KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93)459 endelig udg. 
Bruxelles, den 6. oktober 1993 
KOMMISSIONENS ARBEJDSDOKUMENT OM DET 
TEKNISK-VIDENSKABELIGE INDHOLD I 
SÆRPROGRAMMERNE TIL GENNEMFØRELSE 
AF DET FJERDE RAMMEPROGRAM FOR 
FÆLLESSKABETS INDSATS INDEN FOR 
FORSKNING, TEKNOLOGISK UDVIKLING OG 
DEMONSTRATION (1994-1998) OG 
RAMMEPROGRAMMET FOR DET EUROPÆISKE 
ATOMENERGIFÆLLESSKABS INDSATS INDEN 
FOR FORSKNING OG UDDANNELSE (1994-1998) 
FORELÆGGELSE AF ARBEJDSDOKUMENTET 
Dette arbejdsdokument fra Kommissionen indeholder en nærmere beskrivelse af 
Kommissionens nuværende hensigter med hensyn til det teknisk-videnskabelige indhold 
af de aktiviteter, der er nødvendige for at fortsætte Fællesskabets FTU-indsats, end det 
var tilfældet i Kommissionens forslag til det fjerde rammeprogram (1994-1998) og 
rammeprogrammet for Det Europæiske Atomenergifællesskab (1994-1998). 
Kommissionen er af den opfattelse, at forelæggelsen af et arbejdsdokument om 
særprogrammerne vil gøre det muligt dels at komme videre i drøftelserne om 
rammeprogrammet og dels, for så vidt angår det teknisk-videnskabelige indhold af 
særprogrammerne, at få en lige så konstruktiv dialog i gang mellem de interesserede 
parter, som det har været tilfældet i forbindelse med rammeprogrammerne. 
Kommissionen gør imidlertid opmærksom på, at der kun er tale om retningslinjer og 
hensigter angående det teknisk-videnskabelige indhold, der skal indgå i 
særprogrammerne, og ikke om noget forslag omfattet af EØF-traktatens artikel 130 Q, 
stk. 2 (130 I, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union) eller artikel 7 i Euratom-
traktaten. Forelæggelsen af disse tekster indebærer ikke, at Rådet og Europa-
Parlamentet kun kan fortsætte deres behandling af rammeprogrammerne, hvis de er 
enige i de tekster, der forelægges i dag. Kommissionen vil tværtimod have suppleret og 
ændret disse tekster, når den forelægger sine forslag til særprogrammer i den krævede 
juridiske form. Der vil herunder blive taget fuldt hensyn til de tilpasninger eller ændringer 
af rammeprogrammerne, der måtte blive vedtaget. 
Angivelserne vedrørende hver af de fire foranstaltninger og hvert emne under den første 
foranstaltning er udarbejdet under overholdelse af de generelle retningslinjer, der er 
fastsat i indledningen til bilag III "Videnskabelige og teknologiske mål" i forslaget til det 
fjerde rammeprogram. Dette gælder navnlig samordningen af arbejdet under de 
forskellige horisontale programmer med henblik på at imødekomme 
brugervirksomhedernes behov samt på at tilskynde små og mellemstore virksomheder til 
at deltage i Fællesskabets programmer. FTU-aktiviteterne under et emne, som er fælles 
for flere aktionslinjer (f.eks. transport), vil endvidere blive gennemført i passende nært 
samarbejde for at bevare sammenhængen mellem de foranstaltninger, der gennemføres, 
og Fællesskabets relevante politikker og medlemsstaternes foranstaltninger. 
Angivelserne er endelig i overensstemmelse med de finansielle rammer, der er opstillet 
i den finansieringsoversigt, der ledsagede forslaget til rammeprogram (jf. del III). 
A ^ 
Indholdsfortegnelse 
I. RESUME AF PROGRAMMERNE 
II. TEKNISKE BILAG OM SÆRPROGRAMMERNE 
1. Informations- og kommunikationsteknologi 
Informationsteknologi 
Kommunikationsteknologi 
Telematik 
2. Industriteknologi 
3. Miljø 
4. Biovidenskaber og bioteknologi 
5. Energi 
5a Ikke-nuklear energi 
5b Nuklear sikkerhed 
5c Fusionsenergi 
6. Transport 
7. Målrettet socio-økonomisk forskning 
8. Samarbejde med tredjelande og internationale organisationer 
9. Formidling og nyttiggørelse af FTU-resultater 
10. Forskernes uddannelse og mobilitet 
11. FFC-program (EF) 
12. FFC-program (Euratom) 
III. - OVERSIGTSTABEL OG FINANSIERINGSOVERSIGTEN FOR 
RAMMEPROGRAMMERNE (EF OG EURATOM) 
Al> 
I RESUME AF PROGRAMMERNE 
AC 
DET FJERDE RAMMEPROGRAM 
FØRSTE FORANSTALTNING, FØRSTE DEL 
INFORMATIONS- OG KOMMUNIKATIONSTEKNOLOGI 
I det følgende klarlægges forholdet mellem informations- og kommunikationsteknologi­
delen i forslaget til det fjerde rammeprogram og de tre afsnit i arbejdsdokumentet. 
Spørgsmål vedrørende den overordnede strategi, de foreslåede ændringer og 
begrundelserne herfor såvel som forskningsområdernes betydning behandles i 
indledningerne til de enkelte afsnit. 
I forslaget til det fjerde rammeprogram omfatter første del af den første foranstaltning 
("informations- og kommunikationsteknologi") fire FTU-områder: 
informationsteknologi 
avanceret kommunikationsteknologi 
datakommunikationssystemer af almen interesse 
teknologi til brug i integrerede informations- og kommunikationssystemer 
De tre første områder udspringer af en naturlig opdeling af teknologiområder i 
forbindelse med informations- og kommunikationsteknologi. Det arbejde, som beskrives 
i fjerde afsnit, er fastlagt på grundlag af en analyse af den infrastruktur, der er under 
udvikling i Europa på informationsområdet. Arbejdet omfatter samtlige aspekter af 
informations- og kommunikationsteknologi og afspejler det stigende sammenfald mellem 
de forskellige områder heraf. 
De tre første områder er direkte behandlet i tre afsnit under informations- og 
kommunikationsteknologidelen: "Informationsteknologi", "Avanceret 
kommunikationsteknologi" og "Datakommunikationssystemer af almen interesse". Det 
fjerde område, som har at gøre med integrerede informations- og 
kommunikationssystemer, rækker videre end de tre første områder, eftersom det. har 
betydning for samtlige områder inden for informations- og kommunikationsteknologi. I 
det efterfølgende beskrives det, hvordan det arbejde, som falder ind under det fjerde 
område, er fordelt på de tre første afsnit: 
Udvikling af sprog og informationssystemer: Det foreslås at udføre arbejde i 
forbindelse med generisk formidlingsteknologi og behandlingsteknikker, som kan 
anvendes i forbindelse med sprogligt design og databasesystemer som led i det 
afsnit af rammeprogrammet, som vedrører informationsteknologi. Afsnittet om 
datakommunikation omfatter F&U vedrørende anvendelse af informations- og 
kommunikationsteknologi til sprogligt design (f.eks. oversættelse, sproglige 
ressourcer og sproglige problemer generelt) og informationsdesign (bl.a. hvad 
informationen omfatter og hvor let det er at få adgang til den og anvende den). 
/)X 
Højhastighedsdatabehandling og nev. forskningen i informationsteknologi vedrører 
udnyttelsen af højhastigheds beregningsteknologi og de særlige behov for at 
udnytte højhastighedsnettene til højtydende applikationer. Det FTU-arbejde, der 
berører højhastighedsnetteknologi, indgår i forslagene vedrørende avanceret 
kommunikation. Datakommunikationsprogrammet omfatter endvidere det 
udviklingsarbejde, der skal udføres, når særligt udpegede brugergrupper -
herunder læge- og forskerkredse - skal udnytte og validere resultaterne. 
Multimediesystemer: der skal forskes i værktøjer og standarder for basisbehandling 
af multimedieinformation. Forslagene herom indgår i afsnittet om 
informationsteknologi. Afsnittet om avanceret kommunikation omfatter også 
forskning i multimedietransmission og styring heraf. I datakommunikation indgår 
endvidere de spørgsmål, der må løses inden forskningsresultaterne kan udnyttes 
i multimediesystemer inden for sundhedssektoren, trafikstyring, uddannelse og 
undervisning, biblioteksvæsen og offentlige administrationer. 
Integrerede personlige systemer: den teknologi, der kræves til integrerede personlige 
systemer, indgår i det arbejde, der skal udføres inden for informationsteknologi, 
mens forskningen i kommunikationsaspekter indgår i afsnittet om avanceret 
kommunikation. 
Integration i fabrikationen udgør en del af arbejdet vedrørende 
informationsteknologi, og datasikkerhed behandles som led i arbejdet med 
avanceret kommunikation. 
Kommissionen vil sikre, at disse F&U-aktiviteter bliver koordineret på en passende 
måde, således at man opnår en højere grad af samvirke, en hurtigere formidling af 
resultaterne og en større effektivitet i forsknings- og udviklingsindsatsen. 
Der vil blive indført en særlig procedure for at fremme de små og mellemstore 
virksomheders deltagelse i programmet. Proceduren tager udgangspunkt i erfaringerne 
fra tidligere vellykkede initiativer og er baseret på tilskud til forundersøgelser. Der kan 
indsendes udkast til forslag på et hvilket som helst tidspunkt (åben og løbende 
indkaldelse af forslag), og udvalgte forslagsstillere modtager et tilskud til at søge partnere 
og udarbejde detaljerede forslag. Disse forslag evalueres så med henblik på at afgøre, om 
selve forskningsprojektet skal støttes. 
Indsatsen forventes fordelt mellem de tre afsnit af informations- og 
kommunikationsteknologien som følger: 
Informationsteknologi 55% 
Avanceret kommunikationsteknologi 20,5% 
Datakommunikation 24,5% 
I ALT 100% 
(3 888 mio. ECU) 
INFORMATIONSTEKNOLOGI 
Siden elektronisk databehandling blev kendt i slutningen af 1940'erne, er anvendelsen af 
informationsteknologi (IT) blevet mere og mere udbredt i det økonomiske og sociale liv. 
Informationsteknologien integreres i stigende grad i alle produktions- og 
servicevirksomheder såvel som i samfundsrelaterede tjenester, såsom sundhedsvæsen, 
uddannelse, transport og underholdning. Vi befinder os ved overgangen til en ny 
informationsinfrastruktur eller "infostruktur" i samfundet og industrien. 
Infostrukturen er den samling tjenester og teknologier, der giver alle borgere og 
virksomheder nem adgang til brugbar information på et hvilket som helst tidspunkt og 
et hvilket som helst sted. Infostrukturen integrerer informationsbehandling, 
informationslagring og -udtræk, informationstransmission og selve informationsindholdet. 
IT-industrien selv oplever, at fortjenesten bliver trykket og udbyttet falder, samtidig med 
at informationsteknologierne bliver stadig mere udbredt. Grænserne viskes ud mellem 
leverandører og brugere, mellem det professionelle marked og forbrugermarkederne, og 
mellem IT-industrien og andre industrisektorer. Der er ved at opstå en ny 
"digitalindustri". 
Hvor hurtigt økonomien genopbygges og beskæftigelsen stiger igen, afhænger i høj grad 
af, hvor hurtigt og effektivt omstruktureringen i industrien gennemføres og den nye 
infostruktur falder på plads. 
IT-programmet under det fjerde rammeprogram bygger på ESPRIT-programmets 
hidtidige resultater men indeholder nye strategier og målsætninger som svar på 
1990'ernes nye krav. Med 1990'ernes fokus på udviklingen af infostrukturen og vægt på 
tilgængelighed og brugervenlighed må programmet i højere grad lade sig styre af 
brugernes og markedets behov. Det overordnede mål er at bidrage til en sund vækst i 
infostrukturen, så hele den europæiske industris konkurrenceevne og livskvaliteten 
forbedres. 
For at imødekomme de skiftende behov indeholder programmet nye retningslinjer både 
for det tekniske indhold og for den praktiske gennemførelse. Det er hensigten at lægge 
stor vægt på ekspertnet, at udnytte leverandør-bruger-sammenslutninger og indføre mere 
strømlinede administrative procedurer. Der indføres en række fokusområder, et nyt 
F&U-redskab, der bygger på erfaringerne fra initiativet vedrørende åbne 
mikroprocessorsystemer (Open Microprocessor Systems Initiative - OMI). Et 
fokusområde er en samling aktiviteter, der dækker en række teknologiområder, men som 
har et enkelt veldefineret mål. Fokusområder kan ud over fælles forskningsprojekter 
omfatte andre aktivitetstyper, alt efter hvilke særlige behov der er. For at supplere de 
centrale foranstaltninger vil der blive gennemført udvalgte og målrettede internationale 
samarbejds-, uddannelses- og formidlingsaktiviteter som en integreret del af forsknings-
og udviklingsprogrammet. 
Programmets tekniske indhold er koncentreret om de områder, der har størst betydning 
for udviklingen af infostrukturen, og hvor en indsats på EF-plan vil være den bedste 
måde at udnytte de tilstedeværende midler på, jf. nærhedsprincippet. Arbejdet rettes dels 
mod de mere grundlæggende teknologier og dels mod udvalgte emner, der vedrører 
integration af teknologier i systemer. Derudover foreslås der gennemført langsigtet 
forskning på områder, hvor der er mulighed for, at en indsats på europæisk plan kan føre 
til gennembrud i fremtiden. 
Software er et af hovedelementerne i infostrukturen og udgør over halvdelen af 
computeres og indkapslede systemers værdi. Det er en bydende nødvendighed at forstå, 
udvikle og fremme teknologier, der gør det muligt at udvikle pålidelig, korrekt, effektiv 
og brugervenlig software. F&U-aktiviteterhe i særprogrammet er koncentreret om et 
begrænset antal softwareteknologier, der er af afgørende betydning for at imødekomme 
dette behov. 
Elektroniske komponenter og subsystemer er de fysiske byggeblokke i infostrukturen. 
Aktiviteterne i programmet samles om tre emner: Halvledere, med særlig vægt på 
avancerede integrerede kredsløb til specifikke anvendelser, periferienheder, især flade 
skærme og kompakte hukommelsessystemer, og mikrosystemer. 
Multimedieteknologier er et tredje nøgleområde. Programmet er her koncentreret om 
de teknologier, der er nødvendige for at skabe, behandle, vise og gemme 
multimedieinformation, med særlig vægt på udvikling af integrerede personlige systemer -
et af de vigtigste anvendelsesområder for multimedieteknologierne. 
Ud over disse tre områder, der vedrører støtteteknologier, omfatter programmet fire 
fokusområder, der har at gøre med integration af de mere grundlæggende teknologier 
i komplekse systemer. Der vil især blive lagt vægt på tilgængelighed og brugervenlighed. 
Med fokusområdet højperformant databehandling og netkommunikation sigtes mod at 
øge Europas ekspertise i at udnytte edb-teknologier, der giver den højeste ydeevne - en 
ekspertise, der er uundværlig både i forbindelse med indkapslede systemer i 
infrastrukturen og for at fastholde konkurrenceevnen i en voksende række industrier. 
Under initiativet vedrørende åbne mikroprocessorsystemer fortsættes det arbejde, der 
blev indledt under det tredje rammeprogram inden for udvikling af standarder for og 
teknologier til åbne mikroprocessorsystemer, et område, der også har stor betydning for 
indkapslede systemer. 
Fokusområdet teknologier til støtte for virksomhedsprocedurer vedrører virksomhedernes 
integration i infostrukturen og effektiv anvendelse af IT i virksomhederne. Det er et 
område, hvor man netop begynder at se betydelige fremskridt i konkurrenceevnen. 
Endelig er der fokusområdet integration i fabrikationen, som har at gøre med integration 
af IT i fremstillingsprocesser til støtte for nye konkurrencedygtige driftsformer, som f.eks. 
fleksibel, ressourcebesparende produktion efter princippet "netop til tiden". 
5 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Software- og multimedieteknologier 22% 
Komponenter og subsystemer 23% 
Teknologier til støtte for virksomhedsprocedurer 20% 
Integration i fabrikationen 
Åbne mikroprocessorsystemer 25% 
Højperformant databehandling og netkommunikation 
Langsigtet forskning 10% 
I ALT 100% 
6 
KOMMUNIKATIONSTEKNOLOGI 
Resume 
Avanceret kommunikationsteknologi og -tjenester spiller en vigtig rolle både for 
konsolidering af det indre marked, for forbedring af de europæiske virksomheders 
konkurrenceevne og_ for fjernelse af skævheder i den økonomiske udvikling. 
Kommunikationstjenesterne er en vital forbindelse mellem industri, servicesektor og 
marked og mellem yderregionerne og de økonomiske kraftcentre. Disse tjenester er også 
en forudsætning, hvis man skal kunne tilgodese den sociale samhørighed og kulturelle 
udvikling. 
Det arbejde, der er planlagt i nærværende program, bygger videre på de resultater, der 
allerede er opnået inden for RACE-programmet, dog således at vægten i højere lægges 
på at fremme nye, innovative anvendelsesmuligheder. 
Formålet med programmet er at skabe avancerede kommunikationssystemer og 
-tjenester, som kan bidrage til den økonomiske udvikling og den sociale samhørighed i 
Europa. Udgangspunktet i denne forbindelse er den rivende teknologiske udvikling, de 
igangværende ændringer af lovgivningerne og muligheden for at udvikle avancerede 
tværeuropæiske net og tjenester. 
Arbejdet tager sigte på at styrke Europas teknologiske position inden for digital 
bredbåndskommunikation. Man ønsker at skabe et diversificeret og konkurrencedygtigt 
kommunikationsmiljø, en effektiv netadministration og udbredt brug af nye tjenester. I 
særdeleshed er det tanken at igangsætte foranstaltninger til fremme og koordinering af 
indførelsen af digitale multimedietjenester og integrerede fotoniske systemer, således at 
disse kan få almindelig udbredelse efter år 2000. Med dette formål for øje ønsker man 
at tilvejebringe det fornødne teknologiske grundlag for optiske fibernetværk. 
Arbejdet omfatter også fælleseuropæisk mobilkommunikation, både via de faste net og 
via radio/satellitbaserede systemer. I denne forbindelse lægges vægten i særlig grad på 
brugernes adgang til nettene, såvel offentlige som private net. Det er ydermere planen 
at udvikle den fornødne teknik til at beskytte informationernes integritet, fortrolighed og 
disponibilitet i de integrerede systemer, og at demonstrere disses funktion. 
Inden for alle områder tages initiativet af brugergrupper med fælles behov. Dette sikrer, 
at alt forsknings- og teknologisk udviklingsarbejde tilgodeser deres ønsker, og at den 
teknologiske udvikling koncentreres om de felter, der reelt har betydning for Europas 
økonomiske og sociale udvikling. Kendskabet til brugernes ønsker vil således sikre, at den 
teknologiske udvikling hurtigt tilpasses ændringer i de økonomiske og sociale forhold, 
eller til nye opdagelser og gennembrud inden for videnskaben. 
Systemintegration, brugbarhedsforsøg og demonstration af avancerede tjenester får en 
vigtig rolle at spille, og man vil opretholde nær kontakt med udviklingen inden for de 
tværeuropæiske net. Med disse forsøg får grupper med fælles interesser mulighed for at 
eksperimentere med ny teknologi, klarlægge de struktur- og lovgivningsproblemer, der 
hæmmer brugen af avanceret kommunikation, fastlægge en optimal praksis, og vurdere, 
hvilke virkninger det får på den sociale udvikling, når informationsteknik i højere grad 
vinder indpas i erhvervslivet og arbejdet decentraliseres og fordeles ud på forskellige 
medarbejder i forskellige geografiske lokaliteter, og når de små virksomheder går over 
til at anvende kommunikationsnet. 
Det teknologiske udviklingsarbejde omfatter følgende seks områder 
1. Interaktive digitale multimediesystemer og tjenester 22-26% 
(herunder digital video/tv) 
2. Lysbaseret teknologi 17-19% 
3. Etablering af højhastighedsnet 11-13% 
4. Mobil- og personlig kommunikation 18-20% 
5. Intelligente net og den tekniske udformning af tjenesterne 15-17% 
6. Kvalitet, sikkerhed og driftssikkerhed inden for teletjenester og 
-systemer 6-8% 
Tværgående foranstaltninger 4,5-5,5% 
Sigtet med de tværgående foranstaltninger er at opnå bred enighed og at samordne de 
regionale/nationale bestræbelser; at fremme det internationale samarbejde; at udbrede 
og udnytte resultater og at fremme faglig uddannelse inden for avanceret 
kommunikationsteknologi og tjenestestyring. 
8 
FTU VEDRØRENDE DATAKOMMUNIKATIONSSYSTEMER AF ALMEN 
INTERESSE 
Resume 
Informations- og kommunikationsteknologi er et område i hastig udvikling. De forskellige 
teknologier kan sammensættes i undertiden meget komplekse konfigurationer og dermed 
give forskellige kategorier af brugere, f.eks. offentlige tjenester eller privatpersoner, 
adgang til en lang række nye produkter og tjenester, som opfylder grundlæggende sociale 
og økonomiske behov. Begrebet "datakommunikationssystemer" omfatter udstyr, 
programmer og tjenester (fjernstudier, fjernarbejde, fjernbehandling af patienter, 
fjernadministration af vej- og lufttrafik og lignende), som er sammensat af disse 
forskellige elementer. 
Forskningsprogrammet vedrørende datakommunikationssystemer af almen interesse har 
to hovedmålsætninger. Den første, som går igen fra tidligere, er at fremme den 
europæiske konkurrenceevne. Den anden, som er udledt af den europæiske 
unionstraktat, er at fremme de forskning, som støtter en EF-dækkende politik for andre 
områder. Eftersom programmet skal være brugerorienteret, vil dette mål være prioriteret 
højest. 
Denne FTU hviler på den erfaring, der er opnået som led i det tredje rammeprogram, 
men der vil fremover blive lagt større vægt på distribuerede og interaktive 
multimedieanvendelser i stedet for ren og skær dataoverførsel. Der vil desuden blive lagt 
større vægt på at opfylde brugernes behov og finde de billigste og mest effektive 
løsninger. Disse tre nye målsætninger gælder ikke blot for programmet som helhed, men 
for samtlige projekter, som det omfatter. 
Når datakommunikationsudstyr og -tjenester er tilpasset brugernes behov og tilgodeser 
såvel økonomiske som tekniske forhold, vil programmet medvirke til at styrke det 
europæiske erhvervslivs konkurrenevne og optimere investeringen i Europas infrastruktur 
for information og kommunikation - også kaldet infostruktur. 
Programmet omfatter tre hovedområder: 
infostruktur for tjenester af almen interesse (40-52%) - datakommunikation inden 
for transport, sundhedsvæsen og administration 
infostruktur for vidensformidling (16-22%) - forskere, uddannelse og undervisning, 
biblioteker 
infostruktur for bedring af levevilkår (13-19%) - datakommunikation for ældre, 
handicappede, by- og landområder samt miljøbeskyttelse. 
Et fjerde område omfatter FTU-arbejde af tværgående art (16-22%): udvikling af 
datakommunikationssystemer, udvikling af sprogligsystemer, udvikling af 
informationssystemer. 
9 
INDUSTRITEKNOLOGI 
Som følge af markedernes stadig mere verdensomspændende karakter, den skærpede 
internationale konkurrence fra nye industrielle kraftcentre, stigende omkostninger til 
udvikling af ny teknologi og kortere levetid for produkterne må den europæiske industri 
styrke sit samarbejde for at kunne beherske en tilstrækkelig bred vifte af teknologier og 
få forrentet sin FTU-indsats. 
I denne forbindelse bør EF's teknologistrategi spille en vigtig rolle som katalysator og 
støtte for medlemsstaternes og virksomhedernes indsats. Sammenkoblingen af EF's og 
medlemsstaternes virke er nødvendig for at stimulere erhvervslivets evne til at udvikle 
nye konkurrencedygtige produkter og processer, der opfylder forbrugernes og samfundets 
behov på sådanne områder som transport, boliger, sundhed, miljø, forvaltning af 
ressourcerne, beskæftigelse og arbejdsvilkår. 
EF's virke bør derudover støtte tilvejebringelse af det videnskabelige og tekniske grundlag 
for etablering og anvendelse af standarder (standardforberedende arbejde). 
For at være på linje med den nye EF-industripolitik og på baggrund af beskæftigelses­
problemerne skal EF's indsats koncentreres om de teknologier, der hurtigt kan finde 
anvendelse inden for en tilstrækkelig bred vifte af industriaktiviteter. Udviklingen i nye 
anskuelser af menneskelige og organisationsmæssige aspekter af virksomhedernes 
produktionssystemer vil så vidt muligt blive integreret i EF's forskning inden for 
industriteknologi. 
Med dette for øje tilstræber programmet for industriteknologi at fremme udvikling, 
integration og anvendelse af udviklingskritiske, generiske teknologier til brug i forskellige 
faser af produkters og materialers livscyklus, gennem samarbejde på tværs af fag- Qg 
sektorgrænser. 
Noget af det mest bemærkelsesværdige ved den nuværende teknologiske udvikling er, at 
produkt- og procesteknologi udvikler sig sideløbende. 
Forskningen skal koncentreres på følgende 4 områder: 
1. Udvikling, konstruktion, ingeniørteknik, produktionssystemer og forvaltning af 
menneskelige ressourcer: 
Aktionerne med omkostningsdeling skal omfatte udvikling og anvendelse af nye 
udviklings- og konstruktionsmetoder, ingeniørtekniske metoder og 
produktionsmetoder, herunder computerstøttede metoder, prototyping, nye 
fremstillingsteknikker, nye kontrol- og diagnosticeringssystemer, analyse af 
fejlmåder, sundheds- og sikkerhedsproblemer, forskning i elektronik/mekanik og 
miniaturisering af komponenter samt integration af ny teknologi ude i fabrikken 
under hensyn til nye modeller for tilrettelægning af produktionen. 
Koordinerede aktiviteter kommer bl.a. til at vedrøre metoder for modellering af 
produkters opførsel og forarbejdning af dem og forskning i forbindelse med nye 
modeller for tilrettelægning af produktionen. 
10 
2. Materialer og materialerelateret teknologi: 
Aktionerne med omkostningsdeling skal omfatte forskning i nye teknikker til 
fremstilling af syntetiske materialer (legeringer, kompositter, intelligente 
materialer), konstruktion af højtydende materialer, molekylær teknik, især 
supramolekylær kemi og nanoteknologi, styring af bearbejdningsmåder samt ny 
teknologi til genanvendelse af industriaffald og -produkter. 
Koordinarede aktiviteter vil omfatte grundforskning til forøgelse af kendskabet til 
materialers egenskaber og opførsel. 
3. Avanceret fremdriftsteknologi: 
Blandt de forskellige generiske teknologier, der er nødvendige for at forbedre 
transportmidler, bl.a. biler og fly, vil man koncentrere sig om fremdriften. Hoved­
vægten bliver lagt på anvendelse af nye konstruktions- og fremstillingsteknikker, 
pålidelighed, modellering og simulering, forureningsbekæmpelse, effektivitet og 
energibesparelse. 
4. Forskning vedrørende standardisering, måling og prøvning: 
Aktiviteterne tager sigte på at understøtte fastlæggelse og gennemførelse af EF's 
politikker og medvirke til forbedring af industriens kvalitetskontrolmetoder. Det 
videnskabelige grundlag for udvikling af målemetoder til brug ved anvendelse af 
direktiver og forordninger, især vedrørende det indre marked, levnedsmidler, 
landbrug, sundhed, arbejdsmiljø og miljø, skal tilvejebringes. 
Den standardforberedende forskning vil i samråd med CEN/CENELEC blive 
koncentreret om måleproblemer i forbindelse med direktiver, der hører under den 
"nye metode" (byggeri, maskiner, medicinske anordninger m.v.), afprøvning af 
produkter og indførelse af nye fremstillingsteknikker og avancerede materialer. 
Der vil blive benyttet samrådsmekanismer til at oprette en europæisk 
metrologiinfrastruktur og som støtte for etablering af ordninger for gensidig 
anerkendelse. 
Da EKSF-traktaten snart udløber, vil forskningsaktiviteter vedrørende nye stålprodukter 
og -processer gradvis blive inkluderet i programmet. 
Under gennemførelsen af programmet bliver hovedvægten lagt på tværnationale 
projekter, der går på tværs af fag- og sektorgrænser, hvorved synergien mellem 
forskellige industrisektorer fremmes, og på projekter, hvori der deltager både 
leverandører, fabrikanter, slutbrugere, universiteter og forskningscentre. I programmet 
bliver der desuden taget hensyn til virksomhedernes behov for en organisationsmæssig 
fornyelse, der kan gøre forvaltningen af de menneskelige ressourcer mere effektiv og 
fremme integration af ny teknologi. 
Forskningsaktiviteter, der involverer små og mellemstore virksomheder, og uddannelse 
i forbindelse med industriforskning skal styrkes. 
Formidlings- og udnyttelsesaspekter skal ligeledes styrkes og indgå lige fra projekternes 
start, så FTU-resultaterne udnyttes optimalt; dette sker i nær tilknytning til horisontale 
formidlings- og udnyttelsesaktiviteter. 
11 
Under styringen af de udvalgte projekter bliver indsatsens virkning styrket gennem 
koordinering af samtlige projekter inden for et bestemt emne (renere teknologi, fleksibel 
produktion, nye fremdriftssystemer og måle- og kalibreringsmetoder). Derved bliver der 
større synergi mellem deltagerne og bedre koordinering med komplementære EF-
programmer og andre initiativer på europæisk plan, især EUREKA-initiativet. I 
forlængelse af konklusionerne fra Edinburgh-topmødet og den seneste EUREKA-
ministerkonference i Paris (hvor principperne i EUREKA-planen på mellemlang sigt 
1992-1996 blev bekræftet) styrkes synergien med EUREKA gennem afholdelse af fælles 
konferencer og større udveksling af oplysninger om projekter. 
Der skal oprettes områdespecifikke ekspertnet til fremme af synergien mellem nationale 
aktiviteter inden for f.eks. fleksibel produktion, bilindustri og flyindustri. 
FFC's direkte aktioner inden for industriteknologi omfatter nye avancerede materialer, 
teknikker til ikke-destruktiv prøvning, standardforberedende forskning (bygningsmekanik, 
måling og referencematerialer) og videnskabelige og tekniske aktiviteter til støtte for EF's 
industripolitik og det indre marked. 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Udvikling, konstruktion, ingeniørteknik, produktionssystemer og forvaltning 
af menneskelige ressourcer 34-39% 
Materialer og materialerelateret teknologi 33-38% 
Avanceret fremdriftsteknologi 10-12% 
Forskning vedrørende standardisering, måling og prøvning 12-16% 
I ALT 100% 
(1 573 mill. ECU) 
12 
MILJØ 
Fællesskabet har en veletableret politik for miljøbeskyttelse og bæredygtig udvikling 
(Fællesskabets femte program for politik og handling i forbindelse med miljøet og 
bæredygtig udvikling). Hensigten med denne politik er at forbedre livskvaliteten, navnlig 
takket være hensyntagen til miljødimensionen i Fællesskabets forskellige sektorpolitikker 
og indførelse af en EF-lovgivningsramme baseret på solidt videnskabeligt og teknisk 
videngrundlag. Den pågældende politik bidrager ligeledes til at styrke virksomhedernes 
konkurrenceevne og øge beskæftigelsen. Udarbejdelse og gennemførelse af denne strategi 
forudsætter, at der gøres en stadig forskningsindsats. 
Det er nødvendigt at undersøge, forstå og følge den til tider uforudsigelige udvikling i 
miljøets forskellige bestanddele. Dette forudsætter udvikling af passende diagnosemidler 
samt observations-, overvågnings- og modelleringssystemer. Der skal også udvikles 
tekniske midler til at forudsige den miljømæssige nedbrydning, for at den kan modvirkes. 
Problemets fysiske og samfundsmæssige dimensioner nødvendiggør en indsats på 
kontinentplan. Verdensomspændende forskning på miljøområdet samt de politiske og 
geostrategiske følger heraf (jordobservation, beskyttelse og forvaltning af naturressourcer) 
forudsætter en stadig stigende koordinering af medlemsstaternes indsats, for at den 
europæiske forskning bedre udnyttes og synliggøres. I overensstemmelse med 
nærhedsprincippet bør medlemsstaternes foranstaltninger derfor integreres og suppleres 
gennem en fællesskabsindsats. 
Fællesskabets F&U-indsats er koncentreret om 3 emner: 
det naturlige miljø, miljøkvalitet og globale ændringer 
miljørelaterede teknologier 
jordobservation og anvendelse af rumteknologi. 
For hver af disse emner er der blevet fastlagt højt prioriterede mål, som Fællesskabets 
ressourcer skal koncentreres om. Disse højt prioriterede mål nås takket være etablering 
af videnskabelige net på højt plan, der fungerer på basis af samordnede aktioner og 
aktioner med omkostningsdeling. 
1. Forskning vedrørende det naturlige miljø, miljøkvalitet og globale ændringer 
Forskningsindsatsen vil blive koncentreret om følgende: 
forståelse og modellering af naturlige systemer, og klimaet og deres 
vekselvirkninger med menneskets virksomhed, navnlig af de samfundsøkonomiske 
aktiviteters virkninger på miljøet (biogeokemiske kredsløb, forudsigelse af 
klimaændringer, processer der styrer det atmosfæriske system osv.) 
13 
følgerne af miljøændringer på natursystemerne, samfundet og økonomiske 
aktiviteter 
2. Forskning i miljørelaterede teknologier 
Indsatsen vil blive koncentreret om følgende: 
hjælp til teknologisk udvikling inden for observation og overvågning af miljøet 
(instrumentteknologier) 
udvikling af teknologier til behandling af spildevand og affald (udbedrende 
teknologi) og forebyggende teknikker på basis af lønsomhedsforholdet (som 
supplement til programmet for industriteknologier); de samfundsøkonomiske 
aspekter vil ligeledes blive taget i betragtning 
udvikling af teknologier til genetablering af ødelagte dele af miljøet og teknologier 
og metoder til overvågning af, beredskab ved og styring af naturrisici. 
Disse aspekter af miljøforskningen, der er særlig vigtige for forbedring af 
virksomhedernes konkurrenceevne, vil blive koordineret med forskningsaktiviteterne 
vedrørende miljøvenlige teknologier, der foretages i forbindelse med Fællesskabets andre 
FTU-programmer, såsom industriteknologi og energi. 
3. Jordobservation: Anvendelse af rumteknologi 
Bestræbelserne vil blive koncentreret om følgende: 
støtte til forskning i avanceret teknologi inden for sonder og udvikling på det 
prækonkurrencielle stade af instrumenter af fællesskabsinteresse 
udvikling af et decentraliseret europæisk net til forvaltning af og adgang til 
rumdata. 
Disse forskningsaktiviteter vil bl.a. gøre det muligt at: 
intensivere og effektivt udnytte satellitdata i de nødvendige informationssystemer 
til iværksættelse af Fællesskabets politik (inden for landbrug, miljø, 
regionaludvikling, udviklingslande osv.) 
stimulere og udvikle markederne for anvendelse og derigennem udvikle industrier 
med høj merværdi. 
Med henblik på at koncentrere Fællesskabets forskningsindsats og øge dens synlighed i 
verdensbilledet vedrørende forskning i globale ændringer, vil de planlagte 
forskningsaktioner på dette område blive udført inden for rammen af ENRICH 
(Europæisk net for forskning i globale ændringer). 
14 
Indsatsen i denne forbindelse skal gøre sit til at a) forskningsresultaterne bidrager til 
gennemførelse af målsætningerne for verdensprogrammerne IGBP, WCRP og HDP, og 
b) resultaterne ligeledes kan anvendes til gennemførelse af førnævnte femte 
handlingsprogram. 
Forskningsaktionerne i forbindelse med ENRICH-nettet vil omfatte samordnede aktioner 
vedrørende specifikke emner, forskningsprojekter med omkostningsdeling og de hertil 
svarende FFC-aktiviteter. Formålet er at integrere den nationale forskningsindsats for at 
opnå tilstrækkelige forskningspotentialer og at koncentrere fællesskabsindsatsen om et 
begrænset antal store projekter. 
Bidraget fra FFC vil navnlig vedrøre standardforberedende forskning, forskning i globale 
ændringer og udvikling og koordinering af datacentre for miljøobservation (jord- og 
rumsegmentet). 
For at finde løsninger, der opfylder Fællesskabets krav på miljøområdet, vil programmet 
søge at samle og styrke de europæiske forskningsinfrastrukturer, der er nødvendige for 
at videreføre målsætningerne af Fællesskabets FTU på dette område (net og databank, 
observationssystemer så som skibe osv.). 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Naturmiljøet, miljøkvalitet og globale ændringer 55-65% 
Miljørelaterede teknologier 20-30% 
Jordobservation: Anvendelse af rumteknologier 10-20% 
I ALT 100% 
(625 mio. ECU) 
15 
BIOVIDENSKABER OG BIOTEKNOLOGI 
På det biologiske og bioteknologiske område, hvor Europa har gjort så mange afgørende 
opdagelser og opfindelser, er forskningsindsatsen stadig betydeligt mindre end i USA, og 
med hensyn til den industrielle udnyttelse af forskningsresultaterne er Europa mindre 
effektiv end dets konkurrenter, hvilket til dels skyldes markedets opsplitning og 
samarbejdshindringer på tværs af lande- og faggrænser mellem universiteter og industri. 
Hertil kommer, at bioteknologien som forskningsområde har stor betydning for 
livskvaliteten, både med hensyn til sundhed og miljø. 
Endelig har Fællesskabet lovgivningsmæssige opgaver på industri-, miljø- og 
sundhedsområdet, og det er vigtigt, at lovgivningen hviler på et ajourført videnskabeligt 
og teknologisk grundlag, som anerkendes af alle, bl.a. af Fællesskabets handelspartnere. 
Der er altså behov for EF-forskning i biovidenskaber og bioteknologi. 
Fællesskabet må forny eller tilpasse sine egne forskningsmetoder og -infrastrukturer 
under hensyntagen til den sidste snes års forskellige videnskabelige fremskridt, som 
tidligere EF-foranstaltninger i øvrigt i høj grad har bidraget til. 
Programmet skal fremme helhedsorienterede fremgangsmåder, hvori mange forskellige 
discipliner inddrages med deltagelse fra brugere, forbrugerorganisationer, 
erhvervssammenslutninger, industrielle fora, med særlig vægt på den socio-økonomiske 
udnyttelse af de videnskabelige og tekniske resultater, navnlig fra de små og mellemstore 
virksomheders side. 
Særprogrammet omfatter følgende tre områder: 
bioteknologi 
forskning i biomedicin og sundhed 
anvendelse af biovidenskaber og bioteknologi på landbrug og fiskeri (herunder 
agroindustri, levnedsmiddelteknologi, skovbrug og udvikling i landdistrikterne). 
Inden for hvert af disse områder vil indsatsen blive koncentreret om visse emner. For 
andre emners vedkommende vil der blive skabt en EF-merværdi gennem EF-
samordningsnet, der hviler på medlemsstaternes egne forskningsaktiviteter. 
På det bioteknologiske område koncentreres indsatsen om følgende felter: 
cellefabrikken: her integreres bidrag fra cellebiologi, biokemi, procesteknik og 
informatik 
sekvensering af model-genomer med henblik på mere effektiv udnyttelse af de 
biologiske ressourcer, med særlig vægt på metodeudvikling 
plantemolekylærbiologi, med særligt sigte på teknologi, der kan frembringe nye 
landbrugsprodukter 
cellekommunikationen inden for neurovidenskaberne: målet er at få bedre indsigt 
i, hvordan nerveceller og nervesystemer fungerer. Forskningen kan bidrage til 
formulering af nye lægemidler til afhjælpning af dysfunktion i celler og organer. 
16 
Samordningsnet vil blive oprettet for at bringe forskersamfundene sammen omkring: 
dyrefysiologi, immunologi og strukturbiologi 
standardforberedende forskning, biodiversitet og samfundets accept 
infrastrukturer (bioinformatik osv.). 
For så vidt angår forskning i biomedicin og sundhed skal de koncentrerede 
foranstaltninger omfatte følgende emner: 
Epidemiologi, diagnose, forebyggelse og behandling af alvorlige sygdomme, bl.a. 
AIDS og kræft. 
Udvikling af antivirale lægemidler og vacciner til sikring af folkesundheden. 
Udvikling af nye modeller til tests og kliniske undersøgelser inden for 
farmakologisk forskning (standardforberedende farmakologi) i nervelidelser, 
sindslidelser og immunologiske lidelser. Det er et område i hurtig udvikling og af 
stor socio-økonomisk betydning. Foranstaltningen^Jcal gennemføres i samarbejde 
mellem forskere, industrifolk og regeludstedende myndigheder. 
Hjerneforskning under hensyntagen til andre internationale 
samarbejdsprogrammer; målet er at forbedre behandlingen af nervelidelser og 
cerebrovaskulære lidelser. *\ 
EF-landenes sagkundskaber skal samles i samordningsnet på følgende områder: 
forebyggelse, arbejdsmedicin, risikofaktorer og folkesundhed 
epidemiologi vedrørende sygdomme med væsentlige socio-økonomiske virkninger 
hjerte/kredsløbssygdomme 
det humane genom 
forskning i sundhedstjenester 
evaluering af teknologier henhørende under biomedicinsk teknik 
biomedicinsk etik. 
Med hensyn til anvendelser af biovidenskaber og bioteknologi på landbrug og fiskeri, 
herunder agroindustri, levnedsmiddelindustri, skovbrug og udvikling i landdistrikter skal 
forskningsforanstaltningerne koncentreres om: 
integreret produktion og forarbejdning med sigte på stærkt forædlede produkter 
opskalering og downstream-forarbejdning, med anvendelse af nye metoder i de 
agroindustrielle processer 
avanceret teknologi til at forbedre levnedsmidlers og drikkevarers 
ernæringsmæssige kvalitet 
støtte for Fællesskabets politik inden for landbrug og fiskeri, og efter reformen 
heraf fastlæggelse af nye perspektiver for de pågældende sektorer med vægten 
lagt på: 
17 
i sektorerne for landbrug, skovbrug og udvikling i landdistrikterne: 
tilpasning af produktion og processer, produktionskvalitet, 
produktionsdiversitet, harmonisk skovdrift og støtte til 
udviklingsprogrammer for landdistrikter 
i sektoren for fiskeri og akvakultur: opretholdelse af råvarernes oprindelige 
kvalitet for at øge deres merværdi, virkninger for ressourcer og miljø samt 
socio-økonomiske aspekter, forbedring af de genetiske og patologiske 
egenskaber hos arter, der dyrkes i akvakultur. 
Der skal skabes samordningsnet til støtte for forskningen i primærproduktion, 
levnedsmiddelforarbejdning og udviklingen i land- og kystområder. 
FFC vil gennemføre direkte foranstaltninger inden for analyse af en række 
levnedsmiddelprodukter og anvendelse af telemålingsdata som led i gennemførelsen af 
Den fælles landbrugspolitik. 
På de tre områder inden for biovidenskab og bioteknologi skal der gennemføres en 
række horisontale aktiviteter (demonstrationsprojekter samt juridiske, etiske og sociale 
aspekter). 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
1. Bioteknologi 46-50% 
(heraf vedrører område 2 3-7% 
og område 3 14-18%) 
2. Biomedicin og sundhed 15-19% 
3. Anvendelse af biovidenskaberne 33-37% 
inden for landbrug og fiskeri, herunder agroindustri, levneds­
middelteknologi, skovbrug og udvikling i landdistrikter 
I ALT 100% 
(1 265 mio. ECU)1 
Bioteknologi er en nøgleteknologi, der skal iværksættes inden for alle aspekter af biovidenskaberne. Følgelig vil 
aktiviteterne vedrørende biomedicin og sundhed (3-7%), eller anvendelsen af biovidenskaberne inden for landbrug og 
fiskeri, herunder agroindustri, levnedsmiddelteknologi, skovbrug og udvikling i landdistrikterne (14-18%) blive udført 
inden for hvert af disse to områder. 
i 4-8% af udgifterne afsættes til horisontale demonstrationsaktiviteter; 1-3% af 
udgifterne afsættes til horisontale aktiviteter vedrørende de juridiske, etiske og sociale 
aspekter. 
18 
RENERE OG EFFEKTIV ENERGITEKNOLOGI 
Energi bliver et vitalt problem for samfundet: en betydelig stigning i verdens energibehov 
i løbet af det kommende århundrede vil, såfremt der ikke træffes passende 
foranstaltninger, kunne føre til uacceptable konsekvenser for økonomien, beskæftigelsen 
og miljøet. Energi-miljøproblematikken er endvidere central i den nye vækstmodel, som 
trænger sig på i løbet af de kommende ti år og fremover. 
Følgende tre hovedprincipper bliver vejledende for Fællesskabets FTU-strategi på 
energiområdet: 
Energiforsyningssikkerhed i ordets bredeste forstand, det vil sige pålidelige 
energiforsyninger på acceptable betingelser og med rimelige omkostninger, bliver 
et hovedanliggende, som må være den vigtigste begrundelse for støtte til en FTU-
indsats i europæisk målestok. 
Miljø og navnlig de strategiske målsætninger i forbindelse med reduktionen af 
C02-emissioner samt befolkningens accept er den vigtigste drivende kraft bag 
ændringer. 
Hvis FTU-strategien skal have nogen betydning og hænge sammen, må den bygge 
på hele den teknologiske proces, som går fra forskning og udvikling til 
demonstration, videnformidling og markedsføring af teknologien. 
De foreslåede FTU-aktiviteter fordeler sig på to teknologiske aktionslinjer, hvoraf den 
ene vedrører bedre energiproduktion på grundlag af traditionelle energikilder og rationel 
energiudnyttelse og den anden vedrører udvikling af vedvarende energikilder og 
indførelse heraf i det europæiske energiregnskab. 
Der skal også udvikles særlige foranstaltninger til fastlæggelse, gennemførelse og styring 
af en global FTU-strategi på energiområdet til støtte for de teknologiske aktioner. Disse 
omfatter udvikling og anvendelse af nye modeller til opstilling af sammenhængende 
scenarier for den energimæssige udvikling på mellemlang og lang sigt, til evaluering af 
vekselvirkningerne mellem energi, miljø og økonomisk udvikling og til analyse af de 
virkninger, som FTU-strategien på energiområdet kan få. 
FTU-aktiviteterne omfatter såvel forsknings- og udviklingsprojekter som 
demonstrationsprojekter. Det arbejde, der skal gennemføres under den ene eller den 
anden projektform, vil naturligvis variere efter flere kriterier, hvor vægten i øvrigt kan 
være forskellig alt efter om man ser det fra F&U-siden eller fra demonstrationssiden. 
Forsknings- og udviklingsarbejdet bliver således genstand for en større selektivitet med 
henblik på at begunstige projekter, som på europæisk plan vil kunne spille en stor 
katalysator-rolle, på de områder, der anses for at være strategisk vigtige for 
energiforsyningssikkerhed og reduktion af forurenende emissioner, som for eksempel, på 
kort til mellemlang sigt, effektivisering af omdannelse og forbrug af fossilt brændsel eller, 
på længere sigt, indførelse af vedvarende energi. 
Demonstrationsaktionerne, som følger efter F&U, er mere forskelligartede: der er dels 
tale om en forlængelse af ikke blot Fællesskabets men også medlemsstaternes FTU-
indsats, men de går på den anden side også ud på en mere direkte støtte til de forskellige 
energipolitiske aspekter (forsyningssikkerhed, industriens konkurrenceevne, økonomisk 
og social samhørighed ...). 
Bedre energiomdannelse og -udnyttelse 
De prioriterede foranstaltninger vedrører omdannelse af kul til elektricitet via bedre 
forbrændings- og forgasningsteknikker. Der tages også sigte på øget teknisk-videnskabelig 
viden vedrørende udnyttelse af olie- og gasressourcer. Disse foranstaltninger gennemføres 
hovedsageligt som integrerede aktioner. 
De prioriterede foranstaltninger om avancerede teknologier i forbindelse med rationel 
energiudnyttelse vedrører hovedsagelig brændselsceller til en lang række 
anvendelsesområder i forskellige sektorer, avanceret forbrænding og batterier til 
transport og kombineret med vedvarende energi, energibesparelser i industrien og i 
bygninger, teknologier til anvendelse og produktion af brint (i forbindelse med 
brændselsceller) som energibærere på lang sigt. Udviklingen af disse avancerede 
teknologier indgår i en "systenT-metodik (f.eks. bytransport). 
Andre foranstaltninger, som er mindre vigtige for Fællesskabets strategi eller som 
allerede er veletablerede i medlemsstaterne, omfattes af samordnede aktioner, som for 
eksempel varmepumper. 
Indførelse af vedvarende energi 
Programmet for vedvarende energi omfatter udvikling af en omfattende række 
avancerede teknologier, energi fra biomasse ved hjælp af nye termodynamiske processer, 
solcellesystemer med anvendelse af avancerede faststofteknikker, vindkraft på højt 
ingeniørvidenskabeligt niveau samt solenergiarkitektur med kombination af nye optiske 
eller optoelektriske teknologier. Der regnes endvidere med indledende tiltag inden for 
tidevandsenergi, bølgeenergi, brint på grundlag af solenergi og visse andre energikilder. 
Disse foranstaltninger er af strategisk betydning for en omfattende indførelse af 
vedvarende energi, og vil derfor først og fremmest blive gennemført i form af 
"integrerede" projekter. 
De store initiativer, der i øvrigt gennemføres i Europa, vil ligeledes blive koordineret i 
form af samordnede aktioner. Disse aktioner tager navnlig sigte på de berørte samfund, 
integrering af elproduktionssystemer på basis af vedvarende energikilder i de store net 
for kommuner og regioner med henblik på gennemførelse af planer for lokal integration 
af biomasseenergi og vindenergi samt samordning af net af store byplans- og 
arkitekturprojekter til integrering af avancerede solenergiteknologier. Disse initiativer skal 
naturligvis hænge sammen med og supplere Fællesskabets program. 
Alle disse foranstaltninger indgår i en samlet strategi. Forvaltningen decentraliseres på 
tjenesteniveau, herunder FFC. 
20 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Bedre energiomdannelse og -udnyttelse 45-55%* 
Indførelse af vedvarende energi 45-55%(1) 
I ALT 100% 
(1 005 mio ECU)(1) 
1 2-3% af indsatsen vedrører aktiviteter til støtte for fastlæggelsen og gennemførelsen af 
FTU-strategien på energiområdet (herunder modelberegninger). 
21 
NUKLEARSIKKERHED 
Skønt kerneenergien er betydeligt udviklet i den vestlige verden, er den langt fra generelt 
accepteret overalt i samfundet. Formålet med EF's indsats er at tilskynde til et bredere 
samarbejde om en ny global og dynamisk tilgang til nuklear sikkerhed. F&U-samarbejdet 
skal vise, at der stadig er udviklingsmuligheder inden for kerneenergi, og at de resterende 
problemer kan løses. 
EF-programmet skal gennem en global og dynamisk tilgang øge vor viden om den 
samlede risiko ved brug af kerneenergi og sætte tal på den. Ved den samlede risiko skal 
der tages højde for hele brændselskredsløbet, udsættelse for ioniserende stråling, normale 
forhold og uheldssituationer, arven fra fortiden, som stammer fra anvendelse af 
kerneenergi andre steder (f.eks. i SNG), samt de teknologiske udviklingsmuligheder. 
De foreslåede aktiviteter skal tilvejebringe viden om følgende tre vigtige aspekter 
reaktorsikkerheden i tilfælde af et alvorligt uheld 
forvaltning og oplagring af langlivede radioaktive isotoper (herunder plutonium) 
faren for tyveri af fissilt materiale. 
Hertil skal der gennemføres aktiviteter inden for følgende emner: 
udforskning af nye koncepter 
reaktorsikkerhed 
afslutning af brændselskredsløbet 
viden om, måling af og mindskelse af virkningerne af udsættelse for stråling 
arven fra fortiden. 
Inden for udforskning af nye koncepter skal man finde frem til og undersøge nye lovende 
koncepter for konstruktion af reaktorer og nye muligheder inden for brændselskredsløbet, 
f.eks. separations- og transmutationsmetoder. 
Inden for reaktorsikkerhed skal F&U-arbejdet øge kendskabet til mekanismerne for 
alvorlige uheld, den primære indeslutnings holdbarhed gennem studier af ældning og 
brudformer, forebyggelse af uheld samt værktøj til bevaring af kontrollen over uheld og 
undersøgelse af sikkerhedssystemers pålidelighed ved hjælp af probabilistiske metoder. 
For at kunne afslutte brændselskredsløbet skal der nås frem til en ensartet opfattelse af 
de videnskabelige spørgsmål i forbindelse med deponering af langlivet radioaktivt affald 
(dvs. brugt brændsel og forglasset højaktivt affald). Blandt de foreslåede aktiviteter er 
også støtte til EF's standardiseringsvirksomhed, nedlukning af nukleare anlæg og 
retablering af lokaliteter. 
Inden for viden om. måling af og mindskelse af virkningerne af udsættelse for stråling er 
det yderst vigtigt at reducere den resterende usikkerhed, der trods alt er om den 
kvantitative vurdering af risikoen ved bestråling som følge af brug af ioniserende stråling 
22 
i energiproduktionen, industrien og medicinen og ved udsættelse for naturlig stråling, selv 
om den nugældende beskyttelsesstandard er meget høj. 
Endelig kræver EF's arv fra fortiden og EF's egen interesse som følge af dets geografiske 
placering, at der gøres en indsats for sikkerheden i reaktorerne i Central- og Østeuropa 
og for analyse af følgerne af Tjernobyl-ulykken og andre ulykker. Oprettelse af 
samarbejdsnetværk for institutter i EF, Central- og Østeuropa og SNG om 
strålingsbeskyttelse, affaldsforvaltning og retablering af lokaliteter er også en af 
programmets prioriteter. 
Programmet skal gennemføres i form af aktioner med omkostningsdeling (med særlig 
interesse for store integrerede projekter, såsom underjordiske laboratorier for deponering 
af radioaktivt affald og forsøgsanlæg til undersøgelse af alvorlige reaktoruheld) og 
samordningsaktioner (f.eks. udvikling af nedrivningsstrategier, jord- og overfladerensning 
efter uheld samt samarbejde om Tjernobyl) med medlemsstaternes og deres erhvervslivs 
indsats. 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Udforskning af nye koncepter 7-8% 
Reaktorsikkerhed 2&-30% 
Afslutning af brændselskredsløbet 28-30% 
Viden om, måling af og mindskelse af virkningerne af udsættelse for stråling 28-30% 
Arven fra fortiden 2-3% 
I ALT 100% 
(202 millioner ECU) 
23 
FUSIONSENERGI 
Mål 
Det langsigtede mål for EF's aktiviteter, som i ét program sammenfatter alle 
medlemsstaternes (plus Sveriges og Schweiz's) aktiviteter inden for magnetisk indesluttet 
kontrolleret termonuklear fusion, er fælles konstruktion af sikre og miljøvenlige 
reaktorprototyper. 
Dette mål, der er fælles for de fire omtrent lige store fusionsprogrammer i verden 
(Euratom, Japan, Rusland og USA), ligger inden for en tidshorisont, der måles i årtier. 
I Europa har integrering af magnetisk indesluttet fusion i ét enkelt EF-program været 
afgørende for, at de foreliggende menneskelige og økonomiske ressourcer har kunnet 
udnyttes optimalt. EF er førende inden for ITER-samarbejdet i kraft af sin forsknings 
høje kvalitet og sine erfaringer med internt samarbejde. 
Sikkerheds- og miljøspørgsmål er i centrum ved bygningen af de store anlæg, der næst 
efter JET indgår i den strategi, der skal føre til en kommerciel prototypereaktor. I 
perioden 1994-1998 skal 3 emner udvikles sideløbende, for at denne strategi skal kunne 
gennemføres: Næste Trin-aktiviteterne, som skal afslutte detailprojekteringen af ITER, 
konceptforbedringer inden for plasmafysik og -teknik med sigte på den følgende fase, 
demonstrationsreaktoren, og langsigtet teknologi, der er afgørende for videre fremskridt 
henimod udnyttelse af fusion som energikilde. 
Integrerede aktioner 
Forskningen vil fortsat være koncentreret omkring fusion i magnetisk indeslutning med 
toroidal geometri; det internationale samarbejde bliver udbygget, især omkring ITER-
projektet. Studier til støtte for ITER og studier, der er orienteret mod 
demonstrationsreaktoren (bl.a. konceptforbedringer og langsigtet teknologi), vil fortsat 
blive gennemført inden for EF-fusionsprogrammets sammenhængende ramme 
(associeringer, JET, FFC og industrien), hovedsagelig i form af aktioner med 
omkostningsdeling. 
Samordnede aktioner 
Forskning i EF inden for fusion med anden indeslutning end magnetisk, f.eks. 
inertiindeslutning, vil blive koordineret, om muligt i samarbejde med forskning uden for 
EF. 
24 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder1 
Område 1: 
Område 2: 
Område 3: 
Område 4: 
I ALT Næste Trin-aktiviteter 
Fællesforetagendet JET 
Konceptforbedringer 
Langsigtet teknologi 4O-50%2 
19-23%3 
24-30% 
5-9% 
100% 
(930 millioner ECU) 
1 Fordelingen udelukker ikke, at et projekt kan henhøre under flere områder. 
2 Herunder egentlige konstruktionsaktivitetcr og den påkrævede F&U-støtte inden for fysik og 
teknologi. 
3 Aktiviteterne i JET-fællesforetagendet, der er en selvstændig juridisk person, vedrører 
hovedsagelig støtte til Næste Trin. 
25 
FORSKNING FOR EN EUROPÆISK TRANSPORTPOLITIK 
Den forventede stigning i efterspørgslen efter gods- og persontransport vil kræve 
betydelige forandringer i transportsektoren i Fællesskabet. Det er en stigning, der 
kommer på et tidspunkt, hvor væksten i transportbehovene siden 1970'erne i forvejen har 
skabt kroniske overbelastninger inden for luft- og vejtransporten, hvilket skønnes at koste 
mange milliarder ECU om året. Målene med hensyn til industriens konkurrenceevne, 
borgernes livskvalitet, virkeliggørelsen af det indre marked, beskyttelse af miljøet, rationel 
udnyttelse af energien og også udviklingen af transporten - en sektor, der tegner sig for 
en betragtelig del af den europæiske økonomi - gør det nødvendigt, at den europæiske 
transportpolitik kan bygge på nye teknologiske løsninger. 
De vigtigste mål for dette forskningsprogram vedrører: 
de enkelte transportformers (vej-, luft-, by-, jernbane- og søtransport, kombineret 
transport og indre vandveje) integration i et sammenhængende transeuropæisk 
multimodalt net 
optimering af udnyttelsen af transportnettene. 
Denne forskning vil som helhed gøre det muligt at sikre nettenes interoperabilitet i kraft 
af en systematisk indsats baseret på modelopstilling, scenarier og vurdering og 
demonstration af teknologiske nyskabelsers integration, herunder også ved pilotprojekter. 
Det gælder f.eks. udvikling af fælles informations- og trafikstyringssystemer for 
søtransporten og integrerede eksperimentelle prøvebænke for lufttrafikkontrollen. 
Der kræves en koncentration af midlerne for at fremme forskningen vedrørende 
optimering af de forskellige transportformer. Det vil ske ved forskningsarbejde, hvoraf 
en vigtig del vedrører udformning og integration af teknologiske nyskabelser inden for 
trafikstyringssystemerne for samtlige transportformer, f.eks. kontrol og styring af 
højhastighedsjernbanen lufttrafikkontrol (ATM) og skibstrafikkontrol (VTS). Der vil også 
blive udført forskning vedrørende bl.a. sikkerheden (menneske-køretøj-infrastruktur og 
specielt de menneskelige faktorer) - der altid spiller en afgørende rolle i forbindelse med 
nyskabelser - pålideligheden (f.eks. serviceforbedringer i havne, lufthavne, kollektiv 
transport osv.) og kvaliteten (f.eks. med henblik på flytning af efterspørgslen fra én 
transportform til en anden) under behørig hensyntagen til miljøet og energieffektiviteten. 
Der skal udføres standardforberedendee forskning (f.eks. vedrørende certificering af fly, 
laste- og omladningsenheder og besætninger) og forsøg vedrørende udvikling af arkitektur 
for drift af nettene samt analyse af organisatoriske og menneskelige faktorer og logistik 
og andre operationelle faktorer (f. eks. menneske/maskine-opgavefordelingen), for 
derefter at nå frem til integrering og validering. 
Arbejdet vil blive udført i snævert samspil med Fællesskabets andre 
forskningsprogrammer. 
26 
Der forventes således betydelige bidrag fra andre programmer, hvorunder der udvikles 
nyskabelser på basis af generiske teknologier, såsom telematikredskaber til trafikstyring, 
og også på områderne industriteknologi og materialer, fremdrivningssystemer og andre 
teknologier på energi- og miljøområdet (f.eks. teknologier, der kan mindske 
energiforbruget og forureningen). 
Aktionerne vil især blive gennemført på grundlag af omkostningsdeling, hvilket hænger 
sammen med selve arten af arbejdet vedrørende effektivitet og rentabilitet (der er af 
særlig interesse for operatørerne og deres leverandører) og også dets målrettethed. I 
enkelte tilfælde forudses der dog samordnede aktioner (f.eks. lufttrafiksikkerhed, 
nedbringelse af forureningen i havnene og et fælles operationelt elektronisk 
søkortsystem). 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
A. Strategisk forskning for et transeuropæisk multimodalt net 18-22% 
Definition, demonstration og validering inkl. pilotprojekter 
B. Optimering af nettene 78-82% 
Jernbaner (trafikstyring, sikkerhed, interoperabilitet) 16-18% 
Integrerede transportkæder (omladning og logistik) 5-7% 
Lufttransport (trafikstyring (ATM), sikkerhed) 16-18% 
Bytransport (trafikstyring og -optimering) 10-12% 
Vejtransport (trafikstyring, logistik, sikkerhed) 8-10% 
Søtransport og indre vandveje (trafikstyring (VTS), 
sikkerhed, menneskelige faktorer) 19-21% 
I ALT 100% 
(280 millioner ECU) 
27 
MÅLRETTET SOCIO-ØKONOMISK FORSKNING 
Formålet med programmet er at fremme samarbejdet og koordineringen mellem 
medlemsstaterne på de socio-økonomiske forskningsområder, der har afgørende 
betydning for valget af videnskabs- og teknologipolitiske retningslinjer der besluttes både 
på fællesskabsplan og i de enkelte medlemsstater, og dette i overensstemmelse med 
artikel 130 F, 130 H, 130 A og 126 og 127 i traktaten om Den Europæiske Union. 
Programmet er opdelt i følgende tre dele: 
vurdering af de videnskabs- og teknologipolitiske valgmuligheder, 
forskning i uddannelse og undervisning, 
forskning i integration i Europa og social udstødelse, 
der hver især er koncentreret om nogle få forskningsområder. 
Vurderingen af de videnskabs- og teknologipolitiske valgmuligheder tager sigte på 
gennem samarbejde mellem europæiske forskere at oprette et fælles videns- og 
informationsgrundlag, som beslutningstagerne på regionalt og nationalt plan og 
fællesskabsniveau kan trække på. Hermed skulle det blive muligt at nå frem til mere 
ensartede opfattelser af problemerne og følgelig blive lettere at koordinere 
forskningsindsatsen i Europa. Denne "teknologivurdering" vil bidrage til at placere 
europæisk forskning i international sammenhæng. Den vil bestå i at fastlægge, hvilke 
teknologier der er kritiske for industrien i Europa, og vurdere fordele og risici ved de 
igangværende forandringer. Fællesskabets forskningsindsats bliver således koncentreret 
om tre punkter: 
Analyse af FTU i Europa i international sammenhæng ved hjælp af relevante 
indikatorer og forskningsaktiviteter med udgangspunkt i geografiske områder eller 
i sektorer. Den skal udmøntes i en årlig oversigt over FTU-situationen i Europa 
og i tematiske monografier. 
Vurdering af de socio-økonomiske virkninger af ny videnskabelig og teknologisk 
udvikling eller af videnskabelig og teknologisk udvikling, der berører flere 
forskningsområder. 
Prognoser på mellemlang sigt for at indkredse de store både socio-økonomiske og 
kulturelle udfordringer (demografi, samfundsstrukturer, adfærd og værdisystemer), 
der kommer til at påvirke det europæiske forskningssystem, og som dette bliver 
nødt til at tage op. 
Aktiviteterne vil blive koordineret med de enkelte landes indsats på dette område. Et 
åbent netværk, European Technology Assessment Network (ETAN), vil skabe forbindelse 
mellem Kommissionens tjenestegrene, navnlig FFC's institut for teknologiske 
fremtidsstudier, og de vigtigste nationale organisationer, der beskæftiger sig med 
vurdering af videnskabs- og teknologipolitiske valg, Europa-Parlamentets Kontor til 
Vurdering af Videnskabelige og Teknologiske Projekter, European Parliamentary 
Technology Assessment network (EPTA) og arbejdsmarkedets parter. 
Forskning i undervisning og uddannelse tager sigte på at udvikle og udbrede nye 
angrebsvinkler i undervisningssystemet. Den bliver koncentreret om følgende to punkter: 
28 
Problemer, der er fælles for medlemsstaterne: enhedsmarkedet, nye behov mht. 
kvalifikationer og forudsætninger for endogen udvikling. 
Innovation i undervisnings- og uddannelsesmetodologi: redskaber, psykologisk­
pædagogiske og organisatoriske aspekter, kvalitetssikring. 
Forskning i integration i Europa og social udstødelse. Som støtte til 
fællesskabsinitiativerne til bekæmpelse af social udstødelse og for at skabe en 
sammenlignende forskningsramme for foranstaltninger på dette område overalt i Europa 
drejer det sig om at analysere den sociale fragmentering, der finder sted sideløbende med 
processerne i forbindelse med europæisk integration, økonomisk reorganisering eller 
internationalisering, og som resulterer i nye former for udstødelse, fattigdom og 
konflikter. Byerne er særlig velegnede for en sådan analyse, da det er her fænomenerne 
antager mere konkrete former og har de alvorligste konsekvenser for fremtiden. 
Forskningsindsatsen bliver koncentreret om to punkter, nemlig 
sociale og kulturelle aspekter af europæisk integration og vellykkede forsøg med 
social integration og 
den teknologiske udviklings bidrag til social integration. 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Vurdering af videnskabs- og teknologi­
politiske valg (teknologivurdering) 45-55% 
Forskning i undervisning og uddannelse 20-30% 
Forskning i integration i Europa og 
social udstødelse 20-30% 
I ALT 100% 
(90 mio. ECU) 
29 
FREMME AF SAMARBEJDET MED TREDJELANDE OG INTERNATIONALE 
ORGANISATIONER OM 
FORSKNING, TEKNOLOGISK UDVIKLING OG DEMONSTRATION 
Den anden foranstaltning er et redskab for politikken for FTU-samarbejde med 
tredjelande og internationale organisationer. Samarbejdet baseres på princippet om 
gensidig fordel, hvilket ikke blot vil sige en direkte eller kortfristet gensidig fordel, sådan 
som den ses af deltagerne i et projekt, men også en langsigtet eller indirekte fordel for 
Fællesskabet. Fællesskabets FTU-samarbejdsaktiviteter tager også sigte på at styrke 
koordineringen af medlemsstaternes videnskabelige og teknologiske samarbejde med 
tredjelandene. 
Formål 
Det overordnede formål med denne indsats er - i kraft af et målrettet FTU-samarbejde 
og i synergi med Fællesskabets andre foranstaltninger - at øge merværdien af 
Fællesskabets FTU og at understøtte dets øvrige politik. Disse målsætninger kan kun 
søges realiseret på fællesskabsplan. Resultaterne af samarbejdet, der skal sikre adgang 
til supplerende ressourcer i den gensidige interesses ånd, bliver af forskellig art, navnlig 
videnskabelig, teknologisk, social og livskvalitetsmæssig, for såvel de internationale 
samarbejdsaktiviteter under den første foranstaltning som aktiviteterne under den anden 
foranstaltning. 
For det første vil den europæiske forskningsverdens viden og kunnen blive beriget ved 
et øget samarbejde med tredjelandene, og aktiviteterne under den første foranstaltning 
vil således blive styrket og komme til at dække et større felt. Det drejer sig om at 
udbygge og intensivere den indsats, der er indledt under det tredje rammeprogram, og 
at give lande uden for Fællesskabet mulighed for at deltage i særprogrammer under den 
første foranstaltning. 
For det andet vil FTU-bidraget til løsning af regionale eller globale problemer, der 
berører udviklingslandene, tredjelandene i Middelhavsområdet, de central- og 
østeuropæiske lande og de nye uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen, være 
ensbetydende med, at Fællesskabets FTU-politik støtter dets øvrige politik og samtidig 
selv styrkes af denne synergi. Den anden foranstaltning supplerer her programmer, der 
mere tager sigte på udviklingsbistand, såsom PHARE og TACIS, Lomé-konventionen og 
programmerne for samarbejde med udviklingslandene i Asien og Latinamerika og 
Middelhavstredjelandene. 
I tilknytning til samarbejdsaktiviteterne vil der systematisk blive sat ind på at følge og 
analysere udviklingen i tredjelandenes F&U-politik og deres mekanismer til 
gennemførelse af den, så Fællesskabets samarbejdspolitik kan afpasses derefter og blive 
til størst mulig gavn for Fællesskabet og dets partnere. 
Forbindelsen mellem den anden foranstaltning og de øvrige foranstaltninger 
De øvrige foranstaltninger vedrører først og fremmest samarbejdet inden for 
Fællesskabet. Der åbnes imidlertid på forskellig vis mulighed for et samarbejde med 
30 
tredjelande og internationale organisationer: associering inden for rammerne af Det 
Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde; bilateral associering, enten program for 
program eller for hele rammeprogrammets vedkommende; samarbejde inden for 
internationale projekter, der indgår i programmerne, og deltagelse, projekt for projekt, 
i de særprogrammer, der enten på geografisk basis eller ved en særlig aftale om 
videnskabeligt og teknologisk samarbejde åbnes herfor. 
De øvrige foranstaltninger giver imidlertid ikke Fællesskabet mulighed for at stille 
finansieringsbidrag til rådighed for tredjelandspartnere. 
Den anden foranstaltning er således den centraliserede ramme for det internationale 
samarbejde; den supplerer samarbejdsaktiviteterne under de øvrige foranstaltninger og 
sætter Fællesskabet i stand til at være med i internationalt samarbejde på områder, der 
ikke indgår i de øvrige foranstaltninger. Den tager primært sigte på samarbejde med 
partnere uden for Fællesskabet og omfatter også midler, der kan stilles til rådighed for 
disse, når Fællesskabet har interesse i at mobilisere den forskningskapacitet, der findes 
i de pågældende lande (udviklingslandene, Middelhavstredjelandene, de central- og 
østeuropæiske lande og de nye uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen). Dette 
samarbejde kan tage form af aktioner med omkostningsdeling eller samordnede aktioner. 
DE FORESLÅEDE AKTIVITETER 
A. Videnskabeligt og teknologisk samarbejde i Europa 
1. Samarbejde med andre europæiske rammer for videnskabeligt og teknologisk 
samarbejde 
Det drejer sig om stimulerings- og koordineringsaktiviteter i relation til bl.a. EUREKA 
og COST samt europæiske forskningsorganisationer. Bortset fra afholdelse af 
sekretariats- og koordineringsudgifter forudses der her ingen fællesskabsfinansiering af 
projekter. 
2. Samarbejde med de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige stater 
i det tidligere Sovjetunionen 
Formålet er at bidrage til bevarelse af det videnskabelige og teknologiske potentiale i 
disse lande, genopbygning af deres produktionssystemer og forbedring af livskvaliteten; 
det tilstræbes samtidig at undgå overlapning mellem EF-medlemsstaternes indsats 
(koordinering) og at supplere denne og indsatsen inden for rammerne af andre 
fællesskabsinitiativer (TACIS og PHARE). Det drejer sig her bl.a. om forskningsmål, der 
er vigtige for Fællesskabet, og som det ikke vil kunne lade sig gøre at realisere uden et 
samarbejde med disse berørte lande, der på grund af deres nuværende situation dog ikke 
altid har de fornødne midler. 
For så vidt som videnskabelige og teknologiske organer i disse lande får mulighed for at 
deltage i rammeprogrammets øvrige foranstaltninger, vil Fællesskabet i kraft af den 
31 
anden foranstaltning om nødvendigt kunne stille et finansieringsbidrag til rådighed for 
dem. 
Derudover vil den anden foranstaltning omfatte aktiviteter, der tager sigte på at løse 
specielle eller regionale problemer (f.eks. miljø, energi, kommunikationsnet); 
Fællesskabets indsats vil blive koncentreret på de mest hensigtsmæssige områder. Den 
anden foranstaltning gennemføres på basis af aktioner med omkostningsdeling, da disse 
lande kun har meget begrænsede midler, og løsningen af deres problemer har betydning 
for Fællesskabet (ja, verden). 
B. Samarbejde med ikke-europæiske industrilande 
Der forudses informationsudveksling, koordinering og stimulering af samarbejdet 
vedrørende emner under den første foranstaltning, som udvælges omhyggeligt ud fra 
Fællesskabets interesser. 
C. Videnskabeligt og teknologisk samarbejde med udviklingslandene 
Et af formålene er at styrke den europæiske ekspertise på områder af betydning for 
udviklingslandene, således at Fællesskabets videnskabelige og teknologiske ressourcer kan 
bidrage til løsning af problemer, der gør sig gældende i disse lande, men som af 
menneskelige, økonomiske og samfundspolitiske grunde også berører os. Det andet 
vigtige formål er at styrke disse landes forskningskapacitet og deres deltagelse i forskning 
af global betydning. 
De særlige forskningsområder for udviklingslandene, der ikke indgår i den første 
foranstaltning, forvaltes under den anden foranstaltning. Det gælder især alt, hvad der 
vedrører de videnskabelige problemer i de tropiske områder, navnlig inden for landbrug, 
sundhed og miljø i troperne. Prioriteterne på disse store områder vil blive fastlagt region 
for region. Gennemførelsen sker ved aktioner med omkostningsdeling, når det drejer sig 
om emner, der vedrører de særlige problemer i disse lande eller problemer, hvis løsning 
er af betydning for Fællesskabet (eller hele verden). I de øvrige tilfælde anvendes der 
samordnede aktioner. 
For så vidt som videnskabelige og teknologiske organer i disse lande får mulighed for at 
deltage i rammeprogrammets øvrige foranstaltninger, vil Fællesskabet i kraft af den 
anden foranstaltning om nødvendigt kunne stille et finansieringsbidrag til rådighed for 
dem. 
På den ovenfor beskrevne baggrund foreslås det, at midlerne til denne foranstaltning 
koncentreres på emnerne A 2 og C som følger: 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
A. Videnskabeligt og teknologisk samarbejde i Europa 47-54% 
1. Samarbejde med andre rammer 6-7% 
32 
2. Samarbejde med de central- og østeuropæiske lande og de 
nye uafhængige stater 41-47% 
B. Samarbejde med ikke-europæiske industrilande 4,8-5,3% 
C. Samarbejde med udviklingslandene 41-47% 
I ALT 100% 
(790 millioner ECU) 
33 
FORMIDLING OG UDNYTTELSE AF FTU-RESULTATER 
Hvor stor betydning forskningen og den teknologiske udvikling får for økonomi og 
samfund, afhænger i vid udstrækning af, hvor effektivt den videnskabelige og teknologiske 
viden formidles og udnyttes af erhvervslivet. 
Derfor har indsatsen for formidling og udnyttelse stor strategisk betydning. Dette gælder 
så meget mere, som det har vist sig, at europæiske virksomheder ofte er mindre dygtige 
end deres konkurrenter, når det gælder om at tilegne sig forskningens resultater, tage 
dem i brug i innovationsprocessen og slå igennem på markedet med nye processer, 
produkter og tjenesteydelser. 
Medlemsstaternes egne politikker kan ikke i sig selv bevirke, at dette efterslæb indhentes. 
Desuden er de oftest lukket af mod omverdenen inden for deres nationale eller regionale 
grænser og ikke altid i besiddelse af en europæisk dimension. 
Derfor er det nødvendigt at gøre en indsats på EF-plan. Ambitionen må være at bidrage 
til en optimal formidling og udnyttelse af EF-forskningens resultater. Men for at nå dette 
mål må der også satses på at tilvejebringe vilkår og værktøjer, som på kryds og tværs af 
hele EF letter og forbedrer den tværnationale formidling og udnyttelse af 
forskningsresultaterne og effektiviserer overførslen af teknologi af enhver oprindelse. 
Hertil kommer, at opmærksomheden i særlig grad må rettes mod behovene hos de små 
og mellemstore industri- og servicevirksomheder, som er afhængige af adgang til ny 
teknologi, men som ikke har ressourcer til at forske selv eller udnytte forskningsresultater 
direkte. Deres evne til at opsuge den nye teknologi skal styrkes. Med dette formål skal 
EF spille en rolle som katalysator og igangsætter. Det skal bidrage til at konsolidere den 
europæiske infrastruktur for teknologiformidling og til, at der opstår et gunstigt 
innovationsmiljø. Ved iværksættelsen af disse aktiviteter vil EF støtte sig på 
medlemsstaternes kompetente organer, på teknologiformidlingsorganisationer, på 
informationsformidlere med multiplikatoreffekt osv. 
Videreførelsen af SPRINT-programmet i det fjerde rammeprograms tredje foranstaltning 
skulle gøre sit til, at det bliver muligt at nå dette ambitiøse mål. 
I den nye fremgangsmåde er der taget hensyn til, at innovation er en kumulativ, interaktiv 
og kompleks proces; der er taget hensyn til, at de implicerede parter er forskellige, og 
til, at små og mellemstore virksomheder har særlige behov. Disse virksomheder er nemlig 
en særlig højt prioriteret målgruppe for foranstaltningen. Målene og rækkevidden af 
formidlings- og nyttiggørelsesaktiviteterne er ændret i forhold til de to foregående 
rammeprogrammer. De berettiger nu en særlig foranstaltning med et bredere indhold, 
hvis gennemførelse kræver andre metoder, kompetencer og handlingsinstrumenter end 
dem, der normalt er tale om i særprogrammerne for forskning og teknologisk udvikling. 
De aktiviteter, der er planlagt som led i formidlings- og nyttiggørelsesforanstaltningen, 
skulle også gøre deres til en bedre formidling og nyttiggørelse af forskningsresultater på 
tværs af grænserne mellem EF-landene. Aktiviteterne er samlet i tre hovedområder: 
område A dækker formidling og udnyttelse af forskningsresultater, område B 
34 
teknologiformidling til virksomheder og område C finansieringsmiljøet for 
teknologiformidling. 
Område A's hovedmål er at øge formidlingen og udnyttelsen af 
forskningsresultater på tværs af sektorer og nationale grænser. 
Her under hører generelle tjenester (som f.eks. EF-nettet af formidlingscentre og 
den offentlige informations- og formidlingstjeneste), en række specialiserede 
tjenester, der yder bistand med beskyttelse og udnyttelse af resultater, samt 
foranstaltninger, der både økonomisk og socialt skal effektivisere udnyttelsen og 
overførslen af forskningsresultater. 
På område B er målet på den ene side at skabe større åbenhed i Europa og at 
øge kvaliteten og professionalismen i kompetente nationale, regionale og 
sektorielle organisationer. Midlerne er at tilskynde til oprettelse af samarbejdsnet, 
udveksling af god praksis, uddannelse og støtte til fælles indsatser. Desuden skal 
EF's indsats bidrage til, at der skabes et gunstigt miljø for at små og mellemstore 
virksomheder indfører ny teknologi. Dette skal gøres ved oplysningsvirksomhed 
over for virksomhederne, demonstration af effektive metoder og fremme af 
moderne teknikker til innovationsforvaltning. Det er på dette område også et 
formål at forbedre det almindelige kendskab til de mekanismer, der er på spil, og 
til egnede politikker og instrumenter. Endelig skal der arrangeres udveksling og 
evaluering af erfaringer for at gøre det lettere at formidle god praksis, navnlig 
blandt de implicerede parter på lokalt og regionalt plan. 
Område C's formål er at forbedre finansieringsmiljøet for teknologiformidling. Det 
skal ske gennem en EF-indsats, som omfatter indirekte støtteforanstaltninger, 
forsøg med stimulering af overførsel og udnyttelse af teknologi i små og 
mellemstore virksomheder. Området omfatter også et forsøg med et instrument 
til fremskaffelse af midler til finansiering af små og mellemstore virksomheders 
udnyttelse af forskningsresultater og teknologi. 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Område A 48-55% 
Område B 40-45% 
Område C 7-10% 
I ALT 100% 
(530 mio. ECU) 
35 
FREMME AF FORSKERNES UDDANNELSE OG MOBILITET 
Udviklingen af de menneskelige ressourcer ved uddannelse gennem forskning og bedre 
udnyttelse af disse ressourcer ved hjælp af mobilitet og mellemnationalt samarbejde er 
væsentlige midler til at styrke grundlaget for europæisk industri, dens internationale 
konkurrenceevne og langsigtede udvikling. 
Foruden den forskningsuddannelse, der tilstræbes inden for programmerne under 
foranstaltning I, skal de former for uddannelse og samarbejde på mellemnationalt plan, 
som spontant foreslås af forskerne stimuleres både inden for naturvidenskab og teknologi 
samt for så vidt angår såvel generisk forskning som grundforskning (den såkaldte bottom-
up-strategi). Dette er nærværende programs formål. 
En EF-foranstaltning på dette område skal ses som et supplement til de nationale 
foranstaltninger, idet den for unge forskere åbner et spektrum af muligheder, der 
strækker sig ud over de nationale rammer, og det bliver muligt at oprette indbyrdes 
kommunikerende samarbejdsnet inden for forskellige emner på højt plan, hvilket kan 
føre til nye synergistiske forbindelser. 
Programmet omfatter tre interventionstyper: 
Uddannelse gennem forskning, der forventes at føre til uddannelse af ca. 5 000 
mand/år. 
Oprettelse af laboratorienetværk i forskellige lande omkring fælles projekter og 
emner. Antallet af involverede laboratorier: ca. 1 500. 
Adgang og støtte til store anlæg. Der ydes støtte til ca. 50 store anlæg for at sikre 
adgang for 800 til 1 000 brugergrupper i programmets løbetid. 
I øvrigt omfatter programmet en række ledsageforanstaltninger (informationsudveksling 
mellem universiteter og industrier, videnskabelige priser, udbredelse af resultater) for at 
øge programmernes effektivitet. 
Prioriteringer 
I et "bottom-up"-program af denne art, der står åben for alle discipliner er det ikke 
muligt at fastlægge emnemæssige prioriteringer. Der påtænkes en ensartet strategi, der 
væsentligst er baseret på forslagenes kvalitet. Dermed opnås en ligelig fordeling af EF-
midlerne over samtlige forskningsområder af fælles europæisk interesse, det være sig de 
eksakte videnskaber, naturvidenskaber, økonomi, management, samfundsvidenskaber og 
humaniora. Foranstaltningen vedrørende store anlæg begrænser den støtte, der ydes til 
infrastrukturer og koordination dog foreløbig til emner vedrørende udviklingen af 
detektorer, ultra-vide og ultra-propre-teknologier, optiske systemer og udarbejdelse af 
datavisualiseringsmetoder. 
36 
Vejledende fordeling på de forskellige områder 
Uddannelse 
Netværk 
Store anlæg 
Ledsageforanstaltninger 30-40% 
40-50% 
13-17% 
4-6% 
I ALT 100% 
(785 mio. ECU) 
37 
DET FÆLLES FORSKNINGSCENTER 
1. FFC's bidrag til gennemførelsen af det fjerde rammeprogram som foreslået af 
Kommissionen er dels baseret på den analyse af centrets nuværende situation, der 
blev foretaget under gennemførelsen af det nuværende tredje rammeprogram, og 
dels på anvendelsen af den strategi, der er udarbejdet sammen med Styrelsesrådet 
for udvikling af centret frem imod år 2000 (Strategi FFC 2000). 
2. Som man vil vide, er de nuværende FFC-programmer for 1992-1994 fordelt på fire 
områder 
iværksættelse af særprogrammer inden for forskning under EØF og Euratom 
(59% af det samlede budget) 
gennemførelse af videnskabelige og tekniske foranstaltninger til støtte for og 
efter anmodning fra andre af Kommissionens tjenestegrene (21%) 
gennemførelse af projekter for forberedende forskning (4,5%) 
udførelse af arbejder for tredjeparter og gennemførelse af det supplerende 
HFR-program (15,5%). 
Disse fire driftsområder vil blive opretholdt med vægten i stigende grad lagt på 
aktiviteter gennemført efter anmodning fra Kommissionens øvrige tjenestegrene, 
svarende til det voksende bidrag, FFC forventes at yde under formuleringen og 
gennemførelsen af Fællesskabets politikker. 
3. De af FFC's aktiviteter, der gennemføres som særprogrammer på forskningsområdet, 
er for tiden koncentreret om sikkerhed (nuklear og ikke-nuklear), normer og 
standarder (videnskabeligt og teknisk bidrag til udarbejdelsen heraf), avancerede 
materialer samt overvågning og beskyttelse af miljøet. 
4. For perioden 1995-1998 vil aktionen på disse områder inden for rammerne af de 
generelle retningslinjer, der er defineret i det fjerde rammeprogram, blive taget op 
igen, set i lyset af kriterierne for subsidiaritet, selektivitet og identifikation af 
brugeren af forskningen. Aktiviteterne under det fjerde rammeprogram vil opfylde 
det dobbelte formål at levere et specifikt bidrag til iværksættelsen af Fællesskabets 
F&U-politik og sikre et bidrag til formuleringen og iværksættelsen af Fællesskabets 
øvrige politikker. For disse sidstes vedkommende vil såvel forskningsaktiviteterne 
som aktiviteter til videnskabelig og teknisk støtte fremover blive medtaget i det 
fjerde rammeprogram (for øjeblikket er kun de egentlige forskningsaktiviteter med 
i rammeprogrammet). 
5. Uden for rammeprogrammet vil der blive gjort en energisk indsats for at sikre 
gennemførelsen af arbejderne for tredjeparter baseret på den erfaring, der er 
indhøstet siden 1988 og under udforskning af nye arbejdsmetoder sammen med 
industrien. 
6. De forberedende forskningsaktiviteter, der er af væsentlig betydning for at sikre 
centrets videnskabelige vitalitet, vil blive fortsat på samme niveau som nu. De vil 
38 
blive finansieret ved at sætte et beløb (af størrelsesordenen 6%) af samtlige FFC's 
ressourcer (inden for og uden for rammeprogrammet) til side til dette formål. 
7. For den første foranstaltnings vedkommende kan det videnskabelige og tekniske 
indhold af aktiviteterne sammenfattes således: 
Informationsteknologi: standardforberedende støtte i forbindelse med 
sikkerhed og pålidelighed af edb-systemer samt inden for området højtydende 
databehandling. 
Materialer: forskning af standardforberedende karakter koncentreret om 
keramiske materialer og kompositmaterialer, overfladebehandling, udvikling 
af ikke-destruktive prøvemetoder. 
Målinger og forsøg: standardforberedende forskning af analyse af strukturer, 
af målinger og af referencematerialer. 
Miljø: forskning i tilknytning til miljøbeskyttelse (globale ændringer og nye 
miljøteknologier, industririsici), anvendelse af teledetektionsteknikker, 
videnskabelig og teknisk støtte til miljøpolitikken, navnlig via Det Europæiske 
; Bureau for Kemikalier og Det Europæiske Center for Validering af 
Alternative Metoder. 
Biovidenskaber og bioteknologi: aktiviteter til støtte for den fælles 
landbrugspolitik og for miljøpolitikken: anvendelser af teledetektion, Det 
Europæiske Bureau for Vin, Alkohol og Alkoholiske Drikke osv. 
Teknologier til en renere og effektiv produktion og udnyttelse af energi: forskning 
knyttet til de materialer, der anvendes i disse teknologier, 
standardforberedende forskning af energibesparelse i bygninger, 
standardforberedende forskning af solcellesystemers ydeevne. 
Nuklear sikkerhed (fission): forskning af kontrollen med fissile materialer 
(sikkerhedsforanstaltninger), af sikkerheden i forbindelse med 
brændselskredsløbet og af reaktorsikkerhed. Videnskabelige og tekniske 
støtteaktiviteter for kontrollen med fissile materialer inden for rammerne af 
Euratom og IAEA. 
Fusion: forskning koncentreret om sikkerheds- og miljøaspekterne 
(anvendelse af tritiumlaboratoriet) og om støtten til ITER (materialer og 
tjernhåndtering). 
Vurdering af de videnskabs- og teknologipolitiske valgmuligheder: forskning med 
sigte på oprettelse af et teknologisk observatorium, videnskabelig og teknisk 
støtte til Fællesskabets politik via fremadrettede undersøgelser og 
teknologievaluering. 
8. FFC's bidrag til den tredje foranstaltning består i udnyttelsen af de resultater, der 
er opnået via forskningsaktiviteter for specifikke behov, som er kommet til udtryk 
fra andre generaldirektorater under Kommissionen. 
39 
FFC's særprogram for EØF 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
i mio. ECU 
FØRSTE FORANSTALTNING 
Informations- og kommunikationsteknologi 12 
Industriteknologi 227 
Miljø 345 
Biovidenskaber og bioteknologi 60 
Energi 45 
Målrettet socio-økonomisk forskning 35 
TREDJE FORANSTALTNING 70 
794 
40 
FFC's særprogram for Euratom 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
i mio. ECU 
Nuklear sikkerhed 293 
Kontrolleret termonuklear fusion 50 
343 
— Il A -
IL TEKNISKE BILAG OM SÆRPROGRAMMERNE 
-42-
INFORMATIONSTEKNOLOGI 
Bilag I 
TEKNISKE OG VIDENSKABELIGE MÅL - PROGRAMMETS INDHOLD 
BAGGRUND 
Siden elektronisk databehandling blev kendt i slutningen af 1940'erne, er anvendelsen af 
informationsteknologi (IT) blevet mere og mere udbredt i det økonomiske og sociale liv. 
I de første tre årtier var der hovedsagelig tale om enkeltstående computere med 
begrænsede lokale netfaciliteter, som var installeret i firmaer og administrationer og 
beregnet til at udføre helt bestemte opgaver. De var som små øer af 
informationsteknologi - vanskelige at bruge og dyre i drift. I løbet af de sidste ti år, med 
PC'ens fremmarch, digitale kommunikationsnet, internationale standarder og åbne 
systemer, er øerne blevet større og begynder nu at vokse sammen. 
Informationsteknologien integreres i stigende grad i alle produktions- og 
servicevirksomheder såvel som i samfundsrelaterede tjenester, såsom sundhedsvæsen, 
uddannelse, transport og underholdning. Det skønnes, at der ud over professionelle 
arbejdsstationer, servere og mainframemaskiner i dag er omkring 140 millioner PC'er i 
verden. Men ca. tre gange så mange indkapslede computere er integreret i konventionelle 
produkter som f.eks. telefoner, tv, legetøj, kameraer, biler og vaskemaskiner samt 
højteknologisk udstyr og virksomhedsprocesser og giver disse en betydelig 
konkurrencefordel. 
Vi befinder os ved overgangen til en ny informationsinfrastruktur eller "infostruktur" i 
samfundet og industrien - et punkt, der markerer starten på en kvalitativ transformation 
i informationsteknologiernes betydning efter 40 års kvantitativ vækst. Infostrukturen er 
den samling tjenester og teknologier, der giver alle borgere og virksomheder nem adgang 
til brugbar information på et hvilket som helst tidspunkt og et hvilket som helst sted. For 
borgeren er det den længe ventede "globale landsby", for virksomheden er det det 
"globalearbejdsbord". I infostrukturen samles informationsbehandling, informationslagring 
og -udtræk, informationstransmission og selve informationsindholdet under ét. Det mest 
afgørende aspekt af infrastrukturen bliver muligheden for at udnytte og håndtere den 
indsamlede information: Ved hjælp af informationsteknologien er enorme mængder 
information gjort tilgængelige - den næste udfordring er at bringe os i stand til at få 
noget ud af dem. 
Dette nye stadium i informationssamfundets vækst kan på visse områder sammenlignes 
med overgangen i 1930'erne til et nyt industrielt-økonomisk system baseret på billig olie 
og masseproduktion, og endnu tidligere, overgangen i 1880'erne fra håndværksproduktion 
til billigt jern og mængdeproduktion. Ligesom de tidligere overgangsfaser ledsages den 
nuværende af økonomisk nedgang, arbejdsløshed og drastiske omstruktureringer i 
industrien. 
IT-industrien selv oplever, at fortjenesten bliver trykket og udbyttet falder, samtidig med 
at informationsteknologierne bliver stadig mere udbredt. Grænserne viskes ud mellem 
- 43 -
leverandører og brugere, mellem det professionelle marked og forbrugermarkederne, og 
mellem IT-industrien og andre industrisektorer. Der er ved at opstå en ny 
"digitalindustri". 
Hvor hurtigt økonomien genopbygges og beskæftigelsen stiger igen, afhænger i høj grad 
af, hvor hurtigt og effektivt omstruktureringen gennemføres og den nye infostruktur 
falder på plads. 
Bag informationsteknologiernes vækst og den fremtidige infostruktur ligger en massiv 
forsknings- og udviklingsindsats. Efterhånden som den teknologiske udvikling accelererer, 
konkurrencen øges og kompleksiteten i og omkostningerne ved forskning og udvikling 
(F&U) stiger, bliver virksomheder og institutioner nødt til at se sig længere omkring for 
at finde den ekspertise og kritiske masse, de har brug for. EF's program for 
prækonkurrencemæssig F&U inden for informationsteknologi, ESPRIT, har siden 1984 
bidraget til at imødekomme disse behov på europæisk plan. 
IT-programmet under det fjerde rammeprogram bygger på ESPRIT-programmets 
hidtidige resultater men indeholder nye strategier og målsætninger som svar på 
1990'ernes nye krav. 
I 1980'erne fulgte programmet en teknologifremmepolitik, der var rettet mod den 
voksende IT-industri. Med 1990'ernes fokus på udviklingen af infostrukturen og vægt på 
tilgængelighed og brugervenlighed må programmet i højere grad lade sig styre af 
brugernes og markedets behov. Det overordnede mål er at bidrage til en sund vækst i 
infostrukturen, så hele den europæiske industris konkurrenceevne og livskvaliteten 
forbedres. 
IT-programmet skal være målrettet og selektivt, for at sikre, at midlerne udnyttes 
effektivt, og undgå, at indsatsen bliver spredt. Målretning opnås ikke blot ved omhyggeligt 
at udvælge det tekniske indhold, men også ved at gennemføre F&U-aktiviteterne på den 
rigtige måde. Med hensyn til indholdet må man udvælge de F&U-områder, som har 
størst betydning for opbygningen af infostrukturen, som lægger hovedvægten på 
tilgængelighed, brugervenlighed og optimal praksis, og som styrker Europas kompetence 
inden for generiske teknologier. Samtidig skal programmet være det rette incitament for 
de europæiske IT-industrier. 
De nye teknologier, processer og teknikker, der skal udvikles under IT-programmet, er 
udvalgt på grundlag af deres potentiale for at øge produktiviteten i den europæiske 
industri og dermed bidrage til konkurrenceevnen. De udvalgte teknologier, processer og 
teknikker vil få en indirekte indflydelse på produktiviteten via deres mulighed for at 
forbedre arbejdsmiljøet og skabe en mere effektiv arbejdsstyrke. De vil danne grundlag 
for overgangen til nye virksomhedsprocedurer og nye former for industridrift en 
overgang, som de europæiske virksomheder skal igennem for fortsat at kunne konkurrere 
på verdensplan. Teknologierne og processerne vil endvidere udgøre et centralt element 
i etableringen af en højværditilvækstøkonomi. Ved desuden at fremme 
teknologiformidling og uddannelse af ingeniører bidrager programmet også til at 
fremskaffe de færdigheder og menneskelige ressourcer, der er nødvendige i det 
fremspirende informationssamfund, og til at forberede Europas arbejdsstyrke på 
-44-
fremtidens job. 
Aktiviteter, der har at gøre med analyse af teknologisk og industriel udvikling, vil blive 
styrket. Ved hjælp af disse vil der blive opstillet et overordnet begrebsapparat, således 
at forholdet mellem politikken for forskning og teknologisk udvikling (FTU) og de 
industrielle målsætninger og strategier kan udtrykkes mere klart. 
Programmet skal være fleksibelt nok til at holde trit med de hurtigt skiftende 
brugerbehov og det stigende tempo i den teknologiske udvikling. Det er vanskeligt at give 
en detaljeret vurdering af samtlige behov på F&U-området tiere år frem i tiden, og 
derfor skal der være indbygget mulighed for at foretage justeringer. 
Programmet tager sigte på at styrke samhørigheden ved at give mulighed for at udnytte 
strukturfondene i forbindelse med F&U. For at få mest muligt ud af F&U-aktiviteterne, 
lægges der op til koordinering med Eureka - for dermed at åbne muligheden for at 
bringe resultaterne tættere på markedet - og med relevante initiativer i medlemsstaterne. 
MIDLER OG GENNEMFØRELSE 
For at imødekomme de skiftende behov foreslås der nye retningslinjer både for det 
tekniske indhold og for den praktiske gennemførelse. Med hensyn til den praktiske 
gennemførelse er det tanken at lægge større vægt på ekspertnet, udnytte leverandør­
bruger-sammenslutninger og indføre mere strømlinede administrative procedurer. Der 
indføres en række fokusområder, et nyt F&U-redskab, der bygger på erfaringerne fra 
initiativet vedrørende åbne mikroprocessorsystemer (Open Microprocessor Systems 
Initiative - OMI). I alle F&U-aktiviteter forventes det, at industrien er klart indstillet på 
at udnytte resultaterne af samarbejdet. 
Der er allerede oprettet en række ekspertnet som en del af ESPRIT under det tredje 
rammeprogram. I et ekspertnet samles repræsentanter for industrien, brugerne, 
universiteterne og forskningscentrene om et fælles forskningsmål. Her kombineres den 
kritiske masse fra ekspertcentre med de fordele for uddannelse og teknologiformidling, 
der følger af geografisk spredning. Som kanal for uddannelse, teknologiformidling og 
adgang til ekspertise og ressourcer kan ekspertnet være af særlig udbytterige for grupper 
i yderregionerne. 
Leverandør-bruger-sammenslutninger udgør et supplement til fælles forskningsprojekter. 
Leverandørvirksomheder og brugere danner et konsortium for at gennemføre decideret 
ny F&U, hvor brugerne har en særlig interesse i at udnytte resultaterne af samarbejdet. 
På denne måde kan højteknologifirmaer med innovative produkter komme ud over deres 
problemer med at nå ud til kunderne. 
Indførelse af strømlinede procedurer i overensstemmelse med forslag, der er under 
drøftelse i Kommissionen, vil gøre det lettere at deltage i programmet. Målet er at 
forenkle indkaldelses- og evalueringsprocessen og reducere omkostningerne ved at 
udarbejde forslag. 
-45-
Fokusområder er en vigtig nyskabelse i dette særprogram. Et fokusområde er en samling 
aktiviteter, der dækker en række teknologiområder, men som har et enkelt veldefineret 
mål. Fokusområder kan ud over fælles forskningsprojekter omfatte andre aktivitetstyper, 
alt efter hvilke særlige behov der er. Der kan være tale om ekspertnet, leverandør­
bruger-sammenslutninger, samarbejde med Eureka, koordinering med nationale 
initiativer, internationalt samarbejde, videreformidling af resultater eller 
uddannelsesinitiativer. De enkelte aktiviteter i et fokusområde kan være at kortere 
varighed end hele området. Aktiviteter, der igangsættes i starten, vil blive afsluttet, mens 
fokusområdet stadig er aktivt, og der vil blive indledt nye aktiviteter. Fleksibiliteten sikres 
ved, at man indledningsvis tilbageholder en del af de samlede midler til fokusområdet til 
brug på et senere tidspunkt. Herved får deltagerne, industrien, regeringerne og EF 
mulighed for at afpudse eller omdefinere valgene som reaktion på ændrede behov eller 
en ny forståelse af behovene. 
Den prioritering af infrastruktur og optimal praksis, der karakteriserer det nye program, 
giver de små og mellemstore virksomheder hurtigere og nemmere adgang til F&U-
aktiviteterne. For at mulighederne kan udnyttes effektivt, vil der blive indført særlige 
procedurer for at fremme små og mellemstore virksomheders deltagelse i programmet. 
Der vil blive taget hensyn til kompleksiteten og omkostningerne ved at danne konsortier 
og udarbejde forslag, og i øvrigt vil der blive bygget på erfaringerne fra tidligere 
vellykkede initiativer rettet mod små og mellemstore virksomheder. Ekspertnet, 
leverandør-bruger-samarbejde og fokusområder vil yderligere gøre det attraktivt for små 
og mellemstore virksomheder at deltage i programmet. 
F&U-AKTIVITETER 
Programmets tekniske indhold er koncentreret om de områder, der har størst betydning 
for udviklingen af infostrukturen, og hvor en indsats på EF-plan vil være den bedste 
måde at udnytte de tilstedeværende midler på, jf. nærhedsprincippet. Arbejdet rettes dels 
mod de mere grundlæggende teknologier og dels mod udvalgte emner, der vedrører 
integration af teknologier i systemer. Derudover foreslås der gennemført langsigtet 
forskning på områder, hvor der er mulighed for, at en indsats på europæisk plan kan føre 
til gennembrud i fremtiden. 
Software er et af hovedelementerne i infostrukturen og udgør over halvdelen af 
computeres og indkapslede systemers værdi. Aktiviteterne inden for dette område af 
særprogrammet koncentreres om teknikker og optimal praksis i forbindelse med et 
begrænset antal softwareteknologier, der gør det muligt at udvikle pålidelig, korrekt, 
effektiv og brugervenlig software. Elektroniske komponenter og subsystemer er de fysiske 
byggeblokke til infostrukturen, der skal bruges til systemer og applikationer i alle 
industrisektorer. Aktiviteterne i særprogrammet samles om F&U inden for halvledere på 
områder, hvor den europæiske industri har behov for større kompetence, og hvor den 
har en chance for at være konkurrencedygtig, med særlig vægt på avancerede integrerede 
kredsløb til specifikke anvendelser. Andre vigtige områder er periferienheder, især flade 
skærme og kompakte hukommelsessystemer, samt mikrosystemer. Multimedieteknologier 
vil bidrage med fremtidens brugergrænseflade til infostrukturen. Programmet er her 
koncentreret om de teknologier, der er nødvendige for at skabe, behandle, vise og 
gemme multimedieinformation. Multimediedatatransmission og -applikationer vil blive 
-46-
dækket i programmerne for telekommunikation og datakommunikation. 
Fokusområdet teknologier til støtte for virksomhedsprocedurer har at gøre med virksom­
hedernes integration i infostrukturen og effektiv anvendelse af IT i virksomhederne. Det 
er et område, hvor man netop begynder at se betydelige fremskridt i konkurrenceevnen. 
F&U inden for informations- og kommunikationsteknologi til integration i fabrikationen 
og mikrosystemer har til formål at udvikle nye informations- og 
kommunikationsteknologiske systemer til avancerede og innovative fremstillings- og 
konstruktionsprocesser. Aktiviteterne bygger på grundlæggende IT-teknologier, der skal 
integreres i softwareudvikling, åbne systemer, CAD, datamodellering, databasedesign og 
mikroelektronik. F&U under programmet for industriteknologi bygger på 
informationsteknologier såvel som andre generiske teknologier i en indsats rettet mod 
fornyelse og konkret anvendelse på bestemte fremstillingsområder, og giver til gengæld 
input, viden og ekspertise til fremtidig F&U inden for informationsteknologi. For at sikre 
at de to programmer komplementerer hinanden, vil de blive nøje koordineret i hele den 
periode, de strækker sig over. 
Under initiativet vedrørende åbne mikroprocessorsystemer fortsættes det arbejde, der 
blev indledt under det tredje rammeprogram inden for udvikling af standarder for og 
teknologier til åbne mikroprocessorsystemer, et område, der også har betydning for 
indkapslede systemer. Med fokusområdet højperformant databehandling og 
netkommunikation sigtes mod at øge Europas ekspertise i at udnytte edb-teknologier, der 
giver den højeste ydeevne - en ekspertise, der er uundværlig både i forbindelse med 
indkapslede systemer i infrastrukturen og for at fastholde konkurrenceevnen i en 
voksende række industrier. 
Grundlaget for de enkelte områder samt deres indhold beskrives i det følgende. 
Softwareteknologier 
Sigtet med arbejdet inden for dette område er at styrke Europas position inden for 
softwareproduktion ved at udbrede en optimal softwarepraksis, der vil medføre forbedret 
produktivitet, kvalitet og pålidelighed, og ved at øge Europas kompetence inden for nye 
softwareteknologier og distribueret databehandling. 
Software udgør i stadig flere tilfælde den dyreste komponent i IT-systemer, en tendens, 
der yderligere forstærkes af IT-brugerne, der producerer 70% af al software og spiller 
en stadig vigtigere rolle på dette område. Efterspørgslen på udvikling og overvågning af 
meget softwarekrævende systemer stiger hurtigere end udbuddet. Derfor står alle 
industrilande over for et krav om forbedret produktivitet og kvalitet. Det er nu af vital 
betydning for alle virksomheder at kunne få metoder og værktøjer til en overkommelig 
pris til udvikling af tilpasningsdygtige softwarekrævende systemer. Desuden lider alle 
industrilandene under mangel på ekspertise og veletablerede virksomhedsstrategier. Nye 
applikationer medfører en fortsat strøm af nye tekniske udfordringer for professionelle 
softwareproducenter. 
Moderne databehandlingssystemer viser en stigende tendens til distribuering af funktioner 
-47-
og data for bedre at kunne passes ind i de organisationer, hvor de benyttes. Denne 
udvikling er tydelig ikke blot i erhvervslivets databehandling men også i 
industristyringssystemer og indkapslede systemer. Der ligger en særlig udfordring i at 
udvikle pålidelige, udvidelige og brugervenlige systemer med ovennævnte egenskaber. 
Sådanne systemer har allerede reduceret brugernes edb-omkostninger drastisk. Det 
forudses, at dette segment af IT-markedet bliver et af hovedkonkurrenceområderne for 
hardware-, software- og tjenesteleverandører hen imod midten af 1990'erne. Det er et 
område, hvor der på nuværende tidspunkt ikke er nogen dominerende firmaer, og hvor 
Europa har opbygget en omfattende ekspertise. Foranstaltninger på dette område vil 
bidrage til at give den europæiske industri en stærk position på dette yderst 
konkurrenceprægede og strategiske marked samt til at fremskaffe de grundlæggende 
elementer til den europæiske infostruktur. Desuden vil de medvirke til, at de fordele, som 
den tiltagende "digitalisering" af den sociale infrastruktur frembyder, når ud til den 
enkelte borger og til de mindre velstillede regioner i EF. 
For at tage fat på disse problemstillinger må arbejdet samles om en række emner: 
Teknologiformidling og udbredelse af en optimal softwarepraksis, metoder og værktøjer 
til optimal praksis, nye softwareteknologier, åbne distribuerede databehandlingsplatforme, 
teknologier til distribuerede databasesystemer og avancerede teknikker til menneske­
computer-interaktion. Arbejdet vil blive koordineret nøje med beslægtet arbejde i andre 
særprogrammer. Alt afhængigt af behovet vil arbejdet blive støttet af 
ledsageforanstaltninger for at accelerere integrationen af nye teknologier, fastholde 
opmærksomheden om nye muligheder, samarbejde med andre europæiske og nationale 
initiativer, fremme deltagelsen i standardiseringsprocessen og etablere et internationalt 
samarbejde. 
Der vil blive igangsat teknologiformidlingsaktiviteter for at fremme integreringen af nye 
softwareproduktionsteknologier og for at øge kompetenceniveauet i stor stil. Via 
industriforsøg sigtes der mod at forbedre den gældende softwareudviklingspraksis ved at 
indarbejde nye processer, metoder og støtteværktøjer. Der skal organiseres 
oplysningskampagner for at udbrede kendskabet til optimal praksis via kredse af fælles 
interesser på tværs af industrisektorer og landegrænser, og der vil blive tilrettelagt 
uddannelse i indførelsen af nye metoder, specielt rettet mod ledere. Det Europæiske 
Softwareinstitut vil bidrage med at forbedre de nyeste udviklingsprocesser og skabe 
grundlag for fortsat procesevaluering og -forbedring. Hvor det er muligt, vil aktiviteterne 
blive nøje koordineret med de eksisterende formidlingsredskaber. 
Inden for emnet metoder og værktøjer vil der blive iværksat F&U-aktiviteter med 
henblik på at forbedre integrationsteknikkerne til åbne og distribuerede systemer og med 
særlig vægt på kvalitet, pålidelighed og sikkerhed i softwarekrævende systemer. Der skal 
forskes i teknikker og værktøjer til støtte i procesmodellering og hurtig krav- og 
teknologievolution. Desuden skal der arbejdes på nye udviklingsmetoder som f.eks. 
paralleludvikling og kooperativ udvikling med henblik på at levere pakkeløsninger med 
metoder og værktøjer til virksomhedsdækkende softwarestøtte. Endvidere vil der blive 
forsket i tilrettelæggelse af softwareudviklingsprocessen. 
Et tredje emne går ud på at udvikle og eksperimentere med nye softwareteknologier, der 
åbner mulighed for logiske slutninger, intelligens, fleksibilitet og tilpasningsevne, og som 
-48-
understøtter modellering, genbrug og deling af forskellige niveauer af viden. Området 
omfatter emner såsom rammer og integrationsteknikker til at bygge samarbejdende eller 
distribuerede intelligente systemer eller til at modellere virksomhedsdækkende eller 
sektordækkende videnaktiver. Dette FTU-arbejde på mellemlang sigt vil blive styret af 
almene behov og vil omfatte f.eks. udvikling og demonstration af komplekse, 
distribuerede beslutningskrævende applikationer, som der er brug for i alle samfundets 
sektorer, og som vil få en positiv indflydelse på den europæiske konkurrenceevne og på 
integration og samhørighed. 
Emnet åbne distribuerede databehandlingsplatforme omfatter åbne systemers arkitektur, 
herunder særlig spørgsmål som flytbarhed, pålidelighed, interoperabilitet og standarder. 
I arbejdet vil desuden indgå udvikling af nøglekomponenter, særlig 
middlewarekomponenter til administration af data, adgang og funktionsdistribuering. Der 
vil blive lagt særlig vægt på udvikling og fremme af softwarepakkeløsninger. Som 
supplement til F&U-aktiviteterne vil der blive indledt dialoger med vigtige bruger- og 
standardiseringsgrupper, der beskæftiger sig med åbne systemer, bl.a. X/Open og EWOS 
(Den Europæiske Workshop for Åbne Systemer). Der skal udvikles større demo­
applikationer, og via særlige temaer inden for emnet optimal softwarepraksis vil man 
opnå forbedringer i praksis for opbygning af åbne distribuerede systemer. Udviklingen 
mod åbne systemer er verdensdækkende og vil blive baseret på internationalt 
accepterede standarder. Der vil blive knyttet forbindelser til nøgleaktiviteter både i USA 
og Japan, og samarbejdet med udviklingslandene og landene i Østeuropa vil blive styrket. 
Yderligere et emne er avancerede teknologier til distribuerede datasystemer. 
Aktiviteterne her omfatter teknologier til store objektbaserede lagre (repositories), 
teknikker til indlejring og udtrækning af viden fra sådanne lagre, interoperabiblitet, 
fleksibilitet og retablering af distribuerede systemer samt metoder og værktøjer til at 
understøtte og anvende disse fremskridt. Der skal forskes i værktøjer til administration 
af distribuerede statistiske data, og i hvordan avancerede teknologier kan gavne 
indsamling, analyse, udbredelse og præsentation af data. 
Det sidste emne vedrører teknologier til at opnå større brugervenlighed og sikkerhed i 
IT-systemer, hvormed der bliver udsigt til større og bredere markeder for IT-baserede 
produkter. Der skal udføres FTU-arbejde med henblik på at nå til en bedre forståelse 
af kommunikationen mellem bruger og system, bl.a. kognitiv modellering, 
interaktionsmodeller, medier og metaforer og kooperativt arbejde. Nye teknologier vil 
blive udviklet og konsolideret. Aktiviteterne vil være nært knyttet til 
grundforskningsprægede projekter og vil bygge på og bidrage til standarder, og man vil 
hele tiden have opmærksomheden rettet mod mulighederne i de nye teknologier. 
IT-komponent- og subsystemteknologier 
Målsætningen for dette område er at skaffe den europæiske industri teknologier og 
ekspertise til at udvikle og producere komponenter og subsystemer på tre hovedfelter: 
Halvledere, mikrosystemer og periferienheder. 
Det er en absolut nødvendighed for systemudviklere, at de i rette tid har adgang til 
billige, høj performante og meget pålidelige integrerede halvlederkomponenter og -
-49-
subsystemer, for at de kan udvikle konkurrencedygtige elektroniske systemer til markeder 
såsom forbrugerelektronik og databehandling samt automobil- og telekommunikations­
industrierne. Ud over at mikroelektronikken udgør det teknologiske grundlag for de 
traditionelle elektronik- og elektrosektorer, breder dens indflydelse sig i stigende grad til 
en bredere vifte af processer, produkter og tjenester i så godt som alle andre 
industrisektorer, med stor betydning for fornyelsen og konkurrenceevnen i industrien 
overalt i EF. Det er især vigtigt at vedligeholde den europæiske ekspertise på feltet 
avancerede, integrerede kredsløb til særlige anvendelser i de tilfælde, hvor det er af 
afgørende betydning at have lokale forsyningskilder for at sikre korte udviklings- og 
produktionstider og for at beskytte den applikations-knowhow, der giver en 
konkurrencefordel. 
Det økonomiske potentiale i teknologier til integrerede mikrosystemer ligger dels i 
teknologiernes direkte effekt på det markedssegment, de er rettet mod, og dels i deres 
løftestangseffekt på andre industrisektorer. Produkter med indbyggede mikrosystemer 
strækker sig fra høreapparater, analytiske og medicinske instrumenter til CD-spillere og 
automobilsubsystemer og omfatter både masseproducerede varer og et bredt udvalg af 
specialiserede mikrosystemer til applikationer med høj værditilvækst, hvor kombinationen 
af ydeevne, størrelse, fleksibilitet og robusthed er en kritisk succesfaktor. Systemer til 
medicinsk diagnosticering, kunstige organer, miljøovervågning og -styring, sikkerhed og 
nedsættelse af energiforbrug er de vigtigste af de anvendelsesområder, hvor de 
integrerede mikrosystemer vil bidrage til en forbedret livskvalitet. 
Flade skærme finder bred anvendelse i bærbare tv-apparater og højopløsnings-tv-
apparater, i grafik- og multimediesystemer og i interaktiv CD. På det semi-professionelle 
område vil man finde flade skærme i videofoner, automobilapplikationer og elektroniske 
arbejdsstationer. De vil blive en fuldt integreret del af nye produkter, og derfor vil der 
være behov for et tæt samarbejde mellem komponent- og udstyrsfabrikanter. 
I Iukommelsessubsystemer er et andet felt inden for periferienheder, der er af central 
betydning for hele elektronikindustrien. De anvendes i alle de ovennævnte systemer. 
Højopløsningsskærme, grafiksystemer og multimediesystemer kræver hukommelser med 
meget høj kapacitet og høj hastighed. Digitale hukommelsessubsystemer bruges til audio-, 
billed- og videoinformation, bl.a. i bærbare systemer. Det tredje felt er periferienheder 
til boligsystemer, som vil få stor betydning for hjemmeforbrugermarkedet. Prisbillige 
periferienheder til boligsystemer vil gøre det muligt at integrere 
boligautomatiseringsudstyr og -apparater i et samlet system og dermed f.eks. bidrage til 
at nedsætte energiforbruget. 
Arbejdet inden for halvledere vil blive koncentreret om de teknologier, der forventes at 
være mest udbredt i slutningen af halvfemserne og få størst betydning for 
applikationerne. Det drejer sig bl.a. om siliciumbaserede teknologier og de yderst lovende 
compound halvleder-teknologier, især baseret på galliumarsenid. Alle aspekter af 
processen, herunder udvikling, indkapsling, prøvning og fremstilling, vil blive behandlet. 
Noget af arbejdet vil muligvis blive udført i tilknytning til Eureka-initiativet. Der vil især 
blive lagt vægt på integration af avancerede komponenter i avancerede integrerede 
kredsløb til specifikke anvendelser. 
F&U-opgaverne omfatter hovedsagelig følgende emner: Generiske teknologier, der sigter 
-50-
mod kompakthed, lavere pris, højere funktionalitet og kompleksitet, og integrerede 
millimeter- og mikrobølgekredsløb med højere hastighed og lavere effekt til brug i 
højfrekvensapplikationer; teknologier til integration af generiske systemer, med vægten 
på elektrisk og optisk forbindelse og indkapsling, til systemer bestående af aktive og 
passive komponenter; metoder og værktøjer til avanceret systemdesign af digitale, 
analoge og blandede applikationer; teknologier til elektronisk udstyr og systemintegration, 
især til avancerede periferi- og lagersystemer; kommunikationsnet, optiske computere og 
mikrosystemer; effektiv fremstilling af næste generation af integrerede kredsløb i stor 
eller lille skala; fleksible, hurtigt omstillelige produktionsfaciliteter for avancerede 
integrerede kredsløb til specifikke anvendelser, især som en nemt tilgængelig og billig 
løsning for små og mellemstore virksomheder; integration af designmæssig og teknologisk 
ekspertise i pilotdemonstrationer, der er rettet mod specifikke anvendelser af stor 
økonomisk og social betydning, eller som sigter mod at udvide mikroelektronikkens 
rækkevidde til mere traditionelle industrisektorer; mikroelektroniske aspekter af 
mikrosystemer og endelig multifunktionssystemer. 
Der skal iværksættes teknologiformidlingsaktiviteter, der sigter mod at styrke 
forbindelserne mellem producenterne af udstyr/materialer og integrerede kredsløb via 
arbejdsgrupper, erhvervssammenslutninger eller net. Det er desuden målet at skabe en 
tættere kontakt mellem producenterne og brugerne af integrerede kredsløb via et net af 
ekspertcentre for kredsløbs- og systemdesign, -fremstilling og -prøvning. Med hensyn til 
uddannelsesaktiviteter vil der blive etableret net af forskningsinstitutter og akademiske 
institutioner, der kan levere kvalificeret arbejdskraft til industrien til fremstilling og 
anvendelse af innovative produktionsværktøjer og -metoder og til kredsløbs- og 
systemdesign og -prøvning. Der skal også iværksættes uddannelsesforanstaltninger med 
henblik på at øge kendskabet til avancerede integrerede kredsløb til specifikke 
anvendelser hos potentielle brugere, især de små og mellemstore virksomheder, og give 
brugerne den nødvendige ekspertise, specielt i at omsætte deres systemkrav til 
hardwarespecifikationer. På bestemte felter vil der blive samarbejdet på internationalt 
plan. 
Emnet integrerede mikrosystemer vil først og fremmest omfatte tværfaglig udvikling, 
fremstilling og prøvning af mikrosystemer samt integrations- og indkapslingsmetoder. 
FTU-aktiviteterne vil tage udgangspunkt i de teknologiske behov inden for tre større 
anvendelsesområder: Automobiler, hvor mikrosystemer vil komme til at spille en vigtig 
rolle i realiseringen af fremtidens rene og sikre bil; medicinsk teknologi, hvor der er 
behov for mikrosystemer til bærbare, intelligente systemer til medicinsk diagnosticering, 
og endelig overvågning og styring af processer, der påvirker miljøet. 
Arbejdet strækker sig fra konceptuelt og detaljeret design af mikrosystemer, over 
integration af eksisterende basisteknologier til industrielle prototyper. Aspekter 
vedrørende produktion i stor og lille målestok vil også blive behandlet. Aktiviteter af 
særlig betydning omfatter: Design af mikrosystemer, integration af komponenter, som 
f.eks. optiske og biokemiske komponenter, følere og aktuatorer, i mikroelektroniske 
subsystemer og komponenter; indkapsling og sammenkobling af integrerede 
mikrosystemer; grænseflader til andre mikro- og makrosystemer og til den fysiske verden; 
softwareintegration (system og applikation); specifikke udstyrsbehov; produktionskrav og 
-veje samt prøvning og kvalitetssikring. Den viden og erfaring, der erhverves i løbet af 
- 51 -
den koncentrerede FTU, vil blive brugt som grundlag for diverse biprodukter. 
Som støtte for det arbejde, der er rettet mod de tre anvendelsesområder, vil der blive 
gennemført yderligere aktiviteter vedrørende integration af en bred vifte af teknologier, 
der danner grundlag for produktion af mikrosystemer, bl.a. mikroelektronik, mikrooptik, 
mikromekanik og mikrokemi. Aktiviteterne vil bygge på resultater, der er opnået i andre 
dele af rammeprogrammet. 
Mikrosystemernes vide anvendelsesmuligheder, de naturlige problemer ved at beherske 
mikrosystemteknologierne og den kendsgerning, at visse teknologier ikke er til stede i alle 
medlemsstater, gør det nødvendigt at skabe effektive EF-dækkende instrumenter for 
teknologiformidling og -spredning. Det er især vigtigt at forbedre de små og mellemstore 
virksomheders betingelser for at udvikle innovative mikrosystemer med lave omkostninger 
og indbygge dem i deres produkter. Formidlingen og spredningen af teknologi skal ske 
via tekniske interessegrupper og ekspertnet. Ved at oprette eller forbedre specialiserede 
mini-produktionsfaciliteter kombineret med passende servicemekanismer tilgodeser man 
især de små og mellemstore virksomheders behov for billige produktionsmuligheder og 
anden bistand. 
Det er af afgørende betydning, at der organiseres tværfaglig uddannelse i udvikling og 
anvendelse af mikrosystemer. Både eksisterende instrumenter i forbindelse med nogle af 
de bidragende basisteknologier (f.eks. uddannelsesforanstaltningen inden for VLSI-
design) og nye instrumenter vil blive udnyttet. Der vil blive tilrettelagt 
erhvervsuddannelsesordninger via de eksisterende industri- og handelssammenslutninger 
med bistand fra ekspertcentrene. 
Arbejdet inden for flade skærme vil bygge på resultaterne fra det tredje rammeprogram, 
særlig på området LCD-skærme med aktiv matrix til systemer, der kræver store 
farveskærme. Der sigtes mod udvikling af billige komponenter til flade 
højopløsningsskærme, med vægten på forbedring af skærmenes billedkvalitet, specielt til 
bærbart udstyr, samt større og fladere skærme. Teknologien til LCD-skærme med aktiv 
matrix har særlig stor interesse, idet den giver de bedste resultater med hensyn til farver 
og opløselighed, men der vil også blive arbejdet med andre teknologier, f.eks. 
felteffektskærme og ferroelektriske skærme til meget billige og effektsvage systemer. 
Kravene vil blive fastlagt i et samarbejde mellem brugerne og leverandørerne. På feltet 
hukommelsessubsystemer skal der forskes i øget kapacitet, kompakthed og læse/skrive-
evne til brug i multimediesystemer og tidstro højopløsningsvideo. Magnet-optiske og 
magnetiske diske er blandt de teknologier, der skal undersøges. Arbejdet med 
periferienheder til boligsystemer vil blive koncentreret om teknologier til udstyr, der 
kræves for at forbinde apparater i hjemmet i et samlet system, og til de periferienheder 
der skal til, for at brugeren kan styre systemet. 
Blandt støtteaktiviteterne kan nævnes et erhvervsuddannelsesprogram inden for design 
afskærme og hukommelsessubsystemer, en interessegruppe bestående af repræsentanter 
for industrien og forbrugerne og en særforanstaltning med henblik på at fremme den 
europæiske produktion af strategiske materialer og komponenter til periferiindustrien. 
Arbejdet vil blive koordineret med nationale initiativer for at øge dets samlede værdi for 
EF. Det er vigtigt, at der samarbejdes internationalt, især på området skærmteknologier, 
-52-
hvor fællesforetagender mellem forskellige industripartnere er af afgørende betydning for, 
om projekterne lykkes. 
Multimedieteknologier 
Målsætningen for dette område er at støtte strategisk FTU inden for de generiske 
informationsteknologier, der ligger til grund for multimediesystemer og -applikationer for 
slutbrugere. Et særligt emne er teknologier til integrerede personlige systemer, som udgør 
en af de vigtigste muligheder, markedsmæssigt set, inden for multimediesystemer. 
Gennem de sidste ti år er det blevet forudsagt, at der ville opstå et marked for 
multimediesystemer med fuldkommen integration af tale, video, tekst, lyd, animation og 
grafik. Men først nu har fremskridtene inden for mikroelektronisk ydeevne, 
softwareteknikker, standarder og digital kommunikation gjort, at multimediesystemer kan 
blive en realitet. Det forventes, at multimediesystemerne først vil blive indført i 
skræddersyede systemer i virksomheder og hjem, inden for uddannelse, produktion, 
finansielle ydelser, sundhedsvæsen, transport, forsikring, detailhandel, turisme og 
underholdning, bl.a. spil, film, og tv. Multimedieteknikkerne vil sandsynligvis medføre en 
stigning i produktiviteten i industrien og uddannelsessektoren. 
Markedet for personlige systemer er først lige ved at opstå, og der er store muligheder 
for udvidelse. Foreløbig er der igen førende parter på markedet. Europa har i forvejen 
en stærk position inden for de nødvendige teknologier, såsom chipkort-teknologier, sikre 
protokoller, indkapslede systemer og anvendelsesspecifik software, og er førende inden 
for effektsvage komponenter og sikkert, avanceret kryptograferingsudstyr. Den 
europæiske ARM-chip anvendes i amerikanske udviklingsaktiviteter. Dette nye marked 
giver Europa chancen for at dække det meste af produktionscyklussen, fra 
mikrokomponenter, over systemer til applikationsudvikling, og dette giver mulighed for 
at styrke konkurrenceevnen på andre anvendelsesområder. 
Aktiviteterne på området vil blive koordineret med arbejde inden for andre 
særprogrammer, særlig multimediekommunikation, højopløsnings-tv og 
programtransmission. Det forventes, at der i løbet af den periode, programmet strækker 
sig over, vil ske en betydelig sammensmeltning af IT-, kommunikations-, 
forbrugerelektronik-, informationsformidlings-, og underholdningsindustrien, og denne 
tendens tages der fuldt højde for i. 
Arbejdet tager sigte på at udvikle generiske og grundlæggende teknologier til oprettelse, 
håndtering, fremvisning og lagring af multimedieinformation. FTU-aktiviteterne omfatter 
specifikation af relevante komponenter, f.eks. videokompressions-/dekompressionschips, 
optisk hukommelse og optiske processorer med høj kapacitet, LCD-skærme samt 
integration af komponenterne i avancerede multimediesystemer, standarder for lagring, 
repræsentation og kompression/dekompression af multimedieinformation, samt generisk 
multimediesoftware. Softwareområdet omfatter multimedieudvidelser til eksisterende 
systemsoftware og -værktøjer; kreative værktøjer til at frembringe softwareobjekter til de 
forskellige medier - video, audio, animation, male- og tegnefunktioner og endvidere 
forfatterværktøjer, der gør det muligt at konstruere skræddersyede, brugervenlige 
multimedieapplikationer på basis af de enkelte medieobjekter. Integrationen af hardware-
-53-
og softwareelementer vil blive demonstreret i systemer til en bred vifte af 
slutbrugerformål. 
Aktiviteterne vil blive baseret på de betydelige europæiske resultater, der allerede er 
nået under de forrige rammeprogrammer, herunder CD-I, MPEG-videostandarder og 
multimediesystemer og -værktøjer. Forestående udfordringer består bl.a. i at løse 
spørgsmål om intellektuel ejendomsret, herunder ophavsret til medieobjekter, 
brugervenlighed, nuværende netbegrænsninger og integration af teknologier til 
multimedieapplikationer, specielt i eksisterede hardware- og software. 
Arbejdet med personlige systemer vil blive koncentreret om to emner: Udvikling af 
teknologier til multifunktionelt, integreret brugeradgangsudstyr, der kan behandle 
multimediedata, bl.a. den elektroniske pung og person- og gruppekommunikationsmidler 
samt udnyttelse af teknologiske fremskridt i informationsformidlingsindustrien, således 
at den stadigt stigende efterspørgsel på effektive tjenester kan mættes. Disse to aspekter 
dækker applikationssiden af den komplette systemløsning, der i sin fulde form bygger på 
eksisterende trådløse net- og telekommunikationsinfrastrukturer. Arbejdet vil blive 
koordineret med nyudviklingsaktiviteter inden for disse emner under programmerne for 
telekommunikation og datakommunikation. 
Blandt støtteaktiviteterne kan nævnes uddannelse af udviklere og forfattere af 
multimedieapplikationer. En interessegruppe, bestående af repræsentanter for både 
teknologileverandørerne og forfatterindustrien, vil varetage informationsformidlingen i 
begge retninger for dermed at styrke industrisamarbejdet og opnå koncensus om 
standarder. Der vil blive etableret nære forbindelser med andre initiativer inden for 
generisk teknologi, specielt dem, der vedrører periferienheder, mikroelektronik, 
softwareudvikling og mikroprocessorer. 
Langsigtet forskning 
Med det intensive FTU-arbejde, der er nødvendigt for at øge omsætningen fra 
laboratorium til marked på en hurtigt skiftende teknologisk scene, opstår der risiko for, 
at indsatsen bliver for kortsigtet. Det er af vital betydning, at der udvikles en langsigtet 
vision for industrien som referenceramme for den mere kortsigtede forskning, men dette 
mål skubbes i baggrunden, når industrien til stadighed er under pres for at bringe nye 
produkter på markedet. Ved at koncentrere sig om kortsigtet forskning risikerer 
industrien samtidig at miste de menneskelige ressourcer, der er nødvendige for at gøre 
den næste innovationsbølge mulig og reagere på specifikke industrielle behov for 
avanceret forskning. Formålet med en EF-investering i avanceret og langsigtet forskning 
er derfor at fremme et stærkt og målrettet samarbejde mellem industrien og den 
akademiske verden og sikre, at vi ikke ved at forbedre vores konkurrenceevne på kort 
sigt pantsætter vores teknologiske fremtid på mellemlang og lang sigt. Det vil således 
være målet til stadighed at sikre, at 
potentialet for "den næste innovationsbølge" vedligeholdes, i fuld 
overensstemmelse med de mere kortsigtede mål, der er dikteret af den hurtige 
teknologiske udvikling 
-54-
den ekspertise, der danner grundlag for den europæiske FTU inden for 
informationsteknologi, udvides på de områder, hvor der er mest behov for det. 
Disse mål vil blive realiseret ved hjælp af ekspertnet og grundforskningsprægede F&U-
projekter. 
Via tematiske ekspertnet sikres det, at de teknologiske kredse selv (leverandører, brugere 
og forskere) inden for hver sit tema sørger for en dynamisk vedligeholdelse af et sæt 
rammer for koordinering af FTU, teknologiformidling og uddannelse samt en fælles 
infrastruktur. Det forventes, at disse koordineringsrammer, som først og fremmest skal 
bygge på industriens vision, vil komme til at spille en central rolle i forbindelse med 
målretningen af både kort- og langsigtede FTU-aktiviteter. 
De grundforskningsprægede FTU-projekter kan opdeles i to kategorier: 
Avancerede projekter med en høj, men overskuelig risiko, hvis succes vil få 
direkte indflydelse på industriens konkurrenceevne. Projekter i denne kategori vil 
ofte bidrage til at løse problemer i mere anvendelsesorienterede projekter inden 
for koordineringsrammerne - en kortsigtet foranstaltning kan yde et vigtigt bidrag 
til et langsigtet mål. Et projekt behøver ikke i sig selv at resultere i et produkt 
eller en tjeneste, når blot det bidrager til, at der udvikles et produkt eller en 
tjeneste i mere anvendelsesorienterede projekter. 
Projekter, der er karakteriseret ved deres potentiale for teknologiske gennembrud 
med langsigtede men tydelige virkninger for industrien, og som derfor pr. 
definition ikke er bundet af det mere anvendelsesorienterede arbejde, der udføres. 
Projekterne i de to kategorier vil endvidere blive udvalgt på grundlag af deres bidrag til 
at oparbejde menneskelige ressourcer på områder med klar mangel, samt på grundlag 
af i hvor høj grad de sammenbragte kvalifikationer komplementerer hinanden, specielt 
på de tværfaglige felter. 
Det vil ikke blive fastlagt på forhånd, hvilke teknologiområder, der skal behandles, da det 
formodes, at forslagene vil tage udgangspunkt i nye muligheder og behov, efterhånden 
som de viser sig i andre dele af programmet. Det forventes således, at de fleste 
aktiviteter vil hænge sammen med de mere grundforskningsprægede aspekter af FTU-
aktiviteterne i andre dele af programmet og dermed sikre, at disse videreudvikles og 
udbygges med tiden. 
FOKUSOMRÅDE 
ÅBNE MIKROPROCESSORSYSTEMER 
Formålet med initiativet vedrørende åbne mikroprocessorsystemer (Open Microprocessor 
Systems - OM I) er at skaffe Europa anerkendt viden inden for mikroprocessorsystemer 
og at bidrage til at udbrede brugen af mikroprocessorsystemerne i brugersystemer, både 
i Europa og på verdensplan. 
Mikroprocessorerne og den dertil knyttede software udgør kernen i de elektroniske 
-55-
systemer. Anvendelsesområdet strækker sig fra avancerede styringssystemer inden for 
luftfart, robotteknologi, industristyring og telekommunikation til mobiltelefoner, 
forbrugerelektronik og biler samt computere til almene formål fra supercomputere til 
notebook-PC'er. Mikroprocessormarkedet domineres for tiden af amerikanske 
leverandører, der leverer mikroprocessorer baseret på CISC-teknologi (Complex 
Instruction-Set Computing), der anvendes i over 80% af de eksisterende systemer og i 
næsten alle computere. Der er imidlertid ved at opstå nye markeder inden for 
indkapslede systemer, dvs. systemer, der ikke kan programmeres af slutbrugeren. 
Gennem en stærk position inden for avancerede RISC-mikroprocessorer (Reduced 
Instruction-Set Computing) - den nyeste teknologi vil den europæiske industri få gode 
muligheder for at forbedre sin konkurrenceposition og skabe nye arbejdspladser hen 
imod slutningen af dette årti, ikke blot i mikroprocessor- og systemsoftwaresektorerne 
men også i en lang række brugersektorer, særlig inden for indkapslede systemer. 
Aktiviteterne på området vil bygge på det arbejde, der er påbegyndt under det tredje 
rammeprogram, som i sig selv er baseret på aktiviteter med støtte fra en række 
medlemsstater og på resultater inden for mikroelektronik, software, integration af 
brugersystemer samt standarder fra alle dele af ESPRIT og andre programmer. 
Målsætningen er at koncentrere og koordinere FTU-indsatsen inden for 
mikroprocessorsystemer overalt i EF for at skabe den kritiske masse, som den 
europæiske industri har brug for for at kunne konkurrere effektivt på verdensplan. 
Der skal udvikles komponenter først og fremmest til indkapslede systemer, men det er 
hensigten, at også computerindustrien skal drage nytte heraf. Hele området fra 
høj performante til effektsvage mikroprocessorsystemer dækkes. Der vil blive fulgt en 
afskæringsstrategi i forhold til eksisterende ikke-europæisk teknologi samt satset på den 
kommende generation af teknologi (indtil år 2000). I betragtning af, hvor udbredt brugen 
af mikroprocessorer er i europæiske firmaer, bør der skabes et levedygtigt europæisk 
alternativ til den ikke-europæiske teknologi, og man må sikre en glat overgang fra 
eksisterende til ny teknologi. 
Der vil blive trukket på resultaterne fra alle andre dele af EF's rammeprogram samt fra 
andre programmer. Mere langsigtet, generisk FTU på området vil omfatte aktiviteter 
inden for komponenter og værktøjer til avancerede mikroprocessorsystemer, både 
hardware og software. Der er bl.a. tale om høj performante mikroprocessorer med en 
række forskellige arkitekturer, digitale signalprocessorer, fuzzy logic, analog-til-digital-
konvertere og andre chip-indbyggede funktioner; avancerede teknologier til nye typer 
processorer; design-, fejlsøgnings- og prøvningsmiljøer til chip-indbyggede systemer; 
systemsoftware, herunder mekanismer til softwareflytbarhed samt standarder. 
Yderligere aktiviteter vil bestå i at integrere resultaterne fra den tidligere generation af 
projekter, der blev påbegyndt under det tredje rammeprogram. Målet er at få indført den 
nye teknologi hurtigere via pilotanvendelser af chip-indbyggede systemer i 
brugervirksomhederne. Arbejdet vil hovedsagelig omfatte de elektronik- og 
softwaresubsystemer, der er nødvendige for en applikation, og normalt ikke det samlede 
brugersystem. Aktiviteter vedrørende dette kan eventuelt opnå støtte fra Eureka, ESA, 
initiativer i medlemsstaterne eller andre EF-programmer. Kriterierne for udvælgelse af 
pilotapplikationer vil være engageret industriel interesse og omfattende sociale og 
-56-
økonomiske fordele. 
Blandt de potentielle anvendelsesområder kan nævnes forureningsbekæmpende og 
energibesparende systemer, kommunikationssystemer og positioneringssystemer til biler; 
kommunikationssystemer, der strækker sig fra avanceret kobling til bærbar telefoni; 
skræddersyede systemer til processtyring og robotstyring i fremstillingsvirksomheder; 
avancerede multimediesystemer; luftfartssystemer og andre højperformante indkapslede 
systemer. Det er vigtigt, at brugervirksomheder involveres i FTU-arbejdet, så de kan 
bidrage med deres krav til teknologileverandørerne, og der kan skabes grundlag for en 
hurtig indførelse af den nye teknologi i virksomhederne. Målet er at accelerere 
systemintegrationsprocessen via "vertikal integration" (hvor mikroprocessorproducent, 
softwareleverandør og systemintegrator alle arbejder sammen) og dermed styrke både 
systemleverandører og brugervirksomheder samt skabe flere arbejdspladser i 
højteknologisektoren. 
Der vil blive stillet effektive midler til rådighed til formidling og udbredelse af 
resultaterne i EF og den øvrige verden. Her tænkes bl.a. på konferencer, tekniske 
interessegrupper og ekspertnet; regionale centre for udvikling og 
overensstemmelsesprøvning, der specielt skal hjælpe de små og mellemstore 
virksomheder til at udnytte mikroprocessorsystemerne; samt en tlytbarhedsaktion, der 
skal fremme standarder for chip-indbyggede mikroprocessorsystemer samt standarden for 
virtuelle binære grænseflader ved at påvise standardernes værdi i flytbarhedsforsøg. 
Der vil blive ydet støtte til erhvervsuddannelsesordninger og uddannelse via universiteter 
og ekspertcentre, f.eks. ved at forbedre eksisterende mekanismer såsom VLSI-
uddannelsesforanstaltningen. Det er tanken, at der skal samarbejdes internationalt, både 
med amerikanske og japanske organisationer, særlig inden for åbne standarder for 
supercelle-biblioteker og systemsoftware. 
FOKUSOMRÅDE 
HØJPERFORMANT DATABEHANDLING OG NETKOMMUNIKATION 
Formålet med dette fokusområde er at udnytte mulighederne i højperformant 
databehandling og netkommunikation, at udvide det potentielle anvendelsesområde 
herfor og dermed øge tempoet i nyskabelsesprocessen til gavn for økonomien som 
helhed. 
Den seneste teknologiske udvikling inden for databehandling og netkommunikation lover 
revolutionerende kvalitative og kvantitative ændringer i brugen af den nye generation af 
databehandlings- og kommunikationssystemer. Hurtigere produktion og højere 
produktkvalitet er de fordele, som vil tilskynde industrien til at tage de nye teknologier 
i brug. En tusindfold forbedring i forholdet mellem omkostninger og ydelse for 
databehandlings- og netsystemer vil muliggøre et stigende antal nye applikationer, der 
tidligere var umulige, og det vil være den faktor, der hovedsagelig kommer til at drive 
efterspørgslen. Forsøg vil blive erstattet af computersimulering i et stigende antal 
industrier, også de traditionelle. Desuden forventes det, at højperformant databehandling 
og netkommunikation i stort omfang vil blive taget i brug i kommercielle applikationer 
i løbet af den sidste halvdel af årtiet. Højhastighedsnet til overkommelige priser vil åbne 
-57-
mulighed for distribuerede billedbaserede applikationer og for alvor få 
multimediesystemerne til at blomstre. Eksisterende skala/vektor-systemer vil blive 
suppleret med parallelsystemer på kort sigt, og det forventes, at teknologierne til 
parallelsystemer og arbejdsstationer i klyngesystemer vil smelte sammen og resultere i 
skalerbare heterogene multicomputernet før år 2000. 
Prioriteterne inden for området er følgende: 
at overvinde barriererne for udnyttelse af de underliggende teknologier, særlig 
hvad angår applikationer og software til højperformant databehandling og 
netkommunikation, ved at forbedre programmerbarhed, brugervenlighed og 
flytbarhed; standardisering spiller en vigtig rolle for markedets accept af disse nye 
applikationer. 
at fremme udviklingen af de underliggende informations- og kommunikations­
systemteknologier, så der kan skabes fleksible, heterogene multi-computernet, der 
opfylder en bred vifte af brugerkrav, på grundlag af principperne om skalerbarhed 
og interoperabilitet. 
at bygge på eksisterende europæiske styrkeområder med hensyn til 
anvendelsesorientering, menneskelige ressourcer og videnskabelig og teknologisk 
kompetence; udnytte eksisterende infrastrukturer og programmer og - hvor det 
er relevant - bidrage til et større udbytte af aktiviteterne via katalysatoraktioner 
på EF-plan. 
Arbejdet vil blive organiseret omkring fem koordinerede sæt aktiviteter og vil, hvor det 
er muligt, samle trådene fra og bygge videre på andre aktiviteter i rammeprogrammet, 
i initiativer i medlemsstaterne og andre steder. De første tre sæt aktiviteter vedrører 
applikationer af større industriel betydning. De underliggende generiske systemer og 
softwareteknologier vil blive behandlet som led i det fjerde sæt aktiviteter. Det femte sæt 
vedrører supplerende samordnede foranstaltninger. 
Via samarbejde mellem brugerne og leverandørerne af systemer og tjenester vil man 
kunne specificere de evoluerende brugerkrav til den fremtidige generation af 
højperformante edb-systemer og net. Den grundlæggende FTU inden for kommunikation 
og netstyring hører ind under særprogrammet for telekommunikation. 
Det første sæt aktiviteter vedrører simulerings- og designapplikationer. Målet er at 
demonstrere nye applikationer, der kræver højperformansegenskaber for at være 
effektive nok i forhold til omkostningerne, og som klart påvirker industriens kapacitet, 
nedbringer den tid, det tager at få et produkt på markedet, og øger produktkvaliteten. 
Vægten vil blive lagt på elektronisk hydrodynamik, materialedynamik, elektromagnetik, 
molokylemodellering og andre kemisk-farmaceutiske anvendelsesområder. Den hurtigt 
stigende strøm af personale, der er kvalificeret til at bruge højperformante systemer vil 
gøre det muligt at udnytte distribuerede applikationer, alt efter brugernes behov. Et mere 
langsigtet mål er at behandle avancerede, komplekse og i yderste fald komplette 
simuleringssystemer, der kombinerer flere discipliner. 
-58-
Formålet med aktiviteterne inden for informationsstyring er at påvise, at højperformant 
databehandling og netkommunikation er økonomisk levedygtig på områder som kompleks 
beslutningsstøtte og højperformante online-transaktioner. Der lægges vægt på at udvikle 
komplekse, multifunktionelle, tilpasningsdygtige, fuldt pålidelige og sikre løsninger. 
Aktiviteterne omfatter anvendelse af højperformant databehandling og 
netkommunikation i kompleks dataanalyse, lagring og udtræk af information i store og 
distribuerede databaser og anvendelse af billedbaserede menneske-computer­
grænseflader. Der vil blive gjort en særlig indsats for at skabe åbenhed på lederplan over 
for nye løsninger og metoder. 
Det tredje sæt aktiviteter har til formål at fremme anvendelsen af generiske teknologier 
til højperformant databehandling og netkommunikation til brug i indkapslede 
systemapplikationer af særlig økonomisk betydning, f.eks. kvalitetskontrol, 
fremskridtsovervågning, kompleks styring og intelligent maskineri. Aktiviteterne omfatter 
kompleks signalbehandling, mønstergenkendelse, billedbehandling og -forståelse samt 
applikationer med særlige krav til tidstro behandling. Der vil blive lagt særlig vægt på 
brugen af ikke-kundespecifikke komponenter og subsystemer og på specifikation af 
arkitekturer, der egner sig til standardisering. 
Det fjerde sæt aktiviteter vedrører software- og systemteknologi og skal støtte udviklingen 
af den nye generation af bruger-orienterede højperformante systemer. Arbejdet vil bygge 
på aktiviteterne inden for software-, halvleder- og multimedieteknologier. Det skal 
bidrage til at lette brugen af en bred vifte af applikationer, brugermiljøer til brug af 
parallelle, distribuerede og indkapslede systemer, avancerede systemarkitekturer og 
subsystemer, f.eks. databehandlings- og informationsservere og avancerede menneske­
computer-grænseflader, generiske systemaspekter af styring af distribuerede databaser 
og distribueret databehandling. Det skal også undersøges, om de nye 
databehandlingsmetoder, herunder optisk databehandling og neurale net, er konceptuelt 
og økonomisk levedygtige. Fremvæksten af heterogene multicomputernet vil blive 
fremmet via udvikling af grænseflader mellem computere indbyrdes og mellem 
computere og net, herunder driftsprotokoller og tilknyttede demonstrations- og 
valideringsprotokoller. Der vil blive tilskyndet til standardisering og fælles praksis blandt 
en bred vifte af brugere og leverandører. 
Støtteaktiviteterne skal supplere arbejdet med at udvikle et tvær-europæisk miljø og en 
infrastruktur for højperformant databehandling og netkommunikation ved at sikre en 
passende koordinering med komplementære aktiviteter og programmer. Der vil blive 
organiseret samordnede foranstaltninger i form af net, der har til formål at fremme 
uddannelsen via forsknings- og teknologiformidling til brugerne i industrien. Der vil blive 
ydet støtte til anvendelsesforsøg, der normalt vil bygge på eksisterende infrastrukturer, 
og som har brug for en EF-dimension. Dette vil gøre det nemmere for brugerne at 
vurdere mulighederne og bidrage til en hurtigere indførelse af de nye teknologier. 
FTU-aktiviteterne vil blive koordineret med relevante Eureka-projekter og med nationale 
og regionale programmer. For at bidrage til, at de nye produkter og teknologier hurtigt 
opnår almen anerkendelse, vil der blive etableret internationale kontakter og - hvor det 
er relevant -konkret internationalt samarbejde. 
-59-
FOKUSOMRÅDE 
TEKNOLOGIER TIL STØTTE FOR VIRKSOMHEDSPROCEDURER 
For at øge produktiviteten og sikre konkurrenceevnen i 1990'erne og fremefter vil 
virksomhederne være nødt til at ændre deres organisationspraksis og sigte mod fladere 
organisationer, der er mere fleksible og kan reagere hurtigere og træffe hurtigere 
beslutninger. Mange virksomheder er i færd med at omstrukturere deres processer og 
skabe en ny fordeling af arbejdet. Et vigtigt træk i omstruktureringen er integration af 
virksomhedsprocedurer på tværs af funktioner såsom salg, produktudvikling og økonomi. 
Et andet træk er mere gruppebaseret arbejde, ofte på tværs af afdelinger. Et tredje træk 
er en udvikling bort fra den høje grad af arbejdsdeling, der var almindelig op til 
1980'erne, hen imod større integration af arbejdsopgaverne, således at samme person 
varetager mange forskellige funktioner. Et eksempel er en procedure for godkendelse af 
et lån, der er reduceret fra 20 trin til tre, og hvor tidsforbruget er reduceret med en 
faktor 10. Informationsteknologien er et uundværligt element i de nye strukturer, der 
ellers enten ikke kunne fungere eller ikke ville være økonomisk rentable. 
De nye virksomhedsprocedurer hænger sammen med arbejdsfordelingen, og de 
indebærer ofte komplekse beslutninger og kræver en omfattende viden og hurtige 
reaktioner. Mange af de nye processer kræver, at der indføres nye teknologier eller nye 
kombinationer af teknologier, og der er især behov for integration af teknologierne. 
Værktøjer til støtte for samarbejde og dokumentadministration har særlig stor betydning. 
Der er vide muligheder for at forbedre effektiviteten i specielt 
dokumentadministrationstjenester. For at tage en konkret eksempel: Undersøgelser har 
vist, at produktingeniører hos en amerikansk flyproducent brugte 45% af deres tid på at 
udarbejde, udveksle og administrere dokumenter, kun 5% på CAD-baseret designarbejde 
og 50% på møder og andre aktiviteter. 
Målsætningen for fokusområdet er at øge informationsteknologiens bidrag til 
organisationernes effektivitet betydeligt ved for det første at øge forståelsen for, hvordan 
IT bedst udnyttes (optimal praksis) i virksomhedsprocedurer og for det andet at udvikle 
de underliggende teknologier, der skal støtte den nye organisationsmæssige udvikling. 
Arbejdet vil være anvendelsesorienteret, og det er hensigten at integrere teknologier fra 
flere forskellige områder af særprogrammet samt nye komplementære teknologier, der 
er under udvikling. Brugerne kommer til at spille en vigtig rolle, da de skal være med til 
at fastlægge retningslinjerne for en effektiv anvendelse af IT. Aktiviteterne vil bygge på 
arbejde inden for IT-støtte til virksomhedsprocesser i tidligere ESPRIT-faser. Arbejdet 
vil blive koordineret nøje med det arbejde, der udføres i datakommunikations- og 
telekommunikationsprogrammerne. 
Forskning i IT til støtte for virksomhedsprocedurer er af tværfaglig karakter og omfatter 
modellering af virksomhedsprocedurer, organisationsudvikling", arkitektur for 
informations- og kommunikationsprocesser i virksomheden, integration af 
softwarekomponenter til virksomhedsformål og integration af dokumentadministration 
i flersprogede organisationer og administrationer. Nationale forskelle i 
virksomhedsorganisation og -praksis samt i måden at organisere informationsteknologien 
på vil også indgå i forskningen. 
-60-
FTU-aktiviteterhe inden for teknologier til støtte for virksomhedsprocedurer vil være 
anvendelsesorienterede, hvilket medfører integration af adskillige teknologier. Der vil 
også blive forsket i metoder til integration af teknologierne i virksomhedernes 
eksisterende systemer og data. Der vil blive udført supplerende forskning i edb-støttet 
samarbejde og dokumentadministration. 
Der er behov for nye metoder til integration og udvikling af software for at støtte de nye 
former for automatisering af virksomhedsprocedurer, herunder integration af 
objektorientering, videnbaserede systemer, grafiske brugergrænseflader og distribueret 
databehandling. Der vil også være brug for at integrere telekonferenceteknologier, 
ruminformationssystemer, som f.eks. geografiske informationssystemer, og 
mobilteknologier med andre teknologier. Derfor er det nødvendigt med et nært 
samarbejde med de andre dele af særprogrammet, der vedrører metoder og værktøjer 
samt videnbaserede systemer. Der vil også blive arbejdet på at fastlægge standarder, hvor 
det er hensigtsmæssigt. 
Forskningen inden for edb-støttet samarbejde tager sigte på at udnytte IT til at forbedre 
kommunikationen og samarbejdet mellem de ansatte i en virksomhed. Edb-støttet 
samarbejde skal være en hjælp for brugere, der arbejder sammen på projekter i et 
distribueret miljø, på heterogene hardware- og softwaresystemer, samtidigt eller forskudt. 
FTU-aktiviteterne dækker værktøjer, standarder, objektbiblioteker til udvikling og 
tilpasning af applikationer til edb-støttet samarbejde, og der tages hensyn til 
brugermobilitet, fleksible arbejdsformer og brug af eksisterende informationssystemer. 
Særlige forskningsområder er bl.a. fælles tekstforfatning, støtte til gruppebeslutninger, 
elektroniske møder og delt, distribueret arbejde. 
Der vil blive iværksat en række forskningsaktiviteter inden for dokumentadministration. 
Et emneområde er udarbejdelse af multimediedokumenter i samarbejde og i et 
distribueret miljø, ved hjælp af uensartede værktøjer og systemer og med indfletning af 
eksisterende dokumenter, herunder konvertering af gamle papirdokumenter til 
elektronisk form, og opbygning af sammenstykkede dokumenter. Aspekter af 
softwareudviklingsteknikker er relevante for versionskontrol, overensstemmelsesstyring 
og paralleludvikling. Der skal også forskes i fleksibel dokumentproduktion og -trykning 
efter princippet "netop til tiden" samt i forholdet mellem dokumenter og 
distributionsmekanismer som f.eks. elektronisk post og telefaxtjenester. Inden for emnet 
dokumentlagring og -udtræk vil der blive udviklet nye, mere brugervenlige adgangsformer 
samt nye måder at organisere lagring, arkivering og samling af dokumenter på og 
teknikker til at udtrække dele af dokumenter, som f.eks. illustrationer, citater, underafsnit 
og noter. 
Der vil blive gennemført pilotforsøg og andre aktiviteter på feltet "optimal praksis". 
Arbejdet tager sigte på hurtigst muligt at udbrede kendskabet til de optimale former for 
integration af de forskellige teknologier i virksomhedsprocedurer. Både brugerne og 
teknologileverandørerne skal involveres, men brugerne skal spille den centrale rolle. Der 
skal endvidere forskes i metoder til at minimere den risiko, som brugerne føler, de tager 
ved at indføre nye teknologier. 
-61 -
FOKUSOMRÅDE 
INTEGRATION I FABRIKATIONEN 
I en højindkomstøkonomi afhænger arbejdspladserne i den produktive sektor af, at der 
hurtigt skiftes til produkter med højteknologisk indhold eller høj værditilvækst, samt af 
producenternes evne til at fungere optimalt i et dynamisk skiftende globalt net af 
erhvervspartnere, leverandører, kunder og forskere. Den dybtgående omstrukturering, der 
er ved at finde sted overalt i industrien skaber både et klima og en mulighed for forandring. 
Der opstår nye produktionsmønstre som udtryk for en mere ressourcebesparende og smidig 
fremgangsmåde: Forsyningskædesamarbejde, intelligent fabrikation, edb-støttet samarbejde. 
Alle disse metoder er baseret på avanceret informations- og kommunikationsteknologi. 
Tidligere arbejde byggede på ideen om integration af de traditionelle ingeniørfunktioner. 
Disse "edb-integrerede" teknologier fra 1980'erne er nu tilstrækkeligt modne til at kunne 
udnyttes i praksis i et industrielt miljø. Der er ved at opstå en ny arbejdskultur, der præger 
alle virksomhedsprocedurer, indbefattet fremstilling og konstruktion. Dette skaber et behov 
for avanceret informations- og kommunikationsteknologi og er samtidig afgørende for, i 
hvilken retning de grundforskningsprægede udviklingsaktiviteter på dette område skal gå. 
Udviklingen af avanceret informations- og kommunikationsteknologi skal påvirkes i den 
indledende fase, så den tjener den europæiske industris konkurrenceevne og 
industriarbejdernes livskvalitet bedst muligt. 
Aktiviteterne på dette område har til formål - via udvikling af avancerede 
informationsteknologier - at fungere som katalysator for forandringerne. De skal bidrage 
til at øge konkurrenceevnen hos fremstillings-, konstruktions- og 
forarbejdningsvirksomhederne via forbedret produktkvalitet, reducerede omkostninger og 
hurtigere leveringstider, samtidig med at det 21. århundredes miljømæssige udfordringer 
tages op. 
De grundlæggende generiske teknologier inden for informations- og 
kommunikationsteknologi udvikles separat i et rivende tempo, men hvor hurtigt de tages 
i brug afhænger af, hvor hurtigt de kan integreres i et kommercielt miljø. Arkitekturen i 
fremtidens systemer må tilstadighed ændres, for at brugerne kan drage nytte af udviklingen 
inden for avanceret informations- og kommunikationsteknologi, samtidig med at der må 
findes overgangsløsninger for at beskytte de hidtidige investeringer. Arbejdet vil bygge på 
og integrere basisteknologier i softwareudvikling, åbne systemer, CAD, datamodellering og 
databasedesign, mikroelektronik, mikrosystemer og udvalgte dele af mekatronik. 
For de enkelte firmaer kræver gennemførelsen af virksomhedsstrategier baseret på nye 
produktionsmønstre en omdefinering af de byggeblokke, der bruges til at udvikle IT-
støttesystemer til fremstillings- og forarbejdningsvirksomhederne. Der vil blive ydet støtte 
til initiativer på tværs af sektorer og faggrænser med henblik på at løse generelle problemer, 
mens der samtidig tages hensyn til specifikke industrielle krav og livskvaliteten. Sådanne 
initiativer vil gavne hele industrispektret. 
Arbejdet vil blive koncentreret om nye informations- og kommunikationsteknologiske 
løsninger inden for tekniske emner, der støttes af standardforberedende og 
samarbejdsorienterede aktiviteter. 
Inden for emnet rammer for virksomheds intégrât ion vil arbejdet hovedsagelig bestå i at 
-62-
industrivirksomheder. Brugere og leverandører vil blive støttet i deres indsats for at nå til 
enighed om krav og funktionsspecifikationer for komponenter til sådanne systemer, og der 
vil blive ydet støtte til avancerede implementeringer med henblik på at validere og afprøve 
resultaterne. 
Arbejdet inden for integreret produktdatamodellering vil blive koncentreret om at 
formalisere og standardisere de datastrukturer, der bruges til at beskrive produkterne og 
deres komponenter. Herved udvides produktdatamodelleringssystemernes funktionalitet til 
et højere semantisk niveau, herunder videnrepræsentation og -deling. Dermed vil 
konstruktionsfunktionerne i hele produkternes og processernes livscyklus kunne understøttes 
fra en fælles platform. 
Både industrisystemernes produktivitet og deres evne til at fungere sikkert og uden fare for 
menneskeliv eller miljø afhænger af kvaliteten af deres kontrolsystemer. Arbejdet med 
intelligent kontrol vil blive koncentreret om udvikling og integration af distribuerede, 
hierarkiske kontrolsystemer, fra føler- og aktuator-niveau, over kontrol med 
produktionsprocessen til vare- og ordrestrømmen gennem hele fabrikker eller anlæg og 
gennem hele forsyningslogistikkæden. 
Hvor hurtigt de nye teknologier bliver alment anerkendt afhænger i høj grad af, hvor hurtigt 
man kan opnå enighed om standarder for deres brug. Der skal skabes mulighed for at 
iværksætte forsøg med præstandarder, og der vil blive etableret en tæt forbindelse med 
brugere og leverandører for at accelerere denne proces. Der vil blive arbejdet på at 
udbrede den optimale praksis til alle dele af EF, således at de europæiske virksomheder 
får det bedste udgangspunkt for at samarbejde og konkurrere på internationalt plan. 
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Software- og multimedieteknologier 22% 
Komponenter og subsystemer 23% 
Teknologier til støtte for virksomhedsprocedurer 20% 
Integration i fabrikationen 
Åbne mikroprocessorsystemer 25% 
Højperformant databehandling og netkommunikation 
Langsigtet forskning 10% 
I ALT 100% 
- 63 -
FTU inden for avanceret kommunikationsteknologi 
Bilag I 
Tekniske og videnskabelige målsætninger - programmets indhold 
Indledning 
EF's støtte til FTU inden for dette område begyndte i 1988 med det 2. rammeprogram. 
Støtten blev forhøjet i 1991 og 1993 som led i det 3. rammeprogram. Gennem de seneste 
år er der sket store ændringer inden for denne industrisektor, og sigtet med EF's støtte 
til forskning og udvikling vil blive ændret. Det er imidlertid meget vigtigt, at EF 
fortsætter med at støtte forsknings- og teknologisk udviklingsarbejde inden for 
kommunikationsteknologi og -tjenester. Der er tre årsager hertil. 
For det første kan man kun konsolidere det indre marked, hvis udviklingen og indførelsen 
af nye kommunikationssystemer og -tjenester harmoniseres. Forskning og teknologisk 
udvikling er grundlaget for etablering af fælleseuropæiske kommunikationsnet og 
-tjenester. For det andet er telesektoren i sig selv en branche med stor økonomisk 
betydning og samtidig grundlaget for alle andre sektorer: de nye integrerede 
kommunikationstjenester er forudsætningen for større produktivitet, bedre 
konkurrenceevne, økonomisk vækst og større beskæftigelse. Indførelsen af nye 
kommunikationstjenester befordrer udviklingen af mere fleksible arbejdsmetoder, og 
grænserne mellem medierne, fjernsyn og telekommunikation begynder at falde bort, 
hvilket åbner mulighed for interaktiv video. For det tredje må det påregnes, at de 
beslutninger vedrørende liberalisering af teletjenesterne, som forventes gennemført i 
1998, vil skabe nye udfordringer med hensyn til den teknologiske udvikling af 
interoperationelle net og tjenester og disses administration i et konkurrencemiljø. En 
videreførelsen af støtten til FTU på EF-plan udgør således en integrerende del af 
Fællesskabets politik for det indre marked, industriens udvikling, skabelsen af 
arbejdspladser og for telesektoren. 
BAGGRUND 
Kommunikationsteknologi og -tjenester spiller en vigtig rolle både for konsolidering af 
det indre marked, for forbedring af de europæiske virksomheders konkurrenceevne og 
for fjernelse af skævheder i den økonomiske udvikling. Det er vigtigt med god indbyrdes 
kontakt mellem industri, servicesektor og marked og mellem yderregionerne og de 
økonomiske kraftcentre, og dette kan kun realiseres ved hjælp af 
kommunikationsteknologi. Disse tjenester er også en forudsætning, hvis man skal kunne 
tilgodese den sociale samhørighed og kulturelle udvikling. 
De avancerede kommunikationstjenester giver væsentlig større fordele end de 
traditionelle tjenester. Mange store virksomheder har allerede indset, at de herigennem 
får bedre mulighed for at mindske omkostningerne, øge produktiviteten, styrke 
konkurrenceevnen og beskytte miljøet. I Europa er der imidlertid stadig et stort skel 
mellem de muligheder, som teknikken stiller i udsigt, og den brug, der i praksis gøres 
heraf. 
-64-
De foranstaltninger, der planlægges igangsat, kommer ikke kun til at åbne vejen for 
innovation og en forbedring af konkurrenceevnen, de vil også gøre det nemmere at 
imødekomme det europæiske samfunds behov. Der skal fortrinsvis forskes i, hvordan 
man integrerer og afprøver systemer til højhastigheds-, lysbaserede og 
mobilkommunikationssystemer, hvorledes sådanne systemer kan bringes til at fungere 
sammen, og i hvordan man udvikler intelligente tjenester og net. Der skal også 
gennemføres visse foranstaltninger inden for særlige felter, hvori risikomomentet er stort, 
samt felter, der byder på et højt potentiel, fordi dette på længere sigt kan give afkast 
både økonomisk og socialt. 
De to faser i RACE-programmet tog sigte på henholdsvis integrerede bredbåndsnet og 
projekter til undersøgelse af, hvilke tjenester der med fordel kan formidles via disse net. 
Forskningen, bygger videre på de resultater, der allerede er opnået og bidrager yderligere 
til succeen af de europæiske initiativer i denne sektor. Indtil 1998 må man imidlertid 
lægge vægten på et andet aspekt, idet man i højere grad vil søge at finde frem til nye 
anvendelsesmuligheder. Dette sigte nødvendiggør en mere tværfaglig angrebsvinkel og 
et tættere samarbejde mellem brugerne af avanceret kommunikation i den offentlige og 
i den private sektor. 
Det er fortsat påkrævet med EF-støtte til det teknologiske udviklingsarbejde, der må 
gennemføres i udvalgte sektorer, hvor ingen kan handle alene, og inden for sektorer, hvor 
der er behov for europæiske specifikationer og standarder. Det er disse felter, dette 
program i første omgang tager sigte på. 
Arbejdet bygger videre på de allerede opnåede resultater og de samarbejdsrammer, der 
allerede er etableret i forbindelse med RACE-programmet. Det er stadig overordentligt 
vigtigt at få udarbejdet fælles standarder og funktionsspecifikationer. Der skal i højere 
grad lægges vægt på samspillet mellem den teknologiske udvikling og udarbejdelsen af 
regler på området. Dette skal ske i samarbejde med medlemsstaternes myndigheder, 
således at arbejdet med harmonisering af de forskellige medlemsstaters lovgivninger kan 
videreføre, og således at medlemsstaterne kan tage højde for de følger, som indførelsen 
af ny teknologi og nye tjenester vil få både på det industrielle og sociale område. 
PROGRAMMETS MÅLSÆTNINGER 
Formålet med programmet er at skabe avancerede kommunikationssystemer og 
-tjenester, som kan bidrage til den økonomiske udvikling og den sociale samhørighed i 
Europa. Udgangspunktet i denne forbindelse er den rivende teknologiske udvikling, de 
igangværende ændringer af lovgivningerne og muligheden for at udvikle avancerede 
tværeuropæiske net og tjenester. 
Målet er at støtte en europæisk politik, som giver mulighed for at styrke det indre 
marked ved en tidlig indførelse og en effektiv udnyttelse af avancerede 
kommunikationsmidler, og som samtidig giver europæiske virksomheder mulighed for at 
gøre sig konkurrencedygtige på det internationale marked. Arbejderne, der omfatter 
forsøg med formidling af avancerede kommunikationstjenester, er planlagt således, at 
skævheder i de offentlige og private investeringer i telekommunikation, transport, 
energiforbrug og miljøbeskyttelse udjævnes. Herigennem - og gennem det arbejde, der 
- 65 -
gennemføres i forbindelse med de foranstaltningerne inden for informationsteknologi -
kan der skabes et fælles teknologisk grundlag for de foranstaltninger i særprogrammet, 
der vedrører forskning og udvikling af nye anvendelsesmuligheder inden for telematiske 
applikationer, og samtidig banes der vej for et europæisk marked for 
informationstjenester. 
FORSKNINGSOMRÅDER 
Arbejdet tager sigte på at styrke Europas teknologiske førerposition inden for digital 
bredbåndskommunikation. Man ønsker at skabe et diversificeret og konkurrencebaseret 
kommunikationsmiljø i en effektiv netadministration og brug af nye tjenester. Det er 
blandt andet tanken at igangsætte foranstaltninger til fremme og koordinering af 
indførelsen af digitale multimedietjenester og integrerede lysledersystemer, således at 
disse kan få almindelig udbredelse efter år 2000 samt at tilvejebringe det fornødne 
teknologiske grundlag til at installere det "transparente net", hvori al kommunikation 
foregår ved hjælp af lyssignaler. Arbejdet omfatter også fælleseuropæisk 
mobilkommunikation, både via de faste net og via radio/satellitbaserede systemer. I 
denne forbindelse lægges vægten i særlig grad på brugernes adgang til nettene, såvel 
offentlige som private net. Det er ydermere planen at udvikle den fornødne teknik til at 
beskytte informationernes integritet, fortrolighed og disponibilitet i de integrerede 
systemer, og at demonstrere disse funktioner. 
Inden for alle disse områder vil modeller til demonstration af de forskellige teknologier 
og tjenester give brugerne af generisk avancerede kommunikationstjenesterg mulighed 
for at vurdere, om man kan have gavn den nye teknologi, og således at forsknings- og 
udviklingsarbejdet kan koncentreres om brugernes reelle behov og om felter, der reelt 
har betydning for Europa økonomiske og sociale udvikling. Brugernes ønsker og 
udtalelser vil således være udgangspunktet, og sikre at den teknologiske udvikling hurtigt 
tilpasses ændringerne i de økonomiske og sociale forhold, eller til nye opdagelser og 
gennembrud inden for videnskaben. 
Systemintegration samt brugertests og demonstration af avancerede tjenester får en vigtig 
rolle at spille, og man agter at holde nær kontakt med udviklingen inden for de 
tværeuropæiske net. Ved hjælp af applikationsforsøg vil man demonstrere, hvilke 
muligheder avanceret kommunikation byder på inden for en række forskellige private og 
offentlige sektorer, således at man kan vurdere fordelene, der kan opnås med hensyn til 
effektivitet, driftssikkerhed og beskyttelse af miljøet. Med disse forsøg får grupper med 
fælles interesser mulighed for at eksperimentere med den kommende teknologi, 
klarlægge de struktur- og lovgivningsproblemer, der hæmmer brugen af avanceret 
kommunikation, fastlægge en optimal praksis, og vurdere, hvilke indvirkninger det får på 
den sociale udvikling, når informationsteknik i højere grad vinder indpas i erhvervslivet 
og arbejdet decentraliseres og fordeles ud på forskellige medarbejdere i forskellige 
geografiske lokaliteter, og når de små virksomheder går over til at anvende 
kommunikationsnet. 
Det forventes, at det største teknologiske udviklingsarbejde vil blive koncentreret om 
følgende seks områder: 
-66-
1. Interaktiv digital multimediekommunikation 
Multimediekommunikation - og herunder fjernsynet - har stor indflydelse på samfund og 
kultur. En forudsætning for at udjævne de sociale skævheder i Europa er, at man får 
fastlagt europæiske standarder og indført flersprogede tjenester. En stærk 
multimediesektor vil desuden virke fremmende på beskæftigelsen. Digitale systemer giver 
en bedre udnyttelse af de eksisterende infrastrukturer for kabel-tv og giver også mulighed 
for at sende et billede af højere kvalitet, dvs. med bedre opløsning (endog bedre end i 
HDTV). Med digitalsystemer kan man få flere programmer, og hver billedkanal kan have 
flere lydkanaler. Dette kan udnyttes til at sende på forskellige sprog og til avancerede 
interaktive tjenester. 
Man ønsker med de planlagte arbejder at igangsætte foranstaltninger til fremme og 
samordning af indførelsen af europæiske digitale interaktive 
multimediekommunikationstjenester, og at sørge for almindelig udbredelse heraf fra 2000. 
Der skal blandt andet forskes i, hvordan de eksisterende bredbåndstjenester, og herunder 
jord-, kabel- og satellitbaseret fremføring af tv-udsendelser, kan integreres med de 
offentlige koblede net med digital transmission (ISDN og GSM), således at der kan 
udvikles net til fuldstændigt symmetrisk interaktive multimedikommunikationstjenester. 
Der tilstræbes en mere effektiv udnyttelse af frekvensspektret, et større antal kanaler og 
en bedre kvalitet inden for alle tv-distributionsnet. Der skal udvikles teknologier til mere 
smidig udnyttelse af digital videokommunikation til forskellige formål, herunder også 
højopløsningsvideo. 
Det er tanken at muliggøre indførelsen af nye kommunikationstjenester, lige fra 
distancearbejde for specialister og professionelle til masseunderholdning. Større 
interaktivitet er nødvendig, hvis man skal kunne indføre tv med betaling pr. set 
udsendelse, mere selektiv formidling af information til offentligheden, efterspørgselsstyret 
uddannelsesstøtte, elektronisk information for alle, on-line adgang til film, bestilling af 
programmer hjemmefra, samt reklamer rettet til særlige målgrupper og opsøgende salgs-
virksomhed. Med videotjenester via det koblede net vil en lang række forskellige 
potentielle kunder, herunder også mindre virksomheder og private, kunne gøre brug af 
billedtelefoner og videomøder med høj billedkvalitet til. Ved at muliggøre at 
multimedie-arbejdsstationer kan forbindes med hinanden via digitale højhastighedsnet, 
opnås mulighed for at sende og modtage animerede videosekvenser. 
Arbejdet kommer til at omfatte forskning i, hvordan man ved hjælp af digitalteknologi 
billigt kan sende og modtage billeder på udstyr med bredskærm i forskellig opløsning og 
på bærbare modtagere, alt sammen inden for et kohærent digitalbilledhierarki. Et kraftigt 
og fleksibelt multiplekssystem forventes at give mulighed for at overføre forskellige 
konfigurationer af billede og lyd via én enkelt kanal. Systemet forventes også at kunne 
kontrollere adgangen på program- og kanalniveau, samt udnytte frekvensspektret 
effektivt. Det teknologiske udviklingsarbejde omfatter blandt andet forskning i kodning 
af billeder og kanaler, multipleksering af transmissioner, netstyring og adgangskontrol. 
Der skal også forskes i systemer for effektiv tildeling af frekvenser, arkitekturer til 
multimediekommunikation, udstyr til samkøring af kildekodesystemer til lagring, 
transmission og display, fælles kanalkodning og modulationsteknik til digital transmission, 
- 67 -
transmission og display, fælles kanalkodning og modulationsteknik til digital transmission, 
samt avancerede styresystemer til administration af multimediekommunikationstjenester. 
Kilde- og kanalkodningssystemerne vil blive baseret på et digitalt hierarki, som giver 
smidighed i tjenesteformidlingen for bedre at tilpasse sig situationen. 
Der skal endvidere udvikles billedkompressionssystemer med henblik på transmission via 
medier med begrænset båndbredde, og i analyse, forståelse og generering af billeder til 
avancerede tjenester, såsom 3D-videokommunikation, og "virtuel tilstedeværelse". Dette 
kræver udvikling af stereoskopisk og tredimensionel præsentationsteknologier, og 
systemer til optagelse, montering, lagring og fremfinding af billeder, samt i interaktivite 
teknikker med henblik på digitale videotjenester. 
Disse arbejder vil få stor betydning for udarbejdelsen af standarder og fælleseuropæiske 
funktionsspecifikationer, bl.a. for så vidt angår protokoller for multimediekommunikation 
og billedkodning, og åbner vejen for væsentlige stordriftsbesparelse, som er nødvendig 
for at den europæiske industri kan holde sin position på verdensmarkedet. 
2. Lysbaseret teknologi 
Man ønsker at igangsætte foranstaltninger til fremme og samordning af indførelsen af 
integrerede lysbaserede systemer, herunder at tilvejebringe det fornødne teknologiske 
grundlag, således at man kan få installeret et rent optisk net i Europa inden år 2000. 
Det er planen at udnytte de store fremskridt, man har gjort inden for optisk 
kommunikation gennem de seneste ti år. Teknologi skal udvikles, så man i hele nettet 
kan benytte optiske systemer, dvs. både inden for kobling og transmission, således at man 
undgår at konvertere mellem lys og elektriske signaler. 
Heri indgår også udvikling i, hvordan man opnår båndbredder på flere gigabits (til 
minimal pris og uafhængigt af bithastighed og afstand), optisk kobling samt optisk 
signalbehandling og -styring. Der skal fastlægges migreringsveje og tidsplaner for 
omlægning af de nuværende net - som er elektronisk koblede - til fremtidens hybride og 
holoptiske net. Man vil forske i helt nye koncepter for udformning, styring og kontrol af 
lysledernet. Man vil vise, hvilke fundamentale fordele fotoner har fremfor elektroner i 
realistiske anvendelser, såvel i laboratoriet som i marken. 
Man forventer ved hjælp af nye koncepter inden for kvanteoptik, ikke-lineær dynamik, 
femtosekund-teknologi og optisk behandling at kunne realisere næste generation af 
teknologiske gennembrud og bringe båndbredden op på terabit-niveauet efter år 2000. 
Prisen på adgang til bredbåndskommunikation skal bringes ned på et sådant niveau, at 
man får en optimal udnyttelse af de rene lysnet. Dette gælder navnlig for grænsefladerne 
mellem bruger og net og mellem det faste net og mobilnettet. Udformningen og 
udviklingen af de nye netinfrastrukturer og grænseflader hænger meget nøje sammen 
med, hvilke tjenester der skal formidles. 
3. Etablering af højhastighedsnet 
Sigtet er inden år 2000 at kunne tilbyde højhastighedstransmission via integrerede 
-68-
forskningsinstitutionerne og universiteterne og at bane vejen for en udbredt installering 
af sådanne net overalt i Europa. 
Der skal forskes i teknik og systemer, der kan anvendes til bredbåndstjenester, herunder 
billedtelefoner, distancearbejde, multimedieteknik, og social bistand. Foranstaltningerne 
omfatter såvel private, offentlige som interne net, og vedrører alt lige fra udvikling af 
basisteknologi til pilotforsøg med avancerede tjenester. 
Arbejdet omfatter en brugerstyret definitionsfase for at udpege de nødvendige 
nettjenester og infrastrukturer for anvendelse af avancerede applikationer. Der er blandt 
andet tale om en gennemgribernde analyse af, hvad systemet skal bruges til, hvordan det 
skal udformes, opbygges og styres, og af hvilke overvågningsproblemer der kan opstå. De 
forskellige teknologiske og økonomiske løsningsmuligheder sammenholdes med de 
forskellige mulige nettopologier og -arkitekturer. Efter denne første fase går man over 
til at forske i, hvordan man kan tilvejebringe manglende elementer, og hvorledes de kan 
integreres i det forsknings- og udviklingsarbejde, der er under gennemførelse inden for 
andre felter. Arbejdet kommer til at omfatte alle aspekter vedrørende netstyring inden 
for højhastighedskommunikation (protokoller, dirigering og styring af netbelastningen). 
Den ATM-teknologi (Asynchronous Transfer Mode), man har udviklet inden for 
RACE-programmet vil blive brugt som udgangspunkt for udviklingen mod større 
hastigheder og kapacitet. 
I tredje fase går man i gang med forsøg og demonstration af sammenkobling. Tanken er 
at fremme en driftssikker bredbåndsnettjeneste af høj kvalitet og at sørge for, at 
installationen af infrastrukturer sker samordnet og i rette tid. Disse aktiviteter vil også 
fremme løsningen af problemerne i forbindelse med grænseoverskridende ordninger. 
Forsøgene tager sigte på en vurdering af netstyring og driftsparametre, driftssikkerhed 
og systemets smidighed. Der er tale om globale testinfrastrukturer, der bygger på 
sammenkobling af bredbåndsøer, og som kan danne grundlag for en lang række 
avancerede anvendelser og tjenester. I alle faser af arbejdet bliver den nye teknologi 
afpasset efter brugernes vekslende behov for at øge brugeraccepten. 
4. Mobil- og personkommunikationsnet 
Sigtet er at kunne tilgodese det forventede behov for personlig kommunikation efter 2000 
og at sikre den europæiske industris førerposition på dette felt. 
Det vigtigste særkende for fremtidens kommunikationsnet er muligheden for at formidle 
en lang række forskellige teletjenester til et stadigt voksende antal mobile brugere. Det 
forventes, at behovet for personlig kommunikation vil vokse meget kraftigt, og at 
efterspørgslen efter "det personlige kommunikationsrum" vil kræve, at man i vidt omfang 
indfører helt nye net, infrastrukturer og anlæg, som giver mulighed for en effektiv 
udnyttelse af spektret. 
Man agter blandt andet at lave opérationnelle forsøg og at undersøge, hvilke teknologiske 
aspekter i de faste og mobile integrerede bredbåndsnet der har en direkte indvirkning 
på mulighederne for at tilbyde bedre personkommunikationstjenester. 
-69-
Formålet med forsøgene er at undersøge, hvordan de trådløse komponenter i delsystemer 
og i net fungerer under forskellige vilkår (på kontoret, i hjemmet og på fabrikken). 
Arbejdet tager sigte på at demonstrere anvendelse og tjenester, som kan være til gavn 
i disse miljøer; det omfatter vurdering og integrering af forskellige net og tjenester, og 
undersøgelse af grænsefladernes effektivitet. Man ønsker ligeledes at opstille og verificere 
procedurer for reparation, driftssikkerhedsforsøg, og end-to-end overvågning af tjenestens 
kvalitet. Det er endvidere planen at bidrage til fælles specifikationer og standarder samt 
at søge efter nye kommercielle nicher, og at undersøge, hvad der bør ændres i forskrifter 
og i udstyrsspecif i kationer. 
Arbejdet vedrører to hovedområder: 
For så vidt angår mobile bredbåndssystemer og -tjenester skal de teknologiske udviklinger 
koncentreres om miniaturisering, komponentintegration og indkapsling med henblik på 
konstruktion af effektsvagt bærbart udstyr, der kan anvendes til at sende, modtage, vise 
og behandle multimedieinformation lokalt. Man ønsker at udvikle 
radiobredbåndsteknologi, som giver mulighed for billigt at sende og modtage interaktiv 
multimedieinformation via trådløse net, herunder også satellitnet og lokalnet, på en sådan 
måde, at man får en optimal udnyttelse af frekvensspektret. Man vil forske i elektrisk og 
optisk teknologi til fremføring af radio via lysledere og i udvikling af nye arkitekturer for 
mobilnet baseret på distributionspunkter og basisstationer med lav sendeeffekt. Man 
ønsker at udvikle ny teknik, hvorved flere kan få adgang på samme tid, og sideløbende 
hermed skal der forskes i kodning og kompression med henblik på at tilgodese kravet om 
sikker overførsel af store informationsmængder ved samme høje transmissionshastighed 
som i faste bredbåndsnet. Den kritiske teknologi søges udviklet med henblik på 
integrerede jordbaserede og satellitbaserede net. Der skal også udvikles signaliserings-
og transmissionsprotokoller, og kravene til disses kapacitet og rækkevidde skal vurderes. 
Standardiseringsarbejdet tilgodeses ved udformning af fælles funktionsspecifikationer for 
integrering og samkøring af (jord-/satellitbaserede) bredbåndsnet til mobilkommunikation 
og de faste net. 
Med henblik på udvikling af det personlige kommunikationsrum skal der forskes i teknologi 
til autentificering og beskyttelse af kommunikationshemmeligheden. I denne forbindelse 
agter man at bruge talegenkendelsessystemer og/eller personlige smartcards. Der skal 
udvikles styringsteknikker i de avancerede integrerede bredbåndsnet til lokalisering, 
registrering og styring af abonnentdatabaser. Man ønsker at udvikle 
mand/maskine-grænseflader og ensartede driftsprocedurer med henblik på en personlig 
serviceprofil, adgang til net og tjenester, etablering af opkald, kontrol og debitering. 
5. Intelligente net og den tekniske udformning af tjenester 
Sigtet er at udvikle en teknologi, som muliggør en smidig og tidstro styring af 
kommunikationsanlæggene, og som tilgodeser brugernes, tjenesteleverandørernes og 
netoperatørernes behov. Der ønskes løsninger, som kan videreudvikles i takt med 
brugernes behov, de skiftende markedsforhold og teknologiske forandringer. 
Det specifikke formål med arbejdet inden for intelligente net er at sørge for, at 
telenettene har de egenskaber indbygget, der kræves for en tidstro styring af 
-70-
kommunikationen, nettene, tjenesterne og brugeradgangen. 
Forsknings- og udviklingsarbejdet i forbindelse med den tekniske udformning af 
tjenesterne tager sigte på at standardisere tjenestekomponenter og deltjenester i moduler. 
Tanken er at skabe grundlag for en billigere, hurtigere og mere formålstjenlig 
tjenesteudvikling. Med modulstandardisering kan man genbruge og dele udstyr. En sådan 
standardisering gør det endvidere muligt at gøre investeringerne fremtidssikre, idet man 
ved udformningen af en tjeneste eller en anvendelse udskiller teknologien fra 
funktionerne og fra integrationen. 
Arbejdet tilsigter endvidere en hurtig og smidig indførelse af nye tjenester i avancerede 
bredbåndsnet og en effektiv netstyring. Endvidere ønsker man at indføre tjenester i et 
diversificeret og konkurrenceorienteret miljø. Herefter vil indførelsen af nye tjenester 
kunne ske mindst ti gange hurtigere og dette vil fremme efterspørgslen efter nye 
tjenester. Hvad brugerne angår forventes det, at den tekniske udformning af tjenesterne 
vil give dem større indflydelse på, hvilke kommunikationsmidler og -tjenester der bruges: 
kombination af tale, data og video i den konstellation, der passer på det givne tidspunkt. 
Udviklingen af software og systemer vil ske i forbindelse med anvendelssforsøg, der 
omfatter slutbrugere, tjenesteleverandører og netoperatører. Det vil involvere udvikling, 
vurdering og validering af arkitekturer, metoder og værktøjer, integration af 
tjenestekomponenter og teknikker for styring af net of tjenester. Selvoplærende og 
selvreparerende driftstyringssystemer vil blive udviklet og afprøvet for at skabe net, der 
kan tilpasses. 
Forskningen i, hvordan man kan nedsætte tjenesternes udviklingstid, omfatter hele 
produktionskæden, lige fra undersøgelsen af behovene, til konstruktionen og 
installationen af tjenesterne i nettet. Man ønsker navnlig belyst, hvordan man kan indføre 
gennemskuelige og driftssikre tjenester i reelle driftsmiljøer. Arbejdet indebærer, at man 
udformer og afprøver nye tjenestekoncepter, der kan udnytte den større båndbredde, de 
intelligente net, og brugernes øgede mobilitet. Man vil endvidere udforme og afprøve nye 
grænseflader for programmering af systemer. I dette arbejde skal der tages hensyn til, at 
nettene er meget forskelligartede, at nettene nu omlægges til integrerede net, at brugerne 
ikke kun opholder sig ét sted, at udviklingen går i retning af genbrug af 
tjenestekomponenter, og at visse tjenester, herunder virtuel tilstedeværelse, kræver store 
ressourcer. Der skal forskes i teknik til hurtig prøvning af, om tjenesterne er i 
overensstemmelse med specifikationerne. 
Arbejdet med den tekniske udformning af tjenesterne har til formål at opfylde de behov 
i et miljø med hurtigt stigende diversitet. Det omfatter udarbejdelse af fælles 
funktionsspecifikationer og fastlæggelse af god praksis for den tekniske udformning af 
integrerede tjenester. Som led i arbejdet med miljøer for skabelse af tjenester, skal der 
fastlægges organisatoriske rammer og metoder for genanvendelse af 
tjenestekomponenter. 
Arbejdet med de spørgsmål, der vedrører brugerne, går ud på at udvikle teknologier og 
systemer der øger muligheden for at lade brugerne kontrollere tjenester, deres integration 
og ressourceudnyttelse. Der skal forskes i ergonomiske forhold i forbindelse med brugen 
af tjenesterne og i mulighederne for tilpasning i samspillet mellem bruger og system. 
-71 -
Sideløbende med arbejdet under område 6 skal der forskes i 
telekommunikationssystemernes sikkerhed og i sikkerhedsspørgsmål vedrørende adgang 
til ressourcer. I standardiseringsarbejdet forventes man at kunne trække på de 
funktionsspecifikationer og de kodekser for god forretningspraksis, som dette arbejde vil 
munde ud i. 
6. Kvalitet, sikkerhed og driftssikkerhed inden for teleudstyr og -tjenester 
Sigtet på dette felt er at forske i, hvordan man ved hjælp af teknologi kan finde 
løsninger, som er økonomiske rentable og funktionsmæssigt tilfredsstillende, og som 
samtidig sikrer, at teleudstyr og -tjenester tilgodeser kravet om driftssikkerhed, 
datasikkerhed og høj kvalitet. 
Der er nær forbindelse mellem tjenestekvalitet, datasikkerhed og driftssikkerhed. Man 
vil søge efter løsninger, som er nemme at gennemføre, som er driftssikre og varige, og 
hvori sikkerhedsaspektet indgår som fremtrædende komponent. Et meget vigtigt punkt 
er beskyttelse af informationen, både direkte gennem den anvendte teknologi og dennes 
funktionalitet, og indirekte, gennem systemets konstruktionskvalitet, dets udvikling og dets 
drift (sikring). 
Arbejdet kommer til at omfatte ikke-klassificeret offentlig tilgængelig information, og 
vedrører således de fleste sektorer inden for industrien, administrationen og den brede 
offentlighed. Emnet er de sædvanlige krav til informationens integritet og pålidelighed 
(dvs. sikkerhed for, at informationen er korrekt), dens fortrolighed (beskyttelse af 
kommunikationshemmeligheden), og andre forhold, herunder muligheden for at fastslå, 
om afsenderen er den, han giver sig ud for at være, og garanti for, at modtageren ikke 
senere nægter at have modtaget informationen, samt elektroniske underskrifter. Når først 
dette sæt kriterier er fastlagt og offentliggjort, vil erhvervslivet kunne gennemføre de 
fleste transaktioner ad elektronisk vej. Hvad fortrolighedsaspektet angår er der enighed 
om, at man må finde frem til løsninger, der er kompatible med den nationale sikkerhed 
og den offentlige orden. 
Det tætte forhold mellem tjenestekvalitet, datasikkerhed og driftssikkerhed gør, at der 
må fastlægges samme tekniske angrebsvinkel for disse aspekter. Troværdighed 
forudsætter, at både net og tjenester er driftssikre og beskyttede. Man vil navnlig forske 
i, hvorledes man ved hjælp af den teknologiske udvikling kan forbedre tjenestekvaliteten, 
sikkerheden og fortroligheden overalt i distribuerede informationssystemer, når man 
samtidig skal tilgodese ønsket om rentabilitet. Der skal forskes i, hvordan man hurtigt 
alarmerer og signalerer fejl og risici i systemet, og i hvilke ordninger der kan etableres 
for at imødegå sådanne. Der skal i givet fald udvikles udstyr, der beskytter de tjenester 
og de applikationer, som fremføres via offentlige net, mod interferens og risikoen for 
udfald. 
Med hensyn til forbedringen af tjenestekvaliteten er teknologisk udvikling vejen frem, når 
man skal forbedre brugbarheden og driftssikkerheden inden for multimedietjenester og 
distribuerede tjenester. Forsknings- og udviklingsarbejdet tager sigte på nye arkitekturer 
for fremføring af bredbåndskommunikation, der tilgodeser kravet om drifts- og 
datasikkerhed. Hvad databeskyttelse angår skal der forskes i, hvordan man kan opnå en 
-72-
smidig styring af sikkerhed i et åbent net- og tjenestemiljø, der omspænder hele verden. 
Med hensyn til udvidet driftssikkerhed bliver emnet for det teknologiske 
udviklingsarbejde spørgsmålet om, hvordan man beskytter mod driftsforstyrrelser, og 
hvordan man udvikler net og tjenester, som kan régénère og reparere sig selv. 
Arbejdet er en videreførelse af det arbejde, der er gennemført på andre områder under 
dette program og som led i særprogrammerne, og det omfatter forskning, demonstration, 
forsøg og afprøvning af integrerede systemer. Der forventes resultater inden for fælles 
funktionsspecifikationer, kodekser for god forretningspraksis og bidrag til 
standardiseringsarbejdet. 
Tværgående aktioner 
Sigtet er at opnå bred enighed og at samordne de regionale/nationale bestræbelser på 
at fremme indførelsen af bredbåndsinfrastrukturer og -tjenester. 
I dette arbejde, der sammenfatter aktiviteter inden for alle seks områder, indgår også 
samordningen mellem de teknologiske forsknings- og udviklingsprojekter og med de 
europæiske standardiseringsorganisationer og organisationer for strategisk planlægning0*, 
samt koordinering med arbejdet under COST- og EUREKA-programmerne og de øvrige 
aktiviteter under EFRU, EIB, EIF og kohæsionsfondene. 
De samordnede foranstaltninger og de hertil hørende ledsageforanstaltninger tager sigte 
på de sociale og økonomiske følger af indførelsen af avanceret kommunikation. Disse 
foranstaltninger vil fremhæve mulighederne for en mere jævn fordeling af investeringerne 
mellem telekommunikation og transport både inden for den offentlige og den private 
sektor, og at dette vil resultere i energibesparelser og bedre miljøbeskyttelse. Tanken er 
at undersøge, hvilke avancerede tjenester der skal etableres i de europæiske lande, og 
at vurdere, hvor store virkninger de vil få. Der skal gennemføres særforanstaltninger for 
at udbrede kendskabet til, hvilke fordele de nye tjenester byder på. 
Særforanstaltninger som led i internationalt samarbejde 
Handel er for det meste en international affære, og telekommunikationen bør følgelig 
dække hele planeten. De sammenlægninger, der finder sted inden for de vigtigste 
industrisektorer - og således også inden for telekommunikation - giver den internationale 
dimension endnu større betydning. Særlige tiltag, der tager sigte på at støtte det 
internationale samarbejde - dog kun inden for områder, hvor det er klart, at begge parter 
har interesse - skal gennemføres med focus på udvikling af anvendelser og netstyring. 
Man ønsker navnlig at udnytte positive samspilsvirkninger med USA's "National 
Information Infrastructure" og aktiviteter af samme type i Japan. 
Arbejdet forventes endvidere at ville danne ramme omkring en udbygning af samarbejdet 
med de initiativer, der tages i Central- og Østeuropa, herunder de tiltag, hvortil der ydes 
tilskud fra PHARE-, TACIS- og BERD-programmerne. I denne kritiske 
genopbygningsperiode for Central- og Østeuropa vil den bistand, der ydes til forsøg med 
en ETSI, CEN/CENELEC, EURESCOM og ETNO. 
-73-
avanceret telekommunikation på grundlag af "adækvat" teknologi - omfattende 
organisationer i både Vest- og Østeuropa - bidrage til en hurtigere overførsel af 
know-how, stimulere til lokal økonomisk udvikling, og skabe nye muligheder for 
europæiske virksomheder. Der skal ligeledes gennemføres særforanstaltninger til fremme 
af udvekslingen af videnskabsmænd og forskere mellem Øst- og Vesteuropa. Dette skal 
ske som led i visse forsknings- og udviklingsprojekter og -forsøg. 
Særforanstaltninger til udbredelse og udnyttelse af resultater og til faglig uddannelse 
inden for avanceret telekommunikationsteknologi og tjenestestyring 
Disse aktiviteter omfatter sommeruniversiteter, seminarer, workshops og bistand til 
særlige internationale konferencer. Dette gør det muligt at udveksle forskere mellem 
EF-lande for et begrænset tidsrum med henblik på deltagelse i forskellige projekter. 
Der skal ydes en ekstra indsats - i form af et demonstrationsprogram og udstillinger - for 
at fremme en effektiv udnyttelse af den nye teknologi og de nye tjenester. 
-74-
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
1. Interaktive digitale multimediesystemer og tjenester 22-26% 
(herunder digital video/tv) 
2. Lysbaseret teknologi 17-19% 
3. Etablering af højhastighedsnet 11-13% 
4. Mobil- og personlig kommunikation 18-20% 
5. Intelligente net og den tekniske udformning af tjenesterne 15-17% 
6. Kvalitet, sikkerhed og driftssikkerhed inden for teleudstyr og -tjenester 6-8% 
Horisontale foranstaltninger 4,5-5,5% 
I ALT 100% 
Denne fordeling betyder ikke, at et projekt ikke kan tilhøre forskellige områder. 
-75-
FTU VEDRØRENDE DATAKOMMUNIKATIONSSYSTEMER 
AF ALMEN INTERESSE 
Bilag I 
TEKNISKE OG VIDENSKABELIGE MÅL - PROGRAMMETS INDHOLD 
INDLEDNING 
Der er tre vigtige grunde til at videreføre og styrke arbejdet med FTU inden for 
datakommunikation, som blev igangsat i det tredje rammeprogram: 
° Det er beskæftigelsesfremmende 
På grund af EF's økonomiske og sociale lavkonjunktur for tiden, er det vigtigt at 
støtte FTU-foranstaltninger, der må formodes at bibeholde og fremme 
beskæftigelsen på områder med mange arbejdspladser for faglærte. Det gælder 
f.eks. FTU inden for datakommunikationssystemer. Her er det nemlig målet at 
opfylde vigtige samfundsmæssige behov ved hjælp af nye 
datakommunikationstjenester, som kan gøre det lettere f.eks. at få adgang til 
uddannelser eller videreuddannelse uden fysisk at deltage i undervisningen 
(fjernstudier), at forvalte vejtrafikken og udnytte transportinfrastrukturerne mere 
effektivt samt at give ældre og handicappede en større grad af frihed. Der er her 
tale om nye og strkt voksende markeder, hvor produktionen højst sandsynligt ikke 
vil blive flyttet uden for EF, eftersom disse nye datakommunikationstjenester som 
oftest indgår i lokalmiljøet. 
° Det styrker konkurrenceevnen 
Den internationale konkurrence bliver stadig mere verdensomspændende, og 
arbejdspladser rokeres rundt på internationalt plan. Her kan FTU inden for 
datakommunikationssystemer medvirke til at styrke EF-virksomhedernes 
konkurrenceevne på mindst tre planer. For det første kan man i denne FTU 
udnytte tidligere forskning vedrørende f.eks. bærernet eller ikke-brugsspecifikke 
informations- og kommunikationssystemer og -tjenester; dette vil fremme 
afsætnings- og beskæftigelsessituationen. FTU inden for 
datakommunikationssystemer sikrer med andre ord, at tidligere eller igangværende 
FTU i forbindelse med informations- og kommunikationsteknologi giver afkast. 
Derudover kan de datakommunikationssystemer, der udvikles, give en højere 
udnyttelsesgrad og rentabilitet i de eksisterende og fremtidige informations- og 
kommunikationsinfrastrukturer. Endelig gør FTU inden for 
datakommunikationssystemer af almen interesse det nemmere at kontrollere 
myndigheders og visse kollektive tjenesters driftsomkostninger, som er 
karakteristiske for den europæiske socialsektor, f.eks. i forbindelse med 
uddannelse og især sundhedsvæsen. De landvindinger, der sker i forbindelse med 
datakommunikation inden for sundhedssektoren, kan således mindske presset på 
hospitalerne ved at patienterne i højere grad modtager pleje og rådgivning i 
-76-
hjemmet. 
Det anbefales i midtvejsrapporten om den første fase af FTU inden for 
datakommunikation 
I midtvejsrapporten, som blev offentliggjort i efteråret 1993, anbefaledes 
videreførelse af foranstaltningerne over de næste ti år og en betydelig forøgelse 
af de hertil afsatte midler. 
I. BAGGRUND 
Informations- og kommunikationsteknologi er et område i hastig udvikling. De forskellige 
teknologier kan sammensættes i undertiden meget komplekse konfigurationer og dermed 
give forskellige kategorier af brugere, f.eks. offentlige tjenester eller privatpersoner, 
adgang til en lang række nye produkter og tjenester, som opfylder grundlæggende sociale 
og økonomiske behov. Begrebet "datakommunikationssystemer" omfatter udstyr, 
programmer og tjenester (fjernstudier, fjernarbejde, fjernlægebehandling, 
fjernadministration af vej- og lufttrafik og lignende), som er sammensat af disse 
forskellige elementer. 
Forskning og teknologisk udvikling (FTU) inden for datakommunikationssystemer kan 
sikre, at det nye udbud af informations- og kommunikationsteknologi i videst muligt 
omfang opfylder brugernes behov. Dermed kan man nemlig holde dataudstyr og 
-tjenester ajour og gøre dem mere brugervenlige. Forskning på dette område vil i sidste 
ende kunne betale sig, eftersom det vil sikre, at datakommunikationssystemerne er 
tilpasset brugernes behov og sikrer EF-dækkende interoperabilitet. 
En velfungerende europæisk datakommunikation betyder bedre leve- og arbejdsvilkår for 
borgerne, bedre arbejdsorganisation for virksomheder og myndigheder, befordring af 
vækstmulighederne for beskæftigelsen - som følge af nye produkter og tjenester -
konsolidering af EF's indre marked og forøget økonomisk og social samhørighed i 
Europa. 
EF's FTU inden for nye datakommunikationsmidler vil for øvrigt - på grundlag af den 
erfaring, der opnået i forbindelse med andre forskningsprogrammer vedrørende 
informations- og kommunikationsteknologi - medføre et bedre afkast på den støtte, der 
er tildelt til programmer som ESPRIT og RACE. 
Forskningsprogrammet vedrørende datakommunikationssystemer af almen interesse har 
to hovedmålsætninger. Den første, som ikke er ny, er at fremme den europæiske 
industris konkurrenceevne. Den anden, som er indført med den europæiske 
unionstraktat, er at fremme de forskningsforanstaltninger, som er nødvendige for en 
EF-dækkende politik for andre områder. Da programmet er brugerorienteret, bliver 
dette prioriteret højest. 
Denne FTU hviler på den erfaring, der er opnået i det tredje rammeprogram, men der 
vil fremover blive lagt større vægt på distribuerede og interaktive multimedieanvendelser 
-77-
i stedet for ren og skær dataoverførsel. Der vil desuden blive lagt større vægt på at 
opfylde brugernes behov og finde de billigste og mest effektive løsninger. Disse tre nye 
målsætninger gælder ikke blot for programmet som helhed, men for samtlige projekter, 
som det omfatter. 
Retningslinjer for projekter 
I de enkelte projekter følges en femtrinsprocedure, hvor brugerne inddrages nært i 
samtlige faser af projektet. 
For det første lægges der vægt på at indkredse brugernes behov, hvadenten de er 
udtrykte eller latente. Det drejer sig om et bredt udsnit af organisationer, f.eks. 
myndigheder eller virksomheder, hvor der udføres fjernarbejde, og enkeltpersoner som 
f.eks. forskere, bibliotekarer, læger, flyveledere og handicappede, som har brug for 
sammenkoblede multimediearbejdsstationer. 
For det andet skal disse behov omsættes i et sæt funktionsspecifikationer, som opfylder 
samtlige brugeres krav. Specifikationerne skal også sikre EF-dækkende interoperabilitet 
for dataudstyr og -tjenester. 
For det tredje skal der på grundlag heraf iværksættes demonstrationsprojekter, som kan 
danne grundlag for at bedømme konkurrencesituationen og opstille standarder, love og 
administrative bestemmelser. Disse demonstrationsprojekter skal omfatte fire forskellige 
elementer, hvoraf de tre første er ens for alle projekter, mens den fjerde er projekttypisk. 
De fælles elementer er net (f.eks. kommunikationsnet med høj overførselshastighed via 
lyslederkabel eller satellit), udstyr (multimedieorienterede terminaler, bærbart edb-udstyr 
osv.) og tjenester (multimedieorienteret elektronisk post, fjerntilslutning til data- og 
informationsbaser, interaktiv simulation og virtuelle miljøer). Det specielle element er 
brugsspecifikt udstyr og software. Særskilt FTU vedrørende de brugsspecifikke elementer 
i projekterne skal sikre, at det samlede projekt opfylder brugernes behov. Men eftersom 
det er vigtigt at holde systemernes udviklingomkostninger nede, skal der i videst muligt 
omfang sigtes mod at anvende ikke-brugsspecifikke elementer, som kan være udviklet 
som led i andre programmer, f.eks. RACE og ESPRIT. Dermed etableres der en tæt 
forbindelse mellem de forskningsaktiviteter, som falder ind under det fjerde 
rammeprograms første del, ligesom der vil være et nært samvirke mellem brugere af 
offentlige og private kommunikationsnet, tjenesteleverandører og elektronik- og 
computerproducenter. 
For det fjerde valideres prøveprojekterne af repræsentative brugergrupper, i et endnu 
tættere samarbejde med offentlige og private institutioner, med henblik på at lette den 
senere formidling af de nye datakommunikationssystemer. Sådanne valideringsforsøg vil 
ofte give anledning til at gå et par skridt tilbage, f.eks. for at tilpasse tidligere fastlagte 
funktionsspecifikationer eller for at videreføre FTU-arbejde vedrørende forskellige 
komponenter, dvs. for på så tidligt et tidspunkt som muligt at inddrage andre 
forskningsprogrammer vedrørende informations- og kommunikationsteknologi. 
For det femte skal de systemer, der er blevet valideret, ledsages af en plan for, hvordan 
-78-
de resultater, der er opnået, skal udnyttes, anbefalinger til standardiseringsorganisationer 
og lovgivende myndigheder, samt en vejledning i, hvordan man bedst indfører de nye 
datakommunikationssystemer. 
Retningslinjer for gennemførelse af samtlige foranstaltninger 
Der skal tages bedre hensyn til brugernes behov og omkostningsforholdene, ikke blot i 
de enkelte projekter, men også i det overordnede program. Det gælder først og fremmest 
om at undgå dobbeltarbejde i projekterne og sikre, at systemer, som ligner hinanden, 
men er udviklet inden for forskellige FTU-områder, i videst muligt omfang opbygges med 
tilsvarende struktur. Den primære eksistensberettigelse for et forskningsprogram inden 
for datakommunikation, som dækker flere sektorer, ligger i, at det kan skabe visse 
samvirkefordele og besparelser. 
Det tredje rammeprogram var temmelig praktisk orienteret. Inden for de forskellige 
sektorområder blev der ved hjælp af hyppige møder mellem de forskellige projekter gjort 
en indsats for at fremme udvekslingen af oplysninger og undgå dobbeltarbejde i 
prøveprojekterne. Og eftersom prøveprojekterne og de udvekslede erfaringer blev 
valideret af repræsentative brugergrupper, blev det lettere at udarbejde praktiske 
anbefalinger til de organisationer, som skal indføre nye datakommunikationssystemer. 
Denne pragmatiske fremgangsmåde vil blive bibeholdt. Der vil desuden blive arrangeret 
tværgående samordningsmøder mellem projekter fra flere forskellige sektorområder med 
lignende temaer, som f.eks. fjernarbejde (forskere, læger eller tjenestemænd i land- eller 
byområder), brugergrænseflade og ergonomi samt forbedring af nettene og 
tværeuropæiske datakommunikationssystemer (her kan brugerne f.eks. være forskere, 
offentlige myndigheder, organbanker eller flyveledere). 
Endelig skal den praktiske fremgangsmåde styrkes, ved at der forskes i datasystemdesign 
som led i programmets tværgående FTU-arbejde. 
Når datakommunikationsudstyr og -tjenester er tilpasset brugernes behov og tilgodeser 
såvel økonomiske som tekniske forhold, vil programmet medvirke til at styrke det 
europæiske erhvervslivs konkurrenceevne og optimere investeringen i Europas 
infrastruktur for information og kommunikation - også kaldet infostruktur. 
Programmet omfatter tre hovedområder: 
° infostruktur for tjenester af almen interesse - datakommunikation inden for 
transport, sundhedsvæsen og administration 
° infostruktur for vidensformidling - forskere, biblioteker, tjernstudier 
° infostruktur for bedring af levevilkår - datakommunikation for ældre, handicappede, 
by- og landområder samt miljøbeskyttelse. 
Et fjerde område omfatter FTU-arbejde af tværgående art. Endelig skal der iværksættes 
ledsageforanstaltninger i forbindelse med internationalt samarbejde, udveksling af 
-79-
resultater samt uddannelse af forskere og brugere. 
II. FORSLAG TIL FTU-AKTIVITETER 
1. Infostruktur for tjenester af almen interesse 
Den europæiske infostruktur skal også medvirke til at sikre, at det indre marked fungerer 
og give mulighed for at opfylde de nye forpligtelser, der følger af traktaten om den 
europæiske union. Derfor er der brug for nye datakommunikationstjenester. Forskningen 
skal hovedsagelig vedrøre tre områder af stor politisk, økonomisk og social vigtighed: 
myndighedernes arbejde, sundhedsvæsenet og transportområdet. Forskningen skal ligge 
i forlængelse af tidligere EF-tiltag inden for de pågældende områder. 
Myndigheder og forvaltning 
Som led i TNA/IDA-programmet (Telematics Network for Administration/Interchange 
of Data between Administrations) skal der indføres systemer til behandling og udveksling 
af information mellem myndighederne. I TNA-programmet er der udarbejdet en række 
vejledende planer for datanet mellem myndighederne. Disse planer skal inddrages i 
forundersøgelser og pilotprojekter som led i det flerårige EF-program IDA. Derfor skal 
der iværksættes forsknings-, udviklings- og demonstrationsforanstaltninger sideløbende 
med TNA/IDA-programmet, så de tekniske fremskridt inden for multimedieorienteret 
datakommunikation med tiden kan stilles til rådighed for myndighederne. 
Mål 
Det er tanken at give myndighederne mulighed for løbende at udnytte de relevante 
resultater af forskningen vedrørende datakommunikation. Hermed kan det offentliges 
arbejde hurtigt effektiviseres på EF-plan på den mest økonomiske måde, ved at der 
indføres nye datakommunikationssystemer og -tjenester, hvormed man kan rationalisere 
de eksisterende infrastrukturer og udnytte de investeringer, der allerede er foretaget. 
FTU-arbejdet på dette område vil ligeledes give mulighed for at opstille og fremme åbne 
standarder, som kan anvendes i specifikationer for udbud i forbindelse med 
datakommunikationssystemer. 
Arbejdets art 
Arbejdet skal dreje sig om to områder. Det første vedrører indførelse af 
datakommunikationssystemer, som kan lette udveksling af information mellem 
myndighederne. Dermed kan man anvende den nyeste teknologi inden for det 
administrative område, som er af stor betydning for det indre marked og gennemførelsen 
af den europæiske unionstraktat. Arbejdet skal bl.a. dreje sig om overførsel af billeder 
(f.eks. for at ajourføre hydrografiske og geografiske kort hurtigst muligt i forbindelse med 
tjernforvaltning af vej- og søtrafik), anvendelse af multimedie- og 
videokonferencesystemer mellem myndighederne (f.eks. så medlemsstaternes og 
EF-institutionernes myndigheder kan arbejde sammen via fjernsynsskærme og dermed 
undgå, at al tolkning og oversættelse foregår i Bruxelles). 
-80-
Der skal ligeledes lægges stor vægt på at finde ud af, hvordan 
datakommunikationssystemerne skal tages i brug. For at sikre, at kontakten mellem 
myndighederne bliver så effektiv og sikker som muligt, skal der forskes i aspekter, som 
vedrører sikkerhed i offentlige datanet (f.eks. i forbindelse med finansielle, økonomiske 
og sociale statistikker), sprogproblemer, anvendelse af elektroniske underskrifter samt 
retlige spørgsmål i forbindelse med overførsel af data fra land til land. Endvidere skal der 
udvikles værktøjer og metoder til analyse af effektiviteten og kvaliteten af de tjenester, 
det offentlige udbyder. 
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
Myndighederne skal kunne indføre de nye datakommunikationssystemer hurtigt og om 
nødvendigt tilpasse deres interne strukturer til dem, og valideringsforsøgene skal derfor 
omfatte projekter, hvor eksisterende datakommunikationssystemer udskiftes med 
avancerede datakommunikationstjenester, efterhånden som behovet for dem stiger. Dette 
arbejde skal foregår i nært, aktivt samarbejde med de berørte myndigheder og 
virksomheder fra edb- og telesektoren. Når myndighederne selv medvirker direkte til at 
validere programmets systemer, vil resultaterne hurtigere blive formidlet blandt dem, 
hvilket betyder, at de teknologiske fremskridt også vil blive formidlet hurtigere. 
Sundhedsvæsen 
Europas sundhedsvæsen står overfor en udfordring på to planer. Udgifterne bør skæres 
ned, mens det samtidig sikres, at alle, uanset tid og sted, har den samme adgang til 
sundhedspleje, og det skal sikres, at sundhedsektorens personale følger med tiden og kan 
overkomme deres stadig mere komplekse opgaver. Erfaringen fra det tredje 
rammeprogram viser, at datakommunikation kan medvirke til at virkeliggøre disse mål. 
Mål 
Sigtet med denne FTU-foranstaltning er at videreføre den igangværende forskning og 
sikre alle, som har at gøre med sundhedsvæsen, adgang til EF-dækkende 
datakommunikationstjenester. Der vil især blive lagt vægt på at sikre, at 
overførselsmetoderne giver mulighed for fejlfri overførsel af de relevante medicinske 
data, og at disse holdes fortrolige og sikres mod manipulation og fejl. Der skal foretages 
en tæt samordning med FTU-programmet BIOMED og andre EF-programmer på 
sundhedsområdet, f.eks. "Europa mod kræft". 
Arbejdets art 
Arbejdet skal dreje sig om fire områder. Det første omhandler hele journalføringsfasen, 
navnlig hvad angår billeddiagnostik, journaler på edb-medie og overførsel af disse i 
standardiseret form mellem forskellige institutioner og organisationer i sundhedssektoren 
(hospitaler, speciallæger, praktiserende læger, analyselaboratorier, socialvæsen osv.). 
Arbejdet skal således medvirke til at sikre et ensartet sundhedsvæsen for alle på 
lokalplan, regional-plan og EF-plan. 
For det andet skal der arbejdes for at styrke de medicinske diagnosticerings- og 
-81 -
behandlingsfunktioner og forbedre forvaltningen af sundhedsvæsenet ved hjælp af 
datakommunikationssystemer, som sundhedssektorpersonale kan bruge til at 
kommunikere og udveksle information om patienter eller få råd fra kolleger. 
FTU-arbejdet skal føre frem til automatisering af visse diagnosticerings- og 
påvisningsfunktioner, hvis resultater kan formidles og kommenteres direkte via datanet. 
Et andet mål er at sammenkoble de forskellige hospitalers informationssystemer, 
diagnosticeringsudstyr, ekspertsystemer og specialiserede systemer til transmission af 
billeddiagnostik. Det er vigtigt, at udstyret kan fungere sammen, er kompatibelt og 
baseret på modulprincippet. Det kan sikres ved at arbejdet baseres på åbne 
systemarkitekturer og ved at der lægges vægt på mulighederne for dataoverførsel og 
standarder for sammenkobling af datanet. Desuden skal den seneste udvikling inden for 
interaktiv simulation og virtuelle miljøer udnyttes med henblik på at udvikle "virtuelle 
organer" til undervisningsbrug og forberedelse af kirurgiske indgreb. Det betragtes først 
og fremmest som vigtigt at udvikle en prototype af en virtuel hjerne. 
Der skal endvidere forskes i fjernassistance i forbindelse med kirurgi ved hjælp af 
virtuelle miljøer (virtuel tilstedeværelse). Endelig skal der udvikles 
datakommunikationssystemer, som kan lette behandling og overførsel af epidemiologiske 
data, forvaltning af medicinske ressourcer, kvalitetskontrol i forbindelse med 
behandlingen samt iværksættelse af overvågnings- og alarmeringsprogrammer. 
For det tredje skal FTU-arbejdet dreje sig om tjernbehandling af patienter med henblik 
på at sikre, at patienter i vanskeligt tilgængelige områder får en ordentlig sundhedspleje, 
og at læger i sådanne områder kan konsultere andre læger ved vanskelige tilfælde. 
Patienter i vanskeligt tilgængelige områder, herunder øer og skibe, skal via nye 
datakommunikationstjenester (interaktiv multimediekommunikation) have adgang til de 
samme diagnosticerings- og behandlingsfunktioner, som er til rådighed i de centralt 
beliggende områder. Til dette formål skal der udvikles datakommunikationssystemer, 
hvormed man fejlfrit kan overføre biologiske parametre og levende billeder via satellit 
eller jordbaserede bredbåndsnet. Det skal ligeledes være muligt på afstand at stille en 
diagnose, fortolke medicinske data eller sikre overvågning af behandling som f.eks. 
dialyse, uden at sikkerheden dermed bliver mindre. Disse datakommunikationssystemer 
skal være så omfattende som muligt og være tilpasset pleje af patienter i hjemmemiljø 
eller katastrofeofre på selve ulykkesstedet. 
Endelig skal der udvikles datakommunikationssystemer til støtte for sygdomsforebyggende 
EF-foranstaltninger for at give læger og lægfolk adgang til information - som er tilpasset 
den enkeltes forkundskaber - om forebyggelse og påvisning af sygdomme, som truer store 
dele af befolkningen. 
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
Der skal foretages valideringsforsøg i nært samarbejde med hele sundhedssektoren. Der 
skal især lægges vægt på at inddrage lokalområdernes sundhedsektorpersonale i 
datakommunikationssystemer på regionalt, nationalt og EF-dækkende plan. Ved 
opbygningen af dette net skal der først og fremmest lægges vægt på at sammenkoble de 
institutioner og centre, hvor der udføres referencearbejde og nyskabende udvikling. 
-82-
Transportområdet 
En af erfaringerne fra det tredje rammeprogram var, at datakommunikationssystemer kan 
hjælpe til med at afhjælpe problemer og øge sikkerheden i vejtrafikken, mindske generne 
derved og beskytte miljøet, dvs. virkeliggøre målsætninger, som ligger til grund for den 
fælles transportpolitik. 
Mål 
Forskningen vedrørende datakommunikation inden for vejtransport skal videreføres og 
udbygges, og EF's FTU skal udvides til at omfatte andre transporttyper, så man bedre 
kan virkeliggøre målsætningerne i den fælles transportpolitik uden at skade de 
europæiske virksomheders konkurrenceevne. Arbejdet skal samordnes nøje med andre 
programmers forskningstiltag inden for transportområdet, f.eks. vedrørende den 
europæiske transportpolitik. 
Arbejdets art 
Arbejdet skal omfatte samtlige områder, hvor datakommunikation anvendes inden for 
transportområdet. Det er tanken at sikre industriel konsekvens og nå frem til 
konsekvente specifikationer og grænseflader, som kan sikre, at man kan sammenkoble 
net og bruge forskelligt udstyr og tjenester i forening. Der vil især blive lagt vægt på to 
områder: 1. Anvendelsen af standardiserede datakommunikationssystemer til forskellige 
transporttyper skal fremmes, så hele transportområdet kan få en mere konsekvent profil; 
2. Der skal udvikles nye datakommunikationsløsninger, som kan øge kapaciteten og 
sikkerheden på transportområdet. Der skal endvidere udarbejdes strategier for 
overgangen mellem de forskellige generationer af datakommunikationssystemer. 
Hvad angår vejtransport sigtes der mod at udvikle effektive datakommunikationssystemer 
til kontrol og forvaltning af vejtrafik i og mellem byområder. Endvidere skal der forskes 
i trafiksamordning for "intelligente" køretøjer ved hjælp af avancerede 
kommunikationsmidler, forbedring af førerens opfattelse af synsindtryk, systemer til 
kontrol af køretøjers funktioner og alarmering af føreren samt kollisionshindrende 
systemer. Når alle disse funktioner bygges sammen, bliver resultatet et 
datakommunikationssystem, som ved hjælp af automatisk motorvejskørsel kan blive en 
stor fordel især for kommercielle køretøjer. Visse af disse funktioner kan også tilpasses 
bytrafik. Forskningen på dette område skal samordnes nøje med EUREKA og 
medlemsstaternes transportministeriers forskningsprogrammer. 
Hvad angår lufttrafik vil der blive lagt vægt på at udvikle datakommunikationssystemer, 
som kan føre frem til et EF-dækkende standardiseret forvaltningssustem for flytrafik. I 
først omgang skal der udvikles datakommunikationssystemer, som anvender satellitter og 
avancerede kommunikationsnet, for bedre at kunne lokalisere, overvåge og navigere fly 
og optimere flyenes og kontroltårnenes systemer til kollisionforhindring og 
instrumentlanding. For det andet skal arbejdet medvirke til moderniseringen af 
eksisterende forvaltningssystemer for flytrafikved at optimere det tværeuropæiske 
lufttrafikdatanet og lette flyvelederne og piloternes arbejde ved hjælp af 
multimedieorienterededatakommunikationssystemer,herunderbeslutningsstøttesystemer 
-83-
(DSS). Arbejdet skal inddrage de nyeste fremskridt inden for virtuelle miljøer og skal 
samordnes med det arbejde, der udføres i europæiske institutioner som f.eks. 
EUROCONTROL og ESA, samt i medlemsstaternes civile flyselskaber. 
Datakommunikationssystemerne skal kunne anvendes inden for samtlige transporttyper 
og være så billige som muligt, og derfor skal der også forskes i sø-, flod- og 
jernbanetransport. Her er det især tanken at udvikle en ny generation af styrings- og 
kommunikationssystemer, som kan øge trafikkapaciteten, og systemer, som giver 
passagererne adgang til multimedieorienterede tjenester. 
Hvad angår kombineret transport skal der udvikles nye integrerede, tidstro 
informationssystemer, som kan tilsluttes den europæiske infostruktur for at bedre 
kendskabet til den samlede trafiksituation og gøre det lettere at vælge den bedst egnede 
kombination af transportmidler. Arbejdet skal ikke blot vedrøre varetransport, men også 
passagertransport, hvor der navnlig vil blive lagt vægt på offentlige transportmidler. Der 
skal udvikles datakommunikationssystemer, hvormed man kan optimere kombineret 
fragttransport og forvaltningen heraf, hvilket også forudsætter, at der forskes i direkte 
kommunikation med told- og sundhedsvæsen og andre myndigheder. 
Endelig vil der også blive lagt vægt på at forvalte transportens indvirkning på miljøet. 
Her er det tanken at udvikle datakommunikationssystemer, hvormed man kan 
kontrollere, hvor stor en forurening køretøjer medfører, og overvåge transport af farlige 
stoffer. Disse datanet skal også tilsluttes alarmeringssystemer. 
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
De lokale og nationale myndigheder skal inddrages i disse foranstaltninger på 
transportområdet, og der skal tages hensyn til det valideringsarbejde, der udføres i 
forbindelse med andre forskningstiltag på transportområdet som led i FTU-programmer 
vedrørende miljø og den europæiske transportpolitik. Valideringen skal føre frem til, at 
man kan sikre, at datakommunikationssystemerne er teknisk tilfredsstillende og 
målrettede i forbindelse med forvaltning af lufttrafik, integreret styring af by- og 
motorvejstrafik, "automatisk" motorvejskørsel, automatisk kontrol af tog, forvaltning af 
søtrafik og forvaltning af kombineret transport. 
2. Infostruktur for videnformidling 
For at lette omstillingen til det nye informationssamfund skal Europa opbygge en 
infostruktur, som giver mulighed for at fremsende, udveksle og ajourføre data. 
Forskningscentre, universiteter, biblioteker og uddannelsesafdelinger i virksomhederne 
betjener sig af eksisterende viden og skaber samtidig ny viden. De er de store 
brugergrupper, og udviklingen af datakommunikationskomponenterne i denne 
infostruktur må derfor imødekomme deres behov. Dette er målet for den forskning, som 
skal udføres på de tre nedenfor omtalte områder. Disse foranstaltninger hænger i vidt 
omfang sammen med tidligere EF-tiltag inden for de pågældende områder som led i det 
tredje rammeprogram. 
-84-
Datakommunikationssystemer for forskning 
EF's forskere har i stadig højere grad brug for effektiv informationsoverførsel. Derudover 
skal de kunne få adgang til prøveanlæg, videnskabelige databaser og højhastigheds 
mainframes overalt i EF. 
Mål 
Det er tanken at udvikle avancerede datakommunikationssystemer, som giver EF's 
forskere mulighed for at samarbejde, uanset hvor i EF de befinder sig, samtidig med at 
det skal være lettere for brugerne at få adgang til resultaterne af forskningen. De 
nationale og specialiserede net, der allerede findes, bør kunne drage fordel af de 
fremskridt, der er sket inden for højhastighedsnet og indgå i et EF-dækkende 
forbindelsesnet med høj overførselshastighed. Et sådant net er en forudsætning for, at 
forskningen i EF kan opretholde sin stilling på verdensplan, ligesom det vil være af 
afgørende betydning for det europæiske erhvervsliv fremover. 
Arbejdets art 
Arbejdet skal dreje sig om to områder. Først og fremmest skal der findes en løsning på 
de problemer, der er i forbindelse med anvendelse af omfattende datanet, som skal 
fungere i et åbent miljø med forskellige typer udstyr og kommunikationstjenester med 
høj datahastighed. De spørgsmål, der skal afklares, er først og fremmest om udstyret er 
kompatibelt, om de tjenester, der udbydes via nettene, har en tilstrækkelig høj kvalitet, 
driftssikkerhed og datasikkerhed, samt om forsyningspligten overholdes. 
Forskningsområderne omfatter datanettenes arkitektur og protokoller samt forvaltning, 
kontrol og beskyttelse af nettene. Der vil især blive lagt vægt på at forbedre det 
europæiske forbindelsesnet, som allerede dækker en lang række forskningsnet, og som 
siden 1993 har gjort det muligt at overføre data inden for EF med 2 megabits i sekundet. 
I perioden 1994-98 er det tanken at øge denne overførselshastighed, først til 34 og senere 
til 155 megabits i sekundet. 
For det andet skal der forskes i avancerede og distribuerede tjenester og dermed dannes 
grundlag for kooperativ forskning og lettere brugeradgang til forskningsresultater. 
Hermed tænkes først og fremmest på indførelse af datakommunikationsmidler, hvormed 
man kan få adgang til information inden for fremtidens store videnskabelige datanet og 
udføre kooperativt distancearbejde ved hjælp af fjernovervågning, fjernarbejde eller 
videokonferencer. 
Derudover skal der fastlægges en procedure for udvælgelse, fremskaffelse og 
fremlæggelse af videnskabelig information eller løbende forskningsresultater, så de bliver 
let tilgængelige for de brugere, der ønsker at bruge dem. Der skal imidlertid også tages 
hensyn til spørgsmålet om intellektuel ejendomsret. Således vil denne europæiske 
infostruktur komme til at udgøre et vigtig samordningsmiddel for de nationale FTU-tiltag 
i EF. 
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
EF's 700.000 forskere og ingeniører, som for en stor dels vedkommende arbejder med 
-85-
fysik og naturvidenskab, er en ideel forsøgsbrugergruppe til validering af avancerede 
datakommunikationssystemer, eftersom de sandsynligvis under alle omstændigheder 
kommer til at bruge dem flere år forud for andre potentielle brugere. Disse 
valideringsforsøg skal benytte sig af eksperimentelle bredbåndsnet i medlemsstaterne og 
det EF-dækkende forbindelsesnet, som udvikles som led i dette program. De vil f.eks. 
kunne være af nytte for forskere, som deltager i det ijerde rammeprograms første 
foranstaltning (FTU inden for industrielle teknologier, miljø, biovidenskab og -teknologi, 
energi, informations- og kommunikationsteknologi). Disse foranstaltninger skal samordnes 
nøje med foranstaltninger i andre lande, bl.a. Mellem- og Østeuropa, for at styrke EF's 
forbindelser til den øvrige verden på det videnskabelige område. 
Undervisning og uddannelse 
Samfundet udvikler sig i dag med rivende hast, og der skal ske en solid omstilling i 
undervisningssystemerne, hvis EF's konkurrenceevne skal sikres også fra denne side. EF's 
virksomheder, først og fremmest de små og mellemstore, bliver nødt til på varig vis at 
sikre, at arbejdsstyrken har de fornødne kvalifikationer. Samtidig vil et stigende antal 
studerende og arbejdstagere, især i de yngre generationer, som er vokset op med edb, 
have behov for uddannelse og videreuddannelse, som tager højde for den enkeltes behov 
og muligheder, erfaring og ny know-how. Det arbejde, der foretages som led i det tredje 
rammeprogram, har vist, at datakommunikation kan gøre det lettere for universiteter og 
uddannelsesafdelinger at tage denne udfordring op. 
Mål 
Målet med denne foranstaltning er at udvide forskningsfeltet ved at udnytte den fortsatte 
udvikling inden for multimediekommunikation via bredbåndsnet eller satellit samt 
fremskridtene inden for interaktiv simulation og virtuelle miljøer, til at gøre de tjenester, 
der tilbydes, mere interaktive og til at lette adgangen til multimediedokumenter og 
tjenester samt skræddersy uddannelsesprogrammer. Det skal sikres, at der er nær 
forbindelse mellem den nye "social-økonomiske forskning", den fjerde foranstaltning i 
rammeprogrammet vedrørende uddannelse af forskere og andre EF-foranstaltninger i 
forbindelse med uddannelse. 
Arbejdets art 
Arbejdet vedrører tre områder. Det arbejde, der blev udført i forbindelse med 
udviklingen af datakommunikationstjenester i det tredje rammeprogram for at finde den 
bedst mulige kombination af de eksisterende kommunikationsmidler (satellitter, ISDN, 
interaktive kabelnet), skal videreføres, så snart der er foretaget en grundig teknisk og 
økonomisk analyse af de enkelte tjenestetyper. Sådanne decentraliserede 
uddannelsessystemer skal også tilsluttes det europæiske biblioteksnet, så personer under 
uddannelse kan få adgang til en mere omfattende base for vidensformidling. 
For det andet skal der udvikles en ny generation af datakommunikationssystemer, som 
giver mulighed for tjernstudier, gruppeuddannelse ved hjælp af videokonferencer, 
edb-støttede konferencenet og multimedieorienteret elektronisk post. Denne type 
systemer forudsætter forskellige avancerede funktioner såsom elektroniske tavler, 
-86-
nettilslutning for arbejdsgrupper og adgang til distribuerede kursusdatabaser, 
multimediebiblioteker og "virtuelle laboratorier", hvor man kan foretage forsøg uden 
fysisk tilstedeværelse. Med henblik herpå skal der udføres yderligere forskning inden for 
multimediesystemer, som anvender eksperimentelle bredbåndsnet og digital 
satellittransmission. 
For det tredje skal det undersøges, hvordan uddannelserne kan tilpasses og hvilke nye 
uddannelsesmuligheder teknologien skaber. Her er det først og fremmest tanken at åbne 
mulighed for at integrere uddannelsessystemer i individuelle arbejdsstationer, som evt. 
kan indgå i et net. Desuden skal der foretages undersøgelser af mulighederne for at 
udforme skræddersyede, interaktive uddannelsessystemer, bl.a. ved at anvende 
"elektroniske bøger". Der vil desuden blive lagt særlig vægt på at finde 
datakommunikationsløsninger, som er tilpasset uddannelsen af forskere i EF. Parallelt 
vil der blive lagt vægt på sprogundervisning, hvor man f.eks. kan anvende talegenkendelse 
og talebaseret elektronisk post. Endelig skal der forskes i nye undervisningsformer, som 
kan anvende virtuelle miljøer, herunder "mikrosamfund" til undervisningsbrug. 
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
De systemer, der udvikles, skal evalueres under realistiske forhold, hvor der især lægges 
vægt på de teknikkens egnethed og på implementeringsprocessen, herunder brugernes 
reaktioner, ergonomisk kvalitet, pædagogisk virkningsgrad samt 
datakommunikationssystemernes indflydelse på undervisningsinstitutionen eller 
-afdelingen. Disse valideringsforsøg drejer sig hovedsagelig om universitets- og 
efteruddannelsesnet, som først og fremmest skal anvendes af specialister, forskere og 
ingeniører enkeltvis eller i grupper, samt andre brugerkategorier, som har at gøre med 
forskning vedrørende datakommunikationssystemer, som f.eks. bibliotekarer, læger og 
tjenestemænd. Der skal især lægges vægt på validering af datakommunikationssystemer, 
som er tilpasset små og mellemstore virksomheders behov. Medlemsstaternes 
myndigheder - såvel landsdækkende som lokale - skal inddrages i et nært samarbejde på 
dette område. Valideringsforsøgene skal også give mulighed for at forbinde 
undervisningsinstitutioner i net, så de kan udnytte hinandens ressourcer. De erfaringer, 
der opnås her, kan med tiden danne grundlag for et EF-dækkende udbud af 
uddannelsestjenester og muligheder for fjernstudie. 
Biblioteker 
Den rigdom af ressourcer, de europæiske biblioteker udgør, udnyttes slet ikke i 
tilstrækkelig grad, og det på trods af, at det bliver stadig vigtigere at forvalte viden og 
information. Det er et slemt handicap for EF. Det skyldes især, at størstedelen af 
bibliotekerne ikke fuldt ud udnytter mulighederne ved den nye informations- og 
kommunikationsteknologi og stadig ikke er tilsluttet datanet. Selvom et stigende antal 
efterhånden har skaffet sig avanceret teknologi til intern forvaltning af dokumentation 
og bibliografiske ressourcer, er det stadig vanskeligt at få adgang til disse ressourcer eller 
anvende flere bibliotekers kataloger på en gang. Kun et ringe antal biblioteker har for 
nærværende tilstrækkelig erfaring inden for udvikling og anvendelse af 
datakommunikationssystemer. 
-87-
Derfor har brugerne af datanet ikke adgang til vigtige ressourcer, som burde være 
lettilgængelige, så bibliotekerne kunne udgøre et af knudepunkterne i den europæiske 
infostruktur. 
Mål 
Sigtet med denne foranstaltning er at bidrage til indførelsen af et europæisk 
biblioteksnet, dels ved at bane vejen for systemer, hvormed bibliotekernes ressourcer 
gøres mere lettilgængelige, dels ved at gøre det muligt at inddrage dem i den europæiske 
infostruktur. 
Med dette for øje skal det på EF-plan sikres, at bibliotekernes systemer kan 
sammenkobles og dermed fungere som nettets hovedende i medlemsstaten, ligesom 
indførelsen af datakommunikationssystemer skal fremmes i de mindre avancerede 
biblioteker. Endelig skal der iværksættes uddannelsesforanstaltninger og 
oplysningskampagner for bibliotekernes personale, hvor man kan udveksle erfaringer om, 
hvordan arbejdet bedst gribes an. 
Arbejdets art 
FTU-arbejdet skal baseres på det tredje rammeprograms forundersøgelse af, hvordan 
man bedst kunne indføre edb i bibliotekerne. Her blev der også opstillet et sæt 
specifikationer for, hvordan sammenkoblingen skal foregå. Arbejdet omfatter to områder. 
For det første skal der udvikles avancerede datakommunikationssystemer, som kan lette 
adgangen til bibliotekernes ressourcer. Det er i første omgang tanken at optimere 
etablering og udveksling af automatiserede bibliografier og sikre den direkte adgang til 
kataloger og andre ressourcer via offentlige net. Dernæst skal der udvikles metoder til 
at indsamle, lagre og konsultere vidt forskellige dokumenter ved hjælp af elektroniske 
medier. Endelig skal der udarbejdes elektroniske lagringsmetoder, som giver mulighed 
for at bevare og konsultere sjældne eller skrøbelige værker. 
For det andet skal bibliotekerne sammenkobles og inddrages i EF's infostruktur. Dette 
arbejde har bl.a. til formål at sikre, at systemer, som udvikles i vidt forskellige miljøer, 
også kan fungere sammen. Det skal være muligt for brugere overalt i EF at få adgang 
til et "virtuelt bibliotek" bestående af et net af sammenkoblede biblioteker. Endelig skal 
der udvikles elektroniske forbindelser, så bibliotekerne umiddelbart kan udveksle 
dokumenter fra mange forskellige kilder (databaser, biblioteker, boghandler, forlag og 
lignende). 
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
Valideringen af dette arbejde skal varetages af specialiserede brugerkategorier som f.eks. 
forskere, som ved hjælp af de nye metoder kan få adgang til EF's store 
forskningsbiblioteker. Endvidere skal valideringen omfatte virksomhederne inden for 
informations- og telesektoren, biblioteker, forlag, boghandler og personer, som har brug 
for adgang til resultaterne af videnskabelig og teknisk forskning. Sideløbende med 
valideringsforsøgene skal det sikres, at resultaterne formidles så effektivt som muligt og 
-88-
at bibliotekernes personale oplyses og uddannes i brugen af datakommunikation. 
3. Infostruktur til bedring af levevilkårene 
Datakommunikationssystemer bør også medvirke til at bedre borgernes levevilkår ved at 
give socialt dårligt stillede personer såsom ældre og handicappede en større grad af 
uafhængighed, forbedre landsplanlægningen og effektivisere miljøbeskyttelsen. 
Ældre og handicappede 
TIDE-programmet har vist, at informations- og kommunikationsteknologi kan være et 
middel til at opfylde disse gruppers særlige behov. 
Mål 
Sigtet med denne FTU-foranstaltning er at stille informations- og 
kommunikationsteknologi til rådighed for ældre og handicappede og dermed give dem 
bedre levevilkår og en højere grad af uafhængighed samt gøre det lettere for dem at 
integrere sig i samfundet. Der vil især blive lagt vægt på at indkredse disse gruppers 
behov og validere brugerudviklede systemer. Endelig skal der foretages en tæt 
samordning med andre EF-programmer inden for dette område, f.eks. BIOMED og 
BRITE-EURAM, hvor ikke-brugsspecifikke teknologier (såsom bioteknologi og nye 
materialer) stilles til rådighed for ældre og handicappede. Der skal også være nær 
kontakt til HELIOS-programmet. 
Arbejdets art 
Forskningsarbejdet skal fokuseres om to områder: adgang til 
datakommunikationstjenester og afhjælpning af nedsat funktionsdygtighed. I det første 
tilfælde bør ældre og handicappede - herunder navnlig personer med nedsatte åndsevner, 
syn eller hørelse - have mulighed for i fuldt omfang at deltage i det økonomiske og 
sociale liv. Det er tanken at udvikle (først og fremmest audio-visuelt) udstyr og 
grænseflader, hvormed disse grupper via datakommunikationssystemer kan få adgang til 
fjernarbejde, tjernstudier og lignende samt kulturelle programmer. Der skal endvidere 
udvikles "intelligente" systemer til disse grupper, f.eks. ved hjælp af fjernbetjening, 
alarmsystemer eller vejvisningssystemer. Endelig skal der iværksættes ordninger for at 
uddanne de personer, som skal arbejde med det udstyr, der udvikles. 
Hvad angår afhjælpning af nedsat funktionsdygtighed skal der udvikles informations- og 
kommunikationsteknologibaserede systemer, som kan rette op på eller afhjælpe ældre 
og handicappedes nedsatte funktionsdygtighed. Dette omfatter f.eks. systemer, som kan 
bedre disse gruppers førlighed, mulighed for at kommunikere eller for at fungere i 
nærmiljøet. Arbejdet skal også omfatte nye fremskridt i forbindelse med virtuelle miljøer 
og fjernbetjening af robotter ("virtuel tilstedeværelse"). 
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
Det skal under realistiske forhold godtgøres, at de systemer og tjenester, der udvikles, er 
-89-
teknisk mulige og målrettede. Resultaterne skal bl.a. valideres gennem netværk af 
rehabiliteringscentre. 
Land- og byområder 
Programmet vedrørende anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi i 
landdistrikterne har vist, at de landdistrikter, hvis økonomiske, sociale og kulturelle 
infrastruktur ikke virker umiddelbart fordelagtig for virksomheder og enkeltpersoner, 
delvis kan afhjælpe disse ulemper ved at anvende datakommunikationssystemer og 
-tjenester, som giver adgang til sådanne faciliteter på afstand. En lang række økonomisk 
svage områder i større byer har for øvrigt lignende vanskeligheder og skulle derfor med 
held kunne anvende tilsvarende løsninger. 
Mål 
Det er tanken at give mulighed for at decentralisere økonomiske aktiviteter og offentlige 
tjenester til fordel for by- og landområder, som ikke råder over hensigtsmæssige social­
økonomiske infrastrukturer, ved hjælp af datakommunikationssystemer, hvormed 
virksomheder og enkeltpersoner får mulighed for fjernarbejde og tilslutning til 
basistjenester. Således skulle man kunne bremse affolkningen og øge livskvaliteten og 
beskæftigelsesmulighederne i disse områder. Denne foranstaltning skal samordnes nøje 
med andre EF-tiltag og -programmer vedrørende strukturpolitik. 
Arbejdets art 
FTU-arbejdet vedrører udvikling og tilpasning af datakommunikationssystemer til to 
hovedanvendelser. Den første er fjernarbejde, hvis største fordel er, at det giver en 
geografisk jævnt fordelt arbejdsstyrke let adgang til beskæftigelsesmarkedet. Arbejdet skal 
først og fremmest dreje sig om anvendelse af ikke-brugsspecifik teknologi (f.eks. 
multimedieorienterede arbejdsstationer, videokonferencer, ISDN), som giver mulighed 
for overførsel af omfattende filer eller stillbilleder, og de fremtidige bredbåndsnet. Denne 
teknologi giver f.eks. mulighed for at lette arbejdet i virksomhedsnet og øge de lokale 
virksomheders produktivitet, især i små og mellemstore virksomheder, hvis levedygtighed 
har afgørende betydning for beskæftigelsen. 
Det andet område har at gøre med offentlige teletjenester. Den nye teknologi inden for 
området - såsom digitale mobiltelefoner, interaktive CDer, VSAT-terminaler og interaktiv 
tv - skal kombineres i et informationsservernet. Dermed vil enkeltpersoner, virksomheder 
og lokalmyndigheder kunne konsultere databaser og biblioteker og anvende talebaserede 
informationstjenester og andre nye datakommunikationstjenester, som 
lokalmyndighederne stiller til rådighed i forbindelse med kultur, socialvæsen og turisme. 
Desuden skal der etableres trådløse (radio- eller satellitbaserede) systemer, hvormed de 
områder, hvis jordbaserede infrastruktur på teleområdet ikke er tilstrækkelig udbygget, 
kan få mulighed for at udnytte datakommunikationstjenester såsom fjernstudier og 
fjernbehandling af patienter. Det skal også undersøges, hvilke muligheder der er for at 
sammenkoble disse lokalnet med de nationale net. 
-90-
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
Valideringsforsøgene kan drage stor nytte af de forskellige net, der allerede er etableret 
som led i programmet vedrørende anvendelse af informations- og 
kommunikationsteknologi i landdistrikterne samt de eksisterende samarbejdsnet mellem 
europæiske byer (Eurocities, Polis osv.). De skal samordnes med de pilotprojekter, som 
er iværksat som led i landsplanerne for visse medlemsstater eller EF-programmer med 
regionalt sigte. Der vil især blive lagt vægt på, at brugerne accepterer 
datakommunikationssystemerne, og at de er lette at anvende. 
Forundersøgelse: datakommunikation på miljøområdet 
Der skal foretages forundersøgelser af, hvordan man kan anvende 
datakommunikationssystemer på andre områder, hvoraf miljøet er det vigtigste. 
Mål 
Det er tanken at undersøge, hvordan man mest hensigtsmæssigt kan anvende 
datakommunikationssystemer til at beskytte og forbedre miljøet. Foranstaltningen skal 
samordnes nøje med den fælles EF-politik for området. 
Arbejdets art 
Forskningsarbejdet inden for dette område skal især koncentrere sig om 
datakommunikationssystemer til overvågning og automatisk alarmering af luft- og 
vandforurening. Der skal også udvikles systemer, som giver mulighed for kontrol med 
kernekraftværker, naturkatastrofer og overførsel af farlige produkter. Forskningsarbejdet 
skal endvidere dreje sig om udvikling og sammenkobling af informationsnet og -centre 
vedrørende disse forskellige risikotyper. Centrene skal kunne få adgang til databaser, som 
automatisk ajourføres, samt ekspertsystemer og beslutningsstøttesystemer. Det skal 
undersøges, hvordan disse net kan udvides til også at omfatte Mellem- og Østeuropa. 
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
Valideringsforsøgene skal foretages i de by-, industri-, havne-, kyst- og 
afvandingsområder, som berøres af disse problemer, i nært samråd med lokale og 
nationale myndigheder. 
4. Tværgående FTU-tiltag 
Der er en række faktorer af tværgående art, som er medbestemmende for, hvad 
brugerne synes om datakommunikationssystemerne. Et par af de vigtigste er sproget og 
brugervenligheden. Indførelsen af datakommunikationstjenester i Europa vil blive sinket, 
hvis brugerne ikke kan anvende dem på deres eget sprog. Databasernes enorme 
ressourcer vil ikke blive udnyttet fuldt ud, hvis det er for kompliceret at konsultere dem. 
Derfor er det vigtigt at koncentrere sig om at bedre brugernes muligheder for på en 
ukompliceret måde at konsultere databaser på deres eget sprog. 
-91 -
Et nyt område som datakommunikation kræver, at der udvikles hensigtsmæssigt udstyr 
og nye metoder for at brugerne vil acceptere de nye systemer og tjenester og for at 
udviklingen kan foregå så effektivt som muligt. 
Disse forhold kan ikke behandles i tilstrækkelig dybtgående grad inden for det ene eller 
det andet sektorområde i programmet. Derfor indgår de i tværgående foranstaltninger, 
som vil komme samtlige områder til gode. 
Udvikling af datakommunikationssystemer 
Mål 
Forskningen og forundersøgelserne inden for dette område skal gå i to retninger. For det 
første skal der indføres udstyr og metoder, som giver mulighed for på den mest effektive 
måde at udvikle datakommunikationssystemer, som både anvender ikke-brugsspecifikt 
udstyr, net og tjenester og brugsspecifikt udstyr og software i den mest formålstjenlige 
kombination (systemdesign). For det andet skal det fastlægges, hvilke ændringer der skal 
foretages i brugernes miljø - og i hvilket omfang - for at indføre et nyt 
datakommunikationssystem (procesdesign). 
Arbejdets art 
Arbejdet med procesdesign vil omfatte en analyse af de socio-økonomiske virkninger af 
gamle og nye datakommunikationssystemer, som f. eks. fjernarbejde, fjernbehandling af 
patienter eller fjernundervisning. Der skal ved hjælp af sammenlignende undersøgelser 
og forskning opstilles en oversigt over effektiviteten af administrative procedurer, 
forvaltningspraktikker og arbejdsorganisation i forskellige private og offentlige 
organisationer før og efter datakommunikationssystemer indføres, så der bliver mulighed 
for at udarbejde så generelle anbefalinger som muligt. På denne måde bør der kunne 
fastlægges generelle metoder, som gør det muligt at omstille organisationerne under de 
bedst mulige økonomiske og sociale betingelser og analysere, hvilke fordele og 
besparelser der er ved de nye datakommunikationssystemer. Der skal især lægges vægt 
på ergonomiske aspekter, så systemerne kan medvirke til at bedre arbejdsmiljøet. 
FFU-arbejdet i forbindelse med systemdesign skal fokusere på metoder til at integrere 
ikke-brugsspecifikke og brugsspecifikke komponenter, udstyr og software, som kan gøre 
datakommunikationssystemerne tilstrækkelig funktionelle og driftssikre, brugervenlige, 
alsidige, fremtidssikrede og nemme at forvalte. Der skal især lægges vægt på forskning 
i modulopbyggede og ikke-brugsspecifikke løsninger. Forskningen skal inddrage 
resultaterne i programmer som f.eks. ESPRIT, RACE osv. 
Udvikling af sprogsystemer 
Sproget tjener som formidler af videnskabelig og teknisk erfaring og kultur, ligesom det 
spiller en stor rolle for kommunikationen i administrationen og erhvervslivet. 
Datakommunikationssystemer anvender for det meste et sprog, der er fattigt og tjernt fra 
brugernes omgangssprog. Ved at indføre en sproglig designfase i udviklingen af disse 
systemer, kan de gøres betydeligt lettere at bruge. Desuden kan de moderne systemer til 
-92-
behandling af talt og skrevet sprog medvirke til at overvinde de sproglige hindringer, som 
bremser anvendelsen af EF-dækkende datakommunikationssystemer. Denne 
foranstaltning skal bygge videre på den forskning, der indgik i det tredje rammeprogram. 
Mål 
Det er tanken at lette anvendelsen af datakommunikationssystemer i Europa og tilpasse 
dem til brugernes sprogkundskaber ved at indføre nye metoder til behandling af sprog. 
Med dette for øje skal forsknings- og udviklingsarbejdet fokuseres omkring tre 
hovedområder i forbindelse med datakommunikationssystemer: dokumentationstjenester, 
herunder dokumentbehandlings- og forvaltningsystemer, teleinfotjenester (f.eks. 
bankoplysninger og elektroniske telefonbøger) og elektroniske posttjenester og 
telekonferencer. 
Arbejdets art 
FTU-arbejdet skal koncentreres omkring tre hovedområder. 
For det første skal resultaterne af tidligere forskningstiltag udnyttes med henblik på at 
udvikle systemer, som kan lette integrationen af sprogteknologi i de områder, hvor 
sprogbehandling spiller en vigtig rolle. 
Der skal først og fremmest udvikles sprogværktøjer, som kan gøre det lettere at 
udarbejde og forvalte elektroniske dokumenter på flere sprog. Hermed tænkes f.eks. på 
flersprogede hjælpemidler til koncipister, forbedrede metoder til arkivering af og søgning 
efter dokumenter, som er udformet i forskellige formater, og automatiserede metoder til 
at importere og kombinere data fra dokumentarkiver og databaser. Endvidere skal der 
arbejdes med grænseflader i naturligt sprog, hvor man kan tilpasse offentlige og private 
teleinfotjenester til brugerne i de forskellige medlemsstater. Endvidere skal det sproglige 
aspekt i forbindelse med telekonferencer og elektronisk post styrkes ved at udvikle 
systemer til at omsætte tale til skrift, automatisk adressering af meddelelser og 
øjeblikkelig adgang til automatisk oversættelse under telekonferencer. 
Arbejdet skal også omfatte forbedring af eksisterende værktøjer, metoder og systemer 
til computeroversættelse, så de lettere kan integreres i slutbrugerens arbejdssituation. 
Der skal også udvikles værktøjer og metoder til at lette sprogindlæring. 
For det andet skal der udvikles harmoniserede sproglige ressourcer såsom elektroniske 
grammatikker og ordbøger. Målet med dette tiltag er at gør det lettere at overføre 
sådanne ressourcer fra et system til et andet og dermed udbrede brugen af dem. 
For det tredje skal der forskes i generisk lingvistik, som kan tænkes på mellemlang og 
lang sigt at føre til, at der udvikles nye systemer. Sådanne tiltag er en forudsætning for 
at bedre forståelsen af lingvistiske problemer og edb-analyse af sprog, arbejdet skal 
vedrøre tre områder: udformning af koncepter på forskellige sprog for at lette 
edb-analyse af tekster og dialog mellem menneske og maskine; anvendelse af nye 
-93 -
datateknikker i forbindelse med behandling af naturligt sprog; avancerede metoder i 
forbindelse med behandling af talt eller skrevet sprog, f.eks. behandling af tekster uden 
særlige formkrav, talegenkendelse og automatiseret simultantolkning. 
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
Der skal iværksættes pilotprojekter - bl.a. i forbindelse med 
datakommunikationssystemer, som udvikles som led i andre områder af programmet -
for at kontrollere, at løsningerne er teknisk mulige, driftssikre og målrettede. Derudover 
skal der udarbejdes prøver til sammenligning af systemer samt opstilles objektive 
evalueringskriterier for sprogværktøjer. Endelig skal der udformes procedurer til sikring 
af systemernes og tjenesternes kvalitet og udarbejdes anbefalinger til 
standardiseringsorganisationerne. 
Udvikling af informationssystemer 
Information opbevares i stadig højere grad i elektronisk form og formidles oftere og 
oftere via datakommunikationssystemer. Men adgangen til disse ressourcer er fortsat 
begrænset som følge af datamaternes og databasernes antal, geografiske spredning og 
forskelligartethed, hvilket medfører, at datakommunikationssystemerne ikke anvendes i 
størst muligt omfang, og at brugerne ikke har særlig stort udvalg af informationer til 
rådighed. Derfor bør der iværksættes en ny foranstaltning vedrørende informationsdesign. 
Mål 
Det er tanken at give mulighed for mere selektiv og mindre kompliceret adgang til 
elektronisk information i alle former ved hjælp af metoder og systemer baseret på 
informations- og kommunikationsteknologi. 
Arbejdets art 
FTU-arbejdet skal omfatte alle områder, hvor man bearbejder information på edb. 
I forbindelse med elektronisk forlagsvirksomhed skal der forskes i systemer, som giver 
mulighed for at oprette "informationsprodukter" (såsom databaser og elektroniske 
manuskripter), som kan anvendes, uanset hvilken type udstyr, programmer og 
formidlingskanaler der anvendes. Dermed kan mange forskellige brugerkategoriers behov 
opfyldes på en gang. Til dette formål skal der udvikles avancerede redskaber, hvor 
forfattere og forlag kan anvende et fælles overordnet format for informationens struktur 
og format, uanset hvilken teknologi der anvendes. Disse systemer skal kunne integreres 
i "informationsproducenternes" aktuelle miljø uden at man behøver afbryde de løbende 
aktiviteter. 
I forbindelse med formidling af digitaliseret information skal der indføres nye arkitekturer 
for databaser, så brugeren får mulighed for at finde information uden forudgående 
kendskab til databasernes struktur eller indhold. Forskningen skal bl.a. omfatte 
udformning af omfattende databaser, som indeholder forskellige typer digitaliseret 
information (tekst, billede og lyd). Endvidere skal der arbejdes med opdeling af lange 
-94-
tekster i informationsblokke ved hjælp af nye metoder til udvikling af databaser, såsom 
objektorienterede strukturer eller distribuerede databasestrukturer. 
Der skal udvikles avancerede metoder til søgning efter digitaliseret information med 
henblik på at give brugerne bedre adgang til de stadig flere forskelligartede kilder, som 
er spredt over et stort geografisk område. Ved hjælp af disse metoder skal brugeren 
kunne lokalisere de ønskede informationskilder ved hjælp af direkte hjælpefunktioner og 
intelligent samkøring, gentage en given søgning i flere databaser uden derved at skulle 
begynde helt forfra, finde en sammenfatning af indholdet af en database ved fri 
association og hente information ud til brug i sit eget system uden besvær. 
Valideringsforsøg og pilotprojekter 
I valideringsfasen skal der ved hjælp af pilotsystemer tages højde for behovene hos 
samtlige parter, som har at gøre med informationsproduktion, uanset om de har tidligere 
erfaring med edb eller ej. Valideringen skal omfatte udvikling af kvalitets- og 
effektivitetskontrol for informationssystemer, og slutmålet er at fremme anvendelsen af 
standardformater for overførsel af information. 
LEDSAGEFORANSTALTNINGER 
Der skal iværksættes ledsageforanstaltninger vedrørende formidling af resultater, 
internationalt samarbejde og undervisning i forbindelse med forskning inden for denne 
del af det fjerde rammeprogram som supplement til de centraliserede foranstaltninger 
i programmets tre andre dele. 
Formidling af resultater og fremme af datakommunikation 
Der skal ydes støtte til formidling af resultater samt workshops, seminarer, konferencer 
og udstillinger i medlemsstaterne, hvilket skal ske med hjælp fra det EF-dækkende net 
af centre for udnyttelse og formidling af forskningsresultater. De forskere, der deltager 
i de forskellige projekter, vil fra starten af arbejdsfasen blive opfordret til at planlægge, 
hvordan deres forskningsresultater bedst kan kontrolleres og formidles på EF-plan. 
Internationalt samarbejde 
Der skal iværksættes internationale foranstaltninger (konferencer, studierejser, 
demonstrationer af resultater, der kan udnyttes kommercielt) inden for de fleste 
forskningsområder, når det kan godtgøres, af der på EF-plan vil være almen interesse for 
dem. Der vil især blive lagt vægt på samarbejde med Central- og Østeuropa: der kan 
f.eks. udveksles forskere som led i visse projekter og knyttes forbindelser til 
datakommunikationsprojekter, som modtager støtte fra PHARE, TAOS eller Den 
Europæiske Bank for Økonomisk Genopbygning og Udvikling. Endelig skal der sikres 
en omfattende samordning mellem EF-forskningsforanstaltninger i denne del af 
programmet og lignende FTU-programmer i medlemsstaterne eller EF (f.eks. COST, 
EUREKA, ESA og EUROCONTROL). 
-95-
Undervisning 
Der skal arbejdes for at fremme udveksling af forskere, som arbejder med 
datakommunikationssystemer, og sammenkobling af eksisterende forskningscentre. 
Endelig kan der ydes EF-støtte til at formidle erfaring i forbindelse med undervisning i, 
hvordan man anvender datakommunikation. 
-96-
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Område 
Infostruktur for tjenester af almen interesse 40-52% 
° Myndigheder og forvaltninger 
° Sundhedsvæsen 
° Transport 
Infostruktur for vidensformidling 16-22% 
° Datakommunikation inden for forskning 
° Uddannelse og undervisning 
Biblioteker 
Infostruktur for bedring af levevilkårene 13-19% 
° Ældre og handicappede 
° Land- og byområder 
° Forundersøgelse (miljø) 
Tværgående FTU-tiltag 16-22% 
° Udvikling af datakommunikationssystemer 
° Udvikling af sprogsystemer 
° Udvikling af informationssystemer I ALT 100% 
Denne fordeling betyder ikke, at et projekt ikke kan falde ind under flere forskellige 
områder. 
-97-
INDUSTRITEKNOLOGJ 
(1994-1998) 
-98-
Bilagl 
VIDENSKABELIGE OG TEKNOLOGISKE 
MÅL OG INDHOLD 
MÅL 
Som følge af markedernes stadig mere verdensomspændende karakter, den skærpede 
internationale konkurrence fra nye industrielle kraftcentre, stigende omkostninger til 
udvikling af ny teknologi og kortere levetid for produkterne må den europæiske industri 
styrke sit samarbejde for at kunne beherske en tilstrækkelig bred vifte af teknologier og 
få forrentet sin FTU-indsats. På denne baggrund kan EF-programmerne virke som 
katalysator ved at stimulere mellem- og langsigtet F&U og støtte medlemsstaternes og 
virksomhedernes egne tiltag. 
Kommissionen har i sine tidligere meddelelser om industripolitik gjort opmærksom på, 
at en styrkelse af industriens konkurrenceevne er et af de mest effektive midler til at 
fastholde og fremme beskæftigelsen, hvilket er et af de mest akutte problemer, der skal 
løses, for at den nye generation kan sikres arbejde. Teknologisk forskning kan spille en 
vigtig rolle ved at stimulere fornyelse af produkter, processer og virksomhedernes 
organisation og ved at støtte og stimulere nye tiltag i erhvervslivet. Derved vil 
produktionen i de traditionelle sektorer efterhånden glide over til andre sektorer, hvor 
de europæiske virksomheders evne til eksport endnu er begrænset. 
EF's indsats inden for industriel forskning vil være til særlig nytte, når F&U-aktiviteten 
bedst kan udfolde sig på grundlag af tværfagligt grænseoverskridende samarbejde 
omkring de generiske teknologier, der hurtigt kan vinde udbredelse i alle medlemsstater 
og industrisektorer. For at gøre EF's indsats mere effektiv og virkningsfuld er der 
foretaget en koncentrering for så vidt angår 
a) Målene; programmet omfatter mange sektorer og er åbent for forskellige former 
for industriel aktivitet men koncentreres om følgende fire mål: 
Støtte til den forarbejdende industris forskningsindsats som forberedelse 
i\\ fremtidens fabrik, som skal føre til højere produktivitet, større sikkerhed 
ved de anvendte processer og bedre organisation. 
Stimulering af produktinnovation gennem forskning i avanceret teknologi 
og materialer, som med økonomisk og økologisk fordel kan anvendes i 
fremstillingsindustrien (fremtidens produkter, rationel udnyttelse af 
ressourcerne), og som er særlig vigtige for gennemførelsen af det indre 
marked (nøgleteknologier for transportmidler). 
Integrering af teknologier, som gavner de samfundsmæssige aspekter (positiv 
indvirkning på beskæftigelsen), arbejdstagernes sikkerhed og sundhed 
(arbejdsforhold) og de økologiske aspekter (ren teknologi, rationel 
udnyttelse af energien), under stadig hensyntagen til deres virkninger for 
-99-
økonomien og erhvervslivet. 
Støtte til andre fællesskabspolitikker, bl.a. gennem standardforberedende 
forskning (produktkvalitet, livskvalitet, stimulering af samhandelen). 
b) Indholdet; forskningsindsatsen koncentreres om de teknologier, den europæiske 
industri har brug for, og som har tilknytning til produktionssystemernes kritiske 
faser. 
Udvikling, konstruktion, ingeniørteknik, produktionssystemer og forvaltning af 
menneskelige ressourcer: 
Forskningen skal omfatte nye metoder til udviklibg og konstruktion af 
produkter og processer, anvendelse af computerstøttede metoder, 
prototyping, nye fremstillingsteknikker, nye kontrol- og 
diagnosticeringssystemer, analyse af fejlmåder, forskning i miniaturisering 
af komponenter i bestemte industrisystemer og integration af ny teknologi, 
herunder eksisterende informations- og kommunikationsteknologi0*, ude 
i fabrikken, under hensyn til nye modeller for tilrettelægning af 
produktionen. 
Materialer og materialerelateret teknologi: 
Forskningen skal koncentreres om nye teknikker til fremstilling af 
syntetiske materialer (legeringer, kompositter, intelligente materialer), 
konstruktion af højtydende materialer, molekylær teknik, især 
supramolekylær kemi og nanoteknologi, styring af bearbejdningsmåder 
samt ny teknologi til genanvendelse af industriaffald og -produkter. 
Avanceret fremdriftsteknologi: 
Blandt de forskellige generiske teknologier, der er nødvendige for at 
forbedre transport pr. bil, fly, skib og tog, vil man koncentrere sig om 
fremdriften; hovedvægten skal lægges på anvendelse af nye konstruktions-
og fremstillingsteknikker, pålidelighed, modellering og simulering, 
forureningsbekæmpelse, effektivitet og energibesparelse, hvilket alt 
sammen er noget, som transportindustrien har brug for til at forbedre sin 
konkurrenceevne. 
Forskning vedrørende standardisering, måling og prøvning: 
Aktiviteterne herunder tager sigte på at understøtte fastlæggelse og 
gennemførelse af EF's politikker og medvirke til forbedring af industriens 
kvalitetskontrolmetoder. Arbejdet bliver koncentreret om udarbejdelse, 
(i) Forskningsprogrammet for industriteknologi bygger på informationsteknologi og andre generiske 
teknologier, som kan føre til innovation og konkrete anvendelser i fremstillingsindustrien. 
Programmet frembringer til gengæld data, viden og ekspertise for forskningsprogrammet for 
informations- og kommunikationsteknologi, der har til formål at udvikle ny informations- og 
kommunikationsteknologi til avancerede konstruktions- og fabrikalionssystemer. De to 
programmer bliver gjort komplementære gennem nært samarbejde og specifikke indbyrdes 
berøringsflader. 
- 100-
forbedring eller harmonisering af normaler, målemetoder eller standarder, 
støtte til markedsføring af kvalitetsprodukter samt brugernes sundhed og 
sikkerhed. Forskningen angår desuden industriprocessernes økologiske 
virkninger samt støtte til indførelse af nye fremstillingsteknikker eller 
avancerede materialer. 
c) Gennemførelse af programmet; der er anlagt en integreret indfaldsvinkel, hvor der 
tages hensyn til alle faser af produkternes levetid. Aktionerne med 
omkostningsdeling skal koncentreres om de teknologier, der har fået højeste 
prioriteret ved en samtidig vurdering af industriens behov, samfundets behov og 
generiske teknologier, idet også EF's industripolitik er taget i betragtning. 
Hovedvægten lægges på projekter af tydeligt tværfagligt og multisektorielt tilsnit, 
således at den viden og teknologi, der bliver til og benyttes i sådanne 
højteknologisektorer som rumfart, våbenindustri og luftfart, på den bedste måde 
bliver overført til og videreudviklet i de basisindustrier, som yder et større bidrag 
til bruttofaktorindkomsten eller er omfattet af en industripolitik, f.eks. 
transportsektoren, byggesektoren, den kemiske industri og tekstil- og 
beklædningsindustrien. Forskningsaktiviteterne skal foregå omkring konsortier af 
leverandører, fabrikanter, slutbrugere, universiteter og forskningscentre. I 
programmet tages der hensyn til, at der er behov for fornyelse i virksomhedernes 
organisation, så de menneskelige ressourcer forvaltes mere effektivt og ny 
teknologi bliver integreret. 
Forskningsaktiviteter i og til fordel for små og mellemstore virksomheder samt 
uddannelsesaktiviteter i forbindelse med industriforskning skal ligeledes styrkes. 
Da EKSF-traktaten snart udløber, vil også forskningsaktiviteter vedrørende nye 
stålprodukter og -processer gradvis blive inkluderet, så stålsektoren, der befinder 
sig i en yderst kritisk situation, får hjælp. For så vidt angår de andre teknologier, 
hvor der allerede gøres en indsats både på nationalt og europæisk plan, vil 
videnformidling blive stimuleret gennem oprettelse af koordinationsnetværk, som 
bl.a. skal tage sig af udbredelse af kodekser for god praksis, nye metoder til 
tilrettelægning af produktionen og modellering af industriprocesser. Inden for 
måling og prøvning kommer koordineringen til at bestå i sammenligning eller 
gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater. 
d) Styring af de udvalgte projekter; indsatsen vil blive væsentligt koncentreret 
gennem vertikal koordinering inden for bestemte industrisektorer og målrettede 
forskningsaktioner, hvor samtlige projekter inden for et bestemt emne 
(konstruktion af fremtidens produkter, fremtidens fabrik, renere teknologi, 
fleksibel produktion, rationel udnyttelse af ressourcerne samt måle- og 
kalibreringsmetoder) koordineres. Derved bliver der større synergi mellem 
deltagerne og bedre koordinering med komplementære EF-programmer og andre 
initiativer på europæisk plan; her tænkes især på det mere markedsnære 
EUREKA-initiativ, med hvilket der udveksles oplysninger på det 
prækonkurrencemæssige plan og afholdes fælles konferencer. 
- 101 -
VIDENSKABELIGT OG TEKNOLOGISK INDHOLD 
Første del: "Avanceret fremstillingsteknologi" 
Område 1: Udvikling, konstruktion, ingeniørteknik, produktionssystemer og forvaltning af 
menneskelige ressourcer 
1. Baggrund 
Emnet angår hele den forarbejdende industri og alle processer. Målet er at udvikle og 
anvende generiske industrielle metoder og teknologier til udvikling, konstruktion, 
ingeniørteknik, organisation, produktion og opretholdelse af høj kvalitet og høj 
værditilvækst, således at den europæiske industri kan holde sig på forkant med den 
teknologiske udvikling og forberede sig på fremtidens fabrik. Integration af ny avanceret 
teknologi i produktionssystemerne vil medvirke til at forbedre industriens 
konkurrenceevne og skabe ny beskæftigelse, idet den vil give lavere omkostninger, større 
pålidelighed og hurtigere markedsføring af produktet. Den vil ligeledes bidrage til at 
forbedre det ydre miljø og arbejdsmiljøet. 
2. Foreslåede FTU-aktiviteter 
Forskningsaktiviteterne tager sigte på udvikling og integrering af de mest avancerede 
værktøjer inden for konstruktion og ingeniørteknik. Disse generiske teknologier skal 
anvendes i produktionssystemerne, således at der opfyldes behov inden for netværk 
mellem virksomheder, optimering af industrianlæg, forholdet mellem omkostninger og 
effektivitet, produktkvalitet og forvaltning af de menneskelige ressourcer. Hovedmålene 
er produktivitet, fleksibilitet og kvalitet; gennem forskningen skal man søge at finde en 
passende balance, når der er mulighed for at vælge mellem fuldstændig automatisering 
og simpel anvendelse af menneskelig arbejdskraft. Hovedvægten skal lægges på 
integration af intelligente teknikker og computerteknikker; de seneste fremskridt inden 
for prototyping; anvendelse af kognitiv teknik og mikrosystemteknologi; udvikling af nye 
indfaldsvinkler til produktionens tilrettelægning; menneske-maskine-grænsefladerne; og 
teknologier til de kritiske punkter i produktionssystemer, bl.a. i forbindelse med "renere" 
fabrikation, fleksibel fabrikation og just-in-time fabrikation. 
Område 1.1 Nye udviklings- og konstruktionsmetoder samt ingeniørtekniske metoder 
Fremstillingsindustriens konkurrenceevne skal sikres gennem optimal integration af de 
nye teknologier og bedre synergi med de "intellektuelle" aktiviteter (f.eks. tjenesteydelser, 
ingeniørteknik og uddannelse). Målet er i særdeleshed at forkorte tidsrummet mellem 
udvikling og markedsføring af et nyt produkt eller en ny proces. At være 
konkurrencedygtig på markedet er i stadig stigende grad et spørgsmål om tid. 
Eksempelvis kan bilindustrien spare ca. 30 millioner ECU ved at sende en ny model på 
markedet en måned hurtigere. Det kræver, at ingeniørerne på én gang beskæftiger sig 
med konstruktion, produktionsplanlægning og markedsføring. I forskningen i optimal 
ydeevne skal der dog også tages hensyn til hele produktets eller processens levetid, 
således at alle problemer i denne forbindelse bliver løst. Konstruktion af produkter med 
meget høj værditilvækst og fremtidens produkter kræver forskning vedrørende følgende: 
- 102 -
Forskning i og anvendelse og integration af nye udviklings- og 
konstruktlansmelodologier og ingeniørtekniske metodologier, herunder anvendelse 
af den seneste udvikling inden for kognitiv teknik, computerstøttede teknologier 
(CAD) og prototyping, under hensyntagen til produktionssystemernes kritiske 
faser og hele livscyklusen. 
Forskning og koordinering inden for modellering af produkters opførsel (f.eks. 
deformation), fænomener under forarbejdning af produkter (f.eks. størkning) og 
industriprocessers forløb (f.eks. strømning). 
Støtte til produktinnovation gennem øget brug af en tværfaglig indfaldsvinkel, 
hvilket kræver integreret forskning i materialer, fremstillingsmetoder, virkningerne 
heraf på beskæftigelsen og arbejdsmiljøet, kvalitetskontrol og genanvendelse af 
produkter, så man opnår et gunstigere forhold mellem omkostninger og 
effektivitet og en bedre samfundsmæssig og miljømæssig virkning. 
Område 1.2 Integrering af ny teknologi i produktionssystemerne (fremtidens fabrik) 
De stærkeste drivkræfter bag fremskridt er integration af nye produktionsteknologier og 
informations- og styringssystemer og stigende miljøbevidsthed i virksomhederne. 
Derudover er anvendelse af computerstøttede tabrikationsteknologier (CAM) og 
tendensen henimod mikrosystemer og integration af dem i produkterne ved at ændre på 
gængs praksis inden for industrien. Industrien har også brug for forskning i ny teknologi, 
der kan gøre produkter med høj værditilvækst såsom biler, fly, tog og skibe mere 
konkurrencedygtige. Endelig skal der samtidig tages hensyn til optimering af udbytte og 
kvalitet, indvirkningen på miljø og beskæftigelse samt uddannelse og arbejdsmiljø; de 
tekniske udfordringer i denne forbindelse må tages op og behandles inden for følgende 
forskningsemner: 
Generisk indfaldsvinkel, hvor alle muligheder i den nye teknologi, herunder 
computerstøttet teknologi (CIME), nye styringssystemer og elektronik/mekanik, 
tages i brug og integreres optimalt i produktionssystemerne, f.eks. inden for værktøjs­
maskine- eller byggesektoren. 
Forskning i ny fabrikationsteknologi (bearbejdning, samling og mikrofremstilling), 
som i højere grad opfylder brugernes behov for pålidelighed og fleksibilitet, og 
som kan bruges til mere effektiv fremstilling, vedligeholdelse og genanvendelse af 
industrisystemer og -anlæg. 
Forskning og udvikling inden for anvendelse af integrerede systemer og 
ekspertsystemer til kontrol og overvågning af industriprodukter og -processer, bl.a. 
gennem større teknologisk viden, mere ydedygtige og pålidelige 
elektronik/mekanik "mechatronic" systemer og effektiv integration af 
beslutningsstøttesystemer. 
Område 1.3 Diagnosticering, vedligehold og pålidelighed af produktionssystemer og 
infrastruktur 
- 103 -
I EF er nogle af industriens hovedmål at garantere, at fabrikker, byggepladser, offshore-
anlæg osv. er sikre, og at sørge for arbejdstagernes og deres familiers sikkerhed og 
sundhed. Derfor må der i den teknologiske forskning lægges vægt på nye metoder til 
diagnosticering af potentielt farlige svigt og stadig kontrol af anlæg, bygningsværker, 
infrastruktur og maskiner. Der må ligeledes sørges for midler til effektivt vedligehold og 
muligheder for at gribe ind i rette tid, og det er et vigtigt mål for virksomhedernes 
økonomi. Følgende forskningsopgaver prioriteres højt: 
Grundforskning i levet idskontrol af produkter og processer med tilknytning til 
sikkerheds- og pålidelighedskrav og baseret på analyse af fejlmåder og optimering 
af teknikker til kontrol, diagnosticering, vedligehold og reparation. 
Forskning i nye kontrolsystemer, der er baseret på indbygning af intelligente 
materialer, følere og aktuatorer og anvendelse af avanceret teknologi, f.eks. 
visionssystemer eller eksisterende informations- og kommunikationsteknologi, til 
overvågning og diagnosticering i store anlæg og til produktionsovervågning i "rene 
fabrikker". 
Område 1.4 Industriteknologi og den menneskelige faktor i produktionssystemer 
Forbedring af virksomhedernes organisation og grænsefladen mellem menneske og 
maskine og mellem menneske og fabrik er en af industriens største udfordringer. Ved 
processtyring er der mange situationer, hvor brugen af et system begrænses af, i hvilken 
grad operatøren har tillid til den meddelelse, det giver ham. Denne tingenes tilstand kan 
ikke ændres blot ved at øge systemernes automatiseringsgrad, men der må skabes 
systemer, som operatøren kan forstå og let kan uddannes i brugen af. Der er ligeledes 
tale om at flytte mennesker fra repetitivt og farligt arbejde over til mere lødige opgaver. 
Der skal gøres en betydelig indsats for at finde en automatiseringsgrad og -form, som 
passer til arbejdskraftens forskellige færdigheder, og som garanterer, at operatøren på 
alle niveauer har følelsen af, at det er ham, der styrer maskinen og ikke omvendt. Der 
skal tages hensyn til ændrede syn på de menneskelige og organisationsmæssige aspekter 
af produktionssystemerne, og der må også fortsat søges efter nye måder, hvorpå 
arbejdsmiljøet kan forbedres. Der er tale om følgende forskningsemner: 
Forbedring af industriprocessers pålidelighed gennem forskning i ergonomi, 
produktionsteknologier og tilrettelægning af arbejdet, under særlig hensyntagen til 
kulturelle faktorer, operatørens kompetence og eventuelle særlige krav til det 
pågældende arbejde. 
Koordination til forbedring af arbejdsvilkårene og grænsefladen mellem menneske 
og maskine og mellem menneske og fabrik gennem harmonisering af kodekser for 
god praksis for virksomhedsorganisation og optimal anvendelse af avanceret 
fabrikations-, produktions- og bygningsteknologi. 
Område 2: Materialer og materialerelateret teknologi (herunder behandling og 
genanvendelse) 
- 104-
1. Baggrund 
Aktivitetssektorerne inden for materialer og dertil knyttet teknologi er centrale for den 
europæiske industri. Således vil verdensmarkedet alene for avancerede materialer være 
på 200 milliarder ECU i år 2000. For Europa gælder det om at være med fremme på 
dette strategiske område, for det første ved at forbedre de processer, der sædvanligvis 
anvendes i de virksomheder, der fremstiller eller forarbejder materialer (metallurgi, kemi, 
biokemi, byggeri, tekstil, m.v.), for det andet ved at sørge for, at anvendelse af de mest 
avancerede materialer er økonomisk fordelagtig både i fremstillingsindustrien 
(elektromekanik, værktøjsmaskiner, transportmidler, osv.) og i højteknologiske sektorer 
(f.eks. luftfart, rumfart og elektronik), og for det tredje ved at bidrage til det samlede 
systems konkurrencedygtighed og balance. På grundlag af erfaringer med tidligere 
programmer vil aktioner med omkostningsdeling og koordinationsforanstaltninger især 
blive koncentreret om udvikling og behandling af nye avancerede materialer, som det er 
økonomisk fordelagtigt at anvende i forskellige produkter, i de tilfælde, hvor der af 
hensyn til industriprojekternes effektivitet er et reelt behov for forskning og koordinering 
på europæisk plan. FFC skal i form af direkte forskningsaktioner gennemføre 
supplerende aktiviteter, bl.a. vedrørende de standardforberedende aspekter. 
2. Foreslåede FTU-aktiviteter 
Der skal gives første prioritet til forskningsemner vedrørende materialeudvikling (især 
intelligente materialer), ikke-forurenende behandlingsprocesser og andre 
behandlingsprocesser, som i kraft af deres nyskabende karakter giver forventning om, at 
de hurtigt kan tages i praktisk anvendelse og dermed styrke den europæiske industris 
teknologiske forspring, bl.a. i forbindelse med fastlæggelse af, hvad der bliver fremtidens 
produkter. Som eksempel kan nævnes molekyleteknik og bioprocessing, som ikke fandtes 
for 10 år siden, men som kommer til at spille en vigtig rolle i de kommende 10 år. I 
programmet skal der ligeledes gøres plads til affaldsbehandling og genbrug af produkter, 
og herunder projekter om kvalitetssikring og arbejde med produkters livscyklus. Der vil 
blive ofret særlig opmærksomhed på de nødvendige teknikker til rationel styring af 
forbruget af primære ressourcer, udnyttelse af genbrugsmaterialer og genanvendelse af 
produkter. 
Område 2.1 Udvikling af materialer til fremtidens produkter 
Avancerede materialer er ikke færdigvarer som sådanne. De benyttes i industrivarer, og 
deres egenskaber er ofte kritiske for disse mere og mere komplekse systemer, f.eks. 
motorer, elektronik og medicinsk udstyr. Deres opførsel i hele produktets levetid skal 
tages i betragtning. Ofte sætter udviklingen inden for karakterisering af materialer en 
grænse for, hvor hurtigt økonomiens nøglesektorer kan udvikle sig. Det gælder især inden 
for højteknologiske sektorer som flyindustri og rumfart, men også i basisindustrier som 
kemisk industri og maskinindustri. Det er grunden til, at FTU inden for 
materialekonstruktion, f.eks. molekylær teknik, og mere eksperimentelle områder såsom 
nanoteknologi er afgørende for industriens trivsel i fremtiden. Forskning og udvikling skal 
foregå på følgende områder: 
- 105 -
Forskning i nye højtydende syntetiske materialer, f.eks. under anvendelse af 
computerstøttede teknikker, hvor bestemte egenskaber bygges ind i materialernes 
molekylære eller atomare struktur, således at deres belastning af miljø og sundhed 
gøres mindst mulig; det kan give sig udtryk i f.eks. bionedbrydelighed og 
muligheder for genanvendelse. 
Nye legeringer, kompositmaterialer og keramiske materialer med bedre mekaniske 
egenskaber, såsom stivhed, sejhed, styrke/vægt-forhold, korrosionsbestandighed og 
temperaturbestandighed, især til transport- og energisektoren. 
Nye og bedre superledende materialer og udvikling af en metodologi for udvikling 
af mere pålidelige komponenter, f.eks. til fremstilling af strategisk industriudstyr 
og -systemer. 
Nye funktionelle og intelligente materialer til fremstilling af bedre produkter inden 
for mange sektorer, bl.a. elektromotorer, aktuatorer, følere og andre elektriske og 
mekaniske komponenter. 
Område 2.2 Kemiteknik og behandling af materialer 
Den kemiske industri er med sin årlige omsætning på ca. 200 milliarder ECU er af de 
sektorer i Europa, der har den største indtjening. Alligevel, og selv om den er førende 
på verdensplan, er den hele tiden under pres, og den har behov for grundlæggende FTU, 
bl.a. til udvikling af mere miljøvenlige processer. I et fuldstændig integreret 
produktionssystem afhænger slutproduktets samlede kvalitet i stigende grad af fremskridt 
inden for materiallære, processtyring og viden om de fænomener, der indgår i 
processerne. Behandling af materialer indtager en central plads i produktionssystemet og 
er i vid udstrækning bestemmende for virksomhedens rentabilitet og produktivitet. 
Færdigvarernes pris bestemmes for op til 60%'s vedkommende af prisen på materialer 
og behandling. Det er derfor nødvendigt at øge den mængde af viden, der er nødvendig 
for at tilrettelægge og styre mere og mere komplekse processer og i særdeleshed at 
tilrettelægge og anvende nye "renere" teknikker. De prioriterede forskningsområder kan 
beskrives således: 
Bedre tilrettelægning og styring af stadig mere komplekse former for behandling af 
materialer under hensyntagen til udviklingen inden for kunstig intelligens og 
anvendelse af funktionsstrategier, hvilket kan føre til større produktivitet og 
sikkerhed og mindre behov for affaldsforvaltning. 
Forskning i helt nye teknikker inden for kemiteknik og biokemi, som anvendt inden 
for industriprocesser kan føre til produktivitets- og effektivitetsforbedringer som 
følge af støre viden om de grundlæggende fænomener, samtidig med at der tages 
hensyn til forureningsforebyggelse, genanvendelse og processernes sikkerhed. 
Nyskabelser og integreret tilgang inden for teknikker til materialefremstilling (f.eks. 
materialer med strukturgradient og pulvermetallurgi) med henblik på mere 
pålidelige processer, større produktivitet og højere samlet kvalitet af produkterne. 
- 106-
Koordination vedrørende materialebehandlingsteknikker til forbedring af produkter 
og processer, som i vid udstrækning studeres i Europa, såsom 
overfladebehandling, og som menes at have store anvendelsesmuligheder i 
industrien. 
Område 2.3 Materialers pålidelighed 
Forskning i bedre egenskaber med hensyn til pålidelighed, sikkerhed, sundhed og 
økonomi er ikke uden forbindelse med det stigende behov for bedre kendskab til 
materialers, komponenters og produkters opførsel. Dette emne, der tidligere har været 
studeret indgående, er stadig højaktuelt på grund af dets økonomiske, samfundsmæssige 
og miljømæssige betydning. Forskningen, der hovedsagelig skal bestå i koordinerende 
aktiviteter, bliver om følgende emner: 
Grundlæggende studier, hvor modellering af mikro- og makrostruktur kombineres, 
hvormed påvisning af mikrofejl forbedres, og som medfører forbedring af og øget 
kendskab til fænomener vedrørende materialers pålidelighed. 
Tværfaglig angrebsvinkel med henblik på styring af materialers nedbrydning 
(korrosion, udmattelse, m.v.) på basis af modeller af virkelige produkters, 
konstruktioners og industrisystemers opførsel og bedre kendskab til relationerne 
mellem egenskaberne ved de materialer, de består af. 
Område 2.4 Rationel udnyttelse af råmaterialer og genbrugsmaterialer samt 
genbrugsteknikker 
Der er tale om - under hensyntagen til produkternes samlede livscyklus - at sikre, at de 
bedste og mest hensigtsmæssige midler bliver sat ind på at bevare ressourcerne og 
tilfredsstille forbrugernes krav, at fremstille kvalitetsprodukter til en rimelig pris og at 
respektere miljøet. Industrien interesserer sig således mere og mere for andre spørgsmål 
end blot at finde den billigste løsning på et givet teknisk problem. Spørgsmål om genbrug, 
økologi og energi bliver nu virkelig taget i betragtning, og her er forskning i nye teknikker 
inden for basismaterialer og behandling af disse et centralt element. Forebyggelse af 
forurening under samtidig forbedring af produktiviteten og mere effektiv allokering af 
ressourcerne er også en vigtig parameter for industrien. Man vil især forsøge at gøre 
fremskridt med teknikker til bortskaffelse og undgåelse af "problemaffald" og genbrug af 
affald af avancerede materialer. De prioriterede forskningsområder modsvarer en global 
opfattelse af industrisystemerne, hvor hele materialecyklusen optimeres, lige fra råstof til 
færdigvare: 
Nye teknologier til sikring af varige råstofforsyninger, bl.a. teknologi til 
efterforskning på store vanddybder. 
Forskning i nye processer og teknikker til behandling af malm, f.eks. i miner og 
inden for metallurgi med det formål at nedbringe produktionsomkostningerne og 
afhjælpe sikkerheds-, miljø- og energiproblemer. 
- 107-
Tværfaglige tiltag vedrørende basismaterialer med relation til produktion, brug, 
nedbrydning, genanvendelse og deponering af disse materialer med henblik på en 
bedre afvejning af økonomiske, miljømæssige og sundhedsmæssige betragtninger. 
Tværfaglig forskning i nye materialer med henblik på økonomisk fordelagtig 
anvendelse af naturprodukter i industriprodukter, bortskaffelse af eventuelle 
skadelige produkter, mulighed for genanvendelse af materialer samt forudsigelse 
af, hvordan materialernes strukturelle og funktionelle egenskaber påvirkes af 
genanvendelse flere gange 
Nye metodologier for genanvendelse og oparbejdning af udtjente industriprodukter 
i de tilfælde, hvor de eksisterende teknikker er utilstrækkelige, og forskning i nye 
angrebsvinkler (kemiske, biologiske eller fysiske) for separation, koncentrering, 
raffinering, genanvendelse og mindskelse af mængden af industriaffald. 
Område 3: Avanceret fremdriftsteknologi 
1. Baggrund 
Den europæiske integration og den nuværende økonomiske tendens skaber et stadig 
større behov for fleksible og effektive transportsystemer. De forskellige transportformers 
udvikling er utvivlsomt med til at skabe økonomisk vækst i de fleste europæiske lande, 
men samtidig øges de miljø- og trafikproblemer, vi kender i dag. Brug af avancerede 
fremdriftsformer i den mobile del af transportsystemerne er i forening med EF's 
industripolitik, transportpolitik, miljøpolitik og energipolitik et vigtigt element til at opnå 
forbedringer inden for energiforbrug, komfort, kvalitet, sikkerhed, kapacitet, hastighed 
og miljøhensyn. Det gælder især for Europas bilindustri, skibsværfter og flyindustri. 
2. Foreslåede FTU-aktiviteter 
For bil-, fly- og jernbanesektoren samt skibsværfterne skal der gives prioritet til 
forskningsopgaver inden for konstruktion og fremstilling af nye avancerede fremdrifts-
og transmLssionssystemer med det formål at forbedre deres økonomi, kvalitet og 
præstationer og få dem hurtigere på markedet. Hovedmålsætningen er at fastholde eller 
endda øge denne sektors andel af verdensmarkedet. Forskningsemnerne bliver 
anvendelse og integration af de generiske teknologier, der kan anvendes inden for 
transport, og udvikling af specifikke teknologier for avancerede transportsystemer. Der 
skal ofres særlig opmærksomhed på integration af teknologier til styring og kontrol af 
bestemte fremdriftssystemer og optimering af deres integration i transportmidler. 
Område 3.1 Nye fremdriftsteknologier til forbedring af effektiviteten 
Om det enkelte transportmiddel er konkurrencedygtigt kommer an på 
transmissionssystemets evne til at drive køretøjet/fartøjet og dets last frem under optimale 
forhold med hensyn til hastighed, rækkevidde, pålidelighed og effektivitet. Med henblik 
herpå skal der iværksættes FTU inden for følgende områder: 
- 108 -
Forskning i numeriske værktøjer, simulationsinstrumenler og ingeniørteknikker til 
avancerede fremdriftssystemer med henblik på at fremskynde udvikling af sådanne 
systemer og gøre produktion af dem mere effektiv og rentabel. 
Undersøgelser til forbedring af pålideligheden og tilrettelæggelse af strategier for 
vedligehold under hensyn til den samlede livscyklus og ved allerede i udviklings-
og konstruktionsfasen at søge at holde reparationsomkostningerne nede. 
Udvikling og konstruktion af lettere fremdrifts- og traktionssystemer med højere 
virkningsgrad og af kritiske komponenter, som kombineret med avancerede 
transmissions-, energilagrings- og bremsesystemer kan forbedre det samlede 
avancerede transportmiddels effektivitet og økonomi. 
Integration af avancerede styre-, diagnosticerings- og kontrolsystemer i fremdrifts-
og traktionssystemer, så der opnås et brugervenligt og ergonomisk hensigtsmæssigt 
miljø, så driften af transportmidlerne bliver forsvarlig med hensyn til pålidelighed 
og økonomi. 
Forskning i egnede metodologier til integration af fremdrifts- og traktionssystemer 
i basiskonstruktionen, så der opnås en effektivitetsgevinst for det avancerede 
transportmiddelsystem som helhed. 
Område 3.2 Mindskelse af miljøpåvirkningen og forbedring af sikkerheden 
De forskellige transportformers indvirkning på miljøet er en begrænsende faktor for 
denne sektors vækst. Samfundet vil kun acceptere fremtidige transportformer, hvis der 
kan tilbydes mellem- og langsigtede løsninger på sådanne problemer som energiforbrug 
og lokal og grænseoverskridende forurening. Følgende områder skønnes vigtigst for at 
overvinde ovenstående forhindringer: 
Forskning i fremdriftssystemer med mindre energiforbrug og lav, meget lav eller 
ingen emission gennem forbedring af konstruktionsteknikker, anvendelse af 
avancerede materialer og anvendelse af bedre fremstillingsmetoder og integrerede 
styringssystemer. 
Supplerende arbejde inden for teknikker til reduktion af støj og vibrationer, hvor 
fremskridt inden for motorkonstruktion og integration kombineres med 
forbedringer inden for fluid dynamik (aerodynamik, aerotermodynamik og 
hydrodynamik) og aktiv og passiv sikkerhed. 
Støtte til udvikling af byggeteknikker og kontrolsystemer med henblik på 
forbedring af fremdriftssystemernes og transportmidlernes passive sikkerhed, 
herunder deres brandmodstandsdygtighed. 
Koordination vedrørende udvikling af teknikker til miljøkontrol, dvs. påvisning af 
fejl i fremdriftssystemet, som øger forureningen. 
- 109- ,' 
Anden del: "EF-foranstaltning inden for måling og prøvning" 
Område 4: Forskning vedrørende standarder, måling og prøvning 
1. Baggrund 
Nøjagtige og pålidelige målinger, det være sig fysiske, kemiske eller biologiske, er 
afgørende for, at det moderne samfund kan fungere. Ellers ville industrien, især i 
frontlinjesektorerne, blive lammet, samhandelen ville blive hæmmet af stridigheder, 
sygdomsbehandlingen ville være nødt til at forlade sig på erfaringer, og retsforskrifterne 
på så forskellige områder som miljø- og arbejderbeskyttelse, landbrugspolitikken og det 
indre marked ville blive umulige at anvende. Det er grunden til, at højtudviklede lande 
bruger op til 6% af deres BNP til metrologi og lignende. EF's indsats for at harmonisere 
målesystemer, normaler og standarder falder således helt i tråd med subsidiaritets- og 
samhørighedsprincippet. 
Nogle af de aktiviteter, der er sat i gang under det andet og det tredje rammeprogram, 
videreføres, herunder fremstilling af referencematerialer og udvikling af nye og bedre 
måleteknikker. Imidlertid vil hovedvægten i højere grad blive lagt på 
standardforberedende forskning og udvikling af generiske måle- og prøvningsmetoder, 
hvilket er nødvendigt for at få det indre marked til at fungere og styrke industriens 
konkurrenceevne. Blandt de nye aktiviteter er der støtte til toldlaboratorier, kriminalistik 
og beskyttelse af den europæiske kulturarv. 
Hovedmålsætningen ligger i den forskning, der er en forudsætning for udvikling af nye 
måle- og prøvningsteknikker i forbindelse med støtte for såvel europæisk standardisering 
som gennemførelse af direktiver til konsolidering af det indre marked og af andre EF-
politikker, især inden for sikkerheden ved forskellige anlæg og forbrugerbeskyttelse. 
Metrologiinfrastrukturen skal styrkes på europæisk plan, og der vil sammen med 
nationale laboratorier blive iværksat koordinationsforanstaltninger og aktioner med 
omkostningsdeling. Når forskningen går ud på at udarbejde nye eller bedre metoder, 
standarder eller instrumenter vil der blive benyttet aktioner med omkostningsdeling, mens 
der iværksættes koordinationsforanstaltninger i andre tilfælde, f.eks. ringanalyser. Der vil 
blive benyttet samrådsmekanismer til at oprette en europæisk metrologiinfrastruktur og 
støtte etablering af ordninger for gensidig anerkendelse. På industriområdet bliver hoved­
vægten lagt på bedre definering og rationalisering af metoder til produktkvalitetskontrol, 
via aktioner med omkostningsdeling, og på harmonisering af kontrollaboratoriernes 
praksis, hvilket vil gøre gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater lettere, 
sidstnævnte ved hjælp af koordinationsforanstaltninger . Referencematerialer fremstillet 
under programmet formidles via FFC-anlægget i Geel. FFC skal inden for sine 
kompetenceområder udføre supplerende arbejde, især vedrørende standardisering på 
byggeområdet og udvikling af nye referencemålemetoder og -materialer, i nært 
samarbejde med nationale laboratorier. 
2. Foreslåede FTU-aktiviteter 
Aktiviteterne under denne foranstaltning kan opstilles i tre kategorier efter målsætning. 
110 
Da der skal tilfredsstilles mange forskellige behov, kræves der betydelig fleksibilitet, og 
derfor er nogle emner nævnt under flere forskellige kategorier. 
Område 4.1 Metrologi til gavn for europæiske kvalitetsprodukter 
Udvikling af målemetoder og -instrumenter til undersøgelse af fysiske, kemiske og 
biologiske fænomener og udnyttelse af dem i fremtidens produkter: 
Denne aktivitet skal gennem koordinering på europæisk plan føre til 
referencedata af høj kvalitet, som kan benyttes til opstilling af videnskabelige 
teorier og systemmodeller, og forbedre fastlæggelse og sporbarhed af mål i 
laboratorier, handel og industri. Mere vidtgående analyse og udnyttelse af data, 
bl.a. ved hjælp af ekspertsystemer, er lige så vigtigt. 
Udvikling af generiske målemetoder og -instrumenter til videreudvikling af produkter: 
Der er behov for målinger til optimering af produktkonstruktion og -afprøvning 
med hensyn til funktionelle, ergonomiske, økologiske og sikkerhedsmæssige 
egenskaber. Gennem bedre karakterisering af udgangsmaterialer, komponenter 
og færdigvarer vil tab som følge af havari og konstruktionsfejl kunne reduceres. 
Endvidere vil bedre målinger medvirke til at mindske miljøpåvirkninger fra 
industriprocesser og brug og bortskaffelse af produkterne (genanvendelse og 
nedbrydelighed). Fastlæggelse af normaler og generiske standarder for produkter 
og processer vil føre til større effektivitet og derigennem bedre konkurrenceevne 
i den europæiske industri. 
Udvikling af generiske målemetoder, normaler og måleinstrumenter til anvendelse i 
produktionsleddet med henblik på bedre produktkvalitet (il lavere produktionsomkost­
ninger: 
Vægten skal lægges på anvendelse af avancerede kalibreringsmetoder og 
sporbarhed inden for processtyring og kvalitetssikring (QA). Aktiviteterne kommer 
til at omfatte metrologi inden for detektion, diagnostisk overvågning, 
automatiseret fabrikation og ikke-destruktiv prøvning under reelle 
produktionsforhold. Man vil være særlig opmærksom på, at små og mellemstore 
virksomheder skal kunne indføre nye måleteknikker og kvalitetssikringssystemer, 
der passer til deres behov. 
Område 4.2 Standardforberedende forskning og teknisk bistand til samhandelen 
Støtte til lovgivningsarbejde: 
Forskning i målemetoder og -instrumenter er nødvendig for lovgivningsarbejdet, 
når der skal tages stilling til, hvilke tekniske krav der skal indgå i 
direktivforslagene. For direktiver, der hører under den "nye metode", og som 
Kommissionen har overdraget CEN/CENELEC og ETSI at udarbejde 
harmoniserede standarder til, er der behov for standardforberedende arbejde, hvis 
det videnskabelige og tekniske grundlag ikke er tilstrækkeligt til en sådan 
standardisering. Der er ligeledes brug for støtte til løsning af eventuelle problemer 
i forbindelse med gennemførelse af direktiver eller tilpasning af dem til den 
- Ill -
tekniske udvikling. Denne form for aktiviteter omfatter målinger og normaler til 
afsløring af svindel ved gennemførelsen af EF's forskellige politikker, bl.a. 
landbrugspolitikken. Om nødvendigt vil der blive igangsat standardforberedende 
forskning, så industrien kan overholde EF-lovgivningen, bl.a. inden for 
forbrugerbeskyttelse, affaldsforvaltning i forbindelse med miljøbeskyttelse og 
transport. 
Støtte til industrien: 
Nogle industrisektorer i Europa kan i samråd med CEN eller CENELEC 
konstatere, at der for at stimulere innovation, integration, samhandel eller 
indførelse af avancerede fremstillingsteknikker eller materialer bør vedtages 
harmoniserede standarder, selv om dette ikke er omfattet af EF-lovgivningen. 
Fremme af en europæisk metrologiinfrastruktur: 
Det indre marked kan kun give det fulde udbytte, hvis der skabes en effektiv og 
pålidelig europæisk metrologiinfrastruktur, der bygger på sporbarhed i forhold til 
vedtagne fysiske, kemiske og biologiske normaler. Et sådant initiativ forudsætter 
samordning af forskning/udvikling inden for normaler, referencematerialer og 
sporbarhed, så man undgår at gentage allerede udført arbejde. Etablering af et 
struktureret kemisk metrologisystem ved en koordineret europæisk indsats vil føre 
til, at målinger bliver sporbare i forhold til internationalt anerkendte normaler på 
samme måde som inden for fysik. Fremme af sporbarhed mellem 
medlemsstaterne vil være særlig fordelagtig for de mindste medlemsstater, 
samtidig med at kurser i de mindst gunstigt stillede regioner vil styrke 
samhørigheden. Hvis det er i EF's interesse vil samarbejde med sådanne 
organisationer som Det Internationale Bureau for Mål og Vægt, WHO og NIST 
{National Institute of Standards and Technology) blive udbygget. 
Teknisk bistand til gensidig anerkendelse og akkreditering: 
Teknisk støtte er absolut påkrævet for, at de europæiske organisationer, der 
beskæftiger sig med certificering, overensstemmelses- og kompetencekontrol og 
kvalitetssikring (WECC (Western European Calibration Cooperation), WELAC 
(Western European Laboratory Accreditation Conference), OETC (Den Europæiske 
Prøve- og Certificeringsorganisation) m.fl.) kan fungere tilfredsstillende. 
Område 4.3 Metrologi i samfundets tjeneste 
Sundhed og sikkerhed: 
Gennemførelse af EF-lovgivningen forudsætter måling af, i hvor høj grad 
arbejdstagere udsættes for bestemte fysiske, kemiske og biologiske påvirkninger, 
og vurdering af, hvor stor den dertil knyttede risiko er, og hvor stor virkning de 
begrænsende foranstaltninger har. Dertil kræves der undertiden nye metoder eller 
bedre kalibrering. Der er iigeledes tale om at forbedre målinger og kontrol til 
vurdering af befolkningens og dyrs sundhedstilstand, levnedsmidlers hygiejniske 
tilstand og produktsikkerhed. 
- 112-
Overvågning af miljøet: 
Miljølovgivningens gennemførelse og Det Europæiske Miljøagenturs virksomhed 
kræver uundgåeligt originale og bedre måleteknikker til bestemmelse af det 
naturlige miljøs kvalitet (luft, ferskvand og have, jord, affald, toksicitet, 
mikrobiologiske virkninger, m.v.). 
Toldlaboratorier: 
For at kunne beskytte EF mod, at der importeres forbudte stoffer, produkter af 
dårlig kvalitet, plagiater og fejlagtigt mærkede materialer fra tredjelande, kræves 
der udarbejdelse af nye og mere effektive harmoniserede målemetoder. Der 
kræves ligeledes målinger til at afgøre, hvor store afgifter eller restitutioner der 
skal betales. Efter at de indre grænser er afskaffet, har toldlaboratorierne med 
deres officielle prøveudtagningsmetoder og kontrol af importerede produkter fået 
stor betydning for udførelse af disse funktioner. 
Retsvæsen: 
Samordning af aktiviteterne er nødvendig for etablering og harmonisering af 
specifikke målinger inden for kriminalistik og bekæmpelse af narkotika og som 
støtte for det nyoprettede europæiske retssamarbejde. Til trods for, at sådanne 
målinger kun berører ret få laboratorier, er de så banebrydende og deres 
resultater så vidtrækkende, at en EF-foranstaltning er berettiget. 
Støtte for Europas kulturarv: 
Bevarelse af den europæiske kulturarv afhænger af, hvor god en kvantitativ 
vurdering der kan gives af konkrete genstandes tilstand og af påtænkte 
forureningsbeskyttende og konserverende behandlingers effektivitet. 
Alle ovennævnte aktiviteter omfatter tillige udvikling af nye referencematerialer og støtte 
til oprettelse af laboratorienet, hvis det er påkrævet. 
GENNEMFØRELSE 
I betragtning af erfaringerne med det tredje rammeprogram giver de ovenfor nævnte 
foranstaltninger sig først og fremmest konkret udtryk i projekter, der involverer 
forskningssamarbejde. Hyppigst er der tale om koordinationsforanstaltninger, når denne 
form er tilstrækkelig til at frembringe den ekstra fordel ved EF-dimensionen, og det giver 
mulighed for at være mere selektiv i valget af aktioner med omkostningsdeling (der 
koncentreres på de strategiske områder, der kræver en mindste "kritisk masse"). Ved 
hjælp af disse koordinationsforanstaltninger kan de, der allerede har at gøre med 
industriel F&U i de forskellige medlemsstater, udveksle resultater og øge den 
synergistiske virkning. Stimuleringen hertil påregnes at ske ved finansiering af f.eks. 
koordinering, uddannelse og personaleudveksling. Udformningen af indsatsen som helhed 
bliver optimeret, så der gennem den tilstræbte smidighed opnås maksimal effektivitet og 
hurtigt kan reageres på nyopståede behov. 
Ledsageforanstaltningerne, der skal øge virkningen af EF-foranstaltningerne, vil blive 
gennemført som supplement til og i samarbejde med de tilsvarende aktiviteter under det 
- 113-
tredje rammeprogram for forskning, bl.a. undersøgelser, evaluering af virkninger, 
uddannelse, støtte til formidling og udnyttelse af resultater, aktiviteter fælles med 
rådgivningsnetværk for små og mellemstore virksomheder, foranstaltninger til 
decentralisering af forvaltningen og koordinering af industriforskning vedrørende 
strategiske mål såsom fremtidens fabrik og renere biler. Der vil blive sat ekstra ind på 
at lette integration af teknikker og udveksling af viden både mellem projekter og sektorer 
og med andre europæiske initiativer såsom Eureka og ESA's programmer. Der vil blive 
afholdt workshops, seminarer og kurser til fremme af god praksis, især inden for 
metrologi og især i de mindst gunstigt stillede regioner. 
Projekterne skal udvælges på grundlag af en indkaldelse af forslag, som udsættes for en 
uvildig evaluering; indkaldelsen kommer til at finde sted mindst en gang om året efter 
Kommissionens sædvanlige procedurer. Indkaldelse af forslag med bestemte mellemrum 
kan imidlertid medføre forsinkelser, der i visse tilfælde er uacceptable, f.eks. når 
forskningen skal underbygge hastende EF-regler eller henvender sig til små og 
mellemstore virksomheder. Derfor vil der for projekter af denne art være åbent for 
indkaldelse af forslag under hele programmets varighed. 
1. FTU-projekter med omkostningsdeling 
Projekterne bliver orienteret omkring de teknologier, der har fået højeste prioritet ved 
indkaldelsen af forslag. Der er følgende tre projekttyper: 
projekter vedrørende industriel forskning 
projekter vedrørende grundforskning 
projekter vedrørende standardforberedende forskning. 
2. CRAFT - en særlig procedure til stimulering af forskningssamarbejde, der 
implicerer små og mellemstore virksomheder 
Der bliver dels igangsat en stående indkaldelse af forslag, dels oprettet en tofaset proce­
dure, der er en kombination af CRAFT og tilskud til projektudarbejdelse. Formålet er 
at tilskynde små og mellemstore virksomheder til at deltage i programmet og at fremme 
projekter, der gennemføres af små og mellemstore innovative virksomheder eller er 
orienteret mod de teknologiske behov i en større gruppe små og mellemstore 
virksomheder med beskeden forskningskapacitet men gode muligheder for at gøre brug 
af avanceret teknologi. 
I forhold til det tredje rammeprogram er regler og procedurer ændret, således at 
flere forskelligartede små og mellemstore virksomheder får mulighed for at 
deltage, og således at alle, der er involveret i industriel forskning og udbredelse 
af teknologi, får en mere fremtrædende rolle 
tidsrummet mellem fremlæggelsen af forslag og projektets start bliver kortere. 
- 114-
I første fase får de udvalgte forslagsstillere et tilskud til udarbejdelse af et detaljeret 
forslag, som dernæst enten forelægges som et projekt vedrørende industriel forskning 
eller som et projekt, der er centreret om små og mellemstore virksomheder, under 
CRAFT-proceduren. For at være støtteberettigede under anden fase af CRAFT skal 
projekterne opfylde en række betingelser, bl.a. skal de være mindre omfattende og 
kortere (principielt højst 2 år) end projekter vedrørende industriel forskning. 
Der vil blive tilskyndet til og bakket op om lokale, regionale og nationale rådgivnings-
netværks decentrale aktiviteter, med henblik på at give oplysninger og hjælp til små og 
mellemstore virksomheder i den første forberedende fase (oplysningskampagner, tema­
workshops, særlige tilskud, m.v.) koordineret med andre aktiviteter (Euro-Info centre, 
Value-centre, Euromanagement, m.v.). 
Indkaldelse af forslag foregår under hele programmets varighed. Det foreløbige budget 
til CRAFT er på 10% af det samlede budget. 
3. Koordinering af foranstaltningerne 
Koordinationsforanstaltninger: de består i, at Kommissionen står for 
koordineringen af forskningsarbejde i forskellige organisationer i flere 
medlemsstater inden for ganske bestemte områder. Samarbejdspartnerne kan få 
tilskud til omkostningerne til koordinering (f.eks. rejser, seminarer, prøveudtagning 
og publikationer). 
Oprettelse af net (ESA, COST, EUREKA, nationale programmer, osv.): der er 
tale om fælles virksomhed, hvorunder bestemte strategiske tekniske omrader skal 
behandles i samarbejde og samråd med andre europæiske programmer. 
Aktiviteterne kan omfatte samfinansiering af konferencer, workshops og seminarer 
og eventuelt samfinansiering af forskningsprojekter efter fælles analyse. 
Målrettet forskning: princippet, som bygger på erfaringer fra det foregående 
program, er at skabe større nytteværdi ved at hjælpe dem, der gennemfører 
komplementære projekter under et andet særprogram eller andre europæiske 
programmer, med at koordinere deres forskellige aktiviteter omkring et præcist 
strategisk mål (f.eks. fremtidens fabrik eller renere teknologi). Denne 
samarbejdsform vil få stor betydning for de virksomheder, der snart er brugere, 
snart producenter, herunder små og mellemstore virksomheder. 
4. Ledsageforanstaltninger 
Ledsageforanstaltningerne har til formål at give programmet større effekt ved at gøre det 
lettere tilgængeligt og flerdoble dets virkninger. De er baseret på erfaringerne fra 
tidligere forskningsprogrammer. Der vil sikkert opstå nye ideer, og foranstaltningerne er 
i funktion under hele programmet. De tager form af følgende: 
forskningsstipendier til forskere, som på individuel basis påtager sig ekstraarbejde 
i forbindelse med løbende forskningskontrakter 
- 115-
tilskud til institutioner, der i forbindelse med eksisterende partnerskabskontrakter 
tager imod gæsteforskere, så de kan huse modtagere af ovennævnte stipendier 
specifik uddannelsesvirksomhed (uddannelse af teknologer, introduktion til 
strategier for udnyttelse, kodekser og standarder, sundhed og sikkerhed samt 
industriel ejendomsret) 
hjælp til finansiering af europæiske kurser, seminarer, workshops og kollokvier 
inden for tekniske områder med relation til programmet 
evaluering af projekternes og programmets videnskabelige og strategiske aspekter 
og af virkningerne for økonomien og industrien 
møder i ad hoc-ekspertgrupper 
undersøgelseskontrakter 
bistand til informationsudveksling og til forslagsstillerne; dette vedrører især 
rådgivningsnetværk for små og mellemstore virksomheder 
formidling af forskningsresultaterne og hjælp til udnyttelse af dem, i samordning 
med rammeprogrammets tredje foranstaltning. 
- 116-
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Foranstaltning 
Udvikling, konstruktion, ingeniørteknik, produktionssystemer og 
forvaltning af menneskege ressourcer 
Materialer og materialerelateret teknologi 
Avanceret fremdriftsteknologi 
Forskning vedrørende standardisering, måling og prøvning 34-39% 
33-38% 
10-12% 
12-16% 
I ALT 100% 
(1 573 mill. ECU) 
117 
MIUØ 
1994-1998 
118 
Bilag I 
TEKNISKE OG VIDENSKABELIGE MÅL - PROGRAMMETS INDHOLD 
BAGGRUND 
Gennemførelsen af det femte fællesskabsprogram for politik og handling i forbindelse 
med miljøet og bæredygtig udvikling vil gennem en større ansvarsfordeling gøre det 
muligt at ændre de miljøskadelige tendenser og fremgangsmåder og følgelig forbedre 
livskvaliteten og skabe gunstige vilkår for et økonomisk opsving, der er baseret på 
bæredygtig udvikling. Denne strategi vil bidrage til at forbedre virksomhedernes 
konkurrenceevne og beskæftigelsesudsigterne i Fællesskabet. 
Fastlæggelse og vurdering af virkningerne af menneskets aktiviteter for de naturgivne 
ressourcer og miljøet gør det muligt at formulere Fællesskabets videnskabelige og 
politiske grundlag på miljøområdet. Observering af og præcist kendskab til den måde, 
som miljøets forskellige dele fungerer på og den måde, de reagerer på menneskets 
påvirkninger samt forståelse af de samfundsøkonomiske faktorer, der forårsager 
miljøændringer og disse ændringers følger for naturens systemer, samfundet og de 
økonomiske aktiviteter udgør rent faktisk de grundlæggende betingelser for at udarbejde 
og iværksætte en integreret miljøstrategi, der sigter mod en højere grad af beskyttelse. 
Standardforberedende og lovgivningsforberedende aspekter af miljøforskningen er således 
nært knyttet til observeringen og forståelsen af de grundlæggende naturprocesser samt 
kendskabet til miljøændringernes samfundsøkonomiske følger. 
Disse processers og disse ændringers indviklede natur og indbyrdes afhængighed samt 
miljøforskningens tværfaglige og verdensomspændende art forudsætter, at 
fællesskabsforskningens indsats koncentreres om de emner, hvor sammenlægningen af 
de nationale infrastrukturer og forskningspotentialer samt koordinering og integrering 
med medlemsstaternes indsats er altafgørende for bedre at udnytte og tydeliggøre det 
europæiske bidrag til den verdensomspændende forskningsindsats. Dette er især tilfældet 
for så vidt angår forskning vedrørende globale ændringer. 
Forskning vedrørende naturmiljøet og de globale ændringer kræver en betydelig indsats 
på visse teknologiske områder. En tilbundsgående undersøgelse af naturprocesserne og 
miljøændringerne forudsætter faktisk, at der gøres betydelige fremskridt inden for 
instrumentteknologi til observering og overvågning af miljøet. Disse teknologier muliggør 
en præcis diagnose af ændringer og forstyrrelser, det være sig naturgivne eller 
menneskeskabte. Der planlægges en særlig indsats inden for udstyr til 
havforskningsteknikker. På samme måde vil fremme af anvendelsen af rumteknologi til 
observering af jorden, gennem en vis støtte til udvikling af rumsegmentet (instrumenter) 
og et større bidrag til jordsegmentet og til dataudnyttelse, kunne forbedre kapaciteten til 
at bestemme miljøændringer og vurdere følgerne heraf. 
Interessen for F&U inden for observation af kloden begrænser sig selvfølgelig ikke til 
miljøet, men gør det ligeledes muligt at udbygge den nødvendige udstyr til iværksættelse 
119 
af Fællesskabets andre politikker, såsom f.eks. den fælles landbrugspolitik. 
Der er ligeledes planlagt udbedrende teknologier med henblik på miljøbeskyttelse og 
teknologi i forbindelse med genoprettelse af miljøet og naturkatastrofer såvel som 
horisontale aspekter af ren teknologi i forbindelse med industriprocesser og produkter. 
Sidstnævnte område er et supplement til indsatsen under programmet for 
industriteknologi. 
FTU-ARBEJDET 
A. MÅL OG VIDENSKABELIGT INDHOLD 
Fællesskabets F&U-indsats er koncentreret om 3 emner: 1) det naturlige miljø, 
miljøkvaliteten og globale ændringer, 2) miljørelateret teknologi og 3) jordobservation og 
anvendelse af rumteknologi. 
1. Forskning i det naturlige miljø, miljøkvalitet og globale ændringer 
a) Natursystemer, klima og virkningerne af menneskets virksomhed 
Formålet er at iagttage egenskaberne ved og forstå de grundlæggende processer i klimaet 
og det naturlige miljø - kontinenter, oceaner og atmosfæren - samt at indkredse og 
vurdere virkningerne af menneskets virksomhed på disse egenskaber og processer. Der 
skal tages hensyn til virkningerne af industriaktiviteter, transport, turisme, ukontrolleret 
bortskaffelse af affald, urbanisering, misbrug ar vandressourcer, arealanvendelse og 
landbrugs- og skovbrugspraksis. 
De for miljøændringerne ansvarlige socio-økonomiske faktorer vil blive undersøgt med 
henblik på iværksættelse af en effektiv miljøpolitik, der er baseret på princippet om 
bæredygtig udvikling. Der skal foretages en tilbundsgående analyse af menneskets adfærd 
og samfundet og de mest traditionelle økonomiske udviklingsprocesser, der forårsager 
uønskede miljøvirkninger, parallelt med undersøgelsen af de naturlige processer. Denne 
analyse skal omfatte de samfundsmæssige sider af ressourceanvendelsen, navnlig 
demografisk vækst, befolkningernes bevægelser, økonomisk vækst og teknologisk 
udvikling samt etiske, institutionelle, lovgivningsmæssige og kulturelle faktorer, der måtte 
medføre skadelige forhold, fremgangsmåder og adfærd. En analyse af risikoopfattelse i 
forhold til de rent faktiske risici viser sig ligeledes nødvendig. 
Forstyrrelser i de biogeokemiske kredsløb, vandskredsløbet og energistrømmene samt de 
mekanismer, der kontroller dem, vil blive genstand for tilbundsgående undersøgelser, 
fordi de vekselvirker med klimaet, og de påvirker kontinenterne, havene og atmosfæren. 
De er ligeledes i vekselvirkning med økosystemernes struktur og egenskaber, herunder 
artsforskelligheden, og påvirker deres funktion og dynamik. Forståelsen heraf og 
modelopstilling herfor på europæisk plan er således uundværlig. 
På stor skala vil systemernes strømme og indbyrdes påvirkning blive behandlet. 
120 
Inden for systemerne vil kredsløb og processer ligeledes blive taget i betragtning, i det 
omfang, forståelsen heraf, modelopstilling herfor og forudsigelse af den måde, hvorpå de 
vil blive forstyrret af menneskets virksomhed på europæisk plan, er nødvendig for at 
imødekomme målene for forskning på verdensplan samt for oprettelse af det 
videnskabelige grundlag for gennemførelsen af det femte handlingsprogram. 
For så vidt angår kontinenternes og havenes systemer, vil vægten blive lagt på 
dynamikken i grundstofferne (hovedsagelig C, N og S), i vand og energi, der er 
kendetegnet ved strømninger inden for systemerne og de fysisk-kemiske og biologiske 
processer, der styrer disse strømme. 
Der er planlagt undersøgelse af de horisontale og vertikale udvekslinger mellem 
havsystemets forskellige dele i de europæiske have (herunder Nordatlanten og Arktis). 
På lignende måde vil udvekslingen mellem de forskellige dele i kontinentalsystemet 
(jordsystemet, vandsystemerne, vådområder og kystområder) blive taget i betragtning. 
Med hensyn til det atmosfæriske system burde forskningen koncentreres om de fysiske 
og kemiske processer, der styrer sammensætningen af stratosfæren og troposfæren med 
særlig opmærksomhed henledt på omdannelsesprocesserne for naturskabte og 
menneskeskabte forbindelser, transport af afledte forbindelser og deponering heraf. 
Arbejdet vedrørende stratosfæren og den høje troposfære vil som tidligere sigte mod at 
kortlægge, forstå og forudsige ændringerne i den kemiske sammensætning. 
Klimaforskning vil blive koncentreret om modelopstilling med henblik på at overvåge og 
forudsige de klimatiske ændringer for årtier og for århundreder og med en rummæssig 
opløsning, der er passende for en detaljeret vurdering af følgerne af klimaændringer 
(med vægten lagt på det europæiske område). For så vidt angår klimaprocesserne vil der 
blive givet højest prioritet til undersøgelse af variabiliteten i og skelnen mellem 
naturgivne og menneskeskabte ændringer. Forskningsområderne omfatter skyers og 
aerosolers rolle, havstrømme, vekselvirkningerne mellem atmosfære, have, kryosfære, 
samt de hydrologiske og biosfæriske processers rolle og atmosfærens mindre 
forekommende bestanddele (drivhusvirkning). Rekonstruering med høj opløsning og 
modelopstilling for tidligere klimaer vil blive videreført. Der vil i denne forbindelse blive 
gjort en særlig indsats inden for boringer i den gamle indlandsis (Antarktis) og hertil 
hørende glaciologiske undersøgelser. Der vil selvfølgelig blive arbejdet videre med 
validering og forbedring af klimamodellerne. 
b) Miljøændringernes følger for det naturlige miljø, samfundet og økonomiske aktiviteter 
Formålet er at vurdere de mulige følger af klimaændringer og af forstyrrelser i 
processerne i kontinental-, hav- og atmosfæresystemerne for: økosystemernes egenskaber, 
mennesket, samfundet og erhvervslivet, så vidt som muligt under hensyntagen til 
vekselvirkningerne mellem de mulige klimaændringer og ændringer i kredsløb og 
strømninger. Der vil gives prioritet til de projekter, der søger at vurdere følgerne af de 
kombinerede virkninger, f.eks. følgerne for jordøkosystemernes egenskaber af 
klimaændringer (eller vejrmæssige) kombineret med ændringer i kulstof- og/eller 
kvælstofkredsløbene. 
121 
Et særlig vigtigt mål, for så vidt angår fastlandsmiljøet, er at nå frem til at bestemme 
økosystemernes naturlige beskaffenhed i forhold til fysiske, kemiske, sedimentologiske 
osv. faktorer og vurdere deres sårbarhed og deres modstandskraft over for 
menneskeskabte påvirkninger. Artsforskelligheden vil blive behandlet i det omfang, hvor 
der sker en vekselvirkning med økosystemernes funktion og dynamik. 
I betragtning af havenes dominerende rolle for klimaændringer vil der blive helliget 
særlig opmærksomhed til de grundlæggende processer i havøkosystemerne, herunder 
kystområdernes økosystemer. Forskningsindsatsen vil ligeledes dreje sig om 
artforskellighedens rolle i de mekanismer, der er afgørende for den primære og 
sekundære produktivitet. 
Programmet sigter ligeledes mod at udbygge kapaciteten til på mellemlang og lang sigt 
at forudsige kystområdernes reaktion på klimaændringer og på menneskets påvirkninger. 
Denne målsætning kræver en tilbundsgående undersøgelse af de fysiske processer 
(hydrodynamisk og morfodynamisk), de kemiske og biologiske processer, navnlig i de 
dynamisk set mest aktive områder, hvor disse processer kraftigt påvirker hinanden, for 
at vurdere den relative betydning af disse processer i et bredt område af tidsmæssige og 
rummæssige skalaer og muliggøre modellering herafb 
Følgerne for naturressourcerne (disponibilitet, geografisk fordeling osv.) vil blive vurderet, 
så vidt som det er muligt med hovedvægten lagt på vandressourcer, landbrugs- og 
skovbrugsproduktion samt fiskeri. 
Følgerne for samfundet, erhvervslivet, de internationale relationer, handel og teknologisk 
udvikling vil blive behandlet. Der vil blive studeret scenarier med henblik på at vurdere 
de samfundsøkonomiske virkninger af strategierne for tilpasning til ændringer eller 
strategier til nedbringelse af skadelige virkninger. Der vil blive udviklet alternative 
udviklingsstrategier. Dette forudsætter, at der opstilles præcise indikatorer til vurdering 
af disse alternative strategiers bæredygtighed. 
De planlagte projekter og foranstaltninger inden for området "det naturlige miljø, 
miljøkvalitet og globale ændringer" vil generelt omfatte et særligt afsnit vedrørende 
udnyttelse af den nye videnskabelige indsigt til gennemførelse af Fællesskabets 
miljøpolitik. De i forbindelse med programmet planlagte foranstaltninger vil blive 
koordineret med foranstaltninger vedrørende tilknyttede emner i andre 
fællesskabsprogrammer (f.eks. energiprogrammet). De vil ligeledes blive nøje koordineret 
med det femte handlingsprogram på miljøområdet. Projekterne vil omfatte de standard-
forberedende og lovgivningsforberedende aspekter, men ligeledes metoder til vurdering 
af de risici, der forårsages af menneskets aktiviteter, og opstilling af standarder og midler 
til forebyggende forvaltning og genetablering af det naturlige miljø. 
Der vil blive planlagt særforanstaltninger med henblik på at: 
udvikle metoder til at medtage miljøparametre og livskvalitet i indikatorerne for 
økonomisk ydeevne (f.eks. "grønt regnskab") 
optimere instrumenterne til miljøpolitikken under hensyntagen til løn-
122 
somhedsforholdet 
udvikle metoder til integrering af miljøovervejelser i de sektorbestemte politikker 
forbedre forholdene generelt mellem politik og miljøforskning. 
Andre særlig vigtige eksempler på standardforberedende og lovgivningsforberedende 
forskning på europæisk plan er: 
det videnskabelige grundlag for fastlæggelse af effektive standarder 
(lønsomhedsanalyse) for kvaliteten af luft, vand og jordbund 
opstilling af videnskabelige kriterier for jordbundskvalitet, udarbejdelse af kriterier 
og standarder med henblik på kvalitativ og kvantitativ vurdering af 
vandressourcerne 
udarbejdelse af en effektiv politik og integrerede instrumenter til forvaltning og 
beskyttelse af økosystemer under hensyntagen til kriterierne for økosystemernes 
funktion og det vigtige såkaldte "end point"-begreb (økosystemernes samlede 
egenskaber som man vil beskytte eller genetablere); dette forudsætter en korrekt 
vurdering af de fysiske, kemiske, biologiske og økologiske referenceparametre og 
økosystemernes og naturtypernes karakteristika 
udvikling af evalueringsmetoder og forvaltning af toksikologiske og 
økotoksikologiske risici under hensyntagen til cost-benefit-forholdet 
det videnskabelige grundlag for Det Europæiske Miljøagenturs virke. Denne støtte 
vil bestå i udvikling af det videnskabelige grundlag for miljøobservationsmetoder 
(valg af parametre, harmonisering af målemetoder, valg af observationssteder). Set 
på globalt plan skulle disse foranstaltninger ligeledes tage hensyn til den gradvise 
udvikling i jordobservationssystemerne: GOOS (Global Ocean Observation 
System), GCOS (Global Climatic Observation System), GTOS (Global Terrestrial 
Observation System). 
2. Forskning i miljørelateret teknologi 
a) Instrument teknologi 
På instrumentområdet er hovedformålet at bidrage til udvikling af den nødvendige 
teknologi til observation, overvågning og miljøforskning og til udvikling af metoder i 
forbindelse med deres anvendelser (observation af miljøets tilstand, diagnosestilling og 
forudsigelse af ændringer). Dette betyder navnlig at bidrage til udvikling af 
jordobservationsteknologi, især fra rummet, teknikker til observation og overvågning af 
biosfærens forskellige dele, miljøanalyseteknikker, teknologi i forbindelse med behandling, 
udnyttelse og formidling af data. Denne indsats planlægges ligeledes som en støtte til 
andre fællesskabspolitikker. 
123 
På området for havforskningsudstyr kunne målsætningen med at bidrage til forskningen 
i de globale ændringer og virkningerne heraf ligeledes suppleres med et bidrag til 
udbygning af det teknologiske grundlag for den europæiske havrelaterede industri. Der 
er planlagt udvikling af nye teknologier og tilpasning af kendte teknologier til miljøhensyn 
og behovet for forskning og overvågning (lange tidsserier). Der vil blive lagt særlig vægt 
på udvikling af generiske miljøvenlige teknikker (biosensorer, kalibreringsteknikker og 
referencestandarder, delsystemer til undervandsfartøjer og ubeboede 
havbundslaboratorier, prøveudtagningsinstrumenter og -systemer til forskning og 
operationel overvågning, navnlig i fjendtligt miljø - specielt dybe og kolde have og 
kystområder). 
b) Udbedrende teknologier 
Der er to mål på dette område: bidrage til udvikling af originale og effektive teknikker 
med hansyn til lønsomhedsforholdet inden for behandling af udledninger (spildevand, 
gasformige udledninger fra faste eller mobile kilder); bidrage til udvikling af teknikker 
i forbindelse med industriaffald og produkter. Dette mål omfatter to vigtige aspekter: 
Kommissionen vil begunstige udvikling af teknologier til genvinding af industrimaterialer 
og produkter; den vil desuden fremme udvikling af teknikker til risikofri behandling og 
bortskaffelse af affald, der ikke kan genudnyttes, set ud fra et lønsomhedssynspunkt. 
c) Teknologi vedrørende industriprocesser og produkter ("ren" teknologi) 
Det er i særprogrammet for "industriteknologi" og "ikke nukleare energikilder" planlagt 
at udvikle ren teknologi. I miljøprogrammet er indsatsen koncentreret om følgende to 
horisontale aspekter: 
i) Analyse af produkters livscyklus og metoder til vurdering af produkters og 
teknologiers virkninger 
Formålet er at udvikle metoder til analyse af syntetiske og industrielle 
produkters kredsløb. Virkningerne for de naturgivne ressourcer og energi­
forbruget burde selvfølgelig tages i betragtning såvel som produkternes 
virkninger på miljøet, på forskellige stadier i deres levetid, fra de primære 
materialer der indgår i disse produkter, til deres slutanvendelse, genbrug, 
genvinding eller bortskaffelse. Der vil ligeledes blive arbejdet med metoder 
til vurdering af industriprocessers virkninger. 
ii) Supplerende samfundsøkonomiske aspekter 
For også at tage hensyn til miljøkravene i den teknologiske udvikling er det 
nødvendigt at færdigudvikle metoder på to præcise områder: undersøgelse 
af vekselvirkningerne mellem industri og miljøpolitik. Disse undersøgelser 
burde bl.a. omfatte analyse af cost-benefit-forholdet; undersøgelse af vek­
selvirkningerne mellem miljøpolitik og strukturelle ændringer, handelen, 
beskæftigelsen og teknologioverførselen til SMV. 
124 
d) Teknologi i forbindelse med genetablering af miljøet og naturkatastrofer 
Formålet er at bidrage til: udvikling af effektive teknikker til genoprettelse af miljøets 
komponenter (jorden, sedimenter osv.), der er nedbrudt dels gennem kronisk forurening, 
dels gennem uforsætlige udledninger af farlige produkter eller stoffer; udvikling af 
metoder og teknikker til overvågning af, beredskab ved og forvaltning af naturkatastrofer, 
det være sig vulkanudbrud jordskred og andre massebevægelser, storme, oversvømmelser 
og skovbrande. På dette bestemte område vil vægten blive lagt på udvikling af sensorer 
og observationssystemer baseret på ny teknologi, på oprettelse af net med udstyr in situ 
og på gennemførelse af integrerede tekniske systemer til risikostyring. Indsatsen vil 
ligeledes omfatte udvikling af teknikker og metoder til genetablering af arealer og 
udvikling af konstruktionsteknikker, der forbedrer bygningers (strukturers og 
infrastrukturers) modstandsdygtighed over for naturens luner. 
3. Jordobservation: anvendelse af rumteknologi 
a) Særforanstaltninger vedrørende rumsegmentet 
Kommissionen, som lægger stor vægt på at tilskynde til oprettelse af permanente 
operationelle tjenester, vil deltage aktivt i definitionen af fremtidige rummissioner for at 
fremme harmoniseringen af rumsegmentet med brugernes behov, navnlig på 
miljøområdet. 
I støtten til de under pkt. A og B nævnte aktiviteter ønsker Kommissionen navnlig at 
medtage hjælp til forskning i avancerede teknikker vedrørende sensorer, samt til 
prækonkurrenciel udvikling af instrumenter af fællesskabsinteresse, som medlemsstaterne 
ikke selv kan varetage finansieringen af. 
Fællesskabets deltagelse i færdigudviklingen af "vegetationsinstrumentet" (en rumsensor 
der yder funktioner af fællesskabsinteresse, som skal integreres i satellitsystemet SPOT) 
vil blive overvejet af Kommissionen som et forsøg til støtte for udvikling af nye 
instrumenter. Der regnes ligeledes med Fællesskabets deltagelse i udvikling af en 
avanceret luftbåren sensor i millimeterbølgeområdet (AMAS), der gør det muligt at måle 
temperaturprofiler og gasspor i de øvre lag fra troposfæren til mesosfæren (herunder 
CIO, H02 og CO). Der vil kunne udvikles andre instrumenter i samarbejde med 
Fællesskabet som funktion af brugernes behov. 
b) Særforanstaltninger vedrørende jordsegmentet og dataudnyttelse 
Som støtte til de syv foranstaltninger, der er planlagt til gennemførelse af programmet 
vedrørende det naturlige miljø, miljøkvaliteten og de globale ændringer i forbindelse med 
ENRICH-nettet (European Network for Research in Global Change) vil Fællesskabet 
som supplement tilskynde til og støtte udviklingen af et decentraliseret europæisk net for 
forvaltning af og adgang til rumdata med særlig interesse for undersøgelse og overvågning 
af ændringer i klima og miljø. 
På basis af resultaterne af en gennemførlighedsundersøgelse vedrørende et 
jordobservationscenter vil Kommissionen forelægge forslag om oprettelse af et 
125 
koordineret udvikling af datacentre i medlemsstaterne (herunder baser ved validerede 
data, arkiver, fortegnelser og standarder). Dette tiltag forberedes sammen med ESA (Det 
Europæiske Rumagentur) og de berørte nationale organer. Det vil støtte og koordinere 
arbejde med bl.a. det fremtidige europæiske miljøagentur. 
Kommissionen har i øvrigt til hensigt at udbygge den effektive anvendelse af satellitdata 
i de informationssystemer, der er nødvendige for gennemførelse af Fællesskabets 
sektorpolitik vedrørende landbrug og skovbrug, miljø, regionaludvikling og samarbejde 
med udviklingslandene. Den vil navnlig træffe foranstaltninger med henblik på at 
integrere rumdata i det europæiske system for statistiske oplysninger. FFC og Det 
Statistiske Kontor vil spille en vigtig rolle i denne udvikling. Disse foranstaltninger vil 
blive koordineret med de nationale og regionale myndigheder, der er direkte involverede 
i gennemførelsen af den pågældende fællesskabspolitik. 
I forslagene vedrørende Fællesskabets øvrige særprogrammer for forskning, udvikling og 
demonstration vil Kommissionen ligeledes medtage foranstaltninger til fremme af og 
støtte til udviklingen af jordobservationsanvendelser. 
Det overordnede mål sigter mod de opdukkende nye anvendelser og forbedring af 
kvaliteten og rentabiliteten af de af dataene udledte oplysninger. 
De foreslåede foranstaltninger omfatter forskningsarbejde vedrørende nye anvendelsers 
tekniske gennemførlighed, og pilotprojekter for demonstration af jordobservationens 
anvendelighed i praksis til anvendelser af offentlig interesse. 
Disse foranstaltninger vil blive nært koordineret med FFC's aktiviteter for at garantere 
synergi og optimal anvendelse af anlæg så som det europæiske laboratorium for 
mikrobølgesignalur og projektet for luftbårne europæiske sensorer. De vil ligeledes 
stimulere brugernes engagement i projekterne samt samarbejdet mellem universiteter og 
industri. 
Som supplement til gennemførelsen af de ovenfor nævnte målsætninger vil aktiviteterne 
mere specifikt blive rettet mod udvikling af anvendelsesmarkeder og derigennem 
udvikling af merværdiindustrier. 
B. MIDLERNE 
Generelt gennemføres de standardforberedende og lovgivningsforberedende forsknings­
aktioner efter behov dels i forbindelse med projekter med omkostningsdeling, dels i 
forbindelse med samordnede aktioner eller ledsageaktioner. For at koncentrere 
Fællesskabets forskningsindsats og øge dens synlighed på verdensplan inden for forskning 
i globale ændringer, vil de på dette område planlagte forskningsaktioner dog blive 
gennemført via ENRICH-nettet. 
Indsatsen på dette område vil sigte mod, at forskningsresultaterne bidrager til 
virkeliggørelsen af målsætningerne i verdensprogrammerne IGBP, WCRP og HDP, og 
at resultaterne ligeledes kan anvendes til gennemførelse af det femte handlingsprogram 
126 
som anført ovenfor. Der vil blive lagt særlig vægt på tværdiciplinære forskningsprojekter 
vedrørende de vekselvirkende processer mellem de ovenfor beskrevne systemer, 
forståelsen heraf og modelopstilling herfor samt inkorporering af data og resultater i 
overordnede modeller for at bidrage til forskningsindsatsen på verdensplan. 
Forskningsaktionerne i forbindelse med ENRICH-nettet vil omfatte samordnede 
foranstaltninger om specifikke emner, forskningsprojekter med omkostningsdeling og de 
hertil svarende aktiviteter på FFC. Formålet er at integrere de nationale 
forskningsbestræbelser for at opnå tilstrækkelige forskningspotentialer og koncentrere 
fællesskabsindsatsen om et begrænset antal store projekter. Der vil blive gjort en særlig 
indsats med det formål at samle både Fællesskabets og de nationale 
forskningsinfrastrukturer og at udvikle de nødvendige fællesskabsinfrastrukturer til 
gennemførelse af programmets målsætninger. Disse fællesskabsinfrastrukturer kunne 
f.eks. vedrøre sammenstilling af observations- og forsøgsudstyr (havforskningsbåde, fly, 
osv.), fælles udvikling af udstyr til indsamling, behandling og anvendelse af data, 
samordnet udvikling af de nødvendige instrumenter til modelopstilling på fællesskabsplan, 
instrumenter til forsøgssnit eller måle- og observationskampagner på fællesskabsplan. 
Forskningsforanslaltninger vil blive understøttet af videnskabelige udvalg med 
repræsentanter for de mest fremstående centre, der deltager i disse foranstaltninger. De 
videnskabelige udvalg vil varetage den videnskabelige forvaltning og sammenhængen 
mellem foranstaltningerne. Foranstaltningerne vil blive koordineret indbyrdes for at sikre 
en overordnet sammenhæng i programmet, centralisering, behandling, formidling af 
resultater samt udvikling af tværfaglige projekter og udvikling af modeller. 
Fællesskabsindsatsen vil blive koncentreret om fem større foranstaltninger: 
I. Klimaforskning og -modeller 
II. Havforskning 
III. Forskning vedrørende atmosfæren 
IV. Forskning vedrørende landjorden 
V. Forskning og samfundsøkonomiske modeller 
I forbindelse med foranstaltning I vil de europæiske centre for klimamodelopstilling blive 
sammenknyttet for at give adgang til de mest avancerede analysemodeller og -
instrumenter for alle europæiske klimaforskningsgrupper. Denne foranstaltning vil 
ligeledes fremme integreringen af undersøgelsesresultater vedrørende tidligere og 
nuværende klimaprocesser. Der vil blive mulighed for samarbejde med de tilsvarende 
verdensprogrammer (PAGES [Past Global Changes], WCRP [World Climate Research 
Programme] ...). 
I forbindelse med foranstaltning II er der ligeledes planlagt integrering af de nationale 
bestræbelser vedrørende arbejdet med modelopstilling og forvaltning af data i europæisk 
målestok. Forsknings- og koordineringsindsatsen vil bidrage til oprettelse af en egentlig 
europæisk "tjeneste" af betydning på verdensplan til fremme af anvendelsen af synoptiske 
observationer, adgang til modeller osv. Der er planlagt diverse støttetiltag for at nå dette 
mål. Denne foranstaltning vil blive videreført i synergi med de tilsvarende verdenspro­
grammer (GEWEX [Global Energy and Water Cycle Experiment], WOCE [World Ocean 
Circulation Experiment], JGOFS [Joint Global Ocean Flux Study]). 
127 
Foranstaltning III vil bidrage til at integrere den nationale forskningsindsats vedrørende 
atmosfærens fysisk-kemiske aspekter og koordinere denne indsats med det globale IGAC-
program og i samarbejde med EUREKA-EUROTRAC. Det vil i denne forbindelse blive 
nødvendigt at udbygge det tiltag, der styres af EIPO (Det Europæiske IGAC-projekt-
kontor). Foranstaltning III vil som i det tredje rammeprogram ligeledes bidrage til at 
koordinere den europæiske indsats i en verdensomspændende ramme vedrørende 
stratosfæren og den høje troposfære. Dette aktionsprogram vil omfatte målekampagner 
fra jorden såvel som laboratoriearbejde og modelopstilling. 
Foranstaltning IV vil bidrage til koordinering af de nationale forskningsbestræbelser 
vedrørende landjordens økosystemer i samarbejde med det globale program GCTE 
(Global Change in Terrestrial Ecosystems). Med henblik herpå vil TERI-initiativet 
(Terrestrial Ecosystems Research Initiative), der er under udarbejdelse, blive gjort 
driftsklart. Foranstaltning IV vil ligeledes koordinere den europæiske forskningsindsats 
vedrørende økosystemer i kystområder i samarbejde med det globale program LOICZ 
(Land Ocean Interactions in the Coastal Zone). 
Endelig vil foranstaltning V på europæisk plan organisere den samfundsøkonomiske 
forskning af miljømæssig art med de to mål: a) hjælpe til udvikling og gennemførelse af 
idéerne i det femte handlingsprogram på miljøområdet, og b) bidrage i væsentlig grad 
til det globale program HDP (Human Dimensions Programme). 
Arbejdet i forbindelse med disse 5 foranstaltninger vil blive integreret med FFC's arbejde 
på de pågældende områder. Der vil ligeledes blive varetaget en koordinering med 
Kommissionens andre tjenestegrenes aktiviteter, navnlig i forbindelse med fastlæggelse 
af Fællesskabets miljøpolitik i overensstemmelse med principperne for ENRICH-nettet. 
Inden for teknologisk forskning vil de nærmere omstændigheder ved iværksættelsen alt 
efter tilfældet være samordningsnet og integrerede projekter på de områder, hvor det er 
nødvendigt at iværksætte et forskningspotentiel af EF-dimension. FFC vil ligeledes 
bidrage med sin kompetence og infrastruktur; f.eks. er Det Europæiske Laboratorium 
for Mikrobølgesignatur et stort unikt anlæg på europæisk plan for validering af over­
vågnings- og kontrolteknikker vedrørende miljøændringer under anvendelse af 
avancerede teledetektionssystemer. Foranstaltningerne vil blive gennemført i samarbejde 
med EUREKA, i givet fald f.eks. på området for havteknologi (EUREKA/EUROMAR). 
Indsatsen vil blive koncentreret om generelle og tværsektorielle teknikker. Der vil blive 
planlagt supplerende foranstaltninger for at fremme en bedre videnoverførsel til 
virksomhederne. 
GENNEMFØRELSE 
Projekterne vil blive gennemført via kontrakter med omkostningsdeling med generelt et 
begrænset deltagerantal (5-10), for ikke at besværliggøre den administrative og finansielle 
forvaltning. For imidlertid at koordinere forskningsindsatsen, udvikle en tværfaglig 
indfaldsvinkel og øge synligheden af Fællesskabets indsats, navnlig inden for forskning i 
globale ændringer, vil projekterne blive samlet i grupper og koordineret inden for 5 
større områder, der er nævnt i kapitlet vedrørende midler; den overordnede 
videnskabelige forvaltning foretages af de videnskabelige råd, der består af 
128 
repræsentanter for de fremstående centre, der er involveret i projekterne. 
Der vil blive iværksat en særprocedure for SMV for at tilskynde dem til at deltage i 
programmet ("teknologisk fremme"), og denne vil blive baseret på erfaringerne fra 
CRAFT-aktionerne og gennemførlighedspræmien. 
Der vil til enhver tid kunne forelægges forslagsskitser ("outline proposal") (åbne og 
kontinuerlige indkaldelser af forslag) og de udvalgte forslagsstillere vil modtage en 
udarbejdelses-/gennemførlighedspræmie til partneropsøgning og udarbejdelse af et 
detaljeret forslag. Dette forslag vil så blive vurderet med henblik på finansiering af det 
egentlige forskningsprojekt. 
129 
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Det naturlige miljø, miljøkvalitet og 55-65% 
globale ændringer 
Miljørelateret teknologi 20-30% 
Jordobservation: anvendelse af rumteknologi 10-20% 
I ALT 100% 
(625 mio. ECU) 
130 
BIOVIDENSKABER OG BIOTEKNOLOGI 
Bilag I 
TEKNISKE OG VIDENSKABELIGE MÅL - PROGRAMMETS INDHOLD 
INDLEDNING 
Dette særprogram falder helt i tråd med retningslinjerne i det fjerde handlingsprogram 
og er i overensstemmelse med dettes udvælgelseskriterier og videnskabelige og 
teknologiske mål. Et væsentligt træk ved den biologiske og bioteknologiske forskning er 
i dag de mange potentielle anvendelsesmuligheder inden for landbrug, fiskeri, industri, 
sundhed og miljø, som føjer sig til det store antal teknologiske gennembrud, der allerede 
er sket på området. De små forskervirksomheder står mindre stærkt i Europa end i USA, 
men Europa har til gengæld den fordel, at de store kemi-, agrokemi-, lægemiddel- og 
frøfirmaer afsætter en stor del af deres forskningsbudget til biologi og bioteknologi, til 
tider endog mere end de amerikanske virksomheder. Generelt set kan de private 
økonomiske investeringer på dette område nu formodes at være større end de offentlige. 
Industrien nærer store forventninger: vigtige markeder skal bevares, og vigtige nye 
markeder skal vindes. De afsætningsmuligheder for bioteknologiske produkter, der ventes 
at vokse mest inden år 2000, gælder vacciner, nye lægemidler og frø. Det er afgørende, 
at de europæiske virksomheder, som er fremme i første række, har et passende 
videnskabeligt grundlag at støtte sig til, dvs. innovativt og problemorienteret. 
Den biologiske og bioteknologiske forskning har påtaget sig en ny opgave, nemlig at 
skabe overensstemmelse mellem på den ene side den videnskabelige udvikling og på den 
anden side industriens forventninger til og samfundets efterspørgsel efter de biologiske 
processer, der berører størstedelen af de europæiske borgere. Hertil stilles særlige krav. 
Europa har en betydelig forskningskapacitet inden for biologi og bioteknologi. 
Medlemslandenes programmer er blevet udviklet hurtigt, og i mange af dem er der gjort 
en stor indsats for at skabe ekspertnet, udbygge pilotcentre og forbedre infrastrukturernes 
kvalitet. Inden for rammerne af EUREKA er der i de seneste år gjort en stadig større 
indsats for at bringe de biologiske produkter og metoder på markedet. De tilsvarende 
EF-programmer har meget tidligt vist, hvilke muligheder der var til stede på den anden 
side af grænserne. De har medvirket til at skabe forskningsprojekter, der er tilstrækkelig 
ambitiøse til at tiltrække industrien. EF-forskningen i biologi er dermed trådt ind i sin 
anden fase, hvor resultaterne kan udnyttes af de socio-økonomiske aktører. 
Programmet skal fremme en helhedsorienteret og tværfaglig fremgangsmåde fremfor 
sektoropdeling og overdreven specialisering og anspore til lydhørhed over for de 
potentielle brugere, der som talerør bruger forbrugersammenslutninger, regeludstedende 
instanser, industriens fora og erhvervssammenslutninger. I dette program erkendes det, 
at emnevalget skal foretages dér, hvor de tidligere beskrevne betingelser for integration 
er til stede. Der vil blive lagt særlig vægt på de små og mellemstore virksomheders behov 
og på hensigtsmæssig anvendelse af uddannelsesstipendier. Der vil for disse SMV blive 
iværksat en særprocedure, for at tilskynde dem til at deltage i programmet ("teknologisk 
fremme"), og denne vil blive baseret på erfaringerne fra CRAFT-aktionerne og 
gennemførlighedspræmier. 
131 
Der vil til enhver tid kunne forelægges forslagsskitser ("outline proposal") (åbne og 
kontinuerlige indkaldelser af forslag), og de udvalgte forslagsstillere vil modtage en 
gennemførlighedspræmie til partnersøgning og udarbejdelse af et detaljeret forslag. Dette 
forslag vil så blive vurderet med henblik på finansiering af det egentlige 
forskningsprojekt. 
Tre særlig lovende områder vil blive fremhævet: 
bioteknologi 
forskning i biomedicin og sundhed 
udnyttelse af biologi og bioteknologi inden for landbrug og fiskeri (herunder 
agroindustri, levnedsmiddelteknologi, skovbrug og udvikling i landdistrikter). 
Europa har ikke kunnet følge USA's eksempel, hvor der som led i præsidentens initiativ 
udtrykkeligt er lagt stor vægt på bioteknologi. Når Europa står svagt på dette område, 
skyldes det en uklar fordeling af ansvaret og manglende social konsensus om, hvilke 
videnskabelige opgaver der skal udføres. Den overdrevne tilbageholdenhed med at 
analysere og indlede vigtige aktiviteter bør overvindes ved, at der tages mere systematisk 
hensyn til det brede spektrum af videnskabelige muligheder, som kan udnyttes til 
imødekommelse af samfundets aktuelle behov. Bioteknologi vil være en kilde til 
innovation, så længe den er koncentreret om at forstå og beherske de mekanismer, der 
styrer en levende celles funktion og produktionskapacitet. Det er lykkedes forskerne at 
realisere levende processer til konkrete formål, og denne mulighed vil i fremtiden kunne 
udnyttes så meget desto bedre, jo større indsigt vi får i disse processer på detailplan. De 
nødvendige arbejdsbetingelser skal skabes, for at denne begrænsende faktor kan 
overvindes bedst muligt. Der vil blive lagt vægt på de aspekter af den bioteknologiske 
forskning, som kan forbinde visse grundlæggende fagdiscipliner med nye knowhow­
teknikker, så hyppigt forekommende biologiske fænomener kan klarlægges. 
Den samme situation gør sig gældende for forskningsprogrammet for biomedicin og 
sundhed, hvor der kræves øget viden om de grundlæggende mekanismer, som opretholder 
den sunde organismes funktioner. For at kunne indkredse nye mål for lægemidler, må 
de biologiske processer klarlægges. Hertil kræves tværfaglig forskning, bl.a. med 
deltagelse af farmakologer, cellebiologer, molekylærbiologer og medicokemikere. Da 
Fællesskabet kun kan yde et begrænset bidrag som supplement til medlemslandenes 
offentlige udgifter, hvortil kommer industriens F&U-udgifter, bør vægten lægges på store, 
langsigtede og ambitiøse projekter, som kan holde samfundets sundhedsudgifter nede på 
et rimeligt plan og samtidig lægge grundlaget for et europæisk enhedsmarked for 
lægemidler, medicinsk udstyr og sundhedstjenester. Der skal samtidig tages hensyn til 
forskning i forebyggelse og folkesundhed. 
Fremskridtene inden for biovidenskab, kombineret med nyskabelser inden for andre fag, 
f.eks. ingeniørvidenskab og kemi, vil udgøre det videnskabelige grundlag for nye metoder 
og anvendelser inden for landbrug, fiskeri og den dertil knyttede forarbejdningsindustri. 
Der vil blive lagt særlig vægt på forskningsaktiviteter, som kan støtte Fællesskabets 
politik på de områder, hvor den er under omlægning (hovedsagelig den fælles 
landbrugspolitik og den fælles fiskeripolitik), og hvor den imødekommer samfundets krav 
om et bredt udvalg af sunde og nærende levnedsmidler samt miljøvenlige 
132 
nonfoodprodukter. 
På trods af den hurtige udvikling inden for biovidenskaberne er det stadig vanskeligt for 
industrien og servicesektoren at udnytte den nye teknologi. Dette skyldes bl.a. 
konkurrerende alternative teknologier, lovfæstede krav, manglende accept hos 
befolkningen og utilstrækkelige tværfaglige midler. Der vil blive gjort brug af 
demonstrationsaktiviteter, som kan vise nytten af biologiske metoder, der resulterer i nye 
produkter og processer. 
Biovidenskaberne er endvidere i befolkningens søgelys. Det giver sig udtryk i 
betænkeligheder omkring etiske og sikkerhedsmæssige spørgsmål, ønsker om særlige 
levnedsmidler samt behov for sundhedspleje, der er tilpasset de forskellige 
befolkningsgruppers sæder og skikke og den demografiske udvikling. 
Problemerne med offentlighedens accept er en af de faktorer, som kan begrænse denne 
forskning og markedsføringen af dens resultater. 
FTU-OMRÅDER 
OMRÅDE 1: BIOTEKNOLOGI 
Baggrunden 
De erhvervssektorer, hvis konkurrenceevne for en stor del afhænger af bioteknologien 
(landbrug, levnedsmidler, kemi og lægemidler), beskæftiger i Europa 16,4 mio. og 
eksporterer for 132,8 mia. ECU. Ca. 300 virksomheder i Europa har en eller anden form 
for berøring med bioteknologi, herunder en række internationale kemi- og 
lægemiddelvirksomheder. Den fortsatte vækst i denne sektor vil afhænge af flere 
faktorer: biovidenskabernes evne til at finde nye veje; evnen til at kombinere nye 
teknikker med den gældende praksis på et tværfagligt grundlag; validering af 
videnskabelige principper, som kan fremme et enhedsmarked for bioteknologiske 
produkter, samt harmonisk anvendelse af biometoder, når disse er til fordel for miljø, 
sundhed og velfærd. Følges disse ledende principper, vil det øge chancerne for, at der i 
år 2000 kan realiseres et marked for bioteknologiske nonfoodprodukter, anslået til 26-41 
mia. ECU. Disse principper vil sikre Europa en fremtrædende plads i virkeliggørelsen 
af dette mål, med fuld accept fra samfundets side. 
Hvis det under gennemførelsen af det fjerde rammeprogram bliver muligt at markedsføre 
den første generation af transgene planter udstyret med nye fordelagtige egenskaber, nye 
vacciner fremstillet ved rekombinant DNA-teknik og naturlige antimikrobielle stoffer, der 
beskytter levnedsmidler mod forurening, vil der være tale om en betydningsfuld etape i 
skabelsen af et partnerskab mellem biovidenskaberne og det europæiske samfund. Vi er 
vidne til en i historisk henseende enestående situation: forskere, politikere og industri kan 
nu træffe deres beslutninger på grundlag af konkrete resultater fra bioteknologien og 
ikke blot de vage fremtidsperspektiver, de tidligere programmer hvilede på. Fællesskabet 
vil kunne påtage sig sit ansvar på dette område, ved at det inden for rammerne af dette 
program fremmer forskning i de tilfælde, hvor det skønnes mest fordelagtigt for 
samfundet. Dette betyder, at der vil blive lagt vægt på områder, som har det til fælles, 
133 
at de hviler på et tættere samspil mellem beslægtede emner og/eller integrering af 
ekspertgrupper på internationalt plan. Der kræves en tilsvarende integrationsindsats med 
henblik på: at udnytte levende celler i fuld sikkerhed, at øge Europas bidrag til de 
internationale genom-projekter, at konkretisere det nye samspil mellem det moderne 
landbrug og miljøet gennem genetisk modellering af kulturplanter samt at udnytte celle-
og molekylevekselvirkningerne på tværs af de rent akademiske grænser mellem neurologi, 
endokrinologi og immunologi. 
Det foreslåede FTU-arbejde 
I centrum af en hvilken som helst naturlig eller af mennesket styret biologisk proces vil 
vi altid finde den levende celle, som til en vis grad fungerer som en miniaturefabrik. Hver 
eneste celle forbruger råstoffer, omsætter energi og producerer samtidig værdifulde 
molekyler samt affald, samtidig med, at den kan udnytte disse opbygningsprocesser i 
ligevægt med det omgivende miljø. I levende organismer, der udnyttes til 
landbrugsformål, såvel som i fermentatorer til industriel fremstilling af værdifulde 
molekyler udnyttes enorme mængder af celler som produktionsenheder, under fuld 
hensyntagen til kravet om økonomisk rentabilitet. For at bioteknologien kan udnyttes 
bedst muligt netop i kraft af de egenskaber, hvormed den adskiller sig fundamentalt fra 
andre teknologier, bør der især lægges vægt på tilbundsgående indsigt i de mekanismer, 
der styrer cellens aktiviteter. 
Mål, der kræver en koncentreret indsats 
Cellefabrikken: 
Industriel og miljømæssig udnyttelse af levende celler kan ikke lade sig gøre uden 
medvirken fra biokemi, procesteknik og informatik. Nye grænseflader mellem 
bioteknologi og avanceret teknologi viser sig at fremme integrationen mellem 
biologi og andre videnskabelige og tekniske felter. Cellefabrikken skal altså 
udnyttes på tværfaglig basis, med udstrakt deltagelse fra universitets- og 
industrilaboratorier. Målet er at kombinere biologiske koncepter (navnlig inden 
for cellebiologi, kommunikation og makromolekylære vekselvirkninger, og inden 
for fysiologi og mikrobiel genetik) med en industrielt orienteret tilgang til 
bioteknik. Tilgangen til bioproces-teknikken bør være baseret på 
komplementaritet og tæt samordning med dette programs område 3 og med 
programmet for industriteknologi. Disse felter omfatter beslægtede aktiviteter 
inden for industrielt orienteret anvendelse af teknikker til primær og sekundær 
forarbejdning og opskalering. Det skal påvises, at bioprocesserne (f.eks. 
fermentering, celledyrkning, bioforarbejdning og downstreamprocesserne) kan 
optimeres med henblik på fremstilling af nye molekyler, der opfylder nutidens og 
fremtidens økonomiske, sociale og miljømæssige behov. Biosikkerheden ved 
vektor-systemer, cellestammer og mikrobekulturer skal indtage en vigtig plads i 
projekterne på dette område. 
Genom-analyse: 
134 
Europæiske net skal deltage i de internationale genomanalyse-programmer ved 
at videreføre analyse og sekvensering af model-genomer, ved at anvende 
komparative metoder, hvori der ligeledes tages hensyn til det humane genom, 
samt ved at udvikle kompatible teknologier og infrastrukturer. Metoder, som kan 
vise sammenhængen mellem de nyopdagede gener og de biologiske funktioner de 
styrer, skal udvikles og afprøves. Der vil blive lagt vægt på systematiske 
fremgangsmåder til kortlægning af funktionerne for de gener, der deltager i 
relevante biologiske processer, og på reguleringen af disse processer. 
Transskriptionsmekanismerne og de tilgrundliggende replikationsmekanismer vil 
ligeledes blive undersøgt med henblik på effektiv udnyttelse af de genetiske 
ressourcer. Ændring af kønsceller eller et hvilket som helst stadium i embryonets 
udvikling med henblik på at ændre menneskets arvelige egenskaber er udelukket 
fra programmet. Der skal gennemføres ledsageforanstaltninger vedrørende de 
etiske, sociale og juridiske aspekter, samordnet med de tilsvarende horisontale 
aktiviteter under dette program. 
Plante-molekylærbiologi: 
Planternes molekylærbiologi og cellebiologi og deres fysiologi og patologi skal 
udnyttes inden for rammerne af en integreret foranstaltning. Denne forskning er 
af stor betydning for både landbrug, industri og miljø. Der vil blive lagt særlig 
vægt på molekylærkirurgi på passende kulturplanter, da man med denne teknologi 
kan skabe nye landbrugsprodukter, der imødekommer markedets behov, og som 
anvender produktionsmetoder, der tager hensyn til miljøet, sundheden og 
forbrugernes forventninger. Arbejdet koncentreres om egenskaber af relevans for 
landbrug eller industri og de gener, der koder for disse egenskaber. 
Cellekommunikation inden for neurovidenskaberne 
Neurovidenskaberne vil blive fremmet ved bidrag fra en række discipliner, 
herunder farmakologi, cellebiologi, molekylærbiologi (herunder molekylærgenetik 
og biokemi) med henblik på at forstå de intercellulære og intracellulære 
hændelser, hvorved nervecellen forvalter information (intracellulær signalering og 
kommunikation mellem cellerne indbyrdes). 
Forskningen skal give ny indsigt i molekylers og cellers funktioner og 
dysfunktioner. Der vil særlig blive lagt vægt på udvikling af celle- og 
pluricellesystemer, der bl.a. kan anvendes til formulering af nye lægemidler og in 
w'/ro-tests. Det internationale samarbejde med forskningsprogrammet "Human 
Frontiers" vil blive udbygget. 
De fire ovennævnte foranstaltninger vil blive suppleret med en række 
særforanstaltninger, som kan skabe større harmoni mellem den videnskabelige udvikling 
og erhvervslivets behov. De tager sigte på: systematisk kombinering af avanceret 
bioteknologi med eksisterende fag og teknikker, som kan fremme eksperternes 
beherskelse af de biologiske processer; et tæt samspil mellem forskere, brugerne af 
forskningsresultaterne og ekspertgrupper, der har fingeren på samfundspulsen; samtidig 
vurdering af eventuelle konsekvenser under hensyntagen til økonomiske og sociale 
135 
faktorer (sikkerhedsbestemmelser, etiske problemer, uddannelse, folkeoplysning, 
målrettet undervisning, hvori der både tages hensyn til forskningens og industriens 
behov). 
Mål, der opfyldes ved samordning 
Tre andre foranstaltninger skal gennemføres gennem samordningsforskningsprojekter 
eller -net. I dette tilfælde er målet at være fælles om arbejde og viden, der henhører 
under sektorer i hurtig udvikling, og i fællesskab at udnytte data og metoder, som kan 
danne grundlag for fremtidens lovgivningsmæssige og videnskabspolitiske aktiviteter. 
Emner, som hovedsagelig skal uddybes gennem forskningsprojekter og eventuelt 
tematiske net: 
Dyrefysiologi, immunologi, strukturbiologi: 
Der er her tale om nøglediscipliner set ud fra en industriel synsvinkel. Her kan en 
mobilisering af forskerkredsene vise sig at have afgørende betydning. 
Opmærksomheden vil samle sig om de nye bioteknologier til forebyggelse eller 
bekæmpelse af alvorlige menneske- og dyresygdomme. Forskningen vil blive 
koncentreret om generisk vaccinologi, somatisk genterapi, transgene dyr som 
modeller for humane sygdomme samt formeringsmekanismer set i forhold til deres 
betydning for husdyrenes velfærd og dyrearternes mangfoldighed. Undersøgelser 
af de makromolekylære strukturers rolle i normale og patologiske 
udviklingsprocesser. Metoder til forudsigelse og bestemmelse af struktur/funktions-
relationer og til udvælgelse eller design af molekyler udstyret med specifikke 
funktioner (herunder in vitro-styret molekyleudvikling). 
Emner, som først og fremmest skal behandles gennem tematiske net og samordningsnet: 
Standardforberedende forskning, biodiversitet og befolkningens accept: 
Man vil søge at harmonisere medlemsstaternes indsats, når denne munder ud i 
metoder eller data, som kan styrke det rationelle grundlag for regeludstedelse og 
befordre opstillingen af normer og metoder for risikovurdering, der kan 
godkendes på internationalt plan. Foranstaltningen skal søges gennemført under 
tre emneområder: Udvikling af farmako-toksikologiske in vitro-tests, vurdering af 
bioteknologiske produkters sikkerhed og udvikling af processer til løsning af 
miljøproblemer. Med hensyn til in vitro-tests vil interessen samle sig om 
reproducerbar ekspression af neurologiske, immunologiske og udviklingsmæssige 
egenskaber (f.eks. celler, der bevarer deres normale metabolisme). Målet er at 
udvikle metoder og data, der navnlig kan anvendes af Det Europæiske Center for 
Validering af Alternative Metoder under Det Fælles Forskningscenter (CCR). 
Med hensyn til vurdering af bioteknologiske produkters sikkerhed vil vægten 
navnlig blive lagt på de eventuelle farer ved spredning i miljøet af genetisk 
modificerede organismer og på det videnskabelige grundlag for udvikling af en 
lovgivningsramme for menneskets og miljøets sikkerhed i EF. En række metoder 
og bioteknologiske processer skal endelig udbygges, som kan anvendes til at 
136 
opspore og forebygge farlige forbindelser i miljøet og til at genoprette ødelagte 
miljøer. Molekylær- og cellebiologi vil blive udnyttet til studier i biodiversitet, hvor 
formålet er at bevare de eksisterende genetiske ressourcer og udforske den endnu 
uberørte biodiversitet. Der vil blive lagt særlig vægt på at analysere holdningen 
i befolkningen og øge dennes accept af bioteknologien generelt. 
Der ydes støtte til informationssystemer i europæisk målestok inden for følgende emner: 
Infrastrukturer: 
Udvikling af bioinformatik, informationsinfrastruktur og ressourcecentre 
(databaser, gen-samlinger osv.) til støtte for storskalaforskning udført af 
Fællesskabet eller medlemsstaterne, i overensstemmelse med de store 
internationale projekter. 
OMRÅDE 2: FORSKNING I BIOMEDICIN OG SUNDHED 
Baggrunden 
Sundhed er et uvurderligt gode for alle mennesker. Den tegner sig for en af de vigtigste 
erhvervssektorer i Europa, idet den absorberer 6-8% af BNP og beskæftiger en 
arbejdsstyrke på over 6 mio., svarende til 7% af den erhvervsaktive befolkning. Der er 
850 000 læger, 3 mio. hospitalssenge, og hver dag optager 0,8% af befolkningen en 
hospitalsseng. 
Sundhedsforskningen står over for en række alvorlige lidelser, såsom AIDS, kræft, nerve-
og sindslidelser, hjerte-karsygdomme, aldersbetingede problemer og handicap. Stigningen 
i sundhedsomkostningerne er blevet et problem i alle lande, samtidig med at borgerne 
kræver sundhedstjenester af stadig bedre kvalitet. 
De nye teknologier og sundhedsplejesystemerne skal kunne løse disse fælles problemer. 
20% af sundhedsomkostningerne skyldes lidelser med oprindelse i hjernen. Nervemedicin 
tegner sig på verdensplan for den største del af lægemiddeludviklingen, og der kan her 
ventes en stigning fra $ 4,7 mia. til 7,4 mia. i 1996. Udviklingen af nye lægemidler bliver 
stadig dyrere, både i tid og penge. Dette skyldes først og fremmest de stadig strengere 
og mere indviklede lovbestemmelser. Visse grundlæggende sundhedsproblemer kan 
imidlertid kun løses af industrien, hvis konkurrenceevne bør værnes og forbedres. Snarere 
end at supplere medlemsstaternes og industriens allerede betydelige investeringer skal 
fællesskabsforskningen tilføre en merværdi gennem integrationstiltag og koordinering af 
medlemsstaternes indsats. 
Med iværksættelsen, under det tredje rammeprogram, af forskningsprogrammet for 
biomedicin og -sundhed (BIOMED 1) har der udviklet sig et stærkere europæisk 
forskersamfund: over 3 500 forskerhold, som samarbejder inden for rammerne af 117 
samordningsnet. Der vil snart blive oprettet yderligere 250 net til fremme af samarbejdet 
mellem forskerhold fra alle EF-landene og fra BØF og mellem komplementære 
137 
fagområder. Målet er at finde fælles løsninger på sundhedsrelaterede problemer, som 
vanskeligt kan løses på regionalt eller nationalt plan. Budgetmidlerne skulle ikke dække 
selve forskningen (bortset fra analyse af det humane genom), men kun omkostningerne 
ved oprettelse og samordning af nettene. Under det fjerde program er det hensigten at 
gå endnu videre og deltage i selve forskningsomkostningerne på følgende vigtige 
områder: AIDS, tuberkulose og andre smitsomme sygdomme; kræft, forskning i 
forebyggelse og behandling; lægemiddelforskning og klinisk forskning med henblik på 
udformning af nye hurtigere og mere signifikante lægemiddeltests af høj kvalitet, navnlig 
til behandling af nerve- og sindslidelser og immunologiske forstyrrelser; tværfaglig 
hjerneforskning gennem fælles udnyttelse af avancerede og kostbare infrastrukturer. 
Det foreslåede FTU-arbejde 
Mål, der kræver en koncentreret indsats 
AIDS, tuberkulose og andre smitsomme sygdomme 
Takket være samordnet forskning på europæisk plan er der gjort vigtige fremskridt i 
bekæmpelsen af AIDS. Samtidig er der med genfremkomsten af tidligere tiders 
sygdomme tale om nye trusler mod befolkningen, som forstærkes af den stadig øgede 
mobilitet på tværs af grænserne: tuberkulose f.eks., som i nogle egne er modstandsdygtig 
over for lægemidler. 
Den integrerede foranstaltning skal koncentreres om udvikling af: 
en europæisk vaccine mod AIDS 
antivirale lægemidler til bekæmpelse af AIDS 
klinisk forskning, herunder kliniske afprøvninger 
undersøgelser af respons, sygdommens opståen, forsøgsmodeller, 
sygehusinfektioner og de nye patologier 
sygdomsforebyggelse, herunder særprojekter inden for epidemiologi og 
sygdomsopsporing. 
Kræft 
Til forbedring af resultaterne af kræftbehandling kræves der både grundforskning og 
klinisk forskning. Grundforskningen skal give ny biologisk indsigt i sygdommens 
mekanismer, så der kan udvikles nye fremgangsmåder til forebyggelse, opsporing og 
behandling. Den kliniske forskning skal på den anden side udmønte disse nye muligheder 
i klinisk praksis; her vurderes deres potentielle gavn for patienterne, mulighederne for 
at udnytte dem i daglig praksis og befolkningens adgang hertil samt korrekt anvendelse 
heraf. 
Der vil blive lagt vægt på følgende tre områder: 
grundforskning: molekylære mekanismer, metastase/invasion og karakterisering; 
mekanisme og kontrol, ekspressionsanomalier og celledød 
138 
disposition og immunologi: forekomst på familiebasis 
diagnose og behandling (ny tidlig diagnose, nye behandlinger) 
forebyggelse og undervisning - herunder risikofaktorer, efterbehandling, 
smertestillende behandling samt økonomiske faktorer. 
Lægemiddelforskning 
Lægemiddelindustrien bygger i stadig højere grad på bioteknologi og står således over 
for udfordringen med at udvide innovationskapaciteten. Forskningen burde anspore den 
hertil ved at udvikle hurtigere og bedre egnede tests, som kan anvendes til formulering 
af nye lægemidler, og som kan påvise disses kvalitet, effektivitet og sikkerhed, så de kan 
opfyldes brugernes behov og krav. 
I denne foranstaltning skal der endvidere tages hensyn til eventuelle ønsker fra Det 
Europæiske Lægemiddelagentur, regeludstedende myndigheder, industrien, 
videnskabelige institutioner og forbrugerne. 
Foranstaltningen bør omfatte forskning med henblik på: 
prævalidering af korrelerede modeller for hurtige tests, såsom, 
alternative in v//rø-toksicitetstests 
forbedrede dyremodeller 
udvikling af tests for kvalitet, sikkerhed og effektivitet baseret på avanceret 
biologi; dette har særlig relevans for nye lægemiddelkategorier, såsom nye 
vacciner, cytokiner, monoklonale antistoffer 
udvikling af et system for kliniske multi-center afprøvninger og af avancerede 
overvågningsnet med henblik på tidlig opdagelse af eventuelle bivirkninger ved 
nye lægemidler, inden for passende lovrammer. 
Neurovidenskab er - Hjerneforskning 
I de seneste år er der sket en voldsom udvikling inden for neurovidenskaberne, i kraft 
af molekylærbiologi, genetik, avancerede instrumenter og informationsteknologi. Takket 
være den tværfaglige udvikling af nye metoder og det internationale samarbejde inden 
for rammerne af forskningsprogrammet "Human Frontiers" samt den fælles udnyttelse 
af avancerede infrastrukturer og kostbare instrumenter vil der åbne sig nye muligheder 
for at hjælpe de sygdomsramte. 
Der vil blive lagt særlig vægt på følgende områder: 
degenerative sygdomme i nervesystemet, herunder forskning i Alzheimers sygdom 
og parkinsonisme samt læsioner, bl.a. problemer i forbindelse med paraplegi 
139 
dissemineret sclerose og immunsygdomme 
psykoser, herunder infantil autisme 
grundlæggende hjernefunktioner, receptorbiologi, system-neurovidenskaber og 
kognitive neurovidenskaber, ved anvendelse af celle- og molekylær-biologiske 
metoder 
forskning i til dels arveligt betingede nerveforstyrrelser; snævert samarbejde med 
de aktiviteter, der er indledt som led i analysen af det humane genom 
cerebrovasculære sygdomme, som vil blive genstand for et snævert samarbejde 
med aktiviteterne under BIOMED 1, navnlig vedrørende hjerte-karsygdomme. 
Mål, der opfyldes ved samordning 
Forebyggelse, arbejdsmedicin, risikofaktorer og folkesundheden 
Hvert år er omkring 10 mio. arbejdstagere blandt de 150 mio., der findes i EF, udsat for 
en arbejdsulykke eller erhvervssygdom, og omkring 8 000 dør som følge af en 
arbejdsulykke; der udbetales i Fællesskabet hvert år omkring 120 mia. ECU i 
skadeserstatning for arbejdsulykker. Det viser, hvor vigtig den offentlige sundhed er i 
Fællesskabet. For at bidrage til en bedre beskyttelse af menneskets sundhed, fremme 
sygdomsforebyggelse og forbedre arbejdstagernes sikkerhed og sundhedsbeskyttelse i alle 
industrisektorer er det nødvendigt at forske i både sygdommes årsager og smitte, men 
også i forebyggelse af arbejdsulykker og erhvervssygdomme og på denne måde bidrage 
til virksomhedernes økonomiske levedygtighed og konkurrenceevne. 
Forskningen vil vedrøre risikofaktorer, tidlig opdagelse af sygdomme og 
opsporingssystemers cost-benefit forhold. 
Hovedtemaerne kunne omfatte: 
opbygning af standardiserede registre 
bestemmelse og beherskelse af risikofaktorer, herunder udsættelse for skadelige 
stoffer og for stress 
den indbyrdes påvirkning af genetiske og miljømæssige risikofaktorer i 
sygdomsårsager 
forholdet mellem arbejdsvilkår og eventuelt udvikling af sygdom på lang sigt. 
Epidemiologisk forskning i stærkt samfundsbelastende sygdomme 
Europa er et vigtigt forskningsområde for epidemiologi som følge af dets multikulturelle 
samfund og de mange variationer i sygdommes forekomst og risikofaktorer (miljø, fysiske 
140 
faktorer, spisevaner, erhverv, livsstil osv.). Med omfattende befolkningsundersøgelser er 
det lettere at påvise årsagerne til en lang række sygdomme og studere gen/miljø­
vekselvirkninger. Takket være skabelsen af net og adgangen til informationsteknologi er 
det nu nemmere at analysere et stort antal data og udføre epidemiologiske undersøgelser 
i international målestok. Der bør anspores til centralisering af data fra igangværende eller 
afsluttede epidemiologiske undersøgelser, fælles udnyttelse af ressourcerne, centraliseret 
arkivering af data og biologiske materialer. Formålet med forskningen er at udvikle 
forebyggelsesforanstaltninger, bedre beskyttelse af arbejdstagerne og 
folkesundhedsstrategier. 
Forskningen i hjerte-karsygdomme vil blive baseret på kliniske undersøgelser af et stort 
antal patienter samt epidemiologiske undersøgelser. Heri indgår sammenligninger mellem 
de genetiske faktorer, livsstil, ernæring og forekomsten af og udviklingen i hjerte-
karlidelser, virkningerne af forebyggende og terapeutiske foranstaltninger, udvikling af 
nye behandlingsmetoder, herunder ikke-invasive diagnosemetoder samt kliniske 
afprøvninger af lægemidler. 
Analyse af det humane genom 
Der ydes støtte til grundforskning, og vægten vil blive lagt på funktionelle undersøgelser, 
der kan sikre, at fremskridtene inden for genetikken udnyttes til bedste for menneskets 
sundhed. Der vil navnlig blive gjort en indsats for at udvikle genterapi i de tilfælde, hvor 
det defekte gen kan identificeres, og når betingelserne og accepten i Europa taler for en 
målrettet indsats, f.eks. i tilfældet med mucoviscidose. Vægten vil blive lagt på de 
medicinske anvendelser, der bidrager til patienternes velfærd. En bedre forståelse af de 
koncepter, genterapien hviler på, kan munde ud i nye muligheder for behandling af en 
lang række sygdomme, f.eks. indsætning i kræftceller af gener, der koder for 
svulstregression: 
Kortlægning og sekvensering koncentreres om fremstilling af fysiske kort på 
grundlag af kendte sekvenser 
Udviklingen af teknologien har til formål at frembringe nye metoder til langt 
hurtigere og mere pålidelig sekvensering af lange DNA-stykker 
Forskning i dyremodeller (f.eks. mus og rotte) der kan give hurtigere og mere 
detaljeret indsigt i menneskets genetiske funktioner, og som kan fremme 
udviklingen af avancerede sygdomsmodeller og studiet af diagnose og behandling, 
med særlig vægt på udvikling af nye behandlinger 
Udvikling af en integreret databank for genomet og af nye algoritmer til 
beskrivelse af DNA's struktur og funktion 
Bedre indsigt i de mekanismer, som er involveret i ekspressionen af de 
oplysninger, der er oplagret i funktionelle proteiner i DNA, og af samspillet 
mellem de forskellige DNA-motiver. 
Forskning i sundhedstjenester 
141 
Med en samordning af forskningen på dette område vil det være muligt at tilvejebringe 
sundhedsdata, der er sammenlignelige på europæisk plan, at indhente viden om de 
europæiske sundhedssystemer og problemerne omkring dem, og, eventuelt, at udvikle 
fælles metoder. Sådanne oplysninger fra tværfaglig forskning vil kunne udnyttes i 
beslutningsprocessen på sundhedsområdet på nationalt plan og europæisk plan. 
Hovedvægten vil blive lagt på forskning i forebyggelse og primær sundhedspleje, 
vurdering af sundhedsplejebehovene (navnlig hos de nye afhængige grupper), lige 
muligheder for adgang til sundhedstjenesterne, målinger af resultaterne af medicinske 
indgreb, herunder de ydede tjenesters effektivitet og kvalitet. 
Det indre marked påvirker udviklingen af sundhedssystemerne; der bør derfor forskes 
i følgende emner: 
behov for og efterspørgsel efter sundhedspleje 
fremme af sundhed og forebyggelse 
kvalitetsforbedring af sundhedsplejen 
sundhedsøkonomi og organisatoriske aspekter 
Biomedicinsk teknologi og teknik 
I det store indre marked bør vurdering af sundhedsteknologien fortsat have stor vægt, 
så alle beslutningsniveauer har adgang til relevante data. At fremme kliniske afprøvninger 
af nyt udstyr på europæisk plan er et godt eksempel på subsidiaritet. Ved at inddrage 
hospitaler og klinikker i de kliniske afprøvninger på et tidligt stadium skabes der 
endvidere gunstige betingelser for hurtig udbredelse af innovativt udstyr. Sådanne kliniske 
afprøvninger på europæisk plan skaber endvidere et europæisk marked på 
innovationsområdet. 
Der bliver tale om følgende emner: 
teknologi og robotteknik til "miniature"-indgreb, et område hvor Europa fortsat 
ligger i spidsen 
celleteknik har udviklet sig til et nyt forskningsområde og bør fremmes på 
europæisk plan. Området dækker både teknik og grundforskning i cellebiologi og 
i fremstilling af produkter, der anvender levende celler, f.eks. udvikling af 
biologiske erstatningsaggregater til genopretning eller erstatning af funktioner 
udvikling og anvendelse af billedteknik videreføres med henblik på forbedring af 
tidlig diagnose og opfølgning af behandlinger, navnlig medikamentelle 
behandlinger. Udviklingen af disse teknikker vil bidrage betydeligt til at forbedre 
den grundlæggende viden inden for anatomi og fysiologi, navnlig på området 
neurologi 
forskningen i sensorer skal videreføres, navnlig med hensyn til deres kliniske værdi 
forskningen i biomaterialer og kunstige organer 
142 
anordninger til styret frigivelse af aktive stoffer bør fremmes 
anvendelser af informationsvidenskab og -teknik er stadig af afgørende betydning 
der bør fortsat forskes i rehabiliteringsteknologi; de ældre bliver en stadig talrigere 
gruppe i Europa og de handicappede kræver særlige hensyn. 
Biomedicinsk etik 
Dette horisontale område har relevans for alle programmets forskellige særområder; det 
bør derfor tages nøje i betragtning i forbindelse med alle fremtidige aktiviteter, dog i 
særlig grad i forbindelse med analysen af det humane genom, genterapi, 
hemmeligholdelse af genetiske informationer, prænatal eller præsymptomatisk 
sygdomspåvisning, organtransplantation, forsøg på mennesker og patienternes samtykke 
i forbindelse med klinisk forskning. 
OMRÅDE 3: ANVENDELSE AF BIOVIDENSKABER OG -TEKNOLOGI PÅ 
LANDBRUG OG FISKERI, HERUNDER AGROINDUSTRI, 
LEVNEDSMIDDELTEKNOLOGI, SKOVBRUG OG 
UDVIKLING I LANDDISTRIKTER 
Baggrund 
De erhvervssektorer, der berøres af dette program, kan opdeles i tre kategorier: 
primærsektoren (landbrug, gartneri, skovbrug, fiskeri); forsyningssektoren (f.eks. frø, 
maskiner, kemikalier, gødningsstoffer, foder osv.); samt forarbejdningsindustrien (træ, 
papir, lægemidler, levnedsmidler, sukker- og stivelsesindustrien osv.) og de øvrige 
aktiviteter på landet og ved kysten. Disse omfattende sektorer omfatter både store 
virksomheder og en lang række små og mellemstore virksomheder, som udvikler og 
distribuerer nicheprodukter. Begge former for virksomheder vil kunne drage nytte af 
programmet, i lighed med Fællesskabets 10 mio. landbrugere, fiskere og 
andelsforetagender. 
Fællesskabets politik for landbrug, fiskeri, miljø, udviklingen i landdistrikterne og det 
indre marked omfatter aktiviteter fra primærproduktion til den endelige forarbejdning. 
Programmet skal kunne bidrage til realisering af EF-politikken på disse områder, til 
videreudvikling af den europæiske primærproduktion i landbruget, i fiskerisektoren og 
i skovbruget samt til følgeindustriers og de endelige brugeres levedygtighed. 
Det mål, der skal realiseres på dette område, kan formuleres således: bedre 
overensstemmelse mellem produktionen og anvendelsen af biologiske råvarer i Europa 
navnlig takket være forbedringen af deres oprindelige kvalitet. Der bør udvikles nye 
markeder og nye produkter til imødekommelse af de endelige brugeres efterspørgsel og 
krav, på grundlag af råvarer fra landbrug, skovbrug og fiskeri. 
Der må opbygges en solid forskningsinfrastruktur som grundlag for en konkurrencedygtig, 
effektiv og bæredygtig agroindustriel sektor; EF-politikken (navnlig for landbrug, fiskeri 
143 
og udvikling af kyst- og landdistrikter) bør understøttes, og der bør lægges vægt på at 
imødekomme samfundets forventninger med hensyn til differentierede levnedsmidler af 
høj nærings- og sundhedsværdi samt nye nonfoodprodukter baseret på miljøforligelig 
produktion. 
Forskningsindsatsen skal derfor tage sigte på at overvinde de hindringer, der står i vejen 
for en mere generel udnyttelse af de biologiske råvarer til nye og forbedrede 
levnedsmiddelprodukter og nonfoodprodukter. Forskningen bør anspore til miljøvenlige 
produkter og metoder inden for landbrug, skovbrug, agroindustri og fiskeri. Den bør 
ligeledes kunne bidrage til at løse land- og kystsamfundenes socio-økonomiske problemer 
og skal være rettet mod sikkerheds-, kvalitets-, sundheds- og miljøaspekterne ved 
levnedsmidler og nonfoodprodukter, et område, hvor befolkningen klart stiller store krav. 
Det foreslåede FTU-arbejde 
Mål, der kræver en koncentreret indsats 
Integreret produktion og forarbejdningsprocesser: 
Nonfoodsektoren indebærer muligheder for at skabe nye markeder på grundlag af de 
biologiske råvarer i Europa. Da mange nonfoodbioprodukter konkurrerer med allerede 
eksisterende produkter, er det vigtigt at optimere komplette produktionskæder med 
henblik på at udnytte økonomisk bæredygtige muligheder. I dette øjemed skal al den 
sagkundskab og teknologi, navnlig bioteknologi, der kræves til disse produktionskæder, 
samles i integrerede projekter, der koncentreres om de områder, hvor Europa er 
konkurrencedygtig. Der vil blive lagt særlig vægt på deltagelse fra producenter og brugere 
af biologiske råvarer i fælles projekter, i snævert samarbejde med forskningsaktiviteterne. 
Med hensyn til træ- og biomasseproduktion vil der blive taget hensyn til, hvor store 
virkninger øget effektivitet på dette område vil kunne få på økonomien i landdistrikterne. 
Der vil ligeledes blive gjort en betydelig indsats inden for nye biologiske mellemprodukter 
og stærkt forædlede færdigvarer. Der vil endvidere blive lagt vægt på sammenhæng og 
samspil mellem de forskellige produktionsprocesser, såsom optimering af omdannelsen 
af biprodukter og biomasse til energi og nonfoodprodukter. 
Der vil blive udarbejdet store projekter, som omfatter alle aspekterne ved 
forarbejdningsprocesserne for de vigtigste afgrøder. Disse projekter omfatter 
primærproduktion af en afgrødekategori (f.eks. korn) og omdannelse til færdigvarer 
(levnedsmidler og nonfoodprodukter). Hermed skulle det på kort og mellemlangt sigt, 
blive muligt at nå den kritiske masse, der behøves til at sætte skub i udviklingen af nye 
teknologier og produkter i de forskellige led i forarbejdningen af de vigtigste 
afgrødekategorier. 
Opskalering og downstream-forarbejdning: 
Store problemer og flaskehalse hindrer overgangen fra laboratoriet til industriel målestok. 
For at mindske den økonomiske risiko ved investeringer i en ny teknologi og i 
anvendelsen af bioteknologi skal der udvikles bedre metoder til at skabe og afprøve nye 
144 
agroindustrielle processer. 
Forskere og ingeniører skal samarbejde i tværfaglige projekter for at få indsigt i de 
særlige problemer i forbindelse med opskalering, dvs. fra laboriatoriestadiet til industriel 
målestok. Der skal navnlig udvikles specialiserede værktøjer, strukturerede modeller og 
simuleringsmetoder. 
Typiske eksempler på downstream-forarbejdning er den "grønne" kemi i forbindelse med 
bioprodukter, kemiteknik og gæring. Opskalering af disse forarbejdningsprocesser til 
industriel målestok indebærer imidlertid teknologiske vanskeligheder. 
Man vil søge at fremme forsøg med opskalering på grundlag af omhyggelig udvælgelse 
og vurdering af den praktiske gennemførlighed. Der vil blive skabt en europæisk 
infrastruktur til forsøg i pilotskala, som skal sikre, at de allerede eksisterende og 
fremtidige pilotanlæg udnyttes optimalt. 
Generisk videnskab og avanceret teknologi til fremstilling af ernæringsrigtige levnedsmidler: 
Med hensyn til produktionens omfang ligger levnedsmiddel- og drikkevareindustrien på 
andenpladsen i Europa. Forskningsarbejdet skal forbedre industriens konkurrenceevne, 
men ligeledes give forbrugerne adgang til sundere, sikrere og mere ernæringsrigtige 
levnedsmidler. 
Forskningen skal koncentreres om generiske videnskabelige problemer omkring 
forarbejdning af biologiske råvarer til levnedsmidler samt disses optagelse og omsætning 
i den menneskelige organisme. Hovedvægten vil blive lagt på en molekylær og tværfaglig 
indfaldsvinkel til udvikling af ny teknologi i levnedsmiddelsektoren. 
Fællesskabets aktiviteter koncentreres om metoder til kvantitativ måling af kvalitet og 
generelle egenskaber, kontrolmetoder, grundlæggende levnedsmiddelforskning 
(strukturer, vekselvirkninger), in vivo- og in vitro-undersøgelser af levnedsmidlers funktion, 
nye forarbejdningsteknologier, udstyr og produkter (især bioforarbejdning/bioteknologi) 
og virkningerne af disse aktiviteter på forbrugernes adfærd. 
Den moderne livsstil giver sig i stadig højere grad udtryk i ernæringsbetingede sygdomme 
og forstyrrelser. Inden for rammerne af et tværfagligt forskningsarbejde vil der især blive 
lagt vægt på samspillet mellem kostvaner og sundhedsproblemer, navnlig 
levnedsmiddeloptagelsen og stofskiftet, på tarmfloraens og immunologiens rolle samt på 
tilpasning af råvarer og levnedsmidler til særlige kostbehov eller til særlige 
forbrugergrupper. 
Landbrug, skovbrug, udvikling af landområder og fuskeri: 
Forskningsarbejdet har på dette område til formål at ledsage gennemførelsen og 
evalueringen af Fællesskabets politik og indkredse muligheder for at imødekomme 
ændringerne i landdistrikterne. Der bør udvikles nye produktionssystemer, som er 
økonomisk rentable og forligelige med miljøet, og som samtidig sikrer tilstrækkelig 
beskæftigelse. Landbrugets og fiskeriets økonomiske situation skal søges forbedret 
145 
gennem kvalitetsprodukter, spredning af produktionen (levnedsmidler og nonfood) og 
erhvervsaktiviteterne samt ved reduktion af omkostningerne. 
Landbrug, skovbrug og udvikling i landområder 
Inden for de "klassiske" landbrugsproduktioner vil forskningen give det 
videnskabelige grundlag til at bestemme og i forbindelse med reformen af den 
fælles landbrugspolitik at udvikle midler, teknikker, ordninger og 
produktionsprocesser til et mindre intensivt og mere miljøvenligt, men dog 
økonomisk levedygtigt, landbrug og med opretholdelse af et tilstrækkeligt 
beskæftigelsesniveau. Der vil for brakmarker ligeledes blive fundet positive 
anvendelser for landbrugerne og samfundet. 
På kvalitetsproduktsområdet skal forskningen udover at være en støtte for nye 
EF-bestemmelser sigte mod at bestemme og præge kvalitetsprodukter og -
processer, definere og informere om betingelser, der giver en så høj aflønning som 
muligt af producenterne. 
Spredning af produktioner og aktiviteter i landbrugssektoren forudsætter en 
forskningsindsats, der går ud på at bestemme og analysere alle muligheder uden 
undtagelse (levnedsmidler og nonfood). Der vil ligeledes blive defineret tekniske 
og økonomiske referencer og blive bidraget til en så bred udvikling som muligt 
med en tværfaglig indfaldsvinkel. 
Med hensyn til plante- og dyresundhed og dyrevelfærd vil forskningen på et 
videnskabeligt grundlag blive koncentreret om udarbejdelse og forvaltning af 
fællesskabsbestemmelserne under hensyntagen til deres forskellige aspekter og til 
iværksættelse af foranstaltninger til støtte for det indre markeds virke. 
På skovbrugsområdet vil forskningen, i overensstemmelse med retningslinjerne fra 
Rio-konferencen, blive koncentreret om en bæredygtig multifunktionel forvaltning 
af skove, hvorved der sikres en harmonisk udvikling og en integrering af 
skovbrugets tre funktioner (produktion, beskyttelse og fritidsaktiviteter). 
Vedrørende udvikling af landområder skal forskningen give den videnskabelige 
støtte for gennemførelse af fællesskabspolitikken: analyse af strukturpolitik for 
landbrug og udvikling af landdistrikter, metodeværktøjer til vurdering, opfølgning 
og evaluering og til mobilisering af lokale muligheder, bestemmelse af udvikling 
af landområders muligheder og indskrænkninger, indførelse af ny teknologi og 
virksomhed i svage landområder (navnlig målsætning 1 og 5b), udarbejdelse af 
modeller for udvikling af landområder. 
Fiskeri og akvakultur 
En forbedret anvendelse af teknologi og inputstoffer skal i højere grad føre til en 
mere rationel udnyttelse af naturressourcerne og samtidig garantere en korrekt 
bevarelse af de folks miljø, som afhænger heraf. Forvaltningen af fiskeriet kræver 
beslutninger, der kun kan træffes på basis af videnskabelige analyser. Disse 
146 
analyser skal være et resultat af arbejde, hvori fiskeriets forskellige bestanddele 
indgår (ressourcer, miljø, inter- og intraspecifikke vekselvirkninger, socio­
økonomiske aspekter, teknologi vedrørende skibe og fiskeriudstyr osv.); samtidig 
kan nye metoder, der udvikles inden for celle- og molekylebiologi, udnyttes som 
supplerende instrumenter. 
Akvakultur får stadig stigende betydning i EF. En række alvorlige problemer skal 
løses for at udvikle og optimere akvakultursystemerne, herunder problemer 
omkring sygdomme og ernæring i tilknytning til fiskeopdræt. Til støtte for 
Fællesskabets fiskeripolitik vil der blive indledt tværfaglig og integreret forskning 
samt etableret samordningsnet og tematiske net. 
Mål, der opfyldes ved samordning 
På de områder, hvor medlemsstaterne har intensive programmer, vil vægten blive lagt 
på samordning af disse programmer med henblik på at optimere den samlede effektivitet. 
Samordningen vil blive realiseret gennem europæiske tematiske net, som forener de 
vigtigste af hovedaktørerne på dette område. 
Af områder, hvor en sådan samordning vil være hensigtsmæssig, kan nævnes: 
Net til forbedring af primærproduktionen i landbrug, skovbrug, fiskeri og 
akvakultur; vægten lægges på bæredygtighed, forsyningssikkerhed og 
vekselvirkningerne med miljøet. 
Udvikling i landbrugs- og kystområder: medlemsstaternes FTU-aktiviteter til gavn 
for landdistrikterne er ofte spredte. Fællesskabets samordningsaktiviteter skal 
bidrage til at udvikle nye fremgangsmåder til at løse problemerne i disse områder, 
baseret på etableringen af et europæisk forum for udveksling af erfaringer, 
knowhow og metoder. Der vil blive lagt særlig vægt på de muligheder, de nye 
erhvervsaktiviteter i land- og kystområderne indebærer, uddannelse samt på 
vurdering af disses socio-økonomiske og miljømæssige konsekvenser. 
Net for levnedsmiddelproduktion- og forarbejdning. Der skal oprettes net, som kan 
øge integrationen af den igangværende forskning i medlemsstaterne, navnlig ved 
at forene forskningsaktiviteterne inden for levnedsmiddelproduktion, sikkerhed, 
sundhed og de socio-økonomiske aspekter, og ved tillige at lade nettene omfatte 
levnedsmiddelforarbejdning. 
Denne fælles udnyttelse af erfaringer bør kunne skabe former for synergi, der er til fordel 
for producenter, virksomheder, forbrugere og de øvrige involverede i udviklingen af 
landbrugs- og kystområder. 
Mål, der opfyldes ved direkte foranstaltninger 
På område 3 gennemfører FFC en række direkte foranstaltninger. De skal navnlig 
147 
vedrøre: 
Udnyttelse af laboratorieanalyser af vin (for at yde brugerne videnskabelig og 
teknisk støtte som led i Fællesskabets forskrifter på vinområdet). 
Disse analyser skal med tiden også omfatte lægemidler og levnedsmidler. 
Etablering af et projekt for teknisk støtte til forvaltning af og kontrol med 
gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik, baseret på satellitdata. 
Videreførelse af et projekt for telemåling anvendt på landbrugsstatistik. 
På område 3 søger man således med den direkte foranstaltning at udbygge anvendelsen 
af de grundlæggende teknologier inden for bioteknologi, biomedicin og telemåling. 
GENNEMFØRELSE OG HORISONTALE AKTIVITETER 
Nedenfor beskrives metoderne til gennemførelse af de tre FTU-områder samt de 
horisontale aktiviteter (demonstrationsaktiviteter og juridiske, etiske og sociale aspekter) 
på området biovidenskaber og bioteknologi. 
1. Koncentration 
Forslag til aktiviteter med omkostningsdeling, hvortil der kræves en koncentrering af de 
finansielle midler, skal generelt bidrage til at skabe integrerede, effektivt tilrettelagte 
projekter med deltagere fra de fleste af medlemsstaterne, herunder EØS, suppleret med 
en decentraliseret forvaltningsstruktur. Indgivne forslag vil kunne ændres og/eller lægges 
sammen med henblik på realisering af det bedst mulige projekt. 
2. Samordning 
For de mål, der delvis eller hovedsagelig skal søges realiseret gennem en samordnet 
foranstaltning, vil EF's bidrag normalt dække omkring 5% af de samlede omkostninger, 
og forvaltningen foregår decentraliseret, idet den overdrages til en projektkoordinator. 
I andre tilfælde kan der, til realisering af de samme mål, indgives forskningsprojekter 
med ansøgning om EF-finansiering. Samordningsnet vil eventuelt kunne udbygges på 
grundlag af finansiel støtte til anlæg, som yder særlig værdifulde tjenester til 
Fællesskabet. 
3. Demonstrationsaktiviteter 
Demonstrationsprojekter tager generelt sigte på at påvise den tekniske gennemførlighed 
af nye metoder samt eventuelt deres økonomiske rentabilitet. Demonstrationsprojekter 
letter overførslen af resultater fra teknologiproducenterne til teknologibrugerne, og de 
giver mulighed for at sikre fortsat støtte til udvikling af produkter og processer. 
Indsatsområderne vil blive udpeget på workshops vedrørende udvalgte tværfaglige emner 
(f.eks. medicoteknik, biomedicinsk teknologi, bioprocesser). Der er planer om særlige 
foranstaltninger til fremme af små og mellemstore virksomheder i EF. 
148 
4. Juridiske, etiske og sociale aspekter 
For at forbedre dialogen og forståelsen mellem de vigtigste nationale og sociopolitiske 
holdninger på det bioetiske område vil der, i erkendelse af de kulturelle forskelle mellem 
medlemsstaterne, blive tilrettelagt: a) arbejdsgrupper, som skal forberede undersøgelser 
og sammenlignende studier til Europa-Parlamentet og Rådet; b) målrettede workshops, 
som skal indkredse og drøfte emner, hvor der er afvigende holdninger på nationalt og 
internationalt plan, og c) samordnede aktioner, hvor en tværfaglig tilgang vil blive 
anvendt til forskellige emner, såsom biodiversitet, organtransplantation, hemmeligholdelse 
af genetiske oplysninger, genterapi, "genetiske fingeraftryk", xenobiotika: denne 
tværgående aktivitet berører de tre områder bioteknologi, biomedicin og sundhed samt 
agroindustriel forskning. 
5. Ledsageforanstaltninger 
° Der vil i snævert samarbejde med andre af Kommissionens tjenestegrene og med 
medlemsstaterne blive iværksat undersøgelser af spørgsmål i tilknytning til de 
ovennævnte forskningsforanstaltninger, f.eks. teknologirisiko, befolkningens 
holdning til ny teknologi, miljøaspekterne, teknologisk stimulering af de små og 
mellemstore virksomheder, i samordning med horisontale aktiviteter. Der kan ydes 
støtte til internationale konferencer og workshops, som har snæver tilknytning til 
programmets gennemførelse. 
° Formidling og nyttiggørelse af resultaterne: der bliver tale om særlige ordninger 
for de små og mellemstore virksomheders deltagelse og en udstrakt anvendelse 
af resultaterne, navnlig inspireret af CRAFT-modellen. De små og mellemstore 
virksomheder modtager særlig bistand til udarbejdelse af forslag til programmerne. 
Projekter, hvori små og mellemstore virksomheder deltager, vil blive prioriteret 
særlig højt, uden at der slækkes på kravet om videnskabelig kvalitet. De andre 
foranstaltninger skal omfatte videreformidling af specifikke og betydningsfulde 
resultater af programmet til de små og mellemstore virksomheder og interesserede 
organisationer, efter FLAIR-FLOW-modellen. 
° Uafhængig vurdering af projekterne og af programmet foretaget af eksterne 
ekspertpaneler. 
6. Undervisning og videreuddannelse 
Der ydes stipendier og andre undervisningsmuligheder inden for alle programmets emner. 
149 
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
1. Bioteknologi 46-50% 
(heraf vedrører område 2 3-7% 
og område 3 14-18%) 
2. Biomedicin og sundhed 15-19% 
3. Anvendelse af biovidenskaberne 33-37% 
inden for landbrug og fiskeri, herunder agroindustri, levneds­
middelteknologi, skovbrug og udvikling i landdistrikter 
I ALT 100% 
(1 265 mio. ECU)1 
Bioteknologi er en nøgleteknologi, der skal iværksættes inden for alle aspekter af 
biovidenskaberne. Følgelig vil aktiviteterne vedrørende biomedicin og sundhed (3-7%), 
eller anvendelsen af biovidenskaberne inden for landbrug og fiskeri, herunder 
agroindustri, levnedsmiddelteknologi, skovbrug og udvikling i landdistrikterne (14-18%) 
blive udført inden for hvert af disse to områder. 
1 4-8% af udgifterne afsættes til horisontale demonstrationsaktiviteter; 1-3% af 
udgifterne afsættes til horisontale aktiviteter vedrørende de juridiske, etiske og sociale 
aspekter. 
150 
RENERE OG EFFEKTIV ENERGITEKNOLOGI 
Bilag I 
TEKNISKE OG VIDENSKABELIGE MÅL - PROGRAMMETS INDHOLD 
BAGGRUND 
Det foreslåede FTU-program på energiområdet bygger på følgende centrale 
betragtninger: 
I moderne økonomi er der en enestående og kompleks vekselvirkning mellem anvendelse 
af energi, produktion af energi, handel med energi og de teknologier, der er forbundet 
med disse aspekter. Denne vekselvirkning er afgørende for økonomisk vækst, livskvalitet 
og miljø. ENERGIFORSYNINGSSIKKERIIED i ordets bredeste forstand, det vil sige 
pålidelige energiforsyninger på acceptable betingelser og med rimelige omkostninger, er 
hermed blevet et hovedanliggende, som må være den vigtigste begrundelse for støtte til 
en FTU-indsats i europæisk målestok. 
Den stigende vilje til at tage hensyn til MILJØET ved produktion og anvendelse af energi 
(bidrag til drivhuseffekten, emission af forurenende gasser og andre skadelige stoffer, 
sikkerhed, støj) og befolkningens accept er i dag blevet den vigtigste DRIVENDE 
KRAFT bag ændringer. 
Selv om teknologi er vigtig, skal der mere til. En effektiv FTU-politik må bygge på hele 
det kredsløb, der omfatter forskning, udvikling, demonstration, videnformidling, 
markedsføring af teknologien og de økonomiske beslutningstageres holdning. I denne 
politik skal der tages hensyn til de forskellige regionale dimensioner (lokale emissioner, 
grænseoverskridende forurening, global forurening) og den skal samordnes med andre 
EF-politiske instrumenter, der kan få indflydelse på energiscenen, såsom strukturfondene, 
det internationale samarbejde (herunder EUREKA) og de fiskale foranstaltninger. 
En fælles FFU-aktion på energiområdet, som er udformet med dette for øje, vil kunne 
blive en vigtig drivende kraft for den økonomiske udvikling i almindelighed. Der er 
faktisk en stigende forståelse for, at økonomisk udvikling ikke blot er et spørgsmål om 
virksomheder eller erhvervsgrene, men i højere grad en helhed af globale projekter, som 
involverer samfundet i sin helhed. At sikre at alle får en bæredygtig energiforsyning i 
harmoni med miljøet og samfundets funktionsdygtighed er et af disse globale projekter, 
som må priviligeres, hvis man vil undgå konflikter. 
Fællesskabets FTU-indsats tager sigte på følgende særlige mål: 
emissionsbegrænsning ved hjælp af bedre energiomdannelse og energiudnyttelse, 
indførelse af vedvarende energi i det europæiske energisystem, 
nuklear sikkerhed, 
151 
fortsættelse af forskningen i fusionsenergi, som mulighed på lang sigt. 
Dette programforslag vedrører de to første mål sammen med et særlig forskningsarbejde 
til støtte for Fællesskabets indsats på de tilknyttede energi-miljø-økonomiområder. Der 
skal foretages strategiske analyser af disse områders problemer på mellemlang og lang 
sigt, navnlig ud fra en teknologisk synsvinkel. I disse analyser skal der tages hensyn til de 
særlige energi- og miljøforhold, der gør sig gældende i Fællesskabets lande og regioner, 
men også i andre regioner i verden (herunder navnlig udviklingslandene og 
Centraleuropa). 
De to andre mål, nuklear sikkerhed og fusionsenergi, er omfattet af særskilte 
særprogrammer. 
FORESLÅEDE ITU-AKTIVITETER 
De foreslåede FTU-aktiviteter fordeler sig på to teknologiske aktionslinjer, hvoraf den 
ene vedrører bedre energiproduktion på grundlag af traditionelle energikilder og rationel 
energiudnyttelse og den anden vedrører udvikling af vedvarende energikilder og 
indførelse heraf i det europæiske energiregnskab. Disse delprogrammers indhold og mål 
er beskrevet i de to følgende kapitler. 
Der skal som led i programmet udvikles særlige foranstaltninger til fastlæggelse, 
gennemførelse og styring af en GLOBAL FTU-STRATEGI på energiområdet til støtte 
for de teknologiske aktioner. Dette kræver udvikling og anvendelse af nye MODELLER 
til opstilling af sammenhængende scenarier for den energimæssige udvikling på 
mellemlang og lang sigt, til analyse af vekselvirkningerne mellem energi, miljø og 
økonomisk udvikling og til evaluering af de virkninger, som FTU-strategien på 
energiområdet kan få. Projekterne under disse forskningsaktioner skal udformes ensartet 
for EF-landene, så de direkte kan sammenlignes på internationalt plan. Deres 
anvendelsesområder vedrører endvidere ikke blot EF-landene, men også 
udviklingslandene, Østeuropa og SNG (med de fornødne tilpasninger). Ekspertnet 
opretholdes eller oprettes i alle EF-landene, og der knyttes nære forbindelser med 
internationale organisationer og tredjelande for at opnå ensartede metoder. Ud over 
støtte til aktionerne under FTU-strategien på energiområdet omfatter indsatsen bl.a.: 
undersøgelse af de økonomiske beslutningstageres adfærd for bedre at forstå de 
faktorer, der er afgørende for om et stort antal omkostningsbesparende 
energiteknologiers indtrængning på markedet fremmes eller bremses, 
evaluering af energiens eksterne omkostninger og medregning heraf i et 
harmoniseret "grønt regnskab" på europæisk plan, som tager sigte på en bedre 
fastlæggelse af de økonomiske ledsageinstrumenter for miljø- og energipolitikken. 
FTU-aktiviteterne skal således omfatte såvel forsknings- og udviklingsprojekter som 
demonstrationsprojekter. Det arbejde, der skal gennemføres under den ene eller den 
anden projektform, vil naturligvis variere efter flere kriterier, hvor vægten i øvrigt kan 
være forskellig alt efter, om man ser det fra F&U-siden eller fra demonstrationssiden. 
152 
Forsknings- og udviklingsarbejdet bliver således genstand for en større selektivitet med 
henblik på at begunstige projekter, som på europæisk plan vil kunne spille en stor 
katalysator-rolle på de områder, der anses for at være strategisk vigtige for 
energiforsyningssikkerhed med miljøet som vigtigste drivkraft. 
Demonstrationsaktionerne, som følger efter F&U, er mere forskelligartede: der er dels 
tale om en forlængelse af ikke blot Fællesskabets men også medlemsstaternes FTU-
indsats, men de går på den anden side også ud på en mere direkte støtte til de forskellige 
energipolitiske aspekter (forsyningssikkerhed, industriens konkurrenceevne, økonomisk 
og social samhørighed ...). 
I hvert af nedenstående områder er henholdsvis F&U's og demonstrationsprojekternes 
rolle klart angivet. 
1. BEDRE ENERGIOMDANNELSE OG -UDNYTTELSE 
Verdens energiforbrug er i overvejende grad baseret på fossilt brændsel, og dette vil 
sandsynligvis fortsat gælde langt ind i fremtiden. Verdens kulreserver er således 
tilstrækkelige til flere hundrede år. Naturgas trænger efterhånden frem på markedet, men 
transporten heraf over længere strækninger (Nordafrika, Nordsøen, Sibirien) i gasform 
udgør en alvorlig hindring for anvendelsen. Et af de mest kritiske problemer ved fossilt 
brændsel er emissionerne af C02 og andre forurenende stoffer. Fællesskabsaktionen bør 
derfor først og fremmest videreføre og stimulere den indsats, der gøres for at reducere 
de forurenende emissioner og effektivisere energiomdannelse og energiudnyttelse. 
De FrU-aktiviteter, der er beskrevet i dette kapitel, vedrører forbedring af kul- og 
kulbrintebaserede energiomdannelsessystemer, udvikling af nye energisystemer, 
energibesparelser i forbrugssektorerne, energilagring og mere effektiv udnyttelse af 
naturressourcerne. 
Ud over disse specifikke FTU-aktiviteter vil der blive fulgt en integreret metode med 
henblik på anvendelse af renere og effektiv teknologi inden for sektorer som byggeri, 
industri og transport. Der tænkes blandt andet på et integreret bytransportprojekt. 
1.1 Renere kulteknologi 
Teoretisk og eksperimentelt arbejde vedrørende kulforbrændingsprocesser med henblik 
på elproduktion tager både sigte på den tekniske gennemførlighed og på omkostningerne 
ved højteknologi via: 
udvikling af kombineret turbinedrift med integreret forgasning og avancerede 
tryksatte forbrændingsprocesser (overkritisk dampdrift eller kombineret gas- og 
dampturbinedrift) med henblik på større virkningsgrad og en yderligere reduktion 
af forurenende stoffer (veci kilden eller i røggassen), herunder rensning af 
røggassen og katalytisk forbrænding, 
udvikling af processer til kombineret forgasning (eller forbrænding) af kul og 
biomasse eller industri- ellei landbrugsaffald, som forventes at kunne begrænse 
153 
C02-emissionerne med 10 til 20%, 
udvikling og evaluering af metoder til opfangning og oplagring af C02 (f. eks. 
oplagring i undergrunden eller deponering på havets bund); denne aktivitet skal 
hovedsageligt gennemføres som samordnet aktion i samarbejde med IEA-
programmet om drivhuseffekten. 
Et vigtigt mål er at oprette et europæisk viden-net, som kan sikre en effektiv anvendelse 
og udnyttelse af de bedste tilgængelige kulteknologier. Under programmets afvikling vil 
der blive iværksat samarbejdsforanstaltninger, særlig med Østeuropa og Kina. 
Demonstrationsaktiviteterne tager sigte på lignende mål, men vil være mere 
markedsorienterede. 
1.2 Forbrænding 
Der indføres en generisk forskningsaktion på forbrændingsområdet med henblik på at 
opnå mærkbare fremskridt for effektiviteten i forbrændingsprocesser og begrænsningen 
af emissionerne herfra. En sådan forskning har både karakter af generisk forskning og 
af grundforskning, som det fremgår af følgende emner: basisforskning i årsagerne til 
forureningens opståen, modelberegninger af forbrændingsprocesser og -systemer, 
videreudvikling af diagnoseudstyr, forbedring af røggasbehandlingssystemer osv. 
De generiske emner, der skal dækkes, omfatter bilmotorer, herunder anvendelse af 
alternative brændstoffer, gasturbiner, forbrænding og forgasning af kul og biomasse, 
brændere til stationære anvendelsesformål i bygninger og i industrien. 
Aktionen gennemføres i samarbejde med de vigtigste europæiske fabrikanter, 
olieselskaber og brugere for at sikre teknologioverførslen mellem forskermiljøet og 
brugerne. 
1.3 Brændselsceller 
Arbejdet med brændselsceller (FC eller Fuel Cells) skal koncentreres omkring 
fuldstændige systemer og installering af prototyper til forskellige anvendelsesformål 
(elproduktion, kombineret kraft-varmeproduktion, drivkraft i biler, skibe og tog). De to 
følgende emner skal behandles: 
Stationære anvendelsesformål (navnlig kombineret kraft-varmeproduktion i 
bygninger og i industrien): udvikling af fast oxid systemer (SOFC) på 200-400 kW 
og flydende karbonat brændselsceller med det mål at nå op på en virkningsgrad 
på 55 til 60%, en berammet omkostning på 1500 ECU/kW og en begrænsning af 
emissionerne med en faktor 10 til 100. Demonstrationsprojekterne tager 
hovedsagelig sigte på fosforsyrebrændselscelle-teknologien med henblik på at åbne 
markedet for stationære anvendelsesformål. 
(Elektrisk) drivkraft i landevejskøretøjer: udvikling af brændselscelle-systemer af 
den faste polymer-type med brint og methanol som brændsel (SPFC). Målet er 
at nå op på en virkningsgrad på 45-50%, en berammet omkostning på 100-200 
ECU/kW og en begrænsning af emissionerne med en faktor 100 til 1000. 
154 
Demonstrationsprojekterne skal navnlig koncentreres omkring busser, hvor der 
allerede vil kunne demonstreres en reduktion af omkostningerne. 
Der regnes endvidere med støtte til udvikling af renere og mere effektive processer til 
omdannelse af naturgas, methanol og svære olier (reforming) eller kul (forgasning) til 
brint. Nøgleproblemerne bliver integrering i brændselsceller, optimering af 
energivirkningsgraden og forurenende emissioner for så vidt angår det samlede system 
og fjernelse af de resterende forurenende stoffer ved hjælp af forskellige 
udskillelsesmetoder. Udvidelse af forskningen i brændselsceller til også at omfatte 
elektrolyseceller skal føre til en renere og billig produktion af brint (en elektrolysecelle 
er det modsatte af en brændselscelle og grundtorskningsaspekterne ligner hinanden 
meget). SOFC-teknologien vil kunne føre til højtemperaturs elektrolyseceller, som 
producerer elektricitet med en besparelse på 30-40% sammenlignet med traditionelle 
elektrolyseceller. Det planlagte arbejde på en væsentlig reduktion af omkostningerne ved 
SPFC vil i sig selv kunne føre til opnåelse af meget billigere elektrolyseceller af den faste 
polymertype. 
1.4 Energilagring 
Der er behov for energilagring inden for flere områder, som f. eks. transport, 
lastudjævning, vedvarende energi, elektronisk udstyr osv. Programmet vil blive 
koncentreret omkring elektrokemisk lagring, navnlig til transportformål (som støtte til de 
aktiviteter, der er beskrevet i kapitel 1.6). Der vil blive lagt særlig vægt på 
lithiumbatterier, som er en af de mest lovende teknologier. Det påtænkes endvidere at 
udvikle nikkelhydrid-batterier til erstatning af NiCd-batterier, som er giftige. Muligheden 
for at standardisere procedurerne for afprøvning af batterier vil blive undersøgt i et net 
af bil- og batterifabrikanter. Andre former for oplagring vil blive undersøgt, såsom 
svinghjulslager, superkondensator og varmelager. 
1.5 Kulbrinter og nye brændstoffer til transportformål 
På dette område vil der blive lagt særlig vægt på udviklingen af renere brændstoffer til 
transportformål ved at effektivisere reformuleringsprocessen. Arbejdet vil blive 
koncentreret omkring katalytisk omdannelse af naturgas til flydende brændstof (og 
tilsætningsstoffer til brændstoffer) med større merværdi og som let kan transporteres. 
I betragtning af det stigende behov for lette produkter, og det deraf følgende fald i 
efterspørgslen efter svære olier, fortsættes FTU-indsatsen i forbindelse med katalytisk 
omdannelse af de svære oliefraktioner. Mulighederne for at anvende alternative 
brændstoffer, herunder brint og brintblandinger vil også blive undersøgt. 
Der arbejdes videre på en bedre forståelse af forholdene mellem brændstoffets kvalitet, 
motorteknologi og emission af forurenende stoffer, navnlig i forbindelse med EPEFE-
projektet (European Programme: lingines, Fuels, Emissions), som Kommissionen har 
indledt i samarbejde med de europæiske olie- og automobilsammenslutninger. Denne 
aktion vil fremskaffe nyttige oplysninger til afsnit 1.2. 
1.6 Energioptimering til bytransport 
155 
I afsnit 1.2 og 1.5 behandles en liste over emner og aktioner på transportområdet. Disse 
aktiviteter og nogle af dem, der henhører under andre afsnit, skal integreres i en 
sammenhængende aktion vedrørende bytransport i snævert samarbejde med de 
integrationsaktiviteter, der gennemføres i særprogrammet for forskning med henblik på 
en europæisk transportpolitik. Denne aktion skal bidrage til at finde tekniske løsninger 
på specifikke bytransportproblemer og yde støtte til overvejelser og analyser med henblik 
på afgørelser, som skal træffes i denne sektor i forbindelse med "bæredygtig mobilitet" 
under optimale vilkår for så vidt angår energieffektivitet, miljø og social velfærd. 
Forskningen og udviklingen vedrører integration af systemer til energilagring, 
omdannelse, transmission og styring i køretøjer. Det omfatter systemer til kemisk og 
kinetisk oplagring af elektricitet, energiomdannere såsom forbrændingsmotorer, som 
kører på flere forskellige brændstoffer, brændselsceller og andre hybride systemer. 
Set ud fra et energisynspunkt er det, for at opnå væsentlige fremskridt inden for disse 
forskningsområder, af afgørende betydning at se på en lang række generiske teknologier, 
såsom modelberegning og simulering af forbrændingen, datamatstøttede 
energistyringssystemer, udvikling af alternative batteriteknologier, bedre 
transmissionssystemer, regenerativ bremsning og modeller for energiforbrug og lokal 
luftforurening. 
Optimering af den eksisterende kapacitet kræver også anvendelse af resultater, som er 
opnået inden for anvendelse af edb til trafikkontrol og trafikstyring og inden for 
transportinformationssystemer. Resultaterne fra forundersøgelser skal gøre det muligt at 
finde frem til anvendelsesområder, hvor de forskellige fremdriftssystemer bedst kan 
indbygges, at afprøve forskellige konstruktionsmuligheder, at fastlægge, hvilken 
forskningsstrategi der skal følges, og at gennemføre demonstrationsprojekter i fuld 
målestok. Der tages passende hensyn til køretøjernes funktionsdygtighed og til 
udbygningen af infrastrukturer. 
Demonstrationsprojekterne koncentreres omkring to nøgleproblemer: 
nedbringelse af energiforbruget i bytransport: navnlig vejtrafik, teknisk kontrol og 
effektive transportmidler, 
effektivisering af fremdriftssystemer eller udvikling af nye systemer, som anvender 
traditionelle eller nye brændstoffer (gælder også for transport mellem forskellige 
byer). 
1.7 Energibesparelser i industrien og i bygninger 
Inden for industrisektoren skal F&U-indsatsen koncentreres om en begrænset række 
generiske teknologier, som er af afgørende betydning for denne sektor, for eksempel 
varmevekslere (tilstopning osv.), adskillelsesprocesser, integration af processer, 
færdigudvikling af nye processer, stationær forbrænding (se afsnit 1.2). Industrien vil blive 
kraftigt opfordret til at deltage. 
Demonstrationsprojekterne vedrører teknologi og nyt udstyr til produktionsprocesser, 
udnyttelse af residualvarme og kvalitetsforbedring af produkter, som gør det muligt at 
156 
spare på energien og at erstatte forurenende processer med andre, som forurener 
mindre. Disse teknologier vedrører alle anvendelsesformål såvel for industrivarme som 
for kraft og lys. 
På den anden side skal FTU gøre det muligt at udvikle ideer og anvendelser, som er 
fælles for industri- og bygningssektorerne, herunder navnlig kombineret kraft- og 
varmeproduktion og integrerede energisystemer (anlæg, som omfatter turbiner, 
brændselsceller, dieselmotorer, varmepumper, batterier osv....). Inden for dette område 
vil der blive lagt særlig vægt på demonstrationsprojekter. Der foretages en analyse af 
tekniske og andre hindringer for decentraliseret energiproduktion. 
I bygningssektoren anvendes der først og fremmest systemrelaterede tiltag, og i denne 
forbindelse skal forsknings- og udviklingsdelen gennemføres i nært samarbejde med 
arbejdet vedrørende vedvarende energi i bygninger, som er beskrevet i afsnit 2.2. Disse 
tiltag tager sigte på rationel og økonomisk udnyttelse af brændsel og elektricitet. De 
omfatter forskning i intelligente huse, varmepumpesystemer osv.... Der påregnes ligeledes 
standardforberedende arbejde. 
Demonstrationsprojekterne vedrører hovedsagelig aktioner, hvormed der kan opnås 
væsentlige reduktioner i energiforbruget og i C02-emissionerne, og dette såvel i nye 
boliger som i bygninger, der anvendes til kommercielle formål, eller i offentlige bygninger. 
De vedrører "design", optimering af klimaskærmen (materialer og komponenter), 
forbruget i varme- og klimaanlæg samt optimering af elektriske apparater og varme-, 
ventilations- og luftkonditioneringsanlæg. Sådanne aktioner kan også gennemføres ved 
renovering af store bygninger (herunder deres varme/klimaanlæg). 
1.8 Kulbrinteefterforskning og -produktion 
FTU-aktionerne tager sigte på problemerne på mellemlang og lang sigt med hensyn til 
bedre udnyttelse af olie- og gasfelter og til at udvide den europæiske industris 
teknologiske grundlag. 
Forskningen koncentreres om: 
udvikling af effektive teknologier, som fører fil bedre karakterisering og 
forvaltning af reservoirerne og en mere nøjagtig prognose for produktionen fra 
reservoirerne, 
analyse af sedimentbassiner og anvendelse af tredimensionale modeller til 
opnåelse af en bedre beskrivelse af dannelsen af bassinerne og deres geo-
historiske udvikling, 
identificering af dybtliggende, små eller mere komplekse strukturer under 
anvendelse af avancerede geokemiske og geofysiske prospekteringsmetoder. 
Demonstrationsprojekterne koncentreres om de mere markedsnære aktiviteter, såsom 
produktion, transport og oplagring af kulbrinter. 
157 
Det er endvidere hensigten at følge aktionen op med et integreret geovidenskabeligt 
forskningstiltag. Dette tiltag skal ikke blot levere de oplysninger, der er absolut 
nødvendige for efterforskningen efter kulbrinter, men som også giver mulighed for en 
betydelig forbedring af det videnskabelige videngrundlag, som er nyttigt for andre 
forskningsprogrammer, som geotermi i tørre bjergarter, oplagring af radioaktivt affald, 
råstoffer eller udnyttelse af havets ressourcer. 
2. VEDVARENDE ENERGI 
Mulighederne for anvendelse af vedvarende energi, i nye og moderne former, som går 
længere end til den klassiske udnyttelse af vandkraft og brænde, er langt fra udnyttet 
fuldt ud, på grund af manglende udviklingsarbejde. Disse rene og lokale energikilder 
anses imidlertid for at være særdeles velegnede til at bekæmpe drivhuseffekten og 
bidrage til energiforsyningssikkerheden på lang sigt. Som kilder til teknologisk innovation 
vil de kunne skabe nye industriaktiviteter og beskæftigelse for arbejdskraft på alle 
uddannelsessniveauer, herunder navnlig i Europas mindre gunstigt stillede områder. Da 
de er så decentraliserede, står de endvidere borgerne nærmere. I forbindelse med det 
internationale samarbejde har vedvarende energi en vigtig rolle at spille for at undgå, at 
den tredje verden, som er på vej til at blive den største forbruger af energi, ikke også 
bliver den største forurener. I betragtning af dualismen mellem livskvalitet og 
samfundskonsekvenser, skal disse energiformer bidrage til at gøre fremtidens øgede 
energiforbrug bæredygtigt, hvilket er grundlaget for enhver økonomisk vækst, som tager 
hensyn til miljøet. 
Dette program vedrører en ny dimension i vedvarende energi, som skal bane vejen for 
en betydelig indførelse af disse nye energikilder i det europæiske energisystem. Med dette 
formål vil der blive iværksat en passende strategi for at koncentrere indsatsen omkring 
ambitiøse men realistiske målsætninger på kort og mellemlang sigt. 
Der vil navnlig blive lagt vægt på INTEGRATIONS-aspekterne. Vedvarende energi er 
i meget forskellige former af interesse for erhvervsgrene på tværs af hele samfundet. Der 
skal gøres en tværfaglig indsats blandt de forskellige berørte erhverv, forskere, 
industridrivende og fremtidige brugere for at vedvarende energi kan udbredes så hurtigt 
og bredt som muligt. Vedvarende energikilders virkninger for landbrug, industri og 
distributionsnet skal undersøges grundigt i de regioner og byer, hvor de udvikles. 
Virkninger for samfundet og andre dimensioner skal analyseres. Udviklingskontrakter og 
særlige, sektorbestemte handlingsprogrammer skal tilrettelægges ved hjælp af net, hvoraf 
flere igen samles i det "store net for udvikling af vedvarende energi". Det skal blandt 
andet omfatte delnet af FTU-videncentre, store europæiske elselskaber, kendte 
arkitekter, pilotbyer, regioner og øer. 
Integrationen i den tredje verden og i Østeuropa kræver endvidere en særlig indsats for 
at tilpasse teknologierne hertil, forberede teknologioverførsel og støtte den europæiske 
industri på de kommende eksportmarkeder. 
Under denne aktionslinje lægges der særlig vægt på forskning og udvikling på grund af 
de pågældende teknologiers nuværende stade, som bortset fra i visse særlige tilfælde 
158 
endnu ligger langt fra markedet. Der skal dog gennemføres demonstrationsprojekter 
inden for forskellige sektorer i forbindelse med andre fællesskabsaktioner til stimulering 
af markedet og begrænsning af forskriftsmæssige og administrative hindringer. 
Den finansielle indsats skal koncentreres om følgende prioriterede områder: 
2.1 Solcelleenergi 
Der lægges særlig vægt på en vertikal fremgangsmåde "i tre etager", som for det første 
består i fortsættelse af forskningen i solceller af krystallinsk Si eller som tynde film i en 
samlet indsats fra industrien og universiteternes og de højere læreanstalters 
forskningslaboratorier. 
For det andet sættes der ind med fremskyndet industrialisering af celler og moduler. Det 
drejer sig om et nyt initiativ i fællesskabsprogrammet til støtte for industrien, herunder 
navnlig små og mellemstore virksomheder, med hensyn til prækonkurrencemæssig 
udvikling af teknik, smidige industriprocesser og meget stor kapacitet. 
For det tredje vil udviklingen af pilot-solcellesystemer og demonstration heraf blive 
fortsat og fremskyndet. Prøvning og måling af nye solcellemoduler og -systemer fortsættes 
på FFC's solprøvningsanlæg (ESTI) i Ispra med henblik på deltagelse i udarbejdelsen af 
europæiske standarder og udarbejdelse af anbefalinger til brug for fabrikanter og 
brugere. 
2.2 Bygninger 
Den bedst egnede fremgangsmåde i denne sektor er også vertikal og omfatter F&U og 
demonstration. Det drejer sig for det første om at videreføre indsatsen i forbindelse med 
komponenter og procedurer til integrering af aktiv og passiv solenergi samt naturlig og 
anden belysning. Forskningen bliver af standardforberedende karakter og rettet mod 
standardiseringsmuligheder. 
For det andet fortsættes indsatsen i forbindelse med udviklingen af forsøgsbygninger, 
hvor de væsentligste kriterier er resultater på de energimæssige, æstetiske og 
arkitektoniske områder. Et nyt element i denne sammenhæng bliver udviklingen af det 
bioklimatiske habitat og energirenovering af eksisterende bygninger. 
Endelig skal der udvikles en moderne byplanlægning i harmoni med de særlige behov for 
så vidt angår energi, arkitektur og samfundsindretning i en ny integration af arbejde, liv 
og fritid i bymiljøet. Denne udvikling skal munde ud i fremme af nye rene forsøgs-
bykvarterer med minimale emissioner. Dette sidste aktivitetsniveau skal gennemføres i 
form af samordning med net bestående af byer, regioner, byplanlæggere, 
solenergieksperter og arkitekter. 
Aktionerne skal gennemføres på en sammenhængende måde, og således at de supplerer 
de aktiviteter i forbindelse med rationel energiudnyttelse i bygninger, der er nævnt i afsnit 
1.7. 
159 
2.3 Vindenergi 
Aktiviteterne integreres vertikalt som følger: for det første udvikles nye materialer og 
komponenter, navnlig vingeblade af avancerede kompositmaterialer. 
Dernæst indledes der, efter afviklingen af det nuværende program om udvikling af 
vindkraft, et program for udvikling af en ny generation af kraftigere vindenergianlæg med 
en effekt på mellem 1 og 2 MW under anvendelse af nye ultralette vingeblade og andre 
nye komponenter. 
Endelig går programmet ud på at fremme alternative placeringer af vindmølleparker, 
herunder navnlig off-shore. 
2.4 Biomasse 
Denne sektor er særlig vigtig for FTU-aktiviteterne og deres forbindelser med miljø og 
regionaludvikling samt udvikling af landdistrikter. Indsatsen skal koncentreres om 
udvikling af energi produceret på basis af fast biomasse, herunder navnlig om udnyttelsen 
af nye hurtigtvoksende træsorter og landbrugsafgrøder, hvilket skal tjene som grundlag 
for en ny aktivitet vedrørende termisk omdannelse til flydende, gasformig og fast 
brændsel eller direkte til varme. 
Der skal endvidere udvikles pilot- og demonstrationsprojekter, bl.a. for decentraliseret 
elproduktion under anvendelse af motorer og turbiner med større ydeevne. 
Indsatsen vedrørende produktion af træolier og omdannelse heraf til produkter til 
brændselsmarkedet skal fortsættes. 
2.5 Geotermisk energi 
Traditionel geotermisk energi begrænses til demonstrationsprojekter. Den forskning og 
udvikling, der stadig skal behandles på dette område, og som fortjener fortsat støtte på 
europæisk plan, vedrører tørre, varme bjergarter. Inden for dette emne består aktionen 
i at støtte et enkelt europæisk pilotprojekt, som skal danne grundlag for en 
demonstrationsprototype på et senere stade. 
2.6 Andre muligheder 
Der arbejdes videre med en række samordnede aktioner om forskellige former for 
vedvarende energikilder, som befinder sig på forskellige udviklingstrin. Det drejer sig om 
bølgeenergi, tidevandsenergi, små vandkraftværker, termodynamisk solenergi, ren 
brintproduktion og andre energikilder. Der skal også tænkes på de teknologier, der skal 
anvendes i forbindelse med vedvarende energi, herunder navnlig anlæg til lagring af 
elektrisk energi eller varmeenergi. Den finansielle støtte skal koncentreres om oprettelse 
af samordningspoler og oprettelse af udvidede net i så mange medlemslande som muligt. 
GENNEMFØRERE 
Programmet skal gennemføres ved hjælp af aktioner med omkostningsdeling og 
160 
samordnede aktioner. 
Aktionerne med omkostningsdeling får finansiel støtte fra EF med satser, der varierer 
alt efter projektets art, dvs. alt efter den økonomiske risiko, der er forbundet med 
projektet, og alt efter det berørte område. I absolutte tal er projekterne af en sådan 
dimension, at der er mulighed for en væsentlig innovation og betydelige teknologiske 
gennembrud i betragtning af koncentrationen af indsatsen. Nogle projekter vil i givet fald 
kunne samles under ét for at opnå bedre samvirke mellem ressourcerne og de resultater, 
der kan opnås. Der skal blandt andet tages særligt hensyn til integrerede projekter, som 
tager fat på samfundsmæssige, økonomiske eller rent tekniske problemer med en 
tværfaglig indfaldsvinkel og/eller som behandler problemer, som omfatter hele kæden fra 
forskning via demonstration til udbredelse på markedet. Der skal gennemføres 
integrerede projekter på områder som integreret anvendelse af vedvarende energi, 
forbrænding og bytransport. 
Disse projekter skal suppleres med samordnede aktioner inden for bestemte sektorer, 
hvor en enkel samordning på EF-plan af medlemsstaternes og den berørte industris 
indsats vil kunne gøre disse aktioner mere effektive. Hvad de små og mellemstore 
virksomheder angår, skal der indføres en særlig procedure, som kan tilskynde dem til at 
deltage i programmet ("teknologisk stimulering"), som bygger videre på erfaringerne fra 
CRAFT-aktioner og gennemførlighedspræmier. 
Der kan til enhver tid (idet indkaldelserne af forslag er åbne og kontinuerte) indsendes 
forslagsskitser ("outline proposals") og de udvalgte forslag modtager en 
gennemførlighedspræmie for partnerskabsforskningen og udarbejdelsen af et detaljeret 
forslag. Dette forslag vil derefter blive evalueret med henblik på at tage stilling til 
finansiering af selve forskningsprojektet. 
Samarbejdsaktiviteterne for de forskellige teknologiske områder fastlægges i givet fald 
både på internationalt plan (for eksempel Det Internationale Energiagentur eller De 
Forenede Nationer) og på nationalt og regionalt plan (f. eks. Central- og Østeuropa, 
Middelhavsområdet eller udviklingslandene) i forbindelse med Fællesskabets øvrige 
berørte politikker. 
I et ønske om samhørighed og for at begunstige samvirket mellem FTU og markedet 
fortsættes der med en udbygget formidlingsaktion. En sådan aktion tager sigte på større 
udbredelse af oplysningerne om de teknologiske resultater fra FTU og på at fremme 
udbredelsen af disse teknologier på markedet. Der undersøges, hvilke instrumenter, der 
vil kunne fremme udbredelsen af teknologierne på markedet, for at tage disse teknologier 
i brug. Under denne aktion vil der blive set særligt positivt på anvendelsen af OPET-net 
(Organisations for the Promotion of Energy Technologies), som ikke blot er etableret i 
EF, men også i Østlandene og SNG eller i udviklingslandene. Andre instrumenter vil 
kunne afprøves og iværksat på baggrund af deres effektivitet. 
Der skal skabes muligheder for forskeruddannelse og -mobilitet i løbet af programmet 
ved hjælp af finansielle tilskud og planer for udstationering af forskere til de vigtigste 
FTU-projekter. 
161 
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder: 
Område 1 
Bedre energiomdannelse og -udnyttelse: 45-55%' 
(Der kan blive tale om en lidt større indsats 
- 60% for dette område - for demonstrations­
projekter) 
Område 2 
Indførelse af vedvarende energi: 45-55%(1) 
(Der vil blive lagt størst vægt på forskning 
og udvikling, herunder pilotprojekter og 
integrerede projekter - 60% af indsatsen for 
dette område) 
I ALT 100% 
(1 005 mio. ECU)(,) 
Fordelingen mellem forskning og demonstration er rent vejledende. Der er ikke tale om 
nogen egentlig fordeling, men om retningslinjer, hvis gennemførelse afhænger af de 
foreslåede projekters kvalitet i forbindelse med de mål og prioriteter, der er fastlagt i 
programmet. 
2-3% af indsatsen vedrører aktiviteter til støtte for fastlæggelsen og gennemførelsen 
af FTU-strategien på energiområdet (herunder modelberegninger). 
162 
NUKLEAR SIKKERHED 
Bilag I 
MÅL OG VIDENSKABELIGT OG TEKNOLOGISK INDHOLD 
1. BAGGRUND 
Skønt kerneenergien er betydeligt udviklet i EF ligesom i resten af den vestlige verden -
herom vidner det særdeles høje sikkerhedsniveau i nukleare anlæg - er den langt fra 
generelt accepteret overalt i samfundet. Formålet med EF's indsats er at tilskynde til et 
bredere samarbejde om en ny global og dynamisk tilgang til nuklear sikkerhed. F&U-
samarbejde i form af prioritering af de samme områder og udveksling af resultater skulle 
medvirke til at nærme afvigende synspunkter til hinanden og overbevise om, at der inden 
for kerneenergi ligesom andre højt udviklede teknologier hele tiden er mulighed for 
yderligere udvikling - og den fortsætter under alle omstændigheder - og at det er muligt 
at finde nye tekniske løsninger på de problemer, der gør, at nogle finder denne 
energiform uacceptabel. Det giver sig selv, at nye teknologier ikke nødvendigvis vil blive 
taget i brug, blot fordi de findes. Vi kan heller ikke tillade os ud fra vor nuværende viden 
at dømme om fremtidige generationers brug af dem. 
En global og dynamisk tilgang til kerneenergien indebærer, at vi må øge vor viden om 
den samlede risiko, der er forbundet hermed, og tilmed sætte tal på den. Det skal gøres 
under hensyn til hele brændselskredsløbet, enhver form for udsættelse for ioniserende 
stråling normale forhold og uheldssituationer, arven fra fortiden, som stammer fra 
anvendelse af kerneenergi andre steder (f.eks. i SNG), samt de teknologiske udviklings­
muligheder ligesom på andre højteknologiområder. De forskellige aktiviteter til støtte 
for denne tilgang fastlægges og styres inden for ét program. Derfor er de med vilje ikke 
som i det foregående rammeprogram opdelt i særskilte grupper af foranstaltninger men 
alligevel samlet omkring nogle hovedaktiviteter i forbindelse med kerneenergi i bredeste 
forstand. 
De betydelige forskningsaktiviteter inden for strålingsbeskyttelse omfatter ikke kun 
kerneenergiområdet men også udsættelse for stråling i forbindelse med medicinske og 
industrielle anvendelser og naturlig stråling. 
2. FORESLÅEDE AKTIVITETER 
Udforskning af nye koncepter 
De foreslåede aktiviteter er et eksempel på en anden indfaldsvinkel, idet der på en ny 
måde, gennem et integreret initiativ, der omfatter tre af de mest omdiskuterede aspekter, 
søges'gjort bedre brug af kerneenergien; det er 
reaktorsikkerheden i tilfælde af et alvorligt uheld 
163 
forvaltning og oplagring af langlivede radioaktive isotoper (herunder 
plutonium) 
faren for tyveri af fissilt materiale. 
Hovedparten af aktiviteterne skal udføres i nært samarbejde med myndigheder, industri 
og forskerkredse. 
Det foreslås at følge to hovedlinjer; for det første skal alle reaktorkonstruktioner og 
konstruktioner inden for brændselskredsløbet gennemgås med det formål at finde frem 
til og undersøge lovende løsningskoncepter; for det andet skal brændselskredsløbet 
udforskes for nye muligheder, bl.a med hensyn til separations- og 
transmutationsprocesser. 
2.1 Sikkerhedskoncepter 
For at forbedre sikkerheden undersøger industrien nye sikkerhedskoncepter, især 
systemer med såkaldt passiv eller indbygget sikkerhed, som muligvis vil blive taget i brug 
i fremtidige reaktorer. Der er i programmet planlagt teoretisk og eksperimentel forskning 
til evaluering af disse koncepters gennemførlighed, pålidelighed og fordele for 
sikkerheden som helhed. Forskningen er af generisk art og ikke knyttet til et bestemt 
reaktorkoncept. Resultaterne skal samles i en database, så industrien kan se, hvad der 
bedst svarer til de fremtidige udviklingstendenser i EF og resten af verden. 
Forsøg på at nedbringe det brugte brændsels indhold af langlivede radioaktive isotoper 
gennem ændring af brændslets sammensætning vil kunne indgå i en global analyse af 
andre løsninger. 
Koncepter for mindskelse af risikoen for tyveri af fissilt materiale bør undersøges som 
led i studier vedrørende brændselskredsløbet. Det er hensigten at undersøge, om 
plutonium i brugt brændsel og MOX-brændsel1 kan gøres ubrugeligt til våbenfremstilling, 
f.eks. ved at ændre dets fysiske tilstand, dets isotopsammensætning eller dets kemiske 
sammensætning. Fissilt materiale fra destruerede våben kunne indgå i overvejelserne 
omkring sikker oparbejdning af brændsel fra kommercielle reaktorer. 
2.2 Separation og transmutation 
Den vigtigste kilde til kunstig radioaktivitet, det brugte reaktorbrændsel, bør være 
hovedemnet for den forskningsindsats, der tager sigte på at nedbringe mængden af 
langlivede isotoper (halveringstid over 30 år) i radioaktivt affald. 
Med udgangspunkt i den nuværende teknologi vil dette mål kunne realiseres ved meget 
selektiv oparbejdning af det brugte brændsel (separation) og gentagen bestråling af 
isotoperne i affaldet i specielle hurtige reaktorer eller andre bestrålingsanlæg 
(transmutation). Undersøgelser af, om F&U-projekterne kan gennemføres, og hvilke 
' MOX = Mixed (pluionium/uran) OXidc, dvs. blandet oxid. 
164 
potentielle fordele de har i omkostnings-, sundheds-, sikkerheds- og miljøhenseende, skal 
fortsættes samtidig med, at det første tekniske udviklingsarbejde påbegyndes. Forskningen 
skal gennemføres i nært samarbejde med FFC. 
Reaktorsikkerhed 
Reaktorernes sikkerhedssystemer er i stadig udvikling, og det skyldes både erfaringer med 
reaktorer i drift og nye forskningsresultater. Der planlægges yderligere F&U-arbejde, som 
skal øge kendskabet til mekanismerne for alvorlige uheld; som gennem studier af ældning 
og brudformer skal sikre den primære indeslutnings holdbarhed; som skal give bedre 
forebyggelse af uheld og skaffe bedre værktøjer til afhjælpning af uheld; og hvormed 
sikkerhedssystemers pålidelighed skal undersøges ved hjælp af probabilistiske metoder. 
2.3 Alvorlige uheld 
Viden om alvorlige uheld er meget vigtig for at forhindre eventuelt udslip af radioaktivt 
materiale under et sådant uheld. Det forudsætter bl.a. undersøgelser af ødelæggelses-
fænomener i kernen og det dertil knyttede kildebegreb. Der lægges særlig vægt på 
fissionsprodukters opførsel, bl.a. med udgangspunkt i nogle resultater af PHEBUS-
projektet 'Fissionsprodukter', som CEA (Cadarache) og FFC (Ispra) har gennemført i 
fællesskab. Man vil ligeledes beskæftige sig med problemer vedrørende vekselvirkninger 
mellem smeltet brændsel og kølemiddel og mellem smeltet kerne og beton og vedrørende 
problemer med hydrogen i denne forbindelse samt reaktortankens opførsel ved 
trykpåvirkninger. 
FFC/Ispra's FARO-anlæg vil fortsat producere forsøgsresultater, der kan benyttes til 
studier af vekselvirkninger mellem smeltet brændsel og kølemiddel. 
Man skal undersøge mekanismer for, hvordan uheld udvikler sig, og studere 
indeslutningssystemers og materialers opførsel under ekstreme forhold med henblik på 
vurdering af sikkerhedsmargener for uheldssituationer. 
De foreslåede aktiviteter omfatter teoretiske og eksperimentelle studier, udvikling af 
beregningskoder og sammenligninger til validering af dem. 
Der påregnes deling af udnyttelsen af eksisterende og eventuelle nye store forsøgsanlæg. 
2.4 Avanceret teknologi 
Uheldsforebyggelse er hovedmålsætningen for den konstruktive sikkerhed på det 
nukleare område. Der planlægges indførelse af nye digitale instrumenterings- og 
kontrolsystemer, men det tilhørende programmels kvalitet og pålidelighed er endnu ikke 
undersøgt. Et andet område af betydning for uheldsforebyggelsen af sikring af det 
primære kølekredsløbs integritet. Følgerne af ældning og brudformer (læk før brud) er 
områder, der kræver yderligere forskning. 
165 
Uheldskontrol er en effektiv måde, hvorpå følgerne af uheld kan mindskes. Støtte til 
operatøren, så han bevarer kontrollen over uheldet, er et af de områder, der kræver 
yderligere forskning. 
Menneskelige faktorer har særlig interesse i denne forbindelse; de vil blive taget op i 
forbindelse med andre F&U-programmer (f.eks. flyteknik). 
Til vurdering af nye sikkerhedsforanstaltninger under forskellige uheldsforløb benyttes 
der probabilistiske metoder (PSA). Metoderne bør videreudvikles, f.eks. med hensyn til 
modellering af svigt, der skyldes generelle eller menneskelige fejl. Der regnes med 
gennemførelse af "peer reviews" til evaluering af eksisterende metoder. Desuden skal der 
fastlægges retningslinjer for anvendelse af PSA-metoder, så resultaterne bliver mere 
repræsentative og lettere at sammenligne. 
FFC skal deltage i denne forskning bl.a. via sine eksisterende netværk. 
Afslutning af brændselskredsløbet 
Et af hovedformålene med dette program bliver at integrere EF's og medlemsstaternes 
indsats for at tilvejebringe det tekniske grundlag for en ensartet opfattelse af de 
videnskabelige spørgsmål i forbindelse med deponering af langlivet radioaktivt affald, dvs. 
brugt brændsel og forglasset højaktivt affald. De strategiske spørgsmål er, hvilken 
tidshorisont der skal betragtes ved analyse af deponeringskonccpter, om der skal være 
mulighed for adgang til det deponerede materiale, samt det brugte brændsels sikkerhed. 
2.5 Kritiske spørgsmål i forbindelse med deponering i undergrunden 
EF's analyse af sikkerheden på langt sigt ved deponering af højaktivt affald i 
undergrunden PAG IS (Performance Analysis of Geological Isolation Systems) 
konkluderede, at der under forudsætning af en normal naturlig udvikling kan opnås 
tilstrækkelig beskyttelse ved deponering af affald, selv i flere årtier efter deponeringen, 
hvis der vælges en egnet lokalitet. De grundlæggende spørgsmål, der skal opnås enighed 
om, i hvert fald på EF-plan, er følgende: 
Nøjagtigheden af forudsigelser af, hvordan miljøet og menneskers aktiviteter vil 
udvikle sig i nærheden af et depot, bliver mindre, jo længere der projiceres ud i 
fremtiden. Dette bør afspejle sig i en langtidshorisont, som sætter en grænse for, 
hvor lang en periode sikkerhedsanalyserne af deponeringskoncepter skal omfatte. 
Mulighederne for adgang til det deponerede materiale og evaluering af følgerne 
deraf for sikkerheden og omkostningerne og eventuelle begrænsninger i denne 
forbindelse. Målet er at fastslå, om der er større fordele ved at have adgang til 
depotet end ved det nuværende koncept med forseglede og aflukkede miner, hvor 
adgang til affaldet er vanskelig. 
Viden om og fælles holdning til utilsigtet indtrængen med henblik på at sikre og 
garantere effektivitet for endnu længere tidsrum. 
166 
En fælles holdning til disse spørgsmål vil være et centralt element i en europæisk filosofi 
for deponering af radioaktivt affald. 
EF's handlingsplan for radioaktivt affald skulle medvirke stærkt til, at der opnås enighed 
mellem medlemsstaterne i dette spørgsmål, og at de tilskyndes til at deltage i forskning 
herom. 
Evaluering af projekter om affaldsdeponering kræver yderligere forskning i og 
modellering af naturlige og kunstige beskyttelsesbarrierers opførsel, transport af 
radioaktivitet i geosfæren og validering af langtidsprognoser for depoternes geologiske 
miljø. Også analoger i naturen og geofysiske prognoser giver nyttige oplysninger om 
deponeringssystemernes udvikling. 
2.6 Underjordiske laboratorier for deponering af affald 
Der kræves underjordiske laboratorier til effektiv forskning i de centrale problemer ved 
deponering i undergrunden. Som i de tidligere programmer bør forsøg med og forskning 
i deponering af affald i de underjordiske laboratorier i Asse (Tyskland) og Mol (Belgien) 
fortsættes. Andre nye laboratorier kan tænkes at indgå i EF's aktiviteter. Sådanne anlæg 
skal give forskere fra alle medlemsstaterne rige muligheder for at gennemføre 
forskningsprojekter under repræsentative forhold. Under projekterne skal der fremskaffes 
kvantitative og kvalitative oplysninger til karakterisering af potentielle deponeringssteder, 
således at man kan studere optimerede deponeringskoncepter og evaluere, hvor effektiv 
beskyttelse de forskellige deponeringsstrategier yder på længere sigt. 
Der skal forskes i geologiske og kunstige barrierer, udvikles særlige brydningsteknikker 
og foretages radiologiske undersøgelser i underjordiske laboratorier og dertil knyttede 
forskningsanlæg, hvilket vil medvirke til at vise, at underjordisk deponering er mulig og 
sikker. 
2.7 F&U-støtte til strategiske studier inden for brændselskredsløbet og til EPs 
politikker 
Studier af avancerede strategier inden for brændselskredsløbet i lighed med de studier 
af separation og transmutation, der er omtalt under nedbringelse af affaldets giftighed 
(punkt 2.2), kræver støtte fra eksperimentel forskning, som bør gennemføres i samråd 
med FFC. Et andet F&U-emne bliver at tilvejebringe videnskabelige data til støtte for 
EF's politikker inden for standarder og nuklear sikkerhed og udvikle pålidelige metoder 
til gennemførelse af disse politikker. 
Der planlægges udvikling af processer til minimering af affaldets volumen og metoder til 
passende kontrolleret genbrug af materialer fra nedlukning med henblik på indførelse af 
sikre og effektive standardprocedurer. 
Aktiviteter til at forbedre sikkerhedskulturen inden for kerneenergi og øge tilliden til 
sikkerheden bør omfatte teknisk anvendelse af principperne for radiologisk optimering 
og indførelse af en kvalitetssikringsmetodologi i fællesskab med EF's laboratorienetværk. 
167 
2.8 Nedlukning af nukleare anlæg og retablering af lokaliteter 
Inden for nedlukning af nukleare anlæg og retablering af lokaliteter skal det nære 
samarbejde med europæiske industrikonsortier videreføres med henblik på at udvikle 
teknologien, nedbringe nedlukningsomkostningerne og fremme udveksling af erfaringer 
og oplysninger. Det skal også gennem repræsentative forsøgsprojekter og demonstrations­
projekter vises, at de to vigtigste nedlukningsmuligheder, nemlig umiddelbar nedrivning 
og etapevis nedrivning, er sikre og forenelige med miljøet. Til disse aktiviteter kommer 
undersøgelse af praksis ved retablering af lokaliteter, hvor der har været uranudvinding. 
Viden om, måling af og mindskelse af virkningerne af udsættelse for stråling 
Ifølge Euratom-traktaten skal EF "indføre ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af 
befolkningens og arbejdstagernes sundhed og overvåge deres anvendelse". Selv om de 
nuværende normer for beskyttelse mod stråling og de videnskabelige oplysninger, de 
bygger på, er af høj kvalitet, er det stadig vigtigt at reducere den resterende usikkerhed, 
der er om den kvantitative vurdering af risikoen ved bestråling som følge af brug af 
ioniserende stråling i energiproduktionen, industrien og medicinen og ved udsættelse for 
naturlig stråling. Det gælder for alle de faser af reaktorbrændselskredsløbet, hvor der kan 
være mulighed for udsættelse for stråling, følgerne af ulykker med nukleart materiale, 
begrænsning af eventuelle virkninger for sundheden, afbødning af virkningerne for miljøet 
og udvikling af metoder til forvaltning af nødsituationer. De nedenfor opregnede 
prioriterede aktiviteter hænger nøje sammen med det valideringsarbejde, der stilles 
forslag om inden for arven fra fortiden, som først og fremmest omhandler Tjernobyl­
ulykkens følger for sundheden og miljøet og den tidligere ukontrollerede udledning af 
radioaktivt materiale i SNG. 
2.9 Viden om bestrålingens virkningsmekanismer 
Man må kende mekanismerne for, hvordan stråling indvirker på cellerne, hvis man på 
grundlag af eksperimentelt bestemte virkninger skal kunne forudsige med en vis 
sikkerhed, hvilken virkning meget små doser vil have. Der kan tilvejebringes større viden 
om mekanismerne på celleniveau ved at tage de mest moderne molekylær- og 
cellebiologiske teknikker i brug, undersøge, hvordan mutationer og kromosomafvigelser 
opstår, og hvilken rolle DNA-reparation spiller, og kombinere dette arbejde med de 
nyeste modeller for overførsel af strålingsenergi. Deraf kan der udledes globale biofysiske 
modeller for, hvordan stråling indvirker på cellerne. Ved at udstrække denne viden til 
de processer, hvorved bestråling fremkalder kræft, kan man drage nytte af ny viden inden 
for onkogenese og igangværende undersøgelser af de tidlige fænomener på molekyle- og 
celleniveau, som kan tænkes at inducere kræft gennem bestråling. Udvikling af modeller 
af, hvilken proces der fører til, at stråling fremkalder kræft, på grundlag af korrekte 
biologiske principper vil give mere nøjagtige skøn over risikoen ved bestråling. 
2.10 Vurdering af risikoen ved bestråling 
168 
Vurdering af risikoen afhænger af en nøjagtig måling af bestrålingens omfang, som igen 
afhænger af nøjagtig bestemmelse af den modtagne interne og eksterne dosis. Hertil 
kræves forskning i overførsel af radioaktivt materiale til mennesket fra miljøet og i 
indtagne radioaktive isotopers metabolisme og biogenetik. Der skal udføres specifikt 
arbejde på undersøgelse af mere følsomme og specialiserede instrumenter til maling af 
ekstern og intern bestråling og på udvidelse og anvendelse af risikoanalysemodeller på 
virkningerne af udledning af radioaktivt materiale for sundhed og miljø. Epidemiologiske 
undersøgelser af udsatte befolkningsgrupper, hvor der tages hensyn til strålingsbiologiske 
mekanismer, skulle føre til risikoskøn, hvor strålingsdosis omsættes til sandsynlighed for 
virkninger for sundheden. 
2.11 Nedbringelse af eksponeringsniveauet 
Der skal udvikles kriterier, metoder og strategier for effektiv nedbringelse af ekspone­
ringen for ioniserende stråling, uanset strålingskilden (naturlig, medicin, industri), med 
henblik på yderligere at mindske eller helt fjerne virkningerne for sundheden. Denne 
aktivitet omfatter kontrol med og overvågning af eksponeringen, risikoforvaltning i 
normale situationer og uheldssituationer, implementering af en optimal strålingsbeskyt-
telsesfilosofi (ALARA - så lavt som rimeligt muligt), hvor der tages sociale og økonomiske 
hensyn, samt udvikling af optimeringsstrategier og teknikker inden for medicinsk 
radiodiagnostik. 
Arven fra fortiden 
Situationen i Central- og Østeuropa og i Samfundet af Uafhængige Stater, SNG, 
indebærer nogle forpligtelser inden for nuklear sikkerhed, som det internationale 
samfund har påtaget sig, og ikke kun af altruistiske grunde. EF, der geografisk befinder 
sig på samme kontinent og har de teknologiske og økonomiske muligheder for at yde 
effektiv bistand, bør påtage sig en del af ansvaret for at opretholde sikre forhold i de 
omkringliggende lande; hertil kommer humanitære overvejelser. 
Tjernobyl-ulykken og andre nukleare ulykker samt ukontrolleret udledning af radioaktivt 
materiale i SNG har medført miljøforurening og bragt sundheden i fare. Der er her en 
enestående mulighed for at sætte samarbejdsprojekter i gang, som omfatter intensiv 
uddannelse og udstationering af personale. 
2.12 Reaktorsikkerhed i Østeuropa 
I forbindelse med samarbejdet om reaktorsikkerhed skal der tages fat på de problemer, 
der er specifikke for de eksisterende russiske reaktorer, og forskning inden for områder 
af betydning for kommende anlæg. Russernes erfaringer inden for udvikling af reaktorer 
og på andre specifikke områder såsom alvorlige uheld (hydrogenproblemet) kan tænkes 
at have en vis interesse for EF. Nogle medlemsstater har allerede indgået bilaterale 
aftaler herom. Den gradvise integration af de østeuropæiske lande i programmerne 
vedrørende nuklear sikkerhed skal opfattes som et effektivt middel til udbredelse af en 
169 
vis sikkerhedskultur. 
2.13 Følgerne af Tjernobyl-ulykken og andre ulykker 
Miljøspørgsmålene i de mest kontaminerede land- og vandområder kommer til at omfatte 
analyse af eksponeringsmåder, evaluering og validering af eksisterende databaser og 
landkort samt validering af data og viden inden for radioøkologi. Under dette arbejde 
skal der lægges særlig vægt på anvendelse af resultaterne af radioøkologiske 
undersøgelser til prædiktive evalueringer og udvikling af bedre beregningskoder for 
nødplaner, så der kan fastlægges retningslinjer, der mindsker følgerne af et uheld. 
Retningslinjerne vedrører specielt følgerne for miljøet og anvendelse af 
modforanstaltninger i stærkt kontaminerede områder, fastlæggelse af kriterier, hvordan 
der skal gribes ind, og fastlæggelse af dekontamineringsstrategier. 
Undersøgelser af sundhedsmæssige virkninger bliver koncentreret om udvikling af 
metoder til biologisk og retrospektiv dosimetri, nært knyttet til epidemiologiske 
undersøgelser af kræftforekomst hos de mest udsatte befolkningsgrupper. Iagttagelse af 
øget hyppighed af kræft i skjoldbruskkirtelen hos børn i Hviderusland og Ukraine kræver 
systematisk forskning, der tilvejebringer vigtige oplysninger om strålingsinduceret kræft 
i skjoldbruskkirtelen og giver et indtryk af sundhedsproblemets omfang. Sideløbende skal 
behandlingen af patienter med kræft i skjoldbruskkirtelen optimeres gennem udvikling 
af terapiprotokoller. En undersøgelse af behandlingsstrategier for ofre for høj bestråling 
tager sigte på udarbejdelse af bedre behandlingsprotokoller gennem brug af nyudviklede 
metodologier. 
2.14 Samarbejdsnetværk 
Inden for strålingsbeskyttelse blev der i slutningen af 1991 igangsat samarbejde mellem 
80 institutter i EF og et tilsvarende antal i Hviderusland, Rusland og Ukraine. Inden for 
de sidste år er der oprettet et centrallaboratorium i Ukraine. Der er fremsat forslag om 
at styrke samarbejdet ved at oprette et net af regionale forskningscentre i hver de tre 
republikker. Et sådant net vil have betydelige fordele, dels i form af bedre 
strålingsbeskyttelse for befolkningen, dels som platform for koordinering af mange 
internationale og bilaterale initiativer. 
Tilsvarende net i Central- og Østeuropa inden for affaldsforvaltning og retablering vil 
hjælpe landene dér til at finde sikre løsninger på deres specifikke problemer. Endvidere 
vil informationsnet give adgang til nyttige oplysninger om erfaringer med forvaltning af 
affald. Samarbejde inden for separation og transmutation, som er omtalt i punkt 2.2, vil 
ligeledes kunne komme på tale. 
3. GENNEMFØRELSE AF PROGRAMMET 
3.1 Samordnede aktioner og aktioner med omkostningsdeling 
170 
Under programmet gennemføres F&U-arbejdet ved hjælp af aktioner med 
omkostningsdeling og samordnede aktioner. EF yder støtte til aktiviteter med 
omkostningsdeling, idet støttens størrelse afhænger af den økonomiske og tekniske risiko 
og det pågældende forskningsområde. Der vil være særlig interesse for store integrerede 
projekter, som fastlægges i samråd med de vigtigste samarbejdspartnere. Derefter 
tilknyttes der andre samarbejdspartnere efter en udbudsrunde. 
Aktiviteter med omkostningsdeling suppleres med samordnede aktioner på de områder, 
hvor EF-programmet blot udnytter fordelene ved koordinering af medlemsstaternes og 
deres erhvervslivs indsats inden for et givet område. 
3.2 Formidling og udnyttelse af resultater 
Der opnås hurtig og effektiv resultatformidling ved direkte udveksling af statusrapporter 
mellem medlemmerne af et netværk, specialistmøder og tværfaglige konferencer samt 
systematisk offentliggørelse af årsrapporter, slutrapporter og referater fra videnskabelige 
seminarer. 
Desuden bliver F&U-resultaterne fra hvert netværk samlet i en database, så de 
videnskabelige og tekniske oplysninger bliver let tilgængelige. 
3.3 Uddannelse og mobilitet 
Gennem aktiviteter, der følger planen for Europæisk efteruddannelse inden for strålings­
beskyttelse (ERPET) og Eurokursus i nedlukning af nukleare anlæg, som afholdes i 
fællesskab med FFC/Ispra, skal der skabes uddannelses- og mobilitetsmuligheder for det 
videnskabelige personale. Forskermobilitet skal fremmes gennem udstationering til store 
F&U-projekter og stipendier. 
3.4 Internationalt samarbejde 
Gennem nært samarbejde med nationale og internationale organisationer inden for 
nuklear sikkerhed, affaldsforvaltning og strålingsbeskyttelse kan EF medvirke til at 
forbedre den nukleare sikkerhed og beskyttelsen af mennesker og miljø mod virkningerne 
af ioniserende stråling på verdensplan. EF's virksomhed vil yderligere integrere de 
enkelte medlemsstaters indsats for forbedring af den europæiske nukleare industris 
konkurrenceevne og tilvejebringe data af betydning for EF's lovgivningsaktiviteter. 
Der er allerede etableret samarbejde om og integration af forskning inden for nuklear 
sikkerhed sammen med en række tredjelande, herunder USA, Canada, Japan og flere 
EFT A-lande. Dette samarbejde vil tilsammen med samarbejde med landene i Central-
og Østeuropa, især Samfundet af Uafhængige Stater (SNG), føre til harmonisering af de 
forskellige landes tilgang til udvikling af sikkerhedsnormer på længere sigt. Der er 
ligeledes etableret nær kontakt til Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA), 
OECD's Kerneenergiagentur (OECD/NEA), Verdenssundhedsorganisationen (WHO) og 
forskellige internationale ikke-statslige organisationer såsom Den Internationale Kommis­
sion for Strålebeskyttelse (ICPR), Den Internationale Kommission for Strålingsenheder 
171 
og -Målinger (ICRU) og Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO). Dette 
internationale samarbejde er det vigtigste middel til at opnå global konsensus i de 
grundlæggende spørgsmål inden for nuklear sikkerhed og strålingsbeskyttelse. 
Et særlig omfattende og nært samarbejde med forskningsinstitutter og universiteter i 
SNG vil blive sat i gang i form af samarbejdsprojekter om følgerne af Tjernobyl-ulykken, 
og det vil medvirke til at validere basisresultaterne fra andre aktiviteter. For at kunne 
knytte teori og den virkelige kontamineringssituation sammen er det særdeles vigtigt, at 
der fremskaffes oplysninger om kontamineringen af miljøet og udsættelsen af 
befolkningen for stråling. Støtte til samarbejdsaktiviteter på dette område skal tages fra 
budgettet for rammeprogrammets anden foranstaltning (se bilaget). 
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Udforskning af nye koncepter 7-8% 
Reaktorsikkerhed 28-30% 
Afslutning af brændselskredsløbet 28-30% 
Viden om, måling af og mindskelse af virkningerne af udsættelse for stråling 28-30% 
Arven fra fortiden1 2-3% 
1 ALT 100% 
(202 millioner ECU) 
Arbejdet under området Arven fra fortiden bliver nært knyttet til aktiviteterne under 
rammeprogrammels anden foranstaltning. 
172 
FUSIONSENERGI 
Bilag I 
MÅL OG VIDENSKABELIGT OG TEKNISK INDHOLD 
INDLEDNING 
Det langsigtede mål for EF's aktiviteter, som i ét program sammenfatter alle 
medlemsstaternes (plus Sveriges og Schweiz's) aktiviteter inden for magnetisk indesluttet 
kontrolleret termonuklear fusion, er fælles konstruktion af sikre og miljøvenlige 
reaktorprototyper (afgørelse .../EØF, Euratom om rammeprogrammet 1994-1998). 
Dette mål, der er fælles for de fire omtrent lige store fusionsprogrammer i verden 
(Euratom, Japan, Rusland og USA), ligger inden for en tidshorisont, der måles i årtier. 
I Europa har integrering af magnetisk indesluttet fusion i ét enkelt EF-program været 
afgørende for, at de foreliggende menneskelige og økonomiske ressourcer har kunnet 
udnyttes optimalt. Ingen af medlemsstaterne ville have givet sig i kast med et program 
af JET's størrelse alene, og ingen af dem ville være blevet accepteret som ligeværdig 
samarbejdspartner i det verdensomspændende samarbejde om ITER-forsøgsreaktoren. 
Tværtimod er EF førende inden for ITER-samarbejdet i kraft af sin forsknings høje 
kvalitet og sine erfaringer med internt samarbejde. 
Varigheden af den påkrævede indsats og dens omfang i form af økonomiske og 
menneskelige ressourcer betyder, at EF's virke skal koncentreres direkte omkring målet, 
at alle de involverede organisationer skal danne et tæt sammenhængende netværk, og 
at samarbejdet med de store fusionsprogrammer uden for EF skal udnyttes maksimalt. 
Sikkerheds- og miljøspørgsmål er i centrum ved udformningen af det store anlæg, der 
næst efter JET indgår i den strategi, der skal føre til en kommerciel reaktorprototype: 
en forsøgsreaktor (Næste Trin), hvis overordnede mål er at eftervise, at udnyttelse 
af fusionsenergi til fredelige formål er videnskabeligt og teknologisk gennemførligt 
en demonstrationsreaktor (DEMO), der kan producere en betydelig elektrisk 
energimængde. 
I perioden 1994-1998 er hovedmålet at afslutte detailstudierne af Næste Trin under 
firepartssamarbejdet mellem Euratom, Japan, Rusland og USA om International 
Thermonuclear Experimental Reactor-Engineering Design Activities (ITER-EDA). 
Der er ligeledes behov for specialstudier i mulige forbedringer af plasmafysiske og 
-tekniske koncepter og til gennemførelse af det langsigtede teknologiske 
udviklingsarbejde, der skal bringe os nærmere udnyttelsen af fusion som energikilde. 
Resultaterne af sådanne studier vil blive udnyttet både ved driften af ITER-reaktoren og 
73 
på lidt længere sigt ved konceptformuleringen af DEMO-reaktoren. 
Dette er grunden til, at de tre emner, der er vist på figuren, skal udvikles sideløbende i 
perioden 1994-1998, og at indsatsen bliver koncentreret herindenfor, hovedsagelig i form 
af aktioner med omkostningsdeling. 
Næste Trin-aktiviteterne: Egentlig detailprojektering samt F&U til støtte for 
projektering, bygning og drift af Næste Trin 
Konceptforbedringer: 
Langsigtet teknologi: F&U inden for plasmafysik og -teknik, først og 
fremmest med sigte på DEMO-reaktoren 
F&U i teknologi, først og fremmest med sigte 
på DEMO-reaktoren og kraftreaktoren. 
174 
Det er ligeledes vigtigt, at medlemsstaternes indsats inden for alternativer såsom fusion 
ved inertiindeslutning samordnes, om muligt inden for rammerne af et internationalt 
samarbejde. 
Kriterier vedrørende sikkerhed og miljø er centrale elementer, der bliver bestemmende 
for, hvordan fusionsprogrammet kommer til at udvikle sig. 
Under udviklingen af programmet vil man især bestræbe sig på 
at styrke associeringssamarbejdet og forskermobiliteten yderligere 
at tilskynde industrien til at deltage 
at udvide det internationale samarbejde 
at øge synergien mellem forskning og avanceret uddannelse. 
Emner for videnskabelige og tekniske aktiviteter 
Næste Trin -aktiviteter 
ITER-EDA omfatter dels selve detailprojekteringen, som finder sted i den centrale 
fællesgruppe (Joint Central Team) og i hver af de fire partneres lokale grupper (Home 
Teams), dels F&U-støtte inden for fysik og teknologi, som udføres af de fire lokale 
grupper. For Euratoms vedkommende vil alle andre aktiviteter end deltagelse i den 
centrale gruppe blive koordineret i NET-gruppen, og de skal udføres ved JET, i 
associeringerne, ved Det Fælles Forskningscenter (FFC) og i industrien. 
Forskningen inden for plasmafysik og -teknik til støtte for ITER-EDA videreføres ved 
JET-anlægget og ved associeringernes specialanlæg, og den kommer især til at dreje sig 
om fjernelse af partikler og varme, opvarmning, plasmaindeslutning og -sammenbrud 
samt længerevarende plasmapulser. JET-anlæggets hovedopgave er at etablere metoder 
til at kontrollere plasmaurenheder, som er pålidelige under de forhold, der bliver 
fremherskende i Næste Trin-anlægget, og dernæst som afslutning på programmet at 
gennemføre drift ved høj ydelse med deuterium-tritium-plasmaer. Efter opløsning af JET-
fællesforetagendet1 vil JET-ekspertise og -udstyr om muligt blive benyttet til at 
gennemføre yderligere videnskabeligt udviklingsarbejde til støtte for Næste Trin-projektet. 
Den del af teknologi- og -konstruktionsopgaverne i forbindelse med ITER-EDA, som EF 
har fået overdraget, skal først og fremmest udføres i associeringerne, ved FFC og i 
industrien. Med det formål både at øge EF's konkurrenceevne ved opførelsen af ITER 
og at bevare muligheden for at fortsætte mod næste trin, hvis ITER-samarbejdet skulle 
vise sig ikke at kunne videreføres, skal der skabes den nødvendige kompetence inden for 
1 Ifølge Rådets afgørelse 91/677/Euratom af 19. december 1991 oprettes fællesforetagendet for 
perioden indtil 31. december 1996. 
175 
nøgleteknologierne til næste trin, især inden for supraledende magneter, komponenter, 
der vender ind mod plasmaet, drifts- og miljøsikkerhed, brændselskredsløbet, 
fjernvedligehold og nedlukning af anlægget. Den nuværende generation af anlæg til 
teknologisk afprøvning vil blive udnyttet til det yderste. Speciallaboratorierne ved FFC, 
ved JET og i associeringerne bliver med til at vise, hvordan tritium kan anvendes uden 
fare. 
Der vil blive udpeget og beskrevet en kandidatlokalitet i Europa for placering af Næste 
Trin. 
Protokol nr. 1 til ITER-EDA-aftalen dækker perioden indtil marts 1994. Forslaget om 
indgåelse af protokol nr. 2 vil blive forelagt for Rådet så betids, at ITER-EDA-arbejdet 
ikke bliver afbrudt. Efter planen skal ITER-EDA være afsluttet medio 1998. Inden da 
skal der således træffes afgørelse om, hvor, hvornår og hvordan Næste Trin skal bygges; 
Kommissionen vil lade fusionsprogrammet gennemgå en ekstern evaluering, inden den 
fremsætter noget forslag herom. 
Konceptforbedringer 
Forskning i konceptforbedringer, der bygger på tokamakker og lignende konfigurationer, 
er af afgørende betydning for, at man på længere sigt kan definere DEMO-anlægget. 
Forskningen skal ligeledes medvirke til at færdiggøre detailprojekteringen af Næste Trin­
anlægget og forberede driften af det. 
De teknikker, der i dag benyttes til løsning af forskellige plasmafysiske og -tekniske 
problemer, som for de flestes vedkommende er fælles for alle toroidale anlæg med 
magnetisk indeslutning, trænger til forbedring. Realisering af sådanne forbedringer vil 
kræve udvidelse af igangværende programmer og muligvis modernisering af bestående 
udstyr og bygning af nyt. Nærmere betegnet vil der blive gennemført undersøgelser af 
bedre indeslutningsmetoder, magneto-hydrodynamisk stabilitet, vekselvirkninger mellem 
plasma og væg, tilførsel af brændsel og fjernelse af helium og varme, opvarmning og 
plasmastrømgenerering i følgende bestående anlæg: TORE-SUPRA, ASDEX-U, 
TEXTOR, FTU, COMPASS, START, TCV, RTP, ISTTOK, TJ-I-U, TJ-II, WVII-AS, 
RFX og EXTRAP T-2. Der skal udvikles nye plasmadiagnostiske metoder, og der skal 
iværksættes teoretiske aktiviteter, især vedrørende plasmamodeller, til støtte for 
ovennævnte undersøgelser. 
Forberedende aktiviteter er allerede i gang; dem, der er længst fremme, vedrører: 
Detailprojektering af og udvikling af prototypekomponenter til en eventuel stor 
stellarator (WVII-X), som skal påvise en sådan konfigurations overlegne ydelse; 
konceptundersøgelser af stellaratorers potentiel som fusionsreaktorer. 
Et muligt tokamak-koncept med henblik på antændelse; Det Rådgivende Udvalg 
for Fusionsprogrammet vil muligvis få forelagt et revideret forslag til nærmere 
behandling. 
176 
Eventuel modernisering af visse tokamakker, f.eks. TORE-SUPRA. 
Forskningen vil fortsat være centreret om magnetisk indeslutning. Alternativer såsom 
inertiindeslutning ved hjælp af højeffektlasere eller partikelstråler vil i et vist omfang 
blive taget op, om muligt i forbindelse med internationalt samarbejde. Også mulighederne 
for at benytte avanceret brændsel såsom blandinger af deuterium og helium-3 i fremtidige 
kommercielle reaktorer vil blive studeret. 
Langsigtet teknologi 
Den langsigtede teknologiindsats skal forstærkes, således at de tekniske problemer ved 
udnyttelse af fusion som energikilde kan løses på en både teknisk og miljømæssigt 
forsvarlig måde. En afgørende forudsætning for, at fusionsenergi kan vinde udbredelse, 
er, at den bliver både teknisk og miljømæssigt acceptabel og økonomisk levedygtig. Den 
langsigtede teknologiindsats skal gøres inden for associeringerne, ved FFC og i industrien, 
og den kommer især til at omfatte: 
Udvikling af tritiumdannende kappe med henblik på bygning af kappemoduler til 
DEMO, som først skal afprøves i ITER. 
Udvikling af strålingsbestandige materialer, der kun aktiveres i ringe grad; forsøg 
med sådanne materialer kræver rådighed over en kilde med højenergineutroner. 
Detailundersøgelserne af et sådant anlæg skulle blive sat i gang i perioden 1994-
1998, helst i international sammenhæng. 
Fortsættelse af analyserne af, om fusionsenergien er sikker og samfundsmæssigt 
acceptabel. 
Gennemførelse 
Perioden 1994-1998 er kendetegnet ved, at fællesforetagendet JET, der er 
hovedpillen i den europæiske fusionsforskning, opløses. Når fællesforetagendet er 
ophørt, skal de forskningsdata, der er indhentet, udnyttes fuldt ud. JET's 
ekspertise vil blive overført til andre aktiviteter under programmet, bl.a. ITER; 
JET-udstyr vil blive udnyttet inden for endnu ikke fastlagte organisationelle 
rammer, hvor det er hensigtsmæssigt; f.eks. vil forskning i nedlukning af JET 
kunne indgå i programmet. 
Der vil blive kompenseret for fællesforetagendets opløsning gennem styrkelse af 
samarbejdet i associeringerne. Der vil blive søgt nye samarbejdsformer mellem 
associeringerne, hvorunder der tages hensyn til forskningsprojekternes europæiske 
karakter og begrænsede varighed. Der vil gennem en tilpasning af de nuværende 
forvaltningsformer blive tilskyndet til, at fiere associeringer går sammen i 
integrerede konsortier til gennemførelse af fælles projekter. Associeringerne og 
FFC kommer til at yde et meget stort bidrag til fysik- og teknologiprogrammerne 
i forbindelse med projektering, bygning og drift af ITER. 
177 
Industrien vil blive tilskyndet til større deltagelse, både kvalitativt og kvantitativt, 
med det formål både at lade industriens ekspertise indgå i bygningen af Næste 
Trin og at sikre, at industrien behersker samtlige nøgleteknologier til bygning af 
kommende fusionsreaktorer. De foranstaltninger, der er sat i værk i perioden 
1990-1994 med henblik på at få industrien til at deltage i EF's bidrag til ITER-
EDA, både i form af egentlige studier og i ledsagende F&U, vil blive genstand for 
en nøjere gennemgang og om nødvendigt ændret. Især vil formidling af 
videnskabelige og tekniske resultater fra fusionsprogrammet til industrien blive 
udbygget. 
Mulighederne for, at det internationale samarbejde kan videreføres efter ITER, 
skal undersøges, f.eks. i form af fælles planlægning med de største 
fusionsprogrammer i verden. Blandt samarbejdsmulighederne er et 
materialeprøvningsanlæg med en kilde til højenergineutroner og specialanlæg til 
konceptforbedringer. 
I betragtning af, hvor lang tid indsatsen for udnyttelse af fusionsenergi strækker 
sig over, vil der blive lagt vægt på, at EF's forskningsgrupper fastholder deres høje 
faglige niveau og ikke splittes, at forskeres og teknikeres mobilitet øges, og at 
synergivirkningen mellem forskning og avancerede uddannelser fremmes gennem 
stærkere bånd til bredere forskerkredse i Europa. 
Den decentraliserede forvaltning af fusionsprogrammet, der ligger i selve programmets 
netværksstruktur, har vist sin styrke og bliver videreført. 
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder1 
Område 1: Næste Trin-aktiviteter 
Område 2: JET-fællesforetagendet 
Område 3: Konceptforbedringer 
Område 4: Langsigtet teknologi 40-50%2 
19-23%3 
24-30% 
5-9% 
' Fordelingen udelukker ikke, at el projekt kan henhøre under liere områder. 
Herunder egentlige konstruktionsaktiviieter og den påkrævede F&U-støtte inden for fysik og 
teknologi. 
3 Aktiviteterne i JET-fællesforetagendet, der er en selvstændig juridisk person, vedrører 
hovedsagelig støilc til Næste Trin. 
178 
I ALT 100% 
(930 millioner ECU) 
178 
FJERDE RAMMEPROGRAM: FØRSTE FORANSTALTNING, SJETTE EMNE, 
TRANSPORT, "FORSKNING FOR EN EUROPÆISK TRANSPORTPOLITIK" 
GENERELLE BETRAGTNINGER 
Formuleringen og gennemførelsen af den fælles transportpolitik kræver et målrettet 
forskningsprogram, hvis resultater kan bidrage til opbygning af et effektivt og rentabelt 
person- og godstransportnet, der også er acceptabelt ud fra et miljø-, samfunds- og 
energiforbrugssynspunkt. 
Forskningen skal forbedre de enkelte transportformers effektivitet, fremme deres 
integration i det europæiske net og underbygge fællesskabsinitiativer på transportområdet 
på både nationalt og europæisk plan. 
Transport tegner sig i den europæiske økonomi for 6,5 mio. arbejdspladser og 7-8% af 
BNI. 
Efterspørgslen efter transport er vokset drastisk - med 70% siden 1970 - og vokser 
fortsat. Det har medført en stadig større overbelastning, ineffektivitet og mangel på 
sikkerhed. De deraf følgende omkostninger for den europæiske økonomi anslås til ca. 50 
mia. ECU pr. år for vejtransporten og 4 mia. ECU for lufttransporten i dag og 10 mia. 
ECU i år 2000. Transporten er den næststørste forbruger af ikke-vedvarende energi, og 
i modsætning til, hvad der gælder for industrien og husholdningerne, vokser dens forbrug 
fortsat. 
Transportforskningens resultater får dermed direkte indflydelse på økonomien og 
livskvaliteten i Fællesskabet. Ud over de direkte virkninger for transportmiddelindustrien 
vil de bidrage til hele den europæiske industrisektors udvikling og effektivitet. 
Udnyttelsen af de muligheder, der ligger i de nye teknologier, den økonomiske vækst og 
forbedringen af livskvaliteten giver nu grundlag for fjernelse af hindringerne mellem de 
forskellige transportformer - og mellem transporten og informations- og 
kommunikationssystemerne - og indførelse af en integreret fælles strategi. 
Arbejdet må således rettes mod to prioriteter: tilvejebringelse af elementerne i en strategi 
for dels virkeliggørelsen af et transeuropæisk multimodalt net, dels optimering af 
transportnettene. 
Den første prioritet skal tjene til at give industrien og de berørte myndigheder egnede 
beslutningsværktøjer - baseret på en bedre viden om og forståelse af trafikstrømmene 
(udvikling af hensigtsmæssige prognosemodeller for den europæiske transport) og deres 
indbyrdes samspil og afhængighed - til vurdering af transportefterspørgslen, udvikling af 
scenarier for effektive transportnet, vurdering af virkningerne af ændringer i 
efterspørgslen og fordelingen på transportformer og den institutionelle, økonomiske, 
sociale, miljømæssige og energimæssige effekt heraf, med udgangspunkt i statistiske 
oplysninger, der gør det muligt at fastslå behovene og begrænsningerne, så der kan 
opstilles retningslinjer for en fremtidig indsats. 
179 
Disse værktøjer skal give de politiske instanser mulighed for at udstikke rammerne for 
langsigtede offentlige og private investeringer i infrastruktur og indførelse af nye styrings-
og kommunikationsteknologier i transportsektoren. 
Den anden prioritet skal tjene til at sikre dels udvikling af kompatible systemer til styring 
af transportformerne, hvilket er absolut nødvendigt af hensyn til nettenes interoperabilitet 
og indbyrdes sammenkobling og adgangen til dem, dels forbedring af 
transportsystemernes kapacitet, sikkerhed, pålidelighed og kvalitet. 
Forskningen vil blive udført på sammenhængende og koordineret vis, og der vil blive 
taget hensyn til aktiviteterne under emnerne "industriteknologi", "telematik", "miljø" og 
"energi", når de bidrager til realisering af målene for den fælles transportpolitik. Arbejdet 
vedrørende de generiske teknologier sorterer i realiteten under hvert af den første 
foranstaltnings tilsvarende emner. 
Der forventes konkrete resultater på kort og mellemlang sigt, så der kan gås frem efter 
et modulmønster og gradvis udformes transportsystemer under behørig koordinering med 
EUREKA. 
Hvad de små og mellemstore virksomheder angår, vil der blive taget særlige skridt til at 
stimulere deres deltagelse i programmet ("teknologisk stimulation"), idet man her vil 
Dygge på erfaringerne med CRAFT-aktioner og feasibility-præmier 
(gennemførlighedspræmier). 
Der vil til enhver tid (som led i en åben og løbende forslagsindkaldelse) kunne 
fremlægges forslagsskitser ("outline proposal"), og de udvalgte forslagsstillere vil få en 
feasibility-præmie til partnersøgning og udarbejdelse af et detaljeret forslag. Efter 
vurderingen af det detaljerede forslag træffes der afgørelse om, hvorvidt selve 
forskningsprojektet skal finansieres. 
A. STRATEGISK FORSKNING FOR Er TRANSEUROPÆISK MULTIMODALT 
NET 
Formålet med arbejdet er at maksimere systemernes synergi og kompatibilitet for at sikre 
transportformernes interoperabilitet og indbyrdes sammenkobling og deres integration 
i det transeuropæiske transportnet. Det vil især dreje sig om at nå frem til en indgående 
viden om og en samlet forståelse af dette europæiske transportsystem, dets bestanddele 
og den indbyrdes forbindelse og afhængighed mellem de forskellige komponenter. Selv 
om de nationale initiativer kan bidrage til virkeliggørelse af disse mål, er og bliver den 
forskning, Fællesskabet står for efter subsidiaritetsprincippet, en nødvendighed, da 
Fællesskabet må: 
samordne og styrke forskningen for at opretholde den teknologiske udvikling og 
imødegå den amerikanske og asiatiske konkurrence 
styre udviklingen af den internationale trafik, der kræver en strategi og initiativer 
på fællesskabsplan 
180 
fremme den fælles transportpolitiks initiativer i kraft af resultaterne af den fælles 
forskning. 
Forskningsresultaterne skal bidrage til en samlet viden om det europæiske 
transportsystem og give det nødvendige grundlag for opbygningen af et transeuropæisk 
multimodalt net i kraft af samfundsøkonomisk og teknologisk forskning under særlig 
hensyntagen til det samfundsmæssige udbytte (welfare economics) og de eksterne 
omkostninger, således at der kan afstikkes retningslinjer for udviklingen af den fælles 
transportpolitik. 
Denne viden omfatter udnyttelse af nye teknologiske muligheder til etablering af et 
effektivt statistisk system vedrørende transporten i Europa, beherskelse af teknikker til 
opstilling af modeller og scenarier for transportbehovene i byer og på regionalt og 
internationalt plan samt fælles metoder til vurdering af teknologiske nyskabelser eller nye 
transportkoncepter i forbindelse med den økonomiske effektivitet, sikkerheden og 
miljøet. Den skal også omfatte fastlæggelse af fælles kriterier til vurdering af de enkelte 
transportformers muligheder for at bidrage effektivt til det transeuropæiske transportnet 
og fastlæggelse af parametre for validering og gennemførelsesstrategi. 
Arbejdet skal specielt give mulighed for at vurdere transportstrømmene (art og størrelse) 
og udforme fælles metoder til vurdering af de nye teknologiers bidrag og de voksende 
begrænsninger, der følger af hensynet til miljøet, sikkerheden og en rationel 
energiudnyttelse. Der må samtidig fastlægges udviklingsstrategier og forsøgsprogrammer 
(pilotprojekter) med udgangspunkt i den bestående infrastruktur og de teknologiske 
nyskabelsers bidrag. 
Dette informationssystem vil blive yderligere udviklet - takket være de nye teknologier 
(f.eks. EDI) - for at lette og fremskynde dataindsamlingen, forbedre oplysningernes 
kvalitet og pålidelighed og lette adgangen for brugerne. I statistisk henseende vil der også 
kunne drages fordel af fremskridtene inden for rumrepræsentations- og modelsystemerne 
(geografiske informationssystemer), der vil muliggøre en bedre fortolkning af dataene ved 
sammenholdelse med topografiske oplysninger. 
Der vil blive lagt vægt på at sikre sammenhæng mellem de forskellige aktiviteter under 
den første foranstaltnings sjette emne og mellem disse aktiviteter og det fjerde 
rammeprograms øvrige transportrelevante forskning, så dette arbejde som helhed kan 
bidrage til formulering af retningslinjer for den fælles transportpolitiks initiativer. 
B. OPTIMERING AF NETTENE 
Jernbanetransport 
Arbejdet skal først og fremmest rettes mod fjernelse af hindringerne for de nationale 
jernbanesystemers kompatibilitet og følgelig mod tekniske og økonomiske løsninger, der 
kan sikre jernbanenettets interoperabilitet, specielt som undersystem og led i et 
europæisk intermodalt system. 
181 
For det første er et af de prioriterede spørgsmål fortsat kompatibiliteten mellem 
systemerne til kontrol af togtrafikken og dermed videreførelse af det arbejde, der er 
indledt under EURET-programmet. Formålet med denne forskning er at udvikle et 
europæisk system til styring af jernbanetrafikken, herunder dets vigtigste 
funktionsspecifikationer, idet der bl.a. bygges på resultaterne af forskningen inden for 
generiske teknologier under andre programmer. Den udføres i samarbejde med 
jernbanerne og industrien og skal udmunde i en fælles arkitektur for det europæiske 
trafikstyringssystem, hvorefter der skal gennemføres pilotprojekter til validering af 
teknologien på grundlag af konkrete anvendelser. 
Det forestående arbejde omfatter bl.a. færdigudvikling af systemets specifikationer og 
undersøgelse af de ergonomiske aspekter og menneskelige faktorer, 
informationsudvekslingen og udstyrets udformning. Det vil således også dreje sig om 
grænsefladerne mellem sammenhørende systemer, dvs. kommunikation, styring og 
information til publikum og andre servicegrene. I betragtning af denne fælles arkitekturs 
betydning for udviklingen af de europæiske jernbanenet, og især højhastighedsnettene, 
må forskningsresultaterne tillige valideres i forbindelse med sikkerhedskriterier opstillet 
på fællesskabsplan. 
For det andet drejer det sig også om jernbanernes sikkerhed i og med, at driften af dem 
hviler på princippet om udstyrets og systemernes iboende sikkerhed. For at realisere de 
nye funktioner må der anvendes hardware- og software-komponenter, hvis fejlfrekvens 
ikke på forhånd er kendt og heller ikke nødvendigvis begrænset. Intet system er derfor 
helt sikkert, og der består altid en risiko for svigt, uanset hvor lille den måtte være. Disse 
risici bør kvantificeres, så der kan anvendes harmoniserede kriterier i hele Fællesskabet, 
og beslutningerne om investeringer i sikkerhedsudstyr kan træffes ud fra den merværdi, 
der opnås. Forskningsarbejdet vil om muligt bygge på teknikker, der er udviklet til andre 
industrier, og tilpasning af dem til jernbanernes specielle forhold eller om nødvendigt 
udvikling af nye koncepter. 
En jernbanestræknings kapacitet begrænses af, at der må være en sådan afstand mellem 
togene, at de hver især kan standse sikkert på det frie sporafsnit foran dem. Med de 
nuværende sikkerhedssystemer bliver den frie strækning ofte længere end nødvendigt, 
hvilket skyldes manglende kendskab til togenes bremseevne, kommunikationssystemerne 
og de tilladte og brugte punktafstande. I områder med stor trafiktæthed er det 
nødvendigt at øge passagekapaciteten, hvilket vil indebære anvendelse af nyskabelser 
udviklet under andre programmer og nye teknikker og sikkerhedssystemer. Der er derfor 
også behov for forskningsarbejde til forbedring af sikkerhedssystemernes ydeevne og 
pålidelighed. 
For det tredje, hvad mere specielt angår jernbanenettenes indbyrdes sammenkobling og 
interoperabilitet, må forskningen koncentreres om fjernelse af de hindringer for togenes 
kørsel, især ved grænserne, der følger af de nationale nets teknologi og specifikationer, 
og der er brug for nye løsninger til overvindelse af dem. Denne forskning skal på 
grundlag af resultaterne af andre EF-forskningsaktiviteter føre til udarbejdelse af 
specifikationer for interoperabilitet og de nødvendige normer af bindende karakter som 
forudset i de igangværende fællesskabsprojekter vedrørende transeuropæiske net for 
højhastighedstog og traditionelle tog og dertil knyttede undersystemer (infrastruktur, 
182 
strømforsyning osv.). 
Integrerede transportkæder 
Med virkeliggørelsen af det indre marked, EF's kommende udvidelse og de central- og 
østeuropæiske landes overgang til markedsøkonomi vil der uundgåeligt komme en stærk 
vækst i den internationale godstransport. Generelt ventes trafikken fordoblet i løbet af 
tyve år. En sådan udvikling i efterspørgslen gør det bydende nødvendigt, at de offentlige 
myndigheder sætter ind på at få udbudsstrukturen ændret radikalt, da hovedparten af 
væksten i trafikken ellers vil blive opsuget af den nu dominerende transportform: 
vejtransporten. 
Der er en bred erkendelse af, at vejtransporten medfører store eksterne omkostninger. 
Dens betydelige gener i form af luftforurening, støj, manglende sikkerhed og 
overbelastning af vejnettet væltes nu over på samfundet. 
Her kommer multimodal transport ind som en lovende løsning. Udviklingen af den 
multimodale transport vil bidrage til formindskelse af vejtrafikken og forbedring af 
miljøkvaliteten. 
Arbejdet skal baseres på den hidtidige forskning på det teknologiske, økonomiske, sociale 
og miljømæssige felt og tage sigte på at undersøge omkostningerne og fordelene ved 
trafikkens omlægning fra én transportform til en anden med udgangspunkt i en vurdering 
af de faktiske muligheder for omlægninger (f.eks. short sea shipping). Det vil især dreje 
sig om fire prioriteter: 
forbedring af grænsefladerne mellem transportformerne, herunder 
omladningscentre, for at sikre en hurtig og pålidelig omladning af godset eller 
transportmateriellet under hensyntagen til de økonomiske, tekniske og logistiske 
aspekter og ligeledes de små og mellemstore virksomheders adgang til multimodal 
transport 
multimodalt transportmateriel, herunder specielt materiel til intermodal transport; 
dette arbejde vil også omfatte lasteenheder (unit loads) tilpasset både industriens 
behov og de infrastrukturmæssige begrænsninger 
bestående og planlagte infrastrukturer og deres modale interoperabilitet, bl.a. med 
henblik på at sikre, at yderområder og isolerede områder i Fællesskabet tilkobles 
logistik, for hele den multimodale transportkæde, med særligt henblik på styring 
og anvendelse af integrerede telematiksystemer (informatik og kommunikation). 
Lufttransport 
Arbejdet vil først og fremmest dreje sig om styring af lufttrafikken (ATM) inden for en 
samlet europæisk strategi udviklet i nært samarbejde med Eurocontrol og 
medlemsstaterne. Med udgangspunkt i det hidtidige arbejde vedrørende arten af den 
samlede lufttrafikstyring tager arbejdet sigte på at vurdere og afprøve integrationen af 
de operationelle og teknologiske elementer i det fremtidige lufttrafikstyringssystem 
(operationelt fra 2006), der skal gøre det muligt med lavere omkostninger at øge 
183 
sikkerheden for en fordoblet kapacitet. 
Denne forskning vil bl.a. bidrage til udformning af den europæiske anvendelse af arbejdet 
inden for rammerne af ICAO (CNS/ATM). 
Det vil specielt dreje sig om inden for rammerne af dette strategiske tiltag at udarbejde 
et samlet ATM-koncept omfattende integration af lufthavnsstyringssystemerne i kraft af 
hensigtsmæssig modelopstilling og simulation, og at nå frem til fastlæggelse af en 
funktionel arkitektur på højt plan, hvor det præciseres, hvilke betingelser systemet skal 
opfylde. 
Dette arbejde vil også bygge på resultaterne af forskningen inden for generiske 
teknologier under andre programmer og indkredse de nødvendige applikationsteknologier 
til udvikling af et teknologisk, operationelt og organisatorisk effektivt system. 
Den operationelle integration vil tillige omfatte den menneskelige indgribens rolle, 
automatisering af planlægnings- og kontrolfunktionerne, anvendelse af et eksperimentelt 
aeronautisk telekommunikationsnet (ATN - Aeronautical Telecommunication Network) 
og udnyttelse, om fornødent med tilpasning, af nyskabelser udviklet som led i andre 
foranstaltninger. Integrationen af disse elementer vil i første omgang blive afprøvet med 
"prøvebænke" for at kvantificere den forbedring, der opnås i trafikstyringssystemet med 
hensyn til kapacitet og sikkerhed. For at fremme integrationen og valideringen vil der 
blive udarbejdet en valideringsplan, og der vil blive fastlagt en metodologi for hele 
processen. Der vil blive udviklet og foretaget validering af hensigtsmæssige 
certificeringsmetoder for sådanne styringssystemer (ATM), der er meget følsomme 
(critical failure). 
Arbejdet vil desuden dreje sig om lufttransportens sikkerhed, bl.a. med det formål at 
fremme og supplere arbejdet inden for Joint Aviation Authorities og de nationale 
luftfartsorganer. 
Hvad angår certificering og kontrol af luftdygtigheden, vil arbejdet bl.a. tage sigte på at 
opstille modeller for og vurdere de luftdygtighedsfaktorer og operationelle faktorer, der 
har indflydelse på sikkerheden, at indkredse løsninger med henblik på forbedring af 
sikkerheden og at underbygge fremtidige foranstaltninger inden for standardisering og 
fastlæggelse af regler og forskrifter. 
På det strategiske plan vil formålet med forskningsarbejdet bl.a. være at opstille modeller 
for visse kritiske faktorers indflydelse, såsom kriterier for passagerernes overlevelse og 
ydre risici (isdannelse, sammenstød med jorden, elektromagnetisk integritet, motorens 
indsugning af fremmedlegemer osv.) og kriterier for flyets pålidelighed og sikkerhed 
(luftdygtighedsnormer ...), i forbindelse med støj, emissioner osv. 
Hvad specielt angår overlevelse, kontrol af luftdygtigheden og operationer under 
flyvningen, vil arbejdet dreje sig om vurdering af teknologier til forbedring af beskyttelsen 
mod brand og hårde stød, evakuering af passagererne, maskinens integritet og 
pålideligheden af teknikkerne til påvisning af revner, certificeringsmetoder, den 
menneskelige faktor under langvarige flyvninger og i intensive arbejdsperioder og 
kriterier for start og landing på baner, hvor betingelserne vanskeliggøres af de 
184 
atmosfæriske forhold. 
Bytransport 
Bytransporten frembyder tre typer problemer: energieffektivitet, transportsystemernes 
effektivitet og miljøbeskyttelse. 
De tekniske svar på disse problemer er ikke nødvendigvis ens, men skal tilsammen 
bidrage til at løse de tre problemer. Der må derfor sikres sammenhæng mellem 
foranstaltningerne på områderne telematik, energi og transport. 
Arbejdet skal føre frem til løsninger, der kan gøre bytrafiksystemerne mere attraktive og 
effektive og øge deres kapacitet, rationalisere trafikstyringen og transportefterspørgslen, 
så levevilkårene i byerne forbedres, og bidrage til oprettelse af et virkeligt net for 
borgerne. Forskningen vil især dreje sig om: 
økologisk trafikforvaltning 
styring af sikkerheden, inklusive for ubeskyttede trafikanter 
optimering af udnyttelsen af vejnettet 
foranstaltninger og betingelser, der kan fremme brugen af offentlige 
transportmidler frem for private 
indretning af steder, hvor der skiftes mellem lokaltrafik og fjerntrafik, for at 
forbedre adgangen til byerne. 
Den skal også omfatte undersøgelse af dels finansierings- og takstfastsættelsessystemerne 
for bytrafikken, især den offentlige transport, som foreslået i hvidbogen, dels de eksterne 
omkostninger i forbindelse med de forskellige transportformer i byområder 
(offentlig/privat, kompetenceniveau). Der vil blive lagt særlig vægt på undersøgelse af 
virkningerne af de forskellige systemer for finansiering af den offentlige transport. 
Nu, hvor det indre marked er ved at være på plads, overvejer alle medlemsstaterne nye 
organisationsformer og finansieringsmåder for bytransportsystemerne. Det indebærer 
anvendelse af nye teknologier, herunder brug af telematikredskaber, nye energiformer, 
nye transportmidler, trafikregulering, bompenge, rejseplanlægning og styring af 
parkeringen. Det drejer sig her om at integrere disse elementer under hensyntagen til de 
særlige forhold i byområderne og at foretage en samlet vurdering af denne integration 
ved hjælp af pilotprojekter. 
Hovedparten af byerne vil skulle indføre en vifte af sådanne foranstaltninger, men man 
ved endnu ikke ret meget om deres komplekse vekselvirkninger i forskellige 
kombinationer og deres samspil med regionalsystemerne. Det vil være tænkeligt 
efterhånden at afprøve de forskellige foranstaltninger i byer udvalgt til forskningsformål, 
så man kan nå frem til validering og gradvis iværksættelse. 
185 
En validering af fremgangsmåderne ved simulation og forsøg "i marken" er i realiteten 
nødvendig for at vurdere de miljømæssige og samfundsøkonomiske virkninger og 
ligeledes de nye teknologiers bidrag og de organisatoriske aspekter (industri- eller 
telematikfornyelser, regler og forskrifter eller nyorganisering af transporten), der skal føre 
frem til en bæredygtig mobilitet. 
Søtransport 
Formålet med forskningen er at øge søtransportens effektivitet og forbedre sikkerheden 
og miljøbeskyttelsen i kraft af fælles løsninger på de store problemer af strategisk og 
teknologisk art og udvikling af operationelle systemer, der omfatter de nye generiske 
teknologier, de organisatoriske faktorer og de menneskelige ressourcer. Arbejdet vil for 
det første bl.a. vedrøre vurdering af og opstilling af modeller for søtransportudbuddet og 
-efterspørgslen og godsstrømmene på såvel verdensplan som europæisk plan. Der er især 
grund til at undersøge den korte søtransports (short sea shipping) rolle i forbindelse med 
logistikkæden og behovene for harmonisering af procedurer. Dette skal også omfatte 
udvikling og vurdering af sø/indre vandvejs-transportsystemerne og analyse af 
konkurrencen mellem operatørerne (i og uden for Fællesskabet) inden for samtlige 
funktioner (til lands og til vands), ledelsesstrukturerne, kæden af menneskelige ressourcer 
og servicekvaliteten (total kvalitetskontrol). 
For det andet skal der foretages en vurdering (bl.a. ved simulationer) af nye teknologiers 
og specielt nye kommunikations- og informationsteknologiers bidrag til forbedring af 
styringen af søtrafikken. Især skal informationsudvekslingen mellem havnene og 
havnesamfundene forbedre godsstrømmene, sikkerheden og havnenes grænsefladerolle. 
Det er tillige formålstjenligt at undersøge og udvikle nye teknikker for samtlige 
operationer (skibe og havne), og der bør her specielt tages hensyn til problemet 
vedrørende standardisering af lasteenheder. 
Der bør også foretages en analyse af mulighederne for at accelerere søtransportens 
ydelser ved indførelse af nye teknologier, herunder nye hurtige transportsystemer for gods 
og passagerer, og en undersøgelse af disses virkninger for de faglige kvalifikationer og 
infrastrukturkapaciteten. Dette skal udmunde i definition af en ny generation af mere 
ydedygtige driftssystemer og skibe, der kan give mere effektive, sikre og miljøvenlige 
operationer (f.eks. højere hastighed, reduktion af emissioner og energiforbrug); der vil 
især være grund til at undersøge, hvilke konstruktions- og designkrav der skal stilles til 
skibene som følge af sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med transport af farligt 
gods. Det forudses også at undersøge brugen af alternative og mere miljøvenlige 
energikilder og behandlingen af affald fra skibene og i havnene. 
For det tredje skal der foretages en vurdering af de faktorer, der har indflydelse på 
søtransportens sikkerhed. Der vil blive udviklet metoder til simulation af trafikscenarier. 
Anvendelsen af integrerede telematikredskaber vil blive vurderet. De menneskelige 
faktorers virkninger for sikkerheden vil blive undersøgt i fuld udstrækning (f.eks. drift af 
skibene, kontrol og styring af trafikken og operationerne på landjorden). Der forudses 
udviklet fælles kriterier for fastlæggelse af besætningernes uddannelsesniveau og en 
fælles metodologi for uddannelse og certificering og parallelt hermed procedurer for 
samtlige operationer (til lands og på skibet), kommunikation og trafikstyring. 
186 
Arbejdet vil også omfatte en mere specifik forskning, bl.a. vedrørende: 
en fælles metodologi for indsamling og analyse af information om uheldsårsager 
og midler og redskaber til afhjælpning/forebyggelse 
færdigudvikling af en operationel løsning for et elektronisk søkortsystem på 
europæisk plan 
harmonisering af fælles procedurer på europæisk plan til lettelse af 
godsstrømmene 
en fælles fremgangsmåde for vurdering af forurenings- og aflejringsproblemerne 
i havnene og løsning af dem. 
Indre vandveje 
Arbejdet vil vedrøre anvendelse af nye generiske teknologier i relation til organisation 
og menneskelige ressourcer inden for denne transportform. 
Det vil omfatte undersøgelse af indre vandvejs-transportens rolle i den samlede kæde og 
fastlæggelse af kriterier for vurdering af scenarier, der fuldt ud kan afspejle denne 
transportforms betydning og potentiale og især hindringerne for, at efterspørgslen efter 
godstransport rettes mod eller overføres til den. 
Arbejdet skal især gøre det muligt at overføre resultaterne af forskningen i generiske 
teknologier til denne transportform ud fra cost-benefit-, sikkerheds- og 
miljøvirkningskriterier, bl.a. med sigte på forbedring af samtlige operationer på skibene 
og i havnene. Det vil ligeledes være formålstjenligt at undersøge udviklingen i prammenes 
konstruktion og karakteristika i forhold til hastighedsforøgelser og nedbringelse af 
emissioner og energiforbrug. Der skal endvidere foretages undersøgelser af de 
menneskelige faktorer i forbindelse med sikkerheden på skibene og landinfrastrukturen, 
herunder specielt betingelserne for certificering, uddannelse og brug af 
telematikredskaber. Arbejdet vil desuden dreje sig om navigationsforhold, hydrodynamik 
på lav dybde, infrastrukturer, havne, trafikstyring, organisation og informationsstrømme 
vedrørende gods. 
Vejtransport 
Forskningen skal bidrage til dels at øge vejtransportens effektivitet og de eksisterende 
infrastrukturers kapacitet, dels at optimere antallet af rejser. 
Der er på isoleret vis udviklet mange teknologier, og der skal nu foretages en samlet 
vurdering af deres bidrag til en bæredygtig mobilitet. Det skal ske ved hjælp af opstilling 
af modeller, simulation og forsøg "i marken" (herunder pilotprojekter). 
Arbejdet skal føre til identificering af egnede anvendelser af teknologierne og analyse af 
deres vekselvirkninger og samfundsøkonomiske effekt. 
187 
Forskningen skal også bidrage til en fælles politik for færdselssikkerhed i kraft af 
prænormative undersøgelser og undersøgelser af lovgivning. 
Den skal specielt bl.a. vedrøre integration af infrastruktur, køretøj, menneske og 
telematikredskaber med det sigte at forbedre kørslen og sikkerheden. 
188 
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
A. Strategisk forskning for et transeuropæisk multimcxlalt net 18-22% 
(Definition, demonstration og validering) 
B. Optimering af nettene 78-82% 
Jernbaner (trafikstyring, sikkerhed, interoperabilitet) 16-18% 
Integrerede transportkæder (omladning og logistik) 5-7% 
Lufttransport (trafikstyring (ATM), sikkerhed) 16-18% 
Bytransport (trafikstyring og-optimering) 10 
12% 
Vejtransport (trafikstyring, logistik, sikkerhed) 8-10% 
Søtransport og indre vandveje (trafikstyring (VTS), 
sikkerhed, menneskelige faktorer) 19 
21% 
I ALT 100% 
(280 miltioner ECU) 
189 
"MÅLRETTET SOCIO-ØKONOMISK FORSKNING" 
190 
Bilag I 
VIDENSKABELIGE OG TEKNOLOGISKE MÅL OG INDHOLD 
BAGGRUND 
Europa står over for følgende tre problemer: 
Der sker store og hurtige videnskabelige og teknologiske forandringer, der skal ses 
i relation til væksten, beskæftigelsen og livskvaliteten i Europa, hvilket gør det 
nødvendigt konstant at følge situationen og at være i stand til systematisk at 
forudse og evaluere. 
Der er en kløft mellem de kvalifikationsbehov, der opstår som følge af den stadige 
forandring i produktionsaktiviteterne, og de offentlige og private uddannelses- og 
undervisningssystemer, og det er en absolut betingelse for den økonomiske og 
sociale udvikling, at undervisning og uddannelse tilpasses denne forandring. 
Der er opstået nye former for fattigdom, intolerance og social udstødelse, der er 
tegn på stor usikkerhed om den økonomiske og sociale udviklings mål og midler 
i de europæiske samfund. 
Ifølge artikel 130 F i traktaten om Den Europæiske Union er formålet med 
Fællesskabets foranstaltninger vedrørende forskning og teknologisk udvikling 
(FTU) at forbedre den europæiske industris konkurrenceevne og understøtte alle 
Fællesskabets politikker og foranstaltninger. Ifølge traktatens artikel 130 H skal 
Fællesskabet og medlemsstaterne samordne deres indsats inden for forskning og 
teknologisk udvikling for at sikre den indbyrdes sammenhæng mellem de nationale 
politikker og Fællesskabets politik. Ifølge traktaten skal desuden den økonomiske 
og sociale samhørighed styrkes (artikel 130 A), ligesom der skal føres en politik 
på det sociale område, og Fællesskabet skal bidrage til et højt undervisnings- og 
uddannelsesniveau (afsnit VIII, særlig artikel 126 og 127). 
På denne baggrund støtter programmet økonomiske og samfundsvidenskabelige 
forsknings- og undersøgelsesaktiviteter med det hovedformål at forny og udvikle det 
fælles grundlag for den viden, der er en forudsætning for beslutningstagningen på det 
videnskabs- og teknologipolitiske område og på de handlingsområder, videnskab og 
teknologi har betydning for (på fællesskabs- og medlemsstatsplan). Det drejer sig om at 
fremme etableringen af er forskersamfund på europæisk plan. Forskersamfundet skal 
være åbent over for de forskellige samfundssektorers behov og holdninger, og forskerne 
skal sammenligne deres arbejde, samarbejde om fælles projekter og stille deres resultater 
til rådighed for de europæiske beslutningstagere og den europæiske offentlighed. Til 
dette formål skal denne forskningsindsats tage udgangspunkt i de arbejdsresultater og den 
viden, der foreligger på nationalt plan, og tage sigte på bedre samarbejde og koordinering 
og større værditilvækst på fællesskabsplan for at opnå følgende forbedringer: 
191 
Bedre kendskab til og analyse af de indbyrdes forhold mellem den videnskabelige, 
teknologiske og socio-økonomiske udvikling på globalt, europæisk og nationalt 
plan, offentlige og private strategier og politikker og samfundsbehovene, som de 
tegner sig på kort og mellemlang sigt. 
Bedre formidling af de innovationer inden for undervisning og uddannelse, både 
for så vidt angår systemer som metoder, der fremkommer på baggrund af de 
gennemgribende ændringer i viden og produktionsmetoder og af den fortfarende 
europæiske integration under bibeholdelse af mangfoldigheden. 
Øget bidrag fra forskning og teknologisk udvikling til forståelse, forebyggelse og 
løsning af problemerne omkring social udstødelse i Europa, især i byerne, og til 
at styrke indsatsen til fordel for social integration. 
Ud over disse horisontale, målrettede forskningsaktiviteter vil der blive gennemført 
økonomisk og samfundsvidenskabelig forskning inden for hvert enkelt FTU-temaområde 
i den første foranstaltning (vurdering af de socio-økonomiske virkninger og af risici) og 
i den anden foranstaltning (de socio-økonomiske aspekter af det internationale, 
videnskabelige og teknologiske samarbejde og forbindelse til Fællesskabets 
udenrigspolitik), den tredje foranstaltning (effektivisering af overførslen af FTU-
resultaterne) og den fjerde foranstaltning (uddannelse og mobilitet for forskere i økonomi 
og samfundsvidenskab). 
FTU-AKTIVITETER 
A. MÅL OG VIDENSKABELIGT INDHOLD 
Programmet er opdelt i følgende tre dele: 
Vurdering af de videnskabs- og teknologipolitiske valgmuligheder. 
Forskning i uddannelse og undervisning. 
Forskning i integration i Europa og social udstødelse. 
1. Vurdering af de videnskabs- og teknologipolitiske valgmuligheder 
(teknologivurdering) 
Formålet med disse aktiviteter er at sikre, at de prioriterede videnskabelige og 
teknologiske opgaver i Europa (på regionalt og nationalt niveau og på fællesskabsplan) 
er baseret på en vurdering af de udfordringer på mellemlang og lang sigt, som den 
europæiske industri og det europæiske samfund stilles over for, så videnskaben og 
teknologien kan anvendes til at opfylde de pågældende behov. Til dette formål vil et 
struktureret arbejde blive sat i værk på en måde, så alle kategorier af beslutningstagere 
(erhvervsfolk, arbejdsmarkedets parter, forbrugere, offentlige myndigheder) integreres 
effektivt i processen. Det fælles og anerkendte informations- og analysegrundlag, der 
hermed skabes, skal gøre det muligt bedre at definere 
192 
> 
forskningssituationen i Europa set i international sammenhæng, 
de sandsynlige socio-økonomiske konsekvenser af ny videnskabelig og teknologisk 
udvikling, 
virkningerne af de sociale og kulturelle forandringer (demografi, sociale strukturer, 
holdninger og værdisystemer) på de forskningsmæssige behov og retningslinjer 5 
til 10 år frem i tiden. 
På denne måde sikres der en dialog mellem beslutningstagerne og dem, der skal udføre 
det omhandlede arbejde, med det formål at indkredse, på hvilke områder videnskabelig 
og teknologisk udvikling kan bidrage til at løse problemer vedrørende bæredygtig vækst, 
konkurrenceevne og beskæftigelse i Europa. 
Vurderingen af de videnskabs- og teknologipolitiske valgmuligheder vil ligeledes bidrage 
til løbende at undersøge, hvilken betydning og plads videnskab og teknologi har i 
udarbejdelsen og iværksættelsen af de andre fællesskabspolitikker, som 
vurderingsarbejdet skal bidrage til. 
Vurderingsarbejdet skal udføres i tæt tilknytning til de andre særprogrammer under det 
tjerde rammeprogram (1994-1998), arbejdet i FFC's institut for teknologiske 
fremtidsstudier og det arbejde, der på dette område udføres i medlemsstaterne, i 
parlamentsorganerne (navnlig Buropa-Parlamentets Kontor til Vurdering af 
Videnskabelige og Teknologiske Projekter), i offentlige og private forskningsinstitutter 
og på universiteterne. Vurderingsarbejdet vil drage nytte af lignende arbejde i 
internationale organisationer og tredjelande. 
Denne del af Fællesskabets forskningsindsats koncentreres om tre punkter. 
a) Analyse af FTU-situationen i Europa 
Det drejer sig først og fremmest om at udbygge det informationssystem, der producerer 
og giver adgang til statistikker og -indikatorer inden for FTU (forskning og teknologisk 
udvikling) på grundlag af et samarbejde mellem EUROSTAT og Kommissionens øvrige 
tjenestegrene, der har med indsamling af oplysninger at gøre og anvender dem. Systemet 
skal indeholde oplysninger om FTU-ressourcer (inputs) og -resultater (outputs) og 
Europas konkurrencemæssige stilling; det skal dække den offentlige og den private sektor 
og omfatte sammenlignende data på verdensplan. Systemet skal udvikles på grundlag af 
eksisterende indikatorer på nationalt plan og fællesskabsplan (FAJROSTAT), i OECD 
og internationale organisationer (UNESCO, UNIDO, FAO osv.) og på nyt materiale. 
Dette åbne informationssystem skal gøre det muligt at producere en årlig publikation om 
FTU-situationen i Europa og tematiske monografier samt løbende informere brugerne 
om de indsamlede eller udarbejdede data. 
Desuden skal informationssystemet og publikationerne suppleres, forsynes og udnyttes 
ved hjælp af omhyggeligt udvalgte systematiske undersøgelser, der foretages gennem 
samarbejde på europæisk plan, af følgende art: 
193 
Geografisk bestemte undersøgelser: FTU i medlemsstaterne og regionerne eller 
grupper af regioner, i tredjelande og internationale organisationer, herunder de 
politiske retningslinjer (mål og gennemførelsesproces). 
Undersøgelser efter sektor, disciplin eller teknologi: Industriel FTU (efter sektor, 
virksomhedsform, omfang, anvendte strategier osv.). Fællesskabets stærke og 
svage sider i forhold til dets største konkurrenter på forskellige FTU-områder 
(videnskabelig og teknologisk overvågning). 
Undersøgelser på virksomhedsniveau: teknologiforvaltningsmetoder, 
organisatoriske løsninger, arbejdstagernes betydning og involvering i de 
socioteknologiske forandringer osv. 
Tematiske eller horisontale undersøgelser: F.eks. vedrørende samarbejds-
systemerne på FTU-området i Europa, forholdet mellem forskning og kon­
kurrenceevne eller forskning og samhørighed, forskerstanden i Europa og 
hindringerne for forskermobilitet i Fællesskabet eller forskningens 
lovgivningsmæssige aspekter. 
Dette åbne informationssystem skal således opbygges og udvikles i tæt samarbejde med 
nationale og internationale organer, der er specialiseret i udarbejdelse af videnskabelige 
og teknologiske indikatorer og analyse af politikker og offentlige og private strategier på 
FFU-området. 
b) Vurdering af de socio-økonomiske virkninger af ny videnskabelig og teknologisk 
udvikling 
Aktiviteterne går ud på på forhånd at vurdere følgende forhold: 
Det potentielle udbytte af FTU og fordelene herved set ud fra et videnskabeligt 
synspunkt (f.eks. ny forståelse af naturfænomener, metodologiske gennembrud), 
ud fra et økonomisk synspunkt (f.eks. forbedring af virksomhedernes 
konkurrenceevne i flere sektorer, lancering af nye produkter eller tjenesteydelser, 
bedre stilling på de eksisterende markeder eller åbning af nye markeder osv.) eller 
ud fra et socialt synspunkt (f.eks. jobskabelse, mulighed for nye former for 
arbejde, forbedring af sikkerheden, levevilkårene eller miljøet, 
forbrugerbeskyttelse osv.). 
De potentielle omkostninger og risici set ud fra et økonomisk synspunkt (f.eks. 
større kløfter mellem regionerne på grund af større koncentration af de 
konkurrencemæssige fordele, forringelse af kvalifikationer på grund af hurtig 
forældelse af viden og knowhow osv.) og ud fra et socialt synspunkt (f.eks. 
nedlæggelse af stillinger, marginalisering af hele sociale lag af "tekniske 
analfabeter", destabilisering af privatlivet på grund af utilstrækkelig beskyttelse af 
oplysninger i kommunikationssystemerne, psykosociologiske virkninger osv.). 
Disse aktiviteter kommer til at vedrøre nye videnskabelige og teknologiske områder eller 
194 
områder, der udvikler sig i tilknytning til flere forskningsområder. Der vil især blive tale 
om at videreføre og udbygge det arbejde, der tager sigte på at fastlægge, hvilke 
teknologier der har størst betydning for industrien og de andre aktivitetsområder i 
Europa (inkl. offentlige tjenester). 
I vurderingen af de socio-økonomiske virkninger af ny videnskabelig og teknologisk 
udvikling er det vigtigt at udnytte de mange forskellige angrebsvinkler, der anvendes på 
nationalt plan og fællesskabsplan (især i særprogrammerne under det tredje 
rammeprogram) og på internationalt plan på dette område. Dermed kan erfaringerne 
sammenlignes, og der kan skabes rammer for metodologisk konfrontation med henblik 
på gradvis at opstille nogle væsentlige sammenlignelige angrebsvinkler. 
Opinionsundersøgelserne af den europæiske befolknings opfattelse af videnskab og 
teknologi fortsættes sammen med undersøgelserne i tredjelande. 
c) Prognose over de socio-økonomiske og kulturelle forandringers virkninger på 
forskningen 
Formålet er at opstille prognoser på mellemlang sigt (5-10 år) for de store økonomiske, 
sociale og kulturelle udfordringer, FTU skal tage op, så der kan lægges retningslinjer for 
forskningsindsatsen i Europa. 
Ud fra et økonomisk og finansielt synspunkt skal arbejdet resultere i en grundig analyse 
af igangværende eller forestående ændringer i verdensøkonomien og deres konsekvenser 
for forskningen. Der bliver lagt vægt på undersøgelse af konsekvenserne af nye 
"regionale" frihandelszoner (Den Nordamerikanske Frihandelssammenslutning,...) og nye 
områder med hurtig vækst (Sydøstasien) eller overgangsøkonomier (Østeuropa og SNG) 
samt på udviklingen af store verdensomspændende problemer (miljø, sundhed og aldring, 
mobilitet, energi, ernæring) og forskningens mulighed for at bidrage til at løse dem (bl.a. 
gennem en analyse af den fremtidige udvikling af den nye teknologis udbuds- og efter-
spørgselsstrukturer på regionalt og nationalt niveau, på fællesskabsplan og verdensplan). 
For så vidt angår den sociokulturelle dimension, skal der foretages en evaluering af nye 
fritidsinteresser eller nye kulturformer, europæernes voksende følsomhed over for miljøet, 
etiske og sikkerhedsmæssige problemer i alle former, de sociale konsekvenser af et nyt 
"informationssamfund", disse faktorers virkninger på forbrugsmønstret samt udvikling af 
nye former for social adfærd og nye behov og afgørende alternative metoder inden for 
udformning, frembringelse og udbredelse af ny viden og nye produkter og processer. 
Arbejdet skal desuden omfatte undersøgelse af sociale problemer, der skyldes ændringer 
i produktionsprocessen og i den økonomiske organisation, såsom nye arbejdsformer eller 
ændringer i metoderne for vertikal integration og internationalisering af de lokale, 
nationale og europæiske økonomier. Endelig skal der foretages en grundig analyse af de 
potentielle ændringer i den sociokulturelle adfærd over for videnskab og teknologi og 
videnskabens og teknologiens anvendelse. 
Analysen af det europæiske forskningssystems ændring på mellemlang sigt vil fokusere 
på en prognose af de ændringer, der kan påvirke planlægningen af selve forskningen 
(forholdet mellem discipliner og mellem teknologier, forskerkarrierer, 
kommunikationsmetoder mellem forskerne indbyrdes, forskerkredsenes interne 
195 
opfattelser af de spørgsmål, samfundet stiller osv.). 
Prognoserne skal føre til konkrete resultater, der kan anvendes af offentlige og private 
beslutningstagere. Derfor bliver eksperterne opfordret til først og fremmest at opstille 
scenarier, der klart anskueliggør de forskellige tendenser i igangværende eller forventede 
ændringer, uden at der dog må ses bort fra de synspunkter, der anlægges af 
Fællesskabets anerkendte forskere, der har udarbejdet omfattende oplæg om de 
europæiske samfunds socio-økonomiske og kulturelle forandringer. 
Arbejdet udføres i tæt samarbejde med medlemsstaternes og, når det er berettiget, 
tredjelandenes prognostiseringsorganer. 
2. Forskning i undervisning og uddannelse 
Målet med Fællesskabets forskningsaktiviteter på dette område er tredobbelt. For det 
første er det nødvendigt at udvikle og udbrede innovation i undervisnings- og 
uddannelsessystemerne. For det andet drejer det sig om at indkredse de nye generiske 
processer, der forbinder undervisning og uddannelse med de ændringer, der påvirker 
videnskaben, teknologien og kvalifikationerne, for at skabe de nødvendige kontaktflader. 
For det tredje er det nødvendigt at vurdere konsekvenserne af integrationen i Europa 
og af internationaliseringsprocesserne for at fastlægge Fællesskabets bidrag til at forbedre 
uddannelsessystemerne i Europa. Generelt skal dette arbejde gøre det muligt at belyse 
nye metoder og angrebsvinkler samt nye modeller og teknikker inden for undervisning 
og uddannelse på højt niveau og stille disse til rådighed for alle interesserede aktører. 
Arbejdet skal udføres i synergi med fællesskabsinitiativerne vedrørende europæiske 
undervisnings- og uddannelsesnet (COMETT, ERASMUS og de programmer der bliver 
en videreførelse af dem), teknologisk forskning i telematiske applikationer til 
undervisning og uddannelse og støtte til forskermobilitet, som forskningsarbejdet skal 
bygge på og supplere. 
Fællesskabets forskningsindsats på undervisnings- og uddannelsesområdet bliver 
koncentreret om følgende to punkter: 
a) Problemer, der er fælles for medlemsstaterne: Enhedsmarkedet, nye behov mht. 
kvalifikationer og forudsætninger for endogen udvikling 
På den ene side skal forskningen vedrøre en sammenligning af de metoder, der på 
nationalt plan anvendes til at løse det dobbelte problem, der består i de stadig hurtigere 
industrielle forandringer - der skaber nye behov for kvalifikatopner - og et 
fremadskridende indre marked og den deraf følgende voksende mobilitet. Forskningen 
skal først og fremmest tage sigte på at forud fastlægge de nye kvalifikationsbehov, der 
opstår på grund af de mange forskellige socioteknologiske ændringer i virksomhederne 
i forbindelse med økonomiens og teknologiens stigende internationalisering. Især drejer 
det sig om at undersøge den udvikling i undervisningsforløb og -indhold, der sker 
sideløbende med disse ændringer, den kvalifikationsfremmende organisering i 
virksomhederne, videreuddannelsesbehovene og -metoderne samt indførelsen af en 
196 
europæisk dimension i undervisnings- og uddannelsessystemerne, udviklingen af fælles 
curricula, de multikulturelle angrebsvinkler til processen for europæisk integration og 
udviklingen af det europæiske statsborgerskab samt de anvendte 
sprogundervisningsmetoder. Det skal ligeledes fastlægges, hvilke virkninger de forskellige 
europæiske net inden for undervisning, uddannelse og forskning har på udviklingen af 
nye alliancer mellem virksomheder, skoler og uddannelsesinstitutioner på lokalt, sektorialt 
og nationalt niveau. 
På den anden side bliver der tale om at analysere ulighederne mellem forskellige om­
råder og mekanismerne for tilpasning til betingelserne for den endogene 
udvikling.Forskellene i undervisnings- og uddannelsessystemerne i Europa, der skyldes 
historiske, kulturelle, socio-økonomiske og politiske faktorer, kan tydeliggøres på 
fællesskabsplan ved sammenlignende undersøgelser vedrørende især 
undervisnings- og uddannelsesudbudet på regionalt plan (udvikling af statistikker 
og indikatorer, studier og undersøgelser, netværk osv.) for at forstå de processer, 
der bestemmer forskellene mellem uddannelses- og undervisningspotentiel 
(kumulative sammenhobnings- eller svækkelsesprocesser, organisationsmodeller, 
de økonomiske beslutningstageres og de offentlige myndigheders rolle osv.), 
uddannelses- og undervisningsbehov på regionalt plan (i forhold til strategier for 
socio-økonomisk og kulturel udvikling og produktionsspecialiseringer i hurtig 
udvikling). 
b) Innovation i undervisnings- og uddannelsesmetodologi: redskaber, psykologisk­
pædagogiske og organisatoriske aspekter, kvalitetssikring 
For det første skal undersøgelserne dreje sig om anvendelsen af ny teknologi, navnlig 
informations- og kommunikationsteknologi (fjernundervisning, multimediesystemer, 
kunstig intelligens osv.) i undervisnings- og uddannelsesaktiviteterne samt om pædagogisk 
og organisatorisk innovation. Der skal ligeledes foretages undersøgelser af didaktik og 
pædagogik inden for ny teknologi (f.eks. biovidenskab og bioteknologi, 
materialevidenskab og -teknologi, miljøvidenskab og -teknologi osv.) og af de mulige 
anvendelser af kognitionsvidenskab og kunstig intelligens. 
Man vil især skulle undersøge processerne for udbredelse af innovation i undervisnings-
og uddannelsessystemerne (berøringsflader mellem pædagogiske undersøgelser og 
skolereformer, overensstemmelse mellem udbudet af indlæringsredskaber og 
virksomhedernes uddannelsesbehov og innovationsoverførsler mellem grunduddannelse 
og videreuddannelse) og forsøg med undervisningens tilrettelæggelse med henblik på at 
supplere og berige skoleundervisningen og erhvervsuddannelsen (f.eks. videnskabelig og 
teknisk kultur ved hjælp af museer, foreninger, mediekampagner osv.). Heri indgår også 
problemet omkring nye metoder til viderebringelse af teknologisk innovation, der er 
udviklet inden for forskningsprogrammerne, ved hjælp af uddannelsesprogrammer og -
netværk. 
Der vil ligeledes blive taget hensyn til forskningens og den pædagogiske innovations 
197 
virkninger på underviseres uddannelse og deres nye rolle. 
For det andet skal undersøgelserne bestå i på grundlag af forsøg i flere medlemsstater 
at vurdere de forskellige kvalitetsstyringsmetoder, hvad enten kvaliteten vedrører et 
kursus, et undervisningsprogram, undervisningsprocesserne, undervisningspersonalets 
præstationer eller forvaltningen af undervisnings- og uddannelsesinstitutionen. Under 
hensyntagen til en tilfredsstillende omkostningseffektivitet vil man vurdere, hvilke 
metoder der gør det muligt bedre at definere 
et undervisningsprograms relevans i forhold til en behovsanalyse (bl.a. elevernes, 
industriens og de offentlige institutioners behov), 
kvaliteten af dette programs udformning over for de tilsigtede mål, 
dette programs potentielle virkninger på elevernes holdning og deres 
erhvervsudsigter. 
Endelig bliver der tale om at analysere de forskellige nationale systemer for opfølgning 
og evaluering af curricula, deres metodologier og deres virkninger på undervisnings- og 
uddannelsessystemets reformer. 
3. Forskning i integration i Europa og social udstødelse 
Her er forskningen tæt knyttet til de fællesskabsinitiativer (især det nye handlingsprogram 
på mellemlang sigt til bekæmpelse af social udelukkelse) og de nationale initiativer, der 
tager sigte på at bekæmpe social udstødelse i Europa. Den skal give beslutningstagerne 
på dette område et fælles grundlag i form af viden om en række bestemte aspekter. 
Her er der tale om en dobbelt målsætning, der består i dels at undersøge, i hvilket 
omfang den nuværende europæiske integrationsproces (enhedsmarked, økonomisk og 
monetær union, i international sammenhæng ...) indebærer særlige integrations-
/udstødelsesfaktorer i forhold til de faktorer, der ligger i den nationale og lokale 
udvikling, dels at lade samtlige medlemsstater få gavn af vellykkede forsøg med social 
integration, især der hvor teknologien har haft stor betydning, ved hjælp af 
sammenlignende undersøgelser og fælles udnyttelse af resultaterne af evalueringerne af 
de mest avancerede projekter. 
Byerne er det sted, hvor nye former for social udstødelse opstår og manifesterer sig. Det 
er her (byer og regionale bynet), man finder de mest karakteristiske tilfælde og tilfælde 
med de mest belastende konsekvenser (og flest muligheder) i fremtiden. 
Forskningen tager sigte på følgende to punkter: 
a) De sociale og kulturelle aspekter af den europæiske integration, som også har 
tilknytning til globaliseringsfænomenerne 
198 
Det drejer sig om at analysere de ændringer, der er sket og er ved at ske i EF-landenes 
samfundsstrukturer, og som i kraft af en vekselvirkning med produktionsapparatets og 
de tekniske systemers forandringer har en afgørende indflydelse på processerne for 
integration og social udstødelse. Blandt de samfundsstrukturændringer, der skal 
analyseres indgående, kan nævnes befolkningens aldring og de unges stilling i samfundet, 
reduktion af den erhvervsaktive befolkning sideløbende med et stigende antal erhvervs­
aktive kvinder og ændringer i familiemønsteret, den tidsmæssige fordeling af de 
forskellige aktivitetstyper og forholdet mellem arbejde og uddannelse. 
Det drejer sig ligeledes om at undersøge de vigtigste aspekter af problematikken omkring 
europæernes livskvalitet, sikkerhed og værdier, meninger og adfærd, især under forhold, 
der er præget af multietniske befolkninger. Formålet er at analysere, under hvilke vilkår 
interaktionen mellem "europæisk integration, befolkningernes udvikling og lokal 
fragmentering" har resulteret i vellykket integration, med henblik på at vurdere 
mulighederne for at anvende de effektive løsninger generelt. 
b) Den teknologiske udviklings bidrag til social integration 
Det drejer sig om at analysere forsøgene med integreret anvendelse af forskellige 
teknologier, navnlig inden for information, kommunikation og transport, for at fremme 
social integration. 
Arbejdet bliver koncentreret om 
efterspørgslen efter eksisterende teknologi og teknologi, der skal udvikles, for at 
fremme social integration, 
ny efterspørgsel efter teknologisk udvikling i servicesektoren og processerne 
omkring social udstødelse. 
Også her skal forskningen hovedsagelig anvende en sammenlignende tværfaglig 
angrebsvinkel baseret på videnskabelige net og centreret om en analyse af konkrete, 
nyskabende forsøg. 
Det er meningen, at denne forskning skal ske i tæt samarbejde med de lokale, nationale 
og europæiske organer (navnlig netværkene i byerne), der har fået en solid erfaring på 
området, og de grupper, der direkte er berørt af udstødelsesproblemet. 
B. MIDLERNE 
Generelt gennemføres forskningsaktiviteterne som samordnede foranstaltninger, 
foranstaltninger med omkostningsdeling og ledsageforanstaltninger (hovedsagelig 
undersøgelser, men også: eventuel støtte til videnskabelige og teknologiske konferencer, 
der afholdes af tredjepart, afholdelse af konferencer, seminarer og andre videnskabelige 
møder gennem Kommissionen, publikationer). 
199 
For at koordinere Fællesskabets forskningsindsats med de enkelte landes og således 
udvikle en fælles informations- og analyseinfrastruktur, som alle har adgang til, bliver 
aktiviteterne i forbindelse med vurdering af de videnskabs- og teknologipolitiske valg 
videreført inden for netværket ET AN (European Technology Assessment Network). 
Netværkets krumtap vil blive placeret i Kommissionen, der varetager 
sekretariatsfunktionerne. Netværket vil inddrage de vigtigste nationale organisationer, der 
beskæftiger sig med evaluering af videnskabs- og teknologipolitiske valg, FFC's Institut 
for Teknologiske Fremtidsstudier og Analyse- og Prognosegruppen. Netværket vil blive 
bistået af en styringskomite, der foruden de tilknyttede organer omfatter ansvarlige for 
Europa-Parlamentets Kontor til Vurdering af Videnskabelige og Teknologiske Projekter 
og European Parliamentary Technology Assessment Network og arbejdsmarkedets parter. 
Det skal rådgive Kommissionen i udarbejdelsen af et arbejdsprogram for dette første 
programområde og i udnyttelsen og anvendelsen af de resultater fra dette program eller 
andre aktiviteter på nationalt, tværnationalt eller europæisk plan, som deltagerne i 
netværket vil dele på fællesskabsplan. Man vil også sørge for koordinering med de af 
Kommissionens andre tjenestegrene, der er mest involveret i FTU-foranstaltninger i 
Europa, og optimal anvendelse af disponibel sagkundskab blandt de forskellige socio­
økonomiske parler i Europa. 
De organer, der arbejder sammen i ETAN-netværket, vil desuden udføre en række 
koordinerede opgaver, der bliver støttet som foranstaltninger med omkostningsdeling 
eller samordnede foranstaltninger, navnlig ved oprettelse af harmoniserede databaser 
vedrørende forskningssituationen i Europa eller store undersøgelsesprojekter, der er 
baseret på samarbejde. 
For at fremme en mere effektiv europæisk socio-økonomisk forskning er det nødvendigt 
at støtte udvikling eller udbygning af en fælles forskningsinfrastruktur (disponibilitet og 
adgang til data, mulighed for udveksling og netværksarbejde mm.), der skal være meget 
"lettere" end den, der har været grundlag for udvikling af "hård" videnskab. Denne 
"infrastruktur" skal gøre det muligt at styrke oprettelsen af europæiske laboratorienet for 
samfundsvidenskabelig forskning. 
GENNEMFØRELSE 
Man vil forsøge at koncentrere Fællesskabets indsats om et fornuftigt antal 
undersøgelses- og forskningsprojekter af middelstort omfang, så den administrative og 
finansielle forvaltning ikke bliver for tung. Forvaltningen bliver så vidt muligt 
decentraliseret, så de forskellige gruppers opgaver kan koncentreres om igangsætningen 
af nettene, definition og udvælgelse af projekter og udnyttelse og anvendelse af 
arbejdsresultaterne. 
200 
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
Vurdering af videnskabs- og teknologi­
politiske valg (teknologivurdering) 45-55% 
Forskning i undervisning og uddannelse 20-30% 
Forskning i integration i Europa og 
social udstødelse 20-30% 
I ALT 100% 
(90 mio. ECU) 
201 
SAMARBEJDE MED TREDJELANDE 
OG INTERNATIONALE ORGANISATIONER 
202 
FREMME AF SAMARBEJDET MED TREDJELANDE OG INTERNATIONALE 
ORGANISATIONER OM FORSKNING, TEKNOLOGISK UDVIKLING OG 
DEMONSTRATION 
Bilag I 
VIDENSKABELIGT OG TEKNOLOGISK SIGTE OG INDHOLD 
BAGGRUND 
Denne foranstaltning er et redskab for politikken for FTU-samarbejde med tredjelande 
og internationale organisationer. Den skal i kraft af et målrettet FTU-samarbejde og i 
synergi med Fællesskabets andre foranstaltninger primært tjene til at øge merværdien af 
Fællesskabets FTU-aktiviteter, forbedre dets videnskabelige og teknologiske grundlag og 
understøtte dets øvrige politik. Den skal desuden bidrage til at styrke samordningen af 
medlemsstaternes videnskabelige og teknologiske samarbejde med tredjelandene for at 
undgå overlapning og få udstukket mere præcise rammer for Fællesskabets indsats på 
grundlag af subsidiaritetsprincippet. 
Samarbejdet baseres på princippet om gensidig fordel, hvilket ikke blot vil sige en direkte 
eller kortfristet gensidig fordel, sådan som den ses af deltagerne i et projekt, men også 
en langsigtet eller indirekte fordel for Fællesskabet både hvad angår dets industrielle 
konkurrenceevne og hvad angår dets forbindelser udadtil. 
I tilknytning til samarbejdsaktiviteterne vil der systematisk blive sat ind på at følge og 
analysere udviklingen i tredjelandenes F&U-politik og deres mekanismer til 
gennemførelse af den, så Fællesskabets samarbejdspolitik kan afpasses derefter og blive 
til størst mulig gavn for Fællesskabet og dets partnere. 
Alle samarbejdsaktiviteterne, inklusive dem under de foregående rammeprogrammer, 
følgeforanstaltningerne og energidemonstrationsprojekterne, vil blive integreret i dette 
program. Geografisk set dækker det hele Europa, herunder de nye uafhængige stater i 
det tidligere Sovjetunionen, og de ikke-europæiske industrilande og udviklingslandene. 
Der vil tillige blive skabt nye samarbejdsmuligheder i og med, at tredjelandene i højere 
grad får mulighed for at deltage i særprogrammerne for de øvrige foranstaltninger. 
FORSLAG TIL FTU-ARBEJDE 
A. VIDENSKABELIGT OG TEKNOLOGISK SAMARBEJDE I EUROPA 
Ifølge aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) vil seks ud af 
de syv EFT A-lande kunne deltage i alle ikke-nukleare særprogrammer under det tredje 
rammeprogram. Der forudses en tilpasning af aftalen for at åbne mulighed for, at de 
fuldt ud deltager i det fjerde rammeprogram. Andre vesteuropæiske lande vil kunne blive 
tilknyttet i kraft af bilaterale aftaler. 
203 
1. Samarbejde med andre europæiske rammer for videnskabeligt og teknologisk 
samarbejde 
Formålet er at skabe større sammenhæng, bedre økonomi og øget effektivitet i den 
europæiske forskningsindsats under fuld hensyntagen til de nationale programmer og 
bestræbelser i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som helhed. Det drejer 
sig om COST-rammen, EUREKA-initiativet og forbindelser med europæiske 
internationale organisationer samt relevante organisationer på verdensplan. 
COST 
COST-aktionerne, der supplerer fællesskabsprogrammernes projekter, er i fuld 
ekspansion og vil fortsat spille en pionerrolle for indkredsningen af nye videnskabelige 
samarbejdsfelter i Europa. Et af de seneste eksempler herpå er den socio-økonomiske 
forskning. COST-samarbejdets bidrag til, at de central- og østeuropæiske landes 
videnskab integreres i en bredere europæisk sammenhæng, vil blive af voksende 
betydning. Evaluering af de igangværende COST-aktioner og udnyttelse af resultaterne 
vil stå som prioriteter i de kommende år. 
Kommissionen har til hensigt at støtte videreførelsen og den planlagte udvikling af 
COST-aktiviteterne i kraft af den nødvendige bistand til de forskellige udvalgs 
sekretariater og den internationale koordinering. Opbakningen fra COST-landene ses af, 
at de er villige til at stille nationale eksperter til rådighed til ledelse af nogle af 
sekretariaterne. 
EUREKA 
Forbindelsen mellem EUREKA og Fællesskabets FTU-rammeprogram er lagt an på, at 
de særlige aspekter af de to programmer respekteres. På mødet i Edinburgh i december 
1992 understregede Det Europæiske Råd nødvendigheden af, at synergien mellem dem 
uddybes. 
Den seneste udvikling inden for Fællesskabet og EUREKA åbner nye muligheder og 
konkretiserer en fælles hensigt om at udvide samordningen, der skal være pragmatisk og 
fastlægges fra projekt til projekt. På den ene side vil de prækompetitive dele af 
EUREKA-projekter kunne behandles inden for rammeprogrammet, og på den anden 
side vil resultaterne af fællesskabsprojekter kunne tages i betragtning inden for 
EUREKA-projekter, der befinder sig på et stadium nærmere markedet. 
Ved den konkrete iværksættelse af denne fælles politik, vil følgende mål blive 
respekteret: 
informationsudvekslingen og en smidig samordning mellem de to rammer vil blive 
sikret i kraft af det net, der tidligere er etableret mellem de ansvarlige for 
fællesskabsprogrammerne og koordinatorerne for EUREKA-projekterne 
en mere effektiv udnyttelse af de eksisterende rådgivnings- og 
informationsformidlingsnet, fra såvel Fællesskabets side (VALUE- og STRIDE-
204 
centre osv.) som EUREKA's og medlemsstaternes side, for at øge åbenheden over 
for industrien og forskningsverdenen og især over for de små og mellemstore 
virksomheder. 
En forbedring af mekanismerne for hensyntagen til prækompetitivt arbejde inden for 
EUREKA-projekterne kunne omfatte den mulighed, at der afsættes finansielle midler 
i arbejdsprogrammerne for Fællesskabets særprogrammer. Uden at særprogrammernes 
mål og kravet om forelæggelse for de relevante programudvalg tilsidesættes, kunne der 
udvælges EUREKA-projekter samtidig med forslag indkommet efter en 
forslagsindkaldelse. 
Internationale organisationer 
Formålet er at skabe øget sammenhæng i forskningen i Europa ved en tættere 
koordinering med de europæiske og internationale videnskabelige organisationer og med 
de forskernet, de ofte har etableret. Forbindelserne med ESF, CERN, ESA, EMBL, ESO 
og andre vil blive udbygget, og den europæiske tilstedeværelse i internationale 
organisationer af politisk og verdensomspændende karakter (FN, FAO, WHO, OECD 
osv.) vil blive styrket for at fremme en fælles europæisk holdning. 
Det forudses, at der skal forhandles samarbejdsaftaler med de mest relevante europæiske 
videnskabelige organisationer med henblik på gensidig deltagelse i projekter af fælles 
interesse. Dette vil ikke så meget gælde disse organisationers hovedaktivitetsfelt som en 
fælles udnyttelse af en ofte unik ekspertviden på områder afledt af deres 
hovedaktiviteter. 
2. Samarbejde med de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige stater 
i det tidligere Sovjetunionen 
Hovedformålet er at bidrage til bevarelse af disse landes videnskabelige og teknologiske 
potentiale, omstilling af forskningen efter de samfundsmæssige behov (og dermed 
genopbygning af produktionssystemerne) og forbedring af livskvaliteten i disse samfund. 
Fællesskabet vil kunne drage fordel af et sådant samarbejde i og med, at det vil kunne 
få adgang til undertiden meget avancerede resultater af forskningen i østlandene. 
Formålene med disse foranstaltninger kan sammenfattes i tre punkter. 
Stabilisering af F&U-potentialet: Det er for det første hensigtsmæssigt at bidrage 
til bevarelse af det menneskelige potentiale og det eksisterende udstyr. 
Forskerlønningerne er i dag lave i disse lande, og med mangelen på hård valuta 
tegner der sig en vanskelig fremtid, der kan medføre isolation af østforskerne, når 
de har svært ved at få adgang til udstyr og knytte kontakter med deres 
udenlandske kolleger. En af de mest iøjnefaldende følger er, at de forskere, der 
har mulighed for det, rejser til udlandet eller søger over i et andet erhverv. Det 
haster derfor med at fremme et videnskabeligt og teknologisk samarbejde, der må 
styrkes med en langsigtet indsats: østlandenes forskere bør tilknyttes 
forskningsaktiviteter i forreste linje, f.eks. inden for de avancerede teknologier, der 
205 
er påkrævet til etablering af landenes fremtidige infrastruktur. Der må skabes 
kontakt mellem forskerne og industrien, bl.a. ved brug af datamatiserede 
kommunikationsnet, for således at fremme disse landes integration i de 
europæiske og internationale markeder. 
Bidrag til løsningen af specielle problemer i østlandene i kraft af målrettede F&U-
foranstaltninger. 
Udbygning og uddybning af samarbejdet ved deltagelse i Fællesskabets 
særprogrammer: identificering af de F&U-områder, hvor disse lande placerer sig 
blandt de bedste på verdensplan, og etablering af et afbalanceret samarbejde. 
Flere af disse lande har et meget højt videnskabeligt niveau, men dette potentiale 
er ikke altid blevet udnyttet til at stimulere den økonomiske udvikling. Det er 
derfor vigtigt hurtigt at få gennemført en reform af de videnskabelige og 
teknologiske strukturer med omstilling til større decentralisering, smidighed og 
åbenhed, så forskningen og udviklingen kan spille en effektiv rolle i landenes 
overgang til markedsøkonomi og deres tilnærmelse til Fællesskabet. For at 
østlandene bedre kan få indpas på verdensmarkedet, er der også grund til at 
støtte deltagelsen i det prænormative arbejde på sådanne industrielle områder 
som informationsteknologi og telekommunikation, avancerede materialer, energi 
(f.eks. ved brug af de "energicentre", der inden for rammerne af THERMIE-
programmet er oprettet i disse lande), og deltagelsen i formidlings- og 
nyttiggørelsesaktiviteterne under den tredje foranstaltning. 
Hvad de associerede lande angår, foreslår Kommissionen, at samtlige 
særprogrammer åbnes, således som Det Europæiske Råd ønskede det på mødet 
i København. 
Samarbejdet med de central- og østeuropæiske lande skal gennemføres i kraft af: 
disse landes deltagelse i særprogrammer under det tjerde rammeprogram, 
fremmet ved finansieringsbidrag fra Fællesskabet 
særforanstaltninger til opfyldelse af specielle behov. For eksempel har 
ressourceudnyttelses- og produktionsmønstrene i østlandene medført en 
forringelse af miljøet, der rækker ud over landenes og verdensdelens grænser. Det 
er vigtigt, at der hurtigt findes en fælles løsning på sådanne områder som rationel 
udnyttelse af energiressourcerne, klimaændringer m.v. 
Den Internationale Sammenslutning for Videnskabeligt Samarbejde. 
Denne indsats vil supplere medlemsstaternes indsats, og der vil blive sørget for en 
synergivirkning med PI IARE- og TACIS-programmerne. Denne indsats vil også bidrage 
til koordinering af medlemsstaternes foranstaltninger på området. 
B. SAMARBEJDE MED IKKE-EUROPÆISKE INDUSTRILANDE 
Formålet er at fremme Fællesskabets interesser, bl.a. ved at sørge for, at retningslinjerne 
206 
for Fællesskabets industriforskning kommer til at stemme overens med de potentielle 
internationale markeder for de fremtidige anvendelser, således at den europæiske 
industris konkurrenceevne forbedres, og dens indsats optimeres ved opsøgning af eller 
lettelse af adgangen til de videnskabelige og teknologiske kilder i de pågældende lande. 
Når der tilstræbes en sådan adgang, hænger det sammen med, at disse højt 
industrialiserede lande har FTU-aktiviteter, der ligner eller supplerer Fællesskabets 
aktiviteter. Det kan på en vis måde siges, at FTU-samarbejdet mellem Fællesskabet og 
disse lande har samme begrundelse som FTU-samarbejdet inden for Fællesskabet. I 
andre tilfælde er samarbejdet med disse lande en forudsætning for realisering af store 
forskningsprojekter ("megavidenskab"), f. eks. på områderne fusion, det menneskelige 
genom og de globale forandringer. Det er baggrunden for det multilaterale samarbejde 
og samordningen f.eks. inden for rammerne af OECD eller inden for rammerne af 
multilaterale projekter såsom "programmet vedrørende de menneskelige grænser" og 
"intelligente produktionssystemer". 
Dertil kommer deltagelse i forskning til forberedelse af internationale standarder. 
Dialogen om den videnskabelige politik med disse lande vil blive intensiveret, hvilket 
kunne føre til et samarbejde på grundlag af en sektoraftale eller en aftale om et bredere 
videnskabeligt og teknologisk samarbejde. Da de pågældende lande er både partnere og 
konkurrenter for Fællesskabet, er det imidlertid nødvendigt at være selektiv på 
samarbejdsområderne og koncentrere sig om enkelte velvalgte sektorer ud fra 
Fællesskabets prioriteter. 
Dette samarbejde bygger på en vis smidighed med hensyn til samarbejdsformerne, der 
kan bestå i samordning, informations- og ekspertudveksling, programmer for stipendier 
til forskning ved udenlandske laboratorier, fælles projekter eller undersøgelser og 
eventuelt en egentlig gensidig deltagelse i hele forskningsprojekter eller -programmer. 
Der forudses en tættere forbindelse mellem de videnskabelige og teknologiske 
samarbejdsaktioner og foranstaltningerne på uddannelsesområdet. 
Disse aktiviteter understøtter også Fællesskabets indsats på det udenrigspolitiske område 
og sikrer alle medlemsstaterne den fordel, at de har lige adgang til de udenlandske 
videnskabelige og teknologiske kilder. 
Der vil blive sat ind på at fremme foranstaltninger, der letter adgangen til og 
formidlingen af en sådan information. 
C. VIDENSKABELIGT OG TEKNOLOGISK SAMARBEJDE MED 
UDVIKLINGSLANDENE 
Hovedformålet med dette samarbejde er at give udviklingslandene mulighed for at være 
med til at tilvejebringe viden til løsning af deres udviklingsproblemer. Heraf følger to ting. 
For det første må der satses på at bevare og styrke udviklingslandenes 
forskningskapacitet, specielt for de menneskelige ressourcers vedkommende, i kraft af 
uddannelse og de forbindelser, der knyttes mellem forskerne. For det andet må forskerne 
i Europa have mulighed for at bevare og forbedre deres kompetence på de 
207 
videnskabelige områder, der er af relevans for udviklingslandenes problemer. Til 
virkeliggørelse af dette generelle mål kan der iværksættes aktiviteter inden for formidling 
og nyttiggørelse i tilknytning til den tredje foranstaltning. 
Forskningsaktiviteterne vil her blive rettet mod tre sektorer, der er af stor betydning i 
hovedparten af udviklingslandene: 
Produktion, på basis af en varig forbedring af jordens og arbejdskraftens 
produktivitet inden for landbruget og dermed beslægtede sektorer, såsom 
agroindustri. Det drejer sig om forbedring af planterne og plantebeskyttelsen, så 
de i højere grad tilpasses miljøbetingelserne og der følgelig kan opnås en bedre 
udnyttelse af de arealer, der er til rådighed; husdyrbrug, for så vidt angår en bedre 
beskyttelse af dyrene, forbedring af racerne og miljøskånsom fodring; fiskeri og 
akvakultur, der er lovende sektorer, men hvor forskningen hidtil har været ret 
begrænset; forbedring af oplagringen og forarbejdningen af produkterne, så de nu 
betydelige tab undgås; analyse af produktionssystemerne og betingelserne for 
intensivering af landbruget. 
Befolkning og sundhed, med vægt på begrænsning af udbredelsen af de hyppigst 
forekommende sygdomme i udviklingslandene, forbedring af sundhedssystemerne 
og befolknings- og byudviklingens konsekvenser for miljøet og sundheden. Det 
drejer sig om forskning i vacciner, sygdomsbiologi og -vektorer og udvikling af nye 
diagnosemetoder og medikamenter; og forskning vedrørende befolkningsforhold, 
sundhedssystemer og behandlingsmetoder under hensyntagen til de særlige 
betingelser og den økonomiske og sociale baggrund i udviklingslandene. 
Naturressourcerne, med særligt henblik på bæredygtig udnyttelse af f.eks. skovene, 
havet og andre vandmiljøer, vandet, jorden og den biologiske mangfoldighed, 
herunder forholdet mellem bevarelse og udnyttelse (f.eks. vand og konkurrencen 
mellem de forskellige brugsformål) og de komplekse vekselvirkninger mellem 
naturressourcerne (f.eks. skove og biodiversitet, skove og atmosfære, jord og 
vand). 
Prioriteterne på hvert af disse områder vil blive nærmere afgrænset ved opstillingen af 
arbejdsprogrammet, der fastlægges efter regioner, således at der kan tages hensyn til de 
særlige økologiske, demografiske, sundhedsmæssige og økonomiske forhold i de enkelte 
regioner. 
Det andet formål med denne indsats er at lette udviklingslandenes deltagelse i de store 
internationale eller EF-forskningsprogrammer vedrørende emner af generel interesse. I 
dag er det faktisk udviklingslandene, der mest akut mærker en række af de problemer, 
der berører Jordens fremtid (ørkendannelse, drivhuseffekt, smitsomme sygdomme, 
pandemier, befolkningstilvækst, ukontrolleret byvækst, økonomiske og sociale ubalancer 
osv.). Men udviklingslandene besidder også en række af elementerne til løsningerne 
(menneskelige ressourcer, biodiversitetsreserve, naturressourcer, tropeskov, der kan 
regulere de atmosfæriske udvekslinger, osv.). 
De forskningsaktiviteter, der skal iværksættes med henblik på dette andet formål, angår 
208 
i sagens natur hele jordkloden og må derfor behandles globalt snarere end regionalt. De 
fastlægges ofte af internationale fora, som EF deltager i, og de sorterer i visse tilfælde 
under særprogrammer inden for den første foranstaltning. De prioriterede emner 
omfatter bl.a. de globale forandringer, smitsomme sygdomme og realisering af samfundets 
sundhedsmål, observation af jordkloden i samarbejde med andre instanser, herunder 
FFC, og vurdering og bevarelse af naturressourcerne. 
Styrkelsen af udviklingslandenes forskningskapacitet forudsætter anvendelse af 
informations- og kommunikationsteknologi, der kan bidrage til at optimere F&U-
samarbejdet og fremme en gradvis og harmonisk integration af udviklingslandene i 
verdensøkonomien, så deres isolation efterhånden brydes. Der vil derfor blive lagt særlig 
vægt på at forbedre de videnskabelige og teknologiske betingelser for, at der kan indføres 
avancerede kommunikationsnet og -systemer og skabes adgang til de europæiske net, der 
er af betydning for landenes udvikling, idet der gøres bedst mulig brug af resultaterne af 
Fællesskabets særprogrammer under den første foranstaltning. 
Hvad angår de udviklingslande, der er længst fremme i videnskabelig henseende, kan det 
tænkes, at der identificeres forskningsemner af gensidig interesse for dem og EF inden 
for særprogrammer under den første foranstaltning, som de så vil få mulighed for at 
deltage i. 
I betragtning af denne forskningsindsats' samarbejdsdimension og partnerskabets karakter 
vil den i hovedsagen blive iværksat ved fælles projekter med omkostningsdeling. I særlige 
tilfælde vil der kunne forudses samordnede aktioner vedrørende emner af fælles 
interesse. De tilknyttede forskningsnet vil også spille en vigtig rolle, og det samme gælder 
alt, hvad der vedrører videnskabelig igangsætning, møder, seminarer eller konferencer. 
De fælles forskningskontrakter og disse følgeforanstaltninger bliver de vigtigste redskaber 
til at realisere uddannelsesaktiviteterne som led i denne foranstaltning, idet nettene på 
sin vis er et middel til videreuddannelse og kontrakterne en ramme, der sikrer, at 
uddannelsen nyttiggøres. 
GENNEMFØRELSE 
Hvad angår samarbejdet med andre europæiske samarbejdsrammer (emne A 1), forudses 
der ingen fællesskabsfinansiering af projekterne ud over afholdelse af sekretariats- og 
koordineringsudgifter. I samarbejdet med de ikke-europæiske industrilande (emne B) 
forudses der heller ikke fællesskabsfinansiering af projekterne, men der kan anvendes 
midler fra den anden foranstaltning til Fællesskabets deltagelse i sonderingsfasen for et 
fælles projekt eller program, idet finansieringen af projektets eller programmets 
operationelle fase må sortere under den første foranstaltning. 
Når det drejer sig om samarbejdet med de central- og østeuropæiske lande, de nye 
uafhængige stater og udviklingslandene (emne A 2 og emne C), må der sondres mellem 
to slags aktiviteter. 
For det første de særlige samarbejdsaktiviteter på områder, der ikke indgår i den første, 
tredje eller fjerde foranstaltning. Disse aktiviteter vil blive forvaltet under den anden 
209 
foranstaltning. For den videnskabelige forvaltnings vedkommende mobiliseres den 
ekspertise, der findes inden for Kommissionen. 
For det andet - for så vidt som videnskabelige og teknologiske organer i disse lande får 
adgang til at deltage i rammeprogrammets første, tredje eller fjerde foranstaltning - vil 
de pågældende særprogrammers regler finde anvendelse (indkaldelse af forslag, 
udvælgelsesprocedure, udvalg osv.), og forvaltningen vil påhvile disse særprogrammer. 
Den anden foranstaltning vil kun være aktuel, hvis partnerne uden for Fællesskabet skal 
have adgang til fællesskabsfinansiering. De midler, der afsættes hertil under den anden 
foranstaltnings finansielle del, vil muliggøre en sådan finansiel støtte efter regler, der 
fastsættes i arbejdsprogrammet for den anden foranstaltning. 
Samarbejdet med de central- og østeuropæiske lande, de nye uafhængige stater og 
udviklingslandene vil blive iværksat i tæt forbindelse med andre fællesskabsinitiativer, 
såsom PHARE og TACIS, eller andre samarbejdsrammer, såsom Lomé-konventionen, 
således at der kan ske en gensidig berigelse mellem på den ene side indsatsen og 
resultaterne under disse foranstaltninger og på den anden side samarbejdet som led i 
Fællesskabets FTU-politik. 
Hvad angår intellektuel ejendomsret, vil de retningslinjer, som Rådet og Kommissionen 
i juni 1992 fastlagde i fællesskab, blive fulgt. 
210 
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
A. Videnskabeligt og teknologisk samarbejde i Europa 
1. Andre europæiske samarbejdsrammer 
COST 
Andre (CERN, ESF, EUREKA-sekr. osv.) 
2. Central- og østeuropæiske lande og nye 
uafhængige stater i det tidl. Sovjetunionen 
deltagelse i 1., 3. og 4. foranstaltning 
særlige foranstaltninger 
Den Internationale Sammenslutning 
B. Samarbejde med ikke-europæiske industrilande 
USA, Japan osv. 
C. Samarbejde med udviklingslandene 
deltagelse i 1., 3. og 4. foranstaltning 
særlige foranstaltninger 
I ALT 47-54% 
6-6,7% 
41-47% 
4,8-5,3% 
41-47% 
100% 
(790 millioner ECU) 
-211 -
FORMIDLING OG NYTTIGGØRELSE AF FTU-RESULTATER 
Bilag I 
MÅL OG INDHOLD 
EFS FORANSTALTNING FOR FORMIDLING OG NYTTIGGØRELSE AF 
RESULTATERNE AF FORSKNING, TEKNOLOGISK UDVIKLING OG 
DEMONSTRATION 
I. MÅLSÆTNINGER OG HOVEDPRINCIPPER FOR IVÆRKSÆTTELSEN 
Formidlings- og nyttiggørelsesaktivitcterne iværksættes dels under særprogrammerne, dels i den tværgående 
("horisontale") EF-foranstaltning, som denne afgørelse omhandler. Den benævnes i det følgende "formidlings-
og nyttiggørelsesforanstaltningen". 
Under det enkelte særprogram gennemføres de formidlings- og nyttiggørelscsaktivitetcr, der vedrører det 
pågældende programs område. Herunder påses det navnlig, at formidlings- og udnyttelscsaspektct indgår som 
kriterium for vurdering og udvælgelse af FTU-projcktcr, at kontrakternes klausuler om beskyttelse, udnyttelse 
og formidling overholdes, og at netværk og partnerskaber, der etableres med henblik på forskningsprojekter, 
også kan bidrage til formidlingen og udnyttelsen af de opnåede resultater. 
Formidlings- og udnytlelsesindsatsen supplerer medlemsstaternes foranstaltninger ved at tilføre den yderligere 
værdi, der kan opnås gennem EF-dimensionen. Den har følgende tre formål: 
Der skal sikres en bred formidling og omfattende udnyttelse af resultater af både det arbejde, der 
udføres under EF's forskningsprogrammer, og det, der henhører under nationale programmer. 
Det skal påses, at resultaterne udnyttes optimalt, Det vil sige, at der i samarbejde med de implicerede 
parter skal sørges for, at resultaterne af både EF's og de nationale programmer omsættes i innovation, 
og at der skal skabes gunstige vilkår for teknologioverførsel, ikke mindst til små og mellemstore 
virksomheder. 
Der skal ydes støtte til nationale og regionale initiativer for at tilføre dem en tværeuropæisk 
dimension. 
Ansvaret for, at resultaterne udnyttes, påhviler i første række virksomhederne, men det viser sig alligevel, at 
EF må yde støtte, i første række til små og mellemstore virksomheder. Del A, "Formidling og udnyttelse af 
forskningsresultater", henvender sig navnlig til små og mellemstore virksomheder, der deltager i 
særprogrammer, eller som har mulighed for at udnytte den viden, der fremkommer som følge af EF's og de 
enkelte landes programmer. Del B, "Teknologiformidling til virksomheder", sigter mod det store flertal af små 
og mellemstore virksomheder, der må købe sig til den viden og nye teknologi, som de har behov for for at 
kunne fastholde og øge deres konkurrenceevne, fordi de ikke internt har kapacitet til forskning og udvikling. 
Del C, "Finansielle vilkår for teknologiformidling", tilvejebringer foranstaltninger og instrumenter, som begge 
disse kategorier af små og mellemstore virksomheder kan få gavn af. 
Denne indsats gavner i kraft af sine mål og sit indhold de mindst begunstigede egne af EF og styrker den 
økonomiske og sociale samhørighed. Der opretholdes derfor tætte forbindelser til initiativerne på dette 
område. 
Synergien med EUREKA-programmct vil blive udviklet, og EF's tilskud til aktiviteter på dette område vil blive 
opført under formidlingslbranstaltningen. 
Endelig vil der under formidlingslbranstaltningen blive ydet bidrag til samarbejdet med tredjelande om 
formidling og udnyttelse. 
- 212 -
II. DEN HORISONTALE FORANSTALTNINGS INDHOLD 
A) Formidling og udnyttelse af forskningsresultater 
På dette område er formålet at fremme formidling og udnyttelse af forskningsresultater hen over 
sektor- og landegrænser, uanset hvor resultaterne stammer fra. Herunder er det navnlig et formål 
at øge kendskabet til EF's forsknings- og udviklingsaktiviteter for at fremme anvendelsen af dem. 
Der forelægges et sammenhængende sæt af aktiviteter, som omfatter mere generelle tjenester 
(f.eks. EF-nettet af formidlingscentre og den offentlige informations- og formidlingstjeneste), en 
række specialiserede tjenester, som yder bistand med beskyttelse og udnyttelse af resultater, samt 
foranstaltninger, der både økonomisk og socialt skal effektivisere udnyttelsen og overførslen af 
forskningsresultater. 
1) EF-ncltct af formidlingscentre 
Indsatsen under det tredje rammeprogram for at etablere et net af formidlingscentre i 
medlemsstaterne, "VALUE", med det formål at slå på tromme for EF's FTU-aktiviteter og deres 
resultater, vil blive videreført og uddybet for at gøre resultaterne mere kendt blandt landenes 
virksomheder og forskningslaboratorier, for at forbedre den tværnationale udnyttelse af 
forskningsresultaterne og for at lette del videnskabelige og tekniske samarbejde i Europa. 
Udviklingen og uddybningen af denne indsats skal omfatte følgende hovedpunkter: 
Støtte til virksomheder og forskningslaboratorier for at lette deres adgang til oplysninger 
om EF's FTU- og demonstrationsaktiviteter. 
Systematisk undersøgelse af FTU-resultaternes teknisk-økonomiske muligheder i 
samarbejde med de berørte særprogrammer og kontrahenter med henblik på formidling 
til formidlingscentrene. 
Vurdering af erhvervslivets potentielle videnskabelige og teknologiske behov for lettere 
at kunne få udbuddet i EF's og de nationale forskningsprogrammer til at passe til disse 
behov. 
Tilrettelæggelse af målrettet resultatformidling inden for emner, der vælges ud fra lokale 
behov. 
Samspillet med nationale og regionale net og andre implicerede parter vil blive uddybet 
for at sikre en bedre tværnational formidling og udnyttelse af forskningsresultater, uanset 
hvor de stammer fra. 
Levering af telematiktjenester til formidlingscentrene for at lette samarbejdet. 
Nettet af organisationer til fremme af energiteknologi (OPET) vil indgå i denne sammenhæng. 
2) Den offentlige informations- og formidlingstjeneste 
Den offentlige informations- og formidlingstjeneste hviler på tre søjler: indsamling og 
tilvejebringelse af oplysninger, formidlingstjenester og -produkter via offcntlighedsrettede net og 
særlige "målgrupper" samt oplysning af offentligheden om forskning. 
-213-
Der planlægges følgende aktiviteter: 
Udvidelse af informationstjenesten CORDIS, så den kommer til at omfatte nye 
informationskilder (EUREKA, COST, nationale kontaktpunkter osv.) og 
mullimcdicdokumentcr. 
Tilrettelæggelse af formidlingsindsatser overfor målgrupper med "multiplikatoreffekt" for 
informationsarbejdet: videnskabsjournalister, dokumentalister, formidlingscentre, andre 
videreformidlende net, osv. 
Indkredsning og tilvejebringelse af nye produkter, som egner sig for de mange forskellige 
potentielle behov, og anvendelse af forskellige formidlingsmedier, som f.eks. CD-ROM, 
offentlige net, uddrag af databaser, bulletiner, osv. 
Videreførelse af publikationsvirksomheden, først og fremmest rettet mod 
informationsformidlere med multiplikatoreffekt og mod den brede offentlighed. 
Anvendelse af andre midler til kommunikation og oplysning af offentligheden end trykte 
publikationer, f.eks. audiovisuelle medier og multimedieteknikker. 
Styrkelse af samordningen med de nationale aktiviteter af samme type. 
3) Beskyttelse af resultater 
Formålet med denne dclforanstaltning er al oplyse forskerne om spørgsmålene i forbindelse med 
industriel og intellektuel beskyttelse af resultaterne, og i øvrigt at hjælpe de organisationer, der 
ikke har de fornødne ressourcer til selv at beskytte de resultater, de har opnået gennem EF-
organiseret forskning og udvikling. 
Der vil blive arrangeret konferencer og kursusaktiviteter for at øge forskernes viden om 
intellektuel og industriel ejendomsret. Samarbejdet med Det Europæiske Patentkontor og de 
nationale patentinstanser vil blive videreudviklet med henblik på fælles arrangementer. 
Resultater, der tilhører EF, vil fortsat blive beskyttet, og dets beholdning af patenter forvaltet. 
Endvidere kan der efter ansøgning og på visse betingelser ydes økonomisk støtte til universiteter, 
forskningscentre og små og mellemstore virksomheder med henblik på beskyttelse af EF's 
forskningsresultater. 
4) Bistand til udnyttelse af forskningsresultater 
Formålet med denne delforanstaltning er at tilbyde navnlig små og mellemstore virksomheder 
specialiserede tjenester og muligheder for bistand, som supplerer formidlingscentrenes aktiviteter, 
og som letter overførslen fra forskning til industri og den tværsektoriellc og tværnationale 
rcsultatudnyttelse. 
De tilbudte tjenester kan bl.a. omfatte: identifikation af fremtidige markeder, teknisk­
økonomiske gennemførlighedsundersøgelser, salgskampagner, uddannelsesaktiviteter, 
rådgivning om udnyttelsesstrategi og undersøgelse af senere industrielle 
udnyttelsesmulighcder inden for rammerne af mellemstatslige projekter (EUREKA) eller 
andre EF-initiativer. 
-214-
Bistandsaktiviteterne går ud på at yde økonomiske tilskud til aktiviteter, hvis formål er 
overførsel, tilpasning og udnyttelse af resultater. De kan bl.a. omfatte foranstaltninger, der 
er specielt målrettet mod små og mellemstore virksomheder, støtte til 
vidcnoverførselsaktiviteter (kursusvirksomhed, teknologiklubber, forskermobilitet) og 
medfinansiering af tværnationalt og tværsektorielt orienterede projekter for udnyttelse af 
forskningsresultater. 
Dette arbejde vil blive gennemført med hjælp fra udvalgte eksperter eller konsulenter eller 
kompetente organer i medlemsstaterne. Der vil også blive sigtet mod at opnå en snævrere 
samordning med nationale og regionale udnyttelsesaktiviteter. 
5) Forskningsudnyllclsc og samfund 
På dette område er formålet, gennem undersøgelser og passende foranstaltninger, at bidrage til 
en mere effektiv udnyttelse og overførsel af forskningsresultater, idet der skal tages både 
økonomiske og mere alment samfundsmæssige hensyn. Formålet er også at tilvejebringe en bedre 
kommunikation mellem samfundsrepræsenlanter og videnskabelige kredse ved at lave fælles 
arrangementer for forsknings- og uddannelseskredse på den ene side og offentlige og private 
beslutningstagere, repræsentanter for interesseorganisationer m.v. og medierne på den anden. 
De kompetente institutioner i medlemsstaterne vil blive inddraget i tilrettelæggelsen af 
aktiviteterne på dette område for at samordne initiativerne og udveksle oplysninger, så der opstår 
synergivirkninger og udbyttet bliver gensidigt berigende. 
Der er planlagt følgende temaer og aktiviteter, som skal ses i videnoverførslens og 
vidcnudnyttelsens perspektiv: 
Vurdering af de økonomiske og sociale virkninger af FTU-aktiviteterne. 
Forskningens økonomi og styring. 
Tilrettelæggelse af kommunikalionsforanstaltningcr med det formål at øge kendskabet til, 
hvad der slår på spil inden for videnskab og teknologi, og til, hvilke virkninger der kan 
blive resultatet. 
B) Teknologiformidling til virksomheder 
Her sigtes der først og fremmest mod små og mellemstore industri- og servicevirksomheder, hvis 
konkurrenceevne står og falder med deres adgang til nye teknologier, men som ikke har 
ressourcer lil at deltage i EF's forskningsaktiviteter eller i den direkte udnyttelse af deres 
resultater. Disse virksomheder findes ofte i brancher, hvor teknologiintcnsiteten ikke er særlig høj, 
og deres evne til at "opsuge" nye teknologier skal styrkes. 
Med dette formål skal der gøres en indsats for at skærpe deres forståelse og interesse for de 
foreliggende nye teknologier, uanset hvor disse er opstået, og for de muligheder, som disse 
teknologier giver dem på baggrund af virksomhedernes egne behov og strategier. Det store antal 
af sådanne virksomheder gør det umuligt al forestille sig en direkte indsats. 
For at nå ud til disse virksomheder, må EF virke som katalysator og impulsgiver for aktiviteter 
i samfundet. Indsatsen må således i vid udstrækning decentraliseres, og for at få størst mulig 
virkning må den støtte sig på kompetente organisationer i medlemsstaterne, på 
-215-
teknologiformidlende institutioner, informationsformidlere med multiplikatoreffekt osv. 
Formålet på dette område er på den ene side at skabe større åbenhed i Europa og at øge disse 
organisationers kvalitet og professionalisme ved at stimulere til oprettelse af samarbejdsnet, til 
udveksling af god praksis, uddannelse og støtte til fælles foranstaltninger. 
På den anden side skal EF's indsats bidrage til at skabe et miljø, der er modtageligt for ny 
teknologi, gennem oplysningsarbejde og interessestimulerende aktiviteter for virksomhederne, 
demonstration af effektive metoder og fremme af moderne metoder til innovationsstyring. Endelig 
er det meningen, at der skal arrangeres erfaringsudveksling og -vurdering for at forbedre det 
almindelige kendskab til disse mekanismer, virkemidler og politikker, og for at forbedre 
kendskabet til god praksis, især blandt de implicerede parter på lokalt og regionalt plan. 
På dette område skal der således inddrages fem store kategorier af implicerede parter: 
Teknologircssourccccntre, som kan tilføre små og mellemstore virksomheder den 
nødvendige teknologiske kompetence for et innovationsprojekt (universiteter, offentlige 
forskningscentre, kollektive brancheforskningsccntrc, kontraktforskningsselskaber osv.). 
Formidlende rådgivere, som kan foretage en hurtig diagnose af små og mellemstore 
virksomheders behov og vise dem vej til det kompetente teknologiressourcecenter 
(teknologirådgivere i Frankrig, "one-stop shops" i Det Forenede Kongerige, 
innovationscentre i Nederlandene osv.). 
Specialiserede rådgivere, (kvalitet, design, organisationskonsulenter, rådgivere med henblik 
på partnersøgning, netværksdannelse m.m.). 
Finansieringsinstitutter, som tilvejebringer den nødvendige kapital til gennemførelse af 
innovationsprojekter. 
Nationale, regionale og lokale offentlige organer, som fastlægger politikker, bestemmer 
virksomhedernes miljøforhold, forvalter støtteprocedurcr. 
Området omfatter tre områder: 
1. Tværnationale net til teknologioverførsel og -formidling 
I forlængelse af SPRINT-programmet vil der blive lagt vægt på teknologioverførsels- og 
innovationsfremmcinstitutionernes europæiske orientering, kvalitet og effektivitet. Der vil blive 
gjort en indsats for al fremme samordningen med udgangspunkt i virksomhedernes behov 
("bottom-up") og med inddragelse af alle teknologioverførslens og tcknologiudnyttelsens aspekter. 
Følgende aktiviteter er planlagt: 
Konsolidering af de tværnationale samarbejdsnet af nationale og regionale 
teknologioverførsels- og formidlingsinstanser for at styrke deres europæiske orientering: 
forsknings- og teknologiorganisationer, tekniske branchecentre, teknopoler og 
forskerparker, lokale og regionale organisationer og net for teknologiformidling osv. 
Øget samarbejde mellem universiteter eller forskningscentre, industri og kreditinstitutter 
for at gøre del lettere for højteknologiske firmaer at ekspandere og at udvikle sig på tværs 
-216-
af nationale grænser. 
Støtte til nationale eller regionale initiativer til at øge teknologioverførselstjenesternes 
effektivitet: uddannelsesarrangementer (f.eks. i form af et "sommeruniversitet"), udveksling 
af erfaringer og god praksis, udgivelse af håndbøger, for at give dem en tværeuropæisk 
dimension. 
Foranstaltninger til at lette tværeuropæisk formidling af teknologiske muligheder af 
enhver oprindelse og etablering af kontakt mellem udbydere, efterspørgere og formidlere 
(f.eks. teknologioverførselskonferenccr, teknologibørser). 
2. Et miljø, som begunstiger erhvervslivets ibrugtagning af ny teknologi 
Målet er at stimulere erhvervslivet, herunder ikke mindst de små og mellemstore virksomheder, 
og de offentlige myndigheder, navnlig på lokalt plan, til at benytte sig af ny teknologi. Der vil 
blive lagt særlig vægt på at forbedre mulighederne for at efterspørgslen kan komme til udtryk 
("demand-led approach"), sådan at de vælger de løsninger, der passer bedst til deres behov og 
assimilalionscvne. 
Der stilles forslag om følgende aktiviteter: 
Støtte til pilotprojekter for tværregional eller tværsektoriel teknologioverførsel. 
Projekterne skal egne sig til at demonstrere, hvordan og på hvilke vilkår nye brugere kan 
tage teknologi i anvendelse. Projekterne vil støtte sig på repræsentative 
formidlingsorganisationer, som kan tilvejebringe en kraftig multiplikatoreffekt for 
teknologiformidlingen til små og mellemstore virksomheder. 
Aktiviteter som kan fremme god praksis for innovationsforvaltning i virksomhederne, 
navnlig de små og mellemstore virksomheder. Der kan f.eks. blive tale om strategisk 
planlægning, tcknologiobscrvatorium, værdianalyse, design, kvalitetsstyring, markedsføring 
af innovationer. Aktiviteterne kan også omfatte prisuddeling (f.eks. en EF-designpris) eller 
støtte til decentrale initiativer til fremme af integreret praktisering af disse 
forvaltningsleknikker (MINT-initiativet). 
Aktiviteter, som kan fremme teknologisk samarbejde mellem virksomheder i alle faser 
(partnersøgning, kontakloptagelse, tilvejebringelse af hensigtsmæssig finansiering, 
kontraktforhandling) gennem anvendelse af hensigtsmæssige instrumenter og net. 
Fremme af decentrale oplysningsaktiviteter om teknologioverførsel og innovation (f.eks. 
"Innovation Road Show"). 
3. Udveksling af oplysninger og erfaringer om teknologiformidlingspolitik. 
Målet er at skabe bedre sammenhæng i teknologioverførselspolitikken og midlerne til dens 
iværksættelse på regions-, lands- og EF-plan Dette kræver på den ene side, at der skaffes bedre 
kendskab til innovationssystemer og disses ydeevne, til politikker, regler og gcnncmførclscsmidlcr 
på regions-, lands- og EF-plan, og på den anden side, at der regelmæssigt udveksles erfaringer og 
god praksis mellem de berørte parter. 
Der stilles forslag om følgende aktiviteter: 
-217-
Fortsat undersøgelse og iagttagelse af de europæiske innovationssystemer, af den 
innovationspolitik, der føres, og af de midler, der bringes i anvendelse for at gennemføre 
den (European Innovation Monitoring System). Dette kan bl.a. omfatte en 
sammenlignende analyse af regler for licensaktiviteter, skattemæssige begunstigelser eller 
hensigtsmæssige juridiske former. 
Støtte til implicerede parter på regionalt plan for at tilskynde dem til at diagnosticere 
deres teknologioverførsclsinfrastruktur og tilrettelægge deres politik og 
iværksættelsesmidler bedre ved brug af eksterne eksperter. 
Oprettelse af et forum til frem af erfarings- og praksisudvcksling inden for udformning, 
iværksættelse og evaluering af national og regional politik for teknologiformidling 
(Innovation Policy Forum). 
C. Det finansielle miljø for teknologiformidling 
På dette område er formålet at forbedre det europæiske miljø for udnyttelse, tilpasning og 
formidling af teknologi ved hjælp af passende EF-initiativer, som skal gennemføres under 
overholdelse af nærhedsprincippet. 
Området omfatter: 
1) Indirekte støtteforanstaltninger 
Herunder: 
Foranstaltninger, der gør det muligt at forbedre den tværnationale kommunikation mellem 
finansielle miljøer og igangsættere af teknologiprojekter (investeringsforum, f.eks.). 
Det forsøg med at finansiere teknologi på grundlag af teknologiens ydeevne, som blev 
indledt med SPRINT-programmcl, vil blive videreført, navnlig med det formål at tilskynde 
traditionelle erhvervssektorer til at tage ny teknologi i anvendelse. 
Støtte til analyse og eventuel afprøvning af effektive systemer til tilvejebringelse af privat 
kapital, herunder investcringsfremmemekanismcr til fordel for FTU-projekter (f.eks. 
sammenligning af lokale net af private investorer eller "business angels"). 
2) Forsøg med stimulering af overførsel og udnyttelse af teknologi i små og mellemstore 
virksomheder, f.eks. gennem præmiering af små og mellemstore virksomheder, som 
deltager i aktiviteter med henblik på formidling og udnyttelse af EF's FTU-resultater. 
Gennemførelsen af disse forsøg vil i vid udstrækning blive decentraliseret og overladt til 
organisationer, som på nationalt eller regionalt plan råder over et stort net og har 
erfaringer med støtte til små og mellemstore virksomheder (offentlige 
innovationskontorer, formidlingscentre osv.). 
3) Forsøg med el instrument til fremskaffelse af midler til finansiering af små og mellemstore 
virksomheders udnyttelse af forskningsresultater og teknologi. Dette nye instrument bliver 
foreneligt med dem, der allerede findes i medlemsstaterne, og det skal tilpasses forholdene 
i de enkelte lande. Forvaltningen af det vil blive overladt til kreditformidlende 
institutioner i medlemsstaterne på grundlag af aftaler. Institutionerne vil blive udvalgt i 
tæt samarbejde med de nationale myndigheder og navnlig på grundlag af deres erfaring 
- 218 -
og deres muligheder for at sikre fælles investering med kvasiegenkapital. De udvalgte 
formidlere vil få en særlig støtte med henblik på at letle bedømmelsen og forvaltningen 
af sager, der kun omfatter små beløb. 
Delle burde således, alt efter de nationale forhold, gøre det muligt for små og 
mellemstore virksomheder at få lettere adgang til lånegarantier eller rentestøtte. 
Arbejdet skal samordnes nøje med relaterede og supplerende EF-foranstaltninger 
(Eurotech Capital, Den Europæiske Investeringsfond, virksomhedspolitik m.v). Det 
vejledende beløb er forholdsvist lille, da der foreslås at gennemføre en række 
pilotprojekter. 
-219-
Bilag II 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
A Formidling og udnyttelse af resultater 48-55% 
Inklusive et bidrag på 55 mio. ECU til 4 OPET-net 
B. Formidling af teknologi til virksomheder 40-45% 
C. Finansieringsmiljø for teknologiformidling 7-10% 
I ALT 100% 
(530 mio. ECU) 
- 220 -
FORSKERNES UDDANNELSE OG MOBILITET 
Bilag I 
TEKNISKE OG VIDENSKABELIGE OG MÅL - PROGRAMMETS INDHOLD 
l.GENERELT 
1.1 Målsætning og problemer 
Optimal anvendelse af menneskelige ressourcer er grundlæggende for al socio-økonomisk 
aktivitet. Europa råder over en betydelig menneskelig kapital inden for forskning, men dens 
anvendelse bremses og sinkes ofte af barrierer medlemsstaterne imellem, der skiller de enkelte 
discipliner og hindrer teknologioverførslen. Uddannelse af de menneskelige ressourcer via 
forskning og bedre udnyttelse af dem via mobilitet og samarbejde over grænserne er væsentlige 
midler til at styrke selve grundlaget for europæisk industri og dens internationale 
konkurrenceevne. 
I vejen for disse mål står store problemer, der forstærkes af EF-områdets fortsatte opdeling, 
grundforskningens isolerede stilling og studieemnerncs forskelligartethed og kompleksitet. Som 
forudset i særprogrammerne under fjerde rammeprograms foranstaltning 1 må det ved den 
anvendte metode tilstræbes at virkeliggøre mål, som fastlægges af EF i overensstemmelse med 
medlemsstaternes prioriterede behov (den såkaldte top-down-strategi). Desuden - og det er 
nærværende programs formål - må de uddannelses- og samarbejdsaktiviteter på tværs af 
grænserne, der spontant foreslås af forskerne uden pålæg i form af forhåndsfastsatte mål, 
stimuleres for alle forskningsområder, både inden for generisk forskning og grundforskning, der 
ikke omfattes af den nævnte målrettede metode (den såkaldte bottom-up-strategi). Sondringen 
mellem de to strategier er ofte vanskelig og de må desuden kombineres, for at EF-programmernes 
uddannelses- og mobilitets-foranstaltninger fuldt ud kan bidrage til at skabe forbindelse mellem 
grundforskningen og den anvendte forskning. 
Der forestår en stor indsats for at fremme forskernes mobilitet optimalt, tilpasse vilkårene for EF-
stipendier til ordningerne i medlemsstaterne og på længere sigt harmonisere den måde, hvorpå 
disse stipendier behandles i medlemsstaternes i social samt i skatte- og lønmæssig henseende. 
1.2 Kontinuiteten i og udviklingen af den foreslåede foranstaltning 
Den foreslåede foranstaltning ligger, med de nødvendigt tilpasninger, i forlængelse af programmet 
"Menneskelige ressourcer og mobilitet" (1992-1994) og de endnu tidligere programmer 
"Stimulation" (1983-1988), "Science" (1988-1992) og "Adgangen til store videnskabelige og tekniske 
anlæg" (1989-1992). 
Den kontinuitet, der er nødvendig for alle langsigtede foranstaltninger, omfatter målene 
(effektivisering af forskningen og forskningsinfrastruktureme i Fællesskabet gennem uddannelse, 
mobilitet og samarbejde) samhørigheden (de ugunstigt stillede områder må imødekommes med 
hensyn til deres behov for kvalificeret videnskabeligt personale) og subsidiariteten (udnyttelse af 
katalysatoreffekten ved at sammenbringe den kompetence og de ressourcer, der er spredt i 
Fællesskabet). Desuden overtages visse væsentlige elementer fra SCIENCE-programmet. 
-221 -
De tilpasninger, som udviklingen kræver, omfatter især strategierne og gennemførelsen: 
Videreførelse af samarbejdet efter Twinning-princippet og adgang til store videnskabelige 
og tekniske anlæg efter bestemmelserne i Science-programmet. 
Forenkling og smidiggørelse af "comitologien", konsultationsmekanismerne og af 
procedurerne for programmernes gennemførelse og forvaltning. 
Mindre spredning af finansieringsindsatsen, nedsættelse af antallet af indkaldelser af 
forslag, standardisering af EF-bidragenes størrelse. 
Bedre koordinering med beslægtede EF-aktiviteter (undervisning og uddannelse; 
specifikke programmer under foranstaltning I i rammeprogrammet). 
Tilpasning af vilkårene for og udnyttelsen af EF's udannelsesstipcndier til nationale 
ordninger og gradvis harmonisering af disse ordninger. 
Forbedring af synergien med 2. foranstaltning under rammeprogrammet (samarbejde med 
tredjelande og internationale organisationer). 
2. FORSLAG TIL FTU-ARBEJDE 
2.1 Generelle målsætninger 
Programmets formål er ved forbedring af forskernes uddannelse og mobilitet at øge antallet og 
forbedre kvaliteten af de menneskelige ressourcer i EF. 
De foreslåede foranstaltninger og programmets målsætninger beskrives i sektion 3. De generelle 
målsætninger er følgende: 
at stimulere uddannelse gennem forskning og, gennem samarbejde, udnytte Fællesskabets 
kvalitetsforskere optimalt; 
at øge de europæiske forskeres mobilitet i geografisk og faglig henseende; 
at fremme partnerskabet mellem industrien og universitetsverdenen; 
at fremme tværnationalt samarbejde til fordel for "fri" forskning, dvs. forskningsaktiviteter, 
som forskerne selv foreslår; 
at forbedre de store anlæg, som er en nødvendig forudsætning for kvalitetsforskning, og 
al give alle Fællesskabets forskere adgang til disse anlæg; 
at forbedre den videnskabelige og teknologiske samhørighed i Europa ved at tilbyde 
forskningsinstitutler og forskere fra dårligere stillede områder tolkningsmuligheder, der 
giver dem lejlighed til at nå et højt kvalitetsniveau. 
Foranstaltningen skal omfatte alle eksakte videnskaber og naturvidenskaber, økonomi og 
management samt samfundsvidenskab og humaniora af interesse på europæiske plan. 
-222-
2.2 Særforanstaltninger 
Programmet er opdelt på tre indbyrdes afhængige områder (uddannelse gennem forskning, 
opbygning af laboratorienct og støtte til store anlæg), hvortil kommer gennemførelsen af 
ledsageforanstaltninger til forbedring af kommunikationen mellem forskere og til industrien, 
incitamenter til unge videnskabsfolk og udbredelse af viden om programmets resultater. 
2.2.1 Uddannelse gennem forskning 
Koordination af de uddannelsesforanstaltninger, der er fastlagt i særprogrammerne for 
foranstaltning I, II og III under fjerde rammeprogram. Der skal fastlægges en 
harmoniseret og sammenhængende ramme (overensstemmelse mellem stipendier og 
kategorier af modtagere, fælles modtagelsescentre for forslag og udgiftsforpligtelser...) for 
de forskellige uddannelsesprogrammer gennem forskning, der gennemføres på EF-niveau, 
uden dog at pålægge en centralisering, der ikke imødekommer de enkelte programmers 
særlige krav. 
Undersøgelse af betingelserne for modtagelse af EF-stipendicr. Der er store forskelle 
mellem visse medlemsstaters retlige og finansielle bestemmelser for modtagere af EF-
stipendicr (i henseende til ordninger for løn samt sociale og skattemæssige bestemmelser). 
Disse forskelle analyseres og udjævnes og Fællesskabets stipendieordning søges tilpasset 
nationale forhold. 
Uddannelsen gennem forskning og fremme af forskernes mobilitet på alle de områder, der 
dækkes af programmet. Uddannelsespraktikken kan vare fra tre måneder til tre år og skal 
give europæiske forskere mulighed for at uddanne sig og specialisere sig uden for deres 
oprindelsesland. 
Disse praktikperioder står åbne for videnskabsfolk, der er indehavere af eller forbereder en 
doktorafhandling. Der tildeles modtagelseslaboratorierne midler til dækning af udgifterne i 
forbindelse med forskernes mobilitet og leveomkostninger og der ydes bidrag til forsknings- og 
managementudgifterne. Særlig vægt lægges der på uddannelse til styring af de ændringer i 
virksomhederne, der knytter sig til indførelsen af nye teknologier. Uddannelse af forskere fra små 
og mellemstore virksomheder tildeles høj prioritet. 
Til iagttagelse af samhørigheden træffes der foranstaltninger til 
al opbygge uddannelsesnet (industri-universitet) for forskere i dårligere stillede områder 
at fremme, at forskere fra de dårligst stillede områder vender tilbage til deres 
oprindelsesland. Disse forskere, der har modtaget et stipendium, kan tildeles et yderligere 
stipendieår for al lette denne tilbagevenden 
at forskere på højt niveau fra industriregioner i længere perioder besøger forskningscentre 
i dårligere stillede områder. 
2.2.2 Oprettelse af laboratoricnctværk i forskellige lande 
Grundlaget er det åbne laboratoriums princip, således som det i de seneste år er anvendt i de 
forskellige EF-programmer. Sammenslutninger af laboratorier i de forskellige medlemsstater, der 
- 223 -
arbejder på et fælles forskningsprojekt, der finansieres ved tildeling af midler til hvert enkelt 
deltagende laboratorium, hvis størrelse ca. svarer til udgifterne til en forsker med en doktorgrad. 
De skal dække udgifterne til mobiliteten og visse forsknings- og udstyrsudgifter. 
Hver åbent laboratorium skal fordele forskningsansvarct mellem deltagerne og koordinere det 
således, at samarbejdet og kommunikationen fungerer mest åbent og effektivt. Hvert åbent 
laboratorium skal regelmæssigt ved offentliggørelsen af brochurer og oversigter sørge for at 
udsende sine væsentligste forskningsresultater. Der træffes forberedelse til en regelmæssig dialog 
med de industrilaboralorier, især i små og mellemstore virksomheder, som kan tænkes at kunne 
udnytte resultaterne og finansiere forskningens videreførelse. Små og mellemstore virksomheder 
i de dårligere stillede områder kobles i videst muligt omfang på denne dialog og opmuntres til at 
slutte sig til tværnationale forskerhold. 
Samarbejdet mellem åbne laboratorier må ikke være kortere end tre år og der skal ved 
programmets begyndelse fastlægges bestemmelser vedrørende anvendelsen af en væsentlig del af 
budgettet til netværkene. 
2.2.3 Adgangen og støtten til store forskningsanlæg 
Dette afsnit omhandler udelukkende forbedring, koordination og anvendelse af store 
forskningsanlæg, som er sjældne i EF, dyre at anlægge og vedligeholde, men vigtige for 
forskningen, hvilkel helt berettiger en væsentlig indsats på fællesskabsplan. 
Fællesskabets indsats omfatter: 
Støtte til forskere fra universiteter og industriforskere til uddannelse i benyttelse af store 
anlæg og udnyttelse af disse muligheder. Prioritet gives til forskere fra dårligere stillede. 
Støtte til forbedring af visse infrastrukturer og til koordination af aktiviteterne. 
2.2.4 Ledsageforanstaltninger 
Ledsageforanstaltningernes formål er kommunikation af videnskabelig information på alle områder 
inden for programmet samt udbredelse og evaluering af uddannelsesresultalerne, oprettelse af net 
og ydelse af støtte til store anlæg. Der er nærmere tale om 
Udvikling af et Eurokonfcrcncc-system med det formål, at erfarne videnskabsfolk giver 
unge forskere kendskab til den avancerede grundforsknings og anvendte forsknings 
seneste resultaler. 
Tilrettelæggelse af praktiske kurser til i laboratorier og i praksis at indøve nye og moderne 
teknikker og metoder, som kun er lidt anvendt i Fællesskabet. Ved tilrettelæggelsen af 
disse kurser prioriteres, når det er muligt, de dårligere stillede områder i EF. 
Indstiftelse af priser for unge forskere og afholdelse af konkurrencer for talentfulde unge 
forskere i EF. 
Offentliggørelse af brochurer, oversigtsartikler og evalueringer om programmets aktiviteter 
og resultater. 
-224-
Fremme fra arrangørerne af informationsseminarernes side af dårligere stillede regioners 
deltagelse i programmerne. 
Samråd med europæiske topvidenskabsfolk og repræsentanter for industrierne om 
programmets fremskridt og om et eventuelt behov for at ændre visse af dets målsætninger. 
Regelmæssig evaluering i samråd med medlemsstaterne af fremskridtene som følge af de 
forskellige initiativer til gavn for samhørigheden inden for programmet. 
3. Prioriterede områder og koncentration af indsatsen 
Det er ikke muligt inden for et "bottom-up"-program af denne art, der står åbent for alle 
discipliner, at fastlægge emnemæssige prioriteringer. Det er derfor hensigten, at der skal være tale 
om en ensartet strategi, der væsentligst baseres på kvaliteten af forslagene og som muliggør en 
ensartet fordeling af fællesskabsbudgettet over samtlige discipliner inden for programmet. 
Formålene med uddannelses- og partnerskabsforanstaltningerne er vist i det følgende i kolonnen 
vedrørende målene. 
I forbindelse med "store anlæg" påtænkes det dog foreløbigt at begrænse støtten til infrastrukturer 
og koordination til kun at ydes til emner vedrørende udvikling af detektorer, ultra-vide- og ultra-
propre-teknologi, optiske systemer og udarbejdelse af metoder til datavisualisering. EF-støtten til 
adgangen til store anlæg skal kunne ydes inden for samtlige arbejdsområder, der opfylder det 
tredobbelte kriterium at være kvalitativt tilfredsstillende, nyttige og enkeltstående. 
225-
3.1 Foranstaltningernes art og mål 
FORANSTALTNING ART MÅL 
Uddannelse 
tilpasning af EF-
stipendieordningerne 
og analyse af 
situationen i 
medlemsstaterne 
. stipendier 
Laboralorienel 
Store anlæg 
adgang for unge 
forskere 
og 
forbedring af 
infrastrukturer samråd 
uddannelseskontrakter 
forskningskontrakter 
kontrakter om udgiftsdeling 
koordinering samråd tilpasning af 
ansøgningsvilkår 
5(KK) personer/år 
1 (KM)-15(H) laboratorier 
integreret i 2(X)-250 åbne 
laboratorier 
50 store anlæg til 800-1000 
brugergrupper 
10 mellemnationale 
projekter (centre til 
udvikling af detektorer, 
ultra-vide og ultra-propre-
teknologier, optiske 
systemer og udarbejdelse af 
informationsvisualiseringsme 
todcr) 
studier, workshops, 
seminarer og fora til 
inlormationskommunikation, 
opstilling af strategier og 
tilrettelæggelse af bruger-, 
forsknings- og 
managementsmetoder på 
nationalt plan 
- 226 
4. Iværksættelse 
FORANSTALTNING IVÆRKSÆTTELSE 
Uddannelse 
Koordination Oprettelse af et fælles kontor, møder 
Tilpasning af stipendieordninger Undersøgelser, studier, møder 
Stipendier Kontrakter med modtagelseslaboratorier 
efter at der for hver medlemsstat er opstillet 
en plan for fordeling af stipendiemodtagere 
og overtagelse af visse udgifter til forskning, 
management og social dækning. Praktiske 
forsøg i forbindelse med nogle 
forskningsemner og decentraliserede 
forvallningsmekanismer. 
Laboralorienetværk EF-bidrag på ca. 800 (XX) ECU/år for hvert 
deltagende laboratorium 
Store anlæg 
Koordinering og forbedring af 
infrastrukturer 
Møder og kontrakter med 
omkostningsdeling 
Adgang til store anlæg Kontrakter med institutioner 
Ledsageforanstaltninger Tilrettelæggelse af Eurokonferencer, 
sommerkurser, møder, studier, 
publikationer. 
-227-
Bilag n 
Vejledende fordeling mellem de forskellige områder 
Uddannelse 30-40% 
Laboratorienetværk 40-50% 
Store anlæg 13-17% 
Ledsageforanstaltninger 4-6% 
I ALT 100% 
(785 mio. ECU) 
228-
TEKNISKE OG VIDENSKABELIGE MÅL - INDHOLD AF PROGRAMMERNE 
som af Det Fælles Forskningscenter skal udføres 
for Det Europæiske Økonomiskc(l) Fællesskab (1995-1998) 
Det Fælles Forskningscenter (FFC) udfører strategisk og anvendt forskning. Denne vil indgå som 
integrerende del af det europæiske videnskabelige og teknologiske system og vil ligeledes bidrage 
til det videnskabelige grundlag for de forskellige dele af Fællesskabets politik. De grundlæggende 
kriterier, som er kommet til udtryk i Rådets afgørelse om det fjerde rammeprogram for forskning, 
teknologisk udvikling og demonstration, navnlig forholdet mellem "kunde og kontrahent" samt 
subsidiaritetsprincippet, vil blive overholdt og baseret på følgende: 
videnskabelig og teknisk kvalitet 
neutral og uafhængig stillingtagen 
forskningsanlæggenes enestående karakter 
at disse står til rådighed for samtlige medlemsstater i Fællesskabet. 
Forskningsaktiviteter gennemført af FFC på det videnskabelige og tekniske område bør opfylde 
behovene i Fællesskabet som helhed, i dets institutioner og i medlemsstaterne med henblik på at: 
bidrage til at styrke det videnskabelige og teknologiske grundlag for europæisk industri 
og fremme udviklingen af dennes internationale konkurrenceevne 
sikre den uafhængige videnskabelige ekspertise, som er nødvendig for gennemførelsen af 
Fællesskabets politik og de opgaver, som i traktaten pålægges Fællesskabet 
levere tjenesteydelser af videnskabelig og teknisk karakter til Fællesskabets institutioner 
og stille centrets kompetence og dets videnskabelige og tekniske anlæg til rådighed for 
offentlige og private organer 
bidrage til at forbedre aspekterne af de nye teknologier, som har at gøre med offentlig 
sikkerhed 
bidrage til al forbedre vurderingen af virkningerne for miljøet og beskyttelsen heraf 
bidrage til at mindske de videnskabelige og teknologiske forskelle mellem Fællesskabets 
medlemsstater. 
Den europæiske dimension af disse arbejder bør fortsat være en af drivkræfterne for FFC. 
Centrets aktiviteter bør være kendetegnet ved en tværfaglig fremgangsmåde baseret på den brede 
vifte af kompetence, centret råder over. Denne tværfaglige karakter afspejles i valget af de 
områder, dets institutter beskæftiger sig med, og er således med til at sikre, at det fortsat vil være 
i stand til at lage nye udfordringer op. 
Takket være centrets kompetence og dets integration i formuleringen og gennemførelsen af 
Fællesskabets politik vil FFC bidrage til at gennemføre integrationen af nationale aktioner og 
(i) Delte ord udgår efter ikrafttrædelsen af traktaten om Den Europæiske Union. 
-229-
aktioner på fællesskabsplan og på europæisk plan. Det vil således indgå i net af offentlige eller 
private laboratorier i medlemsstaterne eller hos europæiske forskningskonsortier og vil kunne 
være brændpunktet for de sektorer, hvor det er særlig kompetent. I øvrigt deltager det i relevante 
EUREKA-projekter. 
Denne kompetence på mangfoldige områder bør dog ikke føre til en overdreven spredning af de 
arbejder, som iværksættes. Uden at negligere sine kunders forventninger bør centret og dets 
administrative personale have en meget præcis opfattelse af den videnskabelige og tekniske 
orientering, som passer for FFC, og være i stand til at holde en vis balance for at sikre, at de 
aktiviteter og kontrakter, som accepteres, til enhver tid kan gennemføres på det nødvendige 
kompetenceniveau såvel ud fra en kvalitativ som en kvantitativ synsvinkel. 
I de efterfølgende punkler sammenfattes målsætningerne for programmerne, som er inspireret 
af og baseret på de ovenfor gengivne clementer, samtidig med at de egentlige forskningsaktiviteter 
nævnes tillige med de foranstaltninger til videnskabelig og teknisk støtte, som gennemføres af FFC 
efter anmodning fra de generaldirektorater, som har til opgave at formulere og følge 
Fællesskabets politik og lovgivning op. På de områder, hvor der samtidig findes særprogrammer 
med omkostningsdeling, vil disse programmer blive gennemført i snæver koordination hermed, 
navnlig via de kompetente programudvalg. 
Under de efterfølgende punkter beskrives de mål, der er opstillet for FFC i forbindelse med den 
første foranstaltning under det fjerde rammeprogram. 
° Informations- og kommunikationsteknologi 
FFC vil yde sit bidrag til at forbedre systemernes sikkerhed og pålidelighed. Følgende 
sektorer vil være omfattet: de ud fra en sikkerhedsmæssig synsvinkel kritiske systemer af 
datamater og robotter samt systemerne i forbindelse med datamaternes sikkerhed. De 
vigtigste standardforberedende sektorer vil omfatte udarbejdelsen af retningslinjer for 
udformningen med henblik på at sikre, at der tages hensyn til sikkerheden og 
pålideligheden. Der vil blive udviklet instrumenter til at analysere og validere systemernes 
sikkerhed og pålidelighed. 
Endvidere vil FFC yde sit bidrag på området højtydende databehandling og anvendelserne 
heraf i forbindelse med et net af nationale centre for at definere metoderne til 
sammenligning af disse systemer. FFC vil også kunne blive et sted, hvor man tester 
konformiteten af et specialiseret programmel, og vil kunne yde andre former for støtte på 
informationsleknologiområdet (udvikling af testmetodologier). Det vil desuden bidrage til 
opretlelsen af forskellige værksteder og tilvejebringelsen af uddannelsesaktiviteter inden 
for de områder, hvor del bidrager med sin støtte. 
° Industriteknologi 
FFC vil yde sit bidrag på delte område med henblik på at fremme europæisk industris 
konkurrenceevne ved at deltage i følgende to emneområder i snævert samarbejde med 
aktioner med omkostningsdeling 
- 230 -
materialeteknologi 
forskning i forbindelse med standardisering, måling og afprøvning. 
Forskningsarbejdet af standardforberedende karakter vil uden undtagelse blive gennemført 
inden for netrammen sammen med europæiske institutter, som er interesserede og 
kompetente i standardforberedende forskning, og i samarbejde med CEN for lige fra 
starten at sikre en orientering i overensstemmelse med industriens generiske behov. 
Materialeforskningen vil hovedsagelig være rettet mod de nedenfor anførte sektorer, som 
frembyder en standardforberedende dimension og et vigtigt potentiale for så vidt angår 
udbredelsesteknologier, ved at lægge hovedvægten på renere teknologier: 
keramik og kompositmaterialer, karakterisering, evaluering af fejl og forudsigelse 
af levetid 
teknikker til ændring og karakterisering af overflader ved ionimplantation og 
anvendelse af laserstråler 
standardforberedende forskning, som kan føre til standarder for materialers 
egnethed til genbrug, herunder udviklingen af en database for genanvendelige 
materialer 
udvikling af ikke-destruktive inspektionsteknikker til analyse af mekaniske 
strukturers pålidelighed, herunder anslået levetid. 
Disse arbejder tager sigte på i snævert samarbejde med de pågældende nationale 
laboratorier at opnå den nødvendige videnskabelige viden til en industriel anvendelse af 
disse materialer og at forsyne standardiseringsorganisationerne med den nødvendige viden 
med henblik på en standardisering. 
Den forskning, der direkte er knyttet til standardisering, dækker i princippet arbejde med 
henblik på at støtte udviklingen af standarder (EUROCODES), som tager sigte på at 
forbedre stabiliteten af jordskælvssikrede bygninger eller mekaniske konstruktioner, som 
udsættes for chok. Med dette for øje vil der blive gennemført forsøgsarbejder inden for 
rammerne af Den Europæiske Sammenslutning af Laboratorier for Strukturel Mekanik. 
Disse arbejder vil hovedsageligt blive gennemført med støtte fra reaktionsmurcn ELSA 
og den tilhørende installation LTDF. Målet vil være at forbedre de matematiske modeller, 
som gør det muligt at evaluere adfærden af disse enheder, når de underkastes seismiske 
påvirkninger eller mere generelt bølgeformede påvirkninger. 
Disse arbejder vil være af særlig interesse for industripolitikken og for politikken i 
forbindelse med det indre marked, hovedsageligt knyttet til de sikkerhedsmæssige 
aspekter. 
Forskningen af målinger og rcfercncematerialer dækker følgende områder: 
forberedelse, karakterisering og certificering af referencematerialer, herunder 
deres markedsføring 
udarbejdelse af et fælles grundlag for kemiske referencemålinger 
- 231 -
målinger og evaluering af grundlæggende data. 
De resultater, der er opnået af Instituttet for Referencemålinger og -materialer (IMMR) 
ved at udføre målinger af meget høj præcision, har ført til, at instituttet nu anerkendes 
som referencecenter. Inden for rammerne af de interkalibreringskampagner, der er 
gennemført af IMMR sammen med alle interesserede laboratorier i Fællesskabet, vil hver 
af disse kunne råde over en neutral og pålidelig evaluering af kvaliteten af deres egne 
målinger. Denne aktivitet vil ved en ligelig fordeling blive udstrakt til ethvert laboratorium 
i et tredjeland, som anmoder herom. 
Miljø 
FFC vil yde sit bidrag på dette område med henblik på at fremme miljøbeskyttelsen ved 
at deltage i følgende to emneområder i snæver tilknytning til handlingsprogrammer med 
omkostningsdeling: 
det naturlige miljø, dets kvalitet og dets ændring i global henseende 
nyskabende teknologier til miljøbeskyttelse. 
Det Europæiske Fællesskab bør yde et større bidrag til de internationale aktioner til 
forskning af globale ændringer, navnlig ved at deltage i vigtige initiativer iværksat af det 
videnskabelige samfund såsom Det Internationale Geosfære-Biosfære-Program (IGBP) -
aktiviteterne under European IGAC's (International Global Atmospheric Chemistry) 
projektkontor (EIPO) vil blive fortsat i Ispra for IGBP - Verdensprogrammet for 
Klimaforskning (WCRP) og programmet "Human Dimension" (HDP). 
Inden for denne ramme vil Det Fælles Forskningscenter hovedsageligt koncentrere sine 
forskningsaktiviteter om: 
overvågning og undersøgelse - navnlig ved anvendelse af teledetektionsteknikker -
af vekselvirkningerne mellem biosfære og atmosfære og vekselvirkningerne 
mellem de processer, der udvikler sig på landjorden og i havet, samt de parametre 
der influerer på ændringen af klimaet 
fysiske og kemiske analyser af de atmosfæriske processer (specielt undersøgelse 
af svovl i atmosfæren), herunder navnlig biogenetiske og antropogenetiske 
emissioners adfærd. Dette bør omfatte både målinger og modelopstilling 
overvågning af globale ændringer ved teledetektion takket være udviklingen af 
avancerede teknikker til observation af jorden. Dette bør omfatte forskning og 
udvikling af teknikker til udnyttelse af de data fra rummet, der er afledt af 
satellitobservationen, navnlig til overvågning af det marine miljø og af ændringer 
af økosystemet på jorden. Der bør ligeledes udvikles en række avancerede 
teknikker (herunder statistiske teknikker) til udnyttelse af det nye system for 
observation af jorden. 
På dette forskningsområde vil der blive ydet et afgørende bidrag ved iværksættelsen af to 
vigtige initiativer. Disse vedrører ENRICH (European Network for Research on Global 
Change) og CEO (Center for Earth Observation). 
Formålet med ENRICH er at samle den kritiske masse af ressourcer og kapaciteter i de 
-232-
industrialiserede lande og i udviklingslandene og på et logistisk grundlag forvalte 
samarbejdet mellem de pågældende lande og de internationale forskningsinstitutioner. 
Dette net skulle også bidrage til udviklingen af lokale forskningskapaciteter i 
udviklingslande, hovedsageligt - men ikke udelukkende - i Afrika og i Middelhavsområdet. 
Dette skulle ligeledes kunne støtte forskningen i Central- og Østeuropa. ENRICH bør 
iværksættes ved FFC's egne bidrag og ved handlingsprogrammer med omkostningsdeling, 
samtidig med at de øvrige fællesskabsmekanismer udnyttes. 
Det videnskabelige samfund og beslutningstagerne har behov for nøjagtige og 
sammenhængende data fra observation af jorden, som strækker sig over en lang periode. 
For at opfylde dette presserende behov bør Det Europæiske Fællesskab oprette centret 
for observation af jorden i snævert samarbejde med medlemsstaterne og i tilknytning til 
Den Europæiske Rumorganisation. Dette projekt tager sigte på at sikre brugerne, at de 
til stadighed og på lang sigt råder over sammenhængende data vedrørende observation af 
jorden. Der oprettes et decentraliseret net af interesserede europæiske organisationer, 
som samler brugere, de organer, som sikrer den tematiske analyse, og 
databehandlingscentrene til en helhed. Brændpunktet for el sådant net bør være FFC, 
medens handlingsprogrammerne med omkostningsdeling vil støtte nettets nationale 
bestanddele. 
Forskningsarbejdet i forbindelse med globale ændringer vil gøre det muligt for FFC - og 
for det videnskabelige samfund i det hele taget gradvis at opnå den nødvendige 
videnskabelige viden, som kan danne grundlag for miljøpolitikken og for forbindelserne 
til tredjelande. 
FFC vil fortsat yde sin støtte til en forbedring af miljøkvaliteten, hovedsageligt gennem 
sit arbejde vedrørende luft- og vandkvalitet samt vurdering af risiciene i forbindelse med 
kemiske produkter og kemisk affald. 
Arbejdet vedrørende luftkvaliteten i bygninger vil ligeledes blive fortsat, og dette gælder 
også arbejdet vedrørende arbejdsmiljøet. Undersøgelsen af forureningen med metaller, i 
form af spor, vil blive fortsat. 
Arbejdet vedrørende luftkvalitet vil være til støtte for Centrallaboratoriet for 
Luftforurening, som har været i drift i adskillige år, og yde videnskabelig og teknisk støtte 
til fællesskabsdirektiverne ved at harmonisere metoderne til måling af luftkvalitet, ved 
kalibrering af instrumenter og teknikker indbyrdes, ved at udvikle nye målemetoder og ved 
at udveksle oplysninger mellem medlemsstaterne indbyrdes. Denne aktivitet vil ligeledes 
bestå i at udvikle foreløbige modeller til evaluering af forurening som følge af luftens 
radioaktivitet. 
Aktiviteterne i forbindelse med risici ved kemiske produkter vil blive gennemført som 
støtte til arbejdet i Det Europæiske Bureau for Kemikalier (ECB), besluttet af 
Kommissionen, og som er emnet for en meddelelse til Rådet, Parlamentet og Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg i december 1992. Hensigten med ECB er at tilvejebringe 
væsentlige støttefunktioner med hensyn til EF-notifikationsprocedurer. 
Det er ligeledes inden for denne ramme, at arbejdet i Det Europæiske Center for 
Validering af Alternative Metoder, oprettet af Kommissionen og som er emnet for en 
meddelelse til Rådet og Parlamentet i oktober 1991, vil blive gennemført. Formålet med 
ECVAM er en koordination på fællesskabsplan af valideringen af alternative metoder og 
- 233 -
at fungere som et sted, hvor der samles og udveksles information for industrien, for de 
lovgivningsmæssige organer og for dyrværnsforeninger. 
Forskningen vedrørende en forbedring af miljøkvaliteten vil fortsat blive administreret 
direkte som støtte til Fællesskabets miljøpolitik (herunder fremover til miljøagenturet), 
dels som en opfølgning af de direktiver, der allerede er i kraft, dels for at formulere nye 
former for politik. Disse arbejder vil på harmonisk måde blive integreret i rammen under 
det femte handlingsprogram på miljøområdet. 
Forskningen i forbindelse med nyskabende teknologier til miljøbeskyttelse vil blive fortsat. 
Den tager sigte på at udvikle nye metodologier for bedre at vurdere pålideligheden af 
industrielle systemer (den kemiske industri) og grænsefladen menneske-maskine for at 
kunne vurdere miljørisiciene i denne forbindelse, herunder for arbejdsmiljøet. Denne 
forskning vil fortsat blive gennemført som støtte for Fællesskabets miljøpolitik. 
Forsknings- og støttearbejder, navnlig i forbindelse med globale ændringer men ligeledes 
i forbindelse med en forbedring af miljøkvaliteten vil blive gennemført inden for 
rammerne af de forskningsnet, hvor FFC vil kunne yde et væsentligt bidrag. 
Biovidenskaber og bioteknologi 
FFC vil fortsat yde sit bidrag til anvendelsen af biovidenskaber og bioteknologi på 
landbrug, skovbrug, udvikling af landområder, agroindustri og fiskeri ved at stille sin 
kompetence til rådighed for fællesskabspolitikken (inden for landbrug, miljø, 
forbrugerbeskyttelse, Det Statistiske Kontor), navnlig ved: 
at udnytte sit laboratorium til vinanalyser (Det Europæiske Bureau for Vin, 
Alkohol og Alkoholiske drikke, som er emnet for en meddelelse fra 
Kommissionen til Rådet og Parlamentet i september 1993) til analyse af vin og 
andre alkoholiske drikke, hvis formål er at yde videnskabelig og teknisk støtte 
inden for rammerne af den relevante fællesskabslovgivning 
at gennemføre et projekt til teknisk bistand for forvaltning og kontrol via 
satellitdata af anvendelsen af den fælles landbrugspolitik 
at fortsætte iværksættelsen af teledetektionsprojektet anvendt på 
landbrugsstatislikkcr efter Rådels afgørelse af 26. september 1988 om indførelse 
af et pilotprojekt for teledeteklion anvendt på landbrugsstatislikkcr. 
Disse to sidste aktioner vil kræve anvendelse af nye teknologier til observation af jorden 
og forskning i effektive teknologier, som kan øge effektiviteten af det europæiske 
informationssystem inden for landbrug, fiskeri og skovbrug. 
Energi 
FFC vil yde sit bidrag til teknologier til en renere og effektiv energiudnyttelse ved at 
gennemføre forskningsaktiviteter inden for følgende sektorer: 
standardforberedende forskningsaktiviteter inden for vedvarende energi, 
hovedsageligt solenergi, ved udnyttelse af Det Europæiske Forsøgsanlæg for 
solenergi (ESTI) 
- 234 -
materialer for renere teknologier: 
udvikling af materialer til renere teknologier såsom katalysatorer med lang 
levetid til emissionskontrol, nanoporøse keramiske membraner til 
avancerede keramiske filtre 
karakterisering af keramiske legeringer og kompositmaterialer til 
anvendelse ved høj temperatur (herunder forsøg ved høj temperatur i 
korroderende miljøer) 
standardforbercdende forskningsaktiviteter inden for energibesparelse med 
hovedvægten lagt på energibesparelse i bygninger 
modelopstilling af sammenhængen mellem energiproduktion og miljøbeskyttelse. 
Vurdering af de videnskabs- og teknologipolitiske valgmuligheder 
FFC vil yde sit bidrag til en vurdering af de videnskabs- og teknologipolitiske 
valgmuligheder 
ved at oprette et teknologisk observatorium, som har til opgave at indsamle og 
analysere oplysninger om videnskabelige gennembrud og teknologiske nyskabelser 
ved at gennemføre undersøgelser af fremtidsrettede teknologier på mellemlang og 
lang sigt 
saml teknologiske evalueringer, herunder teknologiske nyskabelsers indvirkning på miljøet 
og samfundet. 
Arbejdet på det teknologiske observatorium vil være af permanent karakter, medens de 
fremadrettede undersøgelser eller evalueringer hovedsageligt vil blive gennemført efter 
anmodning fra Kommissionens tjenestegrene og fra andre fællesskabsinstitutioner, så den 
teknologiske udvikling såvel som de globale videnskabelige spørgsmål omhyggeligt kan 
tages i betragtning ved udarbejdelsen af Fællesskabets politik. 
FFC vil ligeledes bidrage til at nå målene inden for den tredje foranstaltning i det fjerde 
rammeprogram. Disse beskrives kort nedenfor. 
° Videnskabelige tjenester til støtte for Fællesskabets politik 
FFC vil sørge for at udbrede og nyttiggøre resultaterne af sine egne 
forskningsaktiviteter, herunder overførsel af viden til industrien, navnlig til små og 
mellemstore virksomheder (SMV). Disse aktiviteter vil blive gennemført 
samordnet med aktiviteterne under den generelle ledelse på dette område. 
Nyttiggørelsen via overførsel af viden - og eventuelt ved sammenslutning med 
- 235 -
projekter - under EUREKA vil ligeledes blive tilskyndet. 
FFC vil ligeledes yde sit videnskabelige bidrag til Fællesskabets politik efter 
anmodning fra de direktorater, som er ansvarlige for denne politik, der hvor der 
føles et behov herfor. 
Disse aktiviteter, som i almindelighed vil være af kort varighed, er vanskelige at 
beskrive, eftersom hensigtsmæssigheden af at gennemføre dem først vil vise sig 
under gennemførelsen af rammeprogrammet, og i det øjeblik hvor det viser sig, 
at den videnskabelige viden, der er samlet af FFC, vil kunne anvendes til 
formulering af en eller flere fællesskabspolitikker. Ifølge deres natur egner de sig 
derfor dårligt til en tilrettelæggelse på lang sigt, eftersom de vil afhænge af 
behovet på kort sigt i generaldirektoraterne. 
Man kan dog skitsere nogle af dem i grove træk: 
teledetektion som stilles til rådighed for specifik overvågning af visse 
former for forurening eller af dyrkningen af visse hallucinogene planter 
(narkotikabekæmpelse) 
analyse af systemer, som gør det muligt at vurdere intervention fra mange 
forskellige operatører; analyse af særlige statistiske data 
arbejder til støtte for transportpolitikken, hovedsageligt orienteret mod 
sikkerhed og undersøgelser af indflydelsen på miljøet og samfundet 
teledetektion i fiskeriets tjeneste 
referencemålinger af spor af forurening (landbrugspolitik og 
forbrugerpolitik). 
- 236 -
Bilag I 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
i mio. ECU 
FØRSTE FORANSTALTNING 
INFORMATIONS- OG KOMMUNIKATIONSTEKNOLOGI 12 
INDUSTRITEKNOLOGI 227 
Materialeteknologi 
Forskning i forbindelse med standardisering, målinger og forsøg 
MIUØ 345 
Det naturlige miljø, miljøkvaliteten og de globale ændringer 
Nyskabende teknologier til miljøbeskyttelse 
BIOVIDENSKABER OG BIOTEKNOLOGI 60 
Anvendelse af biovidenskaber og bioteknologi inden for landbrug, skovbrug, 
udvikling af landområder, agroindustri og fiskeri 
ENERGI 45 
Teknologier til en renere og effektiv produktion og anvendelse af energi 
MÅLRETTET SOCIOØKONOMISK FORSKNING 35 
Evaluering af de videnskabs- og teknologipolitiske valgmuligheder 
TREDJE FORANSTALTNING 
VIDEREFORMIDLING OG NYTTIGGØRELSE AF 70 
RESULTATERNE AF FÆLLESSKABETS AKTIVITETER INDEN FOR 
FORSKNING, TEKNOLOGISK UDVIKLING OG DEMONSTRATION 
Videnskabelige tjenester til støtte for Fællesskabets politik 
I ALT 794 
-237-
Bilagll 
GENNEMFØRELSE AF PROGRAMMER OG AKTIVITETER TIL 
VIDEREFORMIDLING OG 
NYTTIGGØRELSE AF RESULTATERNE 
1.Kommissionen gennemfører bistået af Styrelsesrådet for Det Fælles Forskningscenter 
programmerne på grundlag af målsætningerne og det videnskabelige indhold beskrevet i bilag I. 
2. Programmerne gennemføres i form af forskningsprojekter og projekter for teknologisk 
udvikling, idet det videnskabelige og tekniske støttearbejde direkte er knyttet til 
Fællesskabets politik og ledsageforanstaltningerne hertil. 
Disse foranstaltninger gennemføres af de kompetente institutter under Det Fælles 
Forskningscenter (FFC). 
3. Institullerne under FFC sørger så vidt muligt for at udføre arbejdet i samarbejde med og 
helst i form af et netsamarbejde med de nationale forskningsorganisationer i 
medlemsstaterne. Man vil tilstræbe et samarbejde med industrien og navnlig med de små 
og mellemstore virksomheder. De forskningsorganer, der er etableret i tredjelande, vil 
kunne samarbejde om projekter i overensstemmelse med de relevante bestemmelser 
herom. 
Forskningsprojekterne vil kunne gøres til genstand for et internationalt samarbejde under 
de betingelser, der er nævnt i foregående afsnit, og omfatte samarbejdsaktioner med 
forskningslaboratorier og udveksling af forskere. Supplerende foranstaltninger skulle 
muliggøre et samarbejde med forskningslaboratorier og institutioner i Central- og 
Østeuropa. 
4. Ledsageforanstaltningerne omfatter: 
lilrellelæggelse af ophold for stipendiater, gæsteforskere og andre midlertidigt 
tilknyttet FFC's tjenestegrene 
tilrettelæggelse af midlertidig ansættelse af FFC-personale ved nationale 
laboratorier, industrilaboratorier eller universiteter 
tilrettelæggelse af seminarer, workshops og videnskabelige kollokvier 
foranstaltninger til intern koordination, herunder organisation af særlige interne 
centre, som skal sikre homogeniteten af foranstaltningen, og at der findes en 
fælles ensartet grænseflade til brugerne og deltagerne i projekterne 
foranstaltninger til specialiseret uddannelse med vægten lagt på en tværfaglig 
uddannelse 
et system til informationsudveksling 
fremme af nyttiggørelsen af forskningsresultater 
- 238 -
en uafliængig videnskabelig og strategisk evaluering af effektivilelcn af projekter 
og programmer. 
5. Den viden, der resulterer af gennemførelsen af projekterne, vil dels blive videregivet via 
programmerne selv og dels ved en centraliseret foranstaltning som tilsigtet med den tredje 
foranstaltning i rammeprogrammet. 
- 239 
TEKNISKE OG VIDENSKABELIGE MÅL - INDHOLD AF PROGRAMMERNE 
som af Det Fælles Forskningscenter skal udføres 
for Det Europæiske Atomenergifællesskab (1995-1998) 
Det Fælles Forskningscenter (FFC) udfører strategisk og anvendt forskning. Denne vil indgå som 
integrerende del af det europæiske videnskabelige og teknologiske system og vil ligeledes bidrage 
til det videnskabelige grundlag for de forskellige dele af Fællesskabets politik. De grundlæggende 
kriterier, som er kommet til udtryk i Rådets afgørelse om cl rammeprogram for Det Europæiske 
Atomenergifællesskabs indsats inden for forskning og uddannelse, navnlig forholdet mellem 
"kunde og kontrahent" samt subsidiaritetsprincippet vil blive overholdt og baseret på følgende: 
videnskabelig og teknisk kvalitet 
neutral og uafhængig stillingtagen 
forskningsanlæggenes enestående karakter 
at disse står til rådighed for samtlige medlemsstater i Fællesskabet. 
Forskningsaktiviteter gennemført af FFC på det videnskabelige og tekniske område bør opfylde 
behovene i Fællesskabet som helhed, i dets institutioner og i medlemsstaterne med henblik på at: 
bidrage til at styrke det videnskabelige og teknologiske grundlag for europæisk industri 
og fremme udviklingen af dennes internationale konkurrenceevne 
sikre den uafhængige videnskabelige ekspertise, som er nødvendig for gennemførelsen af 
Fællesskabets politik og de opgaver, som i traktaten pålægges Fællesskabet 
levere tjenesteydelser af videnskabelig og teknisk karakter til Fællesskabets institutioner 
og stille sin kompetence og sine videnskabelige og tekniske anlæg til rådighed for 
offentlige og private organer 
bidrage til at forbedre aspekterne af de nye teknologier, som har at gøre med offentlig 
sikkerhed 
bidrage til at forbedre vurderingen af virkningerne for miljøet og beskyttelsen heraf 
bidrage til at mindske de videnskabelige og teknologiske forskelle mellem Fællesskabets 
medlemsstater. 
Den europæiske dimension af disse arbejder bør fortsat være en af drivkræfterne for FFC. 
Centrets aktiviteter bør være kendetegnet ved en tværfaglig fremgangsmåde baseret på den brede 
vifte af kompetence, centret råder over. Denne tværfaglige karakter afspejles i valget af de 
områder, dets institutter beskæftiger sig med, og er således med til at sikre, at det fortsat vil være 
i stand til at tage nye udfordringer op. 
Takkel være centrets kompetence og dets integration i formuleringen og gennemførelsen af 
Fællesskabets politik vil FFC bidrage til at gennemføre integrationen af nationale aktioner og 
aktioner på fællesskabsplan og på europæisk plan. Del vil således indgå i net af offentlige eller 
private laboratorier i medlemsstaterne eller hos europæiske forskningskonsortier og vil kunne 
være brændpunktet for de sektorer, hvor del er særlig kompetent. 
-240-
Denne kompetence på mangfoldige områder bør dog ikke føre til en overdreven spredning af de 
arbejder, som iværksættes. Uden at negligere sine kunders forventninger bør centret og dets 
administrative personale have en meget præcis opfattelse af den videnskabelige og tekniske 
orientering, som passer for FFC, og være i stand til at holde en vis balance for at sikre, at de 
aktiviteter og kontrakter, som accepteres, til enhver tid kan gennemføres på det nødvendige 
kompetenceniveau såvel ud fra en kvalitativ som en kvantitativ synsvinkel. 
I de efterfølgende punkter sammenfattes målsætningerne for programmerne, som er inspireret 
af og baseret på de ovenfor gengivne elementer, samtidig med at de egentlige forsknings- og 
udviklingsaktiviteter nævnes tillige med de foranstaltninger til videnskabelig og teknisk støtte, som 
gennemføres af FFC efter anmodning fra de generaldirektorater, som har til opgave at formulere 
og følge Fællesskabets politik og lovgivning op. På de områder, hvor der samtidig findes 
særprogrammer med omkostningsdeling, vil disse programmer blive gennemført i snæver 
koordination hermed, navnlig via rådgivende forvaltninger og koordinationsudvalg. 
Nuklear sikkerhed 
Målet med denne foranstaltning er at øge den videnskabelige og tekniske viden og bidrage 
til udviklingen af teknologier med henblik på at forbedre sikkerheden som helhed i 
forbindelse med der nukleare kredsløb og mindske virkningerne for miljøet af anvendelsen 
af denne energikilde. I øvrigt er det påkrævet, at Fællesskabet påtager sig det ansvar, der 
er pålagt del i traktaten. 
FFC's bidrag vil finde sted på følgende områder: 
reaktorsikkerhed 
sikkerhed i forbindelse med brændselskredsløbet 
kontrol af sikkerheden og forvaltning af fissile materialer. 
Reaktorsikkerhed 
Aktiviteterne vil hovedsageligt dreje sig om følgende elementer: 
bidrag lil forebyggelse af uheld: undersøgelser af, hvorledes komponenterne ældes, 
udarbejdelse af ikke-dcslruktive analyseteknikker 
probabilistiske sikkcrhedsundersøgelscr: FFC vil bidrage til en forbedring af 
metodologierne og opnåelse af enighed om deres iværksættelse inden for 
rammerne af sikkerhedsundersøgelserne 
undersøgelser af alvorlige uheld: disse undersøgelser vil blive gennemført 
dels takket været centrets rene forsøgsprogram, gennemført ved FFC's 
anlæg, og hvis formål er al undersøge de fænomener, der vil kunne 
forekomme i forbindelse med uheld i reaktorkernen 
- 241 -
og dels ved at deltage i fortolkningen af resultaterne af forsøg, som 
simulerer udløsningen af uheld, og som gennemføres i andre laboratoriers 
anlæg, navnlig Kommissariatet for Atomenergi (undersøgelser af 
varmekilden) og ved at gennemføre et rent forsøgsprogram vedrørende 
resuspensionsmekanismer. 
Disse arbejder vil i vid udstrækning appellere til FFC's evne til at skabe et netværk af 
samarbejde mellem de pågældende europæiske deltagere og således deltage i 
iværksættelsen af den fællesskabspolitik, der er fastsat i traktaten. 
Sikkerhed i forbindelse med brændselskredsløbet 
De undersøgelser, der gennemføres ved FFC, har som hovedformål at mindske de 
miljømæssige virkninger af anvendelsen af kerneenergi via forskning af 
brændselskredsløbet, som skal gøre det muligt at optimere forvaltningen heraf i hele 
cyklusforløbet. 
Dette forskningsarbejde tager sigte på et bedre kendskab til actinider og til 
plutoniumkredsløbet saml på udarbejdelsen af en optimal strategi til forvaltning af affald, 
navnlig ved at mindske produktionen af højaktivt affald mest muligt. Der vil blive taget 
hensyn til udviklingen i rcaktorudformningen. 
I øvrigt tager arbejdet sigte på at støtte medlemsstaternes nuværende strategi, som er 
koncentreret om deponering af radioaktivt affald i dybtliggende geologiske lag, og 
udforske forvaltningsstrategier, som vil kunne gøre det muligt at mindske 
affaldsmængderne fra brændselskredsløbet i fremtidige anlæg. Forskningen vil blive 
gennemført i snævert samarbejde med nationale laboratorier. 
Aktiviteterne vil navnlig blive koncentreret om følgende: 
undersøgelser af sikkerheden ved adfærden hos nukleart brændsel (U02 og 
blandet oxid) 
grundlæggende fysisk-kemiske analyser og analyser af actinider i fast form 
undersøgelse af nukleare aerosoler 
minimering af sekundære actinider og andre radionuklider med lang levetid, som 
fremkommer i forbindelse med det nukleare brændselskredsløb 
teknologi i forbindelse med pluloniumbrændscl 
karakterisering af affald 
radionuklider til medicinsk anvendelse. 
Sikkerhedskontrol og forvaltning af fissile materialer 
Den forskning, der gennemføres inden for rammerne af netværket af nationale 
laboratorier, vil favorisere og lage sigte på inden for de nødvendige frister at opnå 
- 242 -
resultater eller nye teknikker, hvis iværksættelse er nødvendig for at sikre overholdelsen 
af de i traktaten fastsatte forpligtelser med hensyn til sikkerhedskontrol og forpligtelserne 
i medfør af ikke-spredningsaftalcn. Aktiviteterne vil omfatte teknikker til måling, 
indeslutning og overvågning af nukleare materialer og integrering af 
sikkcrhcdskontrolforanstaltningerne. 
FFC vil i vid udstrækning bidrage direkte til, at Kommissionen kan løse de opgaver, der 
påhviler den med hensyn til sikkerhedskontrol. Arbejdet vil dreje sig om 
analysemctodologicr, -metoder og -teknikker, instrumentering og dataforvaltning. Det vil 
dreje sig om forskning, udvikling og anvendelse af teknikker og nødvendige instrumenter 
til at løse disse opgaver. Dette arbejde vil navnlig tjene som støtte til forskningen i 
laboratorierne for analyse af sikkerhedskontrolprøver, oprettet af Kommissionen, på visse 
nukleare anlæg, således som det fremgår af Kommissionens meddelelse til Rådet og 
Europa-Parlamentet af 24. marts 1992. Endvidere vil FFC i meget vid udstrækning deltage 
i oplæringen af det pågældende personale. 
Disse aktiviteter vil navnlig blive gennemført ved forsøgsanlæggene i Perla, Lasco og 
Tame og baseret på systemet for nukleare referencematerialer. 
Ud over den strålingsmæssige overvågning af dette personale vil FFC fortsat overvåge den 
konstante forbedring af dets beskyttelse. 
Takket være sin kompetence vil FFC ligeledes deltage i oprettelsen af et internationalt 
sammenhængende og pålideligt sikkerhedskontrolsystem. Det vil for IAEA gennemføre 
forsknings- og uddannclsesarbejdet svarende til dem, der er udført inden for Fællesskabets 
rammer, og vil samarbejde med lande, som ønsker at deltage i et sådant system, og vil 
navnlig bidrage til oplæringen af eksperter i disse lande. 
Kontrolleret termonuklear fusion 
Denne foranstaltning udgør en del af Fællesskabets forskningsprogram for fusion. Den 
tager sigte på al forbedre del grundlæggende kendskab lil og teknologierne for "sikkerhed 
og miljø" i forbindelse med kommende anlæg under det europæiske program. Størstedelen 
af arbejdet vil blive viet slølte til ITER. Et af de vigtigste aspekter af dette program er 
anvendelsen af ETHEL-laboratoriet til at udføre forsøg med midlerne til en risikofri 
håndtering af tritium og dette i samarbejde med de nationale laboratorier. 
Desuden vil FFC stille sin kompetence til rådighed for ITER-programmet for at give sit 
videnskabelige og tekniske bidrag i takt med udviklingen i dets behov navnlig ved 
undersøgelser af adfærden af materialer og af fjernhåndtering. 
I øvrigt vil ETHEL-laboratoriet ligeledes kunne anvendes til de første undersøgelser af 
sikkerhedskontrollen i forbindelse med trilium. 
-243-
Bilag I 
Vejledende fordeling af indsatsen mellem de forskellige områder 
i mio. ECU 
ENERGI 
Nuklear sikkerhed 293 
Kontrolleret termonuklear fusion 50 
I ALT 343 
-244-
Bilag II 
GENNEMFØRELSE AF PROGRAMMER OG AKTIVITETER TIL 
VIDEREFORMIDLING 
OG NYTTIGGØRELSE AF RESULTATERNE 
1. Kommissionen gennemfører bistået af Styrelsesrådet for Det Fælles Forskningscenter 
programmerne på grundlag af målsætningerne og det videnskabelige indhold beskrevet i 
bilag I. 
2. Programmerne gennemføres i form af forskningsprojekter og projekter for teknologisk 
udvikling, idet det videnskabelige og tekniske støttearbejde direkte er knyttet til 
Fællesskabels politik og ledsageforanstaltningerne hertil. 
Disse foranstaltninger gennemføres af de kompetente institutter under Det Fælles 
Forskningscenter (FFC). 
3. Institutterne under FFC sørger så vidt muligt for at udføre arbejdet i samarbejde med og 
helst i form af et netsamarbejde med de nationale forskningsorganisationer i 
medlemsstaterne. Man vil tilstræbe et samarbejde med industrien og navnlig med de små 
og mellemstore virksomheder. De forskningsorganer, der er etableret i tredjelande, vil 
kunne samarbejde om projekter i overensstemmelse med de relevante bestemmelser 
herom. 
Forskningsprojekterne vil kunne gøres til genstand for et internationalt samarbejde under 
de betingelser, der er nævnt i foregående afsnit, og omfatte samarbejdsaktioner med 
forskningslaboratorier og udveksling af forskere. Supplerende foranstaltninger skulle 
muliggøre et samarbejde med forskningslaboratorier og institutioner i Central- og 
Østeuropa. 
4. Ledsageforanstaltningerne omfatter: 
tilrettelæggelse af ophold for stipendiater, gæsteforskere og andre midlertidigt 
tilknyttet FFC's tjenestegrene 
tilrettelæggelse af midlertidig ansættelse af FFC-personale ved nationale 
laboratorier, industrilaboratorier eller universiteter 
tilrettelæggelse af seminarer, workshops og videnskabelige kollokvier 
foranstaltninger til intern koordination, herunder organisation af særlige interne 
centre, som skal sikre homogeniteten af foranstaltningen, og at der findes en 
fælles ensartet grænseflade til brugerne og deltagerne i projekterne 
foranstaltninger til specialiseret uddannelse med vægten lagt på en tværfaglig 
uddannelse 
uddannelsesaktioner inden for sikkerhedskontrol og forvaltning af fissile 
materialer, navnlig rettet mod forskere fra det tidligere USSR og i form af 
-245-
slipendiater af kortere varighed 
et system til informationsudveksling 
fremme af nyttiggørelsen af forskningsresultater 
en uafhængig videnskabelig og strategisk evaluering af effektiviteten af projekter 
og programmer. 
Den viden, der resulterer af gennemførelsen af projekterne, vil dels blive videregivet via 
programmerne selv og dels ved en centraliseret foranstaltning som tilsigtet med den tredje 
foranstaltning i rammeprogrammet. 
246 
III. OVERSIGTSTABEL OG FINANSIERINGSOVERSIGT 
FOR RAMMEPROGRAMMERNE (EF OG EURATOM) 
-247-
Nedenstående oversigtstabel viser sammenhængen mellem fordelingen af indsatsen som 
anført i arbejdsdokumentet og de tal, der er anført i finansieringsoversigten i dokument 
KOM(93) 276, som er gengivet på de følgende sider. 
FØRSTE FORANSTALTNING 
Informations- og 
kommunikationsteknologi 
Industriteknologi 
Miljø 
Biovidenskaber og bioteknologi 
Renere og effektiv 
energiteknologi 
Nuklear sikkerhed 
Fusionsenergi 
Forskning med henblik på en 
europæisk transportpolitik 
Socio-økonomisk forskning 
ANDEN FORANSTALTNING 
Fremme af samarbejdet med 
tredjelande og internationale 
organisationer 
TREDJE FORANSTALTNING 
EF-foranstaltning til formidling 
og nyttiggørelse af resultater 
FJERDE FORANSTALTNING 
Fremme af forskeruddannelse og 
-mobilitet 
I ALT Fjerde 
rammepn 
EF 
] 
3.888 
1.573 
625 
1.265 
1.005 
280 
90 
790 
530 
785 
10.831 3gram 
FFC-
program 
12 
227 
345 
60 
45 
35 
70 
794 
11.625 Rammeprogram 
Euratom 
FFC-
program 
202 
930 
1.132 293 
50 
343 
1.475 I ALT 
3.900 
1.800 
970 
1.325 
1.050 
495 
980 
280 
125 
790 
600 
785 
13.100 
-248-
FINANSIERINGSOVERSIGT 
Del 1: Finansielle virkninger 
1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE 
Det fjerde rammeprogram for Fællesskabets indsats inden for forskning og 
teknologisk udvikling og rammeprogrammet for Det Europæiske 
Atomenergifællesskab (1994-1998) 
2. BUDGETPOST 
Undersektion B6 
3. RETSGRUNDLAG 
Artikel 130 K, stk. 1, i EØF-traktaten (erstattes med EF-traktatens artikel 130 I, 
stk. 1, når Maastricht-traktaten er trådt i kraft) og Euratom-traktatens artikel 7 
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 
4.1 Specifikke mål 
Gennemførelse af programmer for forskning, teknologisk udvikling og 
demonstration ved at fremme samarbejdet med og mellem virksomheder, 
forskningscentre og universiteter. 
Fremme af samarbejdet inden for Fællesskabets forskning, teknologiske udvikling 
og demonstration med tredjelande og internationale organisationer. 
Formidling og udnyttelse af resultaterne fra Fællesskabets forskning, teknologiske 
udvikling og demonstration. 
Stimulering af forskeruddannelse og -mobilitet inden for Fællesskabet. 
4.2 Varighed 
1994-1998 
4.3 Målgruppe 
Erhvervs- og industrivirksomheder - herunder navnlig små og mellemstore 
virksomheder - forskningscentre og universiteter i deres forskning og teknologiske 
udvikling. 
- 249 -
5. SPECIFICERING AF UDGIFTER OG INDTÆGTER 
5.1 Ikke-obligatoriske udgifter 
5.2 Opdelt bevilling 
5.3 Forventede indtægter 
EFTA-landene vil i overensstemmelse med artikel 2 i ændringsprotokollen til 
Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) - såfremt det 
i aftalen omhandlede blandede EØS-udvalg træffer beslutning herom - yde 
proportionelle supplerende bidrag til finansieringen af foranstaltningerne under 
dette rammeprogram, sandsynligvis begrænset til de ikke-nukleare 
foranstaltninger. 
6. UDGIFTERNES ELLER INDTÆGTERNES ART 
Ved forsknings-, udviklings- og demonstrationsprojekter, som gennemføres af 
eksterne kontrahenter, kan Fællesskabet deltage i forskningsomkostningerne med 
et loft på 50% af omkostningerne eller tilsvarende (100% af ekstraomkostningerne 
for universiteter og lignende). 
Net, uddannelse og mobilitet for forskere, samordnede foranstaltninger, som 
består i samordning af forsknings-, udviklings- og demonstrationsprojekter, samt 
ledsageforanstaltninger kan modtage et bidrag på op til 100% af omkostningerne 
ved disse aktiviteter. 
Forskning, som gennemføres af Det Fælles Forskningscenter, finansieres 
principielt fuldt ud. 
7. FINANSIELLE VIRKNINGER 
7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger 
Rammeprogrammerne er blevet fastlagt, således at det ikke overskrider det 
samlede beløb, der er afsat til forskning i kategori 3 i forslaget til nye finansielle 
overslag for 1993-1999. 
Beløbene skal dække videnskabelige, tekniske og demonstrationsmæssige 
foranstaltninger og hertil knyttede horisontale støtteforanstaltninger samt 
omkostninger til personale og administrative, videnskabelige og tekniske udgifter, 
som er direkte forbundet med gennemførelsen af aktiviteterne og 
foranstaltningerne. Ved de aktioner, der gennemføres af FFC, skal disse beløb 
dække institutionens infrastruktur. 
7.2 Fordeling 
De fire foranstaltninger svarer til de fire mål, der er nævnt i punkt 4.1. 
250 
4. RAMMEPROGRAM 1994-1998 ___ 
mio. ECU 
(løbende priser) 
Første foranstaltning (programmer for forskning, 
teknologisk udvikling og demonstration) 10.925 
Anden foranstaltning (samarbejde med tredjelande og 
internationale organisationer) 790 
Tredje foranstaltning (formidling og nyttiggørelse af 
resultater) 600 
Fjerde foranstaltning (fremme af uddannelse og 
mobilitet for forskere) 785 
SAMLET BELØB 13.100 
mio. ECU 
(løbende priser) 
Vejledende fordeling mellem temaerne under den første foranstaltning 
Informations- og kommunikationsteknologi* 
Industriteknologi* 
Miljø* 
Biovidenskab og bioteknologi* % 
Energi* 
nuklear 
ikke-nuklear 
Forskning med henblik på en europæisk transportpolitik* 
Målrettet socio-økonomisk forskning* 3.990 
1.800 
970 
1.325 
2.525 
1.475 
1.050 
280 
125 
10.925 
Heraf FFC: 1.067 mio. ECU. Bemærk at FFC ud over denne deltagelse i den 
første foranstaltning også deltager i den tredje foranstaltning til et beløb på 70 
mio. ECU. 
251 
7.3 Vejledende forfaldsplan for bevillingerne 
Mio. ECU - 1992-priser 
ÅR Finansielle Beløb 
overslag 4. RP 
1994 4.325 pm 
1995 4.715 2.928 
1996 5.078 3.153 
1997 5.450 3.384 
1998 5.852 3.635 
I alt 
1994-1998 13.100 
8. Der er anvendt følgende deflatorer: for 92-93 - 1,023, for 92-94 - 1,059, for 92-95 -
1,091, for 92-96 - 1,123, for 92-97 - 1,157 og for 92-98 1,192. 
Det endelige årlige beløb vil blive fastlagt af budgetmyndighederne. 
FORHOLDSREGLER MOD SVIG 
Generaldirektoratets revisionsplan. Overvågning foretaget af de tjenestemænd, der 
officielt er ansvarlige for foranstaltningerne. 
Del 2: Analyse af omkostningseffektiviteten 
MÅL 
Rammeprogrammet svarer til de målsætninger, der er fastsat i traktaten om Den 
Europæiske Union, særlig i EF-traktatens artikel 130 F, stk. 1, hvorefter 
"Fællesskabet sætter sig som mål at styrke det videnskabelige og teknologiske 
grundlag for den europæiske industri og at fremme udviklingen af dens 
internationale konkurrenceevne." De fire udvalgte aktionsområder afspejler artikel 
130 G. 
BEGRUNDELSE FOR FORANSTALTNINGEN 
Foranstaltningen er begrundet med Fællesskabets behov for at medvirke til at 
styrke det videnskabelige og teknologiske grundlag for den europæiske industri og 
at fremme udviklingen af dens internationale konkurrenceevne, samtidig med at 
det bidrager til at fastlægge og gennemføre Fællesskabets politikker og til at 
imødekomme samfundets behov. 
- 252 -
3. OPFØLGNING OG EVALUERING AF FORANSTALTNINGEN 
Evauleringsprocessens form og hyppighed skal afpasses, således at Kommissionen 
kan efterkomme kravene i artikel 4 i det udkast til afgørelse, der er omfattet af 
ovennævnte forslag, og evaluere Fællesskabets FTU-programmer og -politik. 
De vigtigste usikkerhedsfaktorer, der kan få indflydelse på programmets resultater, 
omfatter eventuelle forsinkelser i gennemførelsen af foranstaltningerne i forslaget, 
private virksomheders evne og vilje til fuldt ud at udnytte de fordele, de kan opnå 
fra foranstaltningerne, og de uundgåelige vanskeligheder ved at knytte en direkte 
forbindelse, navnlig på kort sigt, mellem forskningsudgifterne på den ene side og 
industriens øgede konkurrenceevne på den anden side, navnlig i lyset af den 
kendsgerning, at innovation ikke er en lineær proces fra grundforskning via 
anvendt forskning til erhvervsmæssig udnyttelse. 
De indikatorer og kvantitative eller kvalitative kriterier, der skal gøre det muligt 
at måle resultaterne, vil blive fastsat inden for hvert enkelt særprogram. 
Kommissionen gør status over gennemførelsen af det fjerde rammeprogram på 
grundlag af kriterierne og målsætningerne i bilag II og III. Den vurderer navnlig 
konstant og systematisk, om målene, prioriteringen og de finansielle midler stadig 
er i overensstemmelse med situationens udvikling (se artikel 4, stk. 1, i udkastet 
til afgørelse). Den forelægger om nødvendigt forslag med henblik på at tilpasse 
eller supplere rammeprogrammet på grundlag af denne undersøgelse. Inden 
Kommissionen forelægger sit forslag til det femte rammeprogram, lader den 
endvidere uafhængige eksperter evaluere forvaltningen og gennemførelsen af 
Fællesskabets FTU-aktiviteter i løbet af den fem år, der går forud for 
evalueringen (se artikel 4, stk. 2, i udkastet til afgørelse). 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 459 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 16 
Katalognummer : CB-CO-93-506-DA-C 
ISBN 92-77-59595-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
Lr2985 Luxembourg