Nr. C 248/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 9. 84 
B. Følgende passager i afdelingens reviderede udtalelse udgik som følge af vedtagelse 
af ændringsforslag under forhandlingerne 
Pkt. 1.1. — andet afsnit — sidste punktum 
»Producenterne har nemlig i nogle medlemsstater mulighed for regelmæssigt at vælge mellem at 
producere grønsager eller at producere afskårne blomster«. 
Resultat af afstemningen 
Et flertal stemte for, 2 stemte imod, 3 stemte hverken for eller imod. 
Pkt. 1.4. — andet afsnit — 1. og 2. punktum 
»Med udgangspunkt i sådan statistik vil Udvalget kunne stille sig positivt til enhver foranstalt­
ning, som tager sigte på at beskytte indtægterne for blomsterproducenterne, som hidtil ikke har 
været omfattet af markedsordningerne. Udvalget slår fast, at produktionen af afskårne blomster 
på mange måder minder om produktionen af visse frugter og grønsager«. 
Resultat af afstemningen 
Et flertal stemte for, 4 stemte imod, 8 stemte hverken for eller imod. 
Udtalelse om den økonomiske situation i Fællesskabet (') 
(medio 1984) 
(84/C 248/17) 
UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådets beslutning af 18. februar 1974 om gennemførelse af en høj grad af overensstem­
melse inden for den økonomiske politik i Det europæiske Fællesskabs medlemssta­
ter. 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede på sin 212. plenarforsamling af 23. og 
24. november 1983 på forslag af sit præsidium og i henhold til sin forretningsordens 
artikel 20, stk. 4, at udarbejde en udtalelse om spørgsmålet. 
Procedure 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for økonomiske og finan­
sielle anliggender, som udpegede Robert Pelletier til ordfører. Afdelingen vedtog sin 
udtalelse den 26. juni 1984. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 218. plenarforsamling, den 5. juli 
1984, med stort flertal, idet 4 stemte imod, mens 7 hverken stemte for eller imod, 
følgende udtalelse: 
1. Indledning 
I forhold til den seneste analyse af den økonomiske 
situation, som Udvalget foretog i 1983, er der nu 
(0 EFT nr. L 63 af 5. 3. 1974, s. 16. mere opmuntrende tendenser i aktivitetsudviklin-
gen. Det økonomiske opsving har, ganske vist i for­
skellig grad, men ikke desto mindre overalt, meldt 
sig i Fællesskabets medlemsstater. Dog sætter iagtta­
gere et spørgsmålstegn ved denne opgangsbevægel-
ses varighed, da den i meget vidt omfang er bestemt 
af eksogene faktorer, bl. a. USA's penge- og Finans-
17. 9. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 248/33 
politik. Men fremfor alt bremses opsvinget af den 
enorme usikkerhed omkring verdenssituationen. 
Udover disse mere konjunkturmæssige usikkerheds­
momenter må man også foruroliges over struktur­
svaghederne i et Europa, som synes at sakke agterud 
i en verden, der er præget af barsk konkurrence og 
betydelige forandringer med menneskelige, sociale 
og tekniske implikationer. 
Udvalget har ønsket at gå videre end til en blot og 
bar beskrivelse af den økonomiske situation for, om 
end i en noget kortfattet form, at dykke ned i nogle 
mere fundamentale problemkredse i et forsøg på at 
uddrage nogle konkrete løsningsforslag. 
Et af de afgørende spørgsmål er, om Fællesskabet 
vil være i stand til at iværksætte en økonomisk vir­
kelig slagkraftig strategi. Udvalget mener, at en så­
dan strategi er mulig inden for rammerne af de 
nuværende EF-institutioner. Problemet i forbindelse 
med en eventuel reform af disse tages ikke i betragt­
ning her. 
En løsning af de strukturproblemer, Europa står 
overfor, vil bidrage betydeligt til at sætte skub i den 
økonomiske vækst og mindske arbejdsløsheden. I 
Udvalget ser man kraftigt frem til, at der snarest vil 
indtræde en klar stigning i væksten, som muliggør 
en nedbringelse af arbejdsløsheden. Arbejdsløsheds­
bekæmpelsens høje prioritet må indebære, at der i 
første række formuleres økonomisk-politiske for­
slag, som indeholder incitamenter til jobskabende 
investeringer. 
Et andet udtalt ønske i udtalelsen er, at en egentlig 
europæisk identitet i højere grad vil trænge frem, 
hvad enten det måtte være i forbindelse med en 
tackling af problemerne omkring det internationale 
valutasystem eller i realiseringen af en fælles han­
delspolitik. 
2. Konjunkturerne 
2.1. Fremgang i den økonomiske aktivitet 
Under udarbejdelsen af Udvalgets tidligere udtalelse 
i juli 1983 tydede de daværende indikatorer ikke på 
nogen væsentlig bedring i den økonomiske situation 
i Fællesskabet. Disse forudsigelser blev stort set be­
kræftet af de resultater, man registrerede i 1983. 
På baggrund af de konjunkturindikatorer, man rå­
der over i dag, og resultaterne af Kommissionens 
rundspørger forudser man nu en vækst i BNP på 2% 
(i faste priser) i 1984, men dette tal dækker imidler­tid over betragtelige variationer fra den ene med­
lemsstat til den anden. I øvrigt står dette opsving i 
den europæiske økonomi langt fra mål med opsvin­
get i USA eller i Japan. 
Økonomien i Fællesskabet som helhed er præget af 
store forskelle erhvervene imellem. En lang række 
erhverv står fortsat over for vanskelige strukturpro­
blemer: stålindustrien, skibsværfterne, byggesekto­
ren og olieindustrien. 
Arbejdsløsheden tog yderligere til i 1983, og samti­
dig indtrådte der et yderligere fald i beskæftigelsen. 
For Fællesskabet som helhed skal man ikke regne 
med nogen nævneværdig bedring på arbejdsmarke­
det i 1984. 
2.2. Et skrøbeligt opsving, som må relativeres 
Fællesskabet er ganske langsomt ved at genoprette 
ligevægten på betalingsbalancens løbende poster 
takket være en forbedret vare- og tjenestebalance. 
Den negative saldo på renter og udbytter og de ensi­
dige overførsler blev yderligere forringet i 1983 og 
giver fortsat anledning til bekymringer for 1984. 
Den massive låntagning i udlandet betyder, at ad­
skillige medlemsstater må betale så store rente- og 
afdragsydelser på deres udlandsgæld, at det lægger 
betydeligt beslag på deres ressourcer og tærer kraf­
tigt på deres valutareserver. 
Svaghederne på Fællesskabets interne markeder er 
en alvorlig hæmsko for opsvinget i Fællesskabet. 
Samtidig lægger udviklingslandenes og en række 
statshandelslandes massive gældsætning en kraftig 
dæmper på opsvinget i EF-landene, da disse lande 
traditionelt er vigtige afsætningsmarkeder for den 
europæiske industri. 
2.3. Begrænset råderum til påvirkning af konjunktu­
rerne 
En analyse af Fællesskabets konjunktursituation 
munder ud i konstateringen af, at Fællesskabet har 
mistet en stor del af sin manøvremargen i valget af 
midler, hvormed konjunkturerne kan påvirkes. Der­
for må disse midler udnyttes bedst muligt. 
Inflationsbekæmpelsen er en målsætning, der er fæl­
les for alle medlemsstaterne. Der kan fremvises sig­
nifikante resultater, eftersom der for 1984 forventes 
en prisstigningstakt på kun lidt over 5 % for Fælles­
skabet som gennemsnit. Prisen er til gengæld bety­
delige stramninger i medlemsstaterne, moderation 
med hensyn til gældsætning og tilbageholdenhed i 
det offentliges udgiftspolitik, specialt hvad driftsud­
gifterne angår (lønninger til offentligt ansatte, for-
Nr. C 248/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 9. 84 
svar eta). Udviklingen i de sociale udgifter, specielt 
udgifterne til sundhedsvæsenet støder på store pro­
blemer. 
Pengepolitikken, der er et vigtigt led i konjunktur­
politikken, er i vidt omfang bestemt af hensynet til 
valutamarkedet og til inflationsbekæmpelsen. 
I et Fællesskab, hvor medlemsstaterne står over for 
problemer af samme art, oplever man nu ligeledes 
en meget stor ensartethed i de konjunkturregule-
rende metoder. 
3. Struktursvaghederne i Fællesskabet 
3.1. Fællesskabets afhængighed af om verdenen 
Fællesskabet er fortsat afhængig af import af rå­
stoffer, specielt olie. 
Fællesskabets adfærd bestemmes i vidt omfang af 
USA's økonomiske politik, specielt dollarfluktuatio­
nerne og det amerikanske renteniveau. Dette afhæn­
gighedsforhold er yderst skadeligt for Fællesska­
bet. 
3.2. Industriproduktion og produktivitet 
Den europæiske produktion af varer og tjenestey­
delser er i højere grad end i USA og Japan koncen­
treret på de traditionelle erhverv, og indførelsen af 
ny teknologi sker langsommere. 
Den europæiske industriproduktion nåede i faste 
priser (basisår 1975 = 100) op på indeks 116,0 i de­
cember 1983 mod 132,8 for USA og 152,3 for Ja­
pan. 
Derimod har produktivitetsfremgangen i Fællesska­
bet, at dømme ud fra OECD's standardiserede stati­
stik, været langt kraftigere end i USA. En mere ind­
gående analyse af de statistiske data viser imidlertid, 
at denne forskel i mange tilfælde hænger sammen 
med en massiv stigning i afskedigelserne inden for 
europæiske virksomheder, hvor hjulene drejer lang­
sommere, frem for med en ekspansion i højproduk-
tivitetssektorerne. Arbejdsproduktiviteten er dog 
fortsat højere i USA end i Europa. 
3.3. Utilstrækkelige investeringer og forældelse af 
produktionsapparatet 
Sideløbende med recessionen har den gennemsnit­
lige investeringsrate, udtrykt som nettoinvesteringer­nes andel af BNP, i de seneste år været støt faldende 
i EF, fra 12% i 1974 til 6,7% i 1983. 
Denne lave investeringsrate medfører, at produkti­
onsudstyret ældes, at produktionskapaciteten svæk­
kes, at tilpasningen til de nye teknologier forsinkes, 
og at EF-medlemsstaternes fremtidige konkurrence­
evne svækkes. 
Ud over en svag efterspørgsel skal forklaringen på 
faldet i investeringerne og opbremsningen i opsvin­
get søges i erhvervslivets utilstrækkelige indtjening. 
Således har opsparingen fundet placeringsmulighe­
der med bedre afkast og mindre risiko uden for 
erhvervslivet. 
Generelt har krisen medført likviditetsmangel i virk­
somhederne og en forringelse af egenkapitalen, spe­
cielt i de små og mellemstore virksomheder, hvilket 
har svækket investeringstilbøjeligheden. For 1983 
registreres dog en mindre bedring i virksomhedernes 
driftsresultater. 
3.4. De meget høje offentlige udgifter 
Det offentliges samlede udgifter — herunder også de 
udgifter, der finansieres over budgetunderskuddet 
— nåede i 1983 op på 52% af BNP for Fællesskabet 
i gennemsnit mod 35,4% i USA (1981) og 34% i 
Japan. 
Disse tal må, som følge af de betydelige afvigelser i 
udgiftsstrukturen fra det ene land til det andet, for­
tolkes med fornøden forsigtighed. På den ene side 
må det undgås, at et meget højt skatte- og afgiftstryk 
skader investeringerne i Fællesskabet; på den anden 
side bør der udvises stor tilbageholdenhed med hen­
syn til nedskæring af de sociale udgifter, da dette, 
som følge af udviklingen i arbejdsløsheden og fa­
rerne for yderligere beskæringer af de sociale kon­
tantydelser, vil gå ud over efterspørgselsudviklin­
gen. 
3.5. Videnskabelig forskning 
På forskningsområdet er Fællesskabet ikke på højde 
med den videnskabelige udfordring. 
Handicappet skal ikke søges i forskningsudgifternes 
omfang — udgiftsniveauet ligger tæt på USA's og er 
to gange højere end i Japan — men derimod i en 
manglende koordinering af forskningen, der foregår 
på en lang, lang række virksomheder og institutio­
ner, som ofte beskæftiger sig med samme forsk­
ningsområde, men uden nogen form for samord­
ning. 
17. 9. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 248/35 
Problemerne omkring forskningen — dens niveau 
og effektivitet — hænger nøje sammen med en 
række svagheder i medlemsstaternes uddannelsessy­
stemer. 
3.6. Den demografiske afsvækkelse 
Endelig yderligere et problem, som bør fremdrages, 
nemlig den voksende gennemsnitsalder og den de­
mografiske afsvækkelse i Fællesskabet. I en ikke 
fjern fremtid vil der praktisk taget ikke være noget 
EF-land, hvor fødselstallet vil kunne sikre en repro­
duktion af generationerne. Problemet udgør en al­
vorlig trussel for dynamikken i Fællesskabet. 
4. Er Fællesskabet i sin aktion på højde med krisens 
problemer? 
Selv om erhvervsklimaet er i bedring i flertallet af 
medlemsstaterne, kan en analyse af den europæiske 
økonomis konjunktur- og strukturproblemer ikke 
undgå at efterlade en følelse af pessimisme. 
Samtlige analyser, specielt Kommissionens, peger 
klart på det nødvendige i, at den aktuelle styrkelse 
af den økonomiske aktivitet bør ledsages af en fort­
sat og vedholdende saneringsindsats. 
EF-Kommissionen fik af Det europæiske Råd i 
Stuttgart mandat til at »skride til handling på et 
bredt felt for at sikre Det europæiske Fællesskab en 
ny start« og for at »skabe et solidt grundlag for en 
dynamisk videreudvikling af Fællesskabet«, og EF-
Kommissionen må genfinde »sin rolle som impuls­
giver for Fællesskabets fremtid«. I sine bestræbelser 
vil Kommissionen have brug for større velvilje fra 
medlemsstaternes side. 
En intensiveret indsats såvel i formuleringsfasen 
som på teknisk niveau i anvendelsesfasen er absolut 
nødvendig. Under den langvarige krise vil man 
vanskeligt kunne tilgive Kommissionens dens rela­
tive passivitet, heller ikke selv om Rådet også har et 
ansvar for tingenes tilstand. 
5. For en ny indfaldsvinkel i de fælles økonomisk­
politiske bestræbelser 
I sin udtalelse af 6. juli 1983 gav Udvalget klart sin 
mening til kende om en lang række meget vigtige 
spørgsmål; de fremførte synspunkter bevarer fortsat 
deres fulde gyldighed. Udvalget mener, at det haster 
med at få udformet et sæt prioriterede foranstaltnin­
ger, som kan godkendes af de europæiske beslut-
ningsinstanser. Som forholdene er i øjeblikket, er det umuligt at 
lægge en strategi, som i sig selv kan tilvejebringe et 
tilfredsstillende, stabilt beskæftigelsesniveau. Der er 
derfor også behov for en specifik beskæftigelsespoli­
tik, herunder en omlægning og nedsættelse af ar­
bejdstiden, som led i de prioriterede foranstaltnin­
ger, som skal gennemføres. 
I Udvalgets udtalelse om udviklingen i den sociale 
situation i Fællesskabet har man da også givet spe­
cielt den specifikke beskæftigelsespolitik en særlig 
fremskudt plads. 
5.1. Tilbagevenden til en kraftig og varig vækst 
Tilbagevenden til en kraftig såvel kvantitativ som 
kvalitativ vækst vil bidrage til løsningen af de cen­
trale problemer, specielt arbejdsløsheden, der har et 
sådant omfang, at den indebærer et helt uaccepta­
belt spild af menneskelige og økonomiske ressourcer 
og i øvrigt udgør en reel fare for demokratiet. 
Fællesskabet vil ikke både kunne opretholde sin 
konkurrenceevne og samtidig bære de stadigt sti­
gende udgiftsbyrder i forbindelse med arbejdsløshe­
den, men heller ikke passivt se til, at millioner af 
mænd og kvinder står uden arbejde midt i deres 
arbejdsdygtige alder med de materielle afsavn og 
den menneskelige desillusion, der følger heraf. 
Man kan heller ikke bygge en økonomisk politik på 
en varig forringelse af eller selv en stagnation i bor­
gerens vilkår i dagligdagen. 
Det vil derfor være ønskeligt, at Rådet går ind i et 
forsøg på at udforme et værktøj for samråd omkring 
udvikling af den europæiske økonomi i samarbejde 
med erhvervslivets og de faglige organisationers ho­
vedaktører i Fællesskabet. I Europa i dag kan man 
konstatere, at der er et stort sammenfald i opfattel­
sen af, hvilke problemer der er de fundamentale, og 
i de udfordringer, man står overfor. Samtidig er der 
dog fortsat meget store forskelle fra land til land i 
den måde, hvorpå man i praksis angriber proble­
merne. Der er derfor helt klart behov for, at tingene 
drøftes i fællesskab. Det økonomiske og sociale Ud­
valg kunne tjene som ramme om sådanne drøftel­
ser. 
5.2. Styrkelse af investeringerne 
Der må gøres en betydelig indsats i lighed med den, 
der fandt sted i efterkrigstiden, for hurtigt at få sat 
skub i erhvervsinvesteringerne, da dette inden for et 
relativt kort tidsrum vil føre til opgang i forbruget 
som følge af den købekraftseffekt, en øget investe­
ringsaktivitet nødvendigvis vil have. 
Nr. C 248/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 9. 84 
Hertil er visse forudsætninger nødvendige: 
a) En konsekvent og målrettet politik til mobili­
sering af husholdningernes opsparing 
Der må ske en harmonisering af den skattemæs­
sige behandling af opsparingen i de ti medlems­
stater, der sikrer sparerne samme reale nettoaf­
kast af deres opsparing. En anden problematik, 
der må tages stilling til, er afkastet efter skat af 
kapitalanbringelser i EF-lande sammenholdt 
med afkastet i lande uden for EF-området, spe­
cielt USA. 
En finansiering af de små og mellemstore virk­
somheder og håndværket, hvis adgang til kapi­
talmarkederne er vanskelig, må undersøges nær­
mere på pragmatisk vis. 
b) En revision af virksomhedernes opsparingsmulig-
heder 
Virksomhedernes finansiering sker overvejende 
via den opsparing, de selv foretager. 
Derfor må indtjeningen og skattereglerne være 
af en sådan art, at der til stadighed er et tilstræk­
keligt overskud til at sikre en selvfinansiering. 
Dette er så meget vigtigere, som den skarpe in­
ternationale konkurrence til stadighed nødven­
diggør dannelsen af ny risikokapital. En fuld­
stændig harmonisering af skatteordningerne i 
medlemsstaterne er ikke mulig, men i det mind­
ste burde landene holde sig til nogle fælles 
grundprincipper, som er tilstrækkelige til, at man 
undgår de værste konkurrenceforvridninger. 
c) EF-investeringsprojekternes rolle som drivkraft 
Fællesskabet har betydelige udækkede behov på 
miljø- og infrastrukturområdet. Arbejder, som 
sigter på at sætte en stopper for skovdøden og på 
at sanere vandløb og søer, opførelse af en tunnel 
under Kanalen og en bro over Messinastrædet, 
hvis fordele og samfundsmæssige rentabilitet in­
gen længere er i tvivl om, etableringen af et 
højhastighedstognet, transporten til søs, hele 
energiområdet, de umådelige muligheder, der 
ligger i telekommunikationen, samt en EF-ak-
tion på byfornyelsesområdet — er altsammen 
aktiviteter, som uden problemer kunne mobili­
sere opsparingen i EF og skabe en lang række 
arbejdspladser. 
Gennemførelsen af sådanne investeringsprojekter af 
interesse for EF vil også styrke EF på det politiske 
plan. 
6. Et EF-procedureforenklingsprogram 
Den omstændighed, at der ikke er sket nogen sane­
ring af de nationale ordninger, efterhånden som de er blevet udbygget med EF-ordninger, har ikke be­
fordret den fri etableringsret, men snarere gjort det 
vanskeligt, ja undertiden uhyre kompliceret at 
udøve denne ret. 
Regelophobningen fører til, at man overser Fælles­
skabets grundlæggende målsætning, nemlig etable­
ringen af et funktionsdygtigt internt marked. 
Det er skuffende, at etableringen af en erhvervsvirk­
somhed på EF's territorium skal være det rene for­
hindringsløb i form af iagttagelsen af utallige forma­
liteter, når man ved, hvor let og gnidningsløst det 
går i USA. 
Rådet kunne pålægge Kommissionen at analysere, 
hvilke hindringer der ligger i vejen for etablering og 
drift af virksomheder, og dernæst, via henstillinger, 
foreslå en forenkling af procedurerne og en bortryd­
ning af unødvendige bestemmelser ved at give EF-
retten forrang frem for den nationale ret med det 
sigte: 
— at befri produktionsapparatet for den regelbyr­
de, der i øjeblikket belaster det, og 
— at genskabe en større fleksibilitet i anvendelsen 
af produktionsapparatet. 
Det må være arbejdet, der tilpasses menneskene, og 
ikke omvendt. 
7. Tilpasning af konkurrencepolitikken 
Kommissionen må ikke spænde ben for de nødven­
dige strukturtilpasninger inden for erhvervslivet, og 
den må lade de europæiske virksomheder anvende 
samme våben som dem, deres konkurrenter i tredje­
lande anvender. Dette kræver en stor smidighed i 
anvendelsen af Rom-traktatens artikel 85 og 86. 
8. Fortsat udvikling og udbygning af en fælles forsk­
ningspolitik 
Med hensyn til EF-initiativer til gunst for grund­
forskningen og den præ-kompetitive forskning bør 
der på EF-plan fortsat sættes aktivt ind med pro­
grammer af ESPRIT-typen. 
Endvidere bør der dannes europæiske firmagrupper 
til fremme af samarbejdet mellem europæiske for­
skere. Specielt må der her fokuseres på de små og 
mellemstore virksomheder, der bør støttes effektivt 
med henblik på en udvikling af deres kreative po­
tentiel (adgang til NIC-låneordningen). 
17. 9. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 248/37 
Til gengæld kan virksomhederne bedst selv fast­
lægge retningslinjerne for den anvendte forskning 
og udviklingen af denne frem til produktionsstadiet. 
Her bør de statslige indgreb blot bidrage til skabel­
sen af en ramme og til tilvejebringelsen af gunstige 
økonomiske betingelser for forskningen, men ikke 
gribe ind i produktvalget. 
9. En modig og klarsynet tackling af de afgørende 
problemer omkring den internationale valutauro 
Uordenen i det internationale valutasystem, dollar­
fluktuationerne og kursflydningssystemet øver afgø­
rende indflydelse på forvaltningen af den økono­
miske politik i medlemsstaterne og medfører alvor­
lige forstyrrelser i verdenssamhandelen. 
Fællesskabet burde som verdens førende handels-
magt spille en langt mere aktiv rolle i forsøget på at 
finde en egentlig løsning på krisen i det internatio­
nale valutasystem i overensstemmelse med Wil-
liamsburg-forpligtelserne. 
EMS er på én gang en forsvarslinje og en solidaritets-
tilkendegivelse, men i praksis er ambitionsniveauet 
begrænset. EMS' rolle må styrkes, og bestræbelserne 
for at gøre ECU'en til reservevaluta bør for alvor 
videreføres. I øvrigt ville det være meget ønskeligt, 
om UK ville træde ind i EMS-samarbejdet. 
Som en umiddelbar handling bør Fællesskabet i 
samråd med USA og Japan gribe ind for at undgå, 
at den tredje verden kvæles af sin enorme gældsbyr­
de. Problemerne kan løses ved en opbremsning i 
rentestigningerne og dernæst en rentesænkning og 
ved at frigøre noget af IMF's overskudslikviditet til 
gunst for de mest gældstyngede lande. 
10. De muligheder, et levedygtigt landbrug fremby­
der, må ikke forspildes 
Udvalget har ofte afgivet udtalelser om det euro­
pæiske landbrug. Som sagerne ligger i øjeblikket, 
agter vi ikke at bringe nye momenter ind i debatten, 
men vil nøjes med at gentage, at det er vor opfattel­
se, at landbruget socialt og økonomisk frembyder 
store muligheder for Europa. Disse muligheder bør 
ikke stå uudnyttet hen. Tilbage står naturligvis at 
sikre den nødvendige konsekvens mellem land­
brugspolitikken og de øvrige dele af EF-samarbej-
det. 
Bruxelles, den 5. juli 1984. 11. Fællesskabets handelspolitik over for resten af 
verden 
EF bør anstille nogle dybtgående overvejelser over 
nogle fundamentale problemer, herunder navnlig: 
— nødvendigheden af at indhente forsinkelserne på 
det teknologiske område ved, at EF i visse til­
fælde midlertidigt begrænser importen af 
følsomme produkter uden at isolere Fællesska­
bets marked; 
— de grænser, der ikke må overskrides i anvendelse 
af princippet om international arbejdsdeling. Er­
faringerne viser således, at ingen sektor kan be­
tragtes som ubetinget uden for konkurrence som 
følge at nutidens og fremtidens teknologiske 
fremskridt; 
— risikoen for, at Europa pålægges medansvaret 
for forskellige former for uacceptabel udnyttelse 
af arbejdstagere som er i strid med ILO's normer 
gennem billig import fra de nyindustrialiserede 
lande. Udvalget henviser bl. a. til sin udtalelse af 
3. juli 1980(') om udviklingssamarbejde og de 
økonomiske og sociale konsekvenser af overhol­
delsen af visse internationale normer for arbejds­
vilkår. 
Det bør være et centralt led i Fællesskabets handels­
politik, at Kommissionen træder til og hjælper euro­
pæiske virksomheder, når de med åbenbar urette 
indklages for domstole i tredjelande. 
12. En styrkelse af Europas identitet i forhold til 
resten af verden 
Fællesskabet bør optræde som en egentlig enhed 
over for omverdenen og bør ikke længere tøve med 
at spille sine trumfkort ud på det økonomiske og 
politiske plan. 
Afslutningsvis må det konkluderes, at et af para­
dokserne ved Fællesskabets stilling i verdensøkono­
mien i øjeblikket er, at Fællesskabet holder sig til­
bage fra at spille den rolle og øve den indflydelse, 
som dets styrke ellers berettiger til. En større be­
vidsthed på dette område stiller i sidste ende ikke 
krav om andet end en beskeden og helt igennem rea­
liserbar styrkelse af viljen i EF. 
(<) EFT nr. C 230 af 8. 9. 1980. 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 248/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 9. 84 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Forkastet ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag til afdelingens udtalelse var indgivet i overensstemmelse med forret­
ningsordenen, men blev forkastet af Udvalget under forhandlingerne: 
Side 10, 1. afsnit 
Første afsnit afattes således: 
»En intensiveret indsats i idéundfangelsesfasen og fra Kommissionens side, når det gælder udar­
bejdelse af forslag, er absolut nødvendig, men en sådan indsats vil være frugtesløs, såfremt det 
ikke lykkes Rådet at træffe afgørelse«. 
Begrundelse 
Det er ikke manglen på forslag fra Kommissionens side, der er årsagen til den konstaterede 
passivitet, men manglen på afgørelser fra Rådets side. 
Afstemningsresultat 
Stemte for: 12, stemte imod: stort flertal, stemte hverken for eller imod: 10.