Meddelelse i medfør af artikel 114, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde — nationale foranstaltninger, der er strengere end bestemmelserne i en EU-harmoniseringsforanstaltning

(EØS-relevant tekst)

(2020/C 42/02)

(1) Ved brev af 29. november 2019, som Kommissionen modtog den 29. november 2019, meddelte Tyskland Kommissionen, at landet ønsker at opretholde nationale bestemmelser om fyrede kedler til fast brændsel. Den pågældende nationale bestemmelse har følgende ordlyd: — Afsnit 5, punkt 1, i den tyske bekendtgørelse om små og mellemstore fyringsanlæg [Verordnung über kleine und mittlere Feuerungsanlagen] af 26. januar 2010 (herefter »1. BImSchV«), hvori der fastsættes emissionsgrænseværdier for partikler. Heri afviges fra de værdier og målemetoder, der finder anvendelse fra 1. januar 2020 i henhold til Kommissionens forordning (EU) 2015/1189 af 28. april 2015 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF for så vidt angår krav til miljøvenligt design af kedler til fast brændsel (»forordning (EU) 2015/1189«). — Afsnit 4, punkt 1, i 1. BImSchV, sammenholdt med afsnit 3, der indeholder en udtømmende liste over de brændsler, der må anvendes i fyringsanlæg. Forordning (EU) 2015/1189 indeholder ikke en sådan udtømmende liste. — Ifølge afsnit 5, punkt 4, i 1. BImSchV kræves det, at varmtvandsbeholdere skal leveres med kedler til fast brændsel. Forordning (EU) 2015/1189 indeholder ikke et sådant krav. — Afsnit 14 og afsnit 15, punkt 1, i 1. BImSchV vedrører overvågning af nye og væsentligt ændrede forbrændingsenheder. Ved forordning (EU) 2015/1189 (1) pålægges krav på det tidspunkt, hvor kedler til fast brændsel bringes i omsætning, og den indeholder ingen bestemmelser om yderligere overvågning heraf.

(2) Ved Kommissionens forordning (EU) 2015/1189 vedrørende gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF af 21. oktober 2009 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter er der fastsat harmoniserede regler for krav til miljøvenligt design af kedler til fast brændsel. Ifølge direktiv 2009/125/EF skal der fastlægges krav, som de energirelaterede produkter, der er omfattet af gennemførelsesforanstaltninger, skal opfylde for at blive bragt i omsætning og/eller taget i brug. Det bidrager til bæredygtig udvikling ved at øge energieffektiviteten og miljøbeskyttelsesniveauet, mens det samtidig øger energiforsyningssikkerheden. Direktivet bygger på artikel 95 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som nu er blevet til artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Ifølge direktivets artikel 6, stk. 1, må medlemsstaterne ikke på deres område på grundlag af krav til miljøvenligt design med hensyn til de parametre for miljøvenligt design, der er omhandlet i samme direktivs bilag I, del 1, og som er omfattet af den gældende gennemførelsesforanstaltning, forbyde, begrænse eller hindre omsætning og/eller ibrugtagning af et produkt, der opfylder alle de relevante bestemmelser i den for produktet gældende gennemførelsesforanstaltning, og som er forsynet med CE-mærkning. Formålet med Kommissionens forordning (EU) 2015/1189 er at fastsætte krav til miljøvenligt design af kedler til fast brændsel, herunder grænseværdier for emission af partikler. Den kombinerede virkning af kravene til miljøvenligt design, som er fastsat i denne kommissionsforordning og Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/1187 af 27. april 2015 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/30/EU for så vidt angår energimærkning af kedler til fast brændsel og pakker med kedel til fast brændsel, supplerende varmeforsyningsanlæg, temperaturstyring og solvarmekomponenter (2), skønnes senest i 2030 at ville føre til en reduktion af de årlige emissioner af partikler på 10 kiloton. For kedler til fast brændsel med en nominel nytteeffekt på 500 kilowatt eller derunder fastsættes det i Kommissionens forordning (EU) 2015/1189, at årsemissionerne af partikler ved rumopvarmning fra 1. januar 2020 højst må være 40 mg/m3 for automatisk fyrede kedler og højst 60 mg/m3 for manuelt fyrede kedler, udtrykt standardiseret til en tør røggas ved 10 % ilt og standardbetingelser ved 0 °C og 1 013 millibar.1 013 millibar.

(3) 1. BImSchV trådte i kraft den 22. marts 2010 og gælder for små og mellemstore fyringsanlæg, herunder kedler til fast brændsel med en nominel nytteeffekt på 500 kW eller derunder. Deri fastsættes det, at emissionen af partikler — ved fuld last for forbrændingsenheder til fast brændsel med en nominel varmeeffekt på 4 kilowatt eller derover for så vidt angår enheder, der er bygget efter den 31. december 2014 — ikke må overstige 20 mg/m3 standardiseret til et volumenindhold af ilt på 13 %.

(4) Tyskland finder, at de eksisterende nationale bestemmelser er strengere end bestemmelserne i Kommissionens forordning (EU) 2015/1189, og at deres opretholdelse er begrundet såvel i vigtige behov som omhandlet i artikel 36 i TEUF, navnlig beskyttelsen af menneskers sundhed, som hensynet til miljøbeskyttelsen. Tyskland påpeger, at lempelsen af det ambitionsniveau, som er fastsat i 1. BImSchV, vil bringe luftkvaliteten i Tyskland i fare, hvilket er i modstrid med målet om at forbedre de miljømæssige egenskaber for kedler til fast brændsel. Forringelsen af luftkvaliteten ville være i modstrid med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa, som i dettes artikel 12 pålægger medlemsstaterne at holde niveauet af partikler under grænseværdierne og bestræbe sig på at bevare den bedste luftkvalitet, der er forenelig med en bæredygtig udvikling. Tyskland understreger også, at anvendelsen af de grænseværdier, der er fastsat i Kommissionens forordning (EU) 2015/1189 for så vidt angår emissionen af partikler, også vil bringe landets evne til at opfylde sine forpligtelser i henhold til Europa (3)-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2284 af 14. december 2016 om nedbringelse af nationale emissioner af visse luftforurenende stoffer i fare. Tyskland finder, at det nuværende niveau for beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed samt beskyttelse af planter, jf. artikel 36 i TEUF, ikke kan opretholdes i Forbundsrepublikken Tyskland, hvis kravene i Kommissionens forordning (EU) 2015/1189 anvendes. (4)

(5) Kommissionen vil behandle Tysklands meddelelse i overensstemmelse med artikel 114, stk. 4 og 6, i TEUF. I artikel 114, stk. 4, er det fastsat, at hvis en medlemsstat, efter at der er vedtaget en EU-harmoniseringsforanstaltning, ønsker at opretholde strengere nationale bestemmelser, som er begrundet i vigtige behov, hvortil der henvises i artikel 36 i TEUF, eller som vedrører miljøbeskyttelse eller beskyttelse af arbejdsmiljøet, giver den Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og om grundene til deres opretholdelse. Kommissionen skal inden 6 måneder efter meddelelsen bekræfte eller forkaste de tyske bestemmelser. I løbet af denne periode vil Kommissionen konstatere, om de tyske bestemmelser kan betragtes som foranstaltninger, der eksisterede før harmoniseringen, og som afviger fra harmoniseringsreglerne. I så fald skal Kommissionen konstatere, om opretholdelsen af bestemmelserne er begrundet i vigtige behov, jf. artikel 36 i TEUF eller vedrørende miljøbeskyttelse, hvorvidt de udgør et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen, og hvorvidt de skaber en unødvendig og uforholdsmæssig hindring for det indre markeds funktion.

(6) Eventuelle bemærkninger til nærværende meddelelse sendes til Kommissionen inden 30 dage efter dens offentliggørelse. Bemærkninger, der indsendes efter fristen, tages ikke i betragtning.

(7) Yderligere oplysninger om den tyske meddelelse fås ved henvendelse til: European Commission Directorate-General for Energy DG ENER — Unit C4 Energy Efficiency: Buildings and products Tlf. +32 22983831 E-mail: ENER-C4-SECRETARIAT@ec.europa.eu

(1) EUT L 193, 21.7.2015, s. 100.

(2) EUT L 193, 21.7.2015, s. 43.

(3) EUT L 152, 11.6.2008, s. 1.

(4) EUT L 344, 17.12.2016, s. 1.