KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(94) 94 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 23.03.1994 
BESKYTTELSE AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INTERESSER 
BEDRAGERIBEKÆMPELSE 
BERETNING FOR 1993 
(forelagt af Kommissionen) 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
Side 
Forord 
Resumé 
KAPITEL 1: 
Sektion 1: 
Sektion 2: 
Sektion 3: Retsgrundlaget for bedrageribekæmpelsen 
Grundlæggende lovgivning og* udviklingen i 1993 
1. Meddelelserne 
2. Det administrative samarbejde 
3. Kontrol 
4. Forenkling og revision af landbrugsbestemmelserne 
Traktaten om Den Europæiske Union 
Retsbeskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser 
inden for traktaten om Den Europæiske Union 
KAPITEL 2: Infrastrukturer og nye informationskilder 
Sektion 1 
Sektion 2 
Sektion 3 Intern tilrettelæggelse i Kommissionens tjenestegrene 
Edb-infrastruktur 
Nye informationskilder 
KAPITEL 3: Samarbejde 
Sektion 1 
Sektion 2 
Sektion 3 
Sektion 4 Det rådgivende udvalg til koordinering af bedrageri 
Uddannelsespolitikken 
TAFI-programmet 
Aftaler med tredjelande 
KAPITEL 4: Undersøgelser og resultater 
Sektion 1: 
Sektion 2 
Sektion 3 
Sektion 4 
Sektion 5 Undersøgelser vedrørende bedrageri i forbindelse med import 
og eksport 
Undersøgelser vedrørende EUGFL, Garantisektionen 
EF-kontrolinspektørernes virksomhed (EUGFL, Garantisektionen) 
Undersøgelser i forbindelse med gensidig bistand 
Strukturfondene 
KAPITEL 5: Anvendelse af medlemsstaternes meddelelser 
Sektion 1 
Sektion 2 
Sektion 3 Statistisk oversigt over meddelelserne i 1993 
Grafisk analyse af meddelelserne 
Analyse af den finansielle kontrol 
KAPITEL 6: Bevillinger til bedrageribekæmpelse 
Sektion 1 
Sektion 2 
Sektion 3 Anvendelsen af 1993-budgettet 
Finansiel analyse 
Bevillinger for 1994 6 
6 
7 
8 
12 
13 
15 
16 
16 
18 
20 
20 
21 
21 
22 
22 
23 
24 
28 
32 
33 
37 
39 
39 
41 
51 
54 
54 
61 
62 
FORORD 
Kommissionen forelægger i overensstemmelse med erklæringen fra økonomi- og 
finansministrene på deres møde i Rådet den 13. marts 1989 og med henblik på at skabe størst 
mulig klarhed over anvendelsen af Fællesskabets midler sin femte årsberetning om 
bedrageribekæmpelsen. 
Bedrageri over for fællesskabsbudgettet er et spørgsmål, der med rette optager offentligheden 
meget og spørgsmålet behandles regelmæssigt grundigt af Unionens politiske organer. De 
klareste eksempler herpå er den offentlige høring, som Europa-Parlamentet organiserede den 
9. og 10. juni 1993, erklæringen fra Det Europæiske Råd i København og Revisionsrettens 
rapporter. 
Fællesskabsbudgettets størrelse (65,6 mia. ECU i 1993) kræver, at både de nationale 
myndigheder og Fællesskabets instanser på alle niveauer gennemfører en meget streng 
finansforvaltning og nøje kontrol. Det er i denne forbindelse væsentligt at bemærke, at 
bedrageribekæmpelsen nu er blevet et selvstændigt ansvarsområde for et medlem af 
Kommissionen, hvilket understreger den politiske vilje til også i fremtiden at prioritere dette 
spørgsmål højt. Beskyttelsen af Fællesskabets finanser placeres dermed i centrum af 
Kommisionens politiske beslutninger på det politiske, økonomiske og finansielle plan, 
hvorved Fællesskabets finanser beskyttes på højeste niveau. 
Det er først og fremmest medlemsstaterne der har ansvaret for bekæmpelsen af bedrageriet 
overfor fællesskabsbudgettet, fordi kun de har den administration og de politimyndigheder 
til rådighed, der er nødvendige for at kontrollere, finde frem til, forfølge og sanktionere 
bedrageriet. Det er dog stadig lige så væsentligt, at Kommissionen kan udfylde sin vigtige 
og helt afgørende rolle med hensyn til koordination, overvågning, initiativtagning og bistand 
og at den endog i påkommende tilfælde kan træde i medlemsstaternes sted. 
Efter oprettelsen af Den Europæiske Union er det politiske ansvar vokset. Kommissionen 
øger derfor fortsat sin indsats på dette område både med støtte fra Europa-Parlamentet via 
dettes budgetkontroludvalg, fra Rådet og Revisionsretten. 
Med 1993-beretningen, der i højere grad end tidligere beretninger giver oplysning om visse 
specifikke aspekter (meddelelser og undersøgelser), søges der skabt et grundlag for at 
foretage sammenholdelser og sammenligninger. Formålet hermed er at komme væk fra den 
traditionelle beskrivelse sektor for sektor til fordel for en ny, bredere anlagt 
oplysningsstrategi. Denne fremgangsmåde er nødvendig, hvis man bedre vil forstå, hvilke 
avancerede midler, der tages i anvendelse ved økonomiske og finansielle forbrydelser, og 
mere effektivt vil hindre, at denne udvikling i forbindelse med de indre grænsers afskaffelse 
ligeledes rettes mod EF's finanser. 
RESUME 
I nærværende beretning gøres der status over de vigtigste begivenheder i 1993(1), der har 
været et betydningsfuldt år for den europæiske integration. Således afskaffedes de indre 
grænser fra 1. januar i dette år, og Traktaten om Den Europæiske Union trådte i kraft den 
1. november og gav dermed integrationen en ny dimension. 
Der blev ydet en stor indsats for både kvantitativt og kvalitativt at øge informationen om 
bedragerier (ændring af forordningerne nr. 1552/89 og 1468/81, indførelse af regler om 
meddelelse i forbindelse med strukturfondene) og for at få tilpasset visse forordninger om 
kontrol. Formålet hermed var bedre at leve op til det indre markeds krav, og at bringe 
kontrolniveauet i de forskellige medlemsstater op på samme niveau. Det er i samme øjemed, 
at Kommissionen lægger meget stor vægt på lovgivningens forebyggende aspekter. 
I artikel 209A i den nye traktat fremhæves, at medlemsstaterne skal træffe de samme 
foranstaltninger til bekæmpelse af svig, der skader Fællesskabets finansielle interesser, som 
til bekæmpelse af svig, der skader deres egne finansielle interesser. Det er i denne ånd, at 
arbejdet med henblik på retsbeskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser med det formål 
at nå frem til større overensstemmelse mellem de nationale bestemmelser videreføres. 
Ifølge stk. 2 i samme artikel 209A kan Kommissionen oprette et rådgivende udvalg til 
koordinering af bedrageribekæmpelsen. Dette udvalg, der senere i institutionaliseret form skal 
overtage COCOLAF's arbejde, skal være stedet for drøftelse af de horisontale problemer 
vedrørende beskyttelsen af Fællesskabet finansielle interesser og for tilrettelæggelsen af et 
snævert og regelmæssigt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaternes kompetence 
myndigheder. 
Kommissionens bedrageribekæmpelsesafdelinger, der støtter sig på informationer og på en 
edb-infrastruktur i fuld vækst, stiler mod en videreudvikling af konsultationerne og 
partnerskaberne med medlemsstaterne for at optimalisere resultaterne på lokalt plan af 
bestræbelserne på at bekæmpe bedrageriet over for EF's budget. 
I kapitlet om undersøgelser beskrives en række udvalgte initiativer, der har krævet 
Kommissionens aktive medvirken. Der er dog ikke tale om en fuldstændig beskrivelse af alle 
tiltag og slet ikke for medlemsstaternes vedkommende. 
(1) I rapporten omtales væsentlige begivenheder fra 1. januar til 31. december 1993 og 
udviklingen i samme periode. 
De nye undersøgelser, der omtales i rapporten i år, viser et intenst samarbejde i fuld 
udvikling mellem medlemsstaterne og Fællesskabet om bedrageribekæmpelsen. Dette 
samarbejde vil medføre, at større bedrageriforhold kan opdages og de ansvarlige straffes. 
Desuden vil forskellene mellem ordningerne i medlemsstaterne kunne afbødes, hvorved de 
områder, hvor finansiel kriminalitet ikke kan straffes og hvor den derfor trives i bedste 
velgående, kan indsnævres. 
1993-tallene viser opmuntrende resultater med hensyn til opdagelsen af uregelmæssigheder, 
men sætter også fokus på vanskelighederne ved at tilbagekræve eller inddrive de omstridte 
beløb. 
I beretningen gøres der ligeledes rede for, hvorledes bevillingerne til bedrageribekæmpelsen 
har været anvendt i 1993. Særlig henledes opmærksomheden på bevillingerne til 
medfinansiering af udvidelsen af kontrolinfrastrukturen i medlemsstaterne. Endelig omtales 
situationen med hensyn til bedrageribekæmpelse i 1994. 
Selv om der her og der skitseres forskellige perspektiver og fremlægges forskellige ideer, er 
1993-beretningen væsentligst en status over det forløbne år og, modsat tidligere år, 
indeholder den ikke længere handlingsprogrammet, idet dette beskrives i et særskilt 
dokument. 
KAPITEL 1: RETSGRUNDLAGET FOR BEDRAGERIBEKÆMPELSEN 
SEKTION 1: GRUNDLÆGGENDE LOVGIVNING OG UDVIKLINGEN I 1993 
I denne sektion omtales de vigtigste tiltag i 1993, der har bidraget til at styrke lovgivningen vedrørende 
bedrageribekæmpelse, og som danner retsgrundlag for den indsats på dette område, der er grundigere 
beskrevet i de foregående beretninger(1). 
1. Meddelelserne 
Bekæmpelsen af bedrageriet over for fællesskabsbudgettet henhører i første række under 
medlemsstaternes ansvar, idet myndighederne her har de nødvendige midler til rådighed til at opdage, 
kontrollere, forfølge og sanktionere denne form for bedrageri. Kommissionen spiller en vigtig rolle 
i forbindelse med koordineringen og overvågningen, der er baseret på oplysninger fra medlemsstaterne. 
Således er informationsstrømmen og dennes kvalitet af væsentlig betydning for arbejdet i 
Kommissionens specialiserede tjenester og der findes derfor også for hvert budgetområde regler om 
bedrageri. 
Medlemsstaterne har pligt til at indsende meddelelser om de tilfælde af bedrageri, de opdager. 
Bestemmelserne herom findes i følgende retsforskrifter: 
for egne indtægter (told- og landbrugsudgifter) i artikel 6, stk. 3, i Rådets forordning (EØF, 
Euratom) nr. 1552/89(2); 
for EUGFL, Garantisektionen, i artikel 3 og 5 i Rådets forordning (EØF) nr. 595/91(3) 
for strukturpolitikkerne i den nye udgave af artikel 23, stk 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 
4258/88(4). 
På grundlag af oplysningerne i disse meddelelser kan Kommissionens tjenestegrene følge de 
pågældende sager og dermed fastlægge et program for, hvorledes der skal sættes ind. For bedre at 
kunne gruppere de vanskeligheder, som medlemsstaterne møder i forbindelse med deres indsats, 
arbejdes der på en indbyrdes tilnærmelse af bestemmelserne om indholdet af meddelelsernes 
oplysninger. 
• Med hensyn til Fællesskabets egne indtægter er formålet med forslaget til ændring af forordning 
(EØF, Euratom) nr. 1552/89(5) 
* at præcisere, i hvilke tilfælde det kan konstateres, at der foreligger bedrageri eller 
uregelmæssigheder 
(1) Se årsberetningerne om bedrageribekæmpelse, dokument SEC(90)156 endelig udg., 
SEC(91)456 endelig, udg., SEC(92)943 endelig udg. og KOM(93)141 endelig udg. 
(2) EFT L 155 af 7.6.1989. 
(3) EFT L 67 af 14.3.1991. 
(4) Se Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93 af 20.7.1993. EFT L 193 af 31.7.1993. 
(5) KOM(92) 519 af 11.12.1992. 
* at nå frem til, at medlemsstaternes myndigheder indberetter de nødvendige oplysninger, således 
at de enkelte sager bedre kan følges op og det kan kontrolleres, om de pågældende beløb er 
blevet inddrevet. 
For så vidt angår Fællesskabets udgifter vil Kommissionen i et udkast til forordning, der er til 
drøftelse med medlemsstaterne, bringe forpligtelserne på strukturfondsområdet på linje 
medforpligtelserne inden for EUGFL, Garantisektionen, især med hensyn til at give detaljerede 
meddelelser om de bestemmelser, der er overtrådt, om, hvilken type udgifter, der er tale om og 
disses størrelse, om mulighederne for inddrivelse samt om, hvilke retsbevarende foranstaltninger 
medlemsstaterne har truffet. 
Disse bestemmelser skal foruden på EFRU, Den Europæiske Socialfond, EUGFL, 
Udviklingssektionen, og Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet også gælde for 
Samhørighedsfonden. 
* 
Generelt må de indberettede oplysninger være af høj kvalitet, fremsendes regelmæssigt(1) og behandles 
med moderne tekniske hjælpemidler, hvis Fællesskabet skal følge de pågældende sager op og 
tilrettelægge en sammenhængende strategi på grundlag af et solidt og effektivt partnerskab mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen. 
2. Det administrative samarbejde 
Ifølge Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81(2) skal der indføres ordninger for gensidig bistand inden 
for landbrugs- og toldområdet mellem medlemsstaternes forskellige myndigheder, og der skal fastsættes 
betingelser for et samarbejde mellem disse og Kommissionen. Ifølge denne forordning skal der 
ligeledes udveksles oplysninger vedrørende tilfælde, hvor sagernes realitet ikke juridisk er fastslået og 
som er under efterforskning eller snart skal det. 
Kommissionen har vedtaget et forslag til ændring af denne forordning(3), hvormed det tilstræbes på 
samme måde som for meddelelserne ved bedrageri og uregelmæssigheder at opnå bedre oplysninger 
fra dens tjenestegrene. Et andet formål med forslaget er at øge hastigheden for informationsudveks­
lingen ved at oprette et toldinformationssystem (SID)(4). 
Samtidig med den gensidige bistand inden for landbrugsområdet^, foreslår Kommissionen, at der skal 
fremsendes oplysninger og udveksles informationer vedrørende strukturpolitikkerne. 
(1) Medlemsstaterne skal fremsende oplysninger om bedrageri og uregelmæssigheder hurtigst 
muligt, og senere fremsende resultaterne af de yderligere undersøgelser. 
(2) EFT L 144 af 2.6.1981. 
(3) KOM(93) 350 endelig udg. af 1.9.1993. 
(4) Se infrastrukturer og nye informationskilder/edb-infrastrukturer, s. 18. 
(5) Artikel 4 i ovennævnte forordning (EØF) nr. 595/91. 
Foruden den gensidige bistand i snæver forstand fastsættes der i Rådets forordning (EØF) nr. 218/92(1) 
bestemmelser for administrativt samarbejde inden for indirekte beskatning. 
Endelig påtænker Kommissionen fra begyndelsen af 1994 at gøre det uofficielle udvalg for 
koordinering af bedrageribekæmpelsen (COCOLAF) til et officielt udvalg(2). 
3. Kontrol 
Medlemsstaterne har ansvaret for, at de foranstaltninger, som EF træffer, anvendes tilfredsstillende 
både for så vidt angår budgettets indtægter og udgifter. Det er således medlemsstaternes myndigheder, 
der skal sikre sig, at både opkrævningen af indtægter og gennemførelsen af foranstaltningerne over 
fællesskabsbudgettet (EUGFL, Garantisektionen og strukturpolitikkerne) reelt foregår og gennemføres 
korrekt. 
De har også til opgave at forebygge og forfølge bedrageri og uregelmæssigheder samt at inddrive de 
beløb, som de eventuelle bedragerier omfatter, og tilbagekræve uberettiget udbetalte beløb. 
Kommissionens rolle er at kontrollere, at de finansielle mekanismer i forbindelse med EF's indtægter 
og udgifter fungerer tilfredsstillende. Den har således en lovhjemlet beføjelse til på eget initiativ at 
foretage direkte kontrol på stedet og at pålægge medlemsstaternes myndigheder at foretage 
undersøgelser på særlige områder, som Kommissionens medabejdere kan deltage i. Dette gælder både 
for egne indtægter(3), EUGFL, Garantisektionen(4) og strukturfondene(5). Den kan ligeledes aflægge 
kontrolbesøg inden for det administrative samarbejde og gennemføre undersøgelser i tredjelande i 
snævert samarbejde med medlemsstaternes ansvarlige myndigheder(6). 
Kommissionen vil forbedre det bestående retsgrundlag(7) for bedre at kunne fremme og koordinere 
medlemsstaternes indsats til bedrageribekæmpelsen. Partnerskabet med medlemsstaterne på dette 
område er en direkte opfølgning af principperne i Traktaten om Den Europæiske Union, især artikel 
3B om nærhedsprincippet. 
Et andet overordnet princip for Kommissionens tiltag er risikoanalysen. 
(1) EFT L 24 af 1.2.1992. 
(2) Se Samarbejdet/Det Rådgivende Udvalg for Koordinering af Bedrageribekæmpelse, s. 21. 
(3) Ovennævnte Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89, artikel 18, stk. 2 og 3. 
(4) Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 (artikel 9), EFT L 94 af 28.4.1970 og ovennævnte 
Rådets forordning 595/91 (artikel 6). Se endvidere Rådets forordninger (EØF) 2048/89, 
L 202 af 14.7.1989, om kontrol inden for vinsektoren, og nr. 1319/85, EFT nr. L 137 af 
27.5.1985 om kontrol inden for frugt- og grønsagssektoren. 
(5) Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88, ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93. 
Artikel 23, stk. 2. 
<6) Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81. Artikel 15b. 
(7) Se årsberetningen om bedrageribekæmpelse. 
8 
Anvendelsen af dette princip sammen med systemrevision(1) gør det muligt at begrænse kontrollen til 
følsomme områder og til "risikogrupperne" inden for erhvervsdrivende og støttemodtagere, ligesom 
den kontrolinfrastruktur i medlemsstaterne, der er velegnet, kan udbygges(1). Kommissionen anbefaler 
ligeledes, at der anvendes risikoanalyse ved medlemsstaternes kontrol. 
Medlemsstaterne blev bevidstgjort om disse spørgsmål inden for landbrugsområdet på møderne i 
arbejdsgrupperne "uregelmæssigheder og gensidig bistand - EUGFL og forordning (EØF) nr. 
4045/89". 
Under disse møder 
informeredes samtlige tjenestegrene om denne arbejdsmetode 
analyseredes de elementer, der skulle indgå i denne arbejdsmetode 
suppleredes de elementer, der skal iagttages under denne analyse 
drøftedes erfaringerne på dette område i visse medlemsstater. 
EUGFL har udarbejdet flere dokumenter om dette spørgsmål og om denne metodes iværksættelse inden 
for sektoren. Desuden er der udarbejdet et generelt dokument om principperne i forbindelse med 
risikoanalysen samt om de elementer, der skal indgå deri. Andre dokumenter informerer om, hvorledes 
denne metode anvendes inden for bestemte sektorer (restitutioner til oksekød, korn, mejeriprodukter, 
efterfølgende regnskabskontrol osv.). 
Maastricht-rapporten fra 1992 om medlemsstaternes tilrettelæggelse og toldmyndighederne i 1992 gav 
stødet til en række drøftelser inden for områderne egne indtægter og toldkontrol. Disse drøftelser førtes 
i udvalget vedrørende toldspørgsmål. Kommissionens tjenestegrene kan med de informationer, som de 
råder over, spille en rolle ved fastlæggelsen af de udvælgelseskriterier, der skal gælde for hele 
Fællesskabet. Yderligere kan den ved hjælp af databasen TARIC 2 identificere, hvor de specifikke 
risici, der kræver særlig opmærksomhed, findes. Der er igangsat en undersøgelse med henblik på at 
finde frem til disse udvælgelseskriterier. 
Inden for strukturfondene medfinansieres udgifterne af medlemsstaterne. Kommissionens tjenestegrene 
kontrollerer som led i partnerskabet med medlemsstaterne, om bestemmelserne vedrørende kontrollen 
er tilstrækkelig. Kommissionen har til brug for de lokale inspektører udarbejdet en vejledning i kontrol 
af de operationelle programmer. Desuden er der udarbejdet et vademecum for kontrol i forbindelse 
med Socialfonden. 
Lovgivningsmæssigt rettes opmærksomheden især mod landbrugsområdet og den i det følgende 
beskrevne udvikling. 
(1) Revision udført af Kommissionens tjenestegrene med henblik på en kritisk analyse af, 
hvorledes medlemsstaternes kontrolordninger fungerer (ansvarlige myndigheder, 
tilrettelæggelse, regnskabs- og registreringssystemer). 
(1) Se bevillinger til bedrageribekæmpelse/finansanalyse, s. 59. 
3.1. Kontrol ved eksport af produkter, for hvilke der udbetales restitution eller andre beløb(1) 
Den fysiske kontrol er væsentlig, fordi de pågældende produkter på grundlag af deres beskaffenhed 
giver ret til udbetaling af en støtte på basis af eksportangivelser. For at hindre bedrageri er der indført 
en minimumssats for fysisk kontrol af identiteten af disse produkter. 
Der er udarbejdet en rapport(2) om anvendelsen af forordning (EØF) nr. 386/90. Denne rapport er 
blevet fulgt op(3) med et forslag til ændring af følgende to forhold: 
. reglen om kontrol af 5% af samtlige sektorer på grundlag af en risikoanalyse anvendes således, at 
der gælder en minimumssats på 2% for hver sektor; 
. der skal åbnes mulighed for at fastsætte en minimumssats for den kontrol, der udføres af hvert enkelt 
eksporttoldkontor, for at afbøde risikoen for, at produkterne senere erstattes i forbindelse med 
fremlagte eksportangivelser, der er godkendt af toldkontorer, der ikke ligger ved en grænse. 
Rådet blev enig om ovennævnte forslag den 16. og 17. december 1993(4). 
3.2. Efterfølgende administrativ kontrol (EUGFL, Garantisektionen)*5* 
Denne kontrol udføres af medlemsstaterne på grundlag af forretningsdokumenterne fra de 
virksomheder, der modtager støtte. Den er et nødvendigt led i berageribekæmpelsen. 
Denne kontrol er et supplement til den forudgående kontrol afbetalingerne. Kommissionen undersøgte 
i 1993 (tredje år efter lovgivningens ikrafttrædelse), hvorledes medlemsstaterne gennemførte denne 
forordning. 
På baggrund af denne undersøgelse 
fremsatte Kommissionen forskellige forslag med henblik på at ændre lovgivningen især for at 
muliggøre anvendelse af risikoanalyse; 
påviste den de muligheder, som bestående edb-teknikker åbner i samtlige medlemsstater (undtagen 
Luxembourg), med hensyn til bistand ved planlægning af kontrol og dennes optimalisering; 
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 386/90, EFT L 42 af 16.2.1990. 
(2) KOM(93)13 endelig udg. af 25.1.1993. 
(3) KOM(93) 339 endelig udg. af 19.7.1993, EFT C 218 af 12.8.1993. 
(4) Forordning (EØF) nr. 163/94, EFT L 24 af 29.1.1994. 
(5) Rådets forordning (EØF) nr. 4045/89, EFT L 338 af 30.12.1989. 
10 
påviste den mulighederne for at udbygge den gensidige bistand mellem medlemsstaterne. 
Under besøg i medlemsstaterne konstateredes det, at lovgivningen iværksættes korrekt, samt at 
infrastrukturen udnyttes og foranstaltningerne efterleves med hensyn til planlægning, gennemførelse 
og udnyttelse af kontrollen. 
3.3. Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (den fælles landbrugspolitik) 
Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem(1) blev indført som led i reformen af den fælles 
landbrugspolitik og tager sigte på en række fællesskabsstøtteordninger. Systemets gennemførelse er 
udtryk for et ønske om i størst mulig omfang at rationalisere den administrative forvaltning og kontrol 
af ordningerne allerede fra ansøgningsstadiet for støtten (data, der oplagres i en let tilgængelig edb-
base). 
Systemet omfatter bl.a. identificering af landbrugsparceller, der er en afgørende forudsætning for 
korrekt anvendelse af arealbaserede ordninger, og identificering og registrering af dyr i forbindelse 
med producentpræmieordninger (fåre- og oksekød). 
Kommissionen har gennemført undersøgelser i samtlige medlemsstater af den interne tilrettelæggelse 
af systemet inden dets indførelse. 
Det første indtryk af medlemsstaternes gennemførelse af det integrerede system er positiv. I de fleste 
tilfælde udviste de ansvarlige, som Kommissionens embedsmænd mødtes med, stor motivation ved 
løsningen af de vanskeligheder, som de stod overfor. 
Der er dog stadig store problemer der skal løses, især med hensyn til indførelsen af landbrugsparceller 
og gennemførelsen af direktiv 92/102/EØF om identifikation og registrering af dyr. 
(I) Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92, EFT L 355 af 5.11.1992. 
11 
3.4. Identifikation og registrering af dyr 
Ifølge artikel 10 i direktiv 92/102/EØF af 27. januar 1992 om reglerne for identifikation og registrering 
af dyr skal Rådet før den 31. december 1996 tage direktivet op til fornyet overvejelse med henblik på 
at fastlægge et harmoniseret fællesskabssystem til identifikation og træffe beslutning om indførelse af 
en ordning for elektronisk identifikation i overensstemmelse med fremskridtene på dette område i det 
internationale standardiseringsorgan (ISO). 
På baggrund heraf har Kommissionen besluttet at medfinansiere et projekt, der er udviklet af tre 
forskningsinstitutter og hvis formål er at foretage undersøgelser og eksperimenter i stor målestok med 
elektronisk identificering af aviskvæg (kornkvæg, får og geder). Formålet hermed er at se, om dette 
redskab er så udviklet, at det kan anvendes generelt til individuel identificering af samtlige dyr, for 
hvilke der kan udbetales en præmie fra Fællesskabet. 
Forsøgene skal løbe over 12 måneder og omfatte 10 000 dyr (5 000 får, 3 000 stykker kvæg og 2 000 
geder). De skal afsluttes ultimo november 1994. 
3.5. Kontrol ved teledetektion (arealkontrol) 
Grundlaget for etableringen af denne kontrol i 1993 var de udbudsbetingelser, som Kommissionen 
offentliggjorde i december 1992(1). Kontrollen i 1993 blev medfinansieret af Kommissionen på grundlag 
af projekter udarbejdet i samarbejde med den. Medlemsstaterne har underskrevet kontrakterne i 
modsætning til i 1992, hvor Kommissionen var kontrahent. 
Antallet af disse kontroller er øget, idet reformen af den fælles landbrugspolitik vedrørte et større antal 
producenter end i 1992. 
3.6. Kontrolagenturer 
Inden for olivenoliesektoren har Kommissionen ønsket i 1993 at skærpe bestemmelserne om 
opfølgningen af de nationale kontrolagenturers resultater(2). Den forbindelse blev der bl.a. fastsat 
sanktioner i forbindelse med uregelmæssigheder(3). Desuden kan leverandører til virksomheder, der 
modtager fællesskabsstøtte, nu gøres direkte ansvarlige, hvilket har gjort det muligt for agenturerne 
at gennemføre en meget mere effektiv krydskontrol. 
4. Forenkling og revision af landbrugsbestemmelserne 
Kommissionen besluttede i foråret 1993 at lade "forenklings"-gruppen (den såkaldte Lachaux-gruppe) 
fortsætte sit arbejde i en periode på yderligere tre år og den præciserede samtidig gruppens mandat og 
beføjelser. Gruppens opgave er dels at gennemføre forenklinger inden for bedrageribekæmpelsen og 
dels at sikre en bedre forståelse og anvendelse af de foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med 
reformen af den fælles landbrugspolitik. 
Gruppen har derfor grundigt behandlet spørgsmålene om tydeliggørelse og forenkling af EF-
bestemmelserne om ydelse af eksportrestitutioner. 
(1) Se årsberetningen om bedrageribekæmpelse 1992, KOM(93)141 endelig udg. 
(2) Se årsberetningen om bedrageribekæmpelse. 
(3) Kommissinens forordning (EØF) nr. 643/93 af 19.3.1993. EFT L 69 af 20.3.1993. 
12 
Samtidig har gruppen drøftet, hvorledes bestemmelserne om gennemførelsen af reformen af den fælles 
landbrugspolitik kunne forenkles. Dette gælder både Rådets forordninger og Kommissionens 
gennemførelsesbestemmelser. 
Således har Kommissionen inden for produktionen af vegetabilske produkter foreslået følgeride 
forenklinger: 
. større fleksibilitet ved hensyntagen til visse tilfælde af omdrift af flerårige kulturer. 
. en smidiggørelse af den frist på to år, inden for hvilken et areal skal udnyttes for at kunne omfattes 
af braklægning. 
. lempelse af fastsættelsesmetoden for den arealstørrelse, der tages i betragtning ved udbetaling af 
kompensationsbeløb; 
. harmonisering af fristerne for betaling af præmierne til oliefrø og andre kulturer. 
Desuden har betingelserne for braklægning og de kvalitative krav inden for oliefrøsektoren været 
genstand for en bred drøftelse. 
Kommissionen har indarbejdet gruppens vigtigste forslag både i de foranstaltninger, den selv har truffet 
og i dens forslag til Rådet. 
Rådet har vedtaget Kommissionens forslag, bl.a. på sin samling den 16. og 17. december 1993. 
Desuden har gruppen på visse møder beskæftiget sig med bestemmelserne inden for vinsektoren(1). 
Kommissionen mener, at denne gruppes arbejde på ny skal fremskyndes. Den vil i denne forbindelse 
snarest forelægge Rådet sine planer. 
SEKTION 2: TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNION 
Da traktaten om Den Europæiske Union(2) trådte i kraft den 1. november 1993 fik 
bedrageribekæmpelsen især på grundlag af dens artikel 209A og afsnit VI en ny dynamik og 
institutionel infrastruktur. 
Bedrageribekæmpelsen omhandles således nu i specifikke bestemmelser (209A i EF-Traktaten, 78i i 
EKSF-Traktaten og 183A i Euratom-Traktaten) i de tre fællesskabstraktater, der udgør første søjle af 
Unionstraktatens institutionelle struktur. I disse bestemmelser fastsættes det klart, at medlemsstaterne(3) 
(1) I fortsættelse af Kommissionens meddelelse til Rådet om vinpolitikkens udvikling og 
fremtid, KOM(93)380 endelig udg. 
(2) EFT C 224 af 31.8.1992. 
(3) Domstolens dom af 21.9.1989, sag 68/88 Kommissionen/Grækenland, Sml. s. 2979, pkt. 
24. 
13 
har pligt til at sidestille bekæmpelsen af bedrageri mod Fællesskabets finansielle interesser med 
bedrageri mod deres egne finansielle interesser(1) og det præciseres, hvorledes samarbejdet med henblik 
herpå skal forløbe(2). 
Med artikel 209A bringes målet og midlerne for bedrageribekæmpelsen op på det højeste institutionelle 
plan. Dermed bekræftes målsætningen i traktaten om Den Europæiske Union, nemlig at opretholde og 
videreudvikle gældende fællesskabsret (afsnit 1, fælles bestemmelser, artikel B og C) ligesom 
medlemsstaternes pligt til at beskytte Fællesskabets finansielle interesser ved effektive, afbalancerede 
og forebyggende foranstaltninger i overensstemmelse med Domstolens retspraksis. 
Kommissionen overvåger som traktatens vogter ifølge artikel 155, at denne forpligtelse overholdes. 
. Samtidig fastsættes der i afsnit VI om indre og retlige anliggender (tredje søjle) i traktaten om Den 
Europæiske Union forskellige former for samarbejde. 
Dette afsnit omhandler en række spørgsmål af fælles interesse, bl.a. bekæmpelsen af svig på 
internationalt plan (artikel K.1.5). Med henblik på koordinationen af deres tiltag underretter og 
konsulterer medlemsstaterne gensidigt hinanden i Rådet, og de etablerer et samarbejde mellem deres 
myndigheder. Rådet kan som led deri på initiativ fra en medlemsstat eller Kommissionen fastlægge 
fælles holdninger, vedtage fælles aktioner og udarbejde konventioner (artikel K.3). Kommissionen har 
til hensigt i størst mulig omfang at udnytte denne nye bestemmelse og ved sin initiativret sikre 
Fællesskabets finanser den bedst mulige beskyttelse. Rådets arbejde forberedes i et koordinationsudvalg 
sammensat af højtstående embedsmænd (artikel K.4). Dette udvalg bistås heri af tre direktørudvalg 
inden for områderne asyl og immigration, politi- og toldmæssigt samarbejde og retssamarbejde. Som 
led i det arbejdsprogram, som Rådet sammensat af justitsministrene vedtog den 29. og 30. november 
1993, er der nedsat arbejdsgrupper til behandling af spørgsmålene om politi- og toldsamarbejde (bl.a. 
gruppen til bekæmpelse af narkotikamisbrug og organiseret kriminalitet) og om retssamarbejde (bl.a. 
grupperne til bekæmpelse af organiseret international kriminalitet og til behandling af emnet 
strafferet/EF-ret. 
Det udvidede samarbejde i medfør af tredje søjle indledtes hurtigt efter iværksættelsen af Maastricht-
Traktaten. Kommissionen har til hensigt at udnytte alle sine beføjelser på dette område. Det 
væsentligste formål med dette samarbejde er at bidrage til den nødvendige tilpasning af tiltagene og 
lovgivningen. Dermed bliver det, med hensyn til bedrageribekæmpelsen i henhold til artikel 209A, et 
supplement til de opgaver, som allerede påhviler medlemsstaterne. 
(i) 
(2) Medlemsstaterne træffer de samme foranstaltninger til bekæmpelse af svig, der skader 
Fællesskabets finansielle interesser, som til bekæmpelse af svig, der skader deres egne 
finansielle interesser." Artikel 78i i EKSF-Traktaten og 183A i Euratom-Traktaten 
indeholder enslydende bestemmelser. 
Med forbehold af andre bestemmelser i denne traktat samordner medlemsstaterne deres 
optræden med henblik på at beskytte Fællesskabets finansielle interesser mod svig. Med 
henblik herpå tilrettelægger de med hjælp fra Kommissionen et snævert, løbende 
samarbejde mellem de kompetente tjenester i deres administrationer. " Artikel 78i i EKSF-
Traktaten og 183A i Euratom-Traktaten indeholder enslydende bestemmelser. 
14 
SEKTION 3: RETSBESKYTTELSEN AF FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INTERESSER 
INDEN FOR TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNION 
Til opfølgning af den resolution, som Rådet sammensat af justitsministrene vedtog den 13. november 
1991, har Kommissionen overdraget eksperter på højt niveau at undersøge medlemsstaternes lovgivning 
og administrative bestemmelser vedrørende bedragerier til skade for fællesskabsbudgettet. 
Resultaterne af denne undersøgelse og af undersøgelsen af medlemsstaternes administrative og 
strafferetlige sanktioner blev den 16. juli 1993 oversendt til Rådet og Parlamentet(1). 
Kommissionens tjenestegrene har ligeledes vurderet disse undersøgelser, hvis formål er at finde frem 
til mangler og uoverensstemmelser for så vidt angår retsbeskyttelsen af Fællesskabets finansielle 
interesser. 
Disse undersøgelser er yderligere blevet evalueret på et møde i Kommissionen. Formålet hermed var 
at finde frem til områder, hvor der er mangler med hensyn til retsbeskyttelsen af Fælleskabets 
finansielle interesser eller hvor retsbeskyttelsen i de forskellige medlemsstater er indbyrdes uforenelig. 
Kommissionen havde den 17. november 1993 en orienterende drøftelse af undersøgelserne. I 
forbindelse med retsbeskyttelsen blev det fremhævet, at Kommissionen nærmere bør overveje de 
komplicerede institutionelle problemer. Imidlertid har Kommissionen allerede nu i sin erklæring af 
29. og 30. november til Rådet (justitsministrene) forpligtet sig til at fremlægge forslag til tiltag som 
svar på den opfordring, den fik under Ecofin-Rådet i Luxembourg den 7. juni og På Det Europæiske 
råds møde i København den 21. og 22. juni. 
Uafhængigt af disse overvejelser og Kommissionens hensigter har Rådet med interesse taget disse 
resultater til efterretning og tilkendegivet, at efter dets opfattelse bør det tages op til overvejelse, hvilke 
foranstaltninger der skal træffes for at nå frem til en større forenelighed mellem medlemsstaternes 
ordninger, uden at dette dog berører kompetencefordelingen mellem Fællesskabet og medlemsstaterne. 
Herved skal følgende elementer dog tillægges særlig opmærksomhed: 
. Overtrædelser 
. Ansvar 
. Sanktioner 
. Overensstemmende transaktioner og procedurer 
. Spørgsmål om straffelovens gyldighed uden for det nationale område og 
gensidig retshjælp 
. Forældelse. 
Der skal ligeledes lægges vægt på spørgsmål som, hvad der forstås ved bedrageri over for 
fællesskabsbudgettet, retsmisbrug og effektiv finansiel opfølgning. 
(1)SEC(93) 1172 af 16.7.1993. 
15 
KAPITEL 2: INFRASTRUKTURER OG NYE INFORMATIONSKILDER 
Formålet med dette kapitel er at give en redegørelse for det personale og de edb-redskaber, 
Kommissionen råder over til løsning af sine opgaver i samarbejde med medlemsstaterne. 
Den udvidelse af midlerne, der gennemførtes i 1993, har allerede båret frugt og medført, at 
medlemsstaternes ekspertise bedre har kunnet udnyttes. Som følge af samarbejdet i Det rådgivende 
Udvalg(1) har partnerskabet øget sin betydning ligesom udvekslingen af viden med medlemsstaternes 
myndigheder. 
SEKTION 1: INTERN TILRETTELÆGGELSE I KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Kommissionen har i overensstemmelse med sin meddelelse af 4. november 1992 om 
bedrageribekæmpelse(2) og for at fastholde princippet om, at dens forskellige tjenestegrenes indsats 
indbyrdes skal supplere hinanden, besluttet at foretage en central omorganisering inden for 
bedrageribekæmpelsen. Der oprettedes derfor inden for Generalsekretariatet/UCLAF fire kontorer, 
hvoraf tre beskæftiger sig med praktiske undersøgelser (EUGFL, Garantisektionen og landbrugsimport, 
strukturfonde og andre områder samt egne indtægter). De bistås af et kontor med mere horisontale 
opgaver (generelle anliggender, planlægning og koordination). 
Også GD VI (landbrug), XIX (budgetter), XX (finanskontrol) og XXI (toldunionen og indirekte 
beskatning) har egne kontorer med opgaver inden for forebyggelse, bekæmpelse og opfølgning af 
bedrageri inden for hvert deres område. Der findes yderligere i fmansieringskontorerne i andre 
generaldirektorater, f.eks. V, XIV og XVI, grupper eller eksperter, der er specialiseret i dette område. 
(1) Se Samarbejde/Det rådgivende udvalg til koordinering af bedrageribekæmpelse, s. 21. 
(2) SEC(92) 2045 endelig udg. 
16 
t. tj./Gen. s 
Øvrige GD 
Organisationsplan for 
bedrageribekæmpelsen KORTFATTET ORGANISATIONSPLAN FOR BEDRAGERIBEKÆMPELSEN 
KOMMISSIONENS 
GENERALSEKRETARIAT 
DIREKTØRUDVALGET (BEDRAGERIBEKÆMP.) (1) 
under forsæde af UCLAF's direktør 
- Sammenhæng i bedrageribekæmpel-
sespoLitikken 
- Kvartalsmøder 
MØDE FOR KONTORCHEFERNE (BEDRAGERIBEKÆMP.) 
under forsæde af direktøren for UCLAF 
- gennemførelse af bedrageribekæmpeIses-
politikken 
- planlægning af foranstaltningerne 
- månedlige møder j Generalsekretariatet/UCLAF 
1. Generelle anliggender, planlæg­
ning og koordinering 
2. Bedrageribekæmpelse (EUGFL, 
Garantisektionen og landbrugsim­
port) 
3. Bedrageribekæmpelse (strukturfon­
dene og øvrige områder) • 
4. Bedrageribekæmpelse (egne indtæg.) 
<1) 
GD V.D.6 
Finansiel for­
valtning, kon­
trol og admi­
nistration GD VI.G.4 
Forebyggelse og 
bekæmpelse af 
svig 
GD VI.G.5. 
Udviklingsfonden, 
budgetanli ggende r GD XIV.A.2 
Budgetmæssige 
og finansielle 
anliggender GD XVI.E.1 
Budget- og fi-
nansforvaltning; 
kontrol GD XIX.B.1 
Finansierings-
perspektiver, 
analyse og an­
vendelse af be­
stemmelserne; 
bedrageribekæm­
pelse GD XX.1 
Opfølgning af 
svig og uregel­
mæssigheder GD XXI.A.2 
Forebyggelse og 
bekæmpelse af 
bedrageri i 
Den Juridi­
ske 
Tjeneste 
Generalin 
spektoratet 
for tjeneste 
grenene 
Øvrige GD 
(1) UCLAF og GD V, VI, XIV, XVI, XIX, XX og XXI. 
De midler, der står til rådighed for de forskellige specialiserede administrative enheder, der i 
fortegnelsen over tjenestegrenene har specifikke opgaver på dette område, ses i tabel 1. 
Tabel 1 
Tjenestegren 
kategori 
Vedtægtspersonale 
Eksternt personale 
Vedtægtspersonale i % Gen.Sekr./ 
UCLAF 
28 
23 
55% GD VI(1) 
27 
13 
67% GD XDC(2) 
13 
3 
81% GDXX 
4 
-
100% GDXXI 
18 
9 
66% I ALT 
90 
48 
65% 
Den positive indstilling og store interesse, som Europa-Parlamentet har tilkendegivet over for den 
nævnte omorganisering, er kommet til udtryk ved, at det har vedtaget et ændringsforslag, hvorefter 
der skal oprettes 50 nye vedtægtsmæssige stillinger, hvoraf 35 skal besættes med midlertidigt ansatte. 
Formålet hermed er at styrke Kommissionens ekspertise inden for bedrageribekæmpelsen og genskabe 
ligevægt ved at øge antallet af vedtægtsmæssigt ansat personale. 
SEKTION 2: EDB-INFRASTRUKTUR 
Kommissionen ønsker især at udbygge sine databaser og forskellige net for at rationalisere og generelt 
informere om bedrageribekæmpelsen. 
1. DAF 
Arbejdet med at opbygge DAF, der er den generelle database vedrørende bedrageribekæmpelse, 
fortsatte i 1993, hvorefter der blev indledt overvejelser med henblik på at tilpasse projektet til de 
disponible midler og realistiske ambitioner. Den igangværende evaluering af kvaliteten af de resultater 
fra medlemsstaterne, hvis indsamling var afsluttet, skal danne grundlag for en beslutning om, hvorledes 
projektet skal fortsættes, med hvilke midler og efter hvilken tidsplan. 
(i) 
(2) Inkl. det personale, der beskæftiger sig med det pågældende kontors andre 
arbejdsområder. Kun 12 personer kan beskæftige sig med de undersøgelserne vedrørende 
EUGFL, Garantisektinen, se side 28. 
Inkl. to tjenestemænd og en ekstrnt ansat, der er beskæftiget med bedrageribekæmpelse. 
18 
2. Irene 
Databasen Irene (Uregelmæssigheder, Undersøgelser, Udnyttelse) har været i drift siden 1. december 
1992(1). Basen indeholder nu over 11 500 tilfælde af bedrageri eller uregelmæssigheder (ca. 8 200 
tilfælde vedrørende EUGFL, Garantisektionen, 2 900 vedrørende egne indtægter og 60 vedrørende 
strukturfondene) indsamlet på grundlag af meddelelser fra medlemsstaterne inden for områderne egne 
indtægter, EUGFL, Garantisektionen og strukturfondene samt ved hjælp af gensidig bistand<2). 
Allerede de første analyser af oplysningerne i basen i indkørselsåret viser følgende: 
. Basen indeholder oplysninger om alle tilfælde, hvor gensidig bistand har været anvendt. Selv om kun 
en tredjedel omfatter finansielle oplysninger, kan der indledes en analyse af de involverede beløb. De 
behandlede oplysninger viser, at dette område er et af basens største; 
. Der åbnes gode muligheder for finansiel opfølgning af alle sager; 
. Basen indeholder et interessant potentiel, idet de modtagne oplysninger generelt er af bedre kvalitet, 
dvs. at de er mere præcise og udtømmende samt dækker samtlige budgetområder. 
. Den åbner en række muligheder for analyse (eller fortolkning af resultaterne), der kan danne grundlag 
for kvalitative fortolkninger af oplysningerne, der yderligere kan detaljeres ved at kræve mere klare 
og præcise meddelelser [se fodnote (1) side 7]. Der er dermed ikke længere tale om, at tilfældene af 
bedrageri og uregelmæssigheder blot fastslås og indføjes i en oversigt. 
3. Pre-Irene 
Der er oprettet en arbejdsgruppe med henblik på at etablere databasen "Pre-Irene", som skal muliggøre 
en udtømmende behandling af sådanne disponible oplysninger, der ikke henhører under Irene-basen. 
Denne base omfatter især bedrageri, der er under efterforskning, samt elementer fra nye 
informationskilder^. Pre-Irene basen skal lette sammenkoblinger og gøre det muligt for 
Kommissionens tjenestegrene mere effektivt at planlægge aktioner og fastlægge en informationsstrategi 
med henblik på at få et bedre overblik over bedrageribekæmpelsen og den økonomiske og finansielle 
kriminalitet. 
4. Scent, Scent (afgifter) og SID 
Disse net muliggør informationsudveksling inden for bekæmpelsen af told- og afgiftsunddragelse. 
Scent-basen, der har været operativ siden 1987, er blevet suppleret med Scent (afgifter)(4)-basen, der 
er under opbygning. 
0) De fleste grafer og diagrammer i denne beretning viser allerede nu Irenes muligheder. 
(2) Ved det samlede antal meddelte tilfælde (og analyser) tages der ikke hensyn til forskellen 
mellem organiseret, forsætligt bedrageri og simpel overtrædelse af lovgivningen. 
(3) Se nye informationskilder side 20. 
(4) Se årsberetningen om bedrageribekæmpelse. 
19 
Toldinformationssystemet (SID) bruges til fremsendelse af oplysninger. Ved udgangen af 1993 var der 
installeret 250 terminaler, der sammenkobler import- og eksporttoldkontorerne i Fællesskabet indbyrdes 
samt forbinder disse med centraladministrationerne og Kommissionens tjenestegrene. Indførelse af en 
database om bedrageri på told- og landbrugsområdet er næste skridt, der tages, når Rådet har vedtaget 
retsgrundlaget^. 
SEKTION 3 : NYE INFORMATIONSKILDER 
Ligesom den organiserede kriminalitet og dens forgreninger opererer på tværs af grænserne skal 
bedrageribekæmpelserne overskride de enkelte medlemsstaters område og udgøre et integreret system 
på fællesskabsplan med organiserede og beskyttede informationsnet. 
Derfor undersøger Kommissionen mulighederne for at forbedre de direkte informationskilder og på 
forsøgsbasis oprette et centralt kaldenummer med telefonsvarer. 
KAPITEL 3: SAMARBEJDE 
Oprettelsen af Den Europæiske Union har givet samarbejdet mellem medlemsstaterne indbyrdes og 
deres samarbejde med Kommissionen(2> en ny dimension. I artikel 209A, stk. 2, fastsættes det således, 
at medlemsstaterne med støtte fra Kommissionen samordner deres optræden med henblik på at beskytte 
Fællesskabets finansielle interesser mod svig. Samtidig hermed etablerer medlemsstaternes 
myndigheder interministerielle administrative infrastrukturer, der råder over tværfaglig viden og derved 
dækker samtlige former for finansiel kriminalitet både i organiseret og i ikke-organiseret form og som 
også omfatter bedrageri over for fællesskabsbudgettet. Der er allerede etableret meget positive 
kontakter mellem Kommissionen og de pågældende myndigheder herom. 
Dette dynamiske samarbejde vil medføre en bedre beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. 
I den forbindelse forbereder Kommissionen en beslutning om at gøre udvalget til koordinering af 
bedrageribekæmpelsen (COCOLAF) til et officielt udvalg, og den fortsætter sine tiltag med henblik 
på at udvide forståelsen for dette problem og forbedre uddannelsen af nationale embedsmænd med 
ansvar for bedrageribekæmpelse. Foruden dette samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen 
er også samarbejdet med tredjelande helt nødvendigt. 5 
Med TAFI-programmet har Kommissionen i øvrigt givet et eksempel på denne dynamik i samarbejdet 
med medlemsstaterne om bedrageribekæmpelse. t 
(1) Forslag til Rådets forordning om ophævelse af forordning (EØF) nr. 1468/81, 
KOM(93)350 endelig udg. af 1.9.1993. 
(2) Se afsnittet om bedrageribekæmpelse/traktaten om Det Europæiske Union, s . 13. 
20 
SEKTION 1: DET RÅDGIVENDE UDVALG TEL KOORDINERING AF BEDRAGERI­
BEKÆMPELSE 
Dette officielle udvalg, der er velegnet til bedrageribekæmpelsen, har nu som væsentligste opgave at 
rådgive Kommissionen om samtlige horisontale spørgsmål vedrørende forebyggelse og sanktioner på 
bedrageriområdet samt om retsbeskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser. 
Udvalget består af repræsentanter fra medlemsstaterne og har Kommissionen som formand. Det kan 
i sit arbejde støtte sig til arbejdsgrupper, bestående af dets egne medlemmer, ved afklaringen af alle 
særlige spørgsmål vedrørende bedrageribekæmpelsen og beskyttelsen af Fællesskabets finansielle 
interesser. 
SEKTION 2: UDDANNELSESPOLITIKKEN 
Kommissionen tilrettelægger seminarer for at bevidstgøre de nationale myndigheder, som 
bedrageribekæmpelsen henhører under, om fællesskabsdimensionen i forbindelse hermed. 
I 1993 blev følgende seminarer afholdt: 
to generelle seminarer (Italien, Firenze, 6.-7. maj; Danmark, Ålborg, 15.-16. september) om 
politikken og udviklingen inden for bekæmpelsen af bedrageri over for fællesskabsbudgettet samt 
om nye kontrol- og undersøgelsesmetoder; 
et seminar i Portugal (Evora, 14.-15. juni) for personalet i IFADAP (organ til finansiering af 
landbrug og fiskeri) og for højtstående embedsmænd i den portugisiske administration. Seminaret 
vedrørte forvaltning og kontrol af foranstaltninger, der finansieres af EUGFL, 
Udviklingssektionen. Det afholdtes efter ønske fra IFADAP's formand; 
• et seminar i Bruxelles (den 9. november 1993) om benyttelsen af teledetektion i forbindelse med 
kontrol inden for landbruget; 
• to seminarer i Bruxelles om et integreret forvaltnings- og kontrolsystem inden for 
landbrugspolitikken (indførelse af parcelplan og opmåling af parceller): 
• et seminar i Bruxelles om efterfølgende regnskabskontrol (forordning (EØF) 4045/89) inden for 
EUGFL, Garantisektionen; 
• et seminar i Tyskland (Bonn, 22.-23. november) om planlægning, gennemførelse og evaluering 
af momskontrollen (egne indtægter). Der var tidligere blevet afholdt to seminarer i Bruxelles om 
. metoder til forvaltning og til inddrivelse af momsskyld (1.-2. april) samt om traditionelle egne 
indtægter (29.-30. juni); 
21 
• et seminar i Belgien og et i Italien med sammenslutningerne af europæiske jurister og med 
deltagelse af personligheder fra det politiske liv samt universitets- og retsverdenen. 
Samtidig med disse seminarer, der afholdtes af Kommissionen, deltager medarbejdere fra de 
specialiserede tjenestegrene i et stigende antal i arrangementer efter invitation fra medlemsstaternes 
myndigheder. Disse tiltag har til formål at nå frem til og udvikle en fællesskabsstrategi for 
bedrageribekæmpelse. 
SEKTION 3: TAFI-PROGRAMMET (Initiativettil bedrageriebekæmpelse inden for tekstilsektoren) 
TAFI-programmet blev igangsat i juli 1993. Det er en ny aktion baseret på et udvidet samarbejde 
mellem medlemsstaterne, Kommissionen og virksomhederne inden for en bestemt sektor, i dette 
tilfælde tekstilsektoren. 
Dette program sammenknytter i en specifik struktur Kommissionens tjenestegrene og repræsentanter 
fra Fællesskabets beklædnings- og tekstilindustri med henblik på sammen og "i marken" at analysere 
handelsudvekslingen. 
Der er i denne forbindelse taget nye initiativer til mere effektivt at bekæmpe bedrageriet i denne sektor. 
Der er således tale om markedsanalyser udarbejdet sammen med den pågældende branche, udveksling 
af erfaringer med Fællesskabets vigtigste handelspartnere, igangsætning af forsøgsprojekter vedrørende 
elektronisk overførsel af statistikker om import af produkter, der er underkastet toldkvoter og -lofter, 
osv. 
Der blev i 1993 til dette program anvendt 500 000 ECU. Dette beløb forhøjes fra 1994 til 800 000 
ECU, hvilket vil betyde en styrkelse af de bestående midler til forebyggelse af bedrageri og 
efterforskning heraf samt en konsolidering af det nuværende internationale samarbejde. 
SEKTION 4: AFTALER MED TREDJELANDE 
Fællesskabet må for effektivt at bekæmpe bedrageriet over for dets finansielle interesser udbygge sit 
net for administrativt samarbejde med sine handelspartnere, og dette kræver, at det råder over det 
nødvendige retsgrundlag. Således blev der i 1993 underskrevet aftaler med forskellige lande og 
statssamfund. Blandt disse kan nævnes Bulgarien, Andin-Pakt-landene og de centralamerikanske lande. 
Andre aftaler er i mellemtiden trådt i kraft med Rumænien (associering og protokol om gensidig 
bistand), de baltiske lande (handelsmæssigt og økonomisk samarbejde), St. Marin og Andorra 
(toldunion). 
Samtidig vedtog Rådet forhandlingsdirektiverne til Kommissionen med henblik på drøftelserne med 
seks lande, nemlig Canada, Sydkorea, De Forenede Stater, Japan, Hongkong og Vietnam, medens 
ratifikationsprocedurerne fortsatte med henblik på indgåelsen af Aftalen om Det Europæiske 
Økonomiske Samarbejdsområde (forventet ikrafttrædelse den 1. januar 1994). 
22 
Kommissionen har yderligere i år iværksat protokollen om gensidig bistand som led i aftalerne med 
Ungarn, Slovakiet, Polen og Rumænien og har derfor anmodet disse landes myndigheder om 
gennemførelse af undersøgelser. Der blev gennemført kontrolbesøg i Argentina og Uruguay0* med 
henvisning til de bestemmelser om toldsamarbejde, der indgår i de aftaler, der blev underskrevet med 
disse lande i 1990 og 1992. 
KAPITEL 4: UNDERSØGELSER OG RESULTATER 
I dette kapitel redegøres der for en række resultater, der alle har krævet Kommissionens aktive 
deltagelse. Kapitlet omfatter ikke undersøgelser, der udelukkende er udført af medlemsstaterne. Der 
er ikke tale om en fuldstændig omtale af samtlige Kommissionens tiltag, idet kun de mest 
karakteristiske er medtaget, fordi de viser følgende: 
• De bedrageriske metoder, der næres mistanke om eller er opdaget, og de udspekulerede midler, 
der anvendes af ophavsmændene; 
• Undersøgelsesmetoderne; 
• De finansielle virkninger over for fællesskabsbudgettet og/eller de øvrige følger til skade for 
Fællesskabets erhvervsliv; 
« Repressive aspekter (retsprocedurer, inddrivelse/opkrævning), selv om det ikke altid er muligt 
på ensartet måde at gøre rede for disse aspekter; 
• Kommissionens konklusioner, især med hensyn til retsforskrifternes videre udvikling. 
De forskellige omtalte undersøgelser beskrives enkeltvis efter følgende mest fremtrædende aspekter ved 
sagerne(2): 
• Internationalt bedrageri i forbindelse med import/eksport 
• Bedrageri over for EUGFL, Garantisektionen 
• EF's kontrolkorps' aktiviteter (EUGFL, Garantisektionen) 
• Gensidig bistand 
• Resultater inden for strukturfondsområdet. 
Inden for hvert område skelnes der mellem nye sager, der er blevet indledt i 1993, og tidligere indledte 
sager, der også omtales i tidligere årsberetninger om bedrageribekæmpelse og hvis udvikling er af 
interesse i 1993. 
Resultaterne taler for sig selv. De viser ligeledes, at Kommissionen udover IRENE-basen, der 
indeholder medlemsstaternes meddelelser om tilfælde af bedrageri og uregelmæssigheder, også har brug 
for ad hoc-basen PRE-IRENE(3), der indeholder oplysninger om sager på efterforskningsstadiet, idet 
der ikke altid er tale om overlapning. Denne fremgangsmåde vil medvirke til at udvikle en 
sammenhængende efterforskningsstrategi på det operative plan. 
o) 
(2) 
(3) Se undersøgelser og resultater, side 23. 
Se retsgrundlaget for bedrageribekæmpelse/../kontrol, side 8; se også samarbejde/ aftaler med 
tredjelande, side 22. 
Se infrastrukturer og nye informationskilder, edb-infrastrukturer, s. 18. 
23 
SEKTION 1: UNDERSØGELSER VEDRØRENDE BEDRAGERI I FORBINDELSE MED 
IMPORT OG EKSPORT 
De store beløb, der er involveret i handelstransaktionerne inden for Fællesskabet (told, afgifter, 
eksportrestitutioner), frister til økonomisk kriminalitet i stor stil. Således søger organiserede kriminelle 
miljøer, der altid er ude efter det størst mulige udbytte.med den mindst mulige risiko, systematisk at 
udnytte dels forskellene i medlemsstaternes retssystemer og dels det forhold, at der ikke findes en 
fælles strafferet. 
Disse kriminelle miljøer begrænser sig ikke til de sædvanlige bedragerityper, men benytter både 
fantasien og avancerede metoder. De søger således at udnytte afskaffelsen af de indre grænser og at 
finde frem til områder, hvor de ustraffede kan organisere bedragerierne på tværs af grænserne. Disse 
former for professionelle bedragerier er dels et brud på loyaliteten i forbindelse med 
handelstransaktionerne, men har også især skattemæssige og sociale virkninger, der er lige så 
foruroligende som de direkte finansielle skader, der påføres fællesskabsbudgettet. 
For effektivt at bekæmpe denne form for kriminalitet er det nødvendigt at forbedre det praktiske 
samarbejde både i forbindelse med efterforskningen og forfølgelsen af Ulovlighederne og at indføre 
foranstaltninger, hvorved de involverede beløb kan kræves tilbagebetalt. Der er her naturligvis tale om 
samarbejde mellem medlemsstaternes forskellige myndigheder, men også om samarbejde med 
tredjelandes myndigheder. I den forbindelse er Kommissionens koordinationstiltag uomgængeligt 
nødvendige. Kun hvis denne koordination, baseret på "informationer", udbygges og systematisk 
udnyttes, kan de praktiske resultater af kampen mod økonomisk kriminalitet på tværs af grænserne i 
de kommende år forbedres. 
De sager om bedrageri på tværs af grænserne, der omtales i det følgende, viser, hvor relevant denne 
problematik er. Kommissionen vil derfor udnytte den vægt, der i traktaten om Den Europæiske Union, 
både som led i første søjle (artikel 209A) og tredje søjle (artikel K.1.5), lægges på målene for 
bedrageribekæmpelsen og på de midler, hvormed disse mål skal nås(1). 
1. Nye tilfælde 
* Rafineret sukker 
Udgangspunktet for Kommissionens undersøgelse var en information, som Kommissionen havde fået 
fra de belgiske myndigheder, hvorefter raffineret sukker købt i Rotterdam og officielt bestemt til 
Kroatien og Slovenien skulle være blevet omdirigeret til Italien efter at være transporteret igennem 
Belgien, Luxembourg og Frankrig. 
(1) Se retsforskrifter vedrørende bedrageribekæmpelse / traktaten om Den Europæiske Union, side 13. 
24 
Undersøgelsen krævede samarbejde mellem Kommissionens tjenestegrene og med nationale 
justitsmyndigheder og involverede ligeledes de nederlandske toldmyndigheder, det belgiske og franske 
politi samt det italienske "bagmands"-politi. 
Som det første udspioneredes de lastbiler, der transporterede sukkeret fra Rotterdam til 
bestemmelsesstedet med henblik på at finde frem til, hvor varerne blev omladet, og dermed afsløre 
bedrageriets ophavsmænd. Derefter blev der foretaget en række ransagninger og arrestationer i 
Nederlandene, Italien og Frankrig for at samle beviser på, at eksporten til Kroatien og Slovenien var 
fiktiv og på, at sukkeret skulle leveres i Italien. Formålet hermed var at fmde frem til modtagerne af 
varerne. 
Ved en ny kontrol undersøgtes det, hvilke afgiftsmæssige følger det ufakturerede gensalg af sukkeret 
samt den eventuelle anvendelse af dette sukker til sødning af vin havde haft. 
Denne aktion, der er et godt eksempel på en indsats til bedrageribekæmpelse, kunne kun gennemføres 
med succes, fordi det arbejde, der ydedes af de forskellige medlemsstater og Kommissionens 
tjenestegrene, koordineredes. Hele nettet af bedragere blev afsløret og de ansvarlige arresteret. Der 
var tale om et nøje opbygget net med det formål at udnytte Fællesskabets ordninger til egen fordel ved 
anvendelse af metoder, der må betegnes som "organiseret kriminalitet". De finansielle virkninger af 
bedrageriet vurderes til 1,6 mio. ECU (ikke betalte udligningsafgifter for 3 000 tons sukker, der 
ulovligt er blevet markedsført på Fællesskabets marked). 
Deltagerne i undersøgelserne drog i øvrigt følgende erfaringer: 
• Hovedmændene i en overtrædelse kan bo i andre medlemsstater (i dette tilfælde Italien og 
Frankrig) end i den, hvor undersøgelserne centraliseres ( (her Nederlandene); 
• Efterforskningen efter beviser foregår ikke kun i de medlemsstater, hvor overtrædelsen er begået 
(i dette tilfælde Nederlandene og Italien), men kræver mere omfattende samordnede undersøgelser 
(transitmedlemslandene); 
• Når Fællesskabet er den skadelidte part, kan det forhold, at bedrageri over for Fællesskabet ikke 
er en specifik ulovlighed, og det niveau, hvorpå det internationale retssamarbejde i øjeblikket 
befinder sig, hæmme efterforskningen (i det foreliggende tilfælde kan nævnes spørgsmålet om 
fremsendelse og benyttelse af de beviser, der var samlet i Frankrig). Desuden kan 
straffelovgivningen variere i medlemslandene. 
• Kødkarussellen 
Det opdagede bedrageri bestod i import til Italien under ordningen for aktiv forædling af levende kvæg 
fra Østeuropa. Dette kvæg blev gensolgt uden faktura på det italienske marked. Dette salg blev 
reguleret over ordningen for aktiv forædling ved eksport af kød af lav kvalitet og slagteaffald til Malta. 
25 
Efter ændring af etiketterne, skulle dette kød videresendes fra Malta til Østrig via Italien. I Italien blev 
dokumenterne "renvasket". Kødet forblev på det italienske marked og derefter geneksporteret til 
tredjelande med restitution. 
Et sådant bedragerisk kredsløb har mindst to negative konsekvenser for Fællesskabet: -
• EF's kvægproduktion påføres illoyal konkurrence (ufaktureret salg af levende dyr købt til lavpris 
i Østeuropa); 
• yderligere skades kvalitetsindtrykket i tredjelande af Fællesskabets oksekød (reeksport af kød af 
dårlig kvalitet, der ulovligt angives som kød fra Fællesskabet). 
Foruden manglende indbetaling af egne indtægter på 15-20 mio. ECU, er der uberettiget udbetalt 
eksportrestitutioner. De strafferetlige procedurer er i gang. Flere personer er arresteret. 
• Mælkepulver og ost 
Undersøgelser især i Antwerpen Havn afslørede et alvorligt smugleri. Mælkepulver og ost fremstillet 
i Fællesskabet blev eksporteret til Polen med restitutioner. I Polen udfærdigedes der ikke en 
importangivelse for disse varer, men de reeksporteredes til Fællesskabet fra Poznan ledsaget af 
90 dokumenter udarbejdet på flere toldkontorer i Tyskland, og hvorpå Sierra Leone var angivet som 
bestemmelsessted. Transporten skulle foregå via Antwerpen. 
Modtageren af det eksporterede parti af mælkepulver og ost til Polen var en virksomhed i Warszawa, 
som også viste sig at være officiel leverandør til Sierra Leone. 
Denne virksomhed fik en provision af varernes værdi og handlede efter ordre fra en belgisk 
statsborger. 
Efter at varerne var genindført til Fællesskabet, blev de solgt på EF-markedet og måske endog på ny 
reeksporteret med restitutioner. Undersøgelserne fortsætter herom. 
Det således opdagede bedrageri omfattede 2300 t mælkepulver og 150 t ost. 4,5 mio. ECU var 
involveret som eksportrestitutioner og 5 mio. ECU som afgifter, der ikke var opkrævet. Forholdet har 
i øvrigt vist, at Kommissionen må tydeliggøre artikel 5 i forordning (EØF) nr. 3665/87. 
26 
2. Tidligere indledte sager 
Formålet med følgende er at gøre rede for den vigtigste udvikling i 1993 for følgende sager: 
* Olivenolie 
Der føres i øjeblikket sager i de berørte medlemsstater især mod ordregiverne i forbindelse med 
forskellige bedragerier, der blev opdaget i 1992. I Italien, hvor der blev opdaget falske dokumenter 
om fællesskabsoprindelse, er retsforhandlingerne i gang, og retsmyndighederne har på det finansielle 
plan sikret sig, at det er muligt at foretage inddrivelse af ca. 18,3 mio. ECU. I Grækenland 
retsforfølges kaptajnerne på de to skibe, der var impliceret i bedrageriet, for forfalskning af skibs- og 
transportdokumenterne og af indladnings- og losningsmanifesterne. 
I 1993 opdagedes et andre bedragerier, hvorved vegetabilske olier importeredes til Fællesskabet for 
derefter at blive ekspederet til fri omsætning med henblik på udbetaling af forbrugsstøtten. 
Kommissionens tjenestegrene koordinerer undersøgelserne i de forskellige medlemsstater med henblik 
på at samle beviser på bedrageriet og informere medlemsstaternes myndigheder derom, således at 
undersøgelserne kan afsluttes og ophavsmændene retsforfølges. Der er tale om en kriminel 
organisation, der er velstruktureret både i de importerende medlemsstater og i leverandørtredjelandene. 
En anden retssag er ved at blive indledt i Spanien som følge af et samarbejde mellem de nederlandske 
myndigheder og Kommissionens tjenestegrene med henblik på samling af beviser. 
Disse bedragerier, der skader fællesskabsproducenternes konkurrenceevne (navnemisbrug og levering 
af substitutionsprodukter i stedet for fællesskabsprodukter til skade for disses kvalitetsry), viser 
fordelene ved Kommissionens koordinationsindsats og ved et effektivt samarbejde med 
medlemsstaterne. 
* Mælkepulver 
På grundlag af Kommissionens undersøgelser i 1992 i Italien og Østrig kunne følgende forhold 
konstateres: 
• Der var begået bedragerier for 40 mio. ECU som følge af manglende opkrævning i Italien af de 
mobile elementer ved import af foderstoffer; 
• 15 mio. ECU var uberettiget udbetalt som støtte til skummetmælk forarbejdet til blandet foder 
og til skummetmælkspulver forarbejdet til kalvefoder. 
27 
Virksomheden Nutral SA indbragte en klage for Retten i Første Instans i Luxembourg mod 
Kommissionen (sag T 492/93 og T 492/93R) med henblik på annullering af 
• Kommissionens anmodning til de italienske myndigheder bl.a. om at genopkræve de beløb, der 
uberettiget var udbetalt som støtte til skummetmælk 
• Kommissionens undersøgelsesrapport. 
Retten fandt i sin dom af 21. oktober 1993, at klagen måtte afvises, fordi det er medlemsstaternes 
opgave at træffe beslutninger med henblik på at inddrive beløb, der er uretmæssigt udbetalt, og at de 
nationale domstole er kompetente, hvis sådanne beslutninger anfægtes. 
Yderligere fandt Retten, at selv om håndhævelsen af et påbud om betaling fra en medlemsstats 
myndigheder ikke kan ophæves ifølge national ret, ændrer dette ikke kompetencefordelingen mellem 
Fællesskabet og medlemsstaterne ifølge EØF-traktaten. Nutral S.A. har appelleret sagen. 
Alle disse sager viser, at den væsentlige udvikling af samarbejdet mellem de forskellige myndigheder 
i medlemsstaterne, der er sket ved Kommissionens hjælp, har bidraget til at lægge grunden til en 
samlet strategi for bekæmpelsen af de nye former for professionelle bedragerier mod 
fællesskabsbudgettet. På grundlag af denne erfaring, der tydeligt viser, at det er muligt at forbedre 
bedrageribekæmpelsen ved hjælp af de nye bestemmelser i traktaten om Den Europæiske Union, 
forbereder Kommissionen en ny bedrageribekæmpelsesstrategi. Dennes effektivitet skal sikres ved et 
snævert, regelmæssigt og mere konsekvent samarbejde mellem dem, der medvirker ved 
bedrageribekæmpelsen både i Kommissionen og i medlemsstaterne. 
SEKTION 2: UNDERSØGELSER VEDRØRENDE EUGFL, GARANTI-SEKTIONEN 
Medlemsstaterne er ansvarlige for betalingerne fra EUGFL, Garantisektionen og må derfor træffe 
foranstaltninger til at undgå uregelmæssigheder og bedrageri i forbindelse med ansøgninger om støtte 
og interventionsorganernes udbetalinger. . 
Kommissionen undersøger i forbindelse med regnskabsafslutningsproceduren, hvorledes forvaltningen 
og kontrollen fungerer i enkelte medlemsstater med hensyn til de administrative og fysiske 
undersøgelser af støtteansøgningerne. Den anbefaler, hvorledes disse systemer kan forbedres, når den 
finder, at risikoen for bedrageri og uregelmæssigheder ikke tilstrækkeligt iagttages og forebygges. 
Kommissionens medarbejdere har desuden i samarbejde med medlemsstaterne gennemført flere 
kontrolbesøg. 
28 
Disse kontrolbesøg var i 1993 særlig frugtbare, idet der blev opdaget bedragerier for 250 mio. ECU. 
Dette tal skal sammenlignes med det samlede beløb, der var genstand for meddelelserne om bedrageri 
og uregelmæssigheder vedrørende EUGFL, Garantisektionen inden for Irene-basen, dvs. over 1 000 
mio. ECU(1). 
1. Nye sager 
* Hård hvede - Interventionslagre og forhåndsfmansiering 
Faldet i interventionspriserne for hård hvede mellem produktionsåret 1992/1993 og 1993/94 især efter 
reformen af den fælles landbrugspolitik medførte, at Kommissionen kontrollerede, om 
interventionslagrene i flere medlemsstater fysisk bestod. Denne situation kunne nemlig efter 
Kommissionens opfattelse medføre risiko for salg, før det nye produktionsår, af hård hvede til 
intervention med det formål at lade det erstatte af hård hvede høstet i begyndelsen af produktionsåret 
1993/94. Det konstateredes, at 25% af de kontrollerede lagre i Italien ikke fysisk bestod. I Frankrig 
blev der trods manglerne i det nuværende forvaltnings- og kontrolsystem ikke konstateret væsentlige 
uregelmæssigheder. I Grækenland viste en fælles kontrol udført af Kommissionens medarbejdere og 
de græske myndigheder, at visse lagerlokaler ikke var egnede til oplagring af korn og at der i et vist 
omfang var tale om mangler og/eller forringelse. 
Involverede beløb: 
Italien: 76 mio. ECU 
Grækenland: 15 mio. ECU 
Frankrig: 0,5 mio. ECU 
Samtidig viste undersøgelserne for Italiens vedkommende, at der forekom uregelmæssigheder i 
forbindelse med ordningen for forhåndsfinansiering af eksportrestitutionerne (fiktive mængder ved 
ekspedition under ordningen - uretmæssig forhåndsfinansiering af restitutioner til ca. 99 mio. ECU). 
* Olivenolie - intervention 
Efter en undersøgelse i Italien af mængderne og kvaliteterne af olivenolie konstateredes det generelt, 
at de angivne mængder virkelig var oplagret. Der blev imidlertid med henblik på analyse udtaget 
prøver svarende til 90% af interventionsolien, især fra poduktionsåret 1992/93. De første resultater 
viser, at 93 % af den oplagrede olie er af en ringere kvalitet end den, der godkendtes ved indlagringen, 
og at en tredjedel heraf endog ikke kunne ekspederes til intervention. Det involverede beløb anslås til 
33,6 mio. ECU. 
* Olivenolie - falske eksportangivelser 
Der er indledt en undersøgelse om eksporten af olivenolie med udbetaling af restitutioner. Det viste 
sig, at olivenolien ikke var nået frem til de angivne modtagere. Desuden var den største del af varerne 
ikke olivenolie (for hvilken der udbetales høj restitution), men andre produkter, især sojaolie (med 
lavere restitution). Der er foretaget undersøgelser i flere tredjelande. Bedrageriet vedrører uretmæssig 
udbetaling af 3 mio. ECU. Undersøgelserne er i gang. 
(1) Se tabel 3 på side 52. 
29 
* Oplagring af tørrede figner 
Der blev foretaget en undersøgelse i Grækenland af lagrene af ikke-forarbejdede tørrede figner, der 
var ekspederet til EF-intervention. Lagrene viste sig uegnede til forarbejdning til forbrug. Ifølge ,EF-
bestemmelserne skal oplagringsorganer i dette tilfælde afholde udgifterne til udlagring. Desuden er EF-
finansiering udelukket. Det involverede beløb anslås til 0,4 mio. ECU. 
* Reimport af EF-sukker 
I Antwerpen havn blev en mængde sukker angivet til eksport til forskellige republikker i det tidligere 
Sovjetunionen. Imidlertid blev dette sukker reimporteret til Spanien ved hjælp af falske 
tolddokumenter. Dette bedrageri menes at have omfattet +/- 13 000 tons hvidt sukker. Af denne 
mængde var ca. 7 300 tons sukker, der var eksporteret med restitution, ca. 3 200 tons fransk kvote-c 
sukker og 2 700 tons tysk kvote-c sukker. 2 000 tons blev beslaglagt i Spanien. De spanske 
myndigheder har allerede indledt straffeproceduren mod de implicerede. En retsprocedure er ligeledes 
indledt i Belgien. Sagen går sin gang (anslået involveret beløb: 5,8 mio. ECU). 
* Eksport af oksekød 
Under et kontrolbesøg i Mersine i Tyrkiet konstateredes det, at ca. 2000 tons oksekød med angivet 
bestemmelsessted til Libanon og for hvilket der var udbetalt supplerende restitutioner, var blevet 
omdirigeret til Tyrkiet og ekspederet til forbrug på det tyrkiske marked. Det tyske udbetalingsorgan 
havde fået forelagt forfalskede libanesiske importdokumenter og det er op til dette organ at foretage 
inddrivelsen. Bedrageriet omfatter ca. 4 mio. ECU. 
* Eksport og reimport til Fællesskabet af oksekød 
Under en undersøgelse foretaget af de belgiske myndigheder vedrørende import af okse- og svinekød 
fra Rumænien konstateredes det, at transporten i visse tilfælde blev foretaget i samme lastbiler både 
til og fra Rumænien. Man fandt derfor ud af, at produkterne skulle eksporteres til visse tredjelande i 
Østeuropa og efterfølgende reeksporteres til Bahamas og De Nederlandske Antiller. Imidlertid var 
tolddokumenterne, der var blevet udstedt af det tyske toldvæsen, ikke afsluttende behandlet og de 
pågældende varer blev i virkeligheden ekspederet til forbrug på fællesskabsmarkedet. 
30 
Kontrolbesøg foretaget af EF's embedsmænd i Rumænien med deltagelse af de belgiske 
toldmyndigheder afslørede, at produkterne var blevet importeret fra Rumænien under "drawback"-
ordningen med fritagelse for importafgifter som følge af at varerne skulle reeksporteres. Forskellige 
dokumenter blev beslaglagt i importørens lokaler og på grundlag heraf kunne det fastslås, hvor sfbr 
en mængde der var eksporteret til og fra Rumæniem Herefter blev eksportrestitutionerne krævet 
tilbagebetalt og de uretmæssigt udbetalte importafgifter indkrævet••Det involverede beløb anslås til 0,7 
mio. ECU. 
* Eksport af oksekød som fødevarehjælp. 
En undersøgelse viste, at kødkonserves til fødevarehjælp ikke var tilstrækkelig steriliseret. Der var tale 
om i alt 3 000 tons kød til forarbejdning til konserves, der skulle sendes til det tidligere Sovjetunionen. 
En del af dette kød (400 tons) blev analyseret i forskellige laboratorier. Resultaterne bekræftede den 
utilstrækkelige sterilisering. Kommissionen har henvendt sig til de forskellige republikker for at få de 
allerede leverede, men endnu ikke spiste produkter destrueret. Det involverede beløb anslås til ca. 11,5 
mb. ECU. 
* Svinepest 
Der blev truffet særforanstaltninger på EF-plan for at støtte svinekødsmarkedet i Tyskland og Belgien 
efter de sanitære foranstaltninger, der blev truffet i forbindelse med bekæmpelsen af klassisk svinepest. 
Kommissionens tjenestegrene har indledt en undersøgelse med det formål at kontrollere, om det 
forvaltnings- og kontrolsystem, som de tyske og belgiske myndigheder har indført, sikrer, at 
transaktionerne i forbindelse med foranstaltningen fungerede korrekt og i overensstemmelse med EF-
bestemmelserne. Kontrollen viste, at det system, som de tyske myndigheder anvendte, ikke var 
tilstrækkeligt. Sagen er endnu ikke afsluttet. 
2. Tidligere indledte sager 
I det følgende redegøres der for den vigtigste udvikling i 1993 i sager, der har været beskrevet i 
tidligere beretninger. 
* Støtte til bomuldsproduktion 
Den konstaterede uoverensstemmelse mellem den vurdering af høsten, som de græske myndigheder 
anlagde i august 1991, og den faktiske produktion bevirkede, at der blev indledt en række 
undersøgelser i 1992, der fortsattes i 1993. Det viste sig, at visse mellemmænd i 
producentmeddelelserne havde indsat bomuldsmængder, der ikke gav ret til støtte, og yderligere, at 
der var ansøgt om støtte for fiktive bomuldsleverancer. 
Der gennemføres i øjeblikket en revision af det græske kontrolsystem for støtteansøgninger. 
31 
* De finansielle følger af tidligere undersøgelser(1) besluttet som led i regnskabsafslutningen for 
EUGFL, Garantisektionen for 1990. 
Medlemsstaterne er blevet debiteret for følgende to rækker finansielle korrektioner. 
Den første række skyldes mangler i medlemsstaternes kontrolsystemer: 
* Lagre af hård interventionshvede i Italien: 943,3 mio. LIT. 
* Tilbagetagning af svinekød efter svinepestepidemi i Belgien: 110,7 mio. FB. 
* Ekspedition af smør til intervention i Nederlandene ("beurre Nizo"): 82,6 mio. HFL. Denne 
korrektion er et standardbeløb på grund af de alvorlige mangler, der er konstateret, og det 
tidsrum, i hvilket uregelmæssighederne er blevet begået. 
* Forarbejdning af smør til butteroil i Belgien: 47,7 mio. FB. 
* Tilbagetagning af frugt og grøntsager i Italien: 1 840,3 mio. LIT. 
Anden række af finansielle korrektioner skyldes følgende konstaterede uregelmæssigheder, der 
ikke har ført til inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb: 
* Eksport af oksekød (Zimbabwe): 0,7 mio. £ for Det Forenede Kongerige og 0,4 mio. HFL for 
Nederlandene. 
* 
* * 
For at sikre sig, at de transaktioner, der finansieres af EUGFL, Garantisektionen, er lovlige, har 
Kommissionens inspektører samtidig med de kontroller, der udføres af medlemsstaterne og i snævert 
samarbejde med dem, gennemført en række kontrolbesøg og yderligere undersøgelser. Dette 
partnerskab med landbrugsmyndighederne i medlemsstaterne har været meget effektivt og resultaterne 
har været yderst frugtbar. Desuden har principperne for risikoanalysen været lagt til grund ved den 
detaljerede undersøgelse af disse resultater for bedre at målrette fremtidige tiltag mod det storstilede 
bedrageri. 
Det er imidlertid vanskeligt at opstille en typologi for bedrageri og uregelmæssigheder, især fordi 
ophavsmændene kommer fra meget forskellige områder af erhvervslivet (småproducenter og -
opdrættere, kooperativer, eksportører) og på grund af selve de metoder, der anvendes ved bedrageriet. 
SEKTION 3: EF-KONTROLINSPEKTØRERNES VIRKSOMHED (EUGFL, Garantisektionen) 
Inden for vinsektoren og frugt- og grøntsagssektoren, hvor anvendelsen af kvalitetsnormer er udbredt, 
har Kommissionens kontrolinspektører fået særligt mandat til at gennemføre kontrolbesøg. Der består 
dog en række uløste personaleproblemer i forbindel hermed. 
(1) Se årsberetningen om bedrageribekæmpelse. 
32 
1. Vinsektoren 
I 1993 koncentreredes kontrollen om de årlige høst- og produktionsangivelser, ordningen for endeligt 
ophør med vinproduktion, de årlige lagerangivelser samt de langsigtige oplagringskontrakter. 
Disse kontrolbesøg viste, at oplysningerne i angivelserne om arealerne og hektarudbytterne er 
tvivlsomme i flere medlemsstater. Der blev i øvrigt opdaget forskellige uregelmæssigheder med hensyn 
til rydning (fiktiv rydning, da der ikke var vinstokke på parcellen, de ryddede arealers størrelse 
overvurderet og ukorrekt gennemførte rydninger). Der er i den relevante forordning0* blevet indført 
en strammere definition af rydning (fuldstændig fjernelse af rødderne). Der vil i øvrigt snarest blive 
gennemført en reform af den fælles markedsordning, hvori samtlige disse forhold indarbejdes. 
2. Frugt og grøntsager 
Der blev i 1993 gennemført kontrol af citrusfrugter (kvaliteten af de produkter, der skal trækkes tilbage 
fra markedet, samt af produkter, der skal leveres til forarbejdningsvirksomheder, på baggrund af 
retsforskrifternes krav), men også af tilbagetrækningen af ferskner og nektariner. Desuden har formålet 
med en række kontrolbesøg, der har været gennemført siden årets afslutning, været at undersøge 
partier af friske frugter og grøntsager for at kontrollere, om bestemmelserne om kvalitetskontrol 
overholdes. 
SEKTION 4: UNDERSØGELSER I FORBINDELSE MED GENSIDIG BISTAND 
Med henblik på at samle de nødvendige beviser til at påvise bedrageri og uregelmæssigheder i 
forbindelse med import til Fællesskabet har der på samme tid været gennemført ca. 15 undersøgelser^ 
i tredjelande. Disse undersøgelser blev gennemført af de pågældende tredjelandes kompetente 
myndigheder og en fællesskabsdelegation bestående af medarbejdere i Kommissionen og embedsmænd 
fra medlemsstaterne. Det derved opdagede bedrageri involverer forskellige erhvervsvirksomheder, dvs. 
både eksportører i de pågældende tredjelande og importører i Fællesskabet, men i intet tilfælde kan 
tredjelandet selv betragtes som initiativtager til bedrageriet. Ifølge fællesskabslovgivningen er 
importøren fuldstændig ansvarlig over for importmedlemsstatens myndigheder. 
Der skal imidlertid gøres opmærksom på visse mangler ved kontrollen i Fællesskabets partnerlande af 
de forskellige præferenceaftaler. Herved er EF-virksomheden ofte kommet i en vanskelig situation, der 
risikerer at forstyrre handelsforbindelserne mellem Fællesskabet og det pågældende land. 
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 1990/93, EFT nr. L 182 af 24.7.1993. 
(2) Herunder forberedende kontrolbesøg. 
33 
1. Nye sager 
1.1. Industriprodukter 
* Bilradioer 
I flere medlemsstater har forholdene været undersøgt vedrørende bilradioer, der importeres til 
Fællesskabet fra Indonesien, og Kommissionen har foretaget en lignende undersøgelse. Det kunne 
herved konstateres, at visse produkter, der har været eksporteret af syv virksomheder siden 1991, ikke 
skulle have haft præferencebehandling som følge af de anvendte råvarers oprindelse, værdi og art 
(massiv anvendelse af koreanske dele). 
I øjeblikket anslås der at være tale om et bedrageri til ca. 18,96 mio. ECU som egne indtægter, heraf 
7,93 mio. ECU som toldafgifter og 11,03 mio. ECU som antidumpingafgifter. 
* Fjernsyn 
Et kontrolbesøg i Tyrkiet viste, at et antal fjernsyn, der fra januar 1991 til november 1993 var blevet 
eksporteret til Fællesskabet, indeholdt bestanddele med oprindelse i tredjelande, især Korea. Disse 
bestanddele var ikke blevet ekspederet til fri omsætning i Tyrkiet, og der var ikke blevet opkrævet 
kompensationsafgift for dem, da de færdige produkter blev eksporteret til Fællesskabet. Som følge 
heraf er fjernsynsapparaterne med urette blevet præferencebehandlet efter aftalen med Tyrkiet på 
grundlag af ulovligt udstedte certifikater. 
De involverede beløb forventes at andrage ca. 45 mio. ECU. 
* Tekstiler 
Der er undersøgelser i gang vedrørende ulovlig import til Fællesskabet af tekstilvarer. Der er tale om 
tre varetyper, hvoraf den første er tekstilprodukter, som er angivet med oprindelse i De Forenede 
Arabiske Emirater, men som reelt er fremstillet i Indien, Pakistan og Kina. Anden varegruppe er 
sengeudstyr med oprindelse i Pakistan ledsaget af falske certifikater, der er udstedt af et schweizisk 
handelskammer, og som angiver oprindelsen til Emiraterne. Tredje varegruppe er T-shirts, hvis faktisk 
oprindelse mistænkes for at være Indien, Pakistan og Kina, men som er afsendt fra Emiraterne med 
certifikater, der angiver forskellige oprindelser, især afrikanske lande, der giver ret til den 
præferencebehandling, som varerne har fået. 
Det vurderes i øjeblikket, hvilke virkninger bedrageriet har haft for de egne indtægter. Der er dog blot 
for tredje varegruppes vedkommende, der omfatter næsten 20 millioner enheder, tale om 5 mio. ECU. 
34 
1.2. Landbrugs- og fiskeriprodukter 
* Oksekød 
Et kontrolbesøg i Argentina og Uruguay viste, at 325 ægthedscertifikater, fremlagt i 1992 ved import 
af ca. 3000 tons argentisk Hilton-oksekød til Tyskland, Det Forenede Kongerige, Spanien og 
Nederlandene, var falske. På nuværende stadium vurderes bedrageriet til at vedrøre over 10 mio. 
ECU. Det påtænkes at gennemføre nye undersøgelser med henblik på at kontrollere, om importen i 
1991 og i første halvår af 1993 var lovlig. 
Som følge af, at der den 1. maj 1993 træder en ny ordning for udstedelse af ægthedscertifikater i kraft, 
der bl.a. omfatter en skærpelse af de administrative procedurer, skulle denne type uregelmæssigheder 
kunne udelukkes i fremtiden. 
* Tunkonserves 
Som følge af et kontrolbesøg på Filippinerne kunne det takket være et udmærket samarbejde med de 
lokale myndigheder konstateres, at produkter eksporteret til Fællesskabet under den falske betegnelse 
"conserves de bonite sarda" (der kan importeres under den generelle præferenceordning) i realiteten 
var tunkonserves (der ikke kan importeres under denne ordning). Bedrageriet omfatter 4-5 mio. ECU. 
Medlemsstaterne skal opkræve forskellen mellem den afgiftssats, der anvendes på "conserves de bonite 
sarda" inden for den generelle præferenceordning (18%), og taksten for tunkonserves. Det søges i 
øjeblikket at få beløbet opkrævet. 
2. Tidligere indledte sager 
I det følgende redegøres der for den vigtigste udvikling i 1993 i sager, der har været beskrevet i 
tidligere beretninger. 
2.1. Industriprodukter- Tekstilvarer 
Denne sag er et godt eksempel på finansiel opfølgning efter undersøgelser ved anvendelse af gensidig 
bistand med henblik på inddrivelse af afgifter, der ikke er indbetalt som følge af bedrageri. 
Således er ca. 8 mio. ECU nu blevet inddrevet i Tyskland og Danmark ud af et samlet beløb på 
10 mio. ECU i afgifter. Det var således blevet opdaget, at dette beløb var genstand for bedrageri ved 
et kontrolbesøg i Bangladesh i 1992. 
2.2. Fiskeriprodukter - Tunkonserves 
Efter kontrolbesøget i 1992 påvistes det, at en mængde tunkonserves fra Seychellerne, ikke skulle have 
haft den præferencebehandling, der omhandles i Lomé-konventionen. En tredjedel var eksporteret i den 
periode, som undersøgelsen omfattede. Som følge heraf var egne indtægter til over 1 mio. ECU ikke 
blevet indbetalt. Myndighederne på Seychellerne har anmodet Kommissionen om, at inddrivelsen 
midlertidigt suspenderes under hensyn til vanskelighederne i deres konservesindustri. 
35 
Af Kommissionens svar fremgår følgende: 
• Kun medlemsstaternes toldmyndigheder kan træffe foranstaltninger til at inddrive toldafgifter hos 
de afgiftspligtige. 
• Det er ligeledes kun medlemsstaternes myndigheder, der kan give tilladelse til betalingsordninger 
ifølge EF-lovgivningen. De skal naturligvis herved undgå en overskridelse af forældelsesfristen. 
* * 
Flere af disse sager viser, i hvor høj grad beskyttelsen af fællesskabsbudgettet ved, at 
præferenceordningerne ved import til Fællesskabet anvendes korrekt, reelt afhænger af, hvorledes de 
pågældende ordninger forvaltes i de tredjelande, der omfattes af de forskellige præferenceaftaler og -
arrangementer samt af det administrative samarbejde, som disse lande har pligt til at have med 
Fællesskabet. I visse tilfælde lever myndighederne i tredjelandene fuldt ud op til de pligter, der er 
fastsat som betingelse for deres benyttelse af præferenceordningerne. I andre angiver tredjelandene, 
at administrative, politiske, juridiske og økonomiske vanskeligheder forhindrer dem i at yde det 
nødvendige samarbejde i forbindelse med kontrolbesøgene, at få kendskab til resultaterne af disse 
undersøgelser og at trække de ukorrekt udstedte certifikater tilbage. Kommissionen og 
budgetmyndighederne vil drage de nødvendige konklusioner af disse erfaringer i forbindelse med 
ydelsen og opretholdelsen af præferenceordninger for visse lande i fremtiden og i deres vurdering af 
disse landes behov for faglig bistand på dette område. 
Foruden de ovennævnte særlige EF-undersøgelser koordinerede Kommissionen i 1993 talrige 
undersøgelser gennemført af medlemsstaterne inden for bedrageribekæmpelsen. Disse undersøgelser 
vedrørte bedrageri over for Fællesskabets forsendelsesordning og transitordning (EF-EFTA) for så vidt 
angår varer, for hvilke der skal betales toldafgifter, landbrugsafgifter og/eller særlige indirekte afgifter 
i Fællesskabet (levende dyr, kød, mejeriprodukter, cigaretter ...). Produkterne kommer ofte fra de 
central- og østeuropæiske lande og ekspederes til transitordningen med henblik på at blive transporteret 
til et tredjeland via EF's område. De ankommer ligeledes ofte til en EF-havn (f.eks. fra Sydamerika) 
og skal transporteres i transit sydpå eller til de central- og østeuropæiske lande(1). Disse undersøgelser 
har foranlediget talrige kontrolbesøg som led i aftalerne om gensidig bistand med bl.a. Polen, Ungarn, 
Den Tjekkiske og Den Slovakiske Republik og Rumænien med henblik på hos virksomhederne i disse 
lande at finde frem til dem, der organiserer bedrageriet over for Fællesskabet og som har udbytte af 
det (generelt virksomheder inden for Fællesskabet). 
(1) Se Undersøgelser vedrørende bedrageri i forbindelse med import og eksport, s. 24. 
36 
Samtidig fortsatte Kommissionen sit arbejde med at udbygge lovgivningen og de regler, hvis formål 
er at fremme effektiviteten ved bedrageribekæmpelsen på det praktiske plan, herunder ved hjælp af 
informationsudveksling med Schweiz og Østrig på grundlag af de konventioner, der er indgået med 
disse lande. 
SEKTION 5: STRUKTURFONDENE 
Kommissionen glæder sig over det udmærkede samarbejde især med medlemsstaternes 
retsmyndigheder, som det har været muligt at etablere ved efterforskningen og forfølgningen af 
uregelmæssigheder inden for strukturfondsområdet. Kommissionen ønsker i fremtiden at udbygge dette 
samarbejde. I det følgende gives der en ajourført redegørelse for sager, der er blevet beskrevet i 
tidligere beretninger. 
1. Den Europæiske Socialfond 
1.1. Nye sager 
På grundlag af oplysninger fra en tidligere lovovertræder indledte domstolen i Neapel en undersøgelse 
i Italien. Denne førte til arrestation af flere personer i Rom og Neapel for forhold, der havde stået på 
siden 1985 i forbindelse med faglige uddannelseskurser til piloter og jordpersonalet i et luftfartsselskab. 
Disse kurser havde således aldrig fundet sted, og registrene var forfalskede (falske underskrifter fra 
lærere og elever og falske fakturaer). Udgiftsoverslagene var i øvrigt blevet pustet op til ca. 22 mio. 
ECU (50% var blevet udbetalt). 
Et samarbejde mellem Belgiens politimyndigheder og Kommissionen gjorde det muligt at afsløre, hvad 
der formodes at være ulovlig anvendelse af støtte fra Socialfonden i Belgien. 
Et selskab havde således indgivet 16 ansøgninger til Socialfonden mellem 1984 og 1988 og havde i 
forbindelse hermed modtaget ca. 2,7 mio. ECU udbetalt direkte af Kommissionen til de pågældende 
projekter. Kommissionen har imidlertid senere anlagt sag med påstand om falsk, forfalskning og 
bedrageri vedrørende disse sager. 
1.2. Tidligere indledte sager 
Forholdet mellem Kommissionen og de italienske retsmyndigheder (domstolen i Milano) prægedes af 
et udmærket samarbejde i 1993. Der blev således i 1992 konstateret uregelmæssigheder i Lombardiet 
vedrørende oppustede eller fiktive udgifter i forbindelse med leje af edb-materiel samt tilrettelæggelse 
af faglige uddannelseskurser (1988-1991). I alt syv personer arresteredes, hvoriblandt embedsmænd 
og erhvervsdrivende. 
37 
Kommissionen anlagde sag, og fem af dens tjenestemænd afgav vidnesbyrd som eksperter især 
vedrørende fremgangsmåden ved behandlingen og udvælgelsen af ansøgninger om støtte fra 
Socialfonden samt vedrørende sagsbehandlingen og kontrollen (undersøgelse af bilag og kontrolbesøg 
på stedet sammen med det italienske arbejdsministerium). 
Som følge af dette frugtbare samarbejde og Kommissionens sagsanlæg var det muligt at inddrive en 
del af støtten fra Socialfonden fra visse af de anklagede (bedragerierne omfattede i alt et betragteligt 
beløb, nemlig ca. 112 mio. ECU). 
Kommissionen har i samarbejde med de portugisiske myndigheder i en arbejdsgruppe, der blev oprettet 
i 1992, behandlet en række sager. Gruppens arbejde fortsættes og skal afsluttes i 1995(1). Sager, der 
endnu ikke er færdigbehandlet af de portugisiske domstole, afsluttes dog ikke, idet de retlige 
procedurer fortsætter med Kommissionen som part i civile søgsmål. 
2. EUGFL, Udviklingssektionen 
I forbindelse med denne nye sag, der vedrører Calabrien, fik Kommissionen på grundlag af et 
samarbejde mellem den og de italienske myndigheder (domstolene og udenrigsministeriet) kendskab 
til et bedrageri omfattende ca. 0,5 mio. ECU af EF's midler, der var bestemt til opførelse af et anlæg 
til oplagring og markedsføring af olivenolie, og en del af de midler, der var udbetalt af det italienske 
landbrugsministerium til samme formål. 
3. Det operationelle multifondprogram (Italien - Abruzzerne) 
Denne gamle sag vedrørende Abruzzerne er interessant, idet den i 1993 førte til et samarbejde på to 
niveauer, nemlig mellem de italienske domstole og Kommissionen og mellem Kommissionen, Europa-
Parlamentet og Revisionsretten. 
Parlamentet vedtog den 16. december 1993 en beslutning(2) om forvaltning og kontrol af 
strukturfondene i Italien, hvorved der især blev lagt vægt på, at der i forbindelse med 
strukturpolitikkerne skulle gives bedrageribekæmpelsen høj prioritet og udarbejdes et program for 
kontrolbesøg. 
Af tranchen for 1991, der i øjeblikket er genstand for en retlig undersøgelse, er der ikke foretaget 
nogen udbetaling fra nogen af de tre strukturfonde. 
(1) Forordning (EØF) nr. 2052/88, ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93, EFT nr. L 193 
af 31.7.1993. 
(2) EFT nr. C 342 af 20.12.1993. 
38 
KAPITEL 5: ANVENDELSE AF MEDLEMSSTATERNES MEDDELELSER 
Kommissionens oplysninger om tilfælde af svig og uregelmæssigheder bygger udelukkende på 
meddelelserne fra medlemsstaterne. I modsætning til kapitel 4 "Undersøgelser og andre 
konstateringer", hvor de deri omhandlede forhold som oftest skyldes initiativer fra Kommissionens 
side, som er iværksat i samarbejde med medlemsstaterne, omhandler dette kapitel oplysninger, der er 
meddelt officielt i medfør af de forordninger, der er gældende for de specifikke sektorer.(1) 
Heraf følger, at alle de elementer, der figurerer i det foregående kapitel, ikke nødvendigvis er 
indeholdt i de officielle meddelelser, enten fordi undersøgelsen ikke er tilstrækkelig fremskreden, eller 
fordi medlemsstaterne ikke har overholdt deres meddelelsespligt. Det gælder især inden for 
strukturfondene, hvor de vedtagne bestemmelser om anvendelse af artikel 23 i Rådets forordning (EØF) 
nr. 4253/88 er blevet annulleret ved en afgørelse truffet af Domstolen(2). Bl.a. Kommissionens 
initiativer i 1993 vil afbøde denne situation(3). 
Under alle omstændigheder har den nuværende situation medført, at Kommissionen har anskaffet sig 
edb-materiel, som gør det muligt at lagre de modtagne oplysninger og at analysere dem. 
1993 var det første år, hvor basen IRENE var i anvendelse(4). Derfor gives der i første omgang en 
oversigt over de modtagne meddelelser og derefter en mere indgående analyse ved hjælp af 
diagrammer, på grundlag af hvilke der allerede nu kan opstilles en række strategiske retningslinjer. 
SEKTION 1: STATISTISK OVERSIGT OVER MEDDELELSERNE 11993 
De modtagne oplysninger vedrører tilfælde af svig eller uregelmæssigheder, hvor det på tidspunktet 
for modtagelsen af meddelelsen ikke var muligt at foretage en sondring mellem uregelmæssigheder, 
der f.eks. skyldtes fejltagelser, og forsætlig svig eller grov forsømmelighed. Således fremgår det først 
under afviklingen af de administrative og/eller retslige procedurer, som på dette område er særlig 
langvarige, hvorvidt uregelmæssigheden har været forsætlig, og hvor alvorlig den er. 
De tilfælde af svig og uregelmæssigheder, som blev meddelt af medlemsstaterne i 1993, fremgår af 
tabel 2(5). 
(i) 
(2) 
(3) 
(4) 
(5) Se Retsgrundlaget for bedrageribekæmpelsen /.../ Meddelelserne, s. 6. 
Se Årsberetning om bedrageribekæmpelse 1992, KOM(93) 141 endelig udg. 
Se Retsgrundlaget for bedrageribekæmpelsen/.../Meddelelserne, s. 6. 
Se Infrastrukturer og nye informationskilder/EDB-infrastrukturer, s. 18. 
Tilfældene, hvor der har været tale om gensidig bistand, kan adskille sig fra andre tilfælde af svig 
og uregelmæssigheder, da de ofte er baseret på mistanke, uden at der er konstateret nogen konkret 
uregelmæssighed. Se Retsgrundlaget for bedrageribekæmpelse/.. ./Det administrative samarbejde, 
s. 7. 
39 
Tabel 2 
Med­
lems­
stat 
BE 
DA 
DE 
EL 
ES 
FR 
IR 
IT 
LU 
NL 
PO 
UK 
lait A) Egne indtægter 
art. 6, stk. 3, i 
forordn. (EØF, 
Euratom) nr. 1552/89 
(Ulf. > 10 000 ECU 
1. Halvår 1993 
Antal 
tilfælde 
49 
-
121 
-
51 
80 
4 
85 
0 
2 
9 
137 
538 Mio. 
ECU 
10,3 
-
32,8 
-
5,8 
9,5 
1,4 
34,9 
0 
0 
0,1 
10,5 
105,3 B) EUGFL, Garantisek. 
art. 3 og 5 i forordn. 
(EØF) nr. 595/91 
(tilf. > 4 000 ECU) 
1993 
Antal 
Ul­
fælde 
21 
75 
176 
211 
251 
118 
16 
47 
0 
61 
141 
180 
1 297 Mio. 
ECU 
6,1 
4,2 
19,9 
24,9 
7,7 
34,4 
1,1 
134,7 
0 
3,5 
7,5 
4,3 
248,3 Mio. 
ECU 
ind­
drevet 
0,1 
1 
2,6 
1,3 
0,2 
8,1 
0,3 
19,9 
0 
0,6 
0,8 
1,3 
36,2 C) Strukturfonde 
art. 23, stk. 1, i forordn. 
(EØF) nr. 4253/88 
(Ulf. > 4 000 ECU) 
1993 
Antal 
tilfælde 
-
1 
4 
0 
-
-
-
-
0 
0 
-
0 
5 Mio. 
ECU 
-
0,02 
0,04 
0 
-
-
-
-
0 
0 
-
0 
0,06 Mio. 
ECU 
ind­
drevet 
-
0 
0,02 
0 
-
-
-
-
0 
0 
-
0 
0,02 Medlems­
stat 
+ 
Kommis­
sion 
BE 
DA 
DE 
EL 
ES 
FR 
IR 
rr 
LU 
NL 
PO 
UK 
KOM 
lait Gensidig bistand 
art. 14/14ai 
forordn. 
(EØF) nr. 1468/81 
1993 
Antal 
tilfælde 
14 
0 
12 
5 
8 
11 
5 
16 
2 
15 
2 
12 
52 
154 Heraf 
egne 
ind­
tægter 
13 
0 
11 
5 
7 
10 
4 
14 
2 
13 
1 
10 
45 
135 Gens. 
bistand 
art. 4 i 
forordn. 
(EØF) 
nr. 595 
1993 
Antal 
tilfælde 
-
3 
1 
-
-
-
-
1 
-
-
-
i 
i 
7 
I tabellen: 
a) angiver "0" en negativ meddelelse (ingen tilfælde af svig eller uregelmæssigheder) 
b) angiver"-" ingen meddelelse modtaget. 
Oversigten viser den betydelige udvikling, der fremgår af meddelelserne fra 1993, specielt hvad angår 
beløbenes størrelse. 
Det kan konstateres, hvad angår både de egne indtægter og EUGFL's Garantisektion, at antallet af 
meddelte tilfælde i referenceperioden (1. halvår for de egne indtægters vedkommende) er øget i forhold 
til 1992 (med henholdsvis 13% og 25%), medens de tilsvarende beløb er steget langt mere (til mere 
end det dobbelte). 
Tilsvarende, hvad angår EUGFL's Garantisektion, er de beløb, der er inddrevet i 1993, også meget 
større: de udgør således 14% af de samlede involverede beløb mod 8% i 1992. 
40 
SEKTION 2: GRAFISK ANALYSE AF MEDDELELSERNE 
De oplysninger, der modtages fra medlemsstaterne, registreres og analyseres derefter sektor for sektor 
af de forskellige specialiserede tjenestegrene i Kommissionen(1). Databasen IRENE, som blev taget i 
anvendelse ult. 1992, gør det allerede nu muligt at foretage en sammenlignende analyse ved hjælp af 
diagrammer (diagram 1-7). Videreudviklingen af denne slags hjælpemidler vil i fremtiden gøre det 
muligt at få et mere samlet overblik over oplysningerne og være et grundlag for fastlæggelsen af en 
strategi for bedrageribekæmpelse, baseret på mere målrettede og mere relevante analyser. 
Den pågældende referenceperiode (1990-1993) er valgt, fordi der foreligger anvendelige oplysninger 
for både indtægter og udgifter, med det forbehold for de egne indtægters vedkommende, at der kun 
forligger oplysninger for det første halvår af 1993. 
Diagram nr. 1 
Dette første diagram viser de meddelte tilfælde af svig vedrørende indtægter og de meddelte tilfælde 
af svig og uregelmæssigheder vedrørende udgifter (antal og beløb). Den viser udviklingen for hver af 
disse områder i den valgte referenceperiode. En sammenligning mellem indtægter og udgifter vil kun 
være mulig, hvis der sker en harmonisering af betingelserne for meddelelse af konstaterede tilfældeP. 
Diagram nr. 2 
Dette diagram viser de meddelte tilfældes fordeling på medlemsstaterne og de tilsvarende beløb 
(indtægter og udgifter). Det er ikke muligt, på grundlag af de gældende bestemmelser, at drage nogen 
generelle konklusioner med hensyn til de bestræbelser, der er gjort på nationalt plan for at bekæmpe 
bedrageri. 
Diagram nr. 3 
Dette diagram viser de forskellige kategorier af egne indtægter, som har været omhandlet i de 
modtagne meddelelser. Den viser, hvor vigtig oplysningernes nøjagtighed er, idet kategorien "ikke 
identificeret" repræsenterer 42% af antallet af de meddelte tilfælde og 56% af de tilsvarende beløb. 
Størstedelen af de "identificerede" tilfælde er tilfælde vedrørende told, eksklusive antidumpingtold. 
(1) Se Infrastruktur og nye informationskilder/Intern tilrettelæggelse i Kommissionens 
tjenestegrene, s. 16. 
(2) Se Retsgrundlaget for bedrageribekæmpelsen/.../Meddelelserne, s. 6. 
41 
Diagram nr. 4 
For så vidt angår udgifterne til EUGFL's Garantisektion fremgår det, når der foretages en fordeling 
på restitutioner og støtte til vegetabilsk og animalsk produktion, at restitutionerne repræsenterer 22% 
af antallet af meddelte uregelmæssigheder, men 50% af beløbene. På den anden side kan beløbene 
variere fra det ene år til det andet, også selv om antallet af meddelte tilfælde kan synes stabilt (jf. 
"støtte til vegetabilsk produktion" i 1990 og 1992). Der er derfor ikke nogen klar forbindelse mellem 
udviklingen i antallet af tilfælde og i beløbenes størrelse, uanset hvilken kategori der er tale om. 
Diagram nr. 5 
Dette diagram sammenligner eksportrestitutionerne (EUGFL-Garantisektionen) og landbrugsimport-
afgifterne (egne indtægter). For hele perioden 1990 - 1. halvår af 1993 er kun medtaget tilfælde, hvor 
der er tale om beløb over 10 000 ECU. 
Diagram nr. 6 
Strukturfondene har givet anledning til tilfælde af et klart mindre omfang end udgifterne under 
EUGFL-Garantisektionen, idet de 58 meddelte tilfælde repræsenterer under 2 mio. ECU. Udbygningen 
af retsakterne skulle gøre det muligt at forenkle situationen(1), idet strukturpolitikken, som den følger 
af traktaten om Den Europæiske Union og de nye finansielle overslag, repræsenterer over 30% af 
udgiftsbudgettet, medens EUGFL-Garantisektionen er på vej ned til de 50%. 
Diagram nr. 7 
Dette diagram opsummerer de oplysninger vedrørende det administrative samarbejde(1), som findes i 
databasen IRENE. Den viser, hvor stor Kommissionens andel er af meddelelserne i henhold til 
forordning (EØF) nr. 1468/81 og 595/91. Antallet af tilfælde, der er meddelt i henhold til sidstnævnte 
forordning er klart lavere (30 tilfælde for perioden 1990-1993). 
Denne første ret enkle analyse af oplysningerne har blot til formål at tjene som vejledning og vise det 
nyttige i så hyppigt som muligt at anvende nogle ressourcer til en metodisk undersøgelse af 
oplysningerne. Dette vil give et bedre indtryk af de forskellige former for bedrageri og af de 
involverede personer og muliggøre en bedre beskyttelse af EU-ressourcerne under hensyntagen til cost-
benefit forholdet. 
(1) Se Retsgrundlaget for bedrageribekæmpelsen/.../Meddelelserne, s. 6. 
42 
Diagram 1 
EGNE INDTÆGTER OG UDGIFTER 
meddelelser 1990 - 1993 (*) 14/03/1994 
Antal tilfælde • 1990 
• 1991 
• 1992 
G 1993 XR 
1990 
1991 
1992 
1993 
I ALT EGNE INDTKGTER 
Antal tilfælde 
807 
702 
1116 
452 
2777 120 
100 
Beløb (mio. ECU) 
57 
117 
95 
95 
364 60 
40 
20 
O • 1990 
• 1991 
• 1992 
D 1993 
Heløb (mio-r ECU) 
UDGIFTER 
1990 
1991 
1992 
1993 
I ALT 649 
622 
1036 
1303 
3810 250 
200 
Antal tilfalde Beløb (mio. ECU)l50 
126 
123 
115 
248 
612 100 • 1990 
• 1991 
• 1992 
D 1993 
Antal tilfælde Beløb (mio. ECU) 
^ El 1993: tal for kun første halvår 
Diagram 2 
EGNE INDTIEGTER OG UDGIFTER 
meddelelser 1990 - 93 (*) 14/03/94 
Land 
El 
UDGIFTER Antal tilfælde 
260 
91 DK 
86 
168 D 
815 
458 OR 
54 
310 E 
115 521 
445 «RL 
10 
59 I 
140 
590 NL 
38 
386 59 
221 UK I ALT 
678 2777 
638 3110 
1400 
1200 
1000 
800 
600 
400 
200 t Udgifter 
El 
o <t o 
LAND 
El 
UDGIFTER DK 
23 
9 6 
10 Beløb i mio. ECU 
D 
144 
60 OR E 
2 3 
27 15 F 
47 
50 IRL I 
66 
380 L NL 
0 2 
0 23 2 
13 UK I ALT 
63 364 
22 612 
Udgifter 
El 
O El 1993: tal for kun første halvår 
44 
Diagram 3 
EGNE INDTÆGTER 
meddelelser 1990 - 1993 (*) 
Antal tilfælde 14/03/94 
&R 
1990 
1991 
1992 
1993 
I ALT TOLD ANTIDUMPINGTOLD 
211 24 
246 25 
522 28 
225 25 
1204 102 LANDBRUGS- IKKE 
AFGIFTER IDENTIFICERET I ALT 
24 
9 
215 
56 
304 248 
422 
351 
146 
1167 507 
702 
1116 
452 
2777 
1990 1991 1992 1993 D Ikke identificeret 
EJ Landbrugsafgifter 
_ Antidumpingtold 
• Told 
Beløb i mio. ECU 
XR 
1990 
1991 
1992 
1993 
I ALT TOLD 
20 
15 
24 
40 
99 ITIDUMPINGTOLD 
3 
3 
8 
2 
16 LANDBRUGS-
AFGIFTER 
2 
2 
35 
7 
46 IKKE I ALT 
IDENTIFICERET 
32 57 
97 117 
28 95 
46 95 
203 364 
120 T 
i 100 J 
I 
80 J 
60 
40 -
1990 1991 
(*) 1993: tal for kun første halvår 1992 1993 • Ikke identificeret 
EJ Landbrugsafgifter 
EJ Antidumpingtold 
a Told 
45 
Diagram k 
EUGFL - GARANTISEKTIONEN 
meddelelser 1990 - 1993 (*) 14/03/94 
h 
1990 
1991 
1992 
1993 
I ALT Antal tilfælde 
RESTITUTIONER 
145 
181 
213 
304 
843 STØTTE VEGETA­
BILSKE PROD. 
237 
198 
591 
616 
1642 STØTTE ANI­
MALSKE PROD. 
444 
221 
224 
378 
1267 I ALT 
826 
600 
1028 
1298 
3752 
Restitutioner j 
Støtte vegetabilske ! 
produkter ! 
Støtte animalske ! 
produkter ! 
1990 1991 1992 1993 
Beløb i mio. ECU 
h 
1990 
1991 
1992 
1993 
I ALT RESTITUTIONER 
37 
81 
20 
168 
306 STØTTE VEGETA­
BILSKE PROD. 
70 
35 
89 
45 
239 STØTTE ANI­
MALSKE PROD. 
18 
7 
5 
35 
65 I ALT 
125 
123 
114 
248 
610 
Restitutioner 
Støtte vegetabilske 
produkter 
Støtte animalske 
produkter 
1990 1991 1992 1993 
46 
Diagram 5 
RESTITUTIONER / AFGIFTER 
meddelelser 1990-1993 over 10 000 ECU(*) 
Antal tilfælde 11/3/94 
h 
1990 
1991 
1992 
1993 
I ALT RESTITUTIONER 
74 
99 
126 
81 
380 AFGIFTER 
24 
9 
215 
56 
304 
Restitutioner 
Afgifter 
1990 1991 1992 1993 
8R 
1990 
1991 
1992 
1993 
I ALT Beløb i mio. ECU 
RESTITUTIONER 
36 
81 
20 
20 
157 AFGIFTER 
2 
2 
35 
7 
46 
1990 1991 1992 j | Restitutioner 
| I Afgifter 
1993 
O 1993: tal for kun første halvår 
47 
Diagram 6 
STRUKTURFONDE 
meddeleiser 1990-1993 14/03/94 
Antal tilfælde 
D FISKERI 
EFRU 
ESF 
EUGFL, Udvikl. 
DK D GR E F IRL NL UK 
Beløb i tusind ECU 
DK D GR E F IRL NL UK 
48 
Diagram 7 
GENSIDIG BISTAND 
meddelelser 1990 - 1993 
14703/94 
Antal tilfalde: Forordning 1468/81 
Medlemsstat 
B 
DK 
D 
GR 
E 
F 
IRL 
I 
L 
NL 
P 
UK 
EF 
I ALT Antal tilfalde 
29 
2 
32 
6 
18 
39 
11 
22 
3 
25 
6 
42 
145 
380 
Antal tilfaelde: Forordning 595/91 
Medlemsstat 
B 
DK 
D 
I 
UK 
EF 
I ALT Antal tilfalde 
5 
3 
2 
1 
4 
15 
30 
49 
Meddelelser fra medlemsstaterne 1990 - 1993 
Egne indtagter(*) og udgifter 
Beløb (i %) 
O 
(*) El 1993: kun første hali 
SEKTION 3 : ANALYSE AF DEN FINANSIELLE KONTROL 
Samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaternes administrationer har gjort det muligt at afsløre 
og forfølge tilfælde af svig og uregelmæssigheder, der omfatter ofte store beløb, som kun 
medlemsstaterne er kompetente til at inddrive gennem deres nationale lovgivning. Derfor er det 
nødvendigt for Fællesskabet, at medlemsstaterne regelmæssigt indberetter til Kommissionen ved 
anvendelse af de fastsatte procedurer, således at der kan foregå en passende kontrol på EU-plan. 
I denne forbindelse skal der mindes om den kontrol, som Europa-Parlamentet med rette fører med 
disse finansielle spørgsmål, samt om de henstillinger, Revisionsretten giver i sine årlige beretninger. 
Kommissionen råder over retslige midler, som gør det muligt at følge inddrivelsen af unddragne 
indtægter og tilbageførslen af uberettiget indbetalte beløb. Kommissionens tjenestegrene udnytter på 
bedst mulig vis de seneste muligheder inden for rammerne af EUGFL-Garantisektionen (forordning 
(EØF) nr. 595/91 og har til hensigt at tilpasse dem til strukturpolitikken. På samme måde vil forslaget 
til ændring af forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 om egne indtægter gøre det muligt at foretage 
en mere relevant opfølgning af de tilfælde, hvor der skal ske inddrivelse(1). 
Der er allerede sket fremskridt inden for det seneste regnskabsår (bl.a. i forbindelse med EUGFL-
Garantisektionen). Tabel 3 illustrerer, område for område, Kommissionens finansielle opfølgning, 
specielt vedrørende de såkaldt afsluttede tilfælde, dvs. tilfælde, hvor medlemsstaten har kunne inddrive 
det samlede beløb, eller, og dette vedrører udelukkende EUGFL-Garantisektionen, i det modsatte 
tilfælde, dvs. hvor Kommissionen har besluttet at lade beløb, der ikke kan inddrives, blive afholdt af 
medlemsstaten(2) eller af Fællesskabet. 
Hvad angår EUGFL-Garantisektionen er der ud af 8 243 tilfælde således afsluttet 5 111 tilfælde, 
omfattende 113,35 mio. ECU. 
Af disse 113,35 mio. ECU er 104,91 mio., dvs. 92,5% af det samlede beløb, blevet inddrevet, medens 
7,60 mio. ECU, dvs. 6,7%, afholdes af Fællesskabet. Det skal dog bemærkes, at der her kun er tale 
om sager, der vedrører mindre beløb, idet de sager, der omfatter store beløb, tager meget lang tid at 
få afviklet på grund af de juridiske procedurer, der må tages i anvendelse. 
Allerede i løbet af det første år, hvor databasen IRENE har været anvendt, er det blevet klart, hvilke 
muligheder edb-systemer rummer. De vil i fremtiden blive anvendt i samarbejde med de øvrige berørte 
tjenestegrene, og deres kapacitet vil blive udnyttet maksimalt takket være en kvantitativ og kvalitativ 
forbedring af deres input. 
(1) Se Retsgrundlaget for bedrageribekæmpelsen/.../Meddelelser, s. 6. 
(2) Denne valgmulighed er aktuel i forbindelse med proceduren for 
regnskabsafslutningen, som er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i Rådets forordning 
(EØF) nr. 729/70 og i artikel 5, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 595/91. 
51 
Tabel 3 
UDDRAG AF IRENE 
Ci tusinde ECU) 
(1) AFSLUTTEDE SAGER I ALT 
heraf - uden finansielle konsekvenser* 
fuldstændigt inddrevet 
uinddriveligf* 
heraf (afholdes af medlemsstaten) 
(afholdes af EF) 
(2) IGANGVÆRENDE SAGER I ALT 
heraf - inddrivelse i gang 
tilbagebetaling af udgifter eller opkrævning af indtægter 
f3) SUBTOTAL FOR AFSLUTTEDE ELLER IGANGVÆRENDE 
SAGER (1) + (2) 
(4) SAGER. HVOR BELØBET ER HELT ELLER DELVIS 
mNDDRTVELIGT"* 
(S) SAGER UDEN ANGIVELSE AF FINANSIELT OMFANG 
(6) IGANGVÆRENDE FORTOLKNING"•, 
MEDDELTE SAGER I ALT 
(3) + (4) + (5) + (6) EUGFL- Garantiektionen 
Tilfælde Beløb 
5 111 113 351 
987 0 
3 855 104 915 
269 8 436 
(22) (832) 
(247) (7 604) 
2 742 954 448 
244 76 657 
2 498 877 791 
7 853 1 067 799 
73 14 620 
317 
-
8 243 1 082 419 STRUKTURFONDE 
Tilfælde Beløb 
16 232 
3 39 
13 193 
28 1 531 
3 31 
25 1 500 
44 1763 
å 124 
5 
-
54 1 937 EGNE INDTÆGTER 
Tilfælde Beløb 
210 8 365 
4 
206 8 365 
1 593 265 667 
1 593 265 667 
1 803 274 032 
-
-
972 84 569 
2 775 358 601 
Tilfælde af svig eller uregelmæssigheder, der er meddelt, men ikke bevist, eller underkendt. 
Mistede beløb, som kun kan konteres, medmindre der er tale om EUGFL - Garantisektionen. 
Mistede beløb, hvis kontereing ikke er besluttet (EUGFL -Garantisektionen). For de øvrige områders vedkommende, afholdes de mistede beløb normalt over EF-budgettet. 
Tilfælde vedrørende egne indtægter og EUGFL - Garantifonden, hvor medlemsstaternes oplysninger er ufuldstændige. 
52 
Hvad angår egne indtægter, omfatter de finansielle oplysninger, der er meddelt Kommissionen med 
henblik på analyse, opgørelser over ikke inddrevne afgifter, som ved kontrolbesøg på stedet kan 
sammenholdes med de tilfælde af svig eller uregelmæssigheder, der er indført i medlemsstaternes 
registre. Tilfælde, der omfatter beløb over 500 000 ECU er således genstand for en indgående kontrol, 
og for de øvrige tilfældes vedkommende foregår kontrollen ved stikprøver. 
. Hvad angår udgifter er der ikke nogen retslig forpligtelse til at føre eller give meddelelse om 
regnskaber af den type, der anvendes for de egne indtægters vedkommende. 
* Hvad angår EUGFL-Garantisektionen, identificeres de inddrevne beløb med anvendelse af en 
særlig procedure (årlig opgørelse af konti) og trækkes fra fondens udgifter. Kommissionen kan 
beslutte at lade medlemsstaten afholde de mistede beløb, hvis det viser sig, at medlemsstaten 
ikke har truffet alle foranstaltninger til at inddrive de pågældende beløb, eller hvis den har udvist 
forsømmelighed. 
* Hvad angår strukturfondene, er de tilfælde af misbrug eller forsømmelighed, som har medført 
tilegnelse eller ulovlig anvendelse af indbetalte beløb, genstand for en undersøgelse i samarbejde 
med medlemsstaterne som led i partnerskabet1. Egentlige tilbagebetalinger er i praksis sjældne, 
idet de mistede midler kan omplaceres, stadig som led i partnerskabet. 
* * 
Endelig viser tabel nr. 3, at lovgivningen ikke er ensartet for de områder, den vedrører, og at indholdet 
af medlemsstaternes meddelelser kan variere, alt efter hvilke midler der er tale om (indtægter eller 
udgifter), eller endog efter udgifternes art (EUGFL-Garantifonden eller strukturfonde). 
Kommissionen er i denne forbindelse klar over, at de gældende bestemmelser bør tilføjes en række 
forbedringer, bl.a. med henblik på: 
. at samordne indholdet af de meddelelser, der skal afgives af medlemsstaterne2 med henblik på at 
harmonisere procedurerne for inddrivelse, eftersom de anvisende myndigheder er forskellige, men 
alligevel har en fælles funktion, nemlig at træffe en beslutning om inddrivelse af en fordring, eftersom 
de alene er kompetente til at forpligte sig med hensyn til udgifter. 
. at definere en ramme, inden for hvilken harmoniseringen af meddelelser og procedurer for 
inddrivelse (og for inddrivelse af indtægter) kan komme fuldt ud til sin ret og udmunde i en effektiv 
kontrolordning. 
. at lade den finansielle opfølgning, for visse tilfælde, der defineres i samråd med medlemsstaterne, 
føre til en procedure for afskrivning af fordringer, som går lang tid tilbage, og som ikke er mulige at 
inddrive, på grundlag af de procedurer, der eksisterer for EUGFL-Garantifondens vedkommende, men 
inden for en ramme, der må fastslås nærmere for de øvrige områders vedkommende. 
i Artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93 om ændring af ovennævnte forordning (EØF) 
nr. 4253/88. 
Se Retsgrundlaget for bedrageribekæmpelsen/.../Meddelelserne, s. 6. 
53 
KAPITEL 6: BEVILLINGER TIL BEDRAGERIBEKÆMPELSE 
SEKTION 1: ANVENDELSEN AF 1993-BUDGETTET 
For 1993 blev der afsat 133,24 mio. ECU til bedrageribekæmpelse (herunder de beløb, der var opført 
under reserven (dvs. 60 mio. ECU). 
Udviklingen i disse bevillinger i de seneste år fremgår af diagram 8. 
Diagram 8 
BEVILLINGER 
BEDRAGERI­
BEKÆMPELSE 
(mio. ECU) 
Kommissionen 
Medlemsstaterne 
I ALT ÅR 1990 
1 2 U 1991 
1 2 h 1992 
1 
3.115 3.115 
71.580 67.302 6.398 6.806 
65.733 65.325 8.894 9.404 
67.662 61.995 
74.695 70.417 72.131 72.131 76.556 71.399 ÅR 1993 
1 
2.060 2.060 
71.182 115.792 
73.242 117.852 
1; bevillinger opført pa budgettet uden for reserven 
2: disponible bevillinger efter overførsler 
Tildeling af bevillinger til bedrageribekæmpelse 
120.000 
100.000 t 
80.000 
G 60.000 I 
40.000 
20.000 + 
0.000 Medlems­
staterne 
Kommissionen 
2 1 
1990 1991 1992 1993 
54 
Disse bevillinger er afsat dels direkte til medlemsstaterne, dels til at finansiere de nationale 
kontrolstrukturer (bl.a. inden for landbrug), dels som støtte til visse uddannelsesudgifter (seminarer, 
uddannelsesforanstaltninger), dels til at medfinansiere visse programmer, der tager sigte på at skabe 
nye kontrolmidler (fjernmåling, fortegnelse over vindyrkningsarealer). 
Diagrammet viser også, at de afsatte bevillinger er øget til 117,85 mio. ECU som følge af interne 
overførsler, som bl.a. har resulteret i en forhøjelse af post Bl-360 (Bl-360 bekæmpelse af svig inden 
for EUGFL-Garantisektionen). 
Det skal bemærkes, at driftsbevillingerne (del B af udgiftsbudgettet) har til formål at finansiere 
Kommissionens faglige bistand til medlemsstaterne, både med henblik på deres tilrettelæggelse af 
bedrageribekæmpelsen og for at gøre det muligt for dem at gennemføre undersøgelser og at udøve en 
effektiv kontrol1. Bevillingerne til bedrageribekæmpelse har således mere et præventivt formål end et 
sanktionsmæssigt formål. Medlemsstaterne har først og fremmest en forpligtelse til at sikre sig, at EF-
midlerne anvendes rigtigt, og bevillingerne til bedrageribekæmpelse skal hjælpe dem til at leve op til 
at overholde denne forpligtelse. 
1. Anvendelsen af bevillingerne 
Medlemsstaternes nærmere anvendelse af bevillingerne fremgår af tabel 4. De følgende bemærkninger 
vedrører kun de vigtigste poster, som omfatter store beløb. 
. A 3531 (kontrol, undersøgelser, analyser som led i bekæmpelsen af svig). Anvendelsesgraden og den 
måde, hvorpå medlemsstaterne har anvendt de bevillinger, de har ret til2, giver anledning til følgende 
bemærkninger. 
De resultater, der blev opnået i de første år efter indførelsen af forordning 4045/89, viste et tydeligt 
underforbrug af EF-bevillingerne. På baggrund heraf blev de bevillinger, der var nødvendige til at 
medfinansiere foranstaltningerne i denne forordning, for det fjerde års vedkommende fastsat på 
grundlag af medlemsstaternes årlige overslag og på grundlag af deres hidtidige forbrug, i stedet for 
som tidligere at basere sig på de samlede bevillinger i henhold til forordningen. 
EF's forpligtelser omfattede således et beløb på 1,71 mio. ECU og ikke de 2,58 mio. ECU, der var 
fastsat i forordningen, da dette beløb blev anset for at være for højt i forhold til medlemsstaternes 
udgiftsoverslag. 
Denne beslutning blev truffet med det formål at sikre en bedre forvaltning af EF's finansielle deltagelse 
i henhold til forordningen, og også for at undgå, som det har været tilfældet de tidligere år, at 
bevillingerne blev annulleret. 
Særlige kontrolforanstaltninger, som medlemsstaterne er forpligtet til at gennemføre inden for 
rammerne af de eksisterende bestemmelser. 
Rådets forordning (EØF) NR. 4045/89. 
55 
. Bl-360 (Bekæmpelse af svig inden for EUGFL, Garantisektionen) 
* Ramme for forordning 307/91 ' - Da forordningen kun anvendes på tredje år, har det været vanskeligt 
at forudse, hvorledes medlemsstaternes faktiske udgifter ville blive i forhold til de overslag, der blev 
udarbejdet ved den årlige planlægning, ikke mindst fordi den endelige anvendelse af bevillingerne for 
det foregående år, på grund af forordningens tidsplan, først kendes et godt stykke tid efter 
udarbejdelsen af overslagene og indgåelsen af forpligtelserne. Som følge heraf blev der indgået 
forpligtelser for hele det beløb, der er fastsat i forordningen, dvs. 20 mio. ECU. 
* Ramme for forordning 3508/92 - Der er indgået forpligtelser for et beløb på 50 mio. ECU. Tilsagnet 
omfattede samtlige de bevillinger, der stilles til rådighed for medlemsstaterne med henblik på 
indførelsen af det integrerede system for forvaltning og kontrol2 i perioden 1992-1993. 
Medfinansieringen i henhold til denne forordning blev allerede fra begyndelsen kraftigt udnyttet, og 
den har på ingen måder været behæftet med de problemer, som normalt opstår ved anvendelsen af en 
ny forordning. 
* Fjernmåling - Der er disponeret over samtlige bevillinger til medfinansiering af medlemsstaternes 
kontrol ved fjernmåling, dvs. 10 mio. ECU. 
. B2-5110 (kontrol- og bedrageribekæmpelsesforanstaltninger inden for landbruget). Bevillingerne, der 
oprindelig var på 33,5 mio. ECU, er faldet til 18,11 mio. ECU. Beslutningen om overførsel af 
bevillinger var begrundet i, at det ikke var muligt at anvende de samlede bevillinger, bl.a. hvad angår 
fortegnelsen over vindyrkningsarealer (manglende anmodninger om bevillinger fra medlemsstaternes 
side). Anvendelsen af de disponible bevillinger må anses som tilfredsstillende. 
2. Betalingerne 
Den faktiske betaling af udgifter finder sted i løbet af det pågældende år eller senest ved udløbet af det 
følgende regnskabsår (del A: ikke opdelte bevillinger), eller den kan opdeles på flere regnskabsår (del 
B: opdelte bevillinger) efter en tidsplan, som er bindende, idet princippet er, at bevillinger, der ikke 
er udbetalt i løbet af et givet år, annulleres. 
Betalingerne er således udtryk for Kommissionen globale indsats. Hvis en medlemsstat under en 
drøftelse om udgiftsplanlægning udtrykker ønske om bevillinger, som de har ret til ifølge retsakterne, 
træffer Kommissionen en beslutning, hvor den giver tilsagn om at afholde udgiften. Hvis 
medlemsstaten derefter ikke fremsætter anmodning om betaling (f.eks. fordi det program, der skulle 
finansieres, ikke er gennemført, foretages betalingen ikke. En sådan situation opstod i forbindelse med 
post B2-5110 (der var i 1992 indgået en forpligtelse til at udbetale 23 mio. ECU i 1993, men der er 
kun blevet udbetalt 13,5 mio. ECU, således at der er risiko for, 
Rådets forordning (EØF) nr. 307/91 om øget kontrol med visse udgifter, der afholdes af Den 
Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, EFT nr. L 37 af 
09.02.19^1. 
Se Retsgrundlaget for bedrageribekæmpelse/.../Kontrol, s. 8. 
56 
at 9 mio. ECU bliver annulleret1, for så vidt angår fortegnelsen over vindyrkningsarealer. Dette 
register, som findes på edb, gør det muligt at sammenholde vinarealerne med deres ejere, således at 
man kan kontrollere forholdet mellem beplantninger og produktionsangivelser2. I en række af de 
berørte lande (Tyskland t Frankrig, Luxembourg, Det Forenede Kongerige, Spanien, Italien, 
Grækenland, Portugal) er gennemførelsen af programmet ikke gået som planlagt (det gælder især 
Grækenland, Spanien og Portugal). 
Andre relevante budgetposter: 
. A-3531 (Forordning (EØF) 4045/89) 
Forbruget af de bevillinger, der var stillet til medlemsstaternes disposition, steg fra 42% i 1990 til 54% 
i 1992. De forudsete udgifter for 1993 udgør 90% af de bevillinger, der er indgået forpligtelser for 
i henhold til den ovenfor omtalte regel, men den endelige situation kan først gøres op efter at 
medlemsstaterne har indgivet deres faktiske udgiftsmeddelelser pr. 15. maj 1994. 
Den i øjeblikket kendte situation med hensyn til forbrug af EF-bevillinger udviser store forskelle, 
gående fra et ret stort forbrug (Danmark, Tyskland, Spanien, Frankrig, Portugal) til et middelstort 
forbrug (Belgien, Nederlandene) og et ringe forbrug (Irland, Grækenland, Italien, Det Forenede 
Kongerige). 
Af de EF-midler, der er afsat i henhold til forordningen, er det især bevillingerne til lønninger til 
yderligere personale, som er steget i årenes løb (18% i 1992 i forhold til 1990). Når det gælder 
uddannelse derimod, er medlemsstaternes tilbageholdenhed med at gøre brug af EF-midlerne blevet 
stadig mere udtalt, hvilket er paradoksalt, når man tager i betragtning, at medlemsstaterne konstant 
udtrykker ønske om at blive bedre uddannet i EF-lovgivningen. Der har også været et ret lavt forbrug 
af udgifter til edb-udstyr på trods af, at disse udgifter fuldt ud afholdes over EF-budgettet. 
. Bl-360 
* Ramme for forordning (EØF) 307/91. Medfinansieringsordningen i henhold til forordning (EØF) 
307/91, hvor der har været tale om et forbrug af EF-bevillinger på 46% i 1992, dvs. en stigning på 
10% i forhold til 1991, vil blive udnyttet i lidt højere grad i 1993, hvis medlemsstaterne overholder 
deres udgiftsoverslag. 
Overslagene repræsenterer et forbrug på 55% i forhold til det disponible beløb (20 mio. ECU), men 
det er først, når de endelige udgifter meddeles, dvs. pr. 15. maj 1994, at det vil være muligt at fastslå 
det faktiske forbrug af EF-bevillingerne. 
1 Der er dog mulighed for at foretage en bevillingsoverførsel; budgetmyndigheden anmodes om 
at fremsætte en hasteudtalelse herom. 
2 En kontrol, der skal foretages af medlemsstaterne. 
57 
For tiden er medlemsstaternes situation meget forskellig: 3 medlemsstater (Danmark, Spanien, 
Nederlandene) vil eventuelt kunne udnytte alle de bevillinger, der er til deres rådighed, medens de 
øvrige lande ligger på et forventet forbrug på mellem 6% og 71 %. 
Det må således konstateres, at selv de medlemsstater, hvor kontrollen tydeligvis bør styrkes, slet ikke 
eller i kun ringe grad anvender de EF-midler, der stilles til deres rådighed (Grækenland, Italien). 
Generelt synes medlemsstaterne fortrinsvis at udnytte den medfinansiering, der har til formål at øge 
kontrollen i forbindelse med eksportrestitutioner, fremfor finansieringen af kontrol af 
interventionsforanstaltninger. Udnyttelsesgraden af de disponible bevillinger har foreløbig således været 
på henholdsvis 57% og 43% . 
* Ramme for forordning (EØF) nr. 3508/92 - Det finansielle tilskud, der er omhandlet i artikel 10 i 
forordning (EØF) nr. 3508/92, som er gyldig i 3 år fra og med 1992, er fra begyndelsen blevet kraftigt 
udnyttet af medlemsstaterne. Den forventede udnyttelsesgrad af bevillingerne er således på 96%. 
For 1993 er der tale om anslåede udgifter. De endelige resultater vil først foreligge, når 
medlemsstaterne har givet meddelelse om deres faktiske forbrug, men det er næsten sikkert, at den 
nævnte udnyttelsesgrad vil blive bekræftet, eftersom de fleste af medlemsstaterne har forelagt overslag, 
der omfatter langt større bevillinger end dem, der er tildelt dem. 
Dette ganske vist foreløbige resultat viser en ensartet og tilfredsstillende situation for alle 
medlemsstaters vedkommende, med undtagelse af Portugal og Luxembourg. 
De hidtil foretagne betalinger (ult. 1992 og forskud for 1993) beløber sig til 37,5 mio. ECU, dvs. 75% 
af det disponible beløb på 50 mio. ECU. 
* Fjernmåling - Den i øjeblikket kendte udnyttelsesgrad for denne foranstaltnings vedkommende er på 
41% af de afsatte bevillinger, men på grund af den tidsmæssige forskydning i forbindelse med 
forelæggelsen af ansøgninger om betalinger, vil den endelige udnyttelse sikkert vise sig at være langt 
højere. 
Tabel 4 viser udnyttelsen af bevillingerne for 1993 til bedrageribekæmpelse, fordelt på budgetposter 
og finansielle foranstaltninger. 
58 
Tabel 4 
ANVENDELSE AF 1993-BEVILLINGERNE 
BUDGETPOST 
A2554 
A3530 
A3531 
A3532 TEKST 
Konferencer, kongresser og møder i 
forbindelse med europæiske 
juristforbunds aktiviteter med henblik 
på at beskytte Fællesskabets 
økonomiske interesser 
Afdelingen for samordning af 
foranstaltninger til bekæmpelse af svig 
Kontrol, undersøgelser og analyser 
som led i bekæmpelsen af svig 
TAFI - Foranstaltning til bekæmpelse 
af svig inden for tekstilsektoren FINANSIEREDE 
FORANSTALTNINGER 
Seminarer, møder og 
uddannelsesforanstaltninger i 
medlemsstaterne 
- Møder, seminarer, undersøgelser 
- COCOLAF 
- Forordning (EØF) nr. 4045/89 
- Møder, undersøgelser, seminarer, 
tjenesterejser 
- Undersøgelser vedrørende told og 
indirekte skatter 
- Andre undersøgelser og rapporter om 
bedrageribekæmpelse 
- Edb (IRENE) 
- RTC 
- Seminarer, undersøgelser 
- Undersøgelser 
- Medfinansiering af en 
forskningsafdeling DISPONIBLE 
BEVILLINGER 
EFTER 
OVERFØRSEL 
200 000 
99 000 
4 341000 
500 000 FORPLIGTEL­
SER INDGÅET 
FOR BEVIL­
LINGER 
199 155 
90 491 
50 491 
40 000 
3 799 028 
1 706 000 
1 422 048 
365 080 
113 000 
103 400 
89 500 
494 315 
161000 
180 315 
153 000 UDNYT­
TELSES­
GRAD 
99,6 
91,4 
87,5 
98,9 BEVILLIN­
GER 
FREMFØRT 
FRA 1992 
324 924 
3 875 585 
tidligere 
p.m. BETALINGER 
OVER BE­
VILLINGER 
FREMFØRT 
FRA 1992 
268 573 
82,6 % 
1 260 104 
32,5 % 
tidligere p.m. 
59 
Tabel 4 
BUDGETPOST TEKST FINANSIEREDE 
FORANSTALTNINGER DISPONIBLE 
BEVILLIN­
GER EFTER 
OVERFØRSEL FORPLIGTEL­
SER INDGÅET 
FOR 
BEVILLINGER UDNYTTEL­
SESGRAD BEVILLIN­
GER 
FREMFØRT 
FRA 1992 BETALIN­
GER OVER 
BEVILLIN­
GER 
FREMFØRT 
FRA 1992 
A355 Europæisk netværk for 
dokumentation, koordinering og 
undersøgelser med henblik på 
bekæmpelse af grænseoverskridende 
kriminalitet og bedrageri Oprettelse af et organ undergivet 
nederlandsk ret (juridisk struktur for 
nettet) omfattende fem lande: D, I, GR, 
L, NL 375 000 375 000 100 245 000 240 500 
98,2% 
B1.360 Bekæmpelse af svig inden for 
EUGFL, Garantisektionen 82 000 000 
Forordning (EØF) nr. 307/91 
Fjernmåling 
Integreret system for forvaltning og 
kontrol 80 120 800 
20 000 000 
10 000 000 
50 120 800 97,7 15 718 320 4 877 509 
31 % 
B2.5110 Foranstaltninger til kontrol med og 
bekæmpelse af svig (kontrol inden for 
landbrugsområdet) 18 110 000 
Fortegnelse over vindyrkningsarealer 
Undersøgelser 
Tjenesterejser 
Kontrol vedrørende frugt og 
grønsager i Portugal 
Fjernmåling (programmel) 
Olivenoliekontorer 
Andet 17 979 427 
389 052 
55 815 
103 251 
4 400 000 
467 423 
12 000 000 
63 886 99,3 23 069 727 13 491 392 
58,5 % 
B5.3051 EF-handlingsprogram for faglig 
uddannelse af toldembedsmænd 
(Matthæus) og skatteeksperter 
(Matthæus-Tax) Matthæus 
Matthæus-Tax 2 427 000 2 426 953 
1 900 707 
526 246 99,9 
B5.3052 Net på området for indirekte 
beskatning og told Feasibility, undersøgelser, pilotprojekter 9 800 000 9 800 000 100 
I ALT 117 852 000 115 285 169 97* 
Udnyttelsesgraden af de afsatte bevillinger til bedrageribekæmpelse (dvs. eksklusive overførsler) er 88,4%. 
60 
SEKTION 2: FINANSIEL ANALYSE 
Kommissionen bør benytte det ved forordning(1) fastsatte partnerskabsprogram, som nu er ved at være 
ført til ende, til at fastslå medlemsstaternes anvendelse af budgetmidlerne^ og til at vurdere, hvorvidt 
det er formålstjenligt at videreføre et sådant finansielt partnerskab. 
Disse resultater vil gøre det muligt for Kommissionen at tage stilling til de spørgsmål, der opstår på 
grund af den stadig utilfredsstillende anvendelse af visse bevillinger. 
. Kvaliteten og effektiviteten af de gennemførte foranstaltninger afhænger hovedsagelig af de nationale 
myndigheder, som står for kontrollen i medlemsstaterne. Når det drejer sig om beskyttelsen af 
Fællesskabets finansielle interesser, skal Kommissionen, som i henhold til traktaten (artikel 205) er 
ansvarlig for den tilfredsstillende gennemførelse af budgettet, anvende principperne for god finansiel 
forvaltning, idet den skal overholde Rådets politiske ønske om at etablere et partnerskab med 
medlemsstaterne (artikel 209 A i traktaten om Den Europæiske Union). 
. På baggrund af ovenstående og af det faktiske forbrug af bevillingerne er spørgsmålet, hvorledes de 
ikke udnyttede bevillinger skal anvendes. Det bør undersøges, hvorvidt det vil være hensigtsmæssigt 
at kanalisere disse midler til de medlemsstater, hvis kontrolstrukturer er de svageste. Omfanget af den 
ikke udnyttede del af disse bevillinger ser i øvrigt ud til at have stabiliseret sig i de seneste 
regnskabsår^, og de ansøgende medlemsstater bør give klart udtryk for deres behov for bevillinger 
og for deres hensigt om at benytte dem(4). 
. Gennemførelsen af det indre marked og den deraf følgende afvikling af toldkontrollen har skabt en 
ny situation for EF's samhandel, som bør kontrolleres på passende vis, bl.a. ved hjælp af de forskellige 
kontrolformer, der er foreskrevet i EF-bestemmelserne. 
Medlemsstaterne har pligt til at udføre denne kontrol, og partnerskabet med Kommissionen tager sigte 
på at styrke de kontrolstrukturer, som de har ansvaret for. I de tilfælde, hvor de bevillinger, som 
medlemsstaterne har ret til, underudnyttes, bør andre metoder til at nå samme mål undersøges. 
(,) Se Retsgrundlaget for bedrageribekæmpelsen/.../Kontrol, s. 8. 
w Se Anvendelsen af 1993-budgettet/Anvendelsen af bevillingerne, s. 55. 
(3) Siden ikrafttrædelsen af de relevante forordninger, dvs. (EØF) nr. 4045/89 og 307/91. 
(4) Denne "garanti Ifor udnyttelse" bør gives Kommissionen, bl.a. i form af en detaljeret tidsplan. 
61 
SEKTION 3: BEVILLINGER FOR 1994 
En af de højest prioriterede målsætninger for 1994 er, at Kommissionen frigør og anvender yderligere 
menneskelige og finansielle ressourcer til udbygning af sit program for bedrageribekæmpelse. 
Det samlede beløb til bedrageribekæmpelse på 1994-budgettet er på 139,14 mio. ECU [dvs. en 
forøgelse på 18% i forhold til, hvad der blev anvendt i 1993](1). 
I denne forbindelse skal mindes om, at Europa-Parlamentet til stadighed inden for de relevante udvalg 
(Budgetkontroludvalget og Budgetudvalget) har ført en debat om anvendelsen af de bevillinger, der er 
afsat til bedrageribekæmpelse. Der kan bl.a. nævnes afsættelsen af nye beløb til posterne vedrørende 
strukturfondene (EUGFL-Udviklingssektionen, FIUF (det Finansielle Instrument til Udvikling af 
Fiskeriet), EFRU (Regionalfonden), ESF (Socialfonden)(2), som hidtil havde fået tildelt p.m.-poster, 
samt oprettelsen af nye poster til bekæmpelse af svig inden for områderne landbrug, forskning og 
samarbejde. 
Indsatsen i 1994 vil således være koncentreret om dels strukturfondene, idet Parlamentet har til hensigt 
at tildele planlægningsinstrumenterne (EF-støtterammerne og andre strategiske programmer) en 
finansiel støtte, som er tilpasset den kontrol, der skal gennemføres, dels en øget faglig bistand (fra 
Kommissionens side), således at de nationale myndigheder bliver bedre i stand til at sikre sig, at EF-
midlerne anvendes tilfredsstillende (kontrol af de faktiske udgifter). Endvidere skal oprettelsen af et 
antal nye stillinger (B2-519: kontrol inden for landbrug, B6-840: kontrol inden for forskning og B7-
500: kontrol inden for samarbejde) ses som et svar på et andet ønske fra Parlamentets side, nemlig om 
større gennemsigtighed, når det gælder anvendelsen af bevillinger til bedrageribekæmpelse, idet der 
hermed afsættes midler til særlige målrettede foranstaltninger på grundlag af et veldefineret og 
detaljeret program, udarbejdet af Kommissionen. 
Tabel 5 og diagram nr. 9 viser mere detaljeret, hvorledes bevillingerne i 1994 til bekæmpelse af svig 
er fordelt: 
(1) Se Anvendelsen af 1993-budgettet, s. 53. 
(2) Henholdsvis post B2-102, B2-111, B2-121 og B2-131, 
62 
Tabel 5 
BEVILLINGER TIL BEDRAGERIBEKÆMPELSE - 1994-BUDGETTET 
POST TEKST BELØB (ECU) 
A-2554 Konferencer, kongresser og møder i forbindelse med 240 000 
europæiske juristforbunds aktiviteter med henblik på at 
beskytte Fællesskabets økonomiske interesser 
A-3530 Afdelingen for Samordning af Foranstaltningerne til 104 000 
Bekæmpelse af Svig 
A-3531 Kontrol, undersøgelser, analyser som led i bekæmpelsen af 4 145 000 
svig l 
A-3532 Foranstaltning til bekæmpelse af svig inden for 800 000 
tekstilsektoren (TAFI) 
A-355 Europæisk netværk for dokumentation, koordinering og p.m. 
undersøgelse med henblik på bekæmpelse af grænseover­
skridende kriminalitet og bedrageri __^___^_____ 
Bl-360 Bekæmpelse af svig inden for EUGFL, Garantisektionen 86 000 000 (1) 
B2-102 Bekæmpelse af svig inden for EUGFL, Udviklingssektionen 200 000 (1) 
B2-111 Bekæmpelse af svig inden for det finansielle instrument til 50 000 (1) 
udvikling af fiskeriet 
B2-121 Foranstaltninger til bekæmpelse af svig - EFRU 300 000(1) 
B2-131 Foranstaltninger til bekæmpelse af svig - ESF 200 000(1) 
B2-511 Kontrol i landbruget 28 500 000 
B2-519 Foranstaltninger til bekæmpelse af svig inden for landbruget 2 500 000 
B2-3051 EF-handlingsprogram for faglig uddannelse af toldembeds- 2 900 000 
mænd (Matthæus) og skatteeksperter (Matthæus-Tax) 
B5-7212 Net på området for indirekte beskatning og told 12 900 000 
B5-800 Samarbejde om retlige og indre anliggender p.m. 
B6-840 Foranstaltninger til bekæmpelse af svig i forskningssektoren 50 000 (1) 
(foranstaltninger med omkostningsdeling) 
B7-5096 Afdeling for kontrol af udviklingssamarbejdet 250 000 
B7-530 Foranstaltninger til bekæmpelse af svig i samarbejdssektoren p.m. (1) Bevillinger opført samlet under kapitel BO-40 (undtagen post Bl-360: 15 mio. ECU ud af et samlet 
beløb på 86 mio. ECU). 
63 
Diagram 9 
BEVILLINGER TIL BEDRAGERIBEKIEMPELSE 1994 
Fordeling på de store omrader 
irade Budgetpost Beløb (1000 ECU) 
EUGFL, Garantisektionen 
Landbrug (kontrol) 
Told og indirekte beskatning 
Uddannelse, diverse 
Strukturfonde, andre områder B1-360 
B2-5 
B5 
A 
Andre 
I ALT 86000 
31000 
15800 
5289 
1050 
139139 
A Andre 
4% 1°/< 
B1-360 
62% 
64 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 94 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 0109 
Katalognummer : CB-CO-94-102-DA-C 
ISBN 92-77-66724-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg