[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 17.10.2007

SEK(2007) 1317

ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE

Ledsagedokument til Forslag til RÅDETS FORORDNING om beskyttelse af sårbare marine økosystemer i det åbne hav mod bundfiskeredskabers skadelige virkninger RESUMÉ – KONSEKVENSANALYSERAPPORT om eventuelle initiativer til beskyttelse af sårbare dybhavsøkosystemer mod bundfiskeriredskabers skadelige virkninger som svar på De Forenede Nationers Generalforsamlings opfordring til omgående handling

{KOM(2007) 605 endelig}{SEK(2007) 1315}

RESUMÉ – KONSEKVENSANALYSERAPPORT

om eventuelle initiativer til beskyttelse af sårbare dybhavsøkosystemer mod bundfiskeriredskabers skadelige virkninger som svar på De Forenede Nationers Generalforsamlings opfordring til omgående handling

Denne rapport vedrører initiativer, som forventes taget af Kommissionen efter en toårig international proces inden for rammerne af FN's Generalsekretariat. Kommissionen har i løbet af denne proces repræsenteret EU's holdning i overensstemmelse med fortløbende konsultationer med medlemslandene. Den har også anmodet om og modtaget tilbagemeldinger fra berørte parter og har studeret den omfattende videnskabelige ekspertviden og litteratur, som er blevet fremlagt for deltagerne af NGO'er, fiskerisektoren og FN's Generalsekretariat. Processen gjorde det derfor muligt for Kommissionen at gennemføre en fortløbende vurdering af de bedste muligheder for løsning af problemet ødelæggende fiskerimetoder i overensstemmelse med de grundlæggende principper for konsekvensanalyse. EU må påregne at skulle tilvejebringe den nødvendige opfølgning af sine internationale forpligtelser.

I resolution 59/25 gjorde FN's Generalsekretariat allerede i 2004 opmærksom på ødelæggelsen af dybhavskoralrev og andre sårbare habitater. På daværende tidspunkt opfordredes der indtrængende til handling i forbindelse med ødelæggende fiskerimetoder, som truer disse sårbare økosystemer, og til en gennemgang i 2006 af situationen med hensyn til eventuelle fremskridt. I november 2006 førte denne gennemgang til udformning af specifikke anbefalinger om regulering af bundfiskeri for dermed at tage fat på dette følsomme emne. Som EU's repræsentant spillede Kommissionen en vigtig rolle ved forhandlingen af det sæt anbefalinger, FN's Generalforsamling vedtog som resolution 61/105 den 8. december 2006. Resultaterne af denne internationale debat har dermed været tilfredsstillende, idet de i vidt omfang bekræfter holdbarheden af EU's holdning.

I denne rapport bedømmes de muligheder, EU har for at reagere effektivt på opfordringerne fra FN's Generalforsamling. Den analyserer følgende valgmuligheder:

Valgmulighed 1: ingen særskilte foranstaltninger til gennemførelse af resolution 61/105, da det ikke er en bindende akt. Denne valgmulighed betyder dog ikke, at EU vil sidde anbefalingerne overhørig. De kommer til at danne grundlag for EU's holdning i det internationale fiskerisamarbejde. Spørgsmålet om EU-fartøjers fiskeri i områder, der ikke reguleres af RFFO'er, sorterer under de enkelte EU-medlemsstater. Denne valgmulighed vurderedes at have negative konsekvenser for EU's troværdighed internationalt set og dets evne til at stå i spidsen for at forbedre den internationale fiskeriforvaltning. Den indebærer også, at det ansvar, som påhviler EU i henhold til den fælles fiskeripolitik, tilsidesættes.

Valgmulighed 2: at gå videre end anbefalet af Generalforsamlingen og indføre et forbud gældende udelukkende for EU-fartøjer. Denne valgmulighed vurderedes at få store negative økonomiske og sociale konsekvenser for EU-flåderne. Den ville også signalere, at EU vil gå langt for at beskytte sårbare marine økosystemer. Der ville dog ikke være garanti for, at dette ville være effektivt, hvis andre flagstater fortsatte med at tillade fiskeri, og det ville derfor være vanskeligt at retfærdiggøre restriktionerne over for EU-flåden.

Valgmulighed 3: klar politisk stillingtagen og streng regulering til gennemførelse af Generalforsamlingens anbefalinger. Denne valgmulighed indebærer, at der skal træffes specifikke foranstaltninger til at gennemføre resolutionen, ved at der vedtages a) et principdokument, der forpligter Kommissionen og EU til en klar strategi i internationale fora, med angivelse af mål og planlagte foranstaltninger og b) en forordning med henblik på gennemførelse af de foranstaltninger, Generalforsamlingen har anbefalet, for EU-fartøjer, der fisker i områder, som ikke reguleres af RFFO'er, dvs. dette forslag. Denne valgmulighed vurderedes at ville synliggøre EU's engagement med hensyn til at nå det ønskede mål og styrke EU's troværdighed og evne til at føre an på den internationale scene. Den vil få konsekvenser for de nationale myndigheder, som er ansvarlige for at gennemføre reglerne, især forhåndsvurderingen, men vil også gøre det muligt at fortsætte fiskeriet, forudsat det er miljømæssigt forsvarligt. Systemet er dermed lagt an på at beskytte sårbare marine økosystemer.

Rapporten konkluderer, at valgmulighed 3 bør vælges. Den foreslår, at Kommissionen vedtager et principdokument (en meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet) med henblik på at definere en klar strategi for løsningen af problemet i lyset af EU's ansvar som vigtig international aktør inden for fiskeri og som den vigtigste regulerende myndighed for fiskeriet i EU's farvande. Desuden konkluderes det i rapporten, at der er behov for snarlig vedtagelse af en forordning for EU-fartøjer, der opererer på åbent hav, og som ikke er reguleret af en RFFO (regional fiskeriforvaltningsorganisation), rettet først og fremmest til fiskerisektoren ved Falklands-/Malvinas-øerne i Sydvestatlanten. For sådanne områder, der ikke er omfattet af RFFO'er, har FN's Generalforsamling med rette understreget flagstaternes ansvar i situationer, hvor de internationale fiskeristyringssystemer fortsat er svage. Dette er baggrunden for, at truslerne for dybhavsøkosystemer i disse områder nu behandles med højeste prioritet.