ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (84) 362 
 
 
 
Vol. 1984/0 155 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), t his file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februa r 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 v om 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
KOM(84) 362 endelig udg
Bruxelles, 4 juli 1984
DEN ØKONOMISKE UDVIKLING PÅ MELLEMLANG SIGT I FÆLLESSKABET:  
UDSIGTER OG FORANSTALTNINGER
Meddelelse til Rådet fra Kommissionen
KOM(84) 362 endelig udg

■  1
1. På mellemlang sigt tegner de økonomiske udsigter for Fællesskabet lidet  
opmuntrende. I den seneste tid er der ganske vist set tegn til, at vi er  
pi vej ud af den økonomiske krise, der tog sin begyndelse helt tilbage ved  
midten af 70'erne, men situationen er klart ringere end i  andre store in­
dustrilande, som for eksempel USA, hvor der er et kraftigt økonomisk op­
sving i  gang, ledsaget af et betydeligt fald i  arbejdsløsheden, og Japan,  
hvor den økonomiske aktivitet sikrer et højt beskæftigelsesniveau.
Der er risiko for en ny relativ tilbagegang i  Europas økonomiske position  
i  verden i  resten af 80'erne, med alle de heraf følgende konsekvenser for  
beskæftigelse og levestandard.
Årsagerne hertil er mange: markedernes og de økonomiske strukturers stiv­
hed, høje produktionsomkostninger, der hæmmer konkurrenceevnen, uti Istrække  
lige erhvervsinvesteringer, faldende produktivitetsfremgang, forsinkelser  
i  udviklingen af ny teknologi, lidet effektiv udnyttelse af forskningsre  
sultaterne, manglende åbenhed over for ændringer og en undertiden forkert  
afstemt økonomisk politik.
Det er klart, at de to olieprischok og den ustabile monetære og finansiel­
le situation på det internationale plan, som Fællesskabet med et vist held 
har kunnet rette op på, bærer en del af skylden for vores svækkede posi­
tion, men dette må ikke få os til at glemme de interne årsager.
2. Når Fællesskabets institutioner ønsker at bane vej for en udbygning  
af det europæiske samarbejde, må de samtidig også tage de fornødne initia­
tiver til at få vendt tendenserne til en fortsat svækkelse af de økonomi  
ske strukturer. Dette må ske målbevidst og ikke med den spredte indsats,  
hvormed man reagerede på krisen.
En bedre udnyttelse af det europæiske markeds di mensi oner som det uundvær­
lige grundlag for strukturomlægningen har allerede i  lang tid været i  
centrum for Kommissionens bestræbelser, hvilket klart fremgår af de forslag. 
Kommissionen har stillet for hurtigst muligt at fa fjernet tekniske, skat

- 2 -
temæssige og andre hindringer for skabelsen af et ægte fælles marked. Den­
ne åbning af markederne er tvingende nødvendig, for at det europæiske er­
hvervsliv kan opnå stordriftsfordele ved produktion, investeringer, forsk­
ning, distribution og - mere generelt - pa alle de omrader, der er bestem­
mende for konkurrenceevnen, og skabe hurtigere teknologiske fremskridt.  
Samtidig er en integration af kapitalmarkederne på tværs af landegrænserne  
en forudsætning for en rationel udnyttelse af den opsparings- og finansie­
ringskapacitet, der findes i  Fællesskabet.
Mangelen på en fuldstændig valutarisk enhed inden for EF - der pr. defini­
tion findes både i  USA og i  Japan - udgør en betydelig hindring for de  
bestræbelser, det europæiske erhvervsliv må udfolde for at indhente det  
forspring, USA og Japan har taget på en lang række områder. Dette problem  
kan bedst løses ved at udbygge det europæiske monetære system, ikke blot  
for at tilgodese det fundamentale behov for større valutarisk enhed, men  
også for at gøre Fællesskabet tilstrækkeligt uafhængigt i  international  
henseende, således at vi bliver i  stand til at imødegå - eller undgå -  
monetære chok af den type, vi i  en ikke sa fjern fortid blev udsat for.
3. En bedre integration af de europæiske markeder er imidlertid ikke nok  
til at sikre en kraftigere og bedre afbalanceret økonomisk vækst, hvis  
disse bestræbelser ikke støttes af en samordnet økonomisk politik.
På dette område er der i  de seneste år sket en vis tilnærmelse mellem de  
synspunkter, de enkelte medlemsstaters regeringer indtager. Navnlig er  
stabilitet og ligevægt på det eksterne område blevet prioriterede mål,  
der opfattes som en forudsætning for enhver bedring i  beskæftigelsessi­
tuationen. Medlemsstaterne har generelt ført en stram pengepolitik, og  
de har sat meget ind på at reducere den strukturelle del af deres offent­
lige underskud. Den stramme kurs, der er nødvendig for at undgå inflations-  
forventninger, må fastholdes, således at der ikke lægges hindringer i  ve­
jen for den økonomiske vækst, når den kommer. En videreførelse af denne  
politik vil desuden gøre det muligt at opnå øget konvergens med hensyn  
til de vigtigste variabler på det økonomiske og sociale område inden for  
Fællesskabet og dermed også større monetær stabilitet.

- 3 -
4. Selv under disse omstændigheder vil beskæftigelsessituationen fortsat  
være foruroligende, for i  betragtning af de demografiske tendenser og den  
stigende erhvervsfrekvens blandt kvinder er der ikke større sandsynlig­
hed for en hurtig løsning af beskæftigelsesproblemet. I samtlige medlems­
stater mi den økonomiske politik derfor tage sigte på at forene målet om  
økonomisk effektivitet med målet om bedre ligevægt på arbejdsmarkedet.
En forbedring af erhvervslivets konkurrenceevne, en vis tilpasning af de  
respektive produktionsfaktorers aflønning, større tilskyndelser end tid­
ligere til at investere i  udvidelse og ikke blot i  rationalisering, ska­
belse af et erhvervsvenligt miljø (skatteregler, lovgivning osv.) er alt­
sammen forudsætninger, der må være opfyldt, hvis den økonomiske vækst skal  
føre til en nettoforbedring af beskæftigelsen.
I det omfang, hvor dette ikke kan ske ad denne vej, må de offentlige myn­
digheder (samtidig med at behovet for en øget konkurrenceevne tilgodeses)  
overveje at iværksætte foranstaltninger tit en beskæftigelsesfremmende  
nedsættelse af arbejdstiden. Under alle omstændigheder vil en økonomisk  
omstrukturering kun være socialt acceptabel, hvis den ledsages af foran­
staltninger, der kan mildne de sociale virkninger, herunder omskolings-  
foranstaltninger for at forhindre en forøgelse af arbejdsløsheden.
5. Af disse betragtninger kan udledes et helt klart prioriteret mal, nem­
lig en tilbagevenden til en tilfredsstillende beskæftigelsessituation.
Den indsats, der skal gøres for at nå dette mål, må opfylde et meget vig­
tigt krav: de resultater, der allerede er opnået med hensyn til at skabe  
økonomisk stabilitet - og mulighederne for yderligere fremskridt i  visse  
medlemsstater - må ikke sættes over styr. Medlemsstaternes penge- og fi­
nanspolitik må fortsat tilgodese dette krav, samtidig med at der må være  
et tilstrækkeligt stort spillerum for en reel ekspansion.
Drivkraften i  denne udvikling henimod et højere beskæftigelsesniveau ma  
være en bedre udvikling i  investeringerne, der sideløbende med en mere  
afbalanceret aflønning af de forskellige produktionsfaktorer fremmer den
teknologiske udvikling.

- 4 -
Dette m§ set under eet ske på baggrund at en hurtigere strukturtilpasning,  
hvilket blandt andet forudsætter en mere aktiv konkurrence og en større  
fleksibilitet på markederne for varer og tjenesteydelser, navnlig på  
arbejdsmarkedet.
Den vigtigste opgave for Fællesskabets institutioner må være, både gennem  
samordning af medlemsstaternes økonomiske politik og gennem specifik ud­
nyttelse af Fællesskabets instrumenter, at sikre den størst mulige konvei  
gens i  den økonomiske udvikling, da dette er en afgørende forudsætning  
for, at foranstaltningerne lykkes, og at deres virkninger fordeles rime­
ligt.
6.  Det vil være ret vanskeligt at indbygge disse mål i  et program for den  
økonomiske politik på mellemlang sigt, der udarbejdes efter de traditionel­
le metoder for fem år ad gangen.
Erfaringerne med det femte program, der blev vedtaget i  1982, var ikke  
særlig opløftende. For det første var diagnosen og analysen af den økono­
miske krise genstand for betydeligt større meningsforskelle mellem medlems­
staterne, end det i  dag er tilfældet, navnlig med hensyn til, hvordan de  
forskellige økonomisk-politi ske mål skulle prioriteres, og i  hvilken række­
følge de enkelte foranstaltninger skulle iværksættes. For det andet har  
det vist sig meget vanskeligt at nå til enighed om en lang række spørgs­
mål. Det har således ofte været nødvendigt at finde kompromisløsninger,  
hvilket ikke har gjort det lettere at få fastlagt klare retningslinjer  
for medlemsstaternes og Fællesskabets politik.
Situationen er mere gunstig i  dag, eftersom der er større overensstemmelse  
mellem medlemsstaternes opfattelse af, hvilken politik der skal føres,  
men det er dog stadig vanskeligt at nå til bred enighed om en helhedsløs­
ning på de nuværende økonomiske problemer. Desuden er det som følge af  
situationens alvor og de ambitiøse mål, Fællesskabet nu må sætte sig, nød­
vendigt at give de fælles retningslinjer, der fastlægges for den økonomi­
ske genrejsning af Fællesskabet, et klart og præcist politisk udtryk.

- 5 -
7. Behovet for klare politiske retningslinjer for hvert hovedområde inde­
bærer, at vi må gå bort fra fremgangsmåden med en gang hvert femte ar at  
udarbejde et program på mellemlang sigt, der omfatter alle de spørgsmål,  
der kan opstå.
Kommissionen mener, at det i  den nuværende situation vil være en bedre  
løsning, at der på EF-plan eller på nationalt plan gennemføres en samlet  
række kontinuerlige fællesforanstaltninger. Det er Kommissionens opfattel­
se, at denne fremgangsmåde under de nuværende omstændigheder ikke blot  
er nødvendig som følge af dens større fLeksiblitet, men at den også er  
i  fuld overensstemmelse med indholdet af artikel 6 i  Rådets afgørelse af  
18. februar 1974.
Gennemgangen af de økonomisk-politi ske problemer på mellemlang sigt skulle  
således foretages på følgende vis:
- Allerførst må det i  fællesskab fastlægges, hvilke større foranstaltnin­
ger der skal gennemføres for at sætte en stopper for den økonomiske til­
bagegang i  Fællesskabet, med hovedvægten lagt pa afhjælpning af arbejds­
løsheden. Blandt de vigtigste områder kan nævnes investeringer, avanceret  
teknologi, offentlige finanser, konkurrenceevne, øget fleksibilitet pa  
markederne. Disse emner indgår i  det arbejdsprogram. Udvalget for økonomisk  
Politik foreslog i  den udtalelse, det netop har sendt Radet og Kommissio­
nen, og som Kommissionen har givet sin tilslutning til.
- Efter at have modtaget et foreløbigt forslag fra Udvalget for økonomisk  
Politik skal Kommissionen derefter for hvert af de udvalgte omrader udarbej de  
konkrete retningslinjer og fremlægge disse for Rådet med angivelse af på  
hvilke punkter de adskiller sig fra det foreløbige forslag fra Udvalget for  
økonomisk Politik.
8.  Dette er den fremgangsmåde, som Kommissionen agter at følge ved gennem­
gangen af den økonomiske politik på mellemlang sigt i  Fællesskabet, og  
som Rådet hermed underrettes om.

6
I betragtning af de store vanskeligheder, Fællesskabet star overfor, vil 
Kommissionen øjeblikkelig, i  nært samarbejde med Udvalget for økonomisk 
Politik, gi i  gang med arbejdet med det formål hurtigt at få fastlagt de 
første konkrete retningslinjer.