DA Den Europæiske Unions Tidende C 43/8

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Afslutning af det første europæiske halvår med økonomisk-politisk samordning: Retningslinjer for de nationale politikker i 2011-2012

KOM(2011) 400 endelig

2012/C 43/02

Hovedordfører: Michael SMYTH

Kommissionen besluttede den 7. juni 2011 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Afslutning af det første europæiske halvår med økonomisk-politisk samordning: Retningslinjer for de nationale politikker i 2011-2012

KOM(2011) 400 endelig.

Den 14. juni 2011 henviste Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium det forberedende arbejde til Styringsgruppen for Europa 2020.

På grund af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 476. plenarforsamling den 7.-8. december 2011, mødet den 8. december 2011, Michael SMYTH til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 136 stemmer for, ingen imod og 6 hverken for eller imod:

1. Konklusioner

1.1 EU og borgerne oplever lige nu den værste økonomiske, sociale og politiske krise nogensinde, hvilket i alvorlig grad påvirker medlemsstaterne og befolkningerne og truer EU's største succeser, såsom euroen, stabilitetspagten og det indre marked. Under den forrige finansielle krise blev en længerevarende afmatning forhindret af en hurtig og resolut fælles aktion fra de europæiske ledere. Nu står Europa over for en lige så alvorlig udfordring, og igen kræves der et meget stærkt fælles politisk standpunkt. Ingen medlemsstat kan klare krisen på egen hånd – det politiske valg står skarpt aftegnet: Enten styrkes den europæiske integration, så krisen kan overvindes, eller også vil krisen alvorligt svække den europæiske integration og bringe denne i fare.

1.2 Der er behov for umiddelbare foranstaltninger til at nedbringe gælden, konsolidere de offentlige finanser og øge befolkningens og erhvervslivets tillid. Imidlertid bør de politiske beslutningstagere se længere frem end den aktuelle krise. Det ikke nok blot at fokusere på tiltag med kort og mellemlangt sigte. Der er et klart behov for langsigtede reformer. Handling eller mangel på handling i den henseende vil have en kortsigtet, endog umiddelbar, indvirkning på medlemsstaternes låneomkostninger.

1.3 På den baggrund mener EØSU, at Europa 2020-strategien er vigtigere end nogensinde, idet den opstiller en omfattende dagsorden for reformer med det formål at sikre bæredygtig vækst og gøre Unionen mere modstandsdygtig fremover.

1.4 Der er behov for en god balance mellem alle strategiens aspekter – navnlig det økonomiske, sociale og miljømæssige: De tre prioriterede områder – intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst – er indbyrdes forbundne og gensidigt forstærkende. Der må fokuseres ligeligt på økonomisk vækst, iværksætterkultur, SMV'er, konkurrenceevne, innovation, bæredygtighed og miljø, sociale rettigheder, jobskabelse og støtte til uddannelsesområdet.

1.5 På baggrund af en vanskelig økonomisk situation og begrænsede offentlige midler i medlemsstaterne består udfordringen nu mere end nogensinde i at gennemføre strategien på hensigtsmæssig vis.

1.6 Udvalget er meget bekymret for, at de forpligtelser, som medlemsstaterne har påtaget sig i deres nationale reformprogrammer, er utilstrækkelige – som dokumenteret ved den årlige vækstundersøgelse (1) – til at opfylde de fleste af strategiens målsætninger (mål for uddannelse, beskæftigelse, forskning og udvikling, fattigdomsbekæmpelse, reduktion af emissioner, energieffektivitet og vedvarende energi).

1.7 Medlemsstaterne må intensivere deres indsats og foretage mere ambitiøse nationale justeringer, hvis de skal have en chance for at opfylde målene inden 2020, og prioritere vækstfremmende tiltag (uddannelse, innovation, energi, transportnet m.m.). Centralt står en passende opfyldelse af de indgåede forpligtelser.

1.8 Udvalget mener, at det organiserede civilsamfund og arbejdsmarkedets parters deltagelse i gennemførelsen af reformer og en vækststrategi vil være afgørende for resultaterne og opmuntre de nationale forvaltninger og EU til at levere konkrete resultater. Derfor vil det fortsætte det fælles arbejde med netværket af nationale økonomiske og sociale råd (ØSU'er) og lignende organisationer inden for rammerne af Europa 2020-strategien. På den ene side vil det skærpe opmærksomheden i medlemsstaterne, og på den anden side vil det sikre, at de reelle økonomiske og sociale vilkår kendes af de politiske beslutningstagere på EU-niveau.

2. Baggrund

2.1 Det første europæiske halvår, som er en ny forvaltningsmetode, der har til formål at forbedre samordningen af de økonomiske politikker mellem EU og medlemsstaterne, blev lanceret i januar 2011 med Kommissionens præsentation af den årlige vækstundersøgelse (2), som fik støtte og blev færdiggjort på Det Europæiske Råds forårsmøde (3).

2.2 På baggrund af dette præsenterede medlemsstaterne i slutningen af april 2011 stabilitets- eller konvergensprogrammer for deres offentlige finanser samt nationale reformprogrammer indeholdende de vigtigste politikforanstaltninger til at nå målene i Europa 2020-strategien. De fleste medlemmer af europluspagten fremlagde desuden specifikke løfter, som er afgivet i henhold til pagten (4).

2.3 Efter en vurdering af disse programmer og løfter udsendte Kommissionen landespecifikke henstillinger samt henstillinger til euroområdet (5). De fokuserede på områder, hvor det var nødvendigt med yderligere tiltag fra medlemsstaternes side for at fremskynde de strukturelle reformer. Rådet gav på sit møde i juni (6) sin støtte til henstillingerne, hvilket afsluttede det første europæiske halvår og markerede åbningen af det »nationale halvår«.

2.4 Denne udtalelse tager udgangspunkt i Kommissionens meddelelse »Afslutning af det første europæiske halvår med økonomisk-politisk samordning: Retningslinjer for de nationale politikker i 2011-2012« (7), som blev offentliggjort i juni 2011. Meddelelsen har til formål at sætte fokus på flere vigtige problemstillinger såsom:

— styrket forvaltning i forbindelse med strategien,

— forbedret formidling af strategien og

— forbedring af medlemsstaternes konkrete implementering af strategien.

2.5 Den bliver en del af en ny »sammenfattende rapport« (8), som skal præsenteres af EØSU's interaktive netværk med nationale økonomiske og sociale råd og andre lignende partnerorganisationer.

2.6 De specifikke politikker under EU's 2020-strategi er behandlet mere detaljeret i en tidligere udtalelse om »Årlig vækstundersøgelse: En hurtigere samlet EU-løsning på krisen« (9). Efter høringen om den årlige vækstundersøgelse 2011 udsendte udvalget en udtalelse, der bakkede fuldstændigt op om EU's 2020-strategi og det europæiske halvår, og opfordrede Kommissionen til at slå et slag for europæisk integration. Udvalget beklager dog, at den første årlige vækstundersøgelse forspildte muligheden for at foreslå politikker med henblik på at sikre intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Set i lyset af den alvorlige forværring af den økonomiske og sociale situation må disse forslag nu realiseres.

2.7 Udtalelsen indeholdt også adskillige konkrete forslag til Kommissionens ti punkter: gennemførelse af en stram finanspolitisk konsolidering, korrektion af de makroøkonomiske ubalancer, sikring af stabiliteten i den finansielle sektor, det skal gøres mere attraktivt at arbejde, der skal ske en reform af pensionsordningerne, de arbejdsløse skal i arbejde igen, der skal skabes balance mellem sikkerhed og fleksibilitet, potentialet i det indre marked skal udnyttes, der skal tiltrækkes privat kapital til at finansiere væksten, og der skal gives omkostningseffektiv adgang til energi.

2.8 Efter Kommissionens offentliggørelse af den årlige vækstundersøgelse 2012 (10) har udvalget til hensigt at udarbejde en udtalelse med fokus på fremskridtsrapporten vedrørende Europa 2020-strategien forud for Det Europæiske Råd i marts 2012.

3. Forvaltning

3.1 EU 2020-processen bør være en proces for alle og med deltagelse af alle og ikke blot være forbeholdt beslutningstagere, lovgivere og ekspertgrupper:

— Det vil være hensigtsmæssigt med input fra alle samfundsgrupper for at kunne få gavn af praktiske erfaringer, fastlægge de bedst mulige strategier til imødegåelse af de aktuelle udfordringer og undersøge muligheden for kreative løsninger. Et eksempel herpå kunne være idéen om socialt iværksætteri, som har positive følgevirkninger på såvel økonomisk som socialt plan.

— En passende gennemførelse af strategien i medlemsstaterne er i høj grad afhængig af alle berørte aktørers opbakning og ansvarsfølelse. Derfor er medejerskab af strategien afgørende og kræver et fuldgyldigt partnerskab med henblik på at skabe dynamik i reformindsatsen.

3.2 Udvalget mener, at der bør ske forbedringer inden for høring, deltagelse og mobilisering af det organiserede civilsamfund på både nationalt og europæisk plan.

3.3 Det organiserede civilsamfund i medlemsstaterne bør involveres i overvågningen og gennemførelsen af Europa 2020-strategien som aktive partnere.

3.4 Arbejdsmarkedets parter på europæisk plan og det organiserede civilsamfund skal høres om de landespecifikke henstillinger for de enkelte medlemsstater. I denne forbindelse er timing altafgørende, således at det organiserede civilsamfund kan inddrages på et tidligt stadie i udarbejdelsen af fremtidsudsigter for cyklussen efter 2011. Naturligvis skal ILO's grundlæggende konventioner, som medlemsstaterne har ratificeret, respekteres, særligt konvention 98, der garanterer frie kollektive overenskomstforhandlinger.

3.5 Udvalget efterlyser en styrkelse af den rolle og profil, som nationale sociale og økonomiske råd og lignende organisationer har. Dette vil på ingen måde forstyrre de nuværende høringsmekanismer med arbejdsmarkedets parter i medlemsstaterne.

3.6 Der bør træffes foranstaltninger for at sætte gang i debatten om gennemførelsen af Europa 2020-strategien i medlemsstaterne, og regeringerne bør udvikle mere effektive processer for feedback om resultaterne af en bedre civil og social dialog om strategien.

3.7 EØSU anbefaler jævnlige konferencer om overvågning af Europa 2020-strategien i medlemsstaterne med inddragelse af alle interessenter og civilsamfundsorganisationer.

3.8 Udvalget anbefaler, at der i medlemsstaterne etableres en permanent dialog mellem nationale økonomiske og sociale råd eller tilsvarende organer, repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og andre interessenter, såsom SMV'er, socioøkonomiske aktører, tænketanke, universiteter og grupper, der arbejder for fremme af social samhørighed og lige muligheder. Der bør tages hensyn til de aftaler og den tradition for civil dialog, der findes i visse medlemsstater.

3.9 Det er nødvendigt at fjerne strukturelle barrierer, der forhindrer en egentlig dialog med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne. Dette omfatter eksempelvis, at man undgår korte tidsfrister, som rent faktisk er blevet normen, i forbindelse med udarbejdelsen af de nationale reformprogrammer.

3.10 Forvaltning på europæisk niveau – merværdien af en stærkere europæisk dimension

3.10.1 Det er efterhånden klart, at nationale politikker ikke kan stå alene, og at det politiske samarbejde på europæisk plan bør styrkes. Asymmetriske eller isolerede makroøkonomiske, industrielle eller sociale politikker i medlemsstaterne kan underminere ØMU'en og det indre marked og få alvorlige følgevirkninger for andre medlemsstater.

3.10.2 Udvalget opfordrer til dialog mellem nationale økonomiske og sociale råd, civilsamfundsorganisationer og repræsentanter for Kommissionen om særlige nationale omstændigheder. Ligeledes bør nationale økonomiske og sociale råd være en større del af Kommissionens årlige høringer. EØSU går ind for en sådan tilgang, som er i tråd med den fremgangsmåde, som Europa-Parlamentet og Regionsudvalget har indført, hvilket har resulteret i et bedre samarbejde med henholdsvis de nationale parlamenter og de europæiske regionale og lokale myndigheder.

3.10.3 Det europæiske halvårs virkemåde er blevet kritiseret af Europa-Parlamentet på grund af manglende legitimitet, Europa-Parlamentets beskedne rolle, den manglende inddragelse af nationale parlamenter og processens manglende gennemsigtighed. Der er blevet foreslået en forbedring af det europæiske halvårs effektivitet ved hjælp af en regelmæssig økonomisk dialog om udarbejdelsen af halvåret. Udvalget støtter idéen om, at Europa-Parlamentet opretter et underudvalg til håndtering af problemer i forbindelse med det europæiske halvår, og EØSU udtrykker hermed sit ønske om at være tæt tilknyttet underudvalgets arbejde.

3.10.4 Udvalget ønsker også at fortsætte samarbejdet med Regionsudvalget om fremme af borgernes engagement i forbindelse med Europa 2020-strategien og dens effektive gennemførelse.

3.10.5 EØSU mener, at det organiserede civilsamfund bør inviteres til at tage del i de territoriale pagter (11) for EU 2020.

3.11 Instrumenter til rådighed for en bedre forvaltning

3.11.1 Udvalget mener, at alle Unionens tilgængelige instrumenter (12) bør anvendes for at sikre, at Europa 2020-strategien bliver vellykket.

3.11.2 EØSU advarer mod, at det europæiske halvår erstatter medlemsstaternes brede retningslinjer for økonomisk politik og beskæftigelsespolitik.

3.11.3 Den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 bør støtte opfyldelsen af Europa 2020-strategiens mål.

3.11.4 Strukturfondene bør i perioden 2014-2020 fungere helt i tråd med Europa 2020-prioriteterne (13).

3.11.5 En bedre koordinering af udgifterne på nationalt og EU-niveau ville forbedre effektiviteten.

3.11.6 Offentlige investeringer – på EU- og medlemsstatsniveau – i intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst kunne ligeledes give incitament til supplerende private investeringer, hvilket vil resultere i en løftestangseffekt.

4. Kommunikation om Europa 2020-strategien

4.1 Europa 2020-strategiens politiske synlighed bør øges, og borgerne bør i højere grad gøres opmærksom på, at den eksisterer, særligt med de forandringer, vores samfund står over for, in mente.

4.2 Kommunikationen bør forbedres på alle niveauer (europæisk, nationalt og især lokalt), fordi EU 2020 i mange medlemsstater er det eneste tilgængelige eksempel på nytænkning og politisk additionalitet, som giver folk håb om en bedre fremtid. Det er nødvendigt at forklare Europa 2020-strategiens vigtigste budskaber om vækst, jobs og social inklusion igen og igen.

4.3 De nationale reformprogrammer bør præsenteres og debatteres i de nationale parlamenter.

5. Gennemførelsen af Europa 2020-strategien

5.1 Udvalget opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at arbejde på at identificere flaskehalse, der bremser væksten på nationalt og internationalt niveau. Flaskehalsene kommer til udtryk på mange måder, f.eks.:

— Fragmentering af det indre marked

— Utilstrækkelig adgang for SMV'er til det indre marked

— Behovet for fremme af iværksætterånden

— Svagheder i vilkårene for erhvervslivet (herunder lovrammerne)

— Forhindringerne for beskæftigelse og omfordeling af arbejdskraft (arbejdsmarkedssegmentering)

— Europæisk industris manglende konkurrencedygtighed pga. manglende gensidighed i verdenshandlen og i internationale offentlige indkøb

— Behovet for øget deltagelse på arbejdsmarkedet

— Uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemernes utilstrækkelige kvalitet og effektivitet

— Behovet for en velfungerende, reguleret og stabil finansiel sektor, som opfylder realøkonomiens behov.

5.2 Det har været muligt at identificere sådanne flaskehalse takket været ovennævnte permanente dialoger. Der kunne også foreslås nye incitamenter på områder, der halter bagefter.

5.3 Udvalget støtter anvendelsen af moderne værktøjer inden for offentlig forvaltning med henblik på at sikre en god gennemførelse af Europa 2020-strategien og fuldstændig inddragelse af det organiserede civilsamfund og arbejdsmarkedets parter. Værktøjerne kan f.eks. være:

5.3.1 En definition af udgangspunkter, målsætninger og tidsfrister : Udvalget er opmærksomt på, at der i mange tilfælde mangler konkrete og målbare målsætninger, og at tidsplanerne er for stramme. Det går ind for, at man nedfælder klare, konkrete målsætninger med dertilhørende realistiske tidsfrister. Et præcist udgangspunkt er afgørende for at kunne måle Europa 2020-strategiens effekt, og udvalget anbefaler i den forbindelse, at man i højere grad anvender ORATE.

5.3.1.1 Kommissionen bør overvåge fremskridtene og udøve sin ret til at advare medlemsstaterne, når de ikke overholder indgåede aftaler.

5.3.2 Brug af benchmarking og indikatorer : Udvalget bemærker den store betydning af brugen af indikatorer for fremgang og succes. Der er behov for resultatorienterede, kvantitative og kvalitative indikatorer.

5.3.2.1 En sådan benchmarking med udgangspunkt i de nationale reformprogrammers målsætninger opstillet af interessenter i samarbejde med regeringsrepræsentanter vil tilvejebringe konkrete oplysninger, som gør det muligt at måle udviklingen i hver medlemsstats gennemførelse af Europa 2020-strategien. De enkelte nationale økonomiske og sociale råd eller lignende organisationer vil selv skulle stå for opstilling af egne prioritetskriterier og for analyse. Nogle nationale økonomiske og sociale råd er allerede begyndt at indføre regelmæssig benchmarking med statistikker, der er frit tilgængelige på Eurostats hjemmeside. Andre nationale økonomiske og sociale råd kunne påbegynde samme proces.

5.3.2.2 Udvalget er rede til at lægge en digital platform til udveksling af information og data op på sin hjemmeside (CESLink-hjemmesiden) (14).

5.3.2.3 EØSU er også rede til at arrangere en årlig konference, hvor man kan analysere benchmarkingresultaterne.

5.3.3 Regelmæssig evaluering af gennemførelsen og effekten af politikker : Med benchmarking vil interessenterne kunne overvåge gennemførelsen af reformerne fortløbende. Dette vil også tilvejebringe de nødvendige oplysninger til en revision af de nationale reformprogrammer samt gøre det muligt at identificere bedste praksis i medlemsstaterne.

6. Udbredelse af bedste praksis

6.1 EØSU mener, at det er særligt vigtigt at fremme udveksling af bedste praksis på EU-niveau. Derfor foretager udvalget studierejser til medlemsstaterne for at diskutere og opfordre til udveksling af bedste praksis og gennemførelse af reformerne med deltagelse af interessenter fra civilsamfundet.

6.2 EØSU er af den overbevisning, at interessenter bør udvikle nye metoder til udveksling af bedste praksis: Netværk på flere niveauer ville betyde udveksling af information mellem de forskellige myndighedsniveauer, og et tættere samarbejde mellem grænseområder i to eller flere medlemsstater ville gøre det muligt at opstille målsætninger på tværs af grænserne. Derudover er der behov for at analysere bedste praksis med henblik på at skabe mulighed for, at denne kan anvendes i andre medlemsstaters nationale kontekst.

6.3 Udvalget opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gøre en fornyet indsats for at fremme udvekslingen af bedste praksis på tværs af grænserne ved hjælp af elektroniske kommunikationsmidler (f.eks. databaser med eksempler på bedste praksis, resultattavler etc.). For at ovennævnte metode skal kunne fungere, kræves det dog, at medlemsstaterne danner et passende europæisk netværk. Om nødvendigt kan man overveje at udvikle innovative instrumenter.

6.4 EØSU fremhæver atter en gang, at det er rede til at være aktiv både som platform (14) til udveksling af information og til samarbejde mellem nationale økonomiske og sociale råd, arbejdsmarkedet parter, civilsamfundets aktører og de europæiske institutioner og som en platform til udveksling af ideer og erfaringer mellem nationale interessenter. Udvalget benytter denne lejlighed til at minde om, at det i særdeleshed værdsætter bidragene til debatten fra de nationale økonomiske og sociale råd og lignende organisationer.

Bruxelles, den 8. december 2011 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Den årlige vækstundersøgelse 2012, KOM(2011) 815 af 23.11.2011.

(2) »Årlig vækstundersøgelse 2011: En hurtigere samlet EU-løsning på krisen«, KOM(2011) 11 af 12.1.2011, samt udkastet til den fælles rapport om beskæftigelsen.

(3) Det Europæiske Råd den 24.-25. marts 2011 – konklusioner, EUCO 10/1/11 rev. 1.

(4) Det Europæiske Råd den 24.-25. marts 2011 – konklusioner, bilag I, EUCO 10/1/11 rev. 1.

(5) For nogle medlemsstater, som modtager økonomisk støtte fra medlemsstaterne i euroområdet og IMF, henstillede Kommissionen kun til, at landene gennemfører aftalememorandummet og de dertilhørende bestemmelser, som fastlægger de betingelser for den økonomiske politik, hvis overholdelse er en forudsætning for udbetalingen af den finansielle bistand. Den finansielle støtte bør være i tråd med opfyldelsen af målsætningerne under Europa 2020-strategien.

(6) Det Europæiske Råd den 23.-24. juni 2011 – konklusioner, EUCO 23/11.

(7) Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: »Afslutning af det første europæiske halvår med økonomisk-politisk samordning: Retningslinjer for de nationale politikker i 2011-2012«, KOM(2011) 400 endelig.

(8) Den første sammenfattende rapport om Lissabonstrategien efter 2010 blev fremlagt af udvalget med henblik på udarbejdelsen af den nye europæiske strategi efter 2010. Rapporten blev udarbejdet af EØSU's Observatorium for Lissabonstrategien og indeholdt bidrag fra nationale økonomiske og sociale råd og partnerorganisationer samt EØSU's udtalelse om Lissabonstrategien efter 2010 (ordfører: Wolfgang Greif).

(9) EØSU's udtalelse om den årlige vækstundersøgelse, EUT C 132 af 3.5.2011, s. 26-38.

(10) Den årlige vækstundersøgelse 2012, KOM(2011) 815.

(11) En territorialpagt for Europa 2020 er en aftale mellem et lands myndighedsniveauer (lokale, regionale og nationale). De parter, der deltager i en territorial pagt, forpligter sig til at koordinere og synkronisere deres politiske dagsordener med henblik på at koncentrere deres handlinger og finansielle ressourcer om Europa 2020-strategiens målsætninger – se http://portal.cor.europa.eu/europe2020/news/Pages/TPUsefuldocuments.aspx.

(12) Instrumenter som forordninger, direktiver, henstillinger, udtalelser og standarder for retningslinjer, fælles mål, fælles programmer, strukturfonde, koordinering af politikker og instrumenter i forbindelse med EU's optræden udadtil.

(13) Jf. navnlig EØSU's udtalelse »Den Europæiske Socialfonds fremtid efter 2013«, EUT C 132 af 3.5.2011, s. 8.

(14) Se http://www.eesc.europa.eu/ceslink/.