DA    DA 
 
 
 EUROPA -
KOMMISSIONEN   
Bruxelles, den 20.5.2015  
COM(2015) 205 final  
  
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA -PARLAMENTET OG RÅDET  
om obligatorisk angivelse af oprindelsesland eller herkomststed for mælk, mælk 
anvendt som en ingrediens i mejeriprodukter og andre typer kød end okse -, svine -, fåre - 
og gedekød samt fjerkrækød   
 
2 
 1. INDLEDNING  
Ved Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 om 
fødevareinformation til forbrugerne (i det følgende benævnt "FIF -forordningen")1, 
indføres der et sæt regler om oprindelsesmærkning af fødevarer.  
I henhold til FIF -forordningens artikel 26, stk. 5 og 6, skal Kommissionen aflægge 
en række rapporter til Eur opa-Parlamentet og Rådet vedrørende muligheden for at 
udvide den obligatoriske oprindelsesmærkning til at gælde for andre fødevarer. Den 
17. december 20132 blev den første rapport om oprindelsesmærkning af kød, der 
anvendes som ingrediens i færdigpakkede f ødevarer, vedtaget.  
Med nærværende rapport opfylder Kommissionen sin forpligtelse til senest den 
13. december 2014 at forelægge Europa -Parlamentet og Rådet rapporter om 
obligatorisk angivelse af oprindelsesland eller herkomststed for mælk, mælk, der 
anven des som ingrediens i mejeriprodukter, og andre typer kød end okse -, svine -, 
fåre- og gedekød samt fjerkrækød. I denne rapport forstås der ved mælk og 
mejeriprodukter mælk og mejeriprodukter som defineret i del III i bilag VII til 
forordning (EU) nr. 1308/2 013. De typer kød, der er tale om, er fersk og frosset kød 
fra heste, kaniner, rensdyr og hjorte, kød fra opdrættet og vildtlevende vildt og kød 
fra andre fugle end kyllinger, kalkuner, ænder, gæs og perlehøns.  
Som anført i FIF -forordningens artikel 26, st k. 7, tages der i denne rapport hensyn til:  
– forbrugernes behov for at blive informeret  
– gennemførligheden af obligatorisk angivelse af oprindelsesland eller 
herkomststed på de forskellige produkter og  
– en analyse af omkostningerne og fordelene ved at indfør e sådanne krav, både 
for fødevarevirksomheder og forvaltninger, samt virkningen for det indre 
marked og den internationale samhandel.  
For nøje at kunne vurdere, hvorvidt det er hensigtsmæssigt at indføre obligatorisk 
oprindelsesmærkning af de fødevarer, de r er omhandlet i denne rapport, har 
Kommissionen bedt en uafhængig konsulent om at foretage en undersøgelse3 (i det 
følgende benævnt "undersøgelsen") af konsekvenserne af forskellige 
mærkningsscenarier. De vigtigste resultater af undersøgelsen drøftes i ra pporten. Der 
er i 9 medlemsstater foretaget en evaluering af frivillig og obligatorisk 
oprindelsesmærkning af konsummælk og produkter, hvori mælk indgår som en 
ingrediens, f.eks. ost, yoghurt osv., mens sådan mærkning blev undersøgt for heste -, 
kanin - og vildtkød i de lande, der tegner sig for en omfattende produktion af disse 
kødprodukter.  
                                                            
1 Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 af 25. oktober 2011 om 
fødevareinformation til forbrugerne, om ændring af Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EF) 
nr. 1924/2006 og (EF) nr. 1925/2006 og om ophævelse af Kommissionens direkti v 87/250/EØF, Rådets 
direktiv 90/496/EØF, Kommissionens direktiv 1999/10/EF, Europa -Parlamentets og Rådets direktiv 
2000/13/EF, Kommissionens direktiv 2002/67/EF og 2008/5/EF og Kommissionens forordning (EF) 
nr. 608/2004 (EUT L 304 af 22.11.2011, s. 18).  
2 COM(2013) 755 af 17.12.2013.  
3 http://ec.europa.eu/agriculture/external -studies/index_en.htm  
 
3 
 2. OBLIGATORISK OG FRIVI LLIG OPRINDELSESMÆRK NING  
Der gælder obligatoriske oprindelsesmærkningsregler for adskillige produkter, som 
f.eks. honning4, frugt og grøntsager5, uforarbejdet fisk6, oksekød7, olivenolie8, vin9, 
æg10, importeret fjerkræ11 og spiritus12. Kommissionen har som krævet i FIF -
forordningen vedtaget detaljerede regler om obligatorisk oprindelsesmærkning af 
fersk, kølet og frosset svine -, fåre - og gedekød sam t fjerkrækød13. Ifølge disse regler 
skal det angives, i hvilket land dyret er blevet opdrættet i en periode, som udgør en 
væsentlig del af dets liv, og i hvilket land dyret er slagtet. De nye krav anvendes fra 
den 1. april 2015 på færdigpakket kød, idet med lemsstaterne kan beslutte at udvide 
anvendelsen af kravene til ikke -færdigpakket kød.  
Selv om der ikke foreligger detaljerede oplysninger, der gør det muligt at vurdere, 
hvilken markedsandel fødevarer, der indgår i frivillige mærkningsordninger, tegner 
sig for, viser de gældende fortegnelser, at der i henholdsvis mejeri - og kødsektoren 
findes flere mærkningsordninger end i andre sektorer. Mælk og kødprodukter, der 
sælges på EU's marked, mærkes allerede på frivillig basis, enten inden for rammerne 
af en E U-ordning (BOB, BGB eller GTS14) eller via private eller offentlige 
organisationer, som f.eks. producent - eller detailhandlersammenslutninger eller ikke -
statslige henholdsvis statslige organisationer. Sådan mærkning henviser sædvanligvis 
til en medlemsstat eller - endnu mere specifikt - til en region. De kriterier, der 
anvendes inden for disse ordninger til at knytte særlige karakteristika sammen med 
geografisk oprindelse, kan være meget forskellige fra ordning til ordning.  
 
                                                            
4 Rådets direktiv 2001/110/EF om honning (EUT L 164 af 3.6.2014, s. 1).  
5 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere 
bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og 
grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (EUT L 157 af 15.6.2011, s.  1). 
6 Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr.  1379/2013 af 11. december 2013 om den fælles 
markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter (EUT L  354 af 28.12.2013, s.  1).  
7 Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17 . juli 2000 om indførelse af en 
ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter 
(EFT  L 204 af 11.8.2000, s. 1).  
8 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 29/2012 af 13. januar 2012 om handelsnormer  for 
olivenolie (EUT L 12 af 14.1.2012, s. 14).  
9 Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr.  1308/2013 af 17.  december 2013 om en fælles 
markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr.  922/72, 
(EØF) nr.  234/79, ( EF) nr.  1037/2001 og (EF) nr.  1234/2007 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671).  
10 Kommissionens forordning (EF) nr.  589/2008 af 23.  juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til 
Rådets forordning (EF) nr.  1234/2007 for så vidt angår handelsnormer for æg (EUT L 16 3 af 24.6.2008, 
s. 6).  
11 Kommissionens forordning (EF) nr.  543/2008 af 16. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til 
Rådets forordning (EF) nr.  1234/2007 for så vidt angår handelsnormer for fjerkrækød (EUT L 157 af 
17.6.2008, s. 46).  
12 Europa -Parlamentet s og Rådets forordning (EF) nr. 110/200 8 af 15. januar 2008 om definition, 
betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus og om 
ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1576/89  (EUT L 39 af 13.2.2008, s. 16) . 
13 Kom missionens gennemførelsesforordning (EU) nr.  1337/2013 af 13.  december 2013 om 
gennemførelsesbestemmelser til Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr.  1169/2011 hvad 
angår angivelse af oprindelsesland eller herkomststed for fersk, kølet eller fros set svine -, fåre - og 
gedekød samt fjerkræ (EUT L 335 af 14.12.2013, s. 19).  
14  BOB = beskyttet oprindelsesbetegnelse, BGB = beskyttet geografisk betegnelse, GTS = garanteret 
traditionel specialitet.  
 
4 
 3. MÆLK OG ANDRE TYPER K ØD - OVE RSIGT OVER SEKTORERN E 
3.1. Forsynings - og forarbejdningskæden  
Mejerierne, slagterierne og forarbejdningsvirksomhederne er nøgleaktører med 
hensyn til videreformidling af oprindelsesoplysninger til den næste aktør i 
fødevarekæden. Jo højere grad af vertikal  integration, der er tale om, desto lettere er 
det at sikre, at oprindelsesoplysninger formidles op igennem hele fødevarekæden. Jo 
mere kompleks og sofistikeret en forarbejdning, der er tale om, desto mere byrdefuld 
bliver oprindelsesmærkningen derimod.  
Undersøgelser af EU -mejerisektorens struktur foretaget i oktober -november 2009, 
viser, at 81  % af virksomhederne i mejerisektoren er små og mellemstore 
virksomheder (med en produktion på under 100  000 ton mælk), og at de forarbejder 
28,5 % af den samlede mæl kevolumen. I medlemsstater med en stor produktion er 
ca. halvdelen af produktionen ofte koncentreret i de 5 største virksomheder. 
Landbrugerne er stærkt afhængige af, at der findes lokale mejerier, eftersom mælk er 
et letfordærveligt produkt, og produktion en sker kontinuerligt. Mejerier køber 
almindeligvis rå mælk og andre mælkeingredienser fra forskellige leverandører, og i 
grænseregioner er det almindeligt, at mælk med forskellig oprindelse forarbejdes i 
samme mejeri.  
De kødtyper, der er omhandlet i denn e rapport, indgår også oftest i en kort 
forsyningskæde, ofte i samme medlemsstat. Detailhandlerne køber hovedsagelig 
sådanne kødprodukter fra forhandlerne på spotmarkedet, fra slagterier eller 
opskæringsvirksomheder. Hestekød indgår i en længere forsynings kæde med 
deltagelse af flere erhvervsdrivende, idet handelen med sådant kød oftere sker på 
tværs af medlemsstaterne og med tredjelande.  
3.2. Forbruget af mælk, mejeriprodukter og de typer kød, der er omhandlet i denne 
rapport  
I EU er gennemsnitsforbruget af konsummælk pr. indbygger 62 kg, ost 17 kg, syrnet 
mælk 16 kg, fløde 5 kg, smør 4 kg og andre ferske mejeriprodukter 9 kg (Eurostat, 
2013).  
EU's marked for mælk er relativt modent, og der kan derfor sandsynligvis kun 
forventes en væsentlig stigning i for bruget pr. indbygger i de medlemsstater, der er 
tiltrådt i det seneste årti, mens forbruget kun forventes at stige en smule i de "gamle" 
medlemsstater.  
Forbruget af de typer kød, der er omhandlet i denne rapport, udgør kun 3  % af det 
samlede kødforbrug i E U15, omend det skal nævnes, at oplysningerne fra de 
forskellige medlemsstater ikke altid er ajourført. Forbruget af heste - og kaninkød er 
størst i Italien, Frankrig, Spanien, Belgien og Nederlandene. Forbruget af vildtkød 
finder hovedsagelig sted i jagtsæso nen, dvs. fra oktober til december.  
3.3. Produktion og handel  
EU er stort set selvforsynende med mælk og mejeriprodukter, idet næsten 65  % af 
den mælk, der indsamles, forarbejdes til produkter, der hovedsagelig afsættes på 
hjemmemarkedet. Størstedelen af mælken anvendes til fremstilling af ost og ferske 
                                                            
15 Impact Assessment - Commission Staff Working Document - Mandatory Origin indication for 
Unprocessed Pig, Poultry, Sheep and Goat Meat.  
http://ec.europa.eu/smart -regulation/impact/ia_carried_o ut/docs/ia_2013/ia_meat_origin_labelling.pdf   
 
 
5 
 produkter (henholdsvis 53 og 43 mio. ton mælkeækvivalenter). Der anvendes en 
relativt mindre mængde mælk til fremstilling af pulver (skummetmælks -, sødmælks - 
og vallepulver) og smør (henholdsvis 12 og 35 mi o. ton mælkeækvivalenter). 
Handelen med disse produkter inden for EU er ikke desto mindre betydelig 
(henholdsvis 1,6 og 0,6 mio. ton), dog mindre betydelig end handelen med ost 
(3,6 mio. ton). Der forekommer mindre udsving i mængderne fra år til år afhængi gt 
af forsyningerne og markedsforholdene.  
Importen af mejeriprodukter er begrænset til den præferenceadgang, der er 
indrømmet visse tredjelande inden for rammerne af bi - eller multilaterale aftaler, 
mens ca. 10  % af produktionen går til eksport. Samlet se t er EU nettoeksportør af 
mejeriprodukter.  
Den årlige produktion af de typer kød, der er omhandlet i denne rapport, skønnes at 
udgøre blot 2  % af den samlede kødproduktion i EU. Produktionen af kanin -, heste - 
og vildtkød er på henholdsvis ca. 490  000, 73  000 og 131  000 ton (FAO, 2012), idet 
produktionstallene for de øvrige typer kød i denne rapport er væsentligt lavere. 
Handelen inden for EU omfatter for heste - og kaninkøds vedkommende næsten 
52 000 og 22  000 ton, idet der importeres ca. 25  000 ton hestekø d fra tredjelande, 
hovedsagelig Argentina, USA, Canada og Mexico, og over 7  000 tons kaninkød fra 
Kina. Importeret hjortekød kommer hovedsagelig fra New Zealand.  
3.4. EU's sporbarhedsordninger  
EU's sporbarhedsordning for fødevarer har til formål at sikre f ødevaresikkerheden og 
er ikke nødvendigvis egnet til at videreformidle oprindelsesoplysninger videre op i 
fødevarekæden:  
–  I henhold til fødevaresikkerhedsreglerne16 skal der registreres oplysninger "ét 
led tilbage og ét led frem" i fødevarekæden, dvs. fødev arevirksomhedsledere 
skal kunne identificere de virksomheder, som deres produkter er blevet leveret 
til, og de virksomheder, som de selv får leveret råvarer fra. For fødevarer af 
animalsk oprindelse gælder der mere detaljerede oplysningskrav17, uden at der 
dog er fastsat krav om systematisk angivelse af oprindelsesland eller 
herkomststed for de anvendte råvarer.  
– Produkter af animalsk oprindelse skal i henhold til artikel 5 og del I i bilag II til 
forordning (EF) nr. 853/200418 mærkes med et sundheds - eller 
identifikationsmærke, som viser, i hvilken virksomhed produktet sidst er 
produceret/forarbejdet/pakket, og den medlemsstat, hvor virksomheden er 
beliggende, men dette omhandler ikke nødvendigvis de anvendte råvarers 
oprindelse eller herkomststed.  
– Selv om de r findes identifikations - og registreringsordninger for levende dyr, 
fungerer de forskelligt for de forskellige arter, og de fleste af disse ordninger 
                                                            
16 Artikel 18 i Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om 
generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske 
Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (EFT L 31 af 1.2.2002, 
s. 1).  
17 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 931/2011 af 19. september 2011 om de 
sporbarhedskrav, der i henhold til Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/200 2 gælder 
for animalske fødevarer (EUT L 242 af 20.9.2011, s. 2).  
18 Europa -Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige 
hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 55).  
 
6 
 udgør ikke et tilstrækkeligt grundlag for formidling af fuldstændige 
oprindelsesoplysninger (født/opdrætt et/slagtet).  
– Når det gælder de typer kød, der er omhandlet i denne rapport, er det kun dyr af 
hestefamilien, der er omfattet af en identifikations - og registreringsordning. 
Dyr af hestefamilien skal ved transport inden for EU være ledsaget af et 
identifik ationsdokument eller pas i overensstemmelse med Kommissionens 
beslutning 2000/68/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 504/2008 om 
identifikation af dyr af hestefamilien der er født i eller importeret til Unionen. 
Denne ordning omfatter imidlertid ikke e n obligatorisk centraliseret database 
med henblik på sporing af dyrene. Der arbejdes i øjeblikket på at stramme op 
på registreringskravene, og der vil gælde nye krav fra og med 201619. 
 4. FORBRUGERNES HOLDNING  TIL OBLIGATORISK OPR INDELSESMÆRKNING AF MÆLK 
OG ANDRE TYPER KØD  
Ifølge en Eurobarometer -undersøgelse fra 201320 mener de fleste EU -borgere (84  %), 
at det er nødvendigt at oplyse om mælks oprindelse, uanset om mælken sælges som 
konsummælk eller anvendes som en ingrediens i et mejeriprodukt. Det samme gø r 
sig gældende for de typer kød, der er omhandlet i denne rapport, idet der er tale om 
88 % af de adspurgte forbrugere. Selv om der er bred enighed om, at der er behov for 
sådanne oplysninger, er der blandt forbrugerne stor forskel på, hvor præcise 
oplysni nger om begrebet "oprindelse" de forventer.  
Når det gælder mælk og mejeriprodukter, gav respondenterne udtryk for, at de 
foretrækker oplysninger om, hvilket land mælken er produceret eller forarbejdet i, 
mens de for køds vedkommende foretrækker oplysninger  om, hvor dyret er opdrættet 
og slagtet, idet de finder det mindre vigtigt at vide, hvor dyret er født. 
Respondenterne finder det mere hensigtsmæssigt at få oplysninger om, hvilken 
medlemsstat eller hvilket tredjeland der er tale om, end at få præciseret e n region 
eller blot "EU/ikke -EU".  
Forbrugerundersøgelser viser, at oprindelse er et vigtigt beslutningsgrundlag i 
forbindelse med køb af mælk og mejeri - og kødprodukter, men at pris, smag og bedst 
før-datoen/sidste anvendelsesdato spiller en vigtigere roll e. 
De fleste undersøgelser viser dog, at der er væsentlig forskel på forbrugernes 
præferencer fra medlemsstat til medlemsstat, og at der uoverensstemmelse mellem på 
den ene side deres interesse i oprindelsesmærkning og på den anden side villigheden 
til at betale for disse oplysninger. Så selv om forbrugerne gerne vil oplyses, er de 
ikke nødvendigvis rede til at købe produkter, der er dyrere som følge af angivelsen af 
disse oplysninger. Det er vanskeligt at vurdere, hvorvidt forbrugerne er villige til at 
betale, enten fordi den anvendte metode giver misvisende resultater, eller fordi 
forbrugernes svar på undersøgelser ikke altid afspejler deres reelle købsadfærd. 
Ifølge en Eurobarometer -undersøgelse fra 2013 var kun ca. halvdelen af forbrugerne 
villige til at  betale 1 -2 % mere for at få oprindelsesoplysninger på produkter omfattet 
af denne rapport.  
                                                            
19  Kommissionens gennem førelsesforordning (EU) 2015/262 af 17. februar 2015 om metoder til 
identifikation af dyr af hestefamilien, jf. Rådets direktiv 90/427/EØF og 2009/156/EF 
(hestepasforordningen) (EUT L 59 af 3.3.2015, s. 1).  
20 http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/eb_special_419_400_fr.htm   
 
7 
 5. SCENARIER OG MULIGHED ER MED HENSYN TIL OP RINDELSESMÆRKNING  
For konsummælk og mælk anvendt som en ingrediens  
Følgende scenarier blev undersøgt:  
– Scenario 1 - Status quo (frivillig oprindelsesmærkning)  
– Scenario 2 - Indførelse af obligatorisk oprindelsesmærkning angivet som 
"EU/ikke -EU" eller "EU/tredjeland"  
– Scenario 3 - Indførelse af obligatorisk oprindelsesmærkning med angivelse af 
den medlemssta t eller det tredjeland, hvor mælken blev a) produceret eller b) 
forarbejdet.  
For kød  
Følgende scenarier blev undersøgt:  
– Scenario 4 - Status quo (frivillig oprindelsesmærkning)  
– Scenario 5 - Indførelse af obligatorisk oprindelsesmærkning med angivelse af 
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er opdrættet i et længere 
tidsrum inden slagtning, samt slagtested  
– Scenario 6 - Indførelse af obligatorisk oprindelsesmærkning med angivelse af 
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er født, opdræ ttet og slagtet.  
Når det gælder kød fra vildtlevende vildt, blev der kun undersøgt ét scenarie, nemlig 
angivelse af jagtsted.  
Scenariet "EU/ikke -EU" (eller "EU/tredjeland") blev desuden forkastet som en 
mulighed for de kødtyper, der er omhandlet i denne r apport, grundet ringe interesse 
fra forbrugernes side i så bred en geografisk angivelse, hvilket blev bekræftet i 
forbindelse med undersøgelsen og konsekvensanalysen af obligatorisk 
oprindelsesmærkning af svine -, fåre - og gedekød og fjerkrækød21.  
Derudover  blev muligheden for obligatorisk mærkning med angivelse af region 
inden for EU også forkastet grundet de høje gennemførelsesomkostninger (som vil 
kræve oprettelse af mere detaljerede sporbarhedsordninger og en mere opdelt 
forsyningskæde) og manglen på en harmoniseret juridisk definition på dette 
geografiske niveau på EU -plan.  
6. ANALYSE AF VIRKNINGER , OMKOSTNINGER OG FORD ELE I DE FORSKELLIGE  
SCENARIER  
6.1. Indflydelse på forbrugernes adfærd  
Det er vanskeligt at vurdere, hvilken virkning oprindelsesmærkni ng har på 
forbrugerne ved hjælp af en cost -benefit -analyse. Oprindelsesmærkning giver 
forbrugerne yderligere information til at træffe kvalificerede valg vedrørende de 
fødevarer, de ønsker at købe og forbruge. Generelt har forbrugerne en tendens til at 
kæde oprindelsesmærkning sammen med en række positive egenskaber, bl.a. 
kvalitet.  
                                                            
21 http://ec.europa.eu/s mart-regulation/impact/ia_carried_out/docs/ia_2013/ia_meat_origin_labelling.pdf   
  
 
8 
 I status quo -scenariet med frivillig oprindelsesmærkning vil omfanget af oplysninger 
om oprindelse blive afstemt efter forbrugernes ønsker. Denne mulighed vil ikke 
opfylde forb rugernes ønske om systematisk angivelse af oprindelsesoplysninger, men 
vil i højere grad stemme overens med deres begrænsede villighed til at betale for 
obligatoriske oprindelsesoplysninger.  
Når de erhvervsdrivende vælger frivilligt at angive oprindelsesop lysninger opfattes 
dette som tilførsel af merværdi til produktet, hvilket har indflydelse på de 
købsbeslutninger, der træffes af forbrugere, som finder sådanne oplysninger 
relevante.  
For konsummælk og mælk anvendt som en ingrediens  
De scenarier, der går ud  på obligatorisk oprindelsesmærkning med angivelse af enten 
"EU/ikke -EU" eller "medlemsstat", indebærer systematisk oplysning af forbrugerne 
om oprindelse.  
Muligheden "EU/ikke -EU" gør det alene muligt at skelne mellem EU -produkter og 
produkter fra tredjel ande. Ifølge forbrugerne er denne type mærkning for generel og 
ikke værd at betale en højere pris for. Til gengæld giver oplysninger om 
oprindelsesmedlemsstat mere mening for forbrugerne, navnlig når der er tale om 
angivelse af, hvor mælk er produceret. Me jerierne foretrækker derimod, at det er 
forarbejdningsstedet, der anføres, hvilket er meget lettere at gennemføre.  
For kød  
Undersøgelser viser, at forbrugerne især er interesserede i at vide, hvor dyret er 
opdrættet og slagtet (eller nedlagt).  
Hvad angår hestekød har de seneste skandaler og den deraf følgende negative 
opfattelse af sektoren hos offentligheden udløst en række krav fra forskellige 
organisationers og institutioners side om mere omfattende oplysninger.  
6.2. Økonomiske virkninger  
6.2.1.  Fødeva revirksomhedernes driftsomkostninger  
Ifølge undersøgelsen vil nye obligatoriske mærkningskrav medføre yderligere 
omkostninger for fødevarevirksomhederne, hvilket ikke er tilfældet, når der er tale 
om frivillig mærkning, hvor driftsomkostningerne forbliver de samme.  
For konsummælk og mælk anvendt som en ingrediens  
De scenarier, der indebærer angivelse af "EU/ikke -EU" eller "medlemsstat" vil 
indebære driftsmæssige udfordringer og nødvendiggøre radikale tilpasninger, navnlig 
for mælkeingredienser af blandet op rindelse.  
Omkostningerne i forbindelse med mærkning af konsummælk vil afhænge af de 
regler, der opstilles, og af de enkelte mejeriers indretning. Angivelse af 
forarbejdningssted alene vil være ret simpelt, mens angivelse af produktionssted vil 
være en udfo rdring for forarbejdningsvirksomheder, der køber mælk af forskellig 
oprindelse. Gennemførelsen af en sådan mærkning vil derfor resultere i yderligere 
driftsomkostninger. Eftersom et givet produkt kan indeholde råvarer af blandet 
oprindelse, kan omkostninge rne variere alt efter, hvor mange 
medlemsstater/tredjelande der skal føres på mærkningen. Hvis denne mulighed 
bibeholdes, vil der være behov for yderligere tekniske undersøgelser for at bestemme 
tolerancerne og de nedre grænser for, hvornår oprindelsesmedl emsstaten skal 
anføres.  
 
9 
 I modsætning til mælk beregnet til direkte konsum er det tilsyneladende i praksis 
langt vanskeligere at angive oprindelsesoplysninger for mælk, der anvendes som en 
ingrediens i mejeriprodukter, og derfor også dyrt, navnlig når der e r tale om stærkt 
forarbejdede mejeriprodukter med flere forarbejdningsfaser og transport af 
mælkeingredienser over lange afstande. For fødevarevirksomheder, der anvender 
mælkeingredienser af forskellig oprindelse, vil der blive tale om følgende ulemper:  
– De mest relevante udgiftsposter, der er beskrevet i undersøgelsen, vedrører 
tilpasning af praksis med hensyn til indkøb af råvarer, eventuelt ændringer i 
sammensætningen af leverandører, overgang til mindre produktionsbatcher, 
tilpasning af produktionsproce ssen med henblik på adskillelse af materialer af 
forskellig oprindelse i virksomheden, tilpasning af emballerings -
/mærkningssystemer og indførelse/tilpasning af sporbarhedsordninger.  
– Omkostningerne kan variere afhængigt af driftssituationen i de enkelte 
fødevarevirksomheder, det/den pågældende mejeriprodukt/mælkeingrediens og 
de sporbarhedsordninger, der er indført.  
Analysen viser, at ekstraomkostningerne sandsynligvis vil variere fra helt 
ubetydelige i nogle tilfælde til op mod 8  % af produktionsomkostni ngerne på 
forarbejdningsniveauet, idet nogle virksomheder påstår, at omkostningerne kan nå op 
på 45  % under særlig ugunstige omstændigheder.  
For kød  
– Omkostningerne vil være relativt ubetydelige (mindre end 3  %) sammenlignet 
med engrosprisen og variere afh ængigt af virksomhedens størrelse og 
beliggenhed. Større virksomheder, der køber deres varer på EU -markedet eller 
fra et enkelt tredjeland, vil lettere kunne absorbere omkostningerne. I disse 
omkostninger vil indgå bestræbelserne på at styrke sporbarheden i de 
foregående led, dvs. i forarbejdnings - og forsyningskæden.  
– Jo mere komplekse mærkningsregler desto dyrere bliver det at tilpasse 
identifikationsordningerne for levende dyr.  
– Virksomheder, der forarbejder kød af forskellig oprindelse, vil formodentlig 
strømline deres indkøbspraksis med henblik på at købe råvarer af samme 
oprindelse for at reducere driftsomkostningerne.  
6.2.2.  Konkurrenceevne, handel og investeringsstrømme  
Ifølge de konsulenter, der har udarbejdet undersøgelsen, kan obligatorisk 
oprinde lsesmærkning muligvis få den følge, at forbrugerne i højere grad køber 
indenlandsk producerede produkter. Der vil således ske en vis renationalisering af 
det indre marked.  
For konsummælk og mælk anvendt som en ingrediens  
– I scenariet "EU/ikke -EU" forventes der ikke de store ændringer for det indre 
marked. Forarbejdningsvirksomhederne vil sandsynligvis koncentrere deres 
indkøb af mælkeingredienser på færre leverandører for at undgå besværet med 
at skulle anføre råvarer fra forskellige EU -medlemsstater og tred jelande, 
hvilket meget vel kan få konsekvenser for den internationale samhandel.  
– Afsætningsmulighederne for mælk og mælkeingredienser af blandet oprindelse 
vil blive begrænset, hvis det bliver obligatorisk at oplyse om, hvilke 
medlemsstater råvarerne komm er fra. Fødevarevirksomhederne kommer 
 
10 
 sandsynligvis til at skulle betale en højere pris for råvarerne, i takt med at deres 
samlede forsyningsgrundlag bliver indskrænket.  
For kød  
– Virkningerne af de forskellige scenarier vil være begrænsede for de fleste af de 
typer kød, der er omhandlet i denne rapport. Ændringerne i forsyningskæden 
for hestekød vil derimod kunne resultere i en segmentering af samhandelen 
inden for EU og et fald i antallet af mellemled. Desuden vil 
fødevarevirksomhederne måske finde det mere  omkostningseffektivt at tilpasse 
deres indkøbsstruktur (valg af leverandør, batchstørrelser, færre mellemled) 
end at forbedre deres interne sporbarhedsordninger for at kunne samarbejde 
med leverandører fra forskellige lande.  
– Obligatorisk oprindelsesmærkni ng vil navnlig få indvirkning på de tredjelande, 
der i dag eksporterer uforarbejdet kød til EU. Der foregår stort set ingen 
samhandel med tredjelande om småvildt og kød af fuglevildt, og samhandelen i 
EU er meget begrænset.  
6.2.3.   Administrative byrder f or virksomhederne  
For fødevarevirksomhederne vil de yderligere administrative omkostninger skyldes 
behovet for at registrere oprindelsen af de forskellige forsyninger og for at tilpasse 
deres sporbarhedsordninger.  
Virkningen vil generelt være mindre for små mejerier, der er afhængige af lokale 
forsyninger, end for store virksomheders opsamlingssteder. Små slagterier og 
opskæringsvirksomheder, der almindeligvis køber dyrene lokalt, vil heller ikke skulle 
ændre deres indkøbsstruktur væsentligt, og der vil d erfor ikke påløbe høje 
meromkostninger. Det vil følgelig være de mejerier/slagterier, der driver virksomhed 
i grænseområder, og dem, der ligger i områder, som ikke er selvforsynende med rå 
mælk/kød, der kommer til at bære den største byrde.  
Det skønnes i u ndersøgelsen, at der ikke vil ske nogen ændring af byrden i forhold til 
den nuværende situation, hvis det forbliver frivilligt at angive 
oprindelsesoplysninger, og at byrden kun vil ændres en smule, hvis det bliver 
obligatorisk at angive oprindelsesmedlems stat på konsummælk.   
Der kan derimod forventes en væsentligt større byrde, hvis der skal gives oplysninger 
om oprindelsesmedlemsstat for stærkt forarbejdede og sammensatte produkter, som 
f.eks. yoghurt og mælkebaserede desserter. En tung kontrolbyrde vil få 
fødevarevirksomhederne til at købe deres mælk fra færre lande, hvilket vil være til 
skade for det indre marked.  
For de typer kød, der er omhandlet i denne rapport, mener de konsulenter, der har 
udarbejdet undersøgelsen, at det vil lykkes virksomhederne at reducere de yderligere 
enhedsomkostninger, når den nødvendige tilpasningsperiode er overstået, navnlig når 
det gælder de administrative omkostninger. Virkningen vil kun være mærkbar for 
virksomheder i hestekødssektoren, idet der vil være store forskelle  mellem heste, der 
opdrættes til kødproduktion i særlige opdrætssystemer (af begrænset kvantitativ 
betydning) og resten.  
 
11 
 6.2.4.  Byrden for de offentlige myndigheder  
Selv om undersøgelsen ikke indeholder udspecificerede tal, fremgår det, at 
kontrolomkostningerne kun vil stige en smule, hvis der indføres obligatorisk 
mærkning af konsummælk i form af angivelse af "EU/ikke -EU".  
Hvis det gøres obligatorisk at anføre medlemsstaten, vil omkostningerne være højere 
og afhænge af detaljeringsgraden af  de oprindelsesoplysninger, der skal gives, dvs. 
stedet for opdræt/produktion eller forarbejdning/slagtning.  
Det vil være meget dyrt at gennemføre krav om angivelse af oplysninger om 
"født/opdrættet/slagtet" for hestekød. Den nuværende sporbarheds - og 
identifikationsordning giver heller ikke altid de kompetente myndigheder 
fyldestgørende oplysninger om, hvor en hest er født og opdrættet.  
Generelt vil den større byrde resultere i et behov for mere personale til at foretage 
dokumentkontrol. Hvis de midler, der afsættes til kontrolmyndighederne over 
statsbudgetterne, ikke øges, vil den forventede stigning i tidsforbruget blandt 
medarbejdere kunne resultere i nedsat kontrolhyppighed eller ændrede prioriteringer, 
hvilket også kan indebære en øget risiko for svi ndel. Byrden for de offentlige 
myndigheder vil dog kunne lettes, hvis der indføres gebyrer for gennemførelsen af 
offentlig kontrol. Fødevarevirksomhederne vil normalt overføre disse omkostninger 
på de efterfølgende led i kæden i form af højere priser.  
6.2.5. Omkostninger for forbrugerne  
Status quo vil sandsynligvis ikke resultere i en generel prisstigning. I de tilfælde, 
hvor der anføres oprindelsesoplysninger, vil meromkostningerne i forbindelse 
hermed almindeligvis blive væltet over på forbrugerne med sæ rlig højt prissatte 
produkter til følge.  
Angivelse af obligatoriske oprindelsesoplysninger på medlemsstatsniveau forventes 
at resultere i øgede omkostninger, som formodentlig hovedsagelig vil blive væltet 
over på forbrugerne og i en vis grad også på produc enterne. De nøjagtige 
procentsatser vil variere, alt efter hvilken sektor og hvilken medlemsstat der er tale 
om, samt efter graden af vertikal integration og markedskoncentration.  
6.2.6.  Miljømæssige og sociale konsekvenser  
Disse konsekvenser er ikke anal yseret i forbindelse med undersøgelsen. Det må dog 
formodes, at forbrugerne - hvis der gives mere udførlige oplysninger om et produkts 
oprindelse - vil foretrække "lokale fødevarer" eller måske endda aktivt nægte at købe 
produkter fra andre lande. Dette ka n få konsekvenser for transporten af levende dyr, 
rå mælk, mælkeingredienser og mejeri -/kødprodukter. Om dette vil være positivt for 
miljøet (f.eks. i form af en reduktion af drivhusgasemissionerne) er umuligt at 
vurdere, eftersom størstedelen af samhandel en inden for EU foregår mellem 
nabolande, hvor distancen faktisk kan være kortere, end det er tilfældet inden for 
grænserne af nogle medlemsstater. Alle scenarier bortset fra frivillig mærkning kan 
øge omfanget af spild en smule.  
Ethvert tiltag til at gøre  det obligatorisk at oplyse oprindelsesmedlemsstat på 
mærkningen kan også fremme et købsmønster, som i stigende grad er rettet mod 
lokale produkter (og dermed ændrede forbrugsmønstre), fjernelse af mellemled og 
ændret praksis med hensyn til indkøb af råvar er og forarbejdning. Der kan endog 
blive tale om en afsmittende effekt på beskæftigelsen, hvis højere priser giver sig 
udslag i en nedgang i forbruget.  
 
12 
 6.3. Fordele og ulemper ved de forskellige former for obligatorisk 
oprindelsesmærkning af mælk, mælk an vendt som en ingrediens i 
mejeriprodukter og andre typer kød  
Nedenstående tabel giver en oversigt over fordele og ulemper ved de forskellige 
former for oprindelsesmærkning:  
– For konsummælk og mælk anvendt som en ingrediens:  
Obligatorisk oprindelsesmærkning   Fordele  Ulemper  
Mælk  Sted for første 
forarbejdning   Lave omkostninger 
(< 1 %)  Ingen oplysninger om 
den rå mælks 
oprindelse.  
Produktionssted   Lave omkostninger 
(< 1 %) 
 Brugbare 
oplysninger til 
forbrugerne på 
medlemsstats -
/landeniveau   Behov for yderligere 
sporbarhedsordninge
r hos virksomheder, 
der køber mælk af 
forskellig oprindelse  
 En teknisk udfordring, 
hvis der er tale om 
mere end ét 
oprindelsesland  
 Indvirkning på den 
grænseoverskridende 
samhandel  
 Behov for at 
fastlægge 
minimumstolerancer 
for mælk af forskellig 
oprindelse  
Mælk anvendt 
som en 
ingrediens i 
mejeriprodukter  Sted for første 
forarbejdning af den 
rå mælk   Lave omkostninger 
(<1 %), hvis 
modellen "EU/ikke -
EU" vælges, 
undtagen for stærkt 
forarbejdede 
produkter  
  Ingen oplysninger om 
mælkens oprindelse  
 Behov for yderligere 
sporbarhedsordninge
r hos virksomheder, 
der køber mælk af 
forskellig oprindelse  
 En teknisk udfordring, 
hvis der er tale om 
mere end ét 
oprindelsesland  
 Indvirkning på 
handelsstrømmene  
 Behov for at 
fastlægge 
minimumstolerancer 
for mælk af forskellig 
oprindelse  
 Høje omkostninger, 
hvis der skal angives 
flere 
oprindelseslande (op 
til 8 % på 
medlemsstatsniveau 
 
13 
 og op til 45  % på 
virksomhedsniveau)  
Produktionssted  Brugbare 
oplysninger til 
forbrugerne på 
medlemsstats -
/landeniveau   Behov for yderligere 
sporbarhedsordninge
r hos virksomheder, 
der køber mælk af 
forskellig oprindelse  
 En særlig stor 
udfordring, hvis der 
er tale om mere end 
ét oprindelsesland  
 Indvirkning på 
handelsstrømmene  
 Behov for at 
fastlægge 
minimumstolerancer 
for mælk af forskellig 
oprindelse  
 Høje omkostninger, 
hvis der skal angives 
flere 
oprindelseslande (op 
til 8 % på 
medlemsstatsniveau 
og op til 45  % på 
virksomhedsniveau)  
– For de typer kød, der er omhandlet i undersøgelsen:  
Obligatorisk oprindelsesmærkning  Fordele  Ulemper  
Hestekød  Fødested + opdrætssted + 
slagtested   Forbrugerne 
sikres brugbare 
oplysninger på 
medlemsstats -
/landeniveau  
 Styrker 
forbrugernes 
tillid   Behov for flere 
sporbarhedsordninge
r 
 En udfordring at 
angive fødested, hvis 
reglerne om 
identifikation ikke 
overvåges ordentligt  
 En udfordring, når der 
er tale om flere 
opdrætssteder  
 Begrænset 
anvendelse, fordi der 
ikke forhandles store 
mængder 
færdigpakket 
hestekød  
Stedet for 
minimumsopdrætsperioden 
inden slagtning + 
slagtestedet   Sætter større 
fokus på de 
sidste stadier af 
dyrets liv   Behov for flere 
sporbarhedsordninge
r 
 Behov for at 
fastlægge en 
minimumsopdrætspe
riode i dyrets 
 
14 
 livscyklus  
 Begrænset 
anvendelse, fordi  der 
ikke forhandles store 
mængder 
færdigpakket 
hestekød  
Kaninkød +  
Kød fra 
opdrættet vildt 
og fulgevildt  
 Fødested + opdrætssted + 
slagtested   Forbrugerne 
sikres brugbare 
oplysninger på 
medlemsstats -
/landeniveau   Fødested:  Ikke vigtigt 
for korte 
produktionscyklusser  
 Behov for yderligere 
identifikationsordning
er 
 Flere 
sporbarhedsordninge
r 
 Mulig indvirkning på 
handelsstrømmene  
Stedet for 
minimumsopdrætsperioden 
inden slagtning + 
slagtestedet   Sætter større 
fokus på 
opdrætsstadiet 
og endeligt 
slagtested  
 Forbrugerne 
sikres brugbare 
oplysninger på 
medlemsstats -
/landeniveau   Flere 
sporbarhedsordninge
r 
 Behov for et 
fastlægge en 
minimumsopdrætspe
riode i dyrets korte 
livscyklus   
 Mulig indvirkning på 
handelsstrømmene  
Kødt fra 
vildtlevende 
vildt og 
fuglevildt  Jagtsted   
 Forbrugerne 
sikres brugbare 
oplysninger på 
medlemsstats -
/landeniveau   Flere 
sporbarhedsordninge
r 
 Mulig indvirkning på 
handelsstrømmene  
 Begrænset 
anvendelse, fordi der 
ikke forhandles store 
mængder 
færdig pakket kød af 
denne type.  
7. KONKLUSIONER  
Når det gælder de produkter, der er omhandlet i denne rapport, har forbrugerne i 
øjeblikket mulighed for at vælge mælk og kødprodukter, som 
fødevarevirksomhederne har mærket med oprindelsesoplysninger på frivillig basis. 
Dette kunne være en passende løsnin g, som ikke indebærer yderligere byrder for 
fødevareindustrien eller myndighederne.  
Obligatorisk mærkning vil resultere i en tungere administrativ byrde for de fleste af 
de produkter, der er vurderet i forbindelse med denne rapport, og spørgsmålet er 
derfor, om forholdet mellem omkostninger og fordele berettiger obligatorisk 
angivelse af oprindelse.  
 
15 
 Der er desuden konstateret følgende i forbindelse med denne rapport:  
– Selv om forbrugerne er interesserede i at vide, hvor mælk, mælk anvendt som 
en ingrediens  i mejeriprodukter og de typer kød, der er omhandlet i rapporten, 
kommer fra, er de kun i begrænset omfang villige til at betale for disse 
oplysninger.  
– Hvad angår obligatorisk oprindelsesmærkning foretrækker forbrugerne 
tilsyneladende, at oplysningerne gi ves på medlemsstatsniveau.  
– Overordnet set vil omkostningerne ved at angive oprindelsen af mælk være 
beskedne, men de vil blive fordelt ulige på de forskellige mejerier, idet nogle 
vil være nødt til at indføre yderligere sporbarhedsordninger med betydelige 
meromkostninger til følge – her er navnlig tale om mejerier i grænseområder 
eller i områder, som ikke er selvforsynende med mælk.  
– Undersøgelsen viser, at indførelse af obligatorisk oprindelsesmærkning af 
mælk anvendt som en ingrediens i mejeriprodukter kan  have skadelige 
økonomiske virkninger, nødvendiggøre yderligere sporbarhedsordninger og 
være meget besværlig at gennemføre for stærkt forarbejdede produkter.  
– Indførelse af obligatorisk oprindelsesmærkning af de typer kød, der er 
omhandlet i denne rapport, vil medføre yderligere driftsomkostninger.