Nr. C 25/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 85 
Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af et flerårigt handlingsprogram 
for Det europæiske Fællesskab for forskning vedrørende bioteknologi 
(1985—1989) (») 
(85/C 25/07) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 29. maj 1984 under henvisning 
til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs ud­
talelse om forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af et flerårigt handlingsprogram 
for Det europæiske Fælleskab for forskning vedrørende bioteknologi. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for energi og nukleare anlig­
gender, som udpegede John A. de Normann til ordfører. Afdelingen vedtog sin ud­
talelse den 12. november 1984. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 221. plenarforsamling, den 21. no­
vember 1984, enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Samlet vurdering 
Udvalget støtter forslaget til Rådets afgørelse om 
vedtagelsen af et flerårigt handlingsprogram for Det 
europæiske Fællesskab for forskning vedrørende 
bioteknologi (1985—1989). 
Udvalgets støtte er imidlertid betinget af, at visse 
specifikke henstillinger, som fremlægges nedenfor i 
afsnit 2, tages til følge. Hvis der tages hensyn til 
disse henstillinger, vil dette efter Udvalgets mening 
sikre, at man får det maksimale udbytte af det fore­
slåede forskningshandlingsprogram. Udvalget an­
moder indtrængende om, at dette sker. 
Udvalget anmoder desuden om, at nogle mere gene­
relle henstillinger, som følger nedenfor i afsnit 3, 
ligeledes tages til følge. 
2. Specifikke henstillinger 
2.1. Indholdet af forslaget som helhed 
Udvalget kan tilslutte sig, at indsatsen i forslaget 
som helhed fordeles over tre områder: 
— ledsageforanstaltninger for F&U; 
— forskning i grundlæggende bioteknologi; 
— samordningsforanstaltninger; 
samt et hertil knyttet uddannelsesprogram. 
Efter Udvalgets mening er uddannelsesdelen og 
samordningsforanstaltningerne af central betyd-
(') EFT nr. C 182 af 9. 7. 1984, s. 7. ning, og dersom Rådet skulle reducere bevillinger­
ne, bør disse to dele ikke nedskæres pro rata. 
Udvalget noterer sig videre, at der i forbindelse med 
ledsageforanstaltningerne er tale om en kontinuerlig 
aktion, som vil tage til i betydning år for år og gavne 
efterfølgende forskningsprogrammer. 
2.2. Personalenormering 
Udvalget advarer mod en undernormering af dette 
program fra Kommissionens side. Udvalget har ikke 
tilstrækkeligt detaljerede oplysninger, til at det kan 
godkende den foreslåede personalenormering, men 
det er dets indtryk, at det vil være vanskeligt at 
dække de foreslåede arbejdsopgaver med dette per­
sonale, og at det er utilstrækkeligt til at sikre en opti­
mal gennemførelse af hver enkelt foranstaltning. 
2.3. Ledsageforanstaltninger for F&U 
Udvalget finder, det er en mangel ved de foreslåede 
ledsageforanstaltninger, at der ikke er sørget for of­
fentliggørelse af notater, som samler og kommente­
rer tekniske oplysninger uden kommerciel drejning. 
Det henstiller, at Kommissionen anmodes om at 
overveje, hvordan denne lakune bedst kan udfyldes 
hurtigst muligt. 
Udvalget har også erfaret, at de forskere, som arbej­
der på det bioteknologiske område, hører til de dår­
ligst rustede til at indtage deres plads i det teknifice­
rede elektronikbaserede informationssamfund. Ud­
valget foreslår, at Kommissionen ser nøjere på dette 
problem med henblik på at forbedre situationen 
gennem delprogrammet. I denne sammenhæng så 
Udvalget gerne, at man helligede samordnede hand­
lingsprogrammer større opmærksomhed. 
28. 1. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 25/15 
2.4. Indholdet af delprogrammerne på omkostnings-
delingsbasis 
Udvalget rådede ikke over de fornødne ressourcer 
til at kunne danne sig en opfattelse af delprogram­
mets indhold. 
Udvalget forstår, at Kommissionen fra sagkyndig 
side har fået at vide, at den »kritiske størrelse« i for­
bindelse med forskning i et nøje defineret område er 
20 til 30 forskere. Kommissionen bør tage nøje 
højde herfor i forbindelse med udformningen af 
kontrakter, så at indsatsen ikke udvandes. 
Det ville være tilrådeligt, dersom Kommissionen op­
stillede sine forskningsområder i prioritetsorden, så­
ledes at den »kritiske størrelse« — i tilfælde af at de 
penge, der er anmodet om, ikke skulle blive bevilget 
i fuldt omfang til et nøje defineret emneområde — 
ikke bliver mindre, end hvad der skønnes at skulle 
til for at opnå det bedst mulige resultat. 
2.5. Tværnationale kontrakter med mange kontra­
henter 
Udvalget mener, der ville være store fordele forbun­
det med kontrakter på omkostningsdelingsbasis, 
dersom en enkelt kontraktgruppe samler kontrahen­
ter fra forskellige niveauer (f. eks. en fra et universi-
tetsforskningscenter, en anden fra et center for an­
vendt forskning), og hvor forskellige medlemsstater 
arbejder sammen. 
Udvalget anmoder kraftigt om, at Kommissionen 
giver sådanne kontrakter prioritet, og artikel 1, 
stk. 2, 2. afsnit ændres, så at dette klart fremgår. 
2.6. Deltagelsen i finansieringen af kontrakter på 
omkostningsdelingsbasis 
Udvalget anmoder Rådet om at sikre, at Kommis­
sionen holder sin andel af den enkelte kontrakt med 
omkostningsdeling så tæt på de 50% som muligt og 
ikke udvander sin finansieringsdeltagelse for at 
opnå flere kontrakter eller af hensyn til ligestilling 
mellem medlemsstaterne. 
Udvalget anmoder videre Rådet om at drage omsorg 
for, at hverken Kommissionen eller nogen medlems­
stat indfører regler, som måtte resultere i et øget EF-
støtteniveau for et givent program og et tilsvarende 
lavere nationalt støtteniveau eller omvendt. 
2.7. Finansiel fleksibilitet 
Udvalget anbefaler Kommissionen at afsætte mindst 
5% af kontraktmidlerne til dækning af udgifter til arbejde i løbet af programgennemførelsen, som ikke 
kunne forudses ved programstarten. Dette vil give 
Kommissionen en finansiel fleksibilitet, som den 
kan bruge til at underbygge programmets succes 
yderligere med. 
2.8. Forvaltning 
2.8.1. Udvalget bifalder Rådets afgørelse af juni 
1984 om oprettelse af udvalg for forvaltning og råd­
givning (CGC'er) på forskningsområdet. Udvalget 
understreger, at CGC'er, som skal rådgive Kommis­
sionen under arbejdet med bioteknologiprogram­
met: 
a) bør have et klart afgrænset ansvarsområde af 
kontinuerlig art, hvor tyngdepunktet ikke ligger i 
de rent rådgivende opgaver, 
b) bør have et opgaveområde, der ikke er større, 
end at der kan udføres tilbundsgående arbejde. 
Dette vil atter sikre medlemsstaternes indflydelse 
på igangsætningen og gennemførelsen af pro­
grammerne, 
c) bør sammensættes således, at én person pr. med­
lemsstat repræsenterer erhvervslivet, 
d) endelig bør Kommissionen udforme og iværk­
sætte en procedure, som sikrer effektivt samråd 
med de ansattes og arbejdsgivernes organisatio­
ner. 
Udvalget anmoder om, at artikel 5 ændres således: 
»Kommissionen rådgives og bistås i de i artikel 4 
anførte opgaver af forvaltnings- og rådgivningsud­
valget, som arbejder efter klare instrukser fra Kom­
missionen«. 
Rådets opmærksomhed henledes på Udvalgets ud­
talelse om »Kommissionens meddelelse til Rådet og 
til Europa-Parlamentet om fremme af anvendelsen 
af resultaterne af fællesskabsfinansieret forskning og 
udvikling« (dok. CES 1088/83 — EFT nr. C 23 af 
30. 1. 1984.) 
2.8.2. Udvalget støtter fuldt ud delprogrammet 
vedrørende samordning og har på denne baggrund 
spurgt Kommissionen, om man har foreslået en op­
gavefordeling inden for de relevante generaldirekto­
rater, som sikrer, at det nye samordningskontor vil 
være i stand til at udfylde sit mandat bestående i en 
samordning af aktionerne inden for Kommissionen. 
Udvalget blev forsikret om, at man nok skulle forstå 
at indrette sig; ikke desto mindre anmodes Kommis­
sionen om at tage den organisatoriske struktur op til 
overvejelse med henblik på denne samordning. 
Nr. C 25/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 85 
2.9. Tidsafstanden 
Udvalget anmoder Rådet om: 
a) at gøre alt, hvad der står i dets magt for at ned­
bringe tidsafstanden i interaktionen mellem Rå­
det og Kommissionen, således et kontrahenterne 
kan begynde arbejdet så hurtigt som muligt, efter 
at de har afgivet et licitationsbud, som er imøde­
kommet; 
b) at pålægge Kommissionen at tage ethvert skridt 
til at orientere potentielle kontrahenter om pro­
grammet så tidligt som muligt og at indrømme 
kontrahenterne så megen tid som muligt til at 
danne team og afgive tilbud. 
2.10. Resultatevaluering 
Udvalget savner i programmet en præcis beskrivelse 
af procedurerne til evaluering af det udførte arbej­
de. 
Udvalget finder, at der fra Kommissionens side bør 
ske en regelmæssig evaluering i løbet af kontraktpe­
rioden. Derimod bør den endelige og samlede vur­
dering, som nærmere omhandlet i Rådets resolution 
af 28. juni 1983 C1), ske på et uvildigt grundlag. 
Udvalget anmoder om, at artikel 3 ændres i overens­
stemmelse hermed, og at der derudover bør være en 
bestemmelse om, at der også aflægges beretning til 
Det økonomiske og sociale Udvalg. 
2.11. Anvendelse af resultaterne 
Udvalget finder, at der i Kommissionen forslag læg­
ges for lidt vægt på anvendelsen af forskningsarbej­
det. 
Udvalget henstiller kraftigt til Rådet gennem Kom­
missionen at sikre, at der som et integrerende led i 
gennemførelsen af de enkelte forskningsprogram­
mer og delprogrammer opstilles en anvendelsesplan. 
Udvalget anmoder Rådet om i sin finansieringsbe-
slutning i hvert enkelt tilfælde at behandle forsk­
ningsprogrammet med tilhørende anvendelsesplan 
som en helhed. 
Rådets opmærksomhed henledes også på Udvalgets 
udtalelse om dette spørgsmål (2). 
Udvalget insisterer endvidere på, at Kommissionen 
anmodes om at udforme og iværksætte et program 
til evaluering af resultaterne af anvendelsesplanen et 
passende stykke tid, f.eks. to år, efter forsknings­
kontraktens udløb. 
(•) EFTnr. C 213 af 9. 8. 1983. 
(2) dok. CES 1088/83 + EFT nr. C 23 af 30. 1. 1984. 2.12. Internationalt samarbejde 
Udvalget bemærker, at programmet ifølge artikel 7 
er udvidet til også at omfatte europæiske lande, som 
ikke er medlemmer af Fællesskabet, og at Kommis­
sionen skal være bemyndiget til at forhandle aftaler 
med disse. I forslaget (pkt. 1.6) hedder det, at Kom­
missionen vil aflægge rapport for Rådet om dette 
spørgsmål. 
Udvalget finder, at Kommissionen også bør rappor­
tere til Udvalget, idet det må forventes, at Rådet vil 
finde støtte i Udvalgets synspunkter. 
3. Generelle henstillinger og bemærkninger 
3.1. Fællesskabets stilling på verdensmarkedet inden 
for teknologiområdet 
Udvalget advarer kraftigt imod en unuanceret ac­
cept af den påstand, at Europa skulle være bagud i 
forhold til USA og Japan. Det foretrækkes, at man i 
stedet formulerer det således, at tilrettelæggelsen og 
samordningen af specielt den økonomiske politik, 
markederne, lovgivningen, normer, informations-
og teknologioverførsel må forbedres, hvis man skal 
have det størst mulige udbytte i såvel økonomisk 
som social henseende af indsatsen inden for biotek­
nologisk F&U. 
På mange områder af den biologiske videnskab er 
Fællesskabet førende i verden, og det er på denne 
baggrund, Fællesskabet står godt rustet til en sam­
ordnet indsats, der skal befæstes og videreføres. 
3.2. Hvorfor bioteknologiske aktiviteter passer til 
Fællesskabet som helhed 
Meget af USA's og Japans succes på de bioteknolo­
giske markeder skal tilskrives en national vilje til at 
få tingene til at lykkes, og et enkelt uopdelt marked 
med fælles lovgivning, regler og normer. 
Skal Fællesskabet videre, må det bane vejen på 
samme måde. 
Det er på denne baggrund, Udvalget støtter Kom­
missionens forslag om at stimulere og bidrage til 
forskning og udvikling på bioteknologiens område 
på omkostningsdelingsbasis og til tilvejebringelse af 
et markedsklima, i hvilket forskningen kan give den 
størst mulige sociale og økonomiske nytteeffekt. 
28. 1. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 25/17 
3.3. Omfanget af den foreslåede indsats 
Udvalget er ikke i stand til at udtale sig om, hvorvidt 
det beløb på 153,8 mio ECU, hvoraf Kommissionen 
skal finansiere de 88,5 mio ECU over tidsrummet 
1985 til 1989, måtte være af den rigtige størrelsesor­
den. 
Så længe det finansielle overslag over udgifterne til 
rammeprogrammet ikke er godkendt af Rådet, er 
det ikke muligt at sige, om et vilkårligt enkelt ad 
hoc-forslag har den rigtige størrelse set i relation til 
helheden. 
Udvalget er imidlertid overbevist om, at skal indsat­
sen krones med held, repræsenterer udgifterne det 
minimum, som EF bør anvende på bioteknologi. 
Hvis Rådet ikke ser sig i stand til at tildele de fore­
slåede bevillinger i fuldt omfang, bør det i det mind­
ste drage omsorg for, at budgettet er tilstrækkeligt 
til, at der kan gennemføres et rimeligt bioteknolo­
gisk program. 
En ting, som efter Udvalgets mening i hvert fald må 
undgås er, at Kommissionens initiativ og medlems-
statskontrahenternes vilje til at deltage ikke kommer 
til at lide under forsinkelser som følge af finansielle 
drøftelser, som ikke munder ud i beslutninger. Ud­
valget anmoder derfor indstændigt Rådet om at 
træffe en principbeslutning om at køre forslaget 
igennem, uanset hvor store bevillinger man vil stille 
til rådighed på det næste rådsmøde. 
3.4. Retlige aspekter 
Udvalget mener, at lovgivningen vedrørende intel­
lektuel ejendomsret, herunder spørgsmål omkring 
det europæiske patent, er vigtige områder, som må 
gøres til genstand for nøje overvejelser efterfulgt af 
egnede foranstaltninger. 
Udvalget bemærker, at disse spørgsmål udgør prio-
ritetsaktionerne IV og V i Kommissionens hand­
lingsprogram på bioteknologiområdet og insisterer 
på, at man uden unødig opsættelse fremlægger for­
slag til foranstaltninger. 
3.5. Interessefællesskab på bioteknologiområdet 
Udvalget betragter udviklingen af bioteknologipo­
tentiellet i Fællesskabet som noget, der skal ske i 
teamsamarbejde mellem arbejdsgivere, arbejdsta­
gere og hele Fællesskabet. 
3.5.1. Erhvervslivet vil være ansvarligt for udvik­
lingen af produkter og processer og for deres heldige 
økonomiske anvendelse. Erhvervslivet må derfor 
være inddraget fra starten. Udvalget så gerne, at er­
hvervslivet blev endnu mere inddraget i forsknings­
programdefinitionen gennem et veltilrettelagt infor­
mationsprogram rettet til erhvervslivet, over er­
hvervslivets deltagelse i kontraktudvælgelsen, inddra­gelse i programforvaltningen og helt frem til er­
hvervslivets inddragelse' i anvendelses- og ledsa­
gespørgsmål. 
3.5.2. Udvalget er opmærksom på den centrale rol­
le, de små og mellemstore virksomheder spiller for 
udviklingen af avanceret teknologi, specielt i USA. 
Udvalget henstiller, at Rådet pålægger Kommissio­
nen at være særlig opmærksom på de små og mel­
lemstore virksomheders deltagelse i programmer 
med omkostningsdeling og på problematikken om­
kring teknologioverførsel til små og mellemstore 
virksomheder på anvendelsesstadiet. Udvalget fin­
der også, at den del af Kommissionen tjenestegrene, 
der er ansvarlige for anvendelsen af forskningsresul­
taterne, bør være særligt opmærksomme på det 
nødvendige i, at de, der står til rådighed med risiko­
villig kapital, informeres om bioteknologiens frem­
tidsmuligheder. 
3.5.3. Udvalget finder, at man på tilsvarende måde 
bør drage omsorg for at inddrage de ansatte i beslut­
ningsprocessen. Der bør findes frem til egnede pro­
cedurer for kommunikation med medarbejdernes 
organisationer. 
Udvalget er endvidere af den opfattelse, at dette 
ikke kun berører arbejdstagerne de nye højteknolo­
giske industrier; det berører også arbejdstagere i in­
dustrier, som måtte føle sig truet. 
Uanset hvor store anstrengelser dette måtte inde­
bære, vil Udvalget anbefale Rådet at gøre alt, hvad 
der står i dets magt for at sikre denne målsætning 
realiseret som et centralt led i Kommissionens stra­
tegi. 
3.5.4. For Udvalget at se er den tredje partner hele 
offentligheden i Fællesskabet. Offentlighedens sam­
arbejde og støtte er af afgørende betydning. Det er 
på denne baggrund, bemærkningerne i de to 
følgende afsnit skal ses. 
3.6. Samfundsmæssige konsekvenser 
Udvalget er opmærksom på, at udviklingsperspekti­
verne på bioteknologiens område fremkalder frygt 
for, at det traditionelle landbrugsmønster i Fælles­
skabet vil blive påvirket. På samme måde kan man 
forestille sig, at visse andre traditionelle industrier 
vil føle sig truet i takt med nye industriers indtog. 
Udvalget så gerne nogle analyser af disse og andre 
samfundsmæssige konsekvenser igangsat på Kom­
missionens initiativ. Specielt ville man hilse en til­
bundsgående analyse af konsekvenserne for land­
bruget velkommen, herunder en undersøgelse af mu­
ligheden af nye afgrødemønstre. 
Udvalget finder det overordentlig vigtigt, at man 
sikrer sig forståelse i europæiske landbrugskredse 
Nr. C 25/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 85 
for bioteknologiens muligheder og støtte til dens ud­
vikling. 
3.7. Etiske aspekter 
Udvalget vil over for Rådet understrege, at gentek­
nikken, der er en central bestanddel af bioteknolo­
gien, er et magtfuldt værktøj, som menneskeheden 
kan anvende såvel i det ondes som i det godes tjene­
ste. 
Da spørgsmålet om genteknikkens accept allerede er 
blevet rejst, anmoder Udvalget indstændigt Rådet 
om: 
— at sikre, at Kommissionen yder en effektiv kom­
munikationsindsats for at orientere hele offent­ligheden om de implicerede problemer uden dog 
at popularisere spørgsmålene i overforenklet 
form, 
at igangsætte undersøgelser af mulighederne for 
en kontrolmekanisme, der skal betragte den gen­
etiske forskning under en etisk synsvinkel og 
måske overvåge denne forskning i offentlighe­
dens interesse, 
at tage stilling til, om det er nødvendigt at 
etablere et EF-organ til udstedelse af autorisa­
tion til laboratorier, der agter at arbejde med 
menneskeligt og dyrisk genetisk materiale. 
Bruxelles, den 21. november 1984. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om 
— forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 337/79 om 
den fælles markedsordning for vin(1) 
— forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 338/79 om 
fastlæggelse af særlige regler for kvalitetsvine fra bestemte dyrkningsområder(*) 
— forslag til Rådets forordning (EØF) om fravigelse af den ordning, der er fastsat i 
forordning (EØF) nr. 456/80 om ydelse af præmier for midlertidig og endelig nedlæg­
gelse af visse vinarealer samt præmier for afkald på genbeplantning(1) 
— forslag til Rådets forordning (EØF) om ydelse af præmier for endelig nedlæggelse af 
visse vinarealer i produktionsårene 1985/86 til 1989/90 (') 
— ændring af forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 
337/79 om den fælles markedsordning for vin 
(85/C 25/08) 
Rådet besluttede den 24. september 1984 under henvisning til EØF-traktatens artikel 
198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om de nævnte 
emner. 
Det forberedende arbejde blev ved Udvalgets beslutning overdraget Michel De Grave 
som hovedordfører, idet Udvalget dog agter at viderebehandle spørgsmålet i en senere 
tillægsudtalelse. 
(i) EFT nr. C 259 af 27. 9. 1984, s. 5 til 10.