KOMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM!04) 320 endelig udg. 
Bruxelles, den 13.07.1994 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
EWWPAAfTAlfifflE 99 VWEfffi FREM; EM 8TRATE9« FffR F93PEW?Pei^E 
AF PB CPNTPAL. Q<? ff$TEVP9P/E?ffiK UNDE pA TJITRÆPEJ-SE 
EUROPAAFTALERNE OG VIDERE FREM: EN STRATEGI FOR FORBEREDELSE 
AF DE CENTRAL- OG ØSTEUROPÆSIEK LANDE PA TILTRÆDELSE 
MEDDELELSE TIL RÅDET FRA KOMMISSIONEN 
1. Indledning 
Det Europæiske Råd opforderede på mødet på Korfu Kommissionen til "så hurtigt som muligt 
at fremsætte konkrete forslag til den videre gennemførelse af Europaaftalerne og de 
beslutninger, der blev truffet af Det Europæiske Råd i København. Det Europæiske Råd 
opfordrer desuden formandskabet og Kommisisonen til at aflægge rapport på den næste 
samling om de fremskridt, der er gjort på dette grundlag, om tilnærmelsesprocessen siden Det 
Europæiske Råd i København samt om den strategi, der skal følges med henblik på 
forberedelse af nye tiltrædelser". Nærværende meddelelse er et første svar herpå. 
Det Europæiske Råd i København konkluderede, at "de associerede lande, som måtte ønske 
det, kan blive medlemmer af Den Europæiske Union. Tiltrædelse vil finde sted, så snart et 
associeret land er i stand til at påtage sig forpligtelserne ved et medlemskab og opfylder de 
givne økonomiske og politiske betingelser." Som sådanne betingelser fastsatte Det Europæiske 
råd følgende: 
institutionel stabilitet, som garanterer demokrati, retsstatsforhold, 
menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal, 
en fungerende markedsøkonomi, 
evne til at modstå konkurrencepresset og klare markedskræfterne i Unionen, 
evne til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab, herunder evne til at tilslutte 
sig målet om en politisk, økonomisk og monetær union. 
Det Europæiske Råd konkluderede endvidere, at "Unionens evne til at optage nye medlemmer 
uden derved at sætte tempoet i den europæiske integration over styr ligeledes er af stor 
betydning og bør indgå i overvejelserne i såvel Unionens som ansøgerlandenes almindelige 
interesse". 
Det mål, der skal nås i perioden forud for tiltrædelse, skal være gradvis at integrere Unionens 
og de associerede landes politiske og økonomiske systemer tillige med udenrigs- og 
sikkerhedspolitikken sammen med et udvidet samarbejde inden for retlige og indre anliggender, 
således at der efterhånden oprettes et forenet område. Hver partners behov og evner er 
bestemmende for tempoet i deres fremskridt mod tiltrædelse. 
Redskaberne til at realisere dette mål er allerede til stede. Det er de strukturerede forbindelser 
med Unionens institutioner, som er omhandlet i konklusionerne fra København, men som endnu 
befinder sig på et tidligt stadium, og Europaaftalerne. Disse aftaler danner de fælles rammer 
for diverse former for samarbejde. De er smidige og dynamiske og tillader en intensivering af 
samarbejdet og integrationen, og de er derfor velegnede til at udvikle en strategi forud for 
tiltrædelse. Efterhånden som nye lande indleder forhandlinger om Europaaftaler, vil de kunne 
inddrages i de strukturerede forbindelser, der omtales i denne medelelse. 
Hvad Unionen selv angår, afhænger dens evne til at optage nye medlemmer af de beslutninger, 
der træffes om institutionelle spørgsmål på regeringskonferencen i 1996, hvorefter der skal 
tages stilling tfl en tidsplan for udvidelsen. Unionen vil også skulle overveje sine fælles 
politikker, særlig den fælles landbrugspolitik, og de budgetmæssige implikationer heraf. For de 
associerede landes vedkommende er det klart, at de vil skulle forberede sig på og gøre den 
nødvendige indsats til at kunne påtage sig forpligtelserne ved et medlemskab, og i denne 
forbindelser kan der navnlig blive tale om en tilpasning af deres landbrugspolitik og 
strukturpolitik. 
I denne meddelelse fastlægges der derfor en strategi for følgende indbyrdes forbundne 
områder: 
fuldstændig etablering af de strukturerede forbindelser mellem de associerede 
lande og Unionens institutioner, 
en videre udbygning på grundlag af Europaaftalerne for at fremme konvergens, 
integration og regionalt samarbejde. 
Der vil på Det Europæiske Råds anmodning på Korfu snarest blive oversendt specifikke forslag 
til Rådet. 
2. Strukturerede forbindelser med Unionens institutioner 
Det Europæiske Råd i København konkluderede, at "Fællesskabet foreslår, at de associerede 
landes forbindelser med Unionens institutioner struktureres inden for rammerne af dels en 
intensiveret og udvidet multilateral dialog dels samråd om spørgsmål af fælles interesse. 
Arrangementerne ... omfatter dialog og samråd om en bred vifte af spørgsmål og i flere 
forskellige fora". 
Det Europæiske Råd betragtede strukturerede forbindelser som et middel til gradvis at inddrage 
de associerede lande i Den Europæiske Unions arbejde på områder af fælles interesse gennem 
fælles møder af rådgivende art med Unionens institutioner. Det Europæiske Råd konkluderede, 
at der kunne etableres strukturerede forbindelser på alle tre områder ("søjler") af Unionens 
virksomhed. Fælles møder om emner omfattet af Fællesskabets politikker, særlig med en 
transeuropæisk dimension, den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik såvel som retlige og indre 
anliggender bør således alle indgå i de strukturerede forbindelser. For at møderne kan give 
resultater, bør de annonceres i god tid i forvejen, således at der kan træffes de nødvendige 
forberdelser til fælles møder med COREPER, Det Politiske Udvalg og arbejdsgrupper. 
Sådanne forbindelser vil være forbundet med to fordele. På det proceduremæssige plan vil der 
kunne etableres nære arbejdsforbindelser og samarbejdssædvaner. På det materielle plan vil 
de anspore Unionen og de associerede lande til at arbejde sammen på områder, hvor en 
løsning på presserende problemer kræver en indsats på europæisk plan. 
I de sidste tolv måneder har de strukturerede forbindelser på ministerplan desværre været 
begrænset til to uformelle møder (transport og ecofin). Som led i den politiske dialog har der 
l 
været afholdt to trojka-møder om udenrigsspørgsmål tillige med et fælles møde mellem de 
politiske direktører. 
Der er ingen grund til, at de strukturerede forbindelser skal være begrænset til fælles møder 
med Rådet. Som det er blevet foreslået i flere offentlige udtalelser bør også Europa-
Parlamentet opfordres til at afholde fælles møder om særlige emner af fælles interesse med 
de associerede lande. 
Over et år efter Det Europæiske Råd i København er det af vital betydning, at de strukturerede 
forbindelser for Rådets vedkommende gøres mere troværdige, at de fælles møder med de 
associerede lande J5raragBTTiï at Uddybe samarbejdet, og at de associerede tande begynder at 
føle sig som en del af den europæiske integrationsproces. Dette vil bidrage til stabiliteten i 
Europa som helhed. 
Det foreslås, at formandskabet og Kommissionen rapporterer til et fælles møde ved Det 
Europæiske Råds møde i Essen med deltagelse af de associerede lande om udviklingen i de 
strukturerede forbindelser, og at der ved den lejlighed vedtages en foreløbig tidsplan for fælles 
møder i 1995. 
Fællesskabspolitiske områder 
De strukturerede forbindelser bør udvikles på områder, hvor Fællesskabet opererer, særlig 
områder af en transeuropæiske dimension, som f.eks. transport, energi, telekommunikation og 
forskning. Dette gælder områder, hvor en indsats på europæisk plan er nødvendig for at 
garantere succes. Det er derfor i såvel Unionens som de associerede landes interesse at 
arbejde sammen på disse områder. Andre områder af fælles interesse, som drøftes i Rådet 
(almindelige anliggender og ecofin), bør inddrages i de strukturerede forbindelser. 
Kommissionen vil forelægge Rådet en vejledende liste over kommende rådssamlinger, hvis 
foreløbige dagsorden omnfatter emner af fælles interesse, der kunne gøres til genstand for 
fælles møder. Det detaljerede arbejde vedrørende fælles aktiviteter på disse områder bør 
forløbe inden for rammerne af Europaaftalerne. 
På dette grundlag opfordrer Kommissionen formandskabet til at opstille en tidsplan for de fælles 
møder i 1994. Det ville også være ønskeligt at koordinere den med fremtidige formandskaber 
for at fastlægge et vejledende arbejdsprogram på længere sigt. 
Den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik 
Denne del af de strukturerede forbindelser er særlig vigtig som et middel til at fjerne den 
udbredte fornemmelse af usikkerhed i de central- og østeuropæiske lande. Den kan understøtte 
bestræbelserne inden for Den Vesteuropæiske Union, NATO og parterneskabet om fred, 
konferencen om sikkerhed og samarbejde i Europa og stabilitetspagten og dermed styrke 
sikkerheden og stabiliteten i Europa. Unionen og de associerede lande har en fælles interesse 
i at forhindre konflikter affødt af spørgsmål om grænser, og de bør konsultere hinanden hyppigt 
om udenrigs- og sikkerhedspolitiske spørgsmål af gensidig interesse. 
På dette område er konklusionerne fra mødet i København blevet suppleret med 
3 
konklusionerne af Rådets (almindelige anliggender) møde den 7. marts. Den bestående 
politiske dialog, der hidtil har foregået i trojka-regi, har imidlertid ikke i tilstrækkelig grad 
behandlet centrale udenrigs- og sikkerhedspolitiske emner. De associerede lande er på deres 
side meget stærkt indstillet på at udbygge de politiske forbindelser og har f.eks. oprettet et net 
af europæiske "skyggekorrespondenter", som foreslået af Rådet. 
Alle disse foranstaltninger bør frem for alt være praktiske snarere end formalistiske og have 
berøring til prioriterede emner af gensidig interesse. De fælles møder mellem Unionen og de 
associerede lande bør gradvis erstatte møderne i det aktuelle trojka-regi, da sådanne møder 
giver en meget større mulighed for at tage del og en fornemmelse af at høre til. Der bør finde 
fælles møder sted i tilslutning til de ordinære rådsmøder og eventuelt koordinationsmøder inden 
for rammerne af de relevante multilaterale fora (De Forenede Nationers generalforsamling, 
CSC E-konferencen i Budapest og topmødet, stabilitetspagten og andre fora). 
Kommissionen henstiller, at der tages alle praktiske skridt til en effektiv gennemførelse af de 
arrangementer, der blev vedtaget af Rådet den 7. marts 1994, og at der opstilles en tidsplan 
for fælles møder om væsentlige FUSP-spørgsmål af gensidig interesse. 
Retlige og indre anliggender 
Samarbejde mellem Unionen og de associerede lande er en nødvendighed for at indsatsen på 
europæisk plan på området retlige og indre anliggender kan give resultater. Af denne grund ér 
det vigtigt, at Unionen opbygger strukturerede forbindelser på dette område og hurtigt bringer 
justits- og indenrigsministrenes igangværende undersøgelse af den mest hensigtsmæssige 
fremgangsmåde for konsultation og information af de central- og østeuropæiske lande om 
retlige og indre anliggender til en afslutning. 
Det vil også hjælpe disse lande til at forberede sig på de forpligtelser i forbindelse med det 
gældende regelværk for retlige og indre anliggender, som medlemskab indebærer. De 
erfaringer, der allerede er indhøstet på dette område, kan tjene som en nyttig ledetråd for 
opbygningen af de strukturerede forbindelser med de central- og østeuropæiske lande. Et første 
vigtigt skridt i denne retning vil blive taget i september 1994 med indbydelsen til 
ressortministrene fra disse lande til at mødes med Unionens relevante ministre på disses 
planlagte uformelle møde i Berlin. Ved denne lejlighed ville der også kunne foretages en 
konkret opfølgning af Det Europæiske Råds konklusion fra Korfu, hvori det tyske formandskab 
opfordres til "at afholde en konference med staterne i Central- og Østeuropa om narkotika og 
organiseret kriminalitet". 
3. Den videre udvikling af Europaaftalerne med henblik på at fremme integrationen og 
træffe forberedelser til udvidelse 
De associerede lande har gjort væsentlige fremskridt med hensyn til reform og omstrukturering 
af deres økonomier og makroøkonomisk tilpasning. Men der ligger stadig større forandringer 
forude, som f.eks. kapacitetsnedskæringer i sværindustrien, der kan befordre nye industrier og 
yderligere udvikle små og mellemstore virksomheder, landbrugsreform, modernisering af 
banksektoren, infrastruktur og andet. Vedvarende reform og en bæredygtig økonomisk vækst 
er frem for alt nøglen til en vellykket integration med Unionen. 
4-
Alle disse hovedområder for reform og omstrukturering, herunder også samarbejde om 
makroøkonomisk politik, indgår i Europaaftalerne. Aftalerne omfatter også instrumenter tii ai 
fremme det regionale samarbejde mellem de associerede lande, en proces, som blev indledt 
med det cetraleuropæiske frihandlesområde (CEFTA), den baltiske frihandelsaftale og andre 
initiativer. Det regionale samarbejde vil kunne befordre handel og investeringer og forbedre 
vækstudsigterne i regionen. Det er derfor af allerstørste betydning, at de muligheder, 
Europaaftalerne byder på, udnyttes fuldt ud, og at der bygges videre på dem som forberedelse 
af udvidelsen. 
Mod et bredere europæiske marked 
For at sætte de associerede lande i stand til gradvis at integrere sig i et bredere europæisk 
marked som omhandlet i Europaaftalerne er der behov for passende retlige og institutionelle 
rammer. For at opnå dette vil hvert af de associerede lande skulle opstille et program med 
prioriteter og en tidsplan for tilnærmelsen af lovgivning og gennemførelse af en gennemsigtig 
konkurrence- og statsstøttepolitik, der er forenelig med Unionens. 
Efter konsultation af de associerede lande vil Kommissionen udarbejde en hvidbog 
indeholdende et program for opfyldelsen af de forpligtelser, der er forbundet med det indre 
marked, som hvert af de associerede lande kan følge, og som Unionen fører tilsyn med. Hertil 
kunne der knyttes et undersøgelsesprogram vedrørende følgerne af en yderligere udvidelse for 
Unionens fælles politikker. I hvidbogen vil det blive skitseret måder til at skabe et bredere 
europæiske marked omfattende den udvidede Union, EØS og de associerede lande med en 
samlet befolkning på 450 indbyggere. 
Når der en gang er gennemført en konkurrence- og statsstøttepolitik på tilfredsstillende måde 
sammen med anvendelsen af andre dele af fællesskabslovgivningen vedrørende det bredere 
marked, kunne Unionen beslutte gradvis at indskrænke anvendelsen af 
handelsbeskyttelsesinstrumenter for industrivarer fra de pågældende lande, eftersom den vil 
have samme garanti mod illoyal konkurrence som den, der findes inden for det indre marked. 
Den sociale dimension 
Det er også et klart mål i Unionens politik, at den økonomiske politik og socialpolitikken skal 
gå hånd i hånd. Af denne grund blev det i København-konklusionerne i forbindelse med 
tiltrædelse og for at hindre konkurrenceforvridning fremhævet, at en tilnærmelse af lovgivningen 
i de associerede lande vedrørende beskyttelse af arbejdstagerne til den gældende lovgivning 
i Unionen var vigtig. Unionen er desuden rede til at hjælpe de associerede lande med at løse 
de alvorlige sociale problemer, dereropstaet under omstillingen til markedsøkonomi, herunder 
høj arbejdsløshed, fattigdom og social udelukkelse. 
Handel 
Der er nu så at sige opnået frihandel med industrivarer. På denne baggrund bør begge parter 
udvise tilbageholdenhed i anvendelsen af handelsbeskyttelsesinstrumenter. På kort sigt bør 
"UniôMff1îîBy(^'"â11nTbTfrTë7ë de associerede lande om synspunkter, der ligger til grund for 
eventuelle antidumping- eller beskyttelsesprocedurer, inden sådanne iværksættes. 
/ 
) 
For at tilskynde til integration og regionalt samarbejde bør der arbejdes mod fuldstændig 
kumulation af oprindelsesreglerne i handelen mellem Unionen og de associerede lande. 
Desuden bør der tages et initiativ til at fremme den regionale handel og at befordre 
grænseoverskridende samarbejde i regionen. 
Landbrug 
••!•!"••> Hl —»*3L 
Kommissionen vil i betragtning af landbrugets betydning i Unionen og i de associerede lande 
udarbejde en oversigt over mulighederne for de fremtidige landbrugsopolitikker i et bredere 
Europa. 
Andre former for samarbejde 
Den Europæiske Union og de associerede lande bør også intensivere samarbejdet på andre 
områder, der er omfattet af Europaaftalerne, som f.eks. det kulturelle område. En beslutning 
om at åbne fællesskabsprogrammerne for de associerede lande vil også kunne befordre et 
samarbejde på en lang række områder, hvor Fællesskabet opererer. 
Justering 
For at fremme det regionale samarbejde og konvergensen og for at stimulere handelen bør 
bestemmelserne i Europaaftalerne med Bulgarien og Rumænien bringes på linje med 
bestemmelserne i aftalerne med Visegrad-landene. Det bør gælde tidsplanerne for alle 
varekategorier og de specifikke bestemmelser vedrørende landbruget. 
Finansiel bistand 
PHARE bør fortsat bestræbe sig på at lægge vægten i højere grad på støtte af investeringer 
og den private sektor og at yde bistand direkte til de endelige modtagere i de begunstigede 
lande. PHARE's programmer for støtte af demokratiet og civilsamfundet vil skulle styrkes for 
at befæste den politiske reform og styrke stabiliteten. Kommissionen vil i nærmeste fremtid stille 
forslag til, hvordan PHARE's effektivitet og gennemslagskraft kan øges. EIB og EBRD vil også 
få en rolle at spille, og de vil blive behov for nye former for makroøkonomisk bistand, bl.a. til 
støtte af strukturreformer. 
4. Konklusion 
Kommisisonen opfordrer Rådet til at godkende den strategi, der er skitseret i denne 
meddelelse, og de nærmere enkeltheder herom vil blive fremsendt snarest med henblik på Det 
Europæiske Råds godkendelse i Essen i december 1994. 
fe 
ISSN 0254-K5S 
K0M(94) 320 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 
Katalognummer : CB-CO-94-342-DA-C 
ISBN 92-77-71838-2 
Kontoret for De Europasiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
T