BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

Den Europæiske Union yder Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en budgetgaranti, der dækker risici af statslig eller politisk karakter i forbindelse med de af bankens finansieringstransaktioner, der gennemføres uden for EU til støtte for EU's eksterne politiske målsætninger. Ved at tilføre kapital til garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande er EU‑garantien til EIB's eksterne transaktioner et effektivt middel til at kombinere EU's budgetmidler med EIB's egne midler. EIB finansierer desuden investeringsværdige operationer uden for EU for egen risiko samt aktiviteter under særlige mandater, f.eks. i AVS-landene.

Behovet for en EU-garanti i forbindelse med EIB's eksterne transaktioner skyldes bankens vedtægtsmæssige forpligtelse til at sikre en passende sikkerhed for alle dens lånetransaktioner og mere overordnet behovet for at sikre EIB's kreditværdighed, så bankens opgave med at bidrage til EU-medlemsstaternes stabile udvikling ikke kompromitteres. EU-garantien har været det vigtigste instrument til at sikre overensstemmelse mellem EIB's finansielle struktur, som er langt mere lånefinansieret end andre internationale finansielle institutioner (IFI'er), og de væsentligt højere risici forbundet med långivning til tredjelande, idet der fokuseres på at bevare bankens AAA-rating og samtidig begrænse bankens kapitalforbrug. Den nyligt vedtagne kapitaludvidelse af EIB vil give mulighed for at øge bankens långivning inden for EU, men bør ikke påvirke dens aktiviteter i tredjelande.

EU-garantiens dækning og de vilkår, der knytter sig til den, er fastlagt i afgørelser truffet af Europa-Parlamentet og Rådet. Den seneste afgørelse om EIB-finansieringstransaktioner uden for EU i perioden 1. februar 2007 til og med 31. december 2013 blev vedtaget ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1080/2011/EU af 25. oktober 2011[1] ("den aktuelle afgørelse"). I artikel 16 i den aktuelle afgørelse bestemmes det, at Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet et forslag om indførelse af EU-garantien som led i den næste flerårige finansielle ramme.

I den forbindelse indeholder betragtning 40 i den aktuelle afgørelse følgende betingelser: "I forbindelse med forelæggelsen af forslaget om EU-garantien som led i den næste finansielle ramme, bør Kommissionen navnlig opfordres til, i tæt samarbejde med EIB og under hensyntagen til konsekvenserne for tilførslen af midler til garantifonden, at undersøge de lofter, som EU-garantien dækker, listen over potentielt finansieringsberettigede lande og EIB's muligheder for at yde finansiering af mikrokreditter og andre instrumenter. Kommissionen og EIB bør ligeledes undersøge mulighederne for fremover at øge synergieffekten mellem finansiering via IPA, ENPI, DCI, EIDHR og stabilitetsinstrumentet og EIB's eksterne mandat".

Forslaget til den nye afgørelse omfatter en EU-garanti for EIB's eksterne finansieringstransaktioner for perioden 1. januar 2014 til og med 31. december 2020.

2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

Kommissionen har udarbejdet en konsekvensanalyse[2], som ledsager dette forslag. Følgende politiske muligheder blev undersøgt:

· Der gives ingen ny EU-budgetgaranti til nye EIB-transaktioner uden for EU (mulighed 0)

· Et basisscenarie, hvor der ikke ændres i den aktuelle EU-garanti, som vil kunne anvendes på lige vis i forbindelse med det næste mandat, dvs. indtil den 31. december 2020 (mulighed 1)

· En tilpasning af det aktuelle mandat med diverse ændringer, der tager hensyn til den nye politiske kontekst. Her findes der tre delmuligheder:

– Delmulighed 2.1 (NÆRHED): ændring af mandatets geografiske anvendelsesområde, så EU-garantien fokuserer på EU's nærmeste naboregioner, dvs. at Asien, Latinamerika og Sydafrika udelukkes fra det geografiske anvendelsesområde. Derimod udvides garantien til at dække alle former for mikrofinansiering, klimaforandringsmandatet hæves væsentligt, og der udarbejdes årlige landestrategidokumenter.

– Delmulighed 2.2 (MIKRO): det geografiske anvendelsesområde bevares og der oprettes et mikrofinansieringsmandat, som er omfattet af en EU-totalgaranti. Der indføres målsætninger for finansiering af klimaindsatsen i de regionale budgetter, og de regionale tekniske operationelle retningslinjer ajourføres i overensstemmelse med den årlige vejledende planlægning af EU's eksterne finansielle instrumenter.

– Delmulighed 2.3 (FOKUS): mandatet fokuseres på mindre kreditværdige modtagere, mikrofinansieringen fortsætter med ikke at være eksplicit støtteberettiget, der indføres et overordnet mål for antal undertegnelser i forbindelse med klimaindsatsen og et kontrolsystem, så de absolutte og relative emissionsbegrænsninger af drivhusgasser i forbindelse med større EIB-projekter under mandatet kan overvåges, og de regionale tekniske operationelle retningslinjer ajourføres i overensstemmelse med den årlige vejledende planlægning af EU's eksterne finansielle instrumenter.

· Garantien ydes til andre europæiske finansielle institutioner, som er støtteberettigede under de forskellige kombinationsfaciliteter (mulighed 3).

Der blev konstateret følgende væsentlige konsekvenser:

Mulighed 0 vil medføre, at EIB trækker sig ud af flere lande, og at finansieringsomkostningerne til investeringsprojekter i disse lande stiger kraftigt. Dette anses ikke som politisk ønskværdigt, navnlig i forbindelse med den globale økonomiske krise, som giver anledning til store investeringsbehov. Det synes nødvendigt at vedligeholde en passende investeringsstrøm til landene uden for EU.

Mulighed 1 tager ikke hensyn til den nye politiske kontekst.

Det blev konstateret, at delmulighed 2.3 (FOKUS) vil have en mere positiv indvirkning og skabe bedre resultater end delmulighed (MIKRO) og (NÆRHED), navnlig hvad angår de budgetmæssige virkninger og sammenhæng og komplementaritet med EU's politik og instrumenter.

Mulighed 3 stiller EU-garantien til rådighed for andre institutioner og mindsker derfor andelen af EIB-garanterede lån, hvilket kan have negative følger for synligheden af EU's tiltag på grund af EIB's institutionelle status i EU. Desuden vil EU-budgettet skulle overtage yderligere eventualforpligtelser på de finansieringstransaktioner, der gennemføres af andre finansielle institutioner, som ikke direkte er en del af EU's institutioner og ikke har de samme interessenter. Endelig følger de andre institutioner deres egne strategier, som er vedtaget af deres respektive ledelsesorganer, og som kan begrænse den indflydelse, EU nyder gennem sin garanti.

Den foretrukne løsning er derfor delmulighed 2.3 (FOKUS).

Konsekvensanalysen tog udgangspunkt i uformelle drøftelser mellem væsentlige eksterne interesserede parter, herunder repræsentanter fra medlemsstaterne og de største relevante ngo'er, som blev bragt i stand ved møder og seminarer afholdt i løbet af juni og oktober 2012 for at gøre status over de forskellige holdninger. Navnlig blev de udfordringer, der behandles i analysen, og eventuelle løsninger heraf drøftet. Konsekvensanalysen tog også udgangspunkt i de mange høringer af væsentlige interesserede parter (dem, der berøres af den aktuelle afgørelse, dem, der er involveret i dens gennemførelse, og lovgiverne), som fandt sted i forbindelse med revisionen af mandatet for 2007-2013, der blev afsluttet ved udgangen af 2011. Alle disse høringer og uformelle drøftelser har skabt et tilstrækkeligt grundlag til at danne sig en ide om de eksterne interessenters holdning.

Alle enkelthederne vedrørende de væsentligste resultater af høringerne findes i konsekvensanalysen.

Efter først at have anmodet om en ændring af analysen afgav udvalget for konsekvensanalysen positiv udtalelse om udkastet til konsekvensanalysen den 29. januar 2013. Udvalget havde anmodet om yderligere præciseringer af status for gennemførelsen af henstillingerne i midtvejsevalueringen og den rolle, som EIB spiller i forbindelse med finansiering af EU's optræden udadtil og andre aktørers tiltag, om mere uddybende evaluering af følgerne ved og sammenligning af de forskellige muligheder, samt om flere detaljer om de interesserede parters holdninger. Konsekvensanalysen blev derefter ændret tilsvarende.

3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse bygger på et dobbelt retsgrundlag, nemlig artikel 209 og 212 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Det fremgår navnlig af artikel 209, stk. 3, sammenholdt med artikel 208, at EIB bidrager på de betingelser, der er fastsat i dens vedtægter, til iværksættelsen af de nødvendige foranstaltninger med henblik på at forfølge målene i Unionens politik på området for udviklingsarbejdet.

Forslaget hører under Unionens enekompetence. Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse.

Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, eftersom EU-garantien har vist sig at være et effektivt middel til at dække risici af statslig eller politisk karakter i forbindelse med EIB's aktiviteter i forhold til tredjelande, der gennemføres til støtte for EU's eksterne politikker. EU-garantiens nye mandat for 2014-2020 giver mulighed for at fortsætte den aktuelle effektive og økonomisk forsvarlige praksis.

Når det er muligt og relevant, indeholder lovgivningsforslaget de formuleringer, der blev vedtaget under de interinstitutionelle forhandlinger, og som er afspejlet i afgørelse 1080/2011/EU.

4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande ("garantifonden"), der blev oprettet ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 af 25. maj 2009 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande[3], udgør en likviditetsmæssig stødpude for Unionens budget mod tab i forbindelse med EIB-finansieringstransaktioner og andre eksterne EU-aktioner, dvs. makrofinansiel bistand og Euratom-lån. EIB-mandatet tegner sig for mere end 90 % af garantifondens budget.

Garantifonden tilføres midler fra EU-budgettet en gang om året. Garantifondens tilførselsmekanisme, som sigter mod at vedligeholde fondens målbeløb på 9 % af de udestående forpligtelser, skaber derfor en de facto grænse for størrelsen af EIB's eksterne mandat, som dækkes af EU's budgetgaranti. I 2010 blev det efter en ekstern evaluering af garantifondens virke konkluderet, at tilførselssatsen på 9 % var passende.

Det foreslåede loft er i overensstemmelse med de tilførselsbeløb, som påtænkes i Europa-Kommissionens tekniske bidrag til forhandlingerne af de enkelte programmer, der gennemfører den flerårige finansielle ramme, og som Kommissionen indgav den 27. marts 2013 (1 193 mia. EUR i perioden 2014-2020 i faste priser) og tager udgangspunkt i de forventede udbetalinger og tilbagebetalinger af garanterede lån.

Lovforslaget fastsætter et maksimalt loft over EIB-finansieringstransaktioner i forbindelse med EU-garantien på 28 mia. EUR i perioden 2014-2020. Loftet opdeles i to dele, nemlig i) et fast loft for et maksimalt beløb på 25 mia. EUR og ii) et fakultativt supplerende beløb på 3 mia. EUR. Aktiveringen af hele eller en del af det fakultative beløb og den regionale fordeling heraf fastsættes i henhold til den almindelige lovgivningsprocedure efter en midtvejsevaluering.

Det nye faste loft er lavere i forhold til den aktuelle afgørelse, hvilket skyldes en stramning af beløbet på budgetkontoen for tilførsel af kapital til garantifonden i forbindelse med den flerårige finansielle ramme. Loftet er ikke sænket på grund af ordningens aktuelle resultater og effektivitet eller af hensyn til absorptionsevnen.

De budgetmæssige konsekvenser af indbetalingerne til garantifonden, herunder de underliggende antagelser, og afsættelsen af menneskelige og administrative ressourcer til forvaltning af EU-garantien fremgår af den finansieringsoversigt, der ledsager forslaget.

5. FAKULTATIVE ELEMENTER

På baggrund af resultaterne af konsekvensanalysen sigter forslaget mod at sikre, at der fortsat findes en EU‑garanti for EIB's eksterne finansiering i det næste finansielle overslag for perioden 2014‑2020, dog med visse ændringer:

• I forbindelse med mandatets geografiske anvendelsesområde vil der være mere fokus på mindre kreditværdige modtagere, hvor garantien vil skabe størst merværdi.

• Mandatets klimadimension styrkes for at øge EIB-transaktioner på dette væsentlige område af Unionens eksterne foranstaltninger ved at indføre et overordnet mål for antal undertegnelser i forbindelse med klimaindsatsen og et kontrolsystem, så der kan føres tilsyn med de absolutte og relative begrænsninger af drivhusgasemissioner i forbindelse med større EIB-projekter under mandatet.

• EIB-finansieringen skal koordineres bedre med Unionens politikker, og sammenhængen og komplementariteten med EU's instrumenter skal styrkes, så det bedre afspejler den politiske udvikling i rette tid ved at indføre en bestemmelse om ajourføring af de regionale tekniske operationelle retningslinjer i overensstemmelse med den årlige vejledende planlægning af EU's eksterne finansielle instrumenter.

Detaljeret gennemgang af forslaget

I artikel 1 forlænges EU-garantien til den næste finansielle overslagsperiode (2014-2020) med mulighed for forlængelse med yderligere seks måneder for at sikre kontinuiteten i EIB's finansieringstransaktioner. EU-garantien er begrænset til 65 % af det samlede beløb for EIB's udestående udbetalte beløb plus hermed forbundne beløb (f.eks. renter, provision og andre gebyrer, som garanterede debitorer skylder EIB i henhold til en låne- eller garantiaftale), jf. den aktuelle afgørelse. Det understreges, at EIB anvender sine egne regler og procedurer, når den yder finansiering, der er dækket af EU-garantien, men også gør garantidækningen betinget af, at EIB‑finansieringen gennemføres til støtte for Unionens eksterne politikker. Sammenlignet med den aktuelle afgørelse gøres det i dette forslag klart og eksplicit, at EU's budgetgaranti omfatter lån, lånegarantier og instrumenter til kapitalmarkedsfinansiering, der udstedes til investeringsprojekter.

I artikel 2 fastsættes lofterne for EIB-finansieringen under EU-garantien (det faste og det fakultative loft). De regionale lofter under det faste loft er angivet nærmere i bilag I til den foreslåede afgørelse.

I artikel 3 angives de generelle mål og principper for de EIB-finansieringstransaktioner, der er dækket af EU-garantien. De generelle mål omfatter udvikling af lokale private sektorer (navnlig SMV'er), udvikling af sociale, miljømæssige og økonomiske infrastrukturer samt modvirkning af og tilpasning til klimaændringer. Klimaindsatsen bør gennemsnitligt tegne sig for mindst 25 % af de samlede EIB‑finansieringstransaktioner i den periode, der er omfattet af aftalen. EIB skal i samarbejde med Kommissionen og efter en offentlig høring opdatere sin klimastrategi i den henseende. Regional integration er et grundlæggende mål for EIB's samlede finansieringsaktivitet. Derudover skal EIB's finansiering bidrage indirekte til Unionens udviklingsmål.

Artikel 4 omhandler de lande, der berøres af forslaget, og deres potentielle og faktiske finansieringsberettigelse. Ligesom i den aktuelle afgørelse har Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter for at give eller fratage potentielt finansieringsberettigede lande mulighed for at modtage EIB-finansiering under EU‑garantien, mens ændringer af listen over potentielt berettigede lande kræver en særskilt afgørelse efter den almindelige lovgivningsprocedure. Artikel 4 giver i tilfælde af suspension af finansieringsberettigelsen også mulighed for at suspendere udbetalinger til eksisterende EIB‑finansieringstransaktioner, der er dækket af en totalgaranti. Sammenlignet med den aktuelle afgørelse bestemmes det, at Myanmar er berettiget til at modtage EIB-finansiering under EU-garantien. Dette afspejler fremskridtene i Unionens relationer til landet. Den konsekvensanalyse, der ledsager dette forslag, indeholder en mere detaljeret begrundelse for, at EU-garantien udvides til også at dække EIB-finansiering til Myanmar. Der henvises til den politiske situation i landet og de bilaterale forbindelser med Unionen, situationen med hensyn til demokrati, menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder samt den makroøkonomiske situation og investeringsbehovet.

Artikel 8 beskriver karakteren af EU-garantien, som dækker risici af politisk og statslig art i forbindelse med EIB-finansieringstransaktioner. Det fastsættes også, at EU-garantien via en passende metode skal fokusere EIB-finansieringstransaktionerne på områder, hvor EU-garantien medfører væsentlige økonomiske fordele. Formålet hermed er at sikre, at EU-garantien udnyttes til maksimal fordel for de finansieringsberettigede parter, f.eks. i lande og til transaktioner, hvor det er vanskeligt at tilvejebringe finansiering på kapitalmarkedet på acceptable vilkår, mens investeringsværdige lande eller låntagere kan få adgang til de faciliteter, hvor EIB selv bærer risikoen.

Artikel 18 fastsætter, at der på baggrund af en ekstern evaluering skal udarbejdes en midtvejsevaluering om mandatets gennemførelse senest den 31. december 2017.

I bilag I fastsættes de regionale lofter under det faste loft.

Bilag II indeholder listen over de potentielt finansieringsberettigede regioner og lande.

Bilag III indeholder listen over finansieringsberettigede regioner og lande.

Bilag IV indeholder en gennemgang af de regionalpolitiske rammer for EIB's virksomhed uden for Unionen.

2013/0152 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om en EU-garanti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med finansieringstransaktioner til støtte for investeringsprojekter uden for Unionen

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 209 og 212,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Foruden sin hovedopgave, der består i at finansiere investeringer i Unionen, gennemfører Den Europæiske Investeringsbank (EIB) finansieringstransaktioner uden for Unionen til støtte for Unionens politikker i forhold til tredjelande. Dette gør det muligt at supplere Unionens budgetmidler, der er tilgængelige for eksterne regioner, med EIB's finansielle styrke til fordel for de berørte tredjelande. EIB bidrager via disse finansieringstransaktioner til Unionens generelle principper og politiske målsætninger.

(2) Det fremgår af artikel 209, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) sammenholdt med artikel 208 i TEUF, at EIB på de betingelser, der er fastsat i dens vedtægter, skal bidrage til iværksættelsen af de foranstaltninger, der er nødvendige for at forfølge målene i Unionens politik for udviklingssamarbejde.

(3) Med henblik på at understøtte Unionens eksterne aktioner og sætte EIB i stand til at finansiere investeringer uden for Unionen uden at skade EIB's kreditværdighed har de fleste af EIB's transaktioner uden for Unionen været dækket af en EU-budgetgaranti ("EU-garanti"), som forvaltes af Kommissionen.

(4) Den seneste EU-garanti for EIB-finansieringstransaktioner undertegnet i perioden 1. februar 2007 til 31. december 2013 blev vedtaget ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1080/2011/EU af 25. oktober 2011 om en EU-garanti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Unionen og om ophævelse af afgørelse nr. 633/2009/EF[4]. I forbindelse med den flerårige finansielle ramme for 2014-2020 bør der vedtages en EU-garanti for EIB-finansieringstransaktioner uden for Unionen til støtte af Unionens politikker.

(5) Der bør udarbejdes en liste over lande, der er potentielt støtteberettigede til EIB-finansiering under EU-garantien. Der bør ligeledes udarbejdes en liste over lande, der faktisk er berettigede til EIB-finansiering under EU-garantien.

(6) I lyset af den seneste udvikling i Myanmar, som har givet Unionen mulighed for at åbne et nyt kapitel i sine relationer til landet, og for at støtte de igangværende politiske og økonomiske reformer, bør Myanmar føres på begge disse lister.

(7) For at afspejle væsentlige politiske udviklinger bør listen over lande, der er berettigede til EIB-finansieringstransaktioner under EU-garantien, ajourføres i nødvendigt omfang, og Kommissionen bør delegeres beføjelse til at vedtage retsakter i henhold til artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændringer af bilag III til nærværende afgørelse. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og passende fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(8) For at tage hensyn til den potentielle udvikling i garantifondens faktiske kapitaltilførselsbehov i henhold til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 480/2009[5] af 25. maj 2009 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande bør EU-garantiens maksimale loft opdeles i et fast loft på 25 mia. EUR og et fakultativt supplerende beløb på 3 mia. EUR.

(9) De beløb, der dækkes af EU-garantien i hver region, bør fortsat udgøre lofter for EIB's finansiering under EU-garantien og ikke mål, som EIB er forpligtet til at nå. Lofterne bør evalueres i forbindelse med den midtvejsundersøgelse, der er omhandlet i denne afgørelse.

(10) For at sikre større sammenhæng med og i højere grad fokusere EIB's eksterne finansieringsvirksomhed på tiltag, der understøtter Unionen politik, samt for at sikre modtagerne det størst mulige udbytte, blev der i afgørelse nr. 1080/2011/EU fastsat målsætninger for EIB's transaktioner i alle finansieringsberettigede regioner og lande, som tog udgangspunkt i EIB's komparative fordele på de områder, hvor banken påviseligt har opnået gode resultater, f.eks. udvikling af den lokale private sektor, navnlig støtte til små og mellemstore virksomheder (SMV'er), udvikling af sociale og økonomiske infrastrukturer samt forebyggelse af og tilpasning til klimaændringer. Disse målsætninger bør opretholdes i denne afgørelse.

(11) For at sætte skub i den økonomiske udvikling og bekæmpe arbejdsløshed er det afgørende, at SMV'erne får bedre adgang til finansiering, herunder dem, der er etableret i Unionen, og som investerer i de regioner, der er omfattet af denne afgørelse. For effektivt at nå ud til SMV'er bør EIB samarbejde med lokale finansielle mellemled i de finansieringsberettigede lande, navnlig for at sikre, at en del af de økonomiske fordele videregives til deres kunder og skaber en merværdi i forhold til andre finansieringskilder.

(12) EU-garantiens dækning, som er begrænset til risici af statslig eller politisk karakter, kan ikke i sig selv i tilstrækkelig grad sikre passende EIB-aktiviteter til støtte for mikrofinansiering. Disse aktiviteter bør derfor, når det er relevant, gennemføres i kombination med budgetmidler fra andre instrumenter.

(13) EIB bør fortsat finansiere investeringsprojekter inden for sociale, miljømæssige og økonomiske infrastrukturer og bør overveje at skrue op for sine aktiviteter til støtte for sundheds- og uddannelsesinfrastrukturer i de tilfælde, hvor det skaber en klar merværdi.

(14) EIB bør også fortsat yde finansiering til investeringsprojekter rettet mod forebyggelse af og tilpasning til klimaændringer for at fremme Unionens klimamål på verdensplan.

(15) På de områder, der er omfattet af de generelle målsætninger, bør regional integration blandt partnerlande, herunder økonomisk integration mellem førtiltrædelseslande, naboskabslande og Unionen, udgøre et af de grundlæggende mål med EIB‑finansieringstransaktionerne. EIB bør ligeledes have mulighed for at støtte partnerlande på de tidligere nævnte områder gennem direkte udenlandske investeringer fra virksomheder i Unionen, som bidrager til at fremme overdragelsen af teknologi og viden, forudsat at der i forbindelse med due diligence-undersøgelsen af investeringsprojektet er taget tilstrækkelig hensyn til, at risikoen for, at EIB‑finansieringstransaktionerne får negative følger for beskæftigelsen i Unionen, skal begrænses. EIB bør også opfordres til på egen risiko at støtte direkte udenlandske investeringer fra virksomheder i Unionen i partnerskabslande.

(16) De praktiske foranstaltninger til realisering af EU-garantiens generelle mål fastsættes i de regionale tekniske operationelle retningslinjer. Sådanne retningslinjer bør være i overensstemmelse med Unionens bredere regionalpolitiske rammer. De regionale tekniske operationelle retningslinjer bør revideres og ajourføres yderligere i forbindelse med revisionen af denne afgørelse for at blive tilpasset udviklingen i Unionens eksterne politik og prioriteter.

(17) I henhold til artikel 19 i EIB's vedtægter skal ansøgninger om gennemførelse af EIB-finansieringstransaktioner i henhold til denne afgørelse, som forelægges EIB direkte, forelægges Kommissionen med henblik på udtalelse om overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning og -politik. Hvis Kommissionen afgiver negativ udtalelse om en EIB-finansieringstransaktion inden for rammerne af proceduren i artikel 19, kan transaktionen ikke dækkes af EU-garantien.

(18) Selv om EIB's styrke fortsat ligger i dens særlige rolle som investeringsbank, bør EIB's finansieringstransaktioner, jf. artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), bidrage til de generelle principper for Unionens optræden udadtil, dvs. fremme og konsolidere demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettigheder og grundlæggende rettigheder, og til gennemførelse af internationale miljøaftaler, hvori Unionen er part. I forhold til udviklingslandene bør EIB's finansieringstransaktioner navnlig fremme en bæredygtig økonomisk, social og miljømæssig udvikling, især i de dårligst stillede lande, samt deres gradvise og gnidningsløse integration i verdensøkonomien, bekæmpelse af fattigdom og overholdelse af de principper, som Unionen har vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationer og andre kompetente internationale organisationer. EIB bør, samtidig med at den i overensstemmelse med artikel 209, stk. 3, i TEUF bidrager til gennemførelsen af de foranstaltninger, der er nødvendige for at forfølge målene i Unionens politik for udviklingssamarbejde, stræbe efter indirekte at støtte opnåelsen af FN's millenniumudviklingsmål for 2015 i alle de regioner, hvor den er aktiv.

(19) EIB's aktiviteter i forbindelse med denne afgørelse bør støtte Kommissionens dagsorden for forandring og være forenelige med principperne for den europæiske konsensus om udvikling samt med principperne for bistandseffektivitet i Pariserklæringen fra 2005, Accrahandlingsplanen fra 2008 og Busanpartnerskabsaftalen fra 2011. Endvidere bør de være forenelige med EU's strategiske ramme og handlingsplan for menneskerettigheder og demokrati, som blev vedtaget af Rådet den 25. juni 2012, samt med internationale miljøaftaler, herunder forpligtelserne vedrørende biodiversitet. Dette bør udmøntes i praksis gennem en række konkrete foranstaltninger, især ved at forbedre EIB's evne til at vurdere investeringsprojekters miljømæssige, sociale og udviklingsmæssige aspekter, herunder menneskerettigheder og konfliktrelaterede risici, og ved at fremme lokale høringer af offentlige myndigheder og civilsamfundet. I den forbindelse bør EIB gennemføre og yderligere udvikle sine rammer for resultatmåling, som anvender et omfattende sæt resultatindikatorer til måling af de økonomiske, miljømæssige, sociale og udviklingsmæssige følger af finansieringstransaktionerne i det underliggende investeringsprojekts levetid. Gennemførelsen af disse rammer bør evalueres som led i den midtvejsundersøgelse, der er omhandlet i denne afgørelse. Hvor det er relevant og i overensstemmelse med Unionens sociale og miljømæssige principper, bør EIB i forbindelse med due diligence-undersøgelsen af et investeringsprojekt kræve, at projektlederen gennemfører lokale høringer og offentliggør resultaterne heraf. EIB's finansieringsaftaler med offentlige modparter bør eksplicit nævne muligheden for at suspendere udbetalingerne, hvis finansieringsberettigelsen af det land, hvor projektet gennemføres, tilbagekaldes i forbindelse med denne afgørelse.

(20) I alle faser, dvs. lige fra den indledende strategiske planlægning til den efterfølgende projektudvikling, bør det sikres, at EIB's finansieringstransaktioner er forenelige med og understøtter Unionens eksterne politikker og de generelle mål, der er fastsat i denne afgørelse. Med henblik på at øge sammenhængen mellem EU's eksterne aktioner bør dialogen vedrørende politik og strategi mellem Kommissionen, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) og EIB intensiveres yderligere. Aftalememorandummet om bedre samarbejde og tidlig gensidig udveksling af oplysninger mellem Kommissionen og EIB på operationelt niveau, som skal revideres i 2013, bør fortsat finde anvendelse. Det er særlig vigtigt at sikre en tidlig udveksling af synspunkter mellem Kommissionen og EIB samt eventuelt EU-Udenrigstjenesten i forbindelse med udarbejdelsen af programmeringsdokumenter med det formål at skabe maksimal synergi mellem deres aktiviteter. Desuden bør samarbejdet i forbindelse med overholdelse af menneskerettighederne og forebyggelse af konflikter styrkes.

(21) Unionens eksterne forbindelser bør fra 2014 støttes af nye instrumenter, bl.a. en paraplyforordning, som fastsætter fælles regler og procedurer for gennemførelse af instrumenterne for Unionens optræden udadtil[6]. Med henblik på at styrke sammenhængen i den samlede EU-støtte i de pågældende regioner bør enhver mulighed gribes for, når og hvis det er relevant, at kombinere EIB-finansiering med EU‑budgetmidler i form af finansielle instrumenter som fastsat i afsnit VIII i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002[7] og med teknisk bistand til projektforberedelse gennem instrumentet til førtiltrædelsesbistand II (IPA II)[8], det europæiske naboskabsinstrument (ENI)[9], instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI)[10], partnerskabsinstrumentet for samarbejde med tredjelande[11], instrumentet til fremme af demokrati og menneskerettigheder på verdensplan[12], stabilitetsinstrumentet[13] og instrumentet for samarbejde om sikkerhed på det nukleare område[14]. I henhold til afgørelse nr. 1080/2011/EU har Kommissionen oprettet en EU-platform for samarbejde og udvikling med henblik på at optimere mekanismerne til kombinering af gavebistand og lån uden for Unionen.

(22) EIB bør i forbindelse med finansieringstransaktioner uden for Unionen, der falder inden for rammerne af denne afgørelse, stræbe efter yderligere at styrke samarbejdet og koordineringen med de europæiske finansielle institutioner og internationale finansielle institutioner, navnlig dem, der deltager i EU-platformen for samarbejde og udvikling. Når det er relevant, omfatter dette samarbejde om sektorbetingelser og gensidig tillid til procedurer, brug af samfinansiering og deltagelse i globale initiativer, der f.eks. tager sigte på bedre koordinering og udnyttelse af støtten. Koordineringen og samarbejdet bør tilstræbe at mindske eventuelle dobbeltomkostninger og unødvendig overlapning. Trepartsaftalememorandummet mellem Kommissionen, EIB-gruppen og Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) vedrørende samarbejde uden for Unionen, som giver EIB-gruppen og EBRD mulighed for at supplere hinanden ved at udnytte deres respektive komparative fordele, blev ajourført i 2012, så det også omfatter EBRD's udvidelse til at omfatte Middelhavsområdet, og bør fortsat finde anvendelse. Principperne i denne afgørelse bør også finde anvendelse, når EIB's finansiering gennemføres via samarbejdsaftaler med andre europæiske finansieringsinstitutter og internationale finansieringsinstitutter.

(23) EIB bør tilskyndes til at forøge antallet af transaktioner og diversificere sine transaktioner uden for Unionen uden at trække på EU-garantien, så brugen af garantien kan rettes mod de lande og investeringsprojekter, som har ringe adgang til markedet, under hensyntagen til gældsbæredygtighedskriterier, og hvor garantien dermed skaber en højere merværdi. Derfor bør EIB, stadig med det mål at støtte Unionens eksterne politikker, tilskyndes til at yde lån for egen risiko, herunder også for at støtte Unionens økonomiske interesser, til lande og investeringsprojekter med tilstrækkelig høj kreditværdighed i henhold til EIB's egen vurdering og under hensyntagen til dens egen risikoabsorptionsevne.

(24) EIB bør udvide sit udbud af innovative finansieringsinstrumenter, bl.a. ved i højere grad at fokusere på udviklingen af garantiinstrumenter. Desuden bør EIB aktivt søge at deltage i instrumenter til risikodeling og kapitalmarkedsfinansiering af projekter med stabil og forudsigelig likviditet. Banken bør navnlig overveje at støtte instrumenter til kapitalmarkedsfinansiering, der udstedes eller ydes til fordel for et investeringsprojekt i de finansieringsberettigede lande. Endelig bør EIB yde flere lån i lokale valutaer og udstede obligationer på lokale markeder, forudsat at modtagerlandene gennemfører de nødvendige strukturreformer, især inden for finanssektoren, og træffer andre foranstaltninger for at lette EIB's aktiviteter.

(25) EIB-finansieringstransaktioner til understøttelse af Unionens eksterne politikker bør fortsat gennemføres i overensstemmelse med principperne om forsvarlig bankpraksis. De bør fortsat forvaltes i henhold til EIB's egne regler og procedurer, herunder passende kontrolforanstaltninger og EIB's erklæring om sociale og miljømæssige normer, samt i henhold til de relevante regler og procedurer vedrørende Revisionsretten og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF). EIB bør i forbindelse med sine finansieringstransaktioner gennemføre sine politikker over for svagt regulerede eller ikke-samarbejdsvillige jurisdiktioner på korrekt vis med henblik på at bidrage til den internationale bekæmpelse af skattesvig, skatteunddragelse og hvidvaskning af penge.

(26) Når transaktioner finansieres under EU-garantien, bør EIB træffe egnede foranstaltninger til at sikre, at EU's økonomiske interesser beskyttes, ved at anvende forebyggende foranstaltninger mod svig, korruption og andre ulovligheder, og at OLAF bemyndiges til at gennemføre kontrol på stedet og inspektioner hos modtagerne —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1 EU-garanti

1. Den Europæiske Union yder Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en budgetgaranti for finansieringstransaktioner uden for Unionen ("EU-garanti"). EU-garantien ydes som en generel garanti til dækning af alle forfaldne, men udeblevne betalinger til EIB i forbindelse med lån, lånegarantier og instrumenter til kapitalmarkedsfinansiering, der ydes eller udstedes til EIB-investeringsprojekter, der kan henføres under garantien i henhold til stk. 2.

2. Under EU-garantien kan henføres EIB-lån, lånegarantier og instrumenter til kapitalmarkedsfinansiering, der ydes eller udstedes til investeringsprojekter i finansieringsberettigede lande i henhold til EIB's egne regler og procedurer samt til støtte for relevante målsætninger i EU's eksterne politikker, forudsat at EIB-finansieringen er ydet i henhold til en undertegnet aftale, der hverken er udløbet eller blevet opsagt ("EIB-finansieringstransaktioner").

3. EU-garantien begrænses til 65 % af det samlede beløb, der er udbetalt og stillet inden for rammerne af EIB-finansieringstransaktioner, med fradrag af tilbagebetalte beløb og med tillæg af alle hermed forbundne beløb.

4. EU-garantien dækker EIB-finansieringstransaktioner, der er undertegnet i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.

5. Hvis Europa-Parlamentet og Rådet ikke ved udløbet af den i stk. 4 omhandlede periode har vedtaget en afgørelse om at give EIB en ny EU-garanti til dækning af tab i forbindelse med sine finansieringstransaktioner uden for Unionen, forlænges perioden automatisk med seks måneder.

Artikel 2 Lofter for EIB-finansieringstransaktioner under EU-garantien

1. Det maksimale loft for EIB-finansieringstransaktioner under EU-garantien i hele perioden 2014-2020 må ikke overstige 28 000 000 000 EUR. Annullerede beløb medregnes ikke i loftet.

Det maksimale loft opdeles i:

a) et fast loft for et maksimalt beløb på 25 000 000 000 EUR og

b) et fakultativt supplerende beløb på 3 000 000 000 EUR.

Aktiveringen af hele eller en del af beløbet i litra b) og den regionale fordeling heraf fastsættes efter en midtvejsevaluering i overensstemmelse med artikel 18.

2. Det faste loft, jf. stk. 1, litra a), opdeles i regionale lofter og underlofter i overensstemmelse med bilag I. Inden for de regionale lofter sikrer EIB gradvis en ligelig fordeling af lande inden for de regioner, der dækkes af EU-garantien.

Artikel 3 Generelle målsætninger og principper

1. EU-garantien ydes udelukkende for EIB-finansieringstransaktioner, der understøtter et eller flere af følgende generelle mål:

a) udvikling af den lokale private sektor, især støtte til SMV'er

b) udvikling af sociale, miljømæssige og økonomiske infrastrukturer

c) modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer.

2. EIB-finansieringstransaktioner i henhold til denne afgørelse skal bidrage til de generelle principper for Unionens optræden udadtil, jf. artikel 21 i TEU, og medvirke til gennemførelsen af internationale miljøaftaler, hvori Unionen er part.

3. Regional integration blandt lande, herunder økonomisk integration mellem førtiltrædelseslande, naboskabslande og Unionen, er et af de underliggende formål med EIB-finansieringstransaktioner på områder, der er omfattet af de i stk. 1 nævnte generelle mål.

4. I udviklingslandene, jf. definitionen i fortegnelsen over modtagere af officiel udviklingsbistand (ODA), der er fastsat af Organisationen for Økonomiske Samarbejde og Udvikling (OECD), skal EIB-finansieringstransaktionerne indirekte bidrage til Unionens politik med hensyn til udviklingssamarbejde, jf. artikel 208 i TEUF.

5. EIB-finansieringstransaktionerne til støtte for målsætningerne i stk. 1, litra a), kan omfatte støtte til investeringsprojekter, der gennemføres af SMV'er fra Unionen.

6. EIB-finansieringstransaktionerne til støtte for målsætningerne i stk. 1, litra b), skal støtte investeringsprojekter på områderne transport, energi, herunder vedvarende energi, ændring af energisystemer til mindre kulstofintensive teknologier og brændstoffer, energisikkerhed og energiinfrastruktur, herunder til gasproduktion og ‑transport til EU's energimarked, miljøinfrastruktur, herunder vandrensning og grøn infrastruktur, informations- og kommunikationsteknologi, herunder infrastruktur til telekommunikation og bredbåndsnet, sundhed og uddannelse.

7. EIB-finansieringstransaktionerne til støtte for målsætningerne i stk. 1, litra c), skal støtte investeringsprojekter til modvirkning af og tilpasning til klimaændringer, der bidrager til opfyldelsen af den overordnede målsætning for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer, navnlig ved inden for områderne vedvarende energikilder, energieffektivitet og bæredygtig transport at forhindre eller nedbringe drivhusgasemissioner eller ved at øge udsatte landes, sektorers og samfunds modstandsdygtighed over for de negative følger af klimaændringer. Disse transaktioner skal tegne sig for mindst 25 % af de samlede EIB-finansieringstransaktioner i den periode, der er omfattet af denne afgørelse.

8. I overensstemmelse med Unionens og internationale klimamål opdaterer EIB inden 2016 i samarbejde med Kommissionen og efter offentlig høring sin klimastrategi i forbindelse med EIB-finansieringstransaktioner.

Artikel 4 Omfattede lande

1. Listen over de lande, der er potentielt berettigede til EIB-finansiering under EU-garantien, er indeholdt i bilag II. Listen over de lande, der er berettigede til EIB-finansiering under EU-garantien, er indeholdt i bilag III og må ikke omfatte andre lande end de i bilag II opførte.

2. Kommissionen bemyndiges til at vedtage delegerede retsakter vedrørende ændringer af bilag III i overensstemmelse med artikel 17. Kommissionen vedtager sine afgørelser på grundlag af en overordnet økonomisk og politisk evaluering, herunder aspekter vedrørende demokrati, menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder samt de relevante beslutninger fra Europa-Parlamentet og Rådets afgørelser og konklusioner.

3. Delegerede retsakter om ændring af bilag III berører ikke EU-garantiens dækning af EIB-finansieringstransaktioner, der er undertegnet før ikrafttrædelsen af disse delegerede retsakter, jf. dog stk. 4.

4. Der foretages ikke udbetalinger for EIB-finansieringstransaktioner omfattet af en totalgaranti, jf. artikel 8, stk. 1, i lande, der ikke er omfattet af listen i bilag III.

5. EU-garantien dækker udelukkende EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i finansieringsberettigede lande, som har indgået en rammeaftale med EIB, der fastsætter de retlige betingelser, hvorunder sådanne transaktioner skal gennemføres.

6. EU-garantien dækker ikke EIB-finansieringstransaktioner i et bestemt land, hvis aftalen vedrørende sådanne transaktioner er blevet undertegnet, efter at landet har tiltrådt Unionen.

Artikel 5 EIB-finansieringstransaktioners bidrag til gennemførelse af EU-politikker

1. Kommissionen ajourfører sammen med EIB de eksisterende regionale tekniske operationelle retningslinjer for EIB-finansieringstransaktionerne senest et år efter vedtagelse af denne afgørelse.

De regionale tekniske operationelle retningslinjer skal være i overensstemmelse med Unionens bredere regionalpolitiske rammer, som er fastlagt i bilag IV. De regionale tekniske operationelle retningslinjer skal navnlig sikre, at EIB-finansieringen i henhold til denne afgørelse supplerer de tilsvarende politikker, programmer og instrumenter for EU-bistand i de forskellige regioner.

I forbindelse med ajourførelsen af retningslinjerne tager Kommissionen og EIB hensyn til relevante beslutninger fra Europa-Parlamentet og Rådets afgørelser og konklusioner. EU-Udenrigstjenesten konsulteres også om politikspørgsmål, når det er relevant.

Kommissionen fremsender de ajourførte retningslinjer til Europa-Parlamentet og Rådet, så snart de er fastlagt.

Inden for rammerne af de regionale tekniske operationelle retningslinjer definerer EIB tilsvarende finansieringsstrategier og sikrer, at de gennemføres.

De regionale tekniske operationelle retningslinjer revideres i overensstemmelse med den i artikel 18 omhandlede midtvejsevaluering.

2. En EIB-finansieringstransaktion omfattes ikke af EU-garantien, hvis Kommissionen afgiver negativ udtalelse om transaktionen inden for rammerne af den procedure, der er omhandlet i artikel 19 i EIB's vedtægter.

Artikel 6 Samarbejde med Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten

1. Overensstemmelsen mellem EIB's eksterne aktiviteter og Unionens eksterne politikmålsætninger forstærkes yderligere med det formål at maksimere synergien mellem EIB-finansieringstransaktionerne og Unionens budgetmidler, særlig gennem ajourføring af de i artikel 5 nævnte regionale tekniske operationelle retningslinjer og gennem en regelmæssig og systematisk dialog og tidlig udveksling af oplysninger om:

a) strategidokumenter udarbejdet af Kommissionen og/eller EU-Udenrigstjenesten, alt efter hvad der er relevant, f.eks. landestrategidokumenter og regionale strategidokumenter, vejledende programmer, handlingsplaner og førtiltrædelsesdokumenter

b) EIB's strategiske planlægningsdokumenter og projektplanlægning

c) andre politiske og operationelle aspekter.

2. Samarbejdet gennemføres på regionsbasis, herunder på EU-delegationsniveau, under hensyntagen til EIB’s rolle og Unionens politik i hver enkelt region.

Artikel 7 Samarbejde med andre europæiske finansieringsinstitutter og internationale finansieringsinstitutter

1. EIB-finansieringstransaktioner skal, hvor det er hensigtsmæssigt, i større udstrækning gennemføres i samarbejde med andre europæiske finansieringsinstitutter eller internationale finansieringsinstitutter for at maksimere synergieffekten, samarbejdet og effektiviteten, udvikle innovative finansielle instrumenter i fællesskab, sikre en forsigtig og rimelig risikodeling og sammenhængende projekt- og sektorbetingelser og for at mindske eventuelle dobbeltomkostninger og unødvendig overlapning.

2. Det i stk. 1 omhandlede samarbejde fremmes ved koordinering mellem Kommissionen, EIB og de vigtigste europæiske finansieringsinstitutter og internationale finansieringsinstitutter, der opererer i de forskellige regioner, hvor det er relevant inden for rammerne af aftalememoranda eller andre EU-rammer for regionalt samarbejde.

Artikel 8 EU-garantiens dækning og betingelser

1. For EIB-finansieringstransaktioner, der indgås med eller garanteres af en stat, samt for andre EIB-finansieringstransaktioner, der indgås med regionale eller lokale myndigheder eller statsejede og/eller statskontrollerede offentlige virksomheder eller institutioner, og hvor disse andre EIB-finansieringstransaktioner har en passende EIB-kreditrisikovurdering, der tager hensyn til kreditrisikoen i det pågældende land, dækker EU-garantien alle forfaldne, men udeblevne betalinger til EIB ("totalgaranti").

2. Med henblik på stk. 1 repræsenteres Palæstina af Den Palæstinensiske Myndighed, og Kosovo[15] repræsenteres af Kosovos regering.

3. For andre EIB-finansieringstransaktioner end de i stk. 1 nævnte og for EIB-finansieringstransaktioner bestående af instrumenter til kapitalmarkedsfinansiering dækker EU-garantien alle forfaldne, men udeblevne betalinger til EIB, hvor misligholdelsen skyldes forekomsten af en af følgende politiske risici ("garanti mod politiske risici"):

a) manglende overførsel af valuta

b) ekspropriation

c) krig eller civile uroligheder

d) manglende adgang til domstolsprøvelse af kontraktbrud.

4. EIB-finansieringstransaktionerne skal især rettes mod investeringsprojekter, hvor EU-garantien ifølge EIB's kreditrisikovurdering tilføjer en klar økonomisk merværdi.

5. I den i artikel 13 omhandlede aftale fastsætter Kommissionen og EIB en metode, der gør det muligt for EIB, som led i sine eksterne aktiviteter, at udpege de transaktioner, der finansieres i henhold til denne afgørelse, og de transaktioner, der finansieres af EIB på egen risiko. Metoden skal tage udgangspunkt i EIB-transaktionernes kreditværdighed på basis af EIB's egne vurderinger, regionerne og lofterne som fastsat i bilag I, arten af modpart (om det er en stat, en offentlig myndighed, jf. stk. 1, eller en privat enhed), EIB's risikoabsorptionsevne og andre relevante kriterier, herunder EU-garantiens merværdi.

6. Når EU-garantien indfris, overdrager EIB i overensstemmelse med den i artikel 13 omhandlede aftale alle relevante rettigheder til Unionen for så vidt angår enhver forpligtelse i forbindelse med bankens finansieringstransaktioner.

Artikel 9 EIB-evaluering og -overvågning af investeringsprojekter

1. EIB gennemfører due diligence-undersøgelser og kræver, hvor det er relevant og i overensstemmelse med Unionens sociale og miljømæssige principper, at der afholdes passende lokale offentlige høringer om de udviklingsrelaterede aspekter af investeringsprojekter, der er dækket af EU-garantien.

I påkommende tilfælde skal den evaluering, der er omhandlet i første afsnit, også omfatte en evaluering af, hvordan kapaciteten hos modtagerne af EIB-finansiering kan forstærkes over hele projektforløbet ved hjælp af teknisk bistand.

EIB's egne regler og procedurer skal omfatte de nødvendige bestemmelser om evaluering af de miljømæssige og sociale virkninger af investeringsprojekter og af aspekter vedrørende menneskerettigheder og konfliktforebyggelse for at sikre, at der i henhold til denne afgørelse kun ydes støtte til investeringsprojekter, der er bæredygtige i økonomisk, finansiel, miljømæssig og social henseende.

2. Foruden den forudgående evaluering af de udviklingsrelaterede aspekter overvåger EIB gennemførslen af finansieringstransaktionerne. Banken kræver navnlig, at projektlederne under og efter projektgennemførelsen foretager grundig kontrol af bl.a. projektets udviklingseffekt og indvirkning på miljøet og menneskerettighederne. EIB verificerer de oplysninger, den modtager fra projektlederne.

3. EIB's overvågning skal også omfatte gennemførelsen af formidlede transaktioner og de finansielle mellemleds resultater til støtte for SMV'er.

4. EIB indfører et omfattende kontrolsystem til at overvåge de relative og absolutte af drivhusgasemissionsbegrænsninger i forbindelse med større EIB-finansieringstransaktioner, der indebærer væsentlige drivhusgasemissioner, og for hvilke der foreligger data.

Artikel 10 Årlig rapportering og regnskabsaflæggelse

1. Kommissionen rapporterer årligt til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i henhold til denne afgørelse. Rapporten skal omfatte:

a) en evaluering af EIB-finansieringen på projekt-, sektor-, lande- og regionsniveau

b) en vurdering af anvendelsen af den i artikel 8, stk. 5, omhandlede metode

c) en samlet vurdering af EIB-finansieringstransaktionernes merværdi og udviklingseffekt og deres bidrag til opfyldelsen af Unionens eksterne politiske og strategiske målsætninger under hensyntagen til de i artikel 5 omhandlede regionale tekniske operationelle retningslinjer

d) en vurdering af EIB-finansieringstransaktionernes samlede økonomiske fordele for modtagerne

e) en vurdering af kvaliteten af EIB-finansieringstransaktionerne, og navnlig i hvilket omfang EIB har taget hensyn til den miljømæssige og sociale bæredygtighed i forbindelse med sin due diligence-undersøgelser og overvågning af finansierede projekter

f) træk på EU-garantien

g) oplysninger om størrelsen af finansieringen til klimaindsatsen og beskyttelse af biodiversiteten i henhold til denne afgørelse, om alle større investeringers indvirkning på absolutte og relative emissionsbegrænsninger af drivhusgasser som fastsat i EIB's klimastrategi samlet set, jf. artikel 3, samt antallet af projekter, der er evalueret med henblik på deres klimarisici

h) en beskrivelse af samarbejdet med Kommissionen og andre europæiske finansielle institutioner og internationale finansielle institutioner, herunder medfinansiering. Rapporten skal navnlig indeholde en oversigt over alle Unionens finansielle midler og midler fra andre europæiske finansielle institutioner og internationale finansielle institutioner, der bruges i kombination med EIB-finansieringen, med henblik på at give et overblik over de samlede investeringer med støtte fra EIB-finansieringstransaktioner i forbindelse med denne afgørelse. Rapporten skal også omhandle enhver indgåelse af et nyt aftalememorandum mellem EIB og andre europæiske finansielle institutioner eller internationale finansielle institutioner vedrørende EIB-finansieringstransaktioner i henhold til denne afgørelse.

i) en opfølgning af, hvordan aftalememorandummet mellem EIB og Den Europæiske Ombudsmand fungerer, i det omfang dette memorandum vedrører EIB-finansieringstransaktioner i henhold til denne afgørelse.

2. Med henblik på Kommissionens rapportering som omhandlet i stk. 1 forsyner EIB årligt Kommissionen med rapporter om sine finansieringstransaktioner i henhold til denne afgørelse, herunder med alle de oplysninger, som Kommissionen har brug for til at opfylde sine rapporteringsforpligtelser i henhold til stk. 1. Endvidere kan EIB meddele Kommissionen yderligere oplysninger, der er relevante for, at Rådet og Europa-Parlamentet kan få et samlet overblik over EIB's eksterne aktiviteter.

3. EIB forsyner Kommissionen med de fornødne statistiske, finansielle og regnskabsmæssige data om hver af EIB's finansieringstransaktioner såvel som alle yderligere oplysninger, som Kommissionen har brug for til at opfylde sine rapporteringsforpligtelser eller besvare henvendelser fra Revisionsretten, samt med en revisionserklæring om udestående beløb i EIB's finansieringstransaktioner. EIB forsyner ligeledes Kommissionen med andre fornødne dokumenter i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002[16].

4. Med henblik på Kommissionens regnskabsføring og rapportering af de risici, der dækkes af EU-garantien, forsyner EIB Kommissionen med EIB’s risikovurdering og kreditvurderingsoplysninger vedrørende EIB's finansieringstransaktioner.

5. EIB forsyner mindst en gang om året Kommissionen med en vejledende flerårig programmering af den planlagte mængde af undertegnede EIB-finansieringstransaktioner for at sikre overensstemmelse mellem EIB's forventede finansieringstransaktioner og lofterne i denne afgørelse, og således at Kommissionen kan sikre passende budgetplanlægning for tilførsel af kapital til garantifonden[17]. Kommissionen tager hensyn til EIB's forventede finansieringstransaktioner, når den udarbejder budgetudkastet.

6. EIB fortsætter med at forelægge Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen alle sine uafhængige evalueringsrapporter indeholdende en vurdering af de praktiske resultater af EIB's specifikke aktiviteter i henhold til denne afgørelse og andre eksterne mandater.

7. EIB tilvejebringer de i stk. 2 og 6 omhandlede oplysninger for egen regning.

Artikel 11 Offentliggørelse af oplysninger

1. I henhold til sin egen politik om gennemsigtighed offentliggør EIB oplysninger på sit websted om følgende:

a) alle de EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i henhold til denne afgørelse, navnlig om et investeringsprojekt er dækket af EU-garantien

b) ethvert nyt aftalememorandum mellem EIB og andre europæiske eller internationale finansieringsinstitutter vedrørende EIB-finansieringstransaktioner i henhold til denne afgørelse, medmindre der er krav om fortrolighed.

2. Kommissionen offentliggør oplysninger om alle inddrivelser i henhold til den i artikel 14 omhandlede aftale på sit websted, medmindre der er krav om fortrolighed.

Artikel 12 Ikke-samarbejdsvillige jurisdiktioner

I forbindelse med sine finansieringstransaktioner tolererer EIB ikke nogen former for ulovlige aktiviteter, herunder hvidvaskning af penge, finansiering af terrorisme, skattesvig og skatteunddragelse, korruption eller svig, der skader EU's finansielle interesser. Navnlig deltager EIB ikke i nogen former for finansieringstransaktioner, der gennemføres i et finansieringsberettiget land via en fremmed ikke-samarbejdsvillig jurisdiktion, der er identificeret som sådan af OECD, Den Finansielle Aktionsgruppe eller andre relevante internationale organisationer.

Artikel 13 Garantiaftale

Kommissionen og EIB indgår en garantiaftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer vedrørende den i artikel 8 omhandlede EU-garanti, og underretter Europa-Parlamentet og Rådet herom.

Artikel 14 Inddrivelse af betalinger foretaget af Kommissionen

1. Foretager Kommissionen en betaling under EU-garantien, påhviler det EIB i Kommissionens navn og på dennes vegne at inddrive fordringer vedrørende udbetalte beløb.

2. Senest på datoen for undertegnelsen af den i artikel 13 omhandlede garantiaftale indgår Kommissionen og EIB en særskilt aftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer for inddrivelse af fordringer.

Artikel 15 Revisionsrettens revision

EU-garantien og betalinger og inddrivelser i henhold til denne, som kan henføres til Unionens almindelige budget, revideres af Revisionsretten.

Artikel 16 Forholdsregler mod svig

1. Hvis EIB i forbindelse med et EU-garanteret projekts forberedelse, gennemførelse eller afslutning bliver opmærksom på eventuelle tilfælde af svig, korruption eller anden ulovlig aktivitet, der kan skade EU's finansielle interesser, underretter banken øjeblikkelig OLAF.

2. OLAF kan foretage undersøgelser, herunder kontrol på stedet og inspektioner, i henhold til bestemmelserne og procedurerne i forordning (EF) nr. 1073/1999, forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 for at beskytte Den Europæiske Unions finansielle interesser med henblik på at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller anden ulovlig aktivitet, der berører Unionens finansielle interesser i forbindelse med en finansieringstransaktion.

Artikel 17 Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. De delegerede beføjelser i artikel 4 tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode.

3. Den i artikel 4 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning fra dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller fra en senere dato, der fastsættes nærmere i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den Europa-Parlamentet og Rådet samtidig meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 4 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for den frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har meddelt Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Denne frist forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 18 Midtvejsrapport

Kommissionen forelægger senest den 31. december 2017 en midtvejsrapport for Europa‑Parlamentet og Rådet, der indeholder en evaluering af de første års gennemførelse af denne afgørelse samt, når det er relevant, et forslag til ændring heraf. Rapporten skal bygge på en ekstern evaluering med bidrag fra EIB.

Artikel 19 Endelig rapport

Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en endelig rapport om anvendelsen af denne afgørelse senest den 31. december 2021.

Artikel 20 Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG I

REGIONALE LOFTER

A. Førtiltrædelseslande: 8 400 000 000 EUR

B. Naboskabs- og partnerskabslande: 12 400 000 000 EUR fordelt på følgende vejledende underlofter:

i) Middelhavslande: 8 400 000 000 EUR

ii) Østeuropa, det sydlige Kaukasus og Rusland: 4 000 000 000 EUR.

C. Asien og Latinamerika: 3 600 000 000 EUR fordelt på følgende vejledende underlofter:

i) Latinamerika: 2 150 000 000 EUR

ii) Asien: 1 200 000 000 EUR

iii) Centralasien: 250 000 000 EUR

D. Sydafrika: 600 000 000 EUR

Inden for det samlede faste loft anmoder EIB, når det er relevant, Kommissionen om tilladelse til at omfordele op til 20 % af de subregionale lofter inden for regionerne og op til 10 % af de regionale lofter mellem regionerne

BILAG II

POTENTIELT FINANSIERINGSBERETTIGEDE REGIONER OG LANDE

A. Førtiltrædelseslande

1. Kandidatlande

Island, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Montenegro, Serbien, Tyrkiet

2. Potentielle kandidatlande

Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kosovo

B. Naboskabs- og partnerskabslande

1. Middelhavslande

Algeriet, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Libyen, Marokko, Palæstina, Syrien, Tunesien

2. Østeuropa, det sydlige Kaukasus og Rusland

Østeuropa: Hviderusland, Republikken Moldova, Ukraine

Det sydlige Kaukasus: Armenien, Aserbajdsjan, Georgien

Rusland

C. Asien og Latinamerika

1. Latinamerika

Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Cuba, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay, Venezuela

2. Asien

Afghanistan, Bangladesh, Bhutan, Brunei, Cambodja, Kina (inkl. De Særlige Administrative Områder Hong Kong og Macao), Indien, Indonesien, Irak, Laos, Malaysia, Maldiverne, Mongoliet, Myanmar, Nepal, Pakistan, Filippinerne, Singapore, Syd Korea, Sri Lanka, Taiwan, Thailand, Vietnam, Yemen

3. Centralasien

Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Turkmenistan, Usbekistan

D. Sydafrika

Den Sydafrikanske Republik

BILAG III

FINANSIERINGSBERETTIGEDE REGIONER OG LANDE

A. Førtiltrædelseslande

1. Kandidatlande

Island, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Montenegro, Serbien, Tyrkiet

2. Potentielle kandidatlande

Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kosovo

B. Naboskabs- og partnerskabslande

1. Middelhavslande

Algeriet, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Libyen, Marokko, Palæstina, Tunesien

2. Østeuropa, det sydlige Kaukasus og Rusland

Østeuropa: Republikken Moldova, Ukraine

Det sydlige Kaukasus: Armenien, Aserbajdsjan, Georgien

Rusland

C. Asien og Latinamerika

1. Latinamerika

Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay, Venezuela

2. Asien

Bangladesh, Brunei, Cambodja, Kina (inkl. De Særlige Administrative Områder Hongkong og Macao), Indien, Indonesien, Irak, Laos, Malaysia, Maldiverne, Mongoliet, Myanmar, Nepal, Pakistan, Filippinerne, Singapore, Sydkorea, Sri Lanka, Thailand, Vietnam, Yemen

3. Centralasien

Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Turkmenistan, Usbekistan

D. Sydafrika

Den Sydafrikanske Republik.

BILAG IV

REGIONALPOLITISKE RAMMER

EIB's virksomhed i partnerskabslande, der deltager i førtiltrædelsesprocessen, foregår inden for de rammer, der er fastlagt i tiltrædelsespartnerskabsaftalerne og de europæiske partnerskabsaftaler, der indeholder prioriteringerne for kandidatlandene og de potentielle kandidatlande, som alle tjener til at tilnærme landene Unionen og lægger rammerne for Unionens bistand. Stabiliserings- og associeringsprocessen udgør Unionens politiske ramme for Vestbalkan. Den er opbygget som et voksende partnerskab, inden for hvilket Unionen tilbyder handelsindrømmelser, økonomisk og finansiel bistand samt aftalebaserede forbindelser i form af stabiliserings- og associeringsaftaler. Finansiel førtiltrædelsesbistand hjælper kandidatlandene og potentielle kandidatlande med at forberede sig på de forpligtelser og udfordringer, der følger med medlemskabet af Unionen. Denne bistand understøtter reformprocessen, herunder forberedelserne til egentligt medlemskab. Der lægges vægt på opbygningen af institutioner, tilpasning til Unionens regelsæt, forberedelser vedrørende Unionens politikker og instrumenter og fremme af foranstaltninger til gennemførelse af økonomisk konvergens.

EIB's aktivitet i naboskabslandene foregår inden for rammerne af den nye europæiske naboskabspolitik "En ny tilgang til nabolande i forandring", der blev vedtaget den 20. juni 2011, som især opfordrer til mere bistand til partnere, der er engageret i at opbygge demokratiske samfund og iværksætte reformer, i overensstemmelse med principperne "flere reformer, flere midler" og "gensidig ansvarlighed", og som udgør de strategiske politiske rammer for EU's forbindelse med nabolandene. EIB-finansieringen vil inden for rammerne af dette samarbejde og i henhold til denne afgørelse også fokusere på politikker, der fremmer inklusiv vækst og jobskabelse, og som bidrager til social stabilitet i tråd med en tilgang, der er baseret på incitamenter, og som støtter Unionens politikmål udadtil, herunder i forbindelse med migrationsspørgsmål.

For at nå disse mål gennemfører Unionen og Unionens partnere i fællesskab aftalte bilaterale handlingsplaner, hvori er fastlagt en række prioriteringer med hensyn til bl.a. politiske og sikkerhedsmæssige spørgsmål, økonomiske og handelsmæssige anliggender, miljømæssige og sociale spørgsmål og integration af transport- og energinetværk.

Middelhavsunionen, Østpartnerskabet, Sortehavssynergien, EU-strategien for Donauområdet og EU-strategien for Østersøområdet er multilaterale og regionale initiativer, der tjener til at fremme samarbejdet mellem Unionen og de respektive grupper af nabopartnerlande, der står over for fælles udfordringer og/eller deler fælles geografiske omgivelser. Middelhavsunionen tager sigte på at genoptage Euro-Middelhavs-integrationsprocessen ved at støtte en gensidig økonomisk, social og miljømæssig udvikling af landene omkring Middelhavet og bidrager til en bedre socioøkonomisk udvikling, solidaritet, regional integration, bæredygtig udvikling og videnopbygning og understreger behovet for at udbygge det finansielle samarbejde og støtte regionale og transnationale projekter. Middelhavsunionen støtter navnlig etableringen af motorveje til sø- og landtransport, bekæmpelse af forurening af Middelhavet, solenergiplanen for Middelhavsområdet, initiativet for øget handel i Middelhavsområdet, civilbeskyttelse i området og Euro-Middelhavsuniversitetet. EU-strategien for Østersøområdet støtter et bæredygtigt miljø samt en optimal økonomisk og social udvikling i Østersøområdet. EU-strategien for Donauområdet understøtter bl.a. udvikling af transport, energiforbindelser og energisikkerhed, bæredygtigt miljø og den socioøkonomiske udvikling i Donauområdet. Østpartnerskabet tager sigte på at skabe de nødvendige betingelser for at sætte skub i den politiske associering og fremme den økonomiske integration mellem Unionen og de østlige partnerlande. Den Russiske Føderation og Unionen har indgået et særskilt omfattende strategisk partnerskab uden for den europæiske naboskabspolitik, som kommer til udtryk gennem fælles rum og køreplaner. Disse suppleres på multilateralt plan af den nordlige dimension, der danner ramme for samarbejdet mellem Unionen, Rusland, Norge og Island (Hviderusland, Canada og USA er observatører i den nordlige dimension).

EIB's aktiviteter i Latinamerika foregår inden for rammerne af det strategiske partnerskab mellem Unionen, Latinamerika og Caribien. Som fremhævet i Kommissionens meddelelse fra september 2009 om "Den Europæiske Union og Latinamerika: et partnerskab mellem globale aktører" består Unionens prioriteringer i relation til samarbejdet med Latinamerika i at fremme den regionale integration og bekæmpe fattigdom og social ulighed med det formål at befordre en bæredygtig økonomisk og social udvikling. Disse politiske målsætninger vil søges opfyldt under hensyntagen til, at de latinamerikanske lande ikke befinder sig på samme udviklingstrin. Den bilaterale dialog og samarbejdet vil føres videre på områder af fælles interesse for begge regioner, herunder miljø, klimaforandringer, katastroferisikobegrænsning og energi, videnskab, forskning, højere uddannelse, teknologi og innovation.

I Asien opfordres EIB til at være aktiv, navnlig i fattigere lande. I denne region, der er kendetegnet ved stor diversitet, udbygger Unionen sine strategiske partnerskaber med Kina og Indien, og der sker fremskridt med forhandlingerne om nye partnerskabs- og frihandelsaftaler med lande i Sydøstasien. Samtidig står udviklingssamarbejde fortsat højt på Unionens dagsorden med Asien. Unionens udviklingsstrategi for den asiatiske region tager sigte på at udrydde fattigdom ved at understøtte en bredt baseret bæredygtig økonomisk vækst, skabe et gunstigt klima og gunstige vilkår for handel og integration inden for regionen, forbedre regeringsførelsen, forbedre den politiske og sociale stabilitet og bidrage til at opfylde 2015-målene. I fællesskab udformes der politikker med henblik på at tackle de fælles udfordringer såsom klimaforandringer, bæredygtig udvikling, sikkerhed og stabilitet, governance og menneskerettigheder samt forebyggelse af og reaktion på naturkatastrofer og humanitære katastrofer.

Den EU-strategi for et nyt partnerskab med Centralasien, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd i juni 2007, har styrket den regionale og bilaterale dialog og Unionens samarbejde med centralasiatiske lande om en række vigtige problemer, som regionen er konfronteret med, f.eks. fattigdomsbekæmpelse, bæredygtig udvikling og stabilitet. I forbindelse med gennemførelsen af denne strategi er der gjort store fremskridt for så vidt angår menneskerettigheder, retsstaten, god regeringsførelse og demokrati, undervisning, økonomisk udvikling, handel og investeringer, energi og transport og miljøpolitik.

EIB's aktiviteter i Sydafrika foregår inden for rammerne af EU-landestrategidokumentet for Sydafrika. I dette strategipapir fokuseres der især på jobskabelse og udvikling af kapacitet til levering af tjenesteydelser og social samhørighed. EIB's aktiviteter i Sydafrika har i høj grad suppleret EU's udviklingssamarbejdsprogram, idet EIB fokuserer på støtte til den private sektor og investeringer i udbygning af infrastrukturer og sociale tjenester (boliger, elforsyning, rensning af drikkevand og kommunale infrastrukturer). I forbindelse med midtvejsevalueringen af EU-landestrategidokumentet for Sydafrika i 2009-2010 er der blevet stillet forslag om en intensivering af indsatsen på klimaforandringsområdet gennem aktiviteter til støtte for oprettelsen af grønne job. I perioden 2014-2020 forventes EIB's aktiviteter at yde supplerende støtte til EU's eksterne samarbejdspolitikker, programmer og instrumenter ved fortsat at fokusere på de væsentligste områder af EU's og Sydafrikas samarbejde for at fremme retfærdig og bæredygtig økonomisk vækst, bidrage til jobskabelse og kapacitetsudvikling og støtte en bæredygtig levering af og ligelig adgang til basale infrastrukturer og tjenesteydelser.

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

1. FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME

1.1. Forslagets/initiativets betegnelse

1.2. Berørt(e) politikområde(r) i ABM/ABB-strukturen

1.3. Forslagets/initiativets art

1.4. Mål

1.5. Forslagets/initiativets begrundelse

1.6. Varighed og finansielle virkninger

1.7. Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r)

2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER

2.1. Bestemmelser om kontrol og rapportering

2.2. Forvaltnings- og kontrolsystem

2.3. Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder

3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER

3.1. Berørt(e) udgiftspost(er) på budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme

3.2. Anslåede virkninger for udgifterne

3.2.1. Sammenfatning af de anslåede virkninger for udgifterne

3.2.2. Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne

3.2.3. Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne

3.2.4. Forenelighed med indeværende flerårige finansielle ramme

3.2.5. Tredjemands bidrag til finansieringen

3.3. Anslåede virkninger for indtægterne

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

1. FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME

1.1. Forslagets/initiativets betegnelse

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om en EU-garanti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med finansieringstransaktioner til støtte for investeringsprojekter uden for Unionen.

1.2. Berørt(e) politikområde(r) i ABM/ABB-strukturen[18]

Politikområde: Afsnit 01 – Økonomiske og finansielle anliggender

ABB-aktivitet: Internationale økonomiske og finansielle anliggender

1.3. Forslagets/initiativets art

¨ Forslaget/initiativet drejer sig om en ny foranstaltning

¨ Forslaget/initiativet drejer sig om en ny foranstaltning som opfølgning på et pilotprojekt/en forberedende foranstaltning[19]

X Forslaget/initiativet drejer sig om forlængelse af en eksisterende foranstaltning

¨ Forslaget/initiativet drejer sig om omlægning af en foranstaltning til en ny foranstaltning

1.4. Mål

1.4.1. Det eller de af Kommissionens flerårige strategiske mål, som forslaget/initiativet vedrører

Det overordnede mål med EIB's aktiviteter uden for Unionen i forbindelse med det eksterne mandat er at støtte Unionens eksterne politikker ved at yde finansiering til relevante investeringsprojekter i partnerskabslande ved at kombinere EU-budgetgarantien med EIB's egne midler.

EIB bør gennem sine finansieringstransaktioner uden for Unionen i forbindelse med EU-garantien støtte en bæredygtig udvikling på de økonomiske, sociale og miljømæssige områder i Unionens partnerskabslande og deres partnerskab med Unionen.

EIB skal med sine finansieringstransaktioner i forbindelse med mandatet især søge at opfylde følgende overordnede mål:

a) udvikling af den lokale private sektor, især støtte til SMV'er

b) udvikling af sociale, miljømæssige og økonomiske infrastrukturer

c) modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer.

1.4.2. Specifikke ABM-mål og berørte ABM/ABB-aktiviteter

Specifikt ABM-mål nr. 2: "At forbedre EU's profil, eksterne repræsentation og forbindelse med EIB og EBRD, andre internationale finansielle institutioner og relevante økonomiske fora med henblik på at styrke konvergensen mellem deres strategier og transaktioner og EU's eksterne prioriteter"

Berørte ABM/ABB-aktiviteter

Afsnit 01.03 – Internationale økonomiske og finansielle anliggender

1.4.3. Forventede resultater og virkninger

Der er udarbejdet en konsekvensanalyse i forbindelse med dette forslag. De væsentligste konsekvenser af forslaget er blevet undersøgt i konsekvensanalysen.

1.4.4. Virknings- og resultatindikatorer

EIB har udviklet nogle rammer til at måle resultaterne og virkningerne af EIB-transaktionerne gennem operationel overvågning af et sæt indikatorer. Rammerne for resultatmåling[20] bidrager til en bedre forudgående vurdering af projekternes forventede resultater og gør det nemmere for EIB at rapportere om de faktisk opnåede resultater. Rammerne for resultatmåling skal hjælpe med at vise, hvordan EIB-lånene giver mulighed for at gennemføre projekter, der har en effekt, som med tiden giver resultater, der er på linje med EIB-mandatets mål.

Derudover vil fremskridtene i retning af forslagets specifikke og operative mål blive overvåget ved hjælp af nogle nøgleindikatorer som beskrevet i punkt 2.1.

For så vidt angår finansiering af projekter, der fremmer klimaindsatsen, fastsættes finansieringsberettigelsen af disse projekter på baggrund af fælles kriterier, der bygger på (og eventuelt strammer) de eksisterende EIB-definitioner for kontrol med udgifterne til klimaindsatsen (f.eks. ved at indføre benchmarks for emissionsbegrænsning af drivhusgasser eller eventuelt forbedre definitionerne af energieffektivitet og tilpasning), som også vil blive anvendt i forbindelse med overvågningsfasen for at gøre Rio-markøren eller lignende systemer foreslået af Kommissionen til overvågning EU-budgettet i forbindelse med den næste FFR, "driftsklar".

Sideløbende hermed bør EIB fortsætte med at udvikle metoder til at vurdere klimarisici for at styrke alle relevante transaktioners klimatilpasningsevne og integrere CO2-prissætning i de økonomiske cost benefit-analyser. Der bør ligeledes indføres begrænsende finansieringsberettigelse og kriterier for kulstofintensive projekter i de relevante sektorpolitikker.

1.5. Forslagets/initiativets begrundelse

1.5.1. Behov, der skal opfyldes på kort eller lang sigt

I henhold til artikel 16 i afgørelse 1080/2011/EU skal Kommissionen i god tid forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et forslag om indførelse af EU-garantien som led i den næste flerårige finansielle ramme (2014-2020).

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1080/2011/EU dækker EU-garantien EIB-finansieringstransaktioner, der er undertegnet mellem den 1. februar 2007 og den 31. december 2013. Derfor bør der vedtages en ny afgørelse i henhold til den almindelige lovgivningsprocedure, inden det aktuelle mandat udløber[21].

1.5.2. Merværdien ved en indsats fra EU's side

EIB’s finansieringstransaktioner uden for Unionen er et yderst synligt og effektivt redskab til støtte for Unionens aktioner i forhold til tredjelande. De vigtigste fordele ved EIB’s aktiviteter i sådanne lande, foruden den finansielle bistand, omfatter overførslen af ekspertise til projektledere og anvendelsen af EU's miljømæssige og sociale standarder og offentlige indkøbsregler i forbindelse med de finansierede investeringsprojekter. Ud over disse fordele videregiver EIB fuldt ud de finansielle fordele, der følger af EU-garantien og EIB's attraktive finansieringsomkostninger til de endelige beneficianter i form af konkurrencedygtige rentesatser.

Mandatet med dækning under EU-garantien giver den fornødne politiske og finansielle støtte fra Unionen til lande og investeringsprojekter, som ellers ikke ville passe ind i EIB’s normale retningslinjer og kriterier på grund af den høje risiko.

1.5.3. Erfaringer fra lignende foranstaltninger

Den konsekvensanalyse, der er udarbejdet som led i denne afgørelse, tager udgangspunkt i erfaringer i forbindelse med gennemførelsen af det tidligere mandat. Det nye lovgivningsforslag sigter mod at løse de problemer, der blev identificeret i konsekvensanalysen.

1.5.4. Sammenhæng med andre relevante instrumenter og eventuel synergivirkning

EIB's finansieringstransaktioner vil være et supplement til de aktiviteter, der gennemføres under de nye instrumenter for ekstern bistand. For yderligere at øge støtten til Unionens politik i forhold til tredjelande i hver enkelt region styrkes sammenkædningen af EIB's prioriteter og Unionens politik. Dette gøres gennem udarbejdelsen og midtvejsevalueringen af de regionale tekniske operationelle retningslinjer, som skaber stærkere rammer for dialog og samarbejde mellem EIB og Kommissionen. EIB's finansieringstransaktioner kan, når det er relevant, med fordel kombineres med EU-budgetmidler i form af medfinansieringstilskud, risikovillig kapital, risikodeling eller teknisk bistand til forberedelse og gennemførelse af projekter eller forbedring af de juridiske og lovgivningsmæssige rammer.

1.6. Varighed og finansielle virkninger

x Forslag/initiativ af begrænset varighed

– x Forslag/initiativ gældende fra 1.1.2014 til 31.12.2020

EIB-finansieringstransaktioner kan undertegnes af EIB fra 2014 til 2020. Der er mulighed for en forlængelse på seks måneder, hvis Europa-Parlamentet og Rådet ikke har vedtaget en afgørelse om en ny EU-garanti til EIB til dækning af dens finansieringstransaktioner uden for Unionen ved udgangen af 2020.

– x Finansielle virkninger fra 2014 til ubestemt

Foranstaltningens og dens finansielle virkningers samlede varighed afhænger af udløbstidspunktet for de undertegnede EIB-finansieringstransaktioner. De endelige virkninger afhænger af antallet af potentielle anmodninger og tilbagebetalinger (se også punkt 3.2.2 nedenfor).

¨ Forslag/initiativ af ubestemt varighed

– Iværksættelse med en indkøringsperiode fra ÅÅÅÅ til ÅÅÅÅ

– derefter gennemførelse i fuldt omfang.

1.7. Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r)[22]

X Direkte central forvaltning ved Kommissionen

Bemærkninger

Som det er tilfældet i de gældende bestemmelser, fastsættes det i forslaget, at EIB finansierer investeringsprojekter i overensstemmelse med sine egne regler og procedurer. Kommissionen har ansvaret for at forvalte EU-garantien direkte. EIB og Kommissionen indgår en garantiaftale og en aftale om inddrivelse af fordringer, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer vedrørende gennemførelsen af afgørelsen.

2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER

2.1. Bestemmelser om kontrol og rapportering

EIB's finansieringstransaktioner i forbindelse med EU-garantien forvaltes af EIB i overensstemmelse med EIB's egne regler og procedurer, herunder passende revisions-, kontrol- og overvågningsforanstaltninger.

Endvidere godkender EIB's bestyrelse, hvor Kommissionen er repræsenteret ved en direktør og en stedfortrædende direktør, hver enkelt EIB-finansieringstransaktion og kontrollerer, at EIB forvaltes i overensstemmelse med sin vedtægt og med de generelle forskrifter, der er fastsat af styrelsesrådet.

Den gældende trepartsaftale fra oktober 2003 mellem Kommissionen, Revisionsretten og EIB (der blev forlænget med fire år i 2007 og igen i 2011) indeholder regler for, hvordan Revisionsretten skal udføre sine revisioner af EIB-finansieringstransaktioner, der er dækket af EU-garantien.

Ligesom i afgørelse nr. 1080/2011/EU foreslås det, at der regelmæssigt skal indgives en rapport. Kommissionen aflægger årligt rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB's gennemførelse af mandatet.

Rapporten om resultaterne skal tage udgangspunkt i en hensigtsmæssig aggregering af indikatorerne, enten for alle projekterne når det er muligt, eller for en given sektor. Disse indikatorer bliver målt under hele projektets løbetid både i forbindelse med evalueringer og overvågning, indtil projektet er fult gennemført, så snart de første udviklingsresultater er målbare (normalt op til tre år efter projektets gennemførelse). De vil så vidt muligt også blive brugt til efterfølgende evaluering. Indikatorerne bør dække følgende områder: i) undertegnet beløb for hver region, ii) udbetalt beløb for hver region, iii) fremskridt i forbindelse med en balanceret fordeling af aktiviteter pr. land, iv) fordeling af aktiviteter på de forskellige målsætninger, v) långivning til klimaindsatsen i forhold til målbeløbet og indvirkning på de absolutte og relative emissionsbegrænsninger af drivhusgasser, vi) antal projekter, der er vurderet i forhold til deres klimarisiko, vii) antal af og beløb for transaktioner, der er kombineret med EU-midler, og viii) antal af og beløb for transaktioner, der er medfinansieret af andre IFI'er.

EIB skal desuden forsyne Kommissionen med de statistiske, finansielle og regnskabsmæssige data om hver af de finansieringstransaktioner, der er dækket af EU-garantien, som Kommissionen har brug for at kunne opfylde sine rapporteringsforpligtelser eller besvare henvendelser fra Revisionsretten, samt med en revisionserklæring om udestående i de dækkede EIB-finansieringstransaktioner.

Der udarbejdes en midtvejsevaluering tre år efter mandatets start.

2.2. Forvaltnings- og kontrolsystem

2.2.1. Konstaterede risici

Risiciene for EU-budgettet er knyttet til den budgetgaranti, som Unionen yder EIB for bankens transaktioner i tredjelande. Garantien giver total dækning for alle udeblevne betalinger til EIB i forbindelse med statslige og ikke-statslige transaktioner og udelukkende dækning af politiske risici for andre transaktioner, hvor risikoen deles mellem Unionen og EIB. EU-garantien er under alle omstændigheder begrænset til 65 % af det samlede beløb for udbetalte lån og lånegarantier med fradrag af tilbagebetalte beløb og med tillæg af alle hermed forbundne beløb.

Den budgetpost ("p.m."), der afspejler budgetgarantien for EIB-lån til tredjelande, vil kun blive aktiveret, såfremt EIB rent faktisk gør brug af garantien i et omfang, der ikke kan dækkes helt af garantifonden. Selv om en sådan anvendelse af budgetmidlerne (dvs. mere end garantifonden, der beløber sig til 2 002 mio. EUR pr. 31. december 2012) er meget usandsynlig, afspejler bemærkningerne til budgetposten de finansieringsbehov, der kunne opstå i tilfælde af en betalingsanmodning fra EIB i forbindelse med en misligholdelse, der er dækket af EU-garantien.

I 2012 og i begyndelsen af 2013 blev der trukket på garantifonden til dækning af misligholdte lån i Syrien. I Kommissionens årlige rapporter til Europa-Parlamentet og Rådet om garantier, der er dækket af det almindelige budget, analyseres risikoindikatorerne for de enkelte lande, som viser udviklingen i risikoen for misligholdelser. Rapporten giver oplysninger om de kvantitative aspekter af risiciene for EU-budgettet. Risicienes kvalitative aspekter afhænger dog af transaktionens art og låntagers status. Risikovurderingen i rapporten er baseret på oplysninger om den økonomiske og finansielle situation, kreditvurderinger og andre kendte oplysninger vedrørende de lande, der har modtaget garanterede lån.

2.2.2. Påtænkt(e) kontrolmetode(r)

Kommissionen har ansvaret for at forvalte EU-garantien. EIB-finansieringstransaktioner i henhold til afgørelsen gennemføres i henhold til EIB's standardforretningsorden og forsvarlig bankpraksis. EIB og Kommissionen indgår en aftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer vedrørende gennemførelsen af afgørelsen. Se også punkt 2.1.

2.3. Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder

EIB har hovedansvaret for at træffe forholdsregler mod svig, bl.a. ved at anvende sin politik til forhindring og modvirkning af korruption, svig, hemmelige aftaler, tvang, hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme i forbindelse med Den Europæiske Investeringsbanks aktiviteter, som er under revision, på finansieringstransaktionerne. EIB vedtog en politik for svagt regulerede, ugennemsigtige og ikke-samarbejdsvillige jurisdiktioner i december 2010.

Desuden fastsætter artikel 16 i afgørelsen, at der skal indføres forholdsregler mod svig.

3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER

3.1. Berørt(e) udgiftspost(er) på budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme

· Eksisterende udgiftsposter på budgettet

I samme rækkefølge som udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og budgetposterne.

Udgifts-område i den flerårige finansielle ramme || Budgetpost || Udgiftens art || Bidrag

Nummer [Betegnelse……..] || OB/IOB ([23]) || fra EFTA-lande[24] || fra kandidat-lande[25] || fra tredje-lande || iht. finansforordningens artikel 18, stk. 1, litra aa)

4 || 01.0305 EU-garanti til EIB-lån og ‑lånegarantier til transaktioner i tredjelande 01.0306 Tilførsler til garantifonden || OB/ IOB || NEJ NEJ || NEJ NEJ || NEJ NEJ || NEJ NEJ

3.2. Anslåede virkninger for udgifterne

3.2.1. Sammenfatning af de anslåede virkninger for udgifterne

i mio. EUR

Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme: || Nummer || Udgiftsområde 4

GD: ECFIN || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || 2018-2020 || I ALT ||

 Aktionsbevillinger || || || || || || || ||

Budgetpostens nummer 01 0305 || Forpligtelser || (1) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.

Betalinger || (2) || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m. || p.m.

Budgetpostens nummer 01 0306 || Forpligtelser || (1a) || 58,482 || 239,759 || 272,664 || 199,039 || 178,055 || 159,750 || 84,820 || 1 192,569

Betalinger || (2a) || 58,482 || 239,759 || 272,664 || 199,039 || 178,055 || 159,750 || 84,820 || 1 192,569

Administrationsbevillinger finansieret over bevillingsrammen for særprogrammer[26] || || || || || || || ||

Budgetpostens nummer 01 0306 || || (3) || 0 || 0 || 0,5 || 0. || 0 || 0 || 0 || 0,5

Bevillinger I ALT til GD ECFIN || Forpligtelser || =1+1a +3 || 58,482 || 239,759 || 273,164 || 199,039 || 178,055 || 159,750 || 84,820 || 1 193,069

|| Betalinger || =2+2a +3 || 58,482 || 239,759 || 273,164 || 199,039 || 178,055 || 159,750 || 84,820 || 1 193,069

 Aktionsbevillinger I ALT || Forpligtelser || (4) || 58,482 || 239,759 || 272,664 || 199,039 || 178,055 || 159,750 || 84,820 || 1 192,569

Betalinger || (5) || 58,482 || 239,759 || 272,664 || 199,039 || 178,055 || 159,750 || 84,820 || 1 192,569 ||

 Administrationsbevillinger finansieret over bevillingsrammen for særprogrammer I ALT || (6) || 0 || 0 || 0,5 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0,5 ||

Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 4 i den flerårige finansielle ramme || Forpligtelser || =4+ 6 || 58,482 || 239,759 || 273,164 || 199,039 || 178,055 || 159,750 || 84,820 || 1 193,069 ||

Betalinger || =5+ 6 || 58,482 || 239,759 || 273,164 || 199,039 || 178,055 || 159,750 || 84,820 || 1 193,069 ||

Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme: || 5 || "Administration"

i mio. EUR

|| || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || 2018-2020 || I ALT

GD: ECFIN ||

 Menneskelige ressourcer || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 6,419

 Andre administrationsudgifter || || || || || || || ||

I ALT GD ECFIN || Bevillinger || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 6,419

Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || (Forpligtelser i alt = betalinger i alt) || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 6,419

i mio. EUR

|| || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || 2018-2020 || I ALT

Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 1-5 i den flerårige finansielle ramme || Forpligtelser || 59,399 || 240,676 || 274,081 || 199,956 || 178,972 || 160,667 || 85,737 || 1 199,488

Betalinger || 59,399 || 240,676 || 274,081 || 199,956 || 178,972 || 160,667 || 85,737 || 1 199,488

3.2.2. Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne

– ¨ Forslaget/initiativet medfører ikke anvendelse af aktionsbevillinger

– X Forslaget/initiativet medfører anvendelse af aktionsbevillinger som anført herunder:

Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

Der angives mål og resultater ò || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || 2018-2020 || I ALT

RESULTATER

Type resultater[27] || Resul-tater-nes gnsntl om-kost-ninger || Resultater (antal) || Om-kost-ninger || Resultater (antal) || Om-kost-ninger || Resultater (antal) || Om-kost-ninger || Resultater (antal) || Om-kost-ninger || Resultater (antal) || Om-kost-ninger || Resultater (antal) || Om-kost-ninger || Resultater (antal) || Om-kost-ninger || Samlede resultater (antal) || Samlede omkost-ninger

SPECIFIKT MÅL NR. 1[28]… || || || || || || || || || || || || || || || ||

- Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||

- Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||

- Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || ||

Subtotal for specifikt mål nr. 1 || || || || || || || || || || || || || || || ||

SPECIFIKT MÅL NR. 2: "At forbedre EU's profil, eksterne repræsentation og forbindelse med EIB og EBRD, andre internationale finansielle institutioner og relevante økonomiske fora med henblik på at styrke konvergensen mellem deres strategier og transaktioner og EU's eksterne prioriteter" || || || || || || || || || || || || || || || ||

- Resultat || || || 1 || 58,482 || 1 || 239,759 || 1 || 272,664 || 1 || 199,039 || 1 || 178,055 || 1 || 159,750 || 1 || 84,820 || 7 || 1 192,569

Subtotal for specifikt mål nr. 2 || || || || || || || || || || || || || || || ||

OMKOSTNINGER I ALT || || 58,482 || || 239,759 || || 272,664 || || 199,039 || || 178,055 || || 159,750 || || 84,820 || || 1 192,569

De anslåede virkninger af aktionsbevillingerne kan sammenfattes som følger:

• 01.0305 - "EU-garanti til EIB-lån og -lånegarantier til transaktioner i tredjelande"

Den budgetpost ("p.m."), der afspejler budgetgarantien for EIB-lån til tredjelande, vil kun blive aktiveret, såfremt der rent faktisk gøres brug af garantien i et omfang, der ikke kan dækkes helt af garantifonden.

• 01 0306 - "Tilførsler til garantifonden"

Garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande tilføres midler i overensstemmelse med forordningen om oprettelse af fonden (Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009). I overensstemmelse med denne forordning tilføres der midler til långivning på basis af det udestående beløb ved udgangen af et år. Tilførselsbeløbet beregnes ved begyndelsen af år "n" som differencen mellem målbeløbet (9 % af det udestående beløb) og fondens nettoaktiver ved udgangen af år "n-1". Dette tilførselsbeløb opføres i år "n" i budgetudkastet for år "n+1" og indbetales i én transaktion ved begyndelsen af år "n+1" fra budgetposten 01 0306.

Garantifonden dækker også makrofinansiel bistand og Euratom-lån, som falder uden for dette forslag til afgørelse. Derfor tages der i de anslåede budgetmidler højde for eksisterende undertegnede transaktioner såvel som nye transaktioner som led i disse to aktiviteter. Garantifondens faktiske årlige tilførselsbeløb i 2014-2020 afhænger i sidste ende af det tempo, hvori lånene til de tre aktiviteter undertegnes, udbetales og tilbagebetales samt af udviklingen af garantifondens aktiver.

Nedenstående tabel opsummerer de forventede aktiviteter i forbindelse med aktioner i forhold til tredjelande, der er dækket af garantifonden i 2012-2020 (antal undertegnelser og udbetalinger af lån).

Foranstaltninger over for tredjelande, der er dækket af garantifonden og garantifondens aktiver 2012-2020 (mio. EUR)

|| || || || || || || || || || ||

|| || || 2012 || 2013 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020

|| || || || || || || || || || ||

A) Vejledende antal undertegnede EIB-finansieringstransaktioner (ny afgørelse 2014-2020. Det faste loft i alt = 25 000 mio.) || 3 959 || 4 450 || 3 600 || 3 600 || 3 600 || 3 550 || 3 500 || 3 550 || 3 550

B) Udestående udbetalinger på basis af anslåede udbetalinger og tilbagebetalinger af EIB-transaktioner (tidligere og nye afgørelse) || 22 526 || 25 826 || 29 098 || 31 685 || 34 024 || 35 600 || 37 187 || 38 274 || 39 533

C) Udestående udbetalinger på basis af anslåede udbetalinger og tilbagebetalinger af andre transaktioner (makrofinansiel bistand + Euratom-lån) || 573 || 1 310 || 2 187 || 2 266 || 2 336 || 2 204 || 1 725 || 1 230 || 907

(D) = (B) + (C) || Samlede udestående udbetalinger på basis af anslåede udbetalinger og tilbagebetalinger || 23 099 || 27 136 || 31 285 || 33 951 || 36 360 || 37 804 || 38 912 || 38 504 || 40 440

|| || || || || || || || || || ||

Anm.: || C) Tallene omfatter eventuel ny makrofinansiel støtte og Euratom-lån. || || || || || ||

||

Skønt udlånsvolumenen bør være i overensstemmelse med den i den finansielle ramme anslåede samlede tilførsel, kan de årlige behov for tilførsel af midler til garantifonden variere, idet de beregnes på basis af de samlede udestående udbetalinger ved udgangen af år n-2. Hvis det årlige behov for tilførsel af midler i et kommende år overstiger det beløb, der er fastsat for det pågældende år, vil det ekstra beløb overvejende blive tilført via en omfordeling af finansieringsinstrumenterne, herunder geografisk programmering, navnlig hvis det fakultative supplerende loft aktiveres. De budgetmæssige konsekvenser af en eventuel aktivering af det fakultative supplerende loft beregnes på baggrund af ajourførte overslag over tilførselsbehovene på tidspunktet for midtvejsevalueringen.

I forbindelse med beregningen af det anslåede behov i 2014-2020 er der taget højde for virkningerne af Syriens misligholdte lån i 2012 og begyndelsen af 2013 samt for yderligere forventede træk i løbet af to år, der følger efter vedtagelsen af denne afgørelse, hvis misligholdelsen fortsætter i disse år. Der er dog ikke taget hensyn til de exceptionelle behov for budgetmidler som følge af f.eks. yderligere eventuelle misligholdelser fra andre låntagere eller justeringer af værdiansættelsen af fondens aktiver. Det er vanskeligt at estimere omfanget af potentielle misligholdelser. Det bør i den forbindelse bemærkes, at genopfyldning af garantifonden i henhold til garantifondsforordningen er en obligatorisk udgift, som, i tilfælde af potentielle misligholdelser, vil kræve, at der trækkes på andre midler under budgetkonto 4.

Kommissionens halvårlige rapporter til Europa-Parlamentet og Rådet om budgetgarantier giver tillader medregning af de maksimale risici, der dækkes af budgettet (jf. rapporten [COM(2013) 211 og det ledsagende arbejdsdokument SWD(2013) 130 - situationen pr. 30. juni 2012]).

3.2.3. Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne

3.2.3.1. Resumé

– ¨ Forslaget/initiativet medfører ikke anvendelse af administrationsbevillinger

– X Forslaget/initiativet medfører anvendelse af administrationsbevillinger som anført herunder:

i mio. EUR (3 decimaler)

|| År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || 2018-2020 || I ALT

UDGIFTS-OMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || || || || || || || ||

Menneskelige ressourcer || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 6,419

Andre administrations-udgifter || || || || || || || ||

Subtotal UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 6,419

Uden for UDGIFTSOMRÅDE 5[29] i den flerårige finansielle ramme || || || || || || || ||

Menneskelige ressourcer || || || || || || || ||

Andre administrations-udgifter || || || 0,500 || || || || ||

Subtotal uden for UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || 0,917 || 0,917 || 1,417 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 6,919

I ALT || 0,917 || 0,917 || 1,417 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 0,917 || 6,917

3.2.3.2. Anslået behov for menneskelige ressourcer

– ¨ Forslaget/initiativet medfører ikke anvendelse af menneskelige ressourcer

– X Forslaget/initiativet medfører anvendelse af menneskelige ressourcer som anført herunder:

Overslag angives i hele tal (eller med højst én decimal)

|| År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || 2018-2020

 Stillinger i stillingsfortegnelsen (tjenestemandsstillinger og stillinger som midlertidigt ansatte)

XX 01 01 01 (i hovedsædet og i Kommissionens repræsentationskontorer) || 7 || 7 || 7 || 7 || 7 || 7 || 7

XX 01 01 02 (i delegationer) || || || || || || ||

XX 01 05 01 (indirekte forskning) || || || || || || ||

10 01 05 01 (direkte forskning) || || || || || || ||

 Eksternt personale (i fuldtidsækvivalenter)[30]

XX 01 02 01 (KA, V, UNE under den samlede bevillingsramme) || || || || || || ||

XX 01 02 02 (KA, V, UED, LA og UNE i delegationerne) || || || || || || ||

XX 01 04 yy[31] || - i hovedsædet[32] || || || || || || ||

- i delegationerne || || || || || || ||

XX 01 05 02 (KA, V, UNE - indirekte forskning) || || || || || || ||

10 01 05 02 (CA, INT, UNE – direkte forskning) || || || || || || ||

Andre budgetposter (skal angives) || || || || || || ||

I ALT || 7 || 7 || 7 || 7 || 7 || 7 || 7

Afsnit 01.03 - Internationale økonomiske og finansielle anliggender angiver det berørte politikområde eller budgetafsnit.

Personalebehovet vil blive dækket ved hjælp af det personale, som GD'et allerede har afsat til aktionen og/eller interne rokader i GD'et, eventuelt suppleret med yderligere bevillinger, som tildeles det ansvarlige GD i forbindelse med den årlige tildelingsprocedure under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsninger.

Opgavebeskrivelse:

Tjenestemænd og midlertidigt ansatte || De hovedopgaver, der følger af forslaget, er følgende: - udarbejdelse af lovgivningsmæssigt forslag - opfølgning af den lovgivningsmæssige procedure sammen med Europa-Parlamentet og Rådet - relationer og kommunikation med EIB, bl.a. i forbindelse med forberedelse af rapportering, forberedelse og opfølgning på garantiaftalen og aftalen om inddrivelse af fordringer, de regionale operationelle retningslinjer og eventuelle træk på EU-garantien - opfølgning på EIB's investeringsprojekter i henhold til artikel 19 i EIB's vedtægter - forvaltning af den årlige budgetprocedure og garantifondens forvaltning - forberedelse af den lovpligtige rapportering

Eksternt personale ||

3.2.4. Forenelighed med indeværende flerårige finansielle ramme

– X Forslaget/initiativet er foreneligt med indeværende flerårige finansielle ramme

– ¨ Forslaget/initiativet kræver omlægning af det relevante udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme

– ¨ Forslaget/initiativet kræver, at fleksibilitetsinstrumentet anvendes, eller at den flerårige finansielle ramme revideres[33].

3.2.5. Tredjemands bidrag til finansieringen

– X Forslaget/initiativet indeholder ikke bestemmelser om samfinansiering med tredjemand.

– Forslaget/initiativet indeholder bestemmelser om samfinansiering, jf. følgende overslag:

Bevillinger i mio. EUR (3 decimaler)

|| År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || Der indsættes flere år, hvis virkningerne varer længere (jf. punkt 1.6) || I alt

Organ, som deltager i samfinansieringen (angives) || || || || || || || ||

Samfinansierede bevillinger I ALT || || || || || || || ||

3.3. Anslåede virkninger for indtægterne

– ¨ Forslaget/initiativet har ingen finansielle virkninger for indtægterne.

– X Forslaget/initiativet har