P6_TA(2005)0227

Område med frihed, sikkerhed og retfærdighed

Europa-Parlamentets beslutning om de fremskridt, der er gjort i 2004 med hensyn til skabelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed (EU-traktatens artikel 2 og 39)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forretningsordenens artikel 108, stk. 5,

A. der erindrer om sine seneste beslutninger af 11. marts 2004 [1] og af 14. oktober 2004 [2], hvor det gjorde status over gennemførelsen af Tampere-programmet og fremsatte sine første henstillinger til Det Europæiske Råd, som den 5. november 2004 vedtog Haag-programmet med retningslinjer for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed i de kommende fem år,

B. der henviser til drøftelsen den 11. april 2005 og til Rådets og Kommissionens svar på mundtlige forespørgsler (B6-0164/2005 og B6-0165/2005),

C. der henviser til, at sidste års ønskede fremskridt med hensyn til et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - bortset fra overgangen til den fælles beslutningstagning for en del af de planlagte foranstaltninger vedrørende ulovlig indvandring - ikke fandt sted, herunder heller ikke med hensyn til vigtige udviklinger på andre områder af fællesskabssamarbejdet eller det mellemstatslige samarbejde om forsvars- eller sikkerhedspolitik,

D. der tager til efterretning, at denne tiltagende blokering ligeledes kan konstateres i Det Europæiske Råd, som i 2004 ved tre lejligheder er stødt på vanskeligheder ved at gennemføre Unions afgørelser, navnlig hvad angår politisamarbejde og strafferetligt samarbejde, og især bekæmpelse af terrorisme og international kriminalitet,

E. der er bekymret over, at ni af de gamle og seks af de nye medlemsstater trods gentagne opfordringer endnu ikke har ratificeret konventionen af 29. maj 2000 om gensidig retshjælp i straffesager mellem Den Europæiske Unions medlemsstater, og at elleve lande endnu ikke har ratificeret protokollen af 27. november 2003 til Europol-konventionen,

F. der er foruroliget over de forsinkelser og vanskeligheder, som medlemsstaterne har givet anledning til i forbindelse med gennemførelsen af den europæiske arrestordre, og over deres tilbageholdenhed med at tage initiativer til retshjælp eller mægling i civile sager, som nogle medlemsstater foretrækker at begrænse til grænseoverskridende sager; alt sammen elementer, som vidner om den liden tillid, der kendetegner forholdet mellem medlemsstaterne,

G. der henviser til, at visse medlemsstater for at komme ud af denne blokering har udviklet forskellige former for samarbejde uden for traktaternes ramme som f.eks. G5 eller "næsten besluttende" organer som f.eks. FATF vedrørende hvidvaskning af penge, Dublin-gruppen til bekæmpelse af narkotika eller Bern-gruppen til udveksling af oplysninger, som alle er instanser, der ikke er underlagt nogen demokratisk kontrol; der er overbevist om, at hvis det er ønskværdigt og hensigtsmæssigt at gå hurtigere frem, bør dette ske i form af "forstærket samarbejde" (som Schengen+),

H. der er overbevist om, at disse elementer påvirker Unionens politiske troværdighed og legitimiteten i dens handlinger på et tidspunkt, hvor den står over for omfattende udfordringer, uanset om det drejer sig om indvandringspolitik, grænsekontrol, fremme af frihedsrettighederne eller bekæmpelse af den internationale kriminalitet og terrorisme, samt om, at det under alle omstændigheder er nødvendigt hurtigst muligt at genoptage arbejdet med at skabe et fælles område, styrke den gensidige tillid mellem de 25 medlemsstater og forberede tiltrædelsen og kandidatlandenes tiltrædelse,

Øjeblikkelig fjernelse af det demokratiske underskud og fremme af en ensartet lovramme i området med frihed, sikkerhed og retfærdighed

1. gentager sin opfordring til Rådet om at skabe en ensartet lovramme for politikkerne inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hurtigt overføre det retlige samarbejde og politisamarbejdet til fællesskabsniveau i henhold til TEU's artikel 42 og indføre anvendelse af kvalificeret flertal i Rådet og den fælles beslutningsprocedure for alle politikker inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, jf. TEF's artikel 67;

2. gør Rådet opmærksom på, at en bevarelse af den nuværende situation under afventning af ratificeringen af forfatningstraktaten ikke blot vil øge det demokratiske underskud, men også gøre det umuligt at træffe afgørelser med 25 medlemsstater og i praksis umuliggøre en kontrol af gennemførelsen af afgørelserne (som det også fremgår af Rådets egne vurderinger);

3. opfordrer derfor Kommissionen til inden september 2005 at udarbejde et forslag til afgørelse på grundlag af EU-traktatens artikel 42, som fastsætter, at handlinger, der henhører under områderne i artikel 29, skal være omfattet af afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og til samtidig at indføre kvalificeret flertal ved vedtagelse af disse aktioner; opfordrer Rådet til at vedtage en ny afgørelse på grundlag af EF-traktatens artikel 67, som fastsætter overgangen til den fælles beslutningsprocedure, jf. afsnit IV, og til at ophæve begrænsningen af Domstolens beføjelser;

4. opfordrer Rådet til snarest muligt at ændre sin forretningsorden med henblik på at gøre alle forberedende retsakter tilgængelige, herunder juridiske udtalelser, der er udarbejdet i denne sammenhæng, således som der er blevet anmodet om gentagne gange af Europa-Parlamentet og i sagerne C-52/05 P og C-39/05 P, samt medlemsstaternes holdninger, og til at tillade, at drøftelserne og behandlingerne om disse spørgsmål offentliggøres, især sager angående et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed; anmoder sit kompetente udvalg om at undersøge, hvorvidt det ville være hensigtsmæssigt at gribe ind i disse sager for at sikre gennemskuelighed, når der vedtages foranstaltninger, der berører europæiske borgere;

5. gør Rådet opmærksom på nødvendigheden af, at ethvert fremskridt, der gøres inden for skabelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, sker med henblik på et loyalt samarbejde med Europa-Parlamentet og under overholdelse af det demokratiske princip om, at Europa-Parlamentet skal inddrages i udarbejdelse af den europæiske lovgivning fra arbejdets begyndelse og ikke først til sidst, når der er blevet indgået en politisk aftale;

6. foreslår Kommissionen at indføre en procedure, som indebærer regelmæssig underretning af Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender om de eksterne aspekter af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, særlig om forhandlingerne om aftaler og den politiske dialog med tredjelande og internationale organisationer; anmoder Kommissionen om at færdiggøre pilotprojektet "TRANS-JAI", som skulle gøre det muligt dag for dag at følge arbejde og dokumenter i forbindelse med lovgivningsprocedurer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, forudsat at disse oplysninger og dokumenter er tilgængelige i institutionernes registre; opfordrer de nationale parlamenter til at deltage i dette pilotprojekt ved at indlede det forberedende arbejde for hver lovgivningsprocedure om vedtagelse eller gennemførelse af EU-foranstaltninger på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed;

7. opfordrer medlemsstaterne til ikke at foregribe Det Europæiske Fællesskabs og Den Europæiske Unions beføjelser inden for internationale aftaler og til at bestræbe sig på at indskrive "tilknytningsbestemmelser" i de internationale konventioner, således at Unionen og Fællesskabet kan tiltræde disse konventioner, eller i det mindste at indskrive "undtagelsesbestemmelser", således at den gældende fællesskabsret kan bevares i forholdet mellem medlemsstater på de områder, som konventionerne finder anvendelse på;

8. opfordrer alle Unionens institutioner til at fastholde en åben, synlig og regelmæssig dialog med repræsentative sammenslutninger og civilsamfundet samt til at fremme og lette borgernes deltagelse i det offentlige liv; anmoder Kommissionen om snarest muligt at stille forslag om at træffe konkrete foranstaltninger i denne retning;

Frihed, sikkerhed, retfærdighed og solidaritet

9. mener, at foranstaltninger i forbindelse med området med frihed, sikkerhed og retfærdighed bør integreres i fællesskabsrammen, ikke kun ud fra et juridisk synspunkt, men også hvad angår de politiske mål, som skal gennemføres i en ånd af solidaritet mellem medlemsstaterne og borgerne. Med henblik herpå bør Rådet (retlige og indre anliggender) fjerne afgrænsningerne mellem sine arbejdsområder og navnlig samarbejde med henholdsvis:

- Rådet (udvikling, almindelige anliggender og sociale anliggender) om fastlæggelse af indvandringspolitik, integrationspolitik og tilbagetagelse

- Rådet (budget og almindelige anliggender) om fastlæggelse af foranstaltninger for finansiel solidaritet både under gennemførelse af systemer til grænsekontrol og asylpolitik og tilbagesendelsespolitik og om infrastrukturer og nødvendige ressourcer til civilbeskyttelse og forebyggelse af katastrofer og terrorattentater;

Integrere styrkelsen af de grundlæggende rettigheder

10. gentager sin overbevisning om, at gennemførelsen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed kræver et endnu større engagement fra de europæiske og nationale institutioners side for at fremme det højeste niveau af beskyttelse af de grundlæggende rettigheder både for menneskenes skyld og for efterfølgende at undgå enhver forsinkelse eller nægtelse af gennemførelse af de vedtagne foranstaltninger; foreslår:

- at alle nye forslag til retsakter, særlig inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, ledsages af en begrundet vurdering af deres virkninger på de grundlæggende rettigheder; opfordrer i øvrigt kommissærernes arbejdsgruppe om grundlæggende rettigheder til regelmæssigt at underrette Udvalget om Frihedsrettigheder om sit arbejde samt til at sikre en god koordinering af deres respektive arbejde

- at Parlamentet får de samme rettigheder som Rådet, når Kommissionen vedtager foranstaltninger til gennemførelse af Kommissionens og Unionens retsakter, når disse akter kan vedrøre de grundlæggende rettigheder, som det ofte er tilfældet inden for et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed

- at de kommende årlige debatter i Parlamentet om et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed også giver anledning til at gøre status over beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder inden for Unionen på grundlag af rapporter om bestemte emner, som er skrevet til formålet dels af Kommissionen inden for rammerne af den i EF-traktatens artikel 212 omhandlede rapport og dels af agenturet for grundlæggende rettigheder som foreslået i Parlamentets beslutning af 26. maj 2005 om fremme og beskyttelse af grundlæggende rettigheder: de nationale og europæiske institutioners rolle, herunder agenturet for grundlæggende rettigheder [3];

11. mener, at følgende foranstaltninger er vigtige for at fremme de grundlæggende rettigheder:

- vedtagelse af passende foranstaltninger til fremme af integration af minoriteter og bekæmpelse af alle former for diskrimination (EF-traktatens artikel 13), herunder vedtagelse, efter fornyet høring af Parlamentet, af rammeafgørelsen om racisme og fremmedhad

- udvikling i samarbejde med medlemsstaterne af et program om kvalitet i retsplejen i Europa i overensstemmelse med Parlamentets henstilling til Rådet af 22. februar 2005 om kvalitet i retsplejen og harmonisering af medlemsstaternes straffelovgivning [4]

- vedtagelse af fælles foranstaltninger om adgang til civil- og strafferet i Europa (for at undgå dobbeltstandarder for tvister på tværs af landegrænserne)

- styrkelse af retsplejegarantierne under retssager; opfordrer Rådet til hurtigt at vedtage rammeafgørelsen på dette område med behørigt hensyn til Parlamentets udtalelse; opfordrer Kommissionen til inden udgangen af 2005 at fremlægge de bebudede lovforslag om:

* gensidig anerkendelse under processens indledende fase

* foranstaltninger til kontrol, som ikke medfører frihedsberøvelse

* princippet om "ne bis in idem in absentia"

* retfærdig behandling ved indsamling og anvendelse af bevismateriale

* rettigheder som følge af uskyldsformodningen

- indførelse af solidaritetsforanstaltninger over for ofre, særlig når det drejer sig om børn

- at EU formelt genoptager de europæiske etiske regler for politiet [5], som allerede er uformelt bekræftet af Rådet (retlige og indre anliggender) den 28. oktober 2004 [6], og at Cepols rolle styrkes;

Fastlægge præcise målsætninger for EU og for dens medlemsstater

12. opfordrer Kommissionen til at forelægge det næste Europæiske Råd et program om gennemførelse af Haag-programmet, som:

- anfører de præcise målsætninger, som ønskes gennemført med medlemsstaternes tilslutning i løbet af de næste fem år med henblik på kriminalitetsbekæmpelse, personbeskyttelse og styrkelse af frihedsrettighederne

- foreslår en gennemsigtig mekanisme til opfølgning på europæisk og nationalt plan af gennemførelsen af disse målsætninger og en passende analyse af eventuelle mangler

Retfærdighed

13. erindrer om, at det strafferetlige samarbejde bygger dels på princippet om gensidig tillid mellem de retslige myndigheder og borgerne og mellem de enkelte retslige myndigheder samt dels på princippet om gensidig anerkendelse: disse målsætninger opnås ved udarbejdelse af fælles regler og bedre udveksling af oplysninger mellem de pågældende parter samt ved at uddanne dommere i europæiske anliggender; på dette område er det nødvendigt at styrke Eurojust med det formål at skabe en europæisk anklagemyndighed;

14. ønsker forfølgelse af fremskridt inden for civil- og strafferetligt samarbejde, særlig inden for familie- og handelsret;

Migrations- og asylpolitik og politik om grænsepassage

15. anmoder Kommissionen om at fremsætte forslag om en overvågningsmekanisme, der supplerer den eksisterende mekanisme til evaluering inden for Schengen fra udgangen af 2006;

16. anmoder om en reel europæisk asyl- og indvandringspolitik, som er retfærdig, og som respekterer indvandrernes grundlæggende rettigheder;

17. modsætter sig eksternalisering af asyl- og indvandringspolitikkerne og oprettelse af modtagelseslejre for indvandrere uden for Den Europæiske Union;

18. anmoder Kommissionen og Rådet om, at den aftale mellem EU og Libyen om udvidet samarbejde på indvandringsområdet, som netop er vedtaget af Rådet (retlige og indre anliggender) ikke tillader kollektive udvisninger eller administrative tilbageholdelser på steder, hvor de grundlæggende rettigheder åbenlyst krænkes, og at den anerkender asylansøgernes rettigheder også i Libyen i overensstemmelse med Genève-konventionen;

19. erindrer om nødvendigheden af en fælles indvandringspolitik, som ikke kun begrænser sig til bekæmpelse af ulovlig indvandring; anmoder om, at der øjeblikkeligt iværksættes en politik for lovlig indvandring;

20. erindrer om, at en europæisk indvandringspolitik bør kombineres med en europæisk integrationspolitik, der bl.a. giver mulighed for integration på arbejdsmarkedet under ordnede forhold, ret til undervisning og uddannelse, adgang til sociale og sundhedsmæssige tjenesteydelser og deltagelse i det sociale, kulturelle og politiske liv;

21. noterer sig Kommissionens grønbog om en EU-metode til at styrke økonomisk migration (KOM(2004)0811); erindrer om, at den økonomiske indvandring i Europa ikke bør begrænses til det europæiske arbejdsmarkeds behov, men også bør tage hensyn til alle typer indvandring, herunder også familiesammenføring; ønsker oprigtigt, at den økonomiske indvandring i Europa understøttes af en udvidet harmonisering af regler for indrejsetilladelse for indvandrere i Den Europæiske Union og bliver en faktor i bekæmpelsen af forskelsbehandling på arbejdsmarkedet;

22. anmoder Den Europæiske Union og medlemsstaterne om at ratificere FN's konvention om beskyttelse af alle vandrende arbejdstageres og deres familiemedlemmers rettigheder vedtaget af FN's generalforsamling den 18. december 1990 og Den Internationale Arbejdsorganisations konventioner nr. 97 og 143 om vandrende arbejdstagere; anmoder Kommissionen om i afgørelser og rammeafgørelser at overtage alle FN-konventionens bestemmelser;

23. er alvorligt bekymret over Den Europæiske Unions tilbagesendelsespolitik, særlig de fælles udsendelser med fly; erindrer om, at tilbagetagelsesaftalerne med tredjelande bør baseres på en egentlig dialog og tage hensyn til tredjelandenes behov; denne dialog bør give mulighed for politisk samarbejde og fælles udvikling med henblik på at imødegå årsagerne til indvandringen;

24. opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre, at personer med behov for beskyttelse får sikker adgang til Unionen, og at deres anmodninger bliver behandlet korrekt, samt til at sikre nøje overholdelse af standarderne for internationale menneskerettigheds- og flygtningelove og særlig af non-refoulement-princippet;

25. erindrer Kommissionen, der er traktaternes vogter, om dens pligt til at sørge for, at asylretten overholdes i Den Europæiske Union i overensstemmelse med EU-traktatens artikel 6 og EF-traktatens artikel 63, da nylige hændelser i forbindelse med kollektiv udvisning fra visse medlemsstater har kastet en skygge over disses overholdelse af deres forpligtelser i henhold til fællesskabsretten;

26. erindrer om nødvendigheden af en fælles indvandrings- og asylpolitik, der bygger på indførelse af lovlige indvandringsmuligheder og fastlæggelse af fælles standarder for beskyttelse af indvandreres og asylansøgeres grundlæggende rettigheder i hele Den Europæiske Union, som vedtaget af Det Europæiske Råd i Tampere i 1999 og bekræftet i Haag-programmet;

27. gentager sine store forbehold over for valget af den laveste fællesnævner i forslaget til Rådets direktiv om asylprocedurer og anmoder medlemsstaterne om omgående at gennemføre direktiv 2004/83/EF [7];

Bekæmpelse af organiseret kriminalitet og terrorisme

28. gentager sin overbevisning om, at enhver sikkerhedspolitik inden for Unionen ikke blot kræver gensidig tillid, men også fastlæggelse af fælles mål og passende ressourcer samt lovsikrede garantier for borgerne; i den forbindelse er det beklageligt:

- at der på den ene side endnu ikke findes en europæisk strategi for indre sikkerhed, som fastlægger konkrete mål, ansvar for udførelse, forventede resultater og objektive kriterier til vurdering af resultaterne

- at medlemsstaterne på den anden side, til trods for de upræcise mål på europæisk niveau, kræver, at der vedtages omfattende foranstaltninger til indsamling af og adgang til oplysninger, hvad enten de er operative (i overensstemmelse med princippet om oplysningernes tilgængelighed) eller knyttet til menneskenes daglige aktiviteter (rejser, kommunikation);

29. beslutter i mangel af relevante oplysninger fra Rådet om dette emne at pålægge sit kompetente parlamentariske udvalg at undersøge, hvilke strategiske og operative foranstaltninger der på nuværende tidspunkt er truffet på europæisk niveau for at bekæmpe terrorisme og organiseret kriminalitet; således bør Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender inden udgangen af 2005 høre:

- de ansvarlige fra SITCEN og fra Kommissionens Generaldirektorat for Retlige Anliggender, Frihed og Sikkerhed med ansvar for politikkerne for bekæmpelse af organiseret kriminalitet

- de ansvarlige for Europol, Eurojust og OLAF med henblik på at undersøge det nuværende samarbejde mellem medlemsstaterne og Unionens organer samt de sandsynlige udsigter for dette samarbejde

- den ansvarlige for Interpol for at undersøge det nuværende samarbejde mellem Interpol og medlemsstaterne samt EU og dens agenturer eller systemer til udveksling af information

- nationale juridiske myndigheder og politimyndigheder med henblik på at undersøge det faktiske omfang af samarbejdet mellem medlemsstaterne, mellem disse og EU og dens agenturer (udveksling af oplysninger, fælles hold, bilaterale aftaler)

- repræsentanter for de nationale parlamenter med ansvar for de ovennævnte emner;

30. anmoder Kommissionen om,

- at forelægge et nyt fælles retsgrundlag for Europol, inden forfatningstraktaten træder i kraft, og foreslå udvidede former for samarbejde mellem Europol og Eurojust samt passende former for kontrol af disse to organer fra Europa-Parlamentets og de nationale parlamenters side

- at forelægge retsgrundlaget for udarbejdelse af en europæisk liste over personer, grupper og aktiviteter, som er genstand for restriktive foranstaltninger, hvad angår bekæmpelse af terrorisme, og over personer, som kan udgøre en fare for den offentlige orden (Schengen-konventionens artikel 96 og 99);

Generel overvågningspolitik og krav om forholdsmæssighed og databeskyttelse

31. deler Det Europæiske Råds synspunkt om en rationel styring af de informationer, som Unionen og medlemsstaterne er i besiddelse af; minder imidlertid om, at alle disse it-systemer til behandling af oplysninger, der kan være relevante for Unionens sikkerhedspolitik, er blevet udviklet til bestemte formål under overholdelse af princippet om proportionalitet, som i demokratiske samfund kan begrunde begrænsninger i deres anvendelse af hensyn til databeskyttelse;

32. erindrer om, at disse begrænsninger ikke kan fejes til side under henvisning til nye krav i forbindelse med bekæmpelsen af terrorisme og organiseret kriminalitet, men at der først må opnås enighed om de tilsigtede mål og derefter fastlægges, hvilke oplysninger der er nødvendige for at nå de tilsigtede mål, og udelukkende stille disse oplysninger til rådighed for de kompetente myndigheder i et passende tidsrum; gentager sin anmodning om at gå fra et downloadsystem (pull) til et uploadsystem (push) til overførsel af oplysninger til de amerikanske myndigheder og fastholder sine stærke forbehold, hvad angår skabelse af et europæisk PNR-system, som skal være under Europols ansvar, som omhandlet i Kommissionens meddelelse om overførsel af PNR-oplysninger: overordnet EU-strategi (KOM(2003)0826); anmoder Kommissionen og Rådet om at tage hensyn til Parlamentets beslutning af 31. marts 2004 [8] om PNR under enhver forhandling med tredjelande eller internationale organisationer, navnlig med Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO);

33. advarer Rådet om den fare, som informationssystemers interoperabilitet medfører,

34. gentager sin anmodning om at fastlægge fælles kriterier for garantier for databeskyttelse på grundlag af de principper, som Det Europæiske Råd og Den Europæiske Konference for Databeskyttelsesmyndigheder har fastlagt [9] og gentager sin opfordring om at skabe en fælles myndighed for databeskyttelse på områderne retligt samarbejde og politisamarbejde ved at inddrage de nationale og de europæiske myndigheder gennem Europol, Eurojust, SIS og CIS. Denne myndighed skal have til opgave at undersøge, om de europæiske myndigheder overholder normerne for beskyttelse, og at bistå disse myndigheder på det lovgivningsmæssige område;

35. erindrer om, at det er nødvendigt at gøre rejsedokumenter mere sikre; det er dog af den allerstørste betydning, hvilken teknisk løsning der vælges, da det er afgørende for at kunne at sikre både effektiv anvendelse af biometrien og fysisk beskyttelse af oplysningerne mod ikke autoriseret adgang; det er vigtigt, at der i de tekniske specifikationer samtidig lægges vægt på løsninger, der frembyder et gunstigt cost-benefit-forhold, og som yder sikkerhed i forbindelse med indsamling, behandling, lagring og anvendelse af oplysningerne; advarer om, at det ikke vil være til fordel for EU at forhaste sig med at vælge en løsning, som senere viser sig at være utilfredsstillende;

36. erindrer om, at Artikel 29-arbejdsgruppen og den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse mener, at de nationale initiativer fra april 2004 om dataopbevaring ikke på alle punkter overholder den europæiske menneskerettighedskonvention og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder;

37. understreger, at for at undgå et uforholdsmæssigt stort antal anmodninger skal omkostningerne i forbindelse med at analysere de indsamlede oplysninger bæres af det organ, der har anmodet om dem;

38. protesterer endnu en gang mod manglen på gennemsigtighed og på offentlig debat om valget af denne type teknologi og om forhandlingerne både med de tekniske grupper i ICAO og med den amerikanske administration; erindrer om sin modstand mod anvendelse af RFID-chips på de europæiske borgeres pas og opfordrer Kommissionen til at gennemføre grundige undersøgelser af disse teknologier, før de indføres på flere hundrede millioner af disse dokumenter;

39. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Det Europæiske Råd og medlemsstaternes regeringer og parlamenter.

[1] EUT C 102 E af 28.4.2004, s. 819.

[2] Vedtagne tekster, P6_TA(2004)0022.

[3] Vedtagne tekster, P6_TA(2005)0208.

[4] Vedtagne tekster, P6_TA(2005)0030.

[5] Den europæiske kodeks for politietik, henstilling REC (2001) 10 vedtaget af Europarådets Ministerkomité den 19. september 2001.

[6] Rådet for Den Europæiske Union, udkast til Rådets konklusioner om politifaglige standarder vedrørende internationalt politisamarbejde, Bruxelles, den 28. oktober 2004, 11977/2/04.

[7] EUT L 304 af 30.9.2004, s. 12.

[8] EUT C 103 E af 29.4.2004, s. 665.

[9] Vedtagne tekster af 7.6.2005, P6_TA(2005)0223.

--------------------------------------------------