Nr. C 272/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.10.87 
Program vedrørende omstilling i jern- og stålområder 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om gennemførelse af et fællesskabsprogram, der skal 
bidrage til omstillingen i jern- og stålområder (RESIDER-programmet) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Eu­
ropæiske Økonomiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 
1787/84 af 19. juni 1984 om Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling ('), senest ændret ved forordning 
(EØF) nr. 3641/85 (2), særlig artikel 7, stk. 4, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til artikel 7 i forordning (EØF) nr. 1787/84, i 
det følgende benævnt »fondsforordningen«, kan fonden 
deltage i fællesskabsprogrammer, som skal bidrage til 
løsningen af alvorlige problemer, der påvirker den øko­
nomiske og sociale situation i en eller flere regioner, og 
som skal sikre en bedre overensstemmelse mellem på den 
ene side Fællesskabets , målsætninger med hensyn til 
strukturel udvikling eller omstilling af regionerne og på 
den anden side målsætningerne for de øvrige fællesskabs­
politikker; 
Kommissionen har i henhold til EKSF-Traktatens artikel 
46 fastlagt Fællesskabets generelle mål for »stål« 1990; til 
trods for den væsentlige indsats, der er gjort i de seneste 
år, og som har ført til betydelige kapacitetsnedskæringer, 
står Fællesskabets jern- og stålindustri fortsat over for 
overkapacitetsproblemer; 
i en række områder i Fællesskabet, der er stærkt afhæn­
gige af jern- og stålindustrien, og hvor der allerede er 
sket betydelige tab af arbejdspladser som følge af tilbage­
gangen inden for jern- og stålindustrien, er der risiko for 
en yderligere forværring af situationen; 
den 7. oktober 1980 vedtog Rådet forordning (EØF) nr. 
2616/80 (3), ændret ved forordning (EØF) nr. 
216/84 (4), om gennemførelse af en særlig fællesskabsak­
tion med henblik på regionaludvikling, der skal bidrage 
til at fjerne hindringerne for udviklingen af nye økono­
miske aktiviteter i visse områder, der er berørt af struk­
turomlægningen i jern- og stålindustrien; de områder i Fællesskabets nye medlemsstater, der er berørt af struk­
turomlægningen inden for jern- og stålindustrien, bør 
gennem et fællesskabsprogram kunne drage fordel af til­
svarende foranstaltninger som dem, der er indført ved 
nævnte forordning; 
som følge af forværringen af de vanskeligheder, jern- og 
stålindustrien befinder sig i, vil det ligeledes være nød­
vendigt i andre områder af Fællesskabet at indføre foran­
staltninger i form af et fællesskabsprogram svarende til 
dem, der allerede er indført for visse områder af Fælles­
skabet ved forordning (EØF) nr. 2616/80, og eventuelt, 
også i form af et fællesskabsprogram, at styrke de alle­
rede eksisterende foranstaltninger i sidstnævnte områder 
som følge af de betydelige tab af arbejdspladser, der er 
sket inden for jern- og stålsektoren siden den 31. decem­
ber 1985, hvor Kommissionens beslutning nr. 2320/81/ 
EKSF O udløber; 
de berørte medlemsstater har meddelt Kommissionen de 
nødvendige oplysninger, og endvidere skal jern- og stål­
virksomhederne i medfør af Kommissionens beslutning 
nr. 1566/86/EKSF (6) regelmæssigt fremsende statistiske 
oplysninger til Kommissionen vedrørende jern og stål; 
gennem sit bidrag til omstillingen i industriregioner i til­
bagegang, som er berørt af strukturomlægningen inden 
for jern- og stålindustrien, bidrager fællesskabsprogram­
met samtidig til virkeliggørelsen af målene for regional­
udviklingen og af Fællesskabets mål på jern- og stålom­
rådet; Fællesskabets støtte bør derfor ydes efter den hø­
jeste af de satser, der er fastsat i fondsforordningen, og 
samtidig bør programmet ved forvaltningen af fondens 
midler tillægges prioritet; 
det bør undgås, at der oven i den støtte, der ydes under 
nærværende fællesskabsprogram, ydes støtte i henhold til 
de særlige fællesskabsaktioner, der er baseret på Rådets 
tidligere forordning (EØF) nr. 724/75 (7) eller Rådets 
forordning (EØF) nr. 3634/85 (*); 
Fællesskabets intervention bør iværksættes i form af fler­
årige programmer, der udarbejdes af de berørte med­
lemsstaters kompetente myndigheder; for at sikre en for­
svarlig finansiel forvaltning af fonden er det nødvendigt, 
at medlemsstaterne fremsender disse interventionspro-
grammer til Kommissionen inden en vis frist efter fast­
læggelsen af, hvilke områder der er omfattet af fælles­
skabsprogrammet; Kommissionen skal i forbindelse med 
godkendelsen af programmerne sikre sig, at de deri om­
handlede foranstaltninger er i overensstemmelse med 
denne forordning; . 
O EFT nr. L 169 af 28. 6. 1984, s. 1. 
O EFT nr. L 350 af 27. 12. 1985, s. 40. 
C) EFT nr. L 271 af 15. 10. 1980, s. 9. 
O EFT nr. L 27 af 31. 1. 1984, s. 9. O EFT nr. L 228 af 13. 8. 1981, s. 14. 
C) EFT nr. L 141 af 28. 5. 1986, s. 1. 
O EFT nr. L 73 af 21. 3. 1975, s. 1. 
(') EFT nr. L 350 af 27. 12. 1985, s. 6. 
10.10.87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 272/17 
dette fællesskabsprogram skal ses i sammenhæng med re­
formen af strukturfondene, jf. EØF-Traktatens artikel 
130 D. De områder, det omhandler, og de kriterier, efter 
hvilke disse er valgt, bør være i overensstemmelse med 
den fremgangsmåde, der følges i den nævnte reform — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Der gennemføres et fællesskabsprogram i henhold til 
fondsforordningens artikel 7 med det formål at bidrage 
til omstillingen i visse industriregioner i tilbagegang, der 
er berørt af strukturomlægningen i jern- og stålindu­
strien. 
Artikel 2 
Fællesskabsprogrammet skal i de berørte områder bi­
drage til fjernelsen af hindringerne for udviklingen af 
nye økonomiske aktiviteter, der kan skabe arbejdsplad­
ser. Med henblik herpå indebærer programmet iværksæt­
telse af en række sammenhængende, flerårige aktioner, 
der tager sigte på forbedring af infrastrukturen og af det 
fysiske og sociale miljø i de pågældende områder samt 
på iværksættelse af nye aktiviteter, udviklingen af små og 
mellemstore virksomheder og fremme af innovation. 
Fællesskabsprogrammet sikrer herved en bedre overens­
stemmelse mellem på den ene side Fællesskabets målsæt­
ninger med hensyn til omstilling i regionerne og på den 
anden side Fællesskabets jern- og stålpolitiske målsætnin­
ger. 
Artikel 3 
1. Fællesskabsprogrammet vedrører områder, der op­
fylder følgende kriterier: 
a) antallet af arbejdspladser inden for jern- og stålindu­
strien skal ligge på et vist minimumsniveau; 
b) den samlede industribeskæftigelse skal i høj grad være 
afhængig af beskæftigelsen inden for jern- og stålin­
dustrien; 
c) der skal være tale om betydelige tab af arbejdspladser 
i jern- og stålsektoren; 
d) den socioøkonomiske situation i den region, hvori det 
pågældende område ligger, skal bl.a. være karakteri­
seret ved særlig vanskelige beskæftigelsesforhold. 
2. Straks ved denne forordnings ikrafttræden finder 
fællesskabsprogrammet anvendelse i de spanske områder, 
der opfylder de i stk. 1 nævnte kriterier, nemlig: 
— regionen Asturias og de områder i provinserne Alava 
og Vizcaya, der er omfattet af en national støtteord­
ning med regionalt sigte. 
3. Fællesskabsprogrammet finder efter beslutning truf­
fet af Kommissionen anvendelse i samtlige medlemssta­
ters områder, der opfylder de i stk. 1 nævnte kriterier, 
såfremt de strukturomlægninger inden for jern- og stål­
industrien, der sker som led i Fællesskabets generelle mål for «stål» fra udløbsdatoen for Kommissionens beslut­
ning nr. 2320/81/EKSF og indtil udgangen af 1989, 
medfører betydelige tab af arbejdspladser i jern- og stål­
sektoren. 
Kommissionen træffer sin beslutning senest tre måneder 
efter den dato, på hvilken den pågældende medlemsstat 
har forelagt en ansøgning vedrørende de områder, der 
kan modtage støtte under fællesskabsprogrammet. An­
søgningerne skal indgives til Kommissionen inden den 
30. april 1990 og ledsages af de nødvendige oplysninger, 
bl.a. om tabene af arbejdspladser i jern- og stålsektoren; 
disse oplysninger skal være i overensstemmelse med dem, 
der gives i medfør af beslutning nr. 1556/86/EKSF. 
Artikel 4 
Fonden kan inden for fællesskabsprogrammets rammer 
deltage i foranstaltninger som defineret i artikel 4, bort­
set fra bestemmelsen i nr. 2, i forordning (EØF) nr. 
2616/80. Med henblik på nærværende forordning lyder 
denne bestemmelse som følger: 
«Infrastrukturer, som bidrager til oprettelse, udvik­
ling og tilpasning af økonomiske aktiviteter, der ska­
ber beskæftigelse.« 
Artikel 5 
1. Fællesskabsprogrammet finansieres af medlemssta­
ten og Fællesskabet i forening. Fondsstøtten, der ikke 
kan overstige 55 % af de samlede offentlige udgifter, der 
tages i betragtning i programmet, ydes på grundlag af de 
bevillinger, der er opført til dette formål på De Europæi­
ske Fællesskabers Almindelige Budget. Fællesskabets 
støtte i hver kategori af aktioner kan ikke overstige de 
satser, der er fastlagt i artikel 5, stk. 1, bortset fra 
bestemmelserne i litra b) og k), i forordning (EØF) 
nr. 2616/80. 
Med henblik på nærværende forordning lyder den under 
artikel 5 b forudsete bestemmelse som følger: 
»for infrastrukturaktioner omhandlet i artikel 4, stk. 
2: 50 % af de offentlige udgifter.« 
For så vidt angår transaktionerne vedrørende rentegodt­
gørelse i forbindelse med globallån fra Fællesskabet, 
overtages rentegodtgørelsen af Fællesskabet. Sats og lø­
betid for den anvendte rentegodtgørelse svarer til dem, 
som Kommissionen har fastsat for globallån som led i de 
procedurer og betingelser, der gælder for tildeling af 
omstillingslån i henhold til EKSF-Traktatens artikel 56. 
2. Såfremt programmet angår portugisiske områder, 
forhøjes fondens støttesatser, som fastsat i stk. 1 med 
undtagelse af sidste afsnit, indtil den 31. december 1990 
med 20 points, dog højst til 70 %. 
Nr. C 272/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.10.87 
Artikel 6 
1. Støtten kan helt eller delvis ydes i form af kapital­
tilskud eller rentegodtgørelse i forbindelse med lån. 
2. Fondens bidrag til rentegodtgørelserne i forbindelse 
med globallån fra Fællesskabet kan ikke udgøre mindre 
end 20 % af det samlede bidrag til programmet. De bud­
getmæssige forpligtelser vedrørende disse rentegodtgø­
relser indgås ikke i årlige trancher, men besluttes af 
Kommissionen for hvert enkelt globallån, forudsat at 
dette tildeles, når den træffer afgørelse om et globallån i 
henhold til EKSF's budget. 
3. Modtagere af støtte fra fonden kan, for så vidt 
angår de i artikel 4 omhandlede foranstaltninger, være: 
offentlige myndigheder, territoriale organer, diverse 
organer samt virksomheder, kooperativer eller selvstæn­
dige, der udøver produktiv virksomhed. 
4. a) Der kan ikke ydes støtte i henhold til dette fælles­
skabsprogram sammen med støtte til samme pro­
jekt i henhold til de særlige fællesskabsaktioner, 
der er baseret på forordning (EØF) nr. 724/75 el­
ler forordning (EØF) nr. 3634/85; 
b) endvidere må den støtte, der er omhandlet i artikel 
5, stk. 1, litra c) og e), i forordning (EØF) nr. 
2616/80, som ændret, samt den i stk. 1, litra g), 
omhandlede støtte, når denne direkte kommer 
virksomhederne til gode, ikke bevirke, at de virk­
somheder, der modtager støtte, afholder mindre 
end 20 % af den samlede udgift. 
Artikel 7 
1. Det interventionsprogram, der udarbejdes af den 
pågældende medlemsstats kompetente myndigheder, 
fremsendes til Kommissionen: a) for så vidt angår de i artikel 3, stk. 2, omhandlede 
områder, inden seks måneder efter datoen for denne 
forordnings ikrafttræden; 
b) for så vidt angår de i artikel 3, stk. 3, omhandlede 
områder, inden seks måneder efter datoen for Kom­
missionens beslutning, som skal vedtages i overens­
stemmelse med nævnte stk. 3. 
Når Kommissionens beslutning vedrører et område, 
der i forvejen falder ind under artikel 3, stk. 2, eller 
som har været genstand for en beslutning fra Kom­
missionens side som omhandlet i artikel 3, stk. 3, til­
passes det eksisterende interventionsprogram i over­
ensstemmelse hermed. 
2. Interventionsprogrammets løbetid er begrænset til 
den 31. december 1992. 
Artikel 8 
Fondsstøtten kan ikke overstige det beløb, der fastsættes 
af Kommissionen på det tidspunkt, hvor den i fonds-
forordningens artikel 13, stk. 1, omhandlede program­
kontrakt vedtages. 
Artikel 9 
Denne forordning tages op til ny gennemgang og tilpas­
ses om nødvendigt til revisionen af forordning (EØF) 
nr. 1787/84 i medfør af EØF-Traktatens artikel 130 D. 
Artikel 10 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggø­
relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gæl­
der umiddelbart i hver medlemsstat. 
10.10.87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 272/19 
BILAG III 
Forklarende bemærkninger vedrørende EKSF-budgettet og EKSF-reserverne 
1. INDLEDNING 
Retsgrundlaget for EKSF's finansielle og budgetmæssige virksomhed er artikel 5, andet led, og 
artiklerne 49-56 i Paris-Traktaten. Ifølge disse artikler kan EKSF dels optage lån på kapitalmarke­
derne i det øjemed at stille finansieringsmidler til rådighed for virksomhederne, dels pålægge produkti­
onen af kul og stål afgifter, der skal anvendes til at finansiere specifik støtte, som ikke skal tilbagebeta­
les. 
EKSF's samlede finansielle og budgetmæssige virksomhed fremgår af regnskaberne, som Den Høje 
Myndighed hvert år godkender. 
Pr. 31. december 1986 var den samlede balance på 9 189 mio ECU, mens de samlede forpligtelser 
vedrørende optagne lån udgjorde ca. 7 000 mio ECU. Der blev i 1986 inkasseret optagne lån på 1 517 
mio ECU, og EKSF-budgettet for 1986 var på 329 mio ECU. 
EKSF's dobbeltstrengede finansielle virksomhed — støtte uden tilbagebetalingspligt og udlån af 
finansieringsmidler — karakteriseres af to nøgleelementer: EKSF-budgettet og EKSF-reserverne. 
-2. BUDGETSYSTEMET 
2.1. På EKSF-budgettet anvendes årets indtægter til finansiering af de juridiske forpligtelser, der indgås 
samme år. De likvide midler, der henstår vedrørende endnu ikke betalte forpligtelser og ligeledes 
vedrørende EKSF-reserverne, giver et placeringsafkast, som (med fradrag af de beløb, der henlægges 
til EKSF-reserverne for at bevare EKSF's internationale kreditværdighed (AAA)) for hovedpartens 
vedkommende under den disponible saldo på den årlige resultatopgørelse anvendes til at forøge ind­
tægterne på EKSF-budgettet for det følgende år. 
Videreførelsen af denne teknik gør det muligt at øge indtægterne på EKSF-budgettet og at bevare 
EKSF's finansielle position på et tidspunkt, hvor EKSF-industrierne har alvorlige problemer. 
Det skal påpeges, at størrelsen af dette afkast afhænger af markedsrentesatserne og kurserne for de 
forskellige valutaer i forhold til ECU'en. EKSF kan ikke i væsentligt omfang beskytte sig mod sving­
ninger i markedskurserne, da det ikke må foretage arbitrageforretninger. 
Dette budgetsystem blev støttet af Parlamentets Budgetkontroludvalg i forbindelse med den sidste 
EKSF-decharge. 
2.2. De vigtigste indtægter på EKSF-budgettet er: 
a) Afgifter af kul- og stålproduktionen 
Siden 1980 har afgiftssatsen været fastsat til 0,31 %, og ved en uændret sats kan afgiftsprovenuet 
for de kommende fem år anslås til mellem 140 og 180 mio ECU, med en sandsynligvis faldende 
værdi målt i faste priser. 
På grundlag af de foreløbige overslag for 1988 ville hver forhøjelse af afgiftssatsen med 0,01 % 
give en stigning i provenuet på lidt under 5 mio ECU. 
b) Disponibel saldo på den årlige resultatopgørelse 
Som allerede nævnt stilles den disponible årlige resultatopgørelse til rådighed for budgettet for det 
følgende regnskabsår. Hovedparten af denne saldo opføres direkte som budgetindtægter ('), men 
en lille del henlægges normålt ved regnskabsårets begyndelse til en reserve til uforudsete budget­
udgifter, der har til formål at skabe en margen for eventuelle afkast eller ekstra ansøgninger om 
støtte. 
For de kommende fem år kan dette bidrag, der nødvendigvis i høj grad afhænger af udviklingen i 
markedsforholdene, anslås til at blive på mellem 120 og 140 mio ECU. 
(') Nettosaldo fra det foregående regnskabsår. 
Nr. C 272/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.10.87 
c) Ekstra indtægter, normalt i beskedent omfang, opnås ved annullering af tidligere indgåede juridiske 
forpligtelser, ved indbetaling af bøder og ved andre mindre poster (diverse). 
På dette grundlag kan det anslås, at de samlede ordinære indtægter på EKSF-budgettet fra 1988 vil 
komme til at ligge på 250-300 mio ECU, dvs. et godt stykke under de 329 mio ECU i 1986 ('), 
medmindre Kommissionen beslutter at hæve afgiftssatsen. 
2.3. Ud over bidraget til det almindelige budget på 5 mio ECU til dækning af EKSF-administrationsudgif-
ter er udgifterne på EKSF-budgettet begrænset til tre typer støtte, som ikke skal tilbagebetales: 
a) social støtte til EKSF-arbejdstagere, der har mistet deres job (tilpasning); indtil 1984 finansierede 
EKSF desuden ekstraordinære sociale programmer i forbindelse med strukturomlægningen i stål­
og kulindustrien, idet finansieringen skete på grundlag af en overførsel fra det almindelige budget 
til EKSF-budgettet; 
b) støtte til forskningsprojekter, hvis resultater stilles til rådighed inden for Fællesskabet; 
c) rentegodtgørelser i forbindelse med EKSF-lån på prioriterede områder; det drejer sig primært om lån 
med henblik på oprettelse af arbejdspladser i distrikter, der rammes af strukturomlægningen i stål­
eller kulindustrien (omstillingslån i henhold til EKSF-Traktatens artikel 56). 
2.4. For så vidt angår ressourceallokeringen i de seneste år, skal det sluttelig anføres, at over halvdelen af 
det årlige EKSF-budget er blevet afsat til sociale udgifter vedrørende tilpasning (63 % i 1985, 52 % i 
1986 og 61 % i 1987), mens udgifterne til forskningsstøtte og rentegodtgørelser har fordelt sig nogen­
lunde ligeligt. 
Selv om EKSF ikke følger nogen lige-for-lige-praksis, kan det bemærkes, at kulvirksomhederne beta­
ler lidt over 25 % af afgifterne, mens kulsektoren modtager ca. 60 % af den traditionelle tilpasnings-
støtte, 50 % af rentegodtgørelserne og 40 % af forskningsstøtten. 
3. EKSF-RESERVERNE 
3.1. Formålet med EKSF-reserverne er at sikre de lån, der optages på kapitalmarkederne. Der stilles ingen 
»speciel« sikkerhed for EKSF-lånene, og de er kun omfattet af en »sidste instans«-garanti fra med­
lemsstaterne som stiftere af EKSF, idet dette følger af de almindelige internationalretlige principper (2). 
En beskrivelse af EKSF-reserverne samt af retningslinjerne for politikken vedrørende den årlige fordeling 
af nettooverskuddet er indeholdt i dok. SEC(86) 1532 endelig udg., som Kommissionen godkendte 
den 8. oktober 1986, og som blev fremsendt til Parlamentet, Rådet og Revisionsretten i januar 1987. 
Ud fra budgetmæssige betragtninger (for at tage hensyn til vanskelighederne som følge af krisesitua­
tionen i stålsektoren) og ud fra finansielle og juridiske betragtninger (med henblik på at bevare finan­
sieringsinstrumentet for EKSF-virksomhederne) har Kommissionen på grundlag af ovennævnte doku­
ment besluttet at føre en politik for fordelingen af det årlige nettooverskud, som i videst mulig grad 
tager sigte på finansiering af EKSF-budgettet, og som, for så vidt angår regnskaberne og dermed 
reservernes størrelse, begrænser sig til at fastholde de vigtigste finansielle forholdstal på nogenlunde 
samme niveau som i balancen pr. 31. december 1984. 
(') Ekstraordinære indtægter, der oppebæres én gang for alle som beskrevet i dok. KOM(87) 289, vil sandsynligvis bringe 
det samlede 1987-budget op på ca. 400 mio ECU. 
(2) EØF- og Euratom-lånene er i modsætning hertil fra medlemsstaternes side omfattet af en garanti »on a first demand 
10.10.87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 272/21 
Nødvendigheden af at fastholde de finansielle forholdstal fremgår af den grundige analyse, der for 
Kommissionen er foretaget af det internationale ekspertfirma Deloitte, Haskins & Sells (dok. SEC(86) 
780), og som klart viser, at EKSF-reserverne ikke er for store, og at de ligger nederst på skalaen i 
sammenligning med tilsvarende organer (som eksempel kan nævnes, at forholdet egenkapital/samlet 
balance er 8 % for EKSF, men 12 % for EIB). 
Denne holdning blev accepteret af Europa-Parlamentets Budgetkontroludvalg i forbindelse med den 
sidste EKSF-decharge. 
3.2. Tallene i bilaget illustrerer Kommissionens nye politik. Analysen af disse tal viser, at fra afslutningen 
pr. 31. december 1986: 
— er henlæggelserne til Garantifonden faldet, således at de i 1986 udgjorde et næsten symbolsk beløb 
på 5 mio ECU; 
— udviser størrelsen af reserverne i absolut værdi en stabilisering eller endog en lille nedgang; 
— er de beløb, der fra den disponible saldo er overført til EKSF-budgettet blevet stærkt forøget; de 
udgjorde i 1986 exceptionelt 211 mio ECU. Dette kan ikke i samme grad gentages i fremtiden og 
har kun været muligt ved mobilisering af alle disponible midler. 
4. KONKLUSIONER 
EKSF-budgettet er et ukompliceret instrument med en stabil struktur og indtægts- og udgiftsstrømme, 
der inden for de givne finansielle grænser i tidens løb har vist sig at kunne bidrage nyttigt til EKSF's 
virke. 
EKSF-reserverne og den nuværende politik for fordelingen af det årlige nettooverskud gør det muligt 
at udøve en særlig låneaktivitet til gavn for EKSF-virksomhedernes investeringer, samtidig med at der 
opnås en forøgelse af de årlige budgetindtægter til finansiering af støtte, der ikke skal tilbagebetales. 
Man må således være meget opmærksom på ikke at skade disse systemer (EKSF-budgettet og EKSF-
reserverne), der har bestået deres prøve, idet man derved også kunne sætte vor fremtidige effektivitet 
på spil. 
En forøgelse af EKSF-indtægterne i forhold til overslagene ville kun kunne finansieres ved en 
forhøjelse af afgiften eller ved tilvejebringelse af midler uden for selve EKSF. 
Nr. C 272/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 10. 87 
Tillag 
Udviklingen i de vigtigste tal vedrørende politikken'for fordelingen af EKSFs årlige nettooverskud 
Henlæggelse til Garantifonden (mio ECU) 
Henlæggelse til reserverne i alt (2) (mio ECU) 
Bidrag til EKSF's aktionsbudget vedrørende 
posterne, renter af placerede midler og reserve 
til uforudsete budgetudgifter 
Frie reserver i alt (efter fordeling) (mio ECU) 
Reserver i alt (3) (efter fordeling) (mio ECU) 
Frie reserver 
Samlede forpligtelser vedrørende optagne lån 
(i o/o) 
Frie reserver 
Samlet balance (i %) 
Reserver 
Samlede forpligtelser vedrørende optagne lån 
(i %) 
Reserver 
Samlet balance (i %) 1983 
40 
97 
113,2 
490 
697,74 
7,49 
5,8 
10,67 
8,25 1984 
40 
43 
100 
530 
740,64 
7,45 
5,73 
10,40 
8,00 1985 
20 
18 
149,4 
538 
758,53 
7,64 
5,86 
10,78 
8,27 1986 (') 
5 
-11,5 
211 
526 
754,5 
7,55 
5,76 
10,80 
8,25 
(') Inkl. ekstraordinært bidrag for Spanien og Portugal. 
(2) Inkl. henlæggelse til Garantifonden. 
(3) Inkl. samlede frie reserver.