæiske  samfund,  og det er først  og fremmest 
på baggrund  af dette  mønster,  at den  enkelte  og i 
særdeleshed  kvinderne  skal  kunne  udfolde  sig; 
det er ikke  altid  muligt  at skelne  mellem  kvinders 
og mænds  problemer,  og ændringer  i kvindernes 
situation  medfører  også  ændringer  i mændenes  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
med 43 stemmer  for,  10 imod,  mens  39 undlod  at 
stemme, 
1. Indledning 
1.1. Det  vigtigste  formål  med  det  internationa-
le kvindeår  var  at ændre  folks  indstilling  til 
kvindernes  rettigheder,  således  at lige  ret og pligt 
efterhånden  vil blive  taget  for givet.  For  at opnå 
det, må  forældede  forestillinger  om  de to køns 
forskellige  roller  afskaffes,  og der  må  ske  en 
mentalitetsændring.  Det  kommer  ikke  til at gå af 
sig selv.  Denne  proces  må sættes  i gang  og støttes 
af konkrete  forslag  om forbedringer  og ændrin-
ger. Disse  ændringer  omfatter  forbedring  af eksi-
sterende  love  og bestemmelser,  gennemførelse  af 
ny, progressiv  lovgivning,  foranstaltninger,  som 
sikrer  den  faktiske  udøvelse  af rettighederne,  og 
foranstaltninger,  der  kan  lette  de familiemæssige 
opgaver,  som  fortsat  i stor  udstrækning  hviler  på 
kvinderne,  med  det  formål,  at ægtefællernes  og 
børnenes  udfoldelsesmuligheder  og  ligevægt 
sikres  mest  muligt  inden  for  familien  og med 
denne  som  udgangspunkt. 
1.2. Det  nyeste  tilgængelige  statistiske  mate-
riale  skulle  kunne  belyse,  hvor  vigtige  disse  mål 
er. Men  da  der  ikke  er adgang  til den  slags 
ajourførte  statistiske  EF-undersøgelser  og oversig-
ter inden  for  de forskellige  stillingskategorier  og 
aldersgrupper,  kan  Udvalget  desværre  ikke  præ-
stere  komplet  arbejde. 
1.3. I  denne  udtalelse  vil kvindernes  problemer 
og deres  rolle  i Fællesskabets  retlige,  økonomiske, 
samfunds-  og familiemæssige,  politiske  og kultu-relle  liv  imidlertid  blive  gennemgået,  men  på 
grund  af opgavens  enorme  omfang  og manglen  på 
baggrundsstatistik  vil  denne  udtalelse  kun 
behandle  de største  af de problemer,  som  for-
hindrer  kvinder  i at nå til fuld  udfoldelse  som 
individer  og  borgere.  Desuden  vil  udtalelsen 
foreslå  nogle  løsninger,  skønt  de af ovennævnte 
grunde  ikke  kan  hævdes  at løse  alle  problemer. 
2. Almindelige  bemærkninger 
2.1. Psykologiske  aspekter 
2.1.1.  Mænd  og  kvinder  befinder  sig  i en 
situation,  hvor  det  traditionelle  syn  på deres 
roller  er ved  at ændre  sig.  Familierne  er i alminde-
lighed  mindre  nutildags,  og især  kvinderne  føler, 
at deres  rolle  i familien  ændres.  Ugifte  og fraskilte 
kvinder  og  enker  må  også  indstille  sig  på en 
ændring  i synet  på deres  karriere  og deres  status 
som medlemmer  af samfundet. 
Disse  ændringer  skaber  større  og større  usikker-
hed blandt  mænd  og kvinder,  men  det er navnlig 
kvinderne,  som  er berørt.  Grunden  til dette  er, at 
kvinder  har  måttet  kombinere  husførelse  med 
anden  lønnet  eller  ulønnet  beskæftigelse,  mens 
mændene  kun  langsomt  begynder  at påtage  sig 
nogle  af pligterne  i hjemmet. 
Kvinderne  befinder  sig i et særligt  dilemma:  hvis 
de bestemmer  sig  til at blive  hjemme,  får  de 
komplekser  af den  tanke,  at deres  evner  ikke 
bliver  udnyttet.  Hvis  de påtager  sig  anden  be-
skæftigelse,  kritiseres  de ofte  uretfærdigt  for  at 
forsømme  deres  familier. 
2.1.2.  Alle  kvinder  må  leve  med  problemer, 
som skyldes  de traditionelle  opfattelser  af mands-
og kvinderollerne.  Kvinderne  ser  forskelligt  på 
disse  problemer  alt efter  deres  personlige  forhold. 
For eksempel  er visse  problemer  af større  betyd-
ning  for de udearbejdende  end  for de hjemmegå-
ende  husmødre.  Dertil  kommer,  at mange  udear-
bejdende  og  hjemmegående  kvinder  både  er 
mødre  og husmødre.  Kvindernes  familieforpligtel-
ser er næsten  blevet  helt  overset  i EF-aktionen. 
Nr. C 131/36 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 12.6.76 
Disse  fællesskabsbestemmelser  og -forholdsregler 
vedrører  kun  i begrænset  grad  kvindernes  beskæf-
tigelse. 
2.1.3.  Utilstrækkelige  faciliteter  i samfundet, 
traditionen,  massemedierne  og også  mange  love 
øger kvinders  følelse  af usikkerhed.  I visse  lande 
følger  lovgivningen  ikke  med  udviklingen.  Det  er 
den traditionelle  opfattelse,  at kvindens  rette 
plads  udelukkende  er i hjemmet.  Sociale  institu-
tioner,  som  kunne  overtage  visse  familiepligter, 
eksisterer  ikke  eller  tager  ikke  (med  meget  sjæld-
ne undtagelser)  hensyn  til kvinders  — specielt 
udearbejdende  kvinders  — behov. 
2.1.4.  Medierne  har  en enorm  indflydelse  på 
den offentlige  mening  og i nogle  europæiske 
presseorganer  fremstilles  kvinder  som  et sexsym-
bol, samtidig  med  at der  lægges  vægt  på de 
traditionelle  kvinderoller. 
2.1.5.  Hverken  lovgivningen  eller  den  offentli-
ge mening  giver  kvinderne  den  støtte  til deres 
ønsker  om uafhængighed  og lige muligheder,  som 
er nødvendig,  for at de fuldt  ud kan  benytte  sig af 
dem som  en naturlig  ting. 
2.2. Lighed  for loven 
2.2.1.  Loven  og fortolkningen  af loven  bør 
anvendes  som  et middel  til at ændre  og påvirke 
statens  og borgernes  sociale  og politiske  hold-
ning. 
2.2.2.  Nationale  lovgivningssystemer  indehol-
der stadig  bestemmelser,  som  diskriminerer  kvin-
der, skønt  de fleste  medlemsstaters  forfatninger 
fastslår,  at mænd  og kvinder  er lige  for loven. 
Forskelsbehandling  af kvinder  findes  især  i den 
lovgivning,  der vedrører  familien,  fordi  den  i de 
fleste  medlemsstater  stadig  mere  eller  mindre 
bygger  på den  traditionelle  opfattelse  af mænds 
og kvinders  roller. 
2.2.3.  Her  er  nogle  enkelte  almindelige 
eksempler  på forskelsbehandling  i lovgivningen:  i 
nogle  medlemsstater  skal  hustruer  have  deres 
mands  tilladelse  til at tage  arbejde;  de får kun  lov 
til at forvalte  husholdningsanliggender,  og de skal 
have  deres  mands  tilladelse  til at åbne  en bank-
konto.  I nogle  områder  af Fællesskabet  kan  gifte kvinder  ikke  blive  medlemmer  af andelsvirksom-
heder  inden  for landbruget,  og der  finder  stadig 
forskelsbehandling  sted  i forbindelse  med  retten 
til at blive  nævning  og betalingen  herfor.  I næsten 
alle medlemsstater  får børn,  der  er født  i ægte-
skab,  automatisk  faderens  navn,  nationalitet  og 
bopæl.  I mange  medlemsstater  udøves  forældre-
myndigheden  stadig  udelukkende  af faderen.  I en 
enkelt  medlemsstat  er hustrumishandling  ikke 
strafbar. 
2.2.4.  Et  andet  eksempel  er, at heltidsbeskæfti-
gede  husmødre  i de fleste  medlemsstater  ikke  har 
nogen  lovfæstet  ret til en passende  del af ægte-
mandens  indkomst  til husholdningen  og til egne, 
personlige  fornødenheder.  Det  burde  være  lovfæ-
stet i alle  medlemsstaterne,  at den,  der  tjener 
pengene  (hvadenten  det  er en mand  eller  en 
kvinde)  bidrager  til husholdningen.  Medlemssta-
terne  burde  også  gøre  det juridisk  muligt  at få en 
passende  del af partnerens  indkomst  til dækning 
af personlige  behov. 
2.2.5.  I  nogle  medlemsstater  har  enlige  mødre 
og fædre  vanskeligheder  med  at få lovmæssig 
økonomisk  støtte.  En  ny form  for  bidragsfri 
ydelse  kaldet  »garanteret  minimumsunderhold« 
er blevet  anbefalet,  og denne  tanke  støttes  ligele-
des af afdelingen.  Ved  juridiske  afgørelser  angå-
ende  sådanne  sager  må al lovmæssig  forskelsbe-
handling  undgås. 
2.2.6.  Yderligere  forekommer  der  i praksis 
forskelsbehandling  af kvinder  på lønområdet.  I de 
fleste  medlemsstater  har  kvinder  nu lovfæstet  ret 
til lige  løn for lige  arbejde,  men  denne  ret er langt 
fra at være  generelt  gennemført,  og der er ikke 
altid  truffet  foranstaltninger,  som  gør  det muligt 
for kvinderne  at gennemtvinge  denne  ret('). 
2.2.7.  I  nogle  medlemsstater  kan  særlige  ydel-
ser kun  udbetales  til »forsørgeren«.  Da ægteman-
den betragtes  som  forsørgeren  i de fleste  med-
lemsstater  betyder  en sådan  bestemmelse  også 
diskrimination  af kvinder. 
C) EFT  nr. C 88 af 26.  7. 1974,  s. 7. 
12. 6. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 131/37 
2.2.8.  I  adskillige  medlemsstater  er der alders-
grænser  for  visse  beskæftigelser.  Skønt  disse 
regler  gælder  for både  mænd  og kvinder,  kan  de 
diskriminere  kvinder,  som  ønsker  at arbejde  i 
sådanne  erhverv  efter  at have  opdraget  deres 
børn.  Der  er af og til visse  tilbud  om arbejde,  som 
henvender  sig til mænd;  det ville  være  godt,  hvis 
man anvendte  neutrale  udtryk,  sådan  som  det er 
fastsat  i den ny britiske  lov. 
2.2.9.  En  del love  skal  beskytte  kvinder  mod 
visse  farer  i arbejdet.  Man  kan  med  rimelighed 
spørge,  om nogle  af dem  ikke  er diskriminerende, 
og om  de ikke  udgør  en hindring  for at udøve 
visse  hverv.  Hvor  der  virkelig  består  en fare, 
burde  beskyttelse  være  lovfæstet  for både  mænd 
og kvinder. Denne  afhængighed  er mindre  for udearbejdende 
hustruer,  der får løn eller  har egen  indkomst,  som 
de friere  kan disponere  over  efter  at have  bidraget 
med deres  del til familiens  budget. 
2.3.2.  Ugifte  kvinder  må klare  sig selv,  men  da 
kvinder  som  regel  udfører  dårligt  betalt  og dårligt 
anset  arbejde,  er de ofte  ringere  stillet  økonomisk. 
Dertil  kommer,  at de har  færre  muligheder  for 
forfremmelse,  fordi  der kun  kræves  få kvalifika-
tioner  til disse  stillinger. 
2.3.3.  Denne  generelle  situation  medfører,  at 
kvinder  (især  ugifte,  fraskilte  eller  enker)  i almin-
delighed  er dårligere  stillet  økonomisk  end  mænd. 
2.2.10.  Medhjælpende  hustruer  spiller  en bety-
delig  økonomisk  rolle,  idet  de bidrager  til virk-
somhedens  omsætning  både  med  deres  manuelle 
arbejde  og med  deres  administrative  indsats.  De 
ønsker  at blive  anerkendt  af alle  instanser  og 
uden  for  erhvervet,  og at beholde  deres  status 
som medansvarlige  for  disse  virksomheder.  De 
forlanger  derfor,  at de  sociale  myndigheder 
behandler  dem  på lige  fod  med  deres  mænd 
specielt  med  hensyn  til pension. 
2.2.11.  Det  skal  bemærkes,  at selv  om valgsy-
stemerne  generelt  ikke  er diskriminerende  over 
for kvinderne,  så stiller  meget  få kvinder  op til 
valg og kun  et ringe  antal  af disse  vælges,  således 
at der er et stort  flertal  af mænd  i hovedparten  af 
de lovgivende  organer. 
Kvinderne,  der  udgør  51%  af befolkningen,  er 
således  klart  underrepræsenterede  i parlamenter-
ne og de offentlige  organer,  som  repræsenterer 
hele befolkningen. 2.3.4.  Enlige  mødre  og fædre  har  yderligere 
økonomiske  problemer.  Underholdsbidrag  er i 
disse  tilfælde  særligt  påkrævede,  når det drejer  sig 
om en familie,  som  kun  har  haft  en enkelt 
forsørger,  som  så forlader  den,  hvorefter  den ikke 
har tilstrækkelige  midler  til at klare  sig.  Udvalget 
går ind for,  at der ydes  rimelige  underholdsbidrag 
til enlige  mødre  og fædre. 
2.3.5.  Hvor  der  findes  en ordning  med  før-
tidspensionering,  ønsker  Udvalget,  at det  bliver 
en mulighed  (efter  eget  valg)  og ikke  et krav.  I 
nogle  medlemsstater  er der endvidere  beregnet  og 
anvendt  forskellige  standardsatser  for forsikrings-
perioder,  hvor  der  ikke  er blevet  betalt  bidrag, 
således  at kvinder  får udbetalt  lavere  pensioner. 
Da husmødres  pensioner  i praksis  navnlig  er 
afhængige  af deres  ægtemænds  pension,  afgøres 
pensionens  størrelse  udelukkende  af ægteman-
dens  stilling  og sociale  status;  kvindens  arbejds-
indsats  inden  for familien  bliver  fuldstændig  over-
set. 
2.3. Qkonomiske  aspekter 
2.3.1.  Det  mest  karakteristiske  ved  gifte  kvin-
ders økonomiske  situation  er, at de i større  eller 
mindre  grad  er afhængige  af ægtemanden,  hans 
indkomst  og hans  beslutninger. 2.3.6.  Da  kvinder  kan  forvente  at leve  længere 
end mænd,  når flere  kvinder  en alder,  hvor  de i al 
almindelighed  er afhængige  af pensioner.  Enker, 
som aldrig  har haft  lønnet  arbejde,  modtager  som 
regel  kun  en del af deres  ægtemands  pension,  og 
disse  enkers  pensioner  er ofte  så lave,  at staten 
må træde  til med  supplerende  ydelser.  Disse 
problemer  opstår  ikke  for udearbejdende  hustru-
er, idet  de har ret til deres  egen  pension. 
Nr. C 131/38 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 12. 6. 76 
Kvinder  som  udelukkende  er afhængige  af, hvad 
de selv  tjener,  for eksempel  alle  ugifte  kvinder  og 
mange  fraskilte  kvinder,  er dårligt  stillet  økono-
misk  både  i alle  arbejdsårene  og ind  i alderdom-
men:  deres  pensioner  er også  meget  lave,  fordi  de 
har haft  dårligt  betalt  arbejde  og få muligheder 
for forfremmelse. 
2.3.7.  I  nogle  medlemsstater  kan  en  ægte-
mands  pension  overdrages  ikke  blot  til hans  enke 
og børn,  men  også  til andre  slægtninge,  mens  en 
kvindes  pension  kun  kan  overdrages  til hendes 
børn,  selv  om  pensionsbidragene  er de samme  i 
begge  tilfælde. 
2.3.8.  Situationen  for  pensioner  gælder  også 
andre  statsydede  sikringsordninger,  idet  ydelserne 
i de  fleste  tilfælde  er afhængige  af tidligere 
indkomster,  og  af utallige  årsager  er kvinders 
indkomster  almindeligvis  lavere  end  mænds. 
2.3.9.  Da  kvinder  derfor  i almindelighed  har 
mindre  økonomisk  sikkerhed  end  mænd,  er flere 
kvinder  end  mænd  afhængige  af statsydelser.  I 
nogle  medlemsstater  er niveauet  for  sådanne 
ydelser  endda  også  forskelligt  for  de to køn,  i 
stedet  for udelukkende  at være  bestemt  af modta-
gerens  indkomst.  I nogle  medlemsstater  modtager 
kvinder  for eksempel  kun  60%  af de ydelser,  som 
tildeles  manden  under  disse  omstændigheder. 
2.3.10.  Den  økonomiske  situation  for kvinder, 
der ikke  har  arbejde,  fordi  de har syge  eller  gamle 
slægtninge  at passe,  er yderst  kritisk,  når  de ikke 
er sikret  gennem  deres  ægtemand.  Skønt  disse 
kvinder  sparer  samfundet  for  betydelige  penge-
summer  ved  at påtage  sig dette  arbejde,  som  efter 
traditionen  betragtes  mere  som  kvinders  end  som 
mænds  ansvarsområde,  gør  samfundet  meget  lidt 
til gengæld  for  den  slags  arbejde.  Den  ordning, 
som netop  er indført  i Tyskland,  hvorefter  staten 
betaler  nationale  sikringsbidrag  (Sozialversiche-
rung)  for  kvinder  (eller  mænd),  som  udfører  den 
slags  arbejde,  er et første  skridt  på vejen. 
2.3.11.  Skattelovgivningen  i hvert  enkelt  land 
er naturligvis  også  en vigtig  faktor  i kvinders 
økonomiske  situation.  Der  er ingen  tvivl  om,  at 
mange  medlemsstaters  skattesystemer  afholder hustruer  fra  at tage  arbejde  uden  for  hjemmet 
eller  fratager  dem  lysten  til at arbejde  med  i 
familievirksomheder. 
Sådanne  bestemmelser  har  enorme  økonomiske 
følger  for ægtepar  og stor  indflydelse  på hustru-
ens beslutning  om  eventuelt  at søge  økonomisk 
sikkerhed  ved  at tage  arbejde  uden  for hjemmet, 
og de bidrager  som  regel  meget  lidt  til at beskytte 
ægteskabet  som  institution. 
2.3.12.  I  den  rapport,  der blev  udarbejdet  som 
oplæg  til det  arbejdsmarkedsmæssige  og sociale 
handlingsprogram,  understregede  Kommissionen, 
at der var  sket  en forringelse  af familieydelserne  i 
de fleste  medlemsstater.  Denne  udvikling  udgør 
helt klart  en  tungtvejende  faktor,  når  mødre 
beslutter  at tage  udearbejde  i et forsøg  på at 
opretholde  en  vis  minimumslevestandard  for 
familien,  selv  om  de måske  ikke  rent  personligt 
nærer  ønske  om  det.  Man  bør  derfor  være 
opmærksom  på  størrelsen  af de familieydelser, 
der gives  i form  af børnetilskud,  og man  bør 
overveje  at yde  kompensation  til de kvinder,  der 
passer  deres  børn  hjemme  hele  dagen,  og ligeledes 
at yde  bistand  til de udearbejdende  kvinder,  som 
på grund  af deres  udearbejde  ikke  er i stand  til i 
fuldt  omfang  at varetage  denne  børnepasning. 
2.4. Sociale  og kulturelle  aspekter 
2.4.1.  Folks  tænkemåde  er i det store  og hele 
blevet  fastlagt  i de første  år af deres  udvikling.  Så 
længe  børn  forventes  at spille  forskellige  roller  på 
grund  af deres  køn,  vil forældede  ideer  om deres 
respektive  roller  være  vanskelige  at rydde  væk. 
Vore  opdragelsessystemer  understreger  de  ste-
reotype  opfattelser  af kønsrollerne.  Der  er kun  få 
blandede  drenge-  og pigeskoler.  Kvindelige  lærere 
er stærkt  underrepræsenteret  på alle  de forskellige 
niveauer.  Drenge  og  piger  har  ofte  forskellige 
læseplaner  og lærebøger,  der somme  tider  giver  et 
gammeldags  billede  af kønnene,  hvilket  ikke 
fremmer  et virkeligt  partnerskab.  Et  slående 
eksempel  er de lovbestemmelser,  der  gør  husger-
ning  til et tvungent  fag for piger  alene. 
12. 6. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 131/39 
2.4.2.  Erhvervsvejledning  afspejler  som  regel 
forældede  forestillinger,  og ofte  informeres  piger 
ikke tilstrækkeligt  om de karrierer,  som  ikke  er 
typisk  »kvindelige«.  Det  er naturligvis  rigtigt,  at 
arbejdsgiverne  stadig  er meget  lidt tilbøjelige  til at 
uddanne  piger  til visse  erhverv,  og det i en sådan 
grad,  at når  pigerne  er blevet  tilskyndet  til at 
vælge  et fag,  der ligger  uden  for dem,  de traditio-
nelt har  adgang  til, bliver  de ofte  klar  over,  at 
dette  ikke  er muligt  i praksis. 
Planlægning  af karrieren,  som  burde  begynde  på 
erhvervsvejledningsstadiet,  forekommer  sjældent 
(for kvinders  vedkommende  er det  faktisk  en 
undtagelse),  så der kommer  ingen  opmuntring  fra 
den side  for øjeblikket. 
2.4.3.  I  nogle  medlemsstater  er køn  og ægte-
skabelig  stilling  af betydning  for  tildeling  af 
stipendier  til videre  uddannelse,  og det medfører 
ofte,  at piger  igen  bliver  diskrimineret.  Det  er 
også  tilfældet,  hvor  et bestemt  antal  mandlige  og 
kvindelige  studenter  får adgang  til universitetet. 
2.4.4.  Da  unge  piger  ikke  modtager  tilstrække-
lig oplysning  og tilskyndelse  til at lære  et fag eller 
gennemgå  en uddannelse  og planlægge  en karrie-
re, affinder  de sig  efterhånden  med,  at de er 
dårligere  uddannet  end  unge  mænd,  eller  at de 
slet ikke  har  nogen  uddannelse.  Derfor  er der 
mange,  der ikke  engang  når  de nederste  trin  på 
forfremmelseslisten.  Mange  kvinder  kan  ikke 
optages  på uddannelseskursus,  der giver  mulighed 
for forfremmelse,  fordi  de ikke  opfylder  kravene 
om basisuddannelse.  Hvis  kvinderne  er i besiddel-
se af de kvalifikationer,  der er nødvendige  for en 
forfremmelse,  skades  deres  karriere  ofte  af 
arbejdsgiveres  tilbageholdenhed  med  at forfrem-
me kvinder. 
2.4.5.  Kvinder,  som  ønsker  at vende  tilbage  til 
deres  arbejde  efter  lang  tids  fravær  eller  aldrig 
tidligere  har  været  ude  på  arbejdsmarkedet, 
møder  andre  problemer,  fordi  deres  uddannelse 
måske  ikke  er blevet  holdt  ved lige,  eller  fordi  den 
er blevet  forældet  som  følge  af tekniske  frem-
skridt.  Det  er nødvendigt,  at der  udvikles  flere 
faciliteter  for genoptræning  og arrangeres  lynkur-
sus inden  for de forskellige  sektorer  på arbejds-
markedet. 
2.4.6.  Samfundet  beskæftiger  sig ikke  meget 
med disse  problemer,  fordi  det  stadig  først  og fremmest  opfatter  kvinden  som  den  hjemmegåen-
de husmoder  med  mange  børn.  Det  er den 
fremherskende  opfattelse,  på trods  af den  kends-
gerning,  at antallet  af børn  pr.  familie  i alle 
medlemsstaterne  går ned.  Hvis  familien  fortsætter 
med at være  relativt  lille,  har den  hjemmegående 
moder  muligheder  for  at gå i gang  med  andet 
arbejde  på et tidligere  tidspunkt. 
2.4.7.  Men  ligegyldigt  om  det  er konen  eller 
manden  eller  begge,  der  passer  familien,  er der 
visse  forpligtelser  forbundet  med  at have  børn. 
Barneplejersker  eller  erstatningsmødre  eller 
-fædre  er sjældent  ved  hånden.  Der  er stadig  for 
få vuggestuer  og dagplejehjem.  Hvor  sådanne 
faciliteter  findes,  tager  de som  regel  intet  hensyn 
til fædres  eller  mødres  arbejdstid. 
2.4.8.  For  at give  de personer,  der arbejder  i 
familieforetagender,  mulighed  for uddannelse,  fri-
tid og ferier,  forlanges  iværksættelse  af en afløs-
ningstjeneste,  som  er tilpasset  deres  situation. 
Overalt  i Det  europæiske  Fællesskab  er det van-
skeligt  for personale  i familieforetagender  at finde 
passende  afløsning.  Dette  problem  er generelt, 
men gælder  i særdeleshed  for kvinder. 
2.4.9.  Bestemmelserne  med  hensyn  til barsels-
orlov  og  bidrag  i den  forbindelse  er yderst 
forskellige  inden  for  Fællesskabet,  specielt  med 
hensyn  til, hvem  der  er dækket  og hvilken  form 
for støtte,  der ydes. 
2.4.10.  De  invalide  kvinders  situation  er som 
regel  særlig  vanskelig.  Kun  hvis  de har  haft  et 
vellønnet  arbejde,  er der  mulighed  for,  at de får 
en invaliditetsydelse,  som  tillader  dem  at ansætte 
en hjemmehjælper. 
Udvalget  peger  på,  at det  største  antal  ulykker 
sker i hjemmene,  og kun  i få tilfælde  er der sørget 
for økonomisk  eller  anden  hjælp. 
Heltidshusmødre  får  ingen  erstatning,  hvis  de 
bliver  helt  eller  delvis  invalide.  De er ude  af stand 
til at udføre  mange  af deres  huslige  pligter  og 
bliver  en byrde  for  deres  slægtninge  eller  for 
familiebudgettet.  Der  er kun  meget  begrænsede 
genoptræningsmuligheder  og hjælp  til rådighed 
for invalide  husmødre,  og de får ingen  mekaniske 
hjælpemidler,  som  sætter  dem  i stand  til at udføre 
deres  husarbejde. 
Nr. C 131/40 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 12. 6. 76 
2.5. Kvinder  i det offentlige  liv 
2.5.1.  I  kapitlet  om  »Lighed  for  loven«  blev 
der hentydet  til den  kendsgerning,  at kvinderne  er 
klart  underrepræsenteret  i de forskellige  lovgiven-
de organer.  Antallet  af kvindelige  repræsentanter 
i de lovgivende  forsamlinger  i de ni medlemsstater 
er følgende: 
Pladser  besat  af kvinder  i europæiske  parlamenter 
Det danske  Folketing  16,8% 
Det hollandske  Parlament  8,7% 
Den tyske  Forbundsdag  6,6% 
Luxembourgs  Deputeretkammer  4,3% 
Det britiske  Underhus  4,1% 
Det italienske  Deputeretkammer  3,0% 
Det belgiske  Deputeretkammer  2,8% 
Det irske  Parlament  2,0% 
Den franske  Nationalforsamling  1,6% 
(Kilde:  »Kvinder  i Europa«,  offentliggjort  af Kommis-
sionen  for  De  europæiske  Fællesskaber,  Generaldirek-
toratet  for Presse  og Information,  1975). 
Kvinder  er også  i mindretal  i Europa-Parlamentet. 
Kun ni af Parlamentets  198  medlemmer  er kvin-
der (to italienere,  to englændere,  to tyskere,  en 
fransk,  en dansk  og en luxembourger). 
I Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  er antallet  af 
kvinder  også  meget  lavt  — 11  af i alt 144 
medlemmer,  som  repræsenterer  forskellige 
økonomiske  og sociale  interessegrupper  i de ni 
medlemsstater. 
Antallet  af kvinder  i EF-Kommissionens  hoved-
kvarter  beløber  sig til i alt 2500,  44%  af alle 
ansatte.  Alligevel  er der  ingen  kvinder  blandt  de 
13 kommissionsmedlemmer,  og kun  en kvinde 
har rang  af »direktør«  sammenlignet  med  112 
mænd.  6,2%  af de beslutningstagende  embeds-
mænd  er kvinder. 
Kun få kvinder  beklæder  ledende  stillinger  i store 
organisationer  og institutioner.  De er også  under-
repræsenteret  i politiske  partier  og fagforeninger, 
og hvor  de  er repræsenteret,  er de sjældent 
placeret  i det udøvende  organ.  Kvinder  er endda 
utilstrækkeligt  repræsenteret  i organer,  hvis  med-
lemmer  beskikkes. 2.5.2.  I  den  forbindelse  fremføres  det ofte,  at 
kvinder  unddrager  sig deres  ansvar,  men  på den 
anden  side  hævdes  det,  at kvinder  — af mange 
grunde  — har meget  færre  muligheder  end  mænd 
for at gøre  sig gældende  på dette  felt. 
2.5.3.  Det  er klart  påvist,  at kombinationen  af 
udearbejde  og pligter  i hjemmet  hviler  tungere  på 
kvinder  end  på  mænd,  således  at kvinderne 
næppe  kan  påtage  sig  yderligere  uden  under 
udfoldelse  af meget  store  anstrengelser.  Dertil 
kommer,  at den  måde,  de store  institutioner 
arbejder  på, udelukkende  er indrettet  på mænde-
nes stilling  i samfundet;  dette  er en yderligere 
hindring,  for at kvinderne  kan  komme  til udfol-
delse. 
3. Særlige  forslag  til henstillinger 
3.1. Snarlig  afskaffelse  af al eksisterende  for-
skelsbehandling  i lovgivningen: 
— forskelsbehandling  inden  for  ægteskabs-  og 
forældrelovgivningen; 
— sikring  af retten  til at vælge  beskæftigelse 
(uden  at bede  ægtefællen  om tilladelse); 
— iværksættelsen  af »princippet  om bidrag«  fra 
forsørgere  til husholdningsbudget  og personli-
ge fornødenheder;  og dets  virkelige  og snarli-
ge gennemførelse; 
— lige  ret til at indgå  afbetalingsaftaler; 
— lovfæstet  mulighed  for at få politibeskyttelse, 
når en  af parterne  fysisk  mishandler  den 
anden. 
3.2. Effektiv  styrkelse  af de rettigheder  og 
principper,  som  EF-landene  har  anerkendt  ved 
undertegnelsen  af forskellige  pagter  og konventio-
ner (for  eksempel  De forenede  Nationers  deklara-
tion om  afskaffelsen  af forskelsbehandling  af 
kvinder,  ILO-konventionen,  Den  europæiske 
Socialpagt,  osv.). 
3.3. Udvikling  af pilotprojekter  eller  metoder 
på EF-niveau,  hvorved  midlertidige  foranstaltnin-
ger i retning  af »positiv  diskriminering«  inden  for 
et område  af erhvervslivet  eller  det politiske  liv 
kan prøves  i praksis. 
12. 6. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 131/41 
3.4. Tilskyndelse  til oprettelse  af blandede  sko-
ler for piger  og drenge. 
3.5. Tilskyndelse  til omhyggelig  revision  af 
lasseplaner  og lærebøger  til skolebrug,  som  bør 
føre til afskaffelse  af lærebøger,  der er forskellige 
for piger  og drenge. 
3.6. Tilpasning  af alle  kvotaer  i uddannelse  og 
erhverv,  hvor  der  faktisk  finder  forskelsbehand-
ling sted  af mænd  og kvinder. 
3.7. Lige  ret til økonomisk  uddannelsesstøtte 
uafhængig  af køn  og ægteskabelig  stilling. 
3.8. Bedre  erhvervsvejledning  for  kvinder, 
bedre  uddannelsesfaciliteter  og lige  muligheder 
for frihed  i dagtimerne  og kursus  i arbejdstiden. 
3.9. Styrkelse  på alle  uddannelsestrin  af under-
visning  for  piger  og  drenge  i samfundslære, 
sociale  forhold,  husholdning  og familieliv. 
3.10.  Gratis  og lovfæstet  ret til oplysning  om 
familieplanlægning  og oprettelse  af rådgivnings-
centre,  hvor  disse  ikke  allerede  findes. 
3.11.  Lovfæstet  ret for udearbejdende  kvinder 
til betalt  lovhjemlet  barselsorlov,  hvor  denne  ikke 
findes,  og ret til genansættelse. 
3.12.  Indførelse  af fleksibel  arbejdstid,  hvis 
tilrettelæggelsen  af arbejdet  tillader  det. 
3.13.  Større  mulighed  for  »hjemmehjælp« 
under  og efter  svangerskab  og i sygdomstilfælde. 
3.14.  Støre  børnepasningsfaciliteter,  især  på 
landet  og i afsides  liggende  områder  inden  for Det 
europæiske  Fællesskab. 
3.15.  Støtte  til udbygning  af børnepasningsfa-
ciliteter  under  medvirken  af Den  europæiske 
Socialfond. 
3.16.  Nødvendighed  af at registrere  og kon-
trollere  »børnepassere«  (ud  over  familiemedlem-
mer). 3.17.  Indførelse  af »oplæringspause«  i større 
målestok  for  kvinder,  som  vender  tilbage  til 
heltidsbeskæftigelse  (udgiften  betales  af samfun-
det). 
3.18.  Oprettelse  af »afløsningstjenester«,  som 
vil tillade  kvinder  i familieforetagender  at få 
fordel  af uddannelse  og fritidsaktiviteter. 
3.19.  Oprettelse  af nødherberger  og faciliteter 
for »mishandlede  hustruer«  og udvikling  af rets-
hjælp  og socialtjenester. 
3.20.  I  stedet  for  udtrykket  »uden  lønnet 
arbejde«  (som  anvendes  i officielle  rapporter  og 
statistikker  til beskrivelse  af heltidshusmødre) 
anvendes  udtrykket  »som  ikke  er genstand  for en 
økonomisk  vurdering«. 
3.21.  Undersøgelse  af muligheden  for,  hvordan 
man for at nå frem  til en tilfredsstillende  løsning 
såvel  inden  for  FN  som  inden  for  EF  kan 
indregne  »husarbejde«  i bruttonationalindskom-
sten. 
3.22.  Undersøgelse  af muligheden  for oprettel-
se af »ulykkesforsikrings-  og andre  forsikrings-
ordninger«  for husmødre. 
3.23.  Undersøgelse  af muligheden  for at iværk-
sætte  en »husmoderløn«,  sygeforsikring  og garan-
teret  pension  for  kvinder,  som  er beskæftiget 
hjemme  med  at passe  små  børn  eller  ældre  eller 
syge slægtninge. 
3.24.  Undersøgelse  af muligheden  for at iværk-
sætte  »ordninger  med  minimumsunderhold«  for 
enforældre-familier. 
3.25.  Gennemførelse  af ligeret  med  hensyn  til 
beskatning  og  social  sikring  (problemer  med 
sambeskatning,  overdragelse  af pensionsrettighe-
der). 
3.26.  Konsekvent  udarbejdelse  af ajourførte  og 
nøjagtige  statistiske  undersøgelser  og oversigter 
fra Det  europæiske  Fællesskabs  statistiske  kontor 
og fra Det  europæiske  Institut  til forbedring  af 
leve-  og arbejdsvilkår  med  hensyn  til forskellige 
Nr. C 131/42 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 12. 6. 76 
beskæftigelsesgrene  faglige  og erhvervsmæssige 
tendenser,  aldersgrupper.  Udvalget  vil gerne  gøre 
opmærksom  på,  at der  omgående  gennemføres 
alvorlige  undersøgelser  og energisk  forskning  i 
Fællesskabet  af Det  europæiske  Institut  til for-
bedring  af leve-  og arbejdsvilkår  af de betingelser, 
der har  ført  til forskelsbehandling  af kvinder.  I 
øvrigt  henviser  Udvalget  til udtalelsen  om Kom-
missionens  meddelelse  til Rådet  om oprettelsen  af 
et europæisk  institut  til forbedring  af leve-  og 
arbejdsvilkår  ('). Udvalget  peger  på,  at det  er 
vigtigt  at tage  heltidsbeskæftigede  husmødre  med 
i disse  oversigter. 
3.27.  Gennemførelse  af undersøgelser  på EF-
og nationalt  plan  af: 
a) den  rolle  alsidige  lokale  centre  kan  spille;  disse 
alsidige  lokale  centre  skulle  være  åbne  for alle 
aldersklasser  og give  mulighed  for vedvarende 
uddannelse  og sociale  og kulturelle  aktiviteter 
både  for unge  og gamle;  på den  måde  kunne 
0) EFT  nr. C 109  af 19. 9. 1974,  s. 37. ensomhed  hos  det enkelte  menneske  brydes  og 
en ny fællesskabsfølelse  udvikles  på grundlag 
af fælles  interesser; 
b) kvaliteten  af de nuværende  børnepasningsord-
ninger  og fremtidige  valgmuligheder  for udear-
bejdende  mødre; 
c) massemediers  og reklamers  rolle  og indflydel-
se, forbrugsmønstre;  massemediers  indflydelse 
på kønsdiskriminering,  kvinders  rolle  som  for-
brugere; 
d) muligheden  for  løn  til husmødre,  som  er 
hjemmearbejdende,  under  hensyntagen  til 
børnenes  alder  og antal;  til denne  ydelse  skal 
knyttes  rettigheder  såsom  sygeforsikrings-
dækning,  ligesom  der ved pensionsberegningen 
skal tages  hensyn  til de tidsrum,  der anvendes 
på børneopdragelse; 
e) faciliteter,  der står  åbne  for kvindelige  fanger 
(rehabiliteringsprogrammer  for  kvinder,  der 
har afsonet  fængelsstraffe;  tydelige  tendenser 
med hensyn  til kriminalitet  blandt  kvinder  og 
mænd). 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 26. februar  1976. 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
BILAG 
til udtalelse  fra Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
1. Følgende  ændringsforslag  blev  forkastet  under  debatten: 
Punkt  3.10 
Ændres  således: 
»Det  henstilles  til medlemsstaterne,  at de under  hensyntagen  til de særlige  aspekter,  dette 
problem  frembyder  i det enkelte  land,  letter  adgangen  til oplysning  om familieplanlægning 
og rådgivningscentre,  og at de undersøger  mulighederne  for  at yde  vejledning,  hvor 
sådanne  centre  ikke  allerede  findes.« 
12. 6. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 131/43 
Begrundelse 
Som  et kompromis  bibeholdes  forslaget,  men  gøres  mere  smidigt,  så de enkelte  landes 
regeringer  frit  kan  intervenere  på dette  problematiske  område  under  hensyntagen  til de 
særlige  forhold,  som  gør  sig gældende  i deres  land. 
Resultatet  af afstemningen 
7 stemte  for,  37 stemte  imod,  mens  57 undlod  at stemme. 
Punkt  3.11 
Affattes  således: 
»Udearbejdende  kvinders  ret til betalt  barselsorlov  bør  fastsættes  ved  lov i de lande,  hvor 
den endnu  ikke  findes,  og skal  over  alt være  tilstrækkelig  lang  af hensyn  til både  moderen 
og barnet.  Også  retten  til genansættelse  bør  sikres.« 
Begrundelse 
Barselsorlov  i betydningen  de uger,  som  går  umiddelbart  forud  for eller  følger  umiddelbart 
efter  fødslen  er tydeligvis  utilstrækkelig  i de fleste  tilfælde,  når man  ser på den  fysiologiske 
og psykiske  indvirkning  på moder  og barn. 
Resultatet  af afstemningen 
24 stemte  for,  24 stemte  imod,  og 28 undlod  at stemme. 
Efter  punkt  3.27.  indføljes  et nyt punkt  3.28.: 
»3.28.  Den  foreliggende  udtalelse  indeholder  mange  forslag  til fjernelse  af ulige 
behandling  af kvinder  i Fællesskabet,  og der fremsættes  mange  forslag  til love,  som  kunne 
rette  denne  uligevægt  op.  Men  det  er et område,  hvor  man  måske  har  meget  gode 
hensigter  med  lovgivningen,  men  som  er meget  vanskeligt  at gennemføre  fuldt  ud, og med 
mindre  lovgivningen  bliver  styrket,  er den  værre  end  ingenting. 
Vi foreslår  derfor,  at der  oprettes  et organ  (svarende  til »Equal  Opportunities  Commis-
sion«  i Det  forenede  Kongerige),  som  i størst  mulig  udstrækning  skal  sikre,  at de 
forskellige  love  mod  denne  ulighed  i Fællesskabet  og i de enkelte  stater  virkelig  bliver 
håndhævet.  I betragtning  af den  vanskelige  økonomiske  situation  i Fællesskabet  anbefaler 
vi endvidere,  at dette  organ  ikke  nødvendigvis  behøver  at være  en speciel  organisation, 
som nødvendiggør  ekstra  penge  og ekstra  indsats,  men  måske  kan  komme  ind  under 
myndighedsområdet  for Det  europæiske  Institut  til forbedring  af leve-  og arbejdsvilkåre-
ne, som  allerede  findes,  og inden  for hvis  rammer  en sådan  opgave  i høj grad  ville  høre 
hjemme.« 
Begrundelse 
De tanker  med  hensyn  til kvindens  stilling,  som  kommer  til udtryk  i denne  udtalelse,  kan 
ikke  realiseres,  medmindre  der i EF-landene  findes  organisationer,  der har til opgave  at sørge 
for, at dette  sker.  Og der må på Fællesskabsplan  skabes  en særlig  EF-organisation,  som  skal 
drage  omsorg  for,  at de nationale  organisationer  varetager  deres  opgaver.  Ifølge  mit forslag 
kan denne  EF-organisation  tænkes  oprettet  under  instituttet  for leve-  og arbejdsvilkår. 
Resultatet  af afstemningen 
18 stemte  for,  28 stemte  imod,  og 30 undlod  at stemme. 
Nr. C 131/44 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 12. 6. 76 
Vedtagelsen  af ændringsforslag  medførte  ændringer  af følgende  afsnit  i afdelingens 
udtalelse: 
Punkt  1.1,  sidste  punktum 
»Disse  ændringer  omfatter  forbedring  af eksisterende  love  og bestemmelser,  gennemførel-
se af ny,  progressiv  lovgivning,  foranstaltninger,  som  sikrer  den  faktiske  udøvelse  af 
rettighederne,  og foranstaltninger,  der kan  lette  de familiemæssige  opgaver,  som  fortsat  i 
stor udstrækning  påhviler  kvinderne.« 
Resultatet  af afstemningen 
50 stemte  for,  4 stemte  imod,  og 19 undlod  at stemme. 
Punkt  1.3,  anden  linje 
Ændringsforslaget  medførte  ingen  ændring  af den  danske  tekst. 
Resultatet  af afstemningen 
44 stemte  for,  12 stemte  imod,  og 25 undlod  at stemme. 
Punkt  2.2.11 
»I denne  forbindelse  er det værd  at gøre  opmærksom  på, at lovgivningsorganerne  navnlig 
består  af mænd  og kontrolleres  af mænd.  Det  skal  bemærkes,  at der  ikke  findes  nogen 
lovmæssig  forskelsbehandlinger  i selve  valgprocessen,  men  skønt  kvinderne  udgør  51%  af 
befolkningen,  stiller  de kun  sjældent  op eller  bliver  valgt  ind i parlamenter  eller  offentlige 
organer,  som  repræsenterer  hele  befolkningen.« 
Resultatet  af afstemningen 
58 stemte  for,  1 stemte  imod,  og 12 undlod  at stemme. 
Punkt  3.20 
»Afskaffelse  af udtrykket  »uden  lønnet  arbejde«,  som  anvendes  i officielle  beretninger  og 
statistikker  til beskrivelse  af »heltidshusmødre«. 
Resultatet  af afstemningen 
32 stemte  for,  15 stemte  imod,  og 29 undlod  at stemme. 
Punkt  3.27,  litra  d) 
»muligheden  for indførelse  af »husmoderløn««. 
Resultatet  af afstemningen 
42 stemte  for,  7 stemte  imod,  og 32 undlod  at stemme.