Forslag EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om beskyttelse mod støtte og illoyal priskonkurrence i forbindelse med levering af luftfartsydelser fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

INDLEDNING

1. Fællesskabets luftfartsindustri står over for en afgørende udfordring: den konkurrerer med luftfartsselskaber fra tredjelande, som modtager generøs støtte, mens fællesskabsindustrien er underkastet strenge bestemmelser om statsstøtte [1].

[1] Kommissionens meddelelse af 20. maj 1999 om den europæiske luftfartsindustri: fra det indre marked til globale udfordringer (KOM1999, 182 endelig) og retningslinjerne af 1994 om statsstøtte til luftfartsindustrien (EFT C 350 af 10.12.1994, s.5).

2. Den nylige krise i dele af industrien har medført, at tredjelandes regeringer støtter deres luftfartsselskaber på en måde, som kan medføre konkurrenceforvridning [2]. EF-luftfartsselskaber har forelagt oplysninger om det pres, disse luftfartsselskaber udøver på billetpriser, og som de ikke er i stand til at reagere på.

[2] Meddelelse fra Kommissionen af 10. oktober 2001 om følgerne for luftfarten af attentaterne i USA (KOM 2001, 574 final).

3. Endvidere er støtte ikke den eneste type statsindsats, som kan medføre forvridning for international levering af luftfartsydelser. Udenlandske luftfartsselskabers prispraksis kan ligge på et illoyalt niveau på grund af statskontrol, om ikke åben statsstøtte. Udenlandske regeringers statsstøtte til luftfartsselskaber, de selv kontrollerer, vil i realiteten være særdeles vanskelig at opdage.

4. Nogle tredjelande har indført instrumenter til behandling af sådanne situationer [3]. Fællesskabet har også fastsat bestemmelser i tilfælde af illoyal priskonkurrence inden for søfartssektoren [4]. En sådan mulighed foreligger dog ikke på fællesskabsplan inden for luftfartssektoren. De eneste midler, der er til rådighed på nuværende tidspunkt, er bilaterale aftaler, som ofte, både hvad angår dækning og midler, mangler mulighed for at skabe hurtig og omfattende beskyttelse mod støtte og illoyal priskonkurrence [5]. Selv om en af medlemsstaterne havde været i stand til at skride ind i henhold til sine bilaterale aftaler, ville dette reelt blot have gjort forskellen mellem behandlingen af de forskellige EF-luftfartsselskaber endnu større.

[3] I De Forenede Stater kan transportministeren f.eks. skride til handling for at eliminere "et andet lands regerings eller et andet udenlandsk organs, herunder et udenlandsk luftfartsselskabs, aktivitet" hvis dette betragtes som "illoyal konkurrence mod et luftfartsselskab" (U.P.C. afsnit 41310).

[4] Rådets forordning (EØF) nr. 4057/86 af 22. december 1986 om illoyal priskonkurrence inden for søtransport (EFT L 378 af 31.12.1986).

[5] Der findes på nuværende tidspunkt ikke i organisationen, nærmere betegnet i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser, aftalte bestemmelser om afhjælpning af handelsforvridende virkninger som følge af støtte til den internationale lufttransportindustri og Verdenshandelsorganisationen har ikke aftalt bestemmelser om statskontrollerede luftfartsselskabers illoyale priskonkurrence.

BEHOVET FOR HANDLING

5. Det foreslåede instrument er beregnet til at behandle dette problem. Det gør det muligt for Fællesskabet at skride ind over for illoyal konkurrence fra ikke-EF-luftfartsselskaber på ruter til og fra Fællesskabet, når det drejer sig om konkurrencefordrejende støtte fra tredjelande. Det udgør også et instrument mod illoyal priskonkurrence fra statskontrollerede luftfartsselskaber. Tilfælde undersøges på grundlag af klager fra branchen, som viser, at sådan støtte eller illoyal priskonkurrence forårsager skade på bestemte ruter. Undersøgelses- og beslutningstræfningsprocesserne bygger først og fremmest på eksisterende praksis inden for varehandel [6], men er tilstrækkeligt fleksibelt til at behandle de specifikke problemer inden for luftfartssektoren og til at tage hensyn til procedurerne i Rådets afgørelse 1999/468/EF.

[6] Rådets forordning (EØF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT L 288 af 21.10.1997).

6. Dette instrument skal skabe "våbenbalance" i forhold til vore konkurrenter, idet det skal beskytte mod illoyal priskonkurrence inden for lufttransport. Det erstatter dog ikke luftfartsselskabernes aftaler med tredjelande, som kan anvendes til at behandle forvridningsspørgsmål effektivt. I tilfælde, hvor der foreligger et retsinstrument, som gør det muligt at reagere tilfredsstillende, har dette instrument derfor forret i forhold til denne forordning.

RESUMÉ

7. Princip: Det foreslåede instrument gør det muligt at skride ind over for subsidierede luftfartsydelser eller bestemte luftfartsydelser der leveres til illoyale priser eller som forvolder skade, og som leveres af ikke-EF-luftfartsselskaber på bestemte ruter til og fra Fællesskabet. Det indeholder simple og brugbare bestemmelser om substans og procedure, men kræver samtidig ikke, at EF går under de afprøvede standarder, der anvendes for varer.

8. Område: Forslaget anvender den definition af subsidier, der indgår i Verdenshandelsorganisationens aftale om subsidier og udligningsforanstaltninger. Der kan skrides ind over for handelsforvridende subsidier, der ydes af udenlandske regeringer, dvs. subsidier, der sigter på bestemte virksomheder eller sektorer og eksportsubsidier (subsidier, der generelt er til rådighed, f.eks. til alle tjenesteydelsesleverandører, inklusive luftfartsselskaber, anses ikke for handelsforvridende). Endvidere omfattes stort set definitionen af "illoyal priskonkurrence", dvs. billetpriser under etablerede og repræsentative luftfartsselskabers billetpriser (eller, hvis disse oplysninger ikke foreligger, under den beregnede rate, dvs. omkostninger plus fortjeneste for andre, sammenlignelige luftfartsselskaber), men definitionen begrænses til sådan praksis hos statskontrollerede luftfartsselskaber.

9. Undersøgelse: Forslaget indeholder alle træk ved den type undersøgelse, der foretages for handel med varer, men i forenklet og mindre bindende form. En undersøgelse defineres af to parametre:

- støtte givet af en bestemt regering til berettigede udenlandske luftfartsselskaber eller illoyal priskonkurrence fra bestemte statskontrollerede udenlandske luftfartsselskaber

- bestemte ruter, hvor vor luftfartsindustri står over for problemer.

Udkastet indfører en definition af "lignende luftfartsydelse", som dog ikke er så restriktiv som for handel med varer. EF-luftfartsselskaber skal i så tilfælde beflyve samme eller næsten samme ruter som de udenlandske luftfartsselskaber, men der foreligger ingen restriktioner vedrørende type ydelse. Undersøgelsen omfatter mindst "en større andel" af de ydelser, der leveres af EF-luftfartsselskaber.

10. Indledningstærskel: Fællesskabets luftfartsindustri har ret til at indlede en undersøgelse, hvis der forelægges en korrekt berettiget klage på EF-industriens vegne. Endvidere kan Kommissionen uden videre indlede en undersøgelse, hvis der foreligger tilstrækkeligt bevis.

11 Korrekt fremgangsmåde: Offentliggørelse ved indledning, udenlandske luftfartsselskaber og andre involverede parter har ret til at blive hørt, foranstaltninger offentliggøres i EFT. Bestemmelser om manglende samarbejde er nødvendige for at kunne drage negative konklusioner.

12. Procedure: Medlemsstaterne høres på ethvert stadium af processen i et udvalg i henhold til rådgivningsproceduren på linje med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999. [7] Europa-Parlamentets høringsret sikres også i overensstemmelse med artikel 8 i nævnte afgørelse.

[7] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

13. Foranstaltninger: Foranstaltninger (told, engagementer eller andre passende foranstaltninger, f.eks. restriktion af landingsrettigheder) fastsættes for det enkelte luftfartsselskab. Loftet for foranstaltningens størrelsesorden afgøres i forhold til støttebeløbet forbundet med modtagerens fordele (eller forskellen mellem den faktiske billetpris, som det statskontrollerede udenlandske luftfartsselskab forlanger og "normal billetpris") eller på et niveau, som er tilstrækkeligt til at skaden udlignes, alt efter laveste beløb. Midlertidige foranstaltninger har en varighed på seks måneder. Foranstaltninger kan tages op til revision, hvis dette er berettiget. På samme måde som i forbindelse med varer, er der ingen bestemmelser om, hvorledes told opkræves. I praksis kan de medlemsstatsmyndigheder, der opkræver "lufthavnsskat" også opkræve denne told. Opkrævet told tilstilles Fællesskabets budget i overensstemmelse med eksisterende bestemmelser i Den Europæiske Union om afhjælpende og udlignende told.

2002/0067 (COD)

Forslag EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om beskyttelse mod støtte og illoyal priskonkurrence i forbindelse med levering af luftfartsydelser fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [8],

[8] EFT C [...], [...], s. [...].

under hensyntagen til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [9]

[9] EFT C

under hensyntagen til udtalelse fra Regionsudvalget [10]

[10] EFT C

efter proceduren i traktatens artikel 251, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Der er grund til at tro, at konkurrencesituationen for EF-luftfartsselskaber, der leverer luftfartsydelser til eller fra Fællesskabet, påvirkes negativt af bestemte former for illoyal priskonkurrence fra ikke-EF-luftfartsselskaber, der leverer lignende luftfartsydelser.

(2) En sådan illoyal priskonkurrence kan skyldes støtte fra en regering i et land, som ikke er medlem af Fællesskabet, eller bestemte former for prispraksis hos et statskontrolleret ikke-EF-luftfartsselskab.

(3) Der er i Fællesskabet strenge bestemmelser vedrørende statsstøtte til luftfartsselskaber og hvis EF-luftfartsselskaber ikke skal komme i en konkurrencemæssig ugunstig situation, må der skabes et instrument, der kan beskytte mod ikke-EF-luftfartsselskaber, der modtager støtte eller luftfartsselskaber, der modtager andre fordele fra deres regeringer.

(4) Fællesskabet bør være i stand til at skride ind for at afhjælpe illoyal priskonkurrence, som skyldes støtte fra regeringen i et land, der ikke er medlem af Fællesskabet.

(5) Fællesskabet bør også være i stand til at behandle illoyal priskonkurrence, når luftfartsselskabet kontrolleres af regeringen i et land, som ikke er medlem af Fællesskabet.

(6) Det bør forklares, når man mener, der foreligger støtte, og i henhold til hvilke principper denne støtte skal udlignes (navnlig om støtten har været rettet mod bestemte selskaber eller sektorer eller er betinget af ydelseslevering til tredjelande).

(7) Ved konstatering af at der foreligger støtte, er det nødvendigt at påvise, at der foreligger finansielt bidrag fra en regering eller at offentlige indtægter, der normalt inddrives, eftergives eller ikke opkræves, og at det modtagende selskab har nydt godt af dette.

(8) Når man mener, at der foreligger illoyal priskonkurrence, bør dette forklares.

(9) Det er ønskeligt at fastsætte klare og detaljerede retningslinjer vedrørende faktorer, som kan være relevante for at konstatere, om luftfartsydelser, der leveres af ikke-EF-luftfartsselskaber der modtager støtte eller leveres til illoyale priser har forårsaget væsentlig skade eller truer med at forårsage skade; man skal ved påvisning af, at prisniveauet for levering af sådanne luftfartsydelser forårsager skade for fællesskabsindustrien være opmærksom påvirkningerne af andre faktorer, navnlig de foreliggende markedsforhold i Fællesskabet.

(10) Det er tilrådeligt at definere udtrykkene "EF-luftfartsselskab", "Fællesskabets luftfartsindustri", "lignende luftfartsydelse" og "statskontrolleret".

(11) Det må fastsættes, hvem der kan indgive klage samt hvilke oplysninger, sådanne klager bør indeholde om udligningsberettiget støtte eller illoyal priskonkurrence, skade og årsagsforholdet.

(12) Der må fastlægges en fremgangsmåde, hvorpå involverede parter kan informeres om de oplysninger, myndighederne har behov for, og de involverede parter have rigelig mulighed for at forelægge alle relevante beviser og at forsvare deres interesser; det er også ønskeligt at fastsætte bestemmelser og procedurer for undersøgelsen, navnlig de bestemmelser, i henhold til hvilke de involverede parter melder sig, forelægger deres synspunkter og indgiver oplysninger inden for bestemte tidsfrister for at sådanne synspunkter og oplysninger kan komme i betragtning; det må fastsættes, at for parter, der ikke samarbejder tilfredsstillende, kan andre oplysninger anvendes til at belyse sagen, og at sådanne oplysninger kan være mindre gunstige for parterne, end hvis de havde samarbejdet.

(13) Det er nødvendigt at fastlægge de forhold, under hvilke midlertidige foranstaltninger kan pålægges; Kommissionen kan under alle omstændigheder kun pålægge sådanne foranstaltninger for en periode på seks måneder.

(14) En undersøgelse eller procedure afsluttes, når der ikke er noget behov for at træffe foranstaltninger, hvis f.eks. støttebeløbet, graden af illoyal priskonkurrence eller skaden er ubetydelig; en procedure afsluttes ikke, medmindre en sådan beslutning er korrekt begrundet; foranstaltninger skal være lavere end det udligningsberettigede støttebeløb eller størrelsesordenen af illoyal priskonkurrence, hvis det mindre beløb afhjælper skaden.

(15) Det må fastsættes, at foranstaltningerne ikke bør overstige værdien af støtten eller de ikke-kommercielle fordele, alt efter tilfældet.

(16) Det må fastsættes, at foranstaltninger kun er i kraft så længe, det er nødvendigt for at afhjælpe skadevoldende støtte eller illoyal priskonkurrence.

(17) Det er nødvendigt at specificere procedurer til at vedtage foranstaltninger, der eliminerer eller afhjælper udligningsberettiget støtte eller illoyal priskonkurrence og skade i stedet for pålæggelse af foreløbige eller endelige foranstaltninger; det er også hensigtsmæssigt at fastsætte følgerne af overtrædelse eller tilbagetrækning af tilsagn.

(18) Det er nødvendigt at fastsætte bestemmelser om fornyet gennemgang af eksisterende foranstaltninger i tilfælde, hvor der indgives tilstrækkelige beviser for ændrede omstændigheder.

(19) I henhold til artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, bør foranstaltningerne til gennemførelse af denne forordning vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 3 i den nævnte afgørelse.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Principper

En afhjælpningsforanstaltning kan pålægges med henblik på:

(1) At afhjælpe støtte, der direkte eller indirekte ydes til et ikke-EF-luftfartsselskab eller

(2) at afhjælpe illoyal priskonkurrence fra statskontrollerede ikke-EF-luftfartsselskaber

i forbindelse med levering af luftfartsydelser på bestemte ruter til og fra Fællesskabet, som skader EF-industrien.

Artikel 2 Støtte

1. Støtte anses for at foreligge, hvis:

(a) der ydes finansielt bidrag fra regeringen i et land, der ikke er medlem af Fællesskabet, det vil sige

i) det er statspraksis at foretage umiddelbar overførsel af midler eller potentiel umiddelbar overførsel af midler eller aktiver

ii) offentlige indtægter, der normalt inddrives, eftergives eller opkræves ikke

iii) staten leverer varer eller tjenesteydelser ud over generel infrastruktur eller opkøber varer eller tjenesteydelser

(iv) staten betaler til en finansieringsmekanisme eller pålægger eller overdrager et privat organ at udføre en eller flere af ovennævnte type funktioner, som normalt bestrides af staten og som i praksis ikke reelt adskiller sig fra normal statslig praksis, og

(b) der herved opnås en fordel.

2. Støtte gøres kun til genstand for afhjælpningsforanstaltninger, hvis støtten retligt eller reelt er begrænset til et selskab eller en erhvervsgren eller en gruppe selskaber eller erhvervsgrene inden for den ydende myndigheds jurisdiktion, inklusive støtte forbundet med eksportpræstation.

Artikel 3

Illoyal priskonkurrence

1. Illoyal priskonkurrence anses for at foreligge, når statskontrollerede ikke-EF-luftfartsselskaber, som nyder godt af en ikke-kommerciel fordel, hele tiden på en særlig luftrute til eller fra Fællesskabet har billetpriser, som er lavere end den normale billetpris.

2. Ved "normal billetpris" forstås

a) den sammenlignelige billetpris, der faktisk forlanges i en periode på mindst seks måneder ved normal lufttransport for lignende ydelser på samme eller sammenlignelig luftrute af et etableret og repræsentativt luftfartsselskab, som ikke er et statskontrolleret luftfartsselskab; eller, hvis en sådan billetpris ikke kan defineres

b) den beregnede billetpris, som bestemmes ved et sammenligneligt luftfartsselskabs omkostninger plus en rimelig fortjenstmargin. Disse omkostninger beregnes på grundlag af alle omkostninger ved normal luftfartsvirksomhed, både faste og variable, plus et rimeligt beløb til dækning af generalomkostninger.

3. Et ikke-EF-luftfartsselskab anses for at være "statskontrolleret", hvis staten eller ethvert andet offentligt organ på et tredjelands territorium ejer over 50% af aktiekapitalen i luftfartsselskabet, eller har beføjelse til at udnævne flertallet af dets direktører eller på anden måde juridisk kan lede dets handlinger.

Artikel 4

Konstatering af skade

1. I denne forordning forstås ved:

a) "skade": materiel skade for Fællesskabets luftfartsindustri eller trussel om materiel skade for Fællesskabets luftfartsindustri

b) "Fællesskabets luftfartsindustri": alle de EF-luftfartsselskaber, der leverer samme slags luftfartsydelser eller de af luftfartsselskaberne hvis samlede andel udgør størstedelen af det samlede fællesskabsudbud af sådanne luftfartsydelser

c) "EF-luftfartsselskab": et luftfartsselskab med en gyldig licens, der er udstedt af en medlemsstat i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2407/92 af 23. juli 1992 om udstedelse af licenser til luftfartsselskaber [11]

[11] EFT L 240 af 24.8.1992, s. 1.

(d) "samme slags luftfartsydelser": luftfartsydelser, som leveres på samme rute eller ruter som de luftfartsydelser, der behandles, eller luftfartydelser, der leveres på en rute eller ruter, der nøje ligner den rute eller de ruter, hvor den pågældende luftfartsydelse leveres.

2. Konstatering af skade bygger på positivt bevis, og omfatter en objektiv undersøgelse både af:

a) billetprisniveauet for de pågældende luftfartsydelser og virkningerne af disse luftfartsydelser på de billetpriser, der tilbydes af EF-luftfartsselskaber, og

b) følgevirkningerne af disse luftfartsydelser for Fællesskabets luftfartsindustri som vist ved tendenserne i en række økonomiske indikatorer, f.eks. antallet af flyvninger, kapacitetsudnyttelse, passagerreservationer, markedsandel, fortjeneste, kapitalforrentning, investering, beskæftigelse.

Hverken en enkelt eller flere af disse faktorer er nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen.

3. Det skal på grundlag af alt det relevante bevismateriale, der forelægges i forbindelse med stk. 2, vises, at de pågældende luftfartsydelser er skadevoldende i henhold til denne forordning.

4. Andre bekendte faktorer end de pågældende luftfartsydelser, som samtidig skader Fællesskabets luftfartsindustri undersøges også for at sikre, at den skade, der forårsages af disse andre faktorer, ikke tillægges de pågældende luftfartsydelser.

5. En konstatering af, om der foreligger en trussel om væsentlig skade, skal baseres på kendsgerninger og ikke blot på påstande, formodninger eller fjerne muligheder. Den ændring i omstændighederne, der ville skabe en situation, hvor den pågældende støtte ville forvolde skade, skal klart kunne forudses og være overhængende.

Artikel 5

Indledning af procedure

1. En undersøgelse i henhold til denne forordning indledes på grundlag af en skriftlig klage fra enhver person eller sammenslutning, der handler på vegne af Fællesskabets luftfartsindustri, eller på Kommissionens eget initiativ, hvis der foreligger tilstrækkeligt bevis for, at der foreligger udligningsberettiget støtte (herunder om muligt størrelsen heraf) eller illoyal priskonkurrence i henhold til denne forordning, skade og årsagssammenhængen mellem de påståede støttede luftfartsydelser og den påståede skade.

2. Når det er klart, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at berettige indledning af en procedure, skal Kommissionen under overholdelse af den i artikel 12, stk. 2, fastsatte procedure indlede proceduren inden for 45 dage efter indgivelse af klagen og offentliggøre en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Ved forelæggelse af utilstrækkelige beviser informerer Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 12, stk. 2, klageren inden for 45 dage efter den dato, hvorpå klagen blev indgivet til Kommissionen.

3. Meddelelse om indledning af proceduren angiver at en undersøgelse påbegyndes, angiver undersøgelsens omfang, luftfartsydelserne på de pågældende ruter, de lande, hvis regering påstås at give støtte til eller kontrollere de luftfartsselskaber, der påstås at udøve illoyal priskonkurrence samt den tidsfrist, inden for hvilken de involverede parter kan træde frem, forelægge deres synspunkter skriftligt og indgive oplysninger, hvis disse synspunkter skal kunne komme i betragtning under undersøgelsen; meddelelsen fastsætter også den tidsfrist, inden for hvilken de involverede parter kan anmode om at blive hørt af Kommissionen.

4. Kommissionen informerer de luftfartsselskaber, som leverer de luftfartsydelser, der undersøges, den pågældende regering og klagerne om indledning af proceduren.

5. Kommissionen kan på ethvert tidspunkt før indledning af proceduren og herefter opfordre den udenlandske regering til konsultationer med henblik på at klargøre situationen, hvad angår de i stk. 2 nævnte spørgsmål, og med henblik på at nå frem til en gensidigt tilfredsstillende løsning.

Artikel 6

Undersøgelse

1. Efter procedurens indledning påbegynder Kommissionen en undersøgelse, som dækker støtte til eller illoyal priskonkurrence på luftfartsydelser, der leveres af ikke-EF-luftfartsselskaber på bestemte ruter samt skade.

2. De involverede parter, som er trådt frem i overensstemmelse med de i indledningsmeddelelsen fastsatte tidsfrister høres, hvis de rettidigt har fremsat en anmodning om en høring, og vist, at de er en involveret part, som med sandsynlighed kan påvirkes af procedurens resultat, og at der er særlige grunde til, at de bør høres.

3. I tilfælde, hvor en interesseret part nægter adgang til eller på anden måde ikke stiller nødvendige oplysninger til rådighed inden for passende tidsfrister eller hindrer undersøgelsen betydeligt, kan der træffes foreløbige eller endelige konstateringer, positive eller negative på grundlag af tilgængelige kendsgerninger. Hvis det konstateres, at en involveret part har givet falske eller vildledende oplysninger, ignoreres oplysningen, og tilgængelige kendsgerninger kan anvendes.

Artikel 7

Midlertidige foranstaltninger

1. Midlertidige foranstaltninger kan pålægges, hvis man har foretaget en foreløbig, positiv konstatering af, at de pågældende luftfartstjenester nyder godt af støtte, eller at der er tale om illoyal priskonkurrence med deraf følgende skade for Fællesskabets luftfartsindustri og at beskyttelse af Fællesskabets interesser kræver indskriden for at forebygge sådan skade.

2. Midlertidige foranstaltninger kan træffes i overensstemmelse med proceduren i artikel 12, stk. 2.

3. Midlertidige foranstaltninger kan højst pålægges i seks måneder.

Artikel 8

Afslutning uden indførelse af foranstaltninger

1. Hvis en klage tilbagetrækkes, kan Kommissionen afslutte proceduren, medmindre dette ikke er i Fællesskabets interesse.

2. Hvis beskyttelsesforanstaltninger er unødvendige, afsluttes proceduren i henhold til proceduren, der er fastlagt i artikel 12, stk. 2. Enhver beslutning om at afslutte en procedure skal være behørigt begrundet.

Artikel 9

Fastsættelse af endelige foranstaltninger

1. Hvis de endelige etablerede kendsgerninger viser, at der foreligger støtte eller illoyal priskonkurrence med deraf følgende skade, og beskyttelse af Fællesskabets interesse kræver indgriben i henhold til artikel 13, fastsættes en endelig foranstaltning i henhold til den i artikel 12, stk. 2, fastsatte procedure.

2. Størrelsesordenen af foranstaltningerne til at opveje støtten må ikke overstige støttebeløbet beregnet som de konstaterede fordele, ikke-EF-luftfartsselskabet har nydt godt af, men skal ligge under det samlede støttebeløb, hvis det lavere beløb er tilstrækkeligt til at eliminere skade for Fællesskabets luftfartsindustri.

3. Foranstaltninger til at opveje illoyal priskonkurrence, som nyder godt af ikke-kommercielle fordele, skal ikke overstige forskellen mellem den billetpris, der kræves af ikke-EF-luftfartsselskabet og den normale billetpris, som fastsættes i henhold til artikel 3, og bør være under dette beløb, hvis dette er tilstrækkeligt til at eliminere skade for Fællesskabets luftfartsindustri. Foranstaltningens størrelsesorden bør under ingen omstændigheder overstige værdien af den ikke-kommerciele fordel, ikke-EF-luftfartsselskabet har modtaget.

4 En afhjælpningsforanstaltning fastsættes i hensigtsmæssigt omfang fra tilfælde til tilfælde uden forskelsbehandling for luftfartsydelser, der leveres af ethvert ikke-EF-luftfartsselskab, der modtager konstateret støtte eller driver illoyal priskonkurrence på de pågældende ruter, undtagen luftfartsydelser, der leveres af de ikke-EF-luftfartsselskaber, som har givet tilsagn, der er blevet accepteret i henhold til betingelserne i nærværende forordning.

5. En foranstaltning forbliver kun i kraft så længe og i det omfang, der er nødvendigt, for at imødegå den støtte eller illoyale priskonkurrence, som forårsager skaden.

Artikel 10

Tilsagn

1. Undersøgelser kan afsluttes uden pålæggelse af midlertidige eller endelige foranstaltninger, hvis der forekommer tilfredsstillende frivillige tilsagn i henhold til hvilke:

a) den regering, der betaler støtten eller den ikke-kommercielle fordel går ind på at eliminere eller begrænse støtten eller den ikke-kommercielle fordel eller at træffe andre foranstaltninger vedrørende følgerne heraf, eller

b) et ikke-EF-luftfartsselskab giver tilsagn om at revidere sine priser eller at holde op med at levere luftfartsydelser på den pågældende ture, så de skadelige følger af støtten eller den ikke-kommercielle fordel elimineres.

2. Tilsagn accepteres i henhold til proceduren i artikel 12, stk. 2.

3. Hvis en part bryder eller tilbagetrækker sit tilsagn, pålægges en endelig foranstaltning i henhold til artikel 9 på grundlag af kendsgerninger konstateret under den undersøgelse, som førte til tilsagnet, under forudsætning af, at denne undersøgelse blev afsluttet med endelige konstateringer, hvad angår støtte, og at det pågældende ikke-EF-luftfartsselskab eller den støttegivende regering har fået mulighed for at kommentere undtagen i tilfælde af ikke-EF-luftfartsselskabets eller regeringens tilbagetrækning af tilsagnet.

Artikel 11

Revision

1. Behovet for, at foranstaltningerne fortsætter i deres oprindelige form, kan tages op til revision, når dette er påkrævet, på Kommissionens initiativ eller på anmodning fra en medlemsstat eller under forudsætning af, at et rimeligt tidspunkt på mindst et år er forløbet siden pålæggelse af den endelige foranstaltning, på anmodning fra ikke-EF-luftfartsselskaber som er underkastet foranstaltninger eller på anmodning af EF-luftfartsselskaber.

2. Revisioner iværksættes af Kommissionen, som handler i overensstemmelse med proceduren i artikel 12, stk. 2. De relevante bestemmelser i artikel 5 og 6 gælder for revisioner i henhold til stk. 1. Hvis revisionen berettiger dette, ophæves, ændres eller bibeholdes foranstaltningerne alt efter tilfældet i overensstemmelse med proceduren i artikel 12, stk. 2.

Artikel 12

Udvalg

1. Kommissionen bistås af det udvalg, der nedsættes ved artikel 11 i forordning 2408/92.

2. Med henvisning til dette stykke anvendes rådgivningsproceduren som fastlagt i artikel 3 i afgørelse 1999/468/EF i overensstemmelse med artikel 7, og artikel 8 i nævnte afgørelse.

Artikel 13

Fællesskabets interesser

En konstatering af, om forsvar af Fællesskabets interesser kræver indgriben, bygger på en vurdering af alle de forskellige interesser som helhed. Ved en sådan undersøgelse skal man være særlig opmærksom på behovet for at eliminere de handelsforvridende følger af skadelig støtte eller illoyal priskonkurrence og at genskabe reel konkurrence. Der anvendes ikke foranstaltninger, hvis myndighederne klart kan konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at anvende sådanne foranstaltninger.

Artikel 14

Generelle bestemmelser

1. Midlertidige eller endelige afhjælpende foranstaltninger pålægges ved forordning og håndhæves af medlemsstaterne i den specificerede form og det specificerede omfang og i henhold til de andre kriterier, der er fastlagt ved den forordning, der fastsætter sådanne foranstaltninger. Hvis der fastsættes andre foranstaltninger end told, definerer forordningen foranstaltningernes præcise form i overensstemmelse med bestemmelserne i nærværende forordning.

2. Forordninger, der fastsætter midlertidige eller endelige afhjælpende foranstaltninger, og forordninger eller beslutninger, der accepterer tilsagn eller ophæver eller afslutter undersøgelser eller procedurer offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

3. Forordningen udelukker ikke anvendelse af eventuelle særbestemmelser, der er fastlagt i aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande.

Artikel 15

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den [...].

På Europa-Parlamentets og Rådets vegne

Formanden

[...]