EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 5.7.2016 COM(2016) 446 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG REVISIONSRETTEN Årlig forvaltnings- og effektivitetsrapport vedrørende EU-budgettet for 2015



Indholdsfortegnelse Indledning Effektivitet og resultater 1.1. Effektivitet som midtpunkt for Juncker-Kommissionens arbejde 1.2. Sammenfatning af fremskridtene 1.3 Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse (udgiftsområde 1A) 1.3.1 Gennemførelsen af 2014-2020-programmerne 1.3.2 Resultater af programmerne under FFR 2007-2013 1.4 Økonomisk, social og territorial samhørighed (udgiftsområde 1B) 1.4.1 Gennemførelsen af 2014-2020-programmerne 1.4.2 Resultater af 2007-2013-programmerne 1.5 Bæredygtig vækst: naturressourcer (udgiftsområde 2) 1.5.1 Oplysninger om gennemførelsen af 2014-2020-programmerne 1.5.2 Resultater af 2007-2013-programmerne 1.6 Sikkerhed og medborgerskab (udgiftsområde 3) 1.6.1 Gennemførelse af programmerne under FFR 2014-2020 1.6.2 Resultater af programmerne under FFR 2007-2013

1.7 Et globalt Europa (udgiftsområde 4) 1.7.1 Gennemførelsen af 2014-2020-programmerne 1.7.2 Resultater af 2007-2013-programmerne Konklusioner vedrørende effektivitet og resultater Forvaltningsmæssige resultater 2.1 Opfyldelse af de interne kontrolmål 2.1.1. Styring af risici med hensyn til lovlighed og formel rigtighed: risikobeløbet ved afslutningen 2.1.2. Kontrol med omkostningseffektivitet og forenkling 2.1.3. Strategier for bekæmpelse af svig 2.2 Forvaltningserklæring 2.3 Den sikkerhed, der opnås gennem arbejdet i den interne revisionstjeneste (IAS) 2.4 Opfølgning på decharge og eksterne revisionshenstillinger Konklusion vedrørende forvaltningsmæssige resultater



Indledning EU-budgettet gør det gennem samarbejde muligt for europæere at tackle fælles udfordringer på både europæisk og internationalt plan. EU-budgettet, der tegner sig for ca. 1 % af EU's bruttonationalprodukt og 2 % af de offentlige udgifter i EU, anvendes sammen med de nationale budgetter og andre politiske og reguleringsmæssige værktøjer på europæisk plan til at hjælpe EU med at nå sine strategiske mål. Det bidrager navnlig til gennemførelsen af de politiske prioriteter, som formand Juncker har opstillet. Disse prioriteter afspejler de centrale udfordringer, som den europæiske økonomi og det europæiske samfund står over for, og er referencepunktet for alle Kommissionens aktiviteter. De supplerer i høj grad målene i Europa 2020-strategien for vækst og beskæftigelse, der blev lanceret i 2010, og hvori der blev opstillet en række overordnede mål for beskæftigelse, forskning og udvikling, klimaændringer og energi, uddannelse, bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse, som skulle nås inden 2020. Disse fælles mål udgør en køreplan for indsatsen på europæisk og nationalt plan og udmøntes i retningslinjer for medlemsstaterne via den europæiske semesterproces.

Den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2014-2020 og de hertil knyttede finansielle programmer har til formål at støtte gennemførelsen af Europa 2020-målene. For at styrke forbindelsen mellem udgifter og politiske mål omfatter FFR 2014-2020 et omfattende sæt resultatindikatorer. Disse indikatorer gør det muligt at måle fremskridtene inden for hvert program udtrykt som deres resultater og bidrag til de endelige resultater og virkninger for den økonomiske vækst og de europæiske borgeres velfærd. Den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport vedrørende EU-budgettet for 2015 kombinerer to former for rapporter, nemlig den evalueringsrapport, der skal udarbejdes i overensstemmelse med artikel 318 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og den sammenfattende rapport, der skal udarbejdes i henhold til artikel 66, stk. 9, i finansforordningen. Rapporten, der samler oplysninger om EU-budgettets effektivitet og forvaltning, giver et samlet billede af, hvordan EU-budgettet støtter EU's politiske prioriteter, og den rolle, Kommissionen spiller i forbindelse med skabelsen af en effektivitetskultur og sikringen og fremme af de højeste standarder for budgetforvaltning. Rapporten, der både omfatter en vurdering af overholdelsen og resultaterne, er en vigtig del af Kommissionens bidrag til den årlige dechargeprocedure. Bidraget fra EU's 2015-budget til gennemførelsen af politikker og krisestyring I 2015 gjorde Kommissionen betydelige fremskridt med ti politiske prioriteter, som var identificeret i formand Junckers politiske retningslinjer. Investeringsplanen for Europa til 315 mia. EUR giver et tiltrængt løft til investeringer i job og vækst. Endvidere er der i de vigtigste strategiske forslag på områder som energiunionen, kapitalmarkedsunionen og det digitale indre marked sat en kurs for et dybere og mere åbent indre marked og større økonomisk dynamik. 2015 var også et år, hvor Kommissionen hurtigt og fuldt og helt reagerede på en række større udfordringer for den europæiske økonomi og det europæiske samfund, navnlig den aktuelle flygtningekrise, terrorangreb og ustabilitet i Europas nabolande, stor arbejdsløshed og et trægt økonomisk opsving, finansiel ustabilitet i Grækenland og de økonomiske følger af det russiske forbud mod import af landbrugsprodukter og forarbejdede fødevarer. Denne vanskelige situation var udgangspunktet for, hvordan EU-budgettet blev gennemført i hele 2015. Tacklingen af disse store udfordringer krævede en kombination af politisk lederskab og strategisk anvendelse af EU-budgettet. I tråd med de politiske prioriteter blev EU-budgettet orienteret mod at maksimere dets bidrag til skabelsen af job, vækst og investeringer. Den vellykkede gennemførelse af Horisont 2020-programmerne, fremrykningen af ressourcer til finansielle instrumenter, der yder finansiering til SMV'er, fremskyndelsen af betalinger til støtte for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, mobiliseringen af Erasmus+-programmet, oprettelsen af Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer og "solidaritetspakken" illustrerer, hvordan budgettet hurtigt og effektivt blev mobiliseret til støtte for de politiske prioriteter. Flygtningekrisen skaber udfordringer for EU i et hidtil uset omfang. Selv om det er klart, at flygtningekrisen ikke kun vil blive tacklet ved tildeling af supplerende finansielle midler, og at EU endvidere kun vil være i stand til at bidrage marginalt til de globale finansielle behov på dette område, er en strategisk tilgang til finansiering absolut nødvendig i kombination med de politiske instrumenter, som EU råder over. EU's reaktion på flygtningekrisen er et klart eksempel på, hvordan EU-budgettet blev anvendt som led i en flerfacetteret reaktion på en meget alvorlig udfordring. I 2015 fremlagde Kommissionen den europæiske dagsorden om migration, hvori der blev redegjort for en omfattende plan for reduktion af incitamenterne til ulovlig migration, redning af liv og sikring af EU's ydre grænser. Den indebærer udvikling af en stærk asylpolitik og en ny politik for lovlig indvandring. Kommissionen fremlagde også den europæiske dagsorden om sikkerhed som grundlag for EU's samarbejde og fælles aktion vedrørende sikkerhed i de næste fem år med henblik på at skabe et reelt område med intern sikkerhed i EU. Finansieringen til tackling af flygtningekrisen blev forhøjet med 50 % og beløb sig til 3,7 mia. EUR i 2015 og over 10 mia. EUR for perioden 2015-2016. Denne supplerende finansiering styrkede Triton- og Poseidonoperationerne i Middelhavet samt Frontex', EASO's og Europols kapacitet. Den omfatter også nødforanstaltninger internt i EU og støtter oprettelsen af en ordning for omfordeling af flygtninge væk fra frontlinjemedlemsstaterne. Ved at tredoble finansieringen til havpatruljer på migrationsruterne i det centrale og østlige Middelhav bidrog EU til at redde over 252 000 liv i 2015 og yderligere 100 000 i midten af 2016. EU fordoblede også sin indsats for at bekæmpe smuglere og optrævle grupper af menneskesmuglere. Ud over aktioner til tackling af tilstrømningen blev EU-budgettet også anvendt til at afdække årsagerne til migration gennem direkte humanitær støtte til Syrien, Irak og andre nabolande (Tyrkiet, Libanon, Jordan), oprettelsen af to trustfonde og en finansieringsfacilitet med henblik på at skabe en ramme for den praktiske gennemførelse af foranstaltningerne. Den Europæiske Unions regionale trustfond som reaktion på den syriske krise, der blev støttet med 570 mio. EUR fra EU-budgettet, vil tilvejebringe en sammenhængende og styrket bistandsindsats over for krisen i Syrien i regional målestok. Den vil imødekomme de syriske flygtninges behov for hjælp og hurtig normalisering af forholdene i nabolandene samt i værtssamfundene og hos værtsadministrationerne. Kommissionen har på tilsvarende vis lanceret en nødtrustfond for stabilitet, der tager fat på de grundlæggende årsager til ulovlig migration og fordrevne personer i Afrika. Denne trustfond består af 1,8 mia. EUR fra EU-budgettet og Den Europæiske Udviklingsfond kombineret med bidrag fra EU-medlemsstaterne og andre donorer. EU's facilitet for flygtninge i Tyrkiet blev oprettet med det formål at koordinere i alt 3 mia. EUR til støtte for flygtninge i Tyrkiet og deres værtssamfund. 1 mia. EUR af denne bistand vil blive finansieret over EU-budgettet. Faciliteten har ydet tilskud og anden finansiel støtte siden den 1. januar 2016. Takket være streng overvågning af gennemførelsen, store omfordelingsbestræbelser og en positiv udvikling på indtægtssiden krævede merudgifterne i 2015 ikke yderligere opkrævning af egne indtægter fra medlemsstaterne. 2015-budgettet blev gennemført fuldt ud og bragt tilbage på et bæredygtigt spor takket være den gradvise afvikling af puklen af ubetalte regninger fra den foregående programmeringsperiode i overensstemmelse med den "betalingsplan", der blev aftalt med Europa-Parlamentet og Rådet. Med de konstant stigende krav til EU-budgettet vil det være vanskeligt at sikre, at der både er tilstrækkelig finansiering til rådighed til at støtte de politiske prioriteter i de kommende år, og at budgettet er tilstrækkelig fleksibelt til at reagere på uforudsete begivenheder.

Den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapports struktur Afsnit 1 i denne rapport sammenfatter effektiviteten af EU-budgettets gennemførelse på grundlag af den senest tilgængelige dokumentation for de resultater, der var opnået med EU-budgettet indtil udgangen 2015. Denne rapportering trækker på oplysninger fra de årlige aktivitetsrapporter, der udarbejdes af Kommissionens tjenestegrene, de programerklæringer, der indgår i budgetforslaget for 2017, og andre kilder såsom evaluerings- og gennemførelsesrapporter vedrørende EU-programmer. Rapporten giver en sammenfattende redegørelse, mens yderligere detaljer om programmålene og fremskridtene med indikatorerne i forhold til referencetal og mål findes i de årlige aktivitetsrapporter og programerklæringerne. Selv om rapporten vedrører rapporteringsåret 2015, trækker den på de senest tilgængelige data, der nogle gange vedrører tidligere rapporteringsår. For hvert af budgettets udgiftsområder giver rapporten oplysninger om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af programmerne under FFR 2014-2020, og de seneste disponible dokumenter om resultaterne af programmerne under FFR 2007-2013. Efter anmodning fra Europa-Parlamentet og Den Europæiske Revisionsret redegøres der i rapporten også for forbindelserne med Europa 2020-strategien, og der gives konkrete eksempler på merværdien af EU-finansiering. Rapporten giver også vigtige eksempler på andre typer af ikkeudgiftskrævende politiske instrumenter, der anvendes sammen med udgiftsprogrammerne til støtte for EU's overordnede prioriteter. I dette afsnit beskrives også det løbende arbejde i Kommissionen med "et EU-budget, der fokuserer på resultater", et omfattende initiativ, der skal sikre, at EU-budgettet anvendes så effektivt som muligt for at skabe resultater for EU-borgerne.



I afsnit 2 beskrives Kommissionens forvaltning af EU-budgettet i 2015. Rapporteringen om effektiviteten i forvaltningen bygger på de årlige aktivitetsrapporter fra Kommissionens tjenestegrene, hvori det interne kontrolmiljø og hertil knyttede spørgsmål beskrives i detaljer. I det omfang der var konstateret problemer i løbet af året, beskrives det i rapporten, hvordan Kommissionens tjenestegrene tacklede disse udfordringer. Dette afsnit sammenfatter oplysninger om resultatet af de interne kontrolmål, styring af risici med hensyn til lovlighed og formel rigtighed, omkostningseffektivitet af kontroller og strategier for bekæmpelse af svig. Konklusionen i slutningen af afsnittet, der blev draget på grundlag af den forvaltningserklæring, der blev modtaget fra alle tjenestegrene, og den sikkerhed, der blev opnået gennem det interne revisionsarbejde, gør det muligt for Kommissionen at tage det overordnede politiske ansvar for forvaltningen af EU-budgettet for 2015 gennem vedtagelsen af denne rapport.



Afsnit 1 Effektivitet og resultater 1.1. Effektivitet som midtpunkt for Juncker-Kommissionens arbejde I forbindelse med budgetdisciplin og kravene til EU-budgettet fra flere sider er et strengt fokus på effektivitet og levering af konkrete resultater en absolut nødvendighed. I løbet af 2015 har dette krævet maksimal anvendelse af den fleksibilitet, som FFR rådede over, herunder omfattende omfordelinger, med henblik på at anvende de disponible ressourcer til de mest presserende prioriteter og samtidig fortsætte med at sikre en stabil ramme for langsigtede investeringer. Formand Juncker slog tonen an i begyndelsen af sit mandat: "Det er ikke nok at fordele pengene fornuftigt. Vi skal gøre mere med færre midler. Vi må få det bedste ud af budgettet og bruge pengene på en intelligent måde. […] Folk ønsker, at vi opnår resultater. De ønsker også at vide, hvordan vi bruger skatteydernes penge.".

Initiativet "et EU-budget, der fokuserer på resultater" (BFOR), som blev lanceret i 2015 af næstformand Georgieva, har til formål at indfri dette løfte. Det bygger på den eksisterende resultatbaserede budgetramme med henblik på at fremme en ny balance mellem overholdelse og effektivitet, udnyttelse af midler og programresultater. "Fokus, hastighed og resultater" er de ledende principper for en række initiativer, der kan inddeles i fire områder: fastlæggelse af, på hvilke områder EU-budgettet skal anvendes for at fremme vigtige prioriteter og tjene flere mål med den krævede smidighed og fleksibilitet forbedring af den måde, hvorpå EU-budgettet skal anvendes for at udnytte midlerne bedst muligt gennem øget brug af finansielle instrumenter, forenkling og en omkostningseffektiv kontrol, der er afpasset efter forholdene overvejelser om, hvordan gennemførelsen og resultaterne af EU-budgettet skal vurderes, med henblik på at gennemføre en strømlinet og realistisk resultatramme, herunder rapporter om lovlighed og formel rigtighed og resultater sikring af effektiv kommunikation, der giver den brede offentlighed lettilgængelige og forståelige oplysninger om de resultater, der er opnået med EU-budgettet, samt en frugtbar dialog med de interesserede parter, herunder en diskussion mellem eksperter og en politisk diskussion om effektivitetsbaseret budgetlægning og en årlig konference om BFOR. Et af eksemplerne på bedre formidling af EU-budgettets resultater til borgerne er et specifikt webbaseret værktøj vedrørende EU-resultater, der blev lanceret af næstformand Georgieva i september 2015 på den årlige BFOR-konference. Det giver eksempler på, hvordan EU-budgettet anvendes, og viser den konkrete virkning af EU-finansierede projekter i og uden for Europa på forskellige finansieringsområder. Selv om BFOR-dagsordenen bygger på løbende fremskridt, blev der allerede indført specifikke forbedringer i 2015 i Kommissionens strategiske planlægnings- og programmeringscyklus samt i budgetproceduren. Disse ændringer forbedrer effektivitetsplanlægningen, -overvågningen og -rapporteringen i relation til såvel Kommissionens aktiviteter som alle udgiftsprogrammer. Arbejdet er i gang med henblik på at revidere de resultatindikatorer, der er opstillet for de programmer, der finansieres over EU-budgettet. Denne revision vil gøre det muligt at udvælge de bedste egnede indikatorer på grundlag af pålidelig dokumentation, måle fremskridtene med gennemførelsen af målene og tilvejebringe klarere og mere omfattende oplysninger med henblik på udarbejdelsen af EU's årlige budget. Andre forbedringer vil fremgå af rapporteringen for 2016. Et eksempel er indførelsen af en flerårig strategisk plan for hver af Kommissionens tjenestegrene baseret på fælles generelle mål, der dækker Juncker-Kommissionens ti politiske prioriteter, og som støtter Europa 2020-målene og forpligtelserne i henhold til traktaten. På området forsvarlig finansiel forvaltning blev der gjort fremskridt med målingen af indikatorer til vurdering af kontrollens omkostningseffektivitet samt risikobeløbet for hvert politikområde. Som led i dette arbejde trækker Kommissionen også på arbejdet i og henstillingerne fra Den Interne Revisionstjeneste (IAS). IAS har i overensstemmelse med sin metodologi og bedste praksis tacklet effektivitet på en indirekte måde, nemlig ved at foretage en vurdering af, hvorvidt og hvordan forvaltningen skal oprette kontrolsystemer, som har til formål at måle resultatet (effektiviteten) af sine aktiviteter. For at bistå Kommissionen med at følge sin metodologi og bedste praksis udførte IAS en række effektivitetsrevisioner i 2015, der tog fat på, hvordan Kommissionens tjenestegrene forvalter, overvåger og rapporterer om specifikke mål, der er underlagt deres kontrol, og som kan nås gennem deres resultater og foranstaltninger, og om hvordan de forvalter, overvåger og rapporterer om effektiviteten af EU's politikker (se bilag 3 for yderligere oplysninger om forvaltningsrevision). ---

Denne nye årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport afspejler Kommissionens nye tilgang til effektivitetsrapportering. Den er også et eksempel på Kommissionens tilsagn om at strømline rapporteringen om budgetgennemførelsens effektivitet. Denne rapport indgår i en integreret rapporteringspakke, der understøtter dechargeproceduren. I de følgende afsnit fremlægges den seneste dokumentation, der er til rådighed om de resultater, som er blevet opnået med EU-budgettet. Afsnittet begynder med en sammenfatning af fremskridtene hen imod Europa 2020-målene og dækker så både gennemførelsen af 2014-2020-programmerne og resultaterne af 2007-2013-programmerne. 1.2. Sammenfatning af fremskridtene For at nå sit mål om intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst omfatter Europa 2020-strategien fem overordnede mål om beskæftigelse, forskning og udvikling, klima og energi, uddannelse og bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse. Disse overordnede mål udmøntes af hver medlemsstat i nationale mål. Selv om medlemsstaterne har det primære ansvar for fremskridtene hen imod disse mål på nationalt plan, bidrager EU-budgettet til opfyldelsen af de overordnede mål på EU-plan. De overordnede Europa-2020-mål overvåges af Kommissionen ved hjælp af ni indikatorer. Oplysninger om fremskridtene med disse indikatorer opdateres regelmæssigt og offentliggøres på Eurostats websted. Følgende diagram viser de senest tilgængelige data for de ni indikatorer. Det viser de fremskridt, der er gjort siden 2008, og hvor meget der mangler for at nå de hertil knyttede Europa 2020-mål. Indikatorerne for miljø- og uddannelsesmål viser fremskridtene hen imod de overordnede mål. Derimod er der behov for en yderligere indsats inden for beskæftigelse, forskning og udvikling samt bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse. Diagram 1: De overordnede Europa 2020-mål EU-budgettet er også et vigtigt værktøj til støtte for gennemførelsen af tværgående mål såsom klimaforanstaltninger og biodiversitet. For at reagere på udfordringerne og investeringsbehovene i forbindelse med klimaændringer har EU besluttet, at mindst 20 % af dets budget for 2014-2020 – svarende til 180 mia. EUR over hele perioden – skal gå til indsatsen i forbindelse med klimaændringer. For at nå dette mål integreres afbødnings- og tilpasningsforanstaltninger i alle større EU-udgiftsprogrammer, navnlig samhørighedspolitikken, regionaludviklingspolitikken, energipolitikken, transportpolitikken, politikken for forskning og udvikling, den fælles landbrugspolitik samt EU's udviklingspolitik. Siden budgetforslaget for 2014 er skønnene over de klimarelaterede udgifter blevet overvåget hvert år i overensstemmelse med den metode, der er baseret på "Rio markers". I 2015 blev det samlede bidrag til klimamainstreaming anslået til ca. 17 % og burde nå op på 22 % i 2016. Ligesom i forbindelse med mainstreaming af klimaindsatsen forudså sporingsproceduren for udgifter i relation til biodiversitet, at 7 % af 2015-budgettet og 9 % af 2016-budgettet ville gå til at begrænse og vende nedgangen i biodiversiteten i EU og dermed yde et vigtigt bidrag til Europa 2020-strategiens vækstmål. I de følgende afsnit beskrives forbindelserne mellem målene i programmerne i FFR 2014-2020 og Europa 2020-strategien. For de udgiftsområder, der er mest direkte knyttet til Europa 2020 (1A, 1B og 2), er rapporteringen om resultaterne af programmerne for 2007-2013 også struktureret omkring Europa-2020-prioriteterne og viser så vidt muligt EU-budgettets bidrag til strategiens mål. Diagram 2: 2015-budgettet efter udgiftsområde

EU-budgettet udgjorde 162,273 mia. EUR i 2015. Halvdelen heraf (48 % eller 78 mia. EUR) var tildelt udgiftsområde 1 "Intelligent og inklusiv vækst" fordelt mellem udgiftsområde 1A "Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse" (10,8 %) og udgiftsområde 1B "Økonomisk, social og geografisk samhørighed" (37,2 %). Udgiftsområde 2 "Bæredygtig vækst: naturressourcer" var det næststørste budgetområde og tegnede sig for 39,4 %. 1.3 Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse (udgiftsområde 1A) Der var afsat 17,55 mia. EUR til programmerne for konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse (forpligtelsesbevillinger under udgiftsområde 1A) i 2015. Dette udgør 10,8 % af de samlede årlige udgifter på budgettet. De vigtigste programmer under udgiftsområdet "Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse" er: Horisont 2020-rammeprogrammet for forskning og innovation store infrastrukturprojekter (Galileo, den internationale termonukleare forsøgsreaktor (ITER) og Copernicus) Erasmus+-programmet, der finansierer uddannelse, erhvervsuddannelse og idræt Connecting Europe-faciliteten (CEF), der finansierer sammenkoblinger inden for transeuropæisk transport, energi og ikt-net, og den nye Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI), der indgår i investeringsplanen for Europa.



Kommissionens prioriteter: Programmerne under dette udgiftsområde bidrager primært til Juncker-Kommissionens prioriteter, nemlig "job, vækst og investering", "det digitale indre marked", "energiunionen og klima" og "en dybere og mere retfærdig Økonomisk og Monetær Union". De bidrager til Europa 2020-prioriteterne for "intelligent og bæredygtig vækst" og "inklusiv vækst", primært gennem virkningerne af jobskabelse og beskæftigelsesegnethed i Horisont 2020 (efterfølger for syvende rammeprogram for forskning (FP7)) og Erasmus+.

Diagram 3: Til venstre: Andel af det samlede 2015-budget for udgiftsområde 1A. / Til højre: Vigtigste programmer finansieret i 2015 under udgiftsområde 1A. Kategorien "Andre programmer" omfatter blandt andet EU-programmet for beskæftigelse og social innovation ("EaSI"), told, Fiscalis. Kategorien "Store infrastrukturprojekter" omfatter blandt andet Galileo, den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste (EGNOS), Copernicus og ITER. Alle tal er i mio. EUR. 1.3.1 Gennemførelsen af 2014-2020-programmerne Siden den nye FFR er mange af gennemførelsesfunktionerne vedrørende programmerne under udgiftsområde 1A nu ved at blive gennemført enten gennem agenturer (forvaltningsorganer eller på nationalt og i nogle tilfælde decentralt plan), fællesforetagender, artikel 185-initiativer eller Den Europæiske Investeringsbank (for så vidt angår finansielle instrumenter). Horisont 2020, rammeprogrammet for forskning og innovation Horisont 2020-arbejdsprogrammet for 2014-2015 blev gennemført med succes. I slutningen af 2015 var der blevet offentliggjort 198 indkaldelser af forslag og modtaget 78 268 forslag. Af disse forslag blev 10 658 sat på primærlisten eller reservelisten. Den gennemsnitlige succesrate for forslagene var på 14 %, hvilket betyder, at overtegningsraterne fortsat er høje og viser den store interesse for EU-finansiering på dette område. Galileo, den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste (EGNOS) og Copernicus I 2015 blev ibrugtagningen af Galileo-satellitter fremskyndet med tre vellykkede opsendelser og ibrugtagning af yderligere seks satellitter. I december 2015 var det samlede antal opsendte satellitter blevet fordoblet til 12, hvoraf ni var i drift, hvilket sætter et betydeligt tempo for ibrugtagning af satellitnavigation. Antallet af lufthavne med EGNOS-kapacitet steg fra 150 (2014) til 174 (2015). Gennemførelsen af samarbejdsaftalen med Ukraine fortsatte, og der blev stillet 5 mio. EUR til rådighed gennem naboskabsinstrumentet til udvikling af EGNOS i Ukraine. I 2015 gjorde Copernicus yderligere fremskridt hen imod at blive et fuldt operationelt jordobservationsprogram med den vellykkede opsendelse af Sentinel-2A den 22. juni 2015, der føjede optisk billeddannelseskapacitet til systemet. Satellitdata fra Copernicus udløste f.eks. tidlige oversvømmelsesvarslinger i Det Forenede Kongerige og Irland i 2015 og bidrog til at vurdere konsekvenserne af jordskælvet i Afghanistan. Den internationale termonukleare forsøgsreaktor (ITER) ITER-organisationen har underskrevet i alt 104 af de 139 udbudsprocedurer for de forskellige arbejdspakker vedrørende opførelsen af ITER-reaktoren. Dette udgør 90,5 % af projektets samlede værdi i naturalier. Dette betyder, at en betydelig andel af ITER's aktivitet nu er i hænderne på de ITER-medlemmer, der leverer ITER-komponenterne. Det europæiske fællesforetagende for ITER (F4E), der er ansvarlig for leveringen af EU's bidrag til ITER-organisationen, har nu tildelt størstedelen af de kontrakter, der repræsenterer store værdier (mere end 100 mio. EUR). Pr. 31. december 2015 har F4E underskrevet 766 operationelle udbudskontrakter og 145 tilskudsaftaler for i alt ca. 2,8 mia. EUR (2008-værdi). Der er dog store udfordringer med projektet, navnlig i form af forsinkelser, risici for budgetoverskridelser og den overordnede styring. Mange af disse risici er knyttet til den iboende karakter af projektet, der går ud over fusionsteknologiens nuværende stade, og til de komplekse styringsmekanismer. En handlingsplan for forbedring, der også tager hensyn til de bemærkninger, som Europa-Parlamentet og Revisionsretten har fremsat i deres rapporter om decharge for 2013, blev godkendt af bestyrelsen for det europæiske fællesforetagende for F4E i marts 2015 og er nu ved at blive gennemført.





Erasmus+ Siden 2014 har Erasmus+-programmet samlet syv tidligere programmer og medtaget nye foranstaltninger vedrørende udvekslingsprogrammer på uddannelsesområdet. I 2014-2015 deltog mere end én mio. personer i 18 000 EU-finansierede foranstaltninger med mere fleksible betingelser for mobilitet, som bedre afspejler udviklingen i de studerendes behov og de akademiske graders struktur (Bolognaprocessen) i hele Europa. Connecting Europe-faciliteten (CEF) I 2015 blev der afsat 12,8 mia. EUR til 263 transportprojekter gennem tilskudsaftaler, der blev undertegnet i 2015 inden for rammerne af indkaldelsen af forslag under CEF i 2014. CEF-finansieringen har medført samlede investeringer på i alt 28,3 mia. EUR, der kombinerer et EU-bidrag med bidrag fra regionale budgetter og medlemsstaternes budgetter samt lån fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB). I forbindelse med to indkaldelser af forslag vedrørende CEF-energi, der blev lanceret i 2015, blev der tildelt et beløb på 366 mio. EUR som støtte til 35 projekter vedrørende undersøgelser og anlægsarbejder. Hovedparten af støtten gik til projekter i Østersøområdet samt i Central- og Sydøsteuropa og vedrørte udfordringerne med forsyningssikkerhed i disse dele af Europa. Alle udvalgte projekter har til formål at øge energiforsyningssikkerheden og mindske medlemsstaternes isolationen i forhold EU's energinet. Deres mål er at bidrage til gennemførelsen af det europæiske energimarked og integreringen af vedvarende energi i elnettet. Det er planen, at ca. 2 mia. EUR skal anvendes af CEF's finansielle instrumenter i perioden 2014-2020. Med henblik herpå blev aftalen om uddelegering af CEF's gældsinstrument til gennemførelse af CEF-gældsinstrumentet den 22. juli 2015 indgået med Den Europæiske Investeringsbank. Dette vigtige skridt gjorde det muligt at tage gældsinstrumentet i brug på grundlag af den erfaring, der er indhøstet med instrumenterne i perioden 2007-2013, såsom lånegarantiinstrumentet for transeuropæiske transportnetprojekter og pilotfasen af projektobligationsinitiativet (PBI). De arbejdsplaner, der er foreslået af de europæiske koordinatorer for de ni hovednetkorridorer, der er fastsat i TEN-T-forordningen, blev godkendt af de berørte medlemsstater i maj 2015 og officielt fremlagt på TEN-T-dagene i juni 2015 i Riga. På grundlag heraf er der blevet fastsat prioriteter for hver af korridorerne, og der blev som følge heraf truffet en række foranstaltninger såsom undersøgelser, anlægsarbejder og forvaltningsordninger. Vækst- og beskæftigelsespakken: Hvordan pilotfasen af projektobligationsinitiativet (PBI) bidrog til at tilvejebringe yderligere finansiering til vigtige infrastrukturprojekter For at sætte ekstra skub i virkeliggørelsen af Europa 2020-målene vedtog EU's stats- og regeringschefer i juni 2012 den såkaldte "vækst- og beskæftigelsespakke". En af foranstaltningerne under denne pagt var lanceringen af "projektobligationsinitiativet". I forbindelse med den eksterne evaluering af pilotfasen af PBI, der blev afsluttet i december 2015, blev der vurderet en række infrastrukturprojekter, som blev støttet gennem løsningen med kreditforbedring for projektobligationer mellem 2012 og juli 2015, og konklusionen var, at PBI var svaret på et klart markedssvigt ved at stille et projekt til rådighed, der afbødede de vigtigste risici, som var forbundet med internationale investorers infrastrukturprojekter. I forbindelse hermed lettede PBI-pilotprojektet en større inddragelse af den private sektor i kapitalmarkedsfinansieringen af større projekter inden for transeuropæiske transportnet, transeuropæiske energinet, ikt og bredbånd. Endvidere var risikodelingsordningen mellem Europa-Kommissionen og EIB samt bidraget fra EU afgørende for udviklingen af initiativet og gjorde det muligt for EIB at satse på mere risikofyldte og større transaktioner og udvide investorgrundlaget. Ved evalueringen blev det i øvrigt pointeret, at den opnåede gearingsgrad for transaktioner vedrørende kreditforbedring for projektobligationer, som var blevet afsluttet pr. 31. juli 2015 (dvs. skæringsdagen for evalueringen), med det disponible EU-bidrag var 12,9, mens den forventede gearingsgrad for alle transaktioner vedrørende kreditforbedring for projektobligationer, der skulle afsluttes med støtte fra det eksisterende EU-budget, var 18,6 (4 270 mio. EUR i kapitalomkostninger divideret med 230 mio. EUR i bidrag fra EU-budgettet), hvilket fuldt ud svarede til forventningerne. Der blev indgået aftale om yderligere to transaktioner vedrørende kreditforbedring for projektobligationer i de første tre måneder af 2016 med støtte fra EU-budgettet, hvilket bragte det samlede antal aftaler, der var indgået under PBI (herunder transaktionerne på EIB's egen risiko), op på 10. Programmet for virksomheders konkurrenceevne og små og mellemstore virksomheder (Cosme)

I 2015 udløste den mekanisme for forhåndsudsendelse, der blev indført for lånegarantifonden (LGF) under Cosme, et endnu større bidrag til finansiering af mere risikobetonede SMV-transaktioner, end det ville have været tilfældet uden EFSI-garantien – (der blev underskrevet 18 garantiaftaler for et samlet beløb på 163 mio. EUR i form af retlige forpligtelser). Det forventes, at navnlig nystartede virksomheder og mindre SMV'er, der finder det vanskeligt at opnå finansiering, vil drage nytte af den styrkede lånegarantifond (LGF). Pr. 30. september 2015 havde mere end 30 000 SMV'er allerede modtaget finansiering for et samlet beløb på over 700 mio. EUR. Pr. 31. december 2015 havde mere end 51 000 SMV'er allerede modtaget finansiering for næsten 1 300 mio. EUR under den styrkede Cosme LGF. Ca. 450 000 SMV'er har modtaget tjenesteydelser via Entreprise Europe Network lige fra oplysninger om EU-spørgsmål til specialiserede rådgivningstjenester eller tjenester til fremme af partnerskaber mellem SMV'er via virksomheders forretningsformål eller partnerskabsarrangementer. Målet er at øge SMV'ernes konkurrenceevne og innovationskapacitet via de 3 000 netværksmedarbejdere, der er til stede i alle EU's regioner og 35 lande uden for EU. De 625 deltagende organisationer ydede specialiseret rådgivning til 60 000 SMV'er om adgang til finansiering, intellektuelle ejendomsrettigheder, forretnings- og teknologieftersyn og ressourceeffektivitet. Ca. 22 000 SMV'er deltog i partnerskabsarrangementer. Disse aktiviteter førte til 3 190 særlige resultater, som virksomhederne rapporterede om, og talrige succeshistorier. Erasmus for unge iværksættere giver nye eller potentielle iværksættere chancen for at lære af erfarne iværksættere, som driver små virksomheder i andre lande. Indtil videre er næsten 12 000 iværksætteres profiler blevet registreret, og der er blevet knyttet 3 900 kontakter, som involverer 7 700 iværksættere. Investeringsplanen for Europa En vigtig prioritet for Kommissionen i 2015 bestod i forberedelsen af gennemførelsen af investeringsplanen for Europa, der blev lanceret i 2014. Mobilisering af finansiering Hovedhjørnestenen i investeringsplanen er Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI), der forvaltes af EIB-Gruppen. Fra slutningen af maj 2016 havde EIB-Gruppen godkendt EFSI-projekter med en samlet investeringsværdi på ca. 100 mia. EUR, der modtog EFSI-støttet finansiering på 9,3 mia. EUR til infrastruktur- og innovationsinstrumenter, og 3,5 mia. EUR til SMV'er, hvilket er bevis på en vellykket gennemførelse af instrumentet. Den fuldstændige virkning for økonomien kan først vurderes fuldt ud, når initiativet er blevet fuldt implementeret. I maj 2016 fremlagde Kommissionen sin første rapport om forvaltningen af EFSI's garantifond i 2015 sådan som krævet i retsgrundlaget. Støtte til investeringer i realøkonomien 2015 var også præget af væsentlige bestræbelser på at forberede lanceringen af to vigtige værktøjer, som skulle gøre investeringsplanen mere tilgængelig for projektpromotorer, nemlig Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning (EIAH), der påbegyndte sin virksomhed den 1. september 2015, og Den Europæiske Portal for Investeringsprojekter (EIPP), der gik i luften 1. juni 2016. Det Europæiske Centrum for Investeringsrådgivning (EIAH) giver projektpromotorerne et fælles kontaktpunkt for teknisk bistand, vejledning og rådgivning. Ved udgangen af maj 2016 havde det behandlet mere end 160 anmodninger, og EIB og Europa-Kommissionen arbejdede tæt sammen med en kernegruppe af nationale erhvervsfremmende banker og udarbejdede et aftalememorandum om et eventuelt samarbejde mellem EIAH og de nationale erhvervsfremmende banker. 18 nationale erhvervsfremmende banker fra 16 medlemsstater havde underskrevet aftalememorandummet ved udgangen af maj 2016. Den Europæiske Portal for Investeringsprojekter (EIPP), der er udviklet af Kommissionen, er udformet som en offentligt tilgængelig webportal, der sætter EU-baserede projektpromotorer i stand til at forbedre synligheden af deres projekter for potentielle internationale investorer. Skabelse af et investeringsvenligt klima For at forbedre erhvervsklimaet og finansieringsvilkårene skal der ifølge investeringsplanen gøres fremskridt hen imod et digitalt indre marked, energiunionen og kapitalmarkedsunionen. Siden krisen har investeringerne udviklet sig forskelligt fra land til land med hensyn til både private og offentlige investeringer. Der gør sig dog fortsat både reguleringsmæssige og ikkereguleringsmæssige hindringer gældende for investeringer. Identificeringen og fjernelsen af disse hindringer for investeringer indgår i bestræbelserne på at forbedre rammevilkårene og fjerne bureaukrati og reguleringsmæssige flaskehalse. Kommissionen har indledt en struktureret dialog med medlemsstaterne med henblik på at fjerne disse nationale hindringer for at investere inden for rammerne af det europæiske semester. Støtte til små og mellemstore virksomheder (SMV'er)

SMV-garantifaciliteten (SMEG) med en EU-budgetforpligtelse på 649,90 mio. EUR medvirkede til finansiering for et beløb på 20,7 mia. EUR til 381 592 SMV'er gennem 463 295 lån. Den samlede løftestangseffekt for SMEG-faciliteten er på 38,6.



Under faciliteten for hurtigvoksende og innovative SMV'er (GIF) er der blevet investeret EU-midler for 555 mio. EUR i venturekapitalfonde, hvilket giver anledning til en samlet anslået finansiering på næsten 3,12 mia. EUR til 437 støtteberettigede investeringsmodtagere (SMV'er). Den samlede løftestangseffekt for GIF er på ca. 5,6. Sådanne SMV'er oplever en langt større vækst i salg, aktiver og beskæftigelse end dem, der ikke støttes af en egenkapital- eller venturekapitalfond, og er også mindre tilbøjelige til at misligholde deres forpligtelser end andre virksomheder. 1.3.2 Resultater af programmerne under FFR 2007-2013 Gennemførelsesaspekter Den netop afsluttede efterfølgende evaluering af syvende rammeprogram for forskning (FP7) viser, at der i programmets syvårige gyldighedsperiode (2007-2013) blev foretaget næsten 487 indkaldelser omfattende næsten 136 000 støtteberettigede forslag. Der blev finansieret 25 000 projekter, som involverede mere end 134 000 deltagere fra 170 forskellige lande. Der deltog i alt 29 000 organisationer, hvoraf over 70 % var nytilkomne. SMV'erne tegnede sig for mere end 50 % af alle brancheorganisationer, der deltog i tilskudsaftaler. Med mere end 7 800 deltagere fra ikkeassocierede tredjelande, der modtog mere end 700 mio. EUR fra Europa-Kommissionen, ydede FP7 endvidere et vigtigt bidrag til Juncker-Kommissionens prioritet "EU som global aktør". Forenklingsforanstaltninger i forbindelse med FP7 sparede deltagerne for over 550 mio. EUR sammenlignet med FP6. Evalueringen af Forvaltningsorganet for Forskning (REA), der forvalter en stor del af Horisont 2020, afslørede, at de reelle omkostninger til driften af REA i 2012-2015 var 34,8 mio. EUR (15 %) lavere end det oprindelige skøn som følge af personaleomkostningsbesparelser og mindre infrastrukturudgifter. De reelle besparelser ved at uddelegere programmet til REA var 24 % højere end oprindeligt skønnet (53,4 mio. EUR mod 43,1 mio. EUR). Analysen af de faktiske omkostninger til Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd (ERCEA), der forvaltede Det Europæiske Forskningsråds (EFR) andel af Horisont 2020 i 2012-2015, viste, at disse omkostninger var 20,6 mio. EUR (12 %) lavere end de oprindelige skøn på grund af besparelser på de indirekte omkostninger, mens de faktiske personaleudgifter var højere end skønnene for 2014-2015. De faktiske besparelser ved at uddelegere programmet til ERCEA var lidt højere end oprindeligt anslået (46,5 mio. EUR mod 44,6 mio. EUR). Pr. januar 2014 blev TEN-T-forvaltningsorganet til Forvaltningsorganet for Innovation og Netværk (INEA), der bl.a. er ansvarligt for gennemførelsen af dele af CEF-programmet (transport, energi og telekommunikation) og de særlige programmer under Horisont 2020, der vedrører transport og energi. Den efterfølgende evalueringsundersøgelse, der blev gennemført i perioden 2011-2013, viste, at forvaltningsorganet var den mest omkostningseffektive måde at gennemføre TEN-T-programmet på. Denne mulighed medførte besparelser på 8,8 mio. EUR på EU-budgettet sammenlignet med, hvad det ville have kostet at gennemføre programmet internt. Bidrag til gennemførelse af politikker Intelligent vækst

I 2015 blev der som led i den efterfølgende evaluering af FP7 rapporteret om resultaterne, nemlig 12 149 afsluttede FP7-projekter (svarende til ca. 50 % af samtlige FP7-projekter). Selv om det endnu er for tidligt at foretage en endelig vurdering af de markedsmæssige virkninger af FP7, blev der ved evalueringen forventet en indirekte økonomisk virkning på 500 mia. EUR over 25 år eller en stigning i bruttonationalproduktet (BNP) på ca. 20 mia. EUR pr. år. Som følge af en kortvarig løftestangseffekt og multiplikatorvirkninger på længere sigt genererede hver euro, FP7 gav ud, direkte og indirekte økonomiske virkninger på anslået ca. 11 EUR i form af innovation samt nye teknologier og produkter. I forbindelse med den efterfølgende evaluering af FP7 blev der rapporteret om 1 700 patentansøgninger og mere end 7 400 kommercielle udnyttelser som resultat af FP7-projekter. Da mere end halvdelen af FP7-projekterne endnu ikke er afsluttet, forventes den virkning, der er rapporteret om, at blive forøget i de kommende år. Projekter, der har modtaget støtte under FP7, er blevet afsluttet med et højere teknologisk beredskabsniveau, der træder i stedet for vurderingen af deres innovationskraft, sammenlignet med organisationer, der deltog i FP6. En analyse af fællesskabets innovationsundersøgelse viser, at innovative virksomheder, der blev støttet af FP7, var mere tilbøjelige til at indføre produkt-, proces- eller serviceinnovationer, som er nye på markedet, og til i gennemsnit at opnå en højere andel af deres omsætning fra innovation end dem, der ikke blev støttet af FP7. På tilsvarende vis viste en kontrafaktisk analyse, der vurderede det "gennemsnitlige antal patentansøgninger pr. forsker", at forskere i organisationer, der deltager i FP7, generelt ansøger om flere patenter end forskere i organisationer, der ikke tager del i EU's rammeprogrammer. FP7 var særlig effektivt med hensyn til at styrke videnskabelig ekspertise. FP7-projekter har indtil videre ført til 170 000 publikationer. Heraf er 54 % offentligt tilgængelige. Andelen af FP7-publikationer blandt de øverste 1 % af de oftest citerede publikationer er i gennemsnit 3,6 %. Denne andel er 2,8, 2 og 3,6 gange højere end gennemsnittet for henholdsvis EU, USA og verden. Antallet af publikationer i de mest velanskrevne videnskabelige tidsskrifter, der anerkender EFR-finansiering, og den omstændighed, at EFR-forskningen omfattede 11 nobelprismodtagere og fem Fields-medaljevindere, vidner om EFR's videnskabelige ekspertise. Mere end 13 000 SMV'er deltog i FP7 og modtog 6,4 mia. EUR. Dette er et godt stykke over målet om, at 15 % af finansieringen skal gå til SMV'er inden for FP7-samarbejdsprogrammerne, som Rådet og Europa-Parlamentet fastsatte fra begyndelsen af FP7. Økometriske analyser viser, at SMV'er, som deltog i FP7, klarede sig 38 % bedre end kontrolgruppen med hensyn til vækst i beskæftigelse og driftsindtægter. Eksempel på EU-merværdi Ifølge de respondenter, der deltog i en onlinehøring af interessenter om den efterfølgende evaluering af FP7, er tackling af paneuropæiske udfordringer gennem europæisk forskning blandt de tre vigtigste områder med europæisk merværdi sammenlignet med foranstaltninger på medlemsstatsplan (sideløbende med stigende konkurrence inden for forskning og forbedret mobilitet for forskere). I forbindelse med Horisont 2020, der er efterfølgeren for FP7, er Europa-Kommissionen ved at indføre et sæt priser vedrørende "samfundsmæssige udfordringer". Disse Horisont 2020-priser indebærer en kontant belønning til dem, der mest effektivt imødegår en defineret udfordring. De fungerer som et incitament til innovation. De beskriver målet, men ikke hvem innovatoren børe være, eller hvordan målet bør nås. I 2014 vandt den tyske producent af biologiske lægemidler Cure Vac GmbH innovationsprisen og modtog 2 mio. EUR for de fremskridt, selskabet havde gjort hen imod en ny teknologi til at holde livreddende vacciner stabile ved enhver omgivende temperatur og dermed overvinde en af de største hindringer for at anvende vacciner i udviklingslande. I 2015 gav prisen anledning til yderligere private investeringer i forskning, da Bill and Melinda Gates Foundation gav tilsagn om at investere 46 mio. EUR i Cure Vac med henblik på at fremskynde udviklingen af dets innovative vaccineteknologi og produktionen af talrige vacciner mod smitsomme sygdomme. Inden for rammerne af Maria Skłodowska Curie-aktioner under FP7 blev over 50 000 stipendier tildelt forskere (herunder 10 000 ph.d.- kandidater). Disse stipendiater repræsenterede 148 forskellige nationaliteter fordelt på 86 lande kloden rundt, hvilket gjorde Maria Skłodowska Curie-aktionerne til den mest internationale del af FP7. Maria Skłodowska Curie-aktionerne bidrog til at fastholde de bedste forskere i Europa, da næsten 34 % af stipendiaterne var statsborgere i tredjelande, og da 46 % af de forskere, der kom til EU fra industrilande, blev i Europa efter afslutningen af deres Maria Skłodowska Curie-stipendium (selv om det ikke er muligt at måle programmets direkte virkning). Undersøgelsesresultater viser, at ca. 80 % af Maria Skłodowska Curie-stipendiaterne fandt, at deres erfaring med stipendiet havde forbedret deres karriereudsigter, hvilket viser, at modtagerne af finansiel støtte påskønnede programmets bidrag til udviklingen af deres videnskabelige karriere. Bæredygtig vækst Programmet Intelligent Energi – Europa (IEE) gav mærkbare fordele, idet IEE-projektet siden 2007 har leveret vedvarende energi svarende til syv mio. borgeres årlige elektricitetsforbrug, sparet primærenergi svarende til mere end to mio. husholdningers årlige elektricitetsforbrug og forventes at udløse investeringer i vedvarende energi på over 4 mia. EUR. Et foreløbigt skøn over de forventede årlige besparelser ved de igangværende IEE-projekter viser, at de burde overstige 312 000 t olieækvivalenter pr. år. IEE nåede ud til mere end 40 mio. mennesker i hele EU.

Miljøinnovationsprojekterne blev vurderet til at få en forventet gennemsnitlig løftestangseffekt på ca. 20 (1 euro i offentlige investeringer fører til en løftestangseffekt for bruttoindkomsten på 20 to år efter projektets afslutning) med en gennemsnitlig nettojobskabelse på ca. otte personer (fuldtidsansatte) pr. projekt. Omregnet til kontante midler anslås den samlede værdi af de samlede miljømæssige og økonomiske fordele ved økoinnovationsinitiativet under CIP (rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation) til mere end 1,6 mia. EUR over fem år. Mere sikker og bæredygtig energi til rimelige priser EU gik ind i 2015 med et tilsagn om at levere sikker energi til rimelige priser til dens borgere og virksomheder, samtidig med at årsagerne til klimaændringer skulle bekæmpes. Den lancerede energiunionen i februar for at hjælpe forbrugerne med at spare penge og energi, forbedre miljøet, fremme et konkurrencepræget energimarked og garantere forsyningssikkerhed. I juli blev der lanceret en række relaterede forslag, der omfattede revision af EU's emissionshandelsordning, tydeligere energieffektivitetsmærker og tilvejebringelse af bedre vilkår for forbrugerne. Kommissionen lancerede også en offentlig høring om den nye udformning af elektricitetsmarkedet. I februar fremlagde Kommissionen en meddelelse om, hvordan man skal nå målet om en elsammenkobling på 10 % i alle medlemsstater senest i 2020. I slutningen af 2015 var der allerede blevet offentliggjort flere sammenkoblingsprojekter, som forbinder de baltiske stater i nord, Den Iberiske Halvø i syd og Malta med resten af EU. I september vedtog Kommissionen den nye strategiske energiteknologiplan (SET-planen). Den har til formål at fremskynde udviklingen og udbredelsen af lavemissionsteknologier og at øge samarbejdet mellem medlemsstaterne. I november udsendte Kommissionen den første årlige statusopgørelse for energiunionen, der viste de fremskridt, der var gjort siden vedtagelsen af rammestrategien for energiunionen. Dens gennemførelse ville dog kræve yderligere bestræbelser, og 2016 ville være et afgørende år herfor. Derudover spillede EU en central rolle som mægler i forbindelse med verdens første universelle, juridisk bindende klimaaftale, der blev vedtaget af 195 lande i december i Paris. Aftalen omfatter en global handlingsplan, der skal sætte verden i stand til at undgå farlige klimaændringer ved at begrænse den globale opvarmning til under 2 °C. Den sendte også et klart signal til investorer, virksomheder og beslutningstagere om, at den globale omstilling til ren energi er kommet for at blive, og at ressourcerne skal komme fra andre kilder end forurenende fossilt brændsel. Inklusiv vækst Den efterfølgende evaluering af FP7 viser, at selv om FP7 ikke specifikt var blevet indført for at skabe job, ville programmet som direkte virkning skabe 130 000 forskerjob over en periode på ti år og som indirekte virkning 160 000 yderligere job over 25 år. Maria Skłodowska Curie-aktionerne har forbedret beskæftigelsesegnetheden, karriereudviklingsmulighederne og mobiliteten for forskere i og uden for Europa. 95 % af Maria Skłodowska Curie-stipendiaterne var i beskæftigelse to år efter afslutningen af deres stipendium. FP7 bidrog til mere langsigtet ansættelse af forskere, da en stor del (43 %) af de midlertidige forskere, der var ansat under projekter, blev i de forskerhold, der havde modtaget støtte, efter afslutningen af projektet. Med én ud af to europæiske universitetsstuderende, der studerer eller er i praktik i udlandet, og som nyder godt af Erasmus, blev det påvist, at Erasmus-programmet øger beskæftigelsesegnetheden i forhold til dem, der ikke er mobile, med 45 %. Studerende fra Østeuropa havde 83 % mindre sandsynlighed for at blive langtidsledige, hvis de havde deltaget i Erasmus. En undersøgelse, der blev foretaget blandt deltagerne i Erasmus-programmet for unge iværksættere viste, at mere end en tredjedel af de potentielle iværksættere, der deltog, faktisk oprettede en virksomhed, at to tredjedele af de erfarne iværksættere, der deltog, fik nye idéer eller teknisk knowhow, kom ind på nye markeder og øgede deres omsætning.



1.4 Økonomisk, social og territorial samhørighed (udgiftsområde 1B) Der blev afsat 60,4 mia. EUR til programmerne under udgiftsområde 1B for 2015, hvilket udgør 37,2 % af det samlede EU-budget for 2015. Diagram 4: Til venstre: Vigtigste programmer finansieret i 2015 under udgiftsområde 1B. Kategorien "det " omfatter blandt andet "Regioner i den yderste periferi og tyndt befolkede regioner" og "Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede" / Til højre: Andel af det samlede 2015-budget for udgiftsområde 1B. Alle tal er i mio. EUR. Udgiftsområde 1B i FFR omfatter Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Samhørighedsfonden (SF), Den Europæiske Socialfond (ESF) – herunder Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet (en specifik supplerende tildeling) – og Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede (FEAD). Alle disse programmer gennemføres med delt forvaltning. Kommissionens prioriteter: EFRU, SF og ESF udgør EU's samhørighedspolitik med et budget på 351,8 mia. EUR for 2014-2020, der er det vigtigste EU-investeringsinstrument til opfyldelse af Europa 2020-målene om vækst og jobskabelse på EU-plan og strukturreformer på nationalt plan. Samhørighedspolitiske interventioner bidrager til at fremme gennemførelsen af flere af Juncker-Kommissionens prioriteter, navnlig "job, vækst og investering", "det digitale indre marked" og "energiunionen og klima". Samhørighedspolitikken bidrager også til udviklingen af det indre marked samt en række foranstaltninger i forbindelse med tacklingen af flygtningekrisen og migrationspolitikken. Den reviderede samhørighedspolitik for 2014-2020 er blevet fuldt ud tilpasset "Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst". Finansiering via Samhørighedsfonden udgør mere end 60 % af det offentlige investeringsbudget i en række medlemsstater og har fortsat med at spille en afgørende rolle med hensyn til at støtte langsigtede investeringsstrategier. Hvordan samhørighedspolitikken bidrager til gennemførelsen af landespecifikke henstillinger I overensstemmelse med den retlige ramme for de europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) tager de programmer, der medfinansieres af ESI-fondene for perioden 2014-2020, alle relevante landespecifikke henstillinger op inden for rammerne af det europæiske semester. De operationelle programmer har været nøje afpasset efter tidligere landespecifikke henstillinger, og deres godkendelse har været betinget af gennemførelsen af en række reformer (forhåndsbetingelser) med henblik på at fremme anvendelsen og effektiviteten af ESI-fondene. Denne faste integrering af samhørighedspolitikken i den nye økonomiske styring af EU i FFR for 2014-2020 bidrager til, at politikken bedre kan reagere på de ændrede økonomiske forhold og de ubalancer, der er ved at opstå. Selv om Kommissionens vigtigste bestræbelser var knyttet til den vellykkede afslutning af forhandlingerne om 2014-2020-programmet, gennemførte Kommissionen i hele 2015 også målrettede foranstaltninger med henblik på at tackle landespecifikke problemer og øge medlemsstaternes kapacitet til at afslutte deres 2007-2013-programmer. 1.4.1 Gennemførelsen af 2014-2020-programmerne

I slutningen af 2015 vedtog Kommissionen alle samhørighedspolitikkens operationelle programmer for 2014-2020, hvilket skabte mulighed for, at alle programmer kunne påbegynde den praktiske gennemførelse. De forbedringer, der er blevet indført for perioden 2014-2020, sikrer, at programmerne fokuserer stærkere på resultater med investeringsbehov, som er knyttet til specifikke målsætninger og prioriteter med tilsvarende indikatorer og mål for output og resultater. Hvert program har en resultatramme, i forhold til hvilken resultaterne vurderes. Dette muliggør gennemsigtig rapportering og evaluering af fremskridtene hen imod programmålene. Ved udgangen af 2015 havde medlemsstaterne allerede udvalgt mere end 100 000 projekter. Meddelelsen "Investering i job og vækst – maksimering af bidraget fra de europæiske struktur- og investeringsfonde" (ESI-fondene), som Kommissionen udsendte i december 2015, giver et godt overblik over de programmerede investeringer fra ESI-fondene for programmeringsperioden 2014-2020 og deres forventede resultater. Samlet set forventes det, at der sammenlignet med den nuværende situation vil opstå en positiv direkte virkning som følge af gennemførelsen af ESI-programmerne for 2014-2020, navnlig med hensyn til vækst i BNP, og at den vil fortsætte et godt stykke efter afslutningen af gennemførelsen. Den forventede virkning er navnlig vigtig for EU-13-medlemsstaterne, for hvilke ESI-fondene udgør en betydelig del af de offentlige investeringer. For disse medlemsstater forventes det, at forskellen i forhold til den nuværende situation vil toppe ved +2,7 % ved afslutningen af gennemførelsen og fortsat konsekvent ligge over 2 % i mindst 10 år efter 2020. Oplysninger om gennemførelsen og resultaterne vil navnlig blive givet i de årlige gennemførelsesrapporter for EFRU-SF og ESF-programmerne og vil blive nøje overvåget af Kommissionen. De første årlige gennemførelsesrapporter forventes at blive fremlagt af medlemsstaterne i juni 2016. Forhåndsbetingelser for gennemførelsen Forhåndsbetingelserne er et af de vigtige nye elementer i den reformerede samhørighedspolitik og sigter mod at øge fondenes effektivitet. De fastlægger de rammebetingelser, der skal være opfyldt, for at investeringerne kan være effektive, og bør opfyldes direkte – senest i de første år af gennemførelsen. Selv om ca. 75 % af alle forhåndsbetingelser var opfyldt på det tidspunkt, hvor programmerne blev godkendt, var 750 det ikke (f.eks. de overordnede planer for transport til støtte for transportinvesteringer). Der blev aftalt handlingsplaner med Kommissionen, som senest skulle være gennemført inden udgangen af 2016. Der blev bemærket nogle forsinkelser i gennemførelsen af disse handlingsplaner: Ud af 470 oprindeligt planlagte handlingsplaner, som skulle gennemføres inden udgangen af 2015, blev 142 handlingsplaner gennemført i 2015 sammen med tre handlingsplaner, der var planlagt til 2016. Kommissionen har nøje overvåget situationen for handlingsplanerne i relation til opfyldelsen af forhåndsbetingelserne og vil fortsætte med at gøre det i hele 2016. Udpegelse er et andet nyt element i den reformerede samhørighedspolitik, der sigter mod at styrke sikkerheden ved at gøre medlemsstaterne mere ansvarlige i overensstemmelse med nærhedsprincippet. Det er en proces, hvorved medlemsstaterne udpeger de myndigheder, der skal være ansvarlige for forvaltningen af og kontrollen med programmerne, og sikre, at der på korrekt vis er blevet indført fyldestgørende systemer lige fra periodens begyndelse. Når processen er afsluttet, kan programmerne begynde at indsende udbetalingsanmodninger til Kommissionen. De første myndigheder blev udpeget af medlemsstaterne i 2015. Ved udgangen af 2015 havde medlemsstaterne givet Kommissionen meddelelse om udpegelsen af programmyndigheder for 20 % af programmerne under ESF, EFRU og SF, i et langsommere tempo sammenlignet med den oprindelige tidsplan. Kommissionen yder dog støtte til medlemsstaterne for at hjælpe dem med at overvinde de vanskeligheder, de er stødt på. Særlig støtte til Grækenland Som led i de foranstaltninger, der er truffet for at hjælpe Grækenland, er der opnået enighed om en forhøjelse af forfinansieringen til strukturfondene i programmeringsperioden 2014-2020 samt en EU-finansieringsrate på 100 % for de støtteberettigede udgifter og en hurtig frigivelse af de resterende 5 % for 2007-2013-programmerne. Den kumulative virkning var på 2 mia. EUR (halvdelen i 2015 og halvdelen i 2016). Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet Med hensyn til Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet fremgår det af det første sæt overvågningsdata, der blev indsendt af medlemsstaterne i april 2015 (skæringsdato ultimo 2014), at der var ca. 138 000 deltagere i alt. Et stort problem, som blev konstateret, var manglen på offentlig finansiering til fremme af aktiviteter under ungdomsuddannelsesinitiativet. Derfor foreslog Kommissionen at forhøje forfinansieringen for Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet til 30 % i 2015 for at lette finansieringen af de oprindelige foranstaltninger. Udgifterne til denne forfinansiering blev afholdt over 2015-budgettet.

En senere undersøgelse og interview med forvaltningsmyndighederne i 2015 viste, at gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet var blevet påbegyndt i de fleste støtteberettigede medlemsstater. Pr. november 2015 oplyste 10 medlemsstater, at de allerede havde indgået finansieringsforpligtelser for 75 % eller mere af deres budget for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet til konkrete foranstaltninger. Generelt gælder, at for de 20 medlemsstater, der gennemførte ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, havde de samlede omkostninger til de aktiviteter, der var udvalgt til at modtage støtte, ved udgangen af december 2015 en værdi af 3,3 mia. EUR, og støttemodtagerne havde anmeldt omkostninger for 380 mio. EUR. Ifølge samme undersøgelse var det pr. november 2015 lykkedes de større medlemsstater og/eller de medlemsstater, der havde haft størst fordel af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, hver især at inddrage tusindvis af unge, nemlig Italien (ca. 375 000 personer, som var blevet kontaktet eller allerede deltog i foranstaltninger), Portugal (100 000), Grækenland (32 000), Frankrig (32 000) og Ungarn (16 000). SMV-initiativet Man har allerede påbegyndt den praktiske gennemførelse af SMV-initiativet, der er et fælles finansielt instrument mellem Kommissionen og EIB-Gruppen (Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond), som har til formål at fremme finansiering af SMV'er ved at tilbyde delvis risikodækning for SMV-låneporteføljer hos de engagementsleverende finansielle institutioner. De tilsvarende produkter, der er attraktive for såvel banker som SMV'er, kan være yderst effektive med hensyn til at tilvejebringe en hurtig og effektiv måde til at øge långivningen til realøkonomien, skabe job og fremme økonomisk vækst. Gennemførelsen er allerede påbegyndt i flere medlemsstater (Bulgarien, Spanien, Malta), og flere andre (herunder Rumænien, Italien og Finland) har også oplyst, at de har til hensigt at deltage. Skabelse af job og forbedring af vilkårene på arbejdsmarkedet Ud over støtten fra EU-budgettet og de specialiserede programmer bidrog Kommissionen også til forbedringen af job- og beskæftigelsessituationen i EU gennem en række initiativer: Der blev lanceret en ny europæisk ungdomspagt med henblik på at skabe 10 000 erhvervsuddannelsespartnerskaber og mindst 100 000 nye lærepladser, praktikpladser og indslusningsjob inden udgangen af 2017. Der blev lanceret en ny start på den sociale dialog med et bredt udsnit af arbejdsmarkedets parter med henblik på bedre at tackle de økonomiske og sociale udfordringer i Europa. Kommissionen foreslog den europæiske retsakt om tilgængelighed med henblik på at forbedre funktionen af det indre marked for tilgængelige produkter og tjenesteydelser for handicappede ved at fjerne og forebygge hindringer for deres frie bevægelighed. Støtte til arbejdskraftens mobilitet og bedre koordinering af sociale sikringsordninger har været en af Kommissionens vigtigste foranstaltninger til forbedring af det europæiske arbejdsmarked. Eures, den europæiske portal for jobmobilitet, gør det muligt for arbejdstagere at få let adgang til en database over ledige job fra de offentlige arbejdsformidlinger i alle medlemsstater og sammenholde dem med deres jobansøgninger online. I 2015 blev Eures styrket og moderniseret og blev et moderne mobilitetsværktøj, der anvender den seneste IT-teknologi, og som er tilgængeligt for alle. Der blev gjort fremskridt med at evaluere EU-lovgivningen om rimelige og sikre arbejdsvilkår Der vil snart blive afsluttet en omfattende evaluering af lovgivningen, der består af 24 direktiver på arbejdsmiljøområdet. Denne evaluering indgår i Kommissionens program for målrettet og effektiv regulering (REFIT), der sigter mod en enklere, klarere og mere robust lovgivningsramme til støtte for vækst og job. 1.4.2 Resultater af 2007-2013-programmerne Gennemførelsesaspekter I alt 440 operationelle programmer (322 for EFRU-SF og 118 for ESF) modtog finansiering fra Samhørighedsfonden i programmeringsperioden 2007-2013 med en samlet budgettildeling på 346,5 mia. EUR.

Gennemførelsen nåede op på rimelige niveauer i de fleste medlemsstater i slutningen af 2015 for de tre fonde under samhørighedspolitikken (80,2 %, ekskl. anmodninger om betalinger, der endnu ikke er afholdt), idet kun Rumænien, Italien og Kroatien fortsat oplevede visse forsinkelser. Den samlede ESF-gennemførelsesrate for alle medlemsstater nåede op på 80,5 % hen imod slutningen af 2015. Udnyttelsesgraden for ESF i de lande, der klarer sig dårligst, oversteg 65 % undtagen for Kroatien (52,3 %) og Rumænien (51,1 %). For EFRU og SF blev gennemførelsestempoet øget yderligere hen imod slutningen af 2015 med en samlet gennemførelsesrate, ekskl. betalingsanmodninger, for alle medlemsstater på 80 % ved udgangen af 2015, idet der kun blev bemærket forsinkelser for Rumænien, Italien og Kroatien. Virkningen af disse forsinkelser kan stadig afbødes, da udgifterne i forbindelse med finansielle instrumenter endnu kan anmeldes, og støtteberettigelsesperioden for Kroatien løber indtil udgangen af 2016. Analysen af de disponible overvågningsoplysninger i forbindelse med projektudvælgelse samt de oplysninger, der er indeholdt i de årlige gennemførelsesrapporter, som programmyndigheder fremlagde i juni 2015, viser, at de fleste af de operationelle programmer under samhørighedspolitikken for 2007-2013 afvikles planmæssigt. Pr. efteråret 2015 havde mere end 760 000 projekter modtaget støtte fra EFRU-SF i alle medlemsstater. Et stærkere fokus på effektivitet I overensstemmelse med Kommissionens stærkere fokus på effektivitet som led i det pilotforsøg, den lancerede i 2014, blev der igen i 2015 udført en revision af effektiviteten af alle de 322 EFRU-SF-programmer. Effektiviteten blev anset for at være god eller acceptabel for 91 % af programmerne og dårlig eller kritisk for 9 % af dem. Dette viser en positiv udvikling sammenlignet med det billede, der var resultatet af de vurderinger, der blev registreret for den foregående periode i 2014 (hvorefter 12 % af programmerne blev anset for at være risikofyldte). Navnlig programmernes effektivitet blev forbedret med hensyn til forvaltnings- og kontrolspørgsmål, projektudvælgelse og finansielle instrumenter, hvilket førte til hurtigere gennemførelse, idet den samlede EFRU-SF-gennemførelsesrate for alle medlemsstater steg til 87 % ved udgangen af 2015. Gennemførelsen af de finansieringstekniske instrumenter forløb dog fortsat langsommere end oprindeligt planlagt, idet 1,04 mia. EUR ud af i alt 17,06 mia. EUR endnu ikke var blevet udbetalt til de finansielle instrumenter ved udgangen af 2014. Bidrag til gennemførelse af politikker Mens væksten i BNP blot er et af mange mål med EU's samhørighedspolitik, vurderes det ved hjælp af makromodelmetoden i forbindelse med den efterfølgende evaluering, at en euro investeret i forbindelse med samhørighedspolitikken i perioden 2007-2013 vil generere omkring 2,7 EUR yderligere BNP inden 2023. Med andre ord står samhørighedspolitikken for næsten 1 bio. EUR i yderligere BNP. Derudover er de efterfølgende evalueringer af temasektionerne i EFRU-SF og ESF under afslutning, og der vil foreligge mere omfattende resultatkonklusioner I næste års rapport. Resultaterne af samhørighedspolitikken op til 2014, som er beskrevet nedenfor, bygger primært på de senest tilgængelige tilsynsoplysninger i de årlige gennemførelsesrapporter, som medlemsstaterne fremsendte medio 2015, og på resultaterne af de efterfølgende evalueringer, der allerede er afsluttet (dvs. miljø-, transport- og virksomhedsstøtte). Intelligent vækst (EFRU og ESF) Resultaterne inden for intelligent vækst opnås både ved at mobilisere finansielle ressourcer og ved at bidrage til forbedringen af investeringsvilkårene. Programmerne fremmer job, vækst og investeringer i hele Europa med fokus på de mindst udviklede områder og sektorer med vækstpotentiale. Mere end 36 000 projekter blev medfinansieret på EU-plan til støtte for samarbejdet mellem virksomheder og forskningscentre frem til 2014. Nogle medlemsstater klarede sig godt og overskred i vidt omfang de oprindelige mål (Det Forenede Kongerige). I andre medlemsstater (såsom Polen, Belgien eller Østrig) lever samarbejdet mellem den offentlige sektor og den private sektor fortsat ikke op til målene, men der udfoldes vedholdende bestræbelser på at fremme dette vigtige samarbejde. Eksempel på EU-merværdi

EFRU-støttens merværdi skyldes, at den yder supplerende finansiel støtte til medlemsstaterne til vækstskabende investeringer i en situation med et stærkt pres på finanspolitisk konsolidering. Den økonomiske aktivitet som følge af disse investeringer skaber en kortsigtet virkning for BNP (i EU-12-landene forventes BNP at stige med 2,7 % pr. år mellem 2007 og 2016) samt en langsigtet virkning (der først viser sig efter nogen tid) takket være de strukturelle forbedringer i EU's økonomier. Et eksempel på en vellykket EFRU-investering er oprettelsen i 2013 af en holdingfond til næsten 16 mio. EUR i den spanske region Extremadura, der blev opbrugt på mindre end to måneder og som følge heraf fordoblet til 30 mio. EUR. Ved at yde lån til SMV'er til vækst og innovation har den bidraget til at udvide det private investeringsmarked i den eneste spanske region, der er klassificeret som mindre udviklet ("konvergensregion"). Indtil videre har mere end 600 SMV'er nydt godt af dens støtte. Kritiske succesfaktorer er partnerskabet mellem Den Europæiske Investeringsfond og den regionale regering og en grundig forudgående vurdering af det regionale marked, der førte til et skræddersyet finansielt instrument. På grundlag af denne erfaring har Extremadura bidraget med 75 mio. EUR af sin regionale EFRU-tildeling til det spanske SMV-initiativ for perioden 2014-2020.



Ved hjælp af EFRU-finansiering blev der gennemført tæt ved 95 000 forsknings- og udviklingsprojekter. Dette førte til, at der blev skabt mere end 40 000 fuldtidsjob på forskningsområdet frem til 2014, hvilket oversteg det overordnede mål på 33 500 skabte job. Der meldes navnlig om støt fremskridt i Polen, hvor der blev skabt tæt på 5 000 forskningsjob frem til 2014. Takket være EFRU-investeringer, navnlig i mindre udviklede regioner, er bredbåndsdækningen blevet øget markant i EU i de senere år. Mere end 8 mio. nye husholdninger har fået adgang til bredbånd som resultat af EFRU-støtten frem til 2014. Der blev navnlig rapporteret om væsentlige fremskridt i Grækenland, hvor internetdækningen via bredbånd, der blev afsluttet inden udgangen af 2014, blev udvidet til yderligere 800 000 borgere, og i Slovenien, hvor mere end yderligere 70 000 borgere har fået adgang til bredbånd takket være de investeringer, der blev gennemført frem til 2014. Nogle medlemsstater har fortsat særlige udfordringer med at udjævne forskellen mellem de regioner, der har adgang til moderne informations- og kommunikationsteknologi, og dem, der ikke har eller kun har begrænset adgang. Denne udfordring vil blive taget op gennem yderligere investeringer i perioden 2014-2020. Der var blevet skabt mere end 825 000 job frem til 2014 takket være EFRU's investeringsstøtte til SMV'er. Disse interventioner har været afgørende med hensyn til at afbøde virkningen af krisen i de senere år. Derudover modtog mere end 120 000 nye virksomheder i EU støtte fra EFRU. De foreløbige resultater af arbejdspakkerne vedrørende virksomhedsstøtte (SMV'er, store virksomheder, finansielle instrumenter) i forbindelse med den igangværende efterfølgende evaluering af EFRU-SF for perioden 2007-2013 viser, at EFRU støttede mindst 246 000 SMV'er (indirekte støtte ikke medregnet), idet navnlig mikrovirksomheder modtog tilskud. Støtten udgjorde ca. 47,5 mia. EUR eller 16 % af de samlede EFRU-tildelinger. Der blev identificeret tre vigtige fordele, nemlig forbedring af de støttede enheders økonomiske resultat (til trods for den generelle økonomiske krise), forbedret innovation takket være investeringer i forskning og udvikling og adfærdsændringer. En væsentligt mindre del af støtten (ca. 6 mia. EUR) gik til ca. 3 700 større virksomheder, hvoraf mange kun lige ligger over SMV-tærsklen. De fleste af de støttede projekter nåede deres mål såsom øgede private investeringer, forbedring af firmaernes produktivitet eller flere job. I forbindelse med evalueringerne blev det dog anført, at regionerne og medlemsstaterne burde koncentrere deres støtte om at udnytte de indirekte fordele, såsom at knytte forbindelse mellem større virksomheder og en lokal forsyningskæde. En sådan støtte er lovende, da den kan forbedre bæredygtigheden af investeringer og job i en region. For ESF viste de foreløbige resultater af den efterfølgende evaluering af den, at ESF inden for menneskelig kapital bidrog til udviklingen og konsolideringen af videnskab og teknologi (gennem finansiel støtte og vejledning på forsknings- og innovationsområdet). ESF hjalp også med at øge kapacitetsopbygningen inden for forskning samt med at tiltrække yderligere menneskelige ressourcer til forskning og fremme beskæftigelsesegnetheden. Med hensyn til kvaliteten af videregående uddannelse bidrog ESF til ændringer i systemet såsom forbedring af studieprogrammer, uddannelse af personale og brug af e-læring. Bæredygtig vækst (EFRU og SF) Den yderligere kapacitet til vedvarende energiproduktion, der følger direkte af EFRU-SF-støttede interventioner, og som medlemsstaterne rapporterede om ved udgangen af 2014, ligger tæt på 4 000 MW, en stigning på mere end 1 200 MW i forhold til 2013.

Hertil kommer, at et betydeligt antal projekter fortsat blev gennemført med det formål at øge energieffektiviteten i boligblokke og offentlige bygninger, især i EU-12-lande, hvor begge bygningstyper sluger store mængder energi. De mindskede drivhusgasemissioner, der rapporteres om, og som skyldes disse interventioner, var på 475 592 kt CO2-ækvivalenter ved udgangen af 2014. Den afsluttede arbejdspakke vedrørende energieffektivitet i offentlige bygninger og boliger i forbindelse med den efterfølgende evaluering af EFRU-SF viste, at selv om der var blevet opnået resultater i programmeringsperioden 2007-2013, var disse kun delvist blevet registreret af programmernes overvågningssystemer. Manglende standardiseret udformning af indikatorer førte til afvigende og inkonsekvent registrering af dokumentation. Der kan dog foretages en sammenligning af resultater mellem programmerne for de to hyppigst anvendte resultatindikatorer, nemlig "mindskelse af energiforbruget" og "mindskelse af drivhusgasemissioner": I 2013 (dvs. to år før afslutningen af programmerne ved udgangen af 2015) opnåede de reviderede programmer en energireduktion på 2 904 GWh pr. år og en emissionsreduktion på 1 454 kt CO2-ækvivalenter pr. år bl.a. som følge af energieffektivitetsforanstaltninger. Inden for risikoforebyggelse blev der ved hjælp af støtte fra EFRU-SF opnået bedre beskyttelse mod naturrisici i slutningen af 2014 for ca. 20 mio. mennesker, der var i fare for oversvømmelser, og for ca. 30 mio. mennesker, der var i fare for skovbrande. Mens det samlede niveau for gennemførelse af målene for rensning af drikkevand og spildevand fortsat ligger på 38 %, har medlemsstaterne rapporteret om væsentlige forbedringer: Udtrykt i absolutte tal var der ved udgangen af 2014 en betydelig stigning i den andel af befolkningen, der var omfattet af vand- og spildevandsprojekter (henholdsvis mere end 1,7 mio. og 1,2 mio.) sammenlignet med 2013. De foreløbige resultater af arbejdspakken vedrørende miljø i forbindelse med den igangværende efterfølgende evaluering af EFRU-SF viser, at samhørighedspolitikken i mange EU-13-medlemsstater og sydlige EU-15-medlemsstater er en af de vigtigste kilder til offentlig finansiering og derfor ydede et stort bidrag til opnåelsen af EU-målene for vand og affald. Mange af disse lande har gjort store fremskridt: På affaldsområdet steg genanvendelsesraten i næsten alle EU-13-medlemsstater, på vandområdet forbedrede projekter finansieret af EFRU og Samhørighedsfonden drikkevandsforsyningen for mindst 4 mio. EU-borgere og bidrog til bedre spildevandsrensning for over 7 mio. EU-borgere. Det fremgik endvidere af evalueringen, at den finansielle analyse, der blev foretaget som led i forberedelsen af de undersøgte større projekter (dvs. investeringer på over 50 mio. EUR) inden for vand og affaldshåndtering, udgjorde et godt grundlag for disse miljøprojekters finansielle bæredygtighed. Medlemsstaterne rapporterede også om fremskridt ved udgangen af 2014 sammenlignet med 2013 på transportområdet, hvor der blev gjort en særlig indsats for interventioner, der havde oplevet flere problemer i de foregående år, såsom anlæggelse af nye veje (herunder TEN) og genopbygning af jernbaner. Der blev registreret betydelige fremskridt med genopbygning af veje (der blev rapporteret om mere end 30 000 km ultimo 2014 mod ca. 20 000 km ultimo 2013). Der blev også gjort fremskridt inden for genopbygning af jernbaner, hvor udviklingen traditionelt går langsommere, idet der blev færdiggjort næsten 4 000 km ultimo 2014 mod lidt over 3 000 km ultimo 2013. De foreløbige resultater af arbejdspakken vedrørende transport i forbindelse med den igangværende efterfølgende evaluering af EFRU-SF viser, at støtten under samhørighedspolitikken ved at tage fat på behovene i regioner med underudviklede transportinfrastrukturer skabte bedre forbindelser både i de enkelte medlemsstater og mellem dem. Den fremmede også forbedringer i den måde, hvorpå transportinterventioner planlægges (f.eks. gennem udvikling af transportstrategier) og forberedes (f.eks. gennem forbedringer i kvaliteten af ansøgninger om EU-støtte til større transportinvesteringer på over 50 mio. EUR), samtidig med at medlemsstaterne opfordres til at være mere opmærksomme på bæredygtig transport i tråd med de strategiske EU-dokumenter. Inklusiv vækst (EFRU og ESF) På dette område samarbejder EFRU og ESF ved at investere i såvel infrastruktur som menneskelig kapital inden for uddannelse og erhvervsuddannelse, aktive arbejdspolitikker og integration af dårligt stillede grupper på arbejdsmarkedet og i samfundet. De foreløbige resultater af den efterfølgende evaluering af ESF viste, at ESF-støtten inden for adgang til beskæftigelse tegnede sig for 12 % af finansieringen til de nationale aktive arbejdsmarkedspolitikker (AAMP) i EU. I nogle konvergensregioner (EU-12-medlemsstater og sydlige medlemsstater såsom Grækenland) blev en betydelig andel af AAMP-deltagerne finansieret gennem ESF. Det fremgik også af evalueringen, at der var god sammenhæng mellem ESF-interventionerne og de landespecifikke henstillinger, der blev udstedt inden for rammerne af det europæiske semester og Europa 2020-strategien. F.eks. bidrog ESF til at reformere de offentlige arbejdsformidlinger i en række medlemsstater ved at styrke deres kapacitet til at udforme og gennemføre programmer og/eller styrke deres færdigheder.

ESF's investeringer i menneskelig kapital omfattede investeringer med henblik på at udvikle færdighederne hos forskellige målgrupper og forbedre kvaliteten af uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne og virksomhedernes tilpasningsevne. De mindre udviklede regioner ("konvergensregioner") kunne gennemføre et mere omfattende sæt aktiviteter (sammenlignet med de mere udviklede regioner ("regionale konkurrenceevneregioner") på områder såsom livslang læring, reformer af uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne og udvikling af menneskelige ressourcer på forsknings- og innovationsområdet. I slutningen af 2013 tilvejebragte ESF-investeringer betydelige supplerende ressourcer (51 mia. EUR inkl. national medfinansiering), der bidrog til Europa 2020-strategien og strategien for uddannelse og erhvervsuddannelse og de hertil knyttede landespecifikke henstillinger og skabte resultater for 21 mio. mennesker (46 % af alle bidrag) i form af opnåelse af kvalifikationer (13 %) beskæftigelse (8 %) og forbedrede færdigheder eller kompetencer eller "andre positive resultater" (25 %). Inden for social inklusion gjorde ESF's interventioner det muligt for medlemsstaterne at supplere eksisterende foranstaltninger inden for social inklusion og støtte et større antal deltagere, end det ellers ville have været muligt, navnlig på baggrund af den økonomiske krise. Der blev afsat 11,5 mia. EUR (inkl. national medfinansiering) til social inklusion. I slutningen af 2013 kom mindst 1,3 mio. deltagere i de prioriterede indsatsområder vedrørende social inklusion i beskæftigelse eller opnåede kvalifikationer eller andre positive resultater. Dette omfatter ikke "bløde" resultater (f.eks. øget selvtillid, forbedret sundhedstilstand, et mere aktivt engagement i civilsamfundet og en mere aktiv jobsøgningsadfærd), der sjældent blev registreret af medlemsstaterne. ESF-støtten gjorde det også muligt at tilbyde mere skræddersyede tjenester til bestemte målgrupper, der ellers kun ville have adgang til generelle tjenester, der ikke er tilpasset deres særlige – og ofte dybereliggende – behov. Samlet set blev 98,2 mio. deltagere i ESF's interventioner frem til udgangen af 2014 registreret for alle ESF's politiske temaer. Med hensyn til resultater har programmet nået sit mål om at nå ud til mindst lige så mange deltagere som i den foregående programmeringsperiode. Med hensyn til resultater viser de aggregerede resultatindikatorer kun et delvist billede på grund af begrænsningen i overvågningens- og rapporteringssystemerne i perioden 2007-2013. Mindst 8,9 mio. deltagere oplyses at være i beskæftigelse straks eller noget efter interventionen, mens mindst 8,5 mio. deltagere opnåede kvalifikationer/et uddannelsesbevis eller afsluttede et uddannelseskursus på vellykket vis. Ca. 12,8 mio. yderligere deltagere berettede om andre positive resultater såsom forbedrede færdigheder og kompetencer. Den samlede vurdering, der kan udledes af den efterfølgende evaluering og de evalueringer, som medlemsstaterne har foretaget, kan betragtes som positiv, selv om den for det meste bygger på kvalitativ dokumentation på grund af mangler i overvågningssystemerne og det meget begrænsede antal kontrafaktiske konsekvensanalyser. Med hensyn til EFRU gøres der fortsat væsentlige fremskridt med investeringerne i uddannelses- og børnepasningsinfrastruktur med over 30 000 afsluttede projekter, der involverer investeringer i uddannelsesfaciliteter til opførelse af nye skoler eller gymnasier eller modernisering af eller anskaffelse af nyt udstyr til eksisterende skoler eller gymnasier. Disse lå næsten udelukkende i mindre udviklede regioner ("konvergensregioner), og det var primært én medlemsstat (Italien), der rapporterede om dem. Andre medlemsstater gennemførte også sådanne foranstaltninger, men anvendte ikke den indikator, der måler den støttede infrastrukturs kapacitet, hvilket udelukkede en pålidelig samlet rapportering om antallet af personer, der nød godt af denne infrastruktur på EU-plan. 1.5 Bæredygtig vækst: naturressourcer (udgiftsområde 2) Der er blevet afsat 63,9 mia. EUR til udgiftsområde 2 for 2015, hvilket udgør 39,4 % af det samlede EU-budget for 2015. Udgiftsområde 2 dækker de to søjler i den fælles landbrugspolitik (FLP): Søjle I består af markedsstøtteforanstaltninger og direkte betalinger finansieret af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), og søjle II omfatter støtte til udvikling af landdistrikterne finansieret af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL). Udgiftsområdet dækker også Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF), den internationale dimension af den fælles fiskeripolitik (FFP) [dvs. de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er) og aftalerne om bæredygtigt fiskeri] samt aktiviteter på klima- og miljøområdet gennem programmet for miljø- og klimaindsats (LIFE). Kommissionens prioriteter: Foranstaltningerne under dette udgiftsområde bidrager til gennemførelsen af Kommissionens prioriteter "job, vækst og investering", "energiunionen og klima" og til en vis grad "det digitale indre marked". De bidrager også til Europa 2020-målsætningerne for bæredygtig vækst, også med grænseflader til intelligent og inklusiv vækst hvad angår investeringer, som bidrager til jobskabelse og innovation. Diagram 5: Til venstre: Vigtigste programmer finansieret i 2015 under udgiftsområde 2 / Til højre: Andel af det samlede 2015-budget for udgiftsområde 2. Alle tal er i mio. EUR.



Kommissionens håndtering af landbrugskrisen Kommissionen handlede på to måder for at sikre den nødvendige markedsstabilitet, i takt med at mejeri- og svinekødssektoren blev ramt af det russiske forbud mod import fra EU. Den åbnede først op for støtte til privat oplagring for at reducere forsyningen af markederne. I forbindelse med en anden runde af foranstaltninger foreslog den ydelse af direkte betalinger og indførte en "solidaritetspakke" bestående af forskellige andre specifikke foranstaltninger, der skulle lette landbrugernes likviditetssituation. Der blev vedtaget specifikke midlertidige støtteforanstaltninger for at støtte landbrugere, der var ramt af det russiske forbud mod import af frugt og grøntsager, med et beløb på 219,3 mio. EUR, mens de supplerende støtteforanstaltninger for mælkesektoren beløb sig til 54,3 mio. EUR. Endvidere blev de salgsfremmende foranstaltninger i tredjelande øget med en foreløbig budgetmæssig virkning på 3 mio. EUR i 2015 (med yderligere beløb, som har virkninger for 2016 og 2017).

I 2015 blev der iværksat initiativer til støtte for landbrugsmarkederne og forbedring af forsyningskæden. Disse omfatter: formidling af markedsinformation gennem "market dashboards". Dette vil gøre markederne mere gennemsigtige og hjælpe de erhvervsdrivende med at træffe beslutninger på et mere informeret grundlag lancering eller fornyet lancering af analysefora såsom taskforcen for landbrugsmarkeder (der beskæftiger sig med emner som markedsgennemsigtighed, urimelig handelspraksis og adgang til finansielle instrumenter og terminsmarkeder) og Forummet på Højt Plan for en Bedre Fungerende Fødevareforsyningskæde. 1.5.1 Oplysninger om gennemførelsen af 2014-2020-programmerne Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) Med hensyn til EGFL forløber finansieringen af direkte betalinger til landbrugerne og markedsrelaterede udgifter samt gennemførelsen i løbet af de første år af FFR 2014-2020 planmæssigt. Inden for den fælles markedsordning (CMO) gennemføres der sektorspecifikke støtteprogrammer på forskellige punkter af deres respektive livscyklus. Der blev truffet supplerende markedsstøtteforanstaltninger såsom støtte til privat oplagring for visse mejeriprodukter og tilbagetagelsesordninger for frugt og grøntsager som reaktion på det russiske importforbud for visse landbrugsprodukter fra EU og nedgangen på markedet for mejeri- og kødprodukter. Disse foranstaltninger ydede en tiltrængt støtte til de berørte producenter i medlemsstaterne og bidrog til at skabe fornyet balance i de berørte sektorer. Europæisk landbrug havde held til at finde alternative markeder hjemme og i udlandet (navnlig i Asien), sådan som handelsstatistikkerne viser: Til trods for tabet af det russiske marked steg den samlede værdi af eksporten af landbrugsprodukter fra EU med 6 % efter en periode på 12 måneder fra indførelsen af forbuddet i august 2014. EU-eksportørerne opnåede store gevinster i USA (+19 %) og Kina (+39 %) og på andre markeder. EU's vineksport steg med 660 mio. EUR (10,3 %) målt på årsbasis i de første ni måneder af 2015. Denne succes blev understøttet af det sektorspecifikke programs støtte til salgsfremmende foranstaltninger i tredjelande samt til investeringer i vinbrug og i forarbejdnings- og markedsføringsfaciliteter. Med hensyn til direkte betalinger fortsatte EGFL i regnskabsåret 2015 med at finansiere ordninger fra før reformen, men der blev også indført særlige elementer af reformen af den fælles landbrugspolitik fra 2013, herunder tilnærmelse af støtteniveauerne mellem medlemsstaterne. Rent administrativt har Kommissionen siden 2014 bistået medlemsstaterne med at forberede og gennemføre direkte betalinger f.eks. gennem vejledninger eller drøftelser på ekspertgruppemøder. Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) Med hensyn til ELFUL er alle 118 landdistriktsudviklingsprogrammer blevet vedtaget. Kommissionen forventer ikke, at forsinkelsen i godkendelsen af programmerne (de sidste programmer blev godkendt i december 2015) vil få nogen virkning for evnen til at nå programmernes målsætninger og de hertil knyttede mål. Pr. 31. december 2015 var der indgået forpligtelser for ca. 23,5 mia. EUR. Dette udgør 24 % af den samlede ELFUL-rammebevilling for 2014-2020. Med hensyn til betalinger beløb de anmodninger, der var modtaget fra medlemsstaterne ved udgangen af 2015, sig til 3,77 mia. EUR, hvilket fortsat udgør 4 % af de samlede forpligtelser og afspejler behovet for at fremskynde gennemførelsen i de kommende år. Et stærkt fokus på forenkling I begyndelsen af 2015 påbegyndte Kommissionen et omfattende forenklingsarbejde, der omfattede hele landbrugslovgivningen. Ved udgangen af 2015 blev der foretaget en række lovgivningsmæssige ændringer såsom: forlængelse af fristen for støtteansøgninger mere fleksibilitet i forbindelse med frivillig koblet støtte

betalinger til unge landbrugere og mindskelse af den administrative byrde for støttemodtagerne og medlemsstaternes administrationer ved at forenkle det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) såsom indførelse af præventiv foreløbig krydskontrol og forskellige forbedringer af vejledningerne om direkte betalinger i forbindelse med gennemførelsen af økologiske fokusområder. Der arbejdes også på at forenkle reglerne om administrative sanktioner under IFKS. Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) Med hensyn til EHFF forlængede den forsinkede vedtagelse af EHFF-forordningen (maj 2014) forhandlingsprocessen med medlemsstaterne, der blev afsluttet i december 2015. Alle 27 operationelle EHFF-programmer er nu blevet vedtaget af Kommissionen. For at sikre en gnidningsløs start på gennemførelsen vedtog Kommissionen en række gennemførelsesretsakter og delegerede retsakter. Den stillede også vejledning til rådighed for medlemsstaterne på møder i EHFF-komitéen og i EHFF-ekspertgrupperne, navnlig med fokus på de nye træk ved EHFF. Ved udgangen af 2015 var der i alt 14 protokoller til bæredygtige fiskeripartnerskabsaftaler med tredjelande i kraft mod 10 i 2013 og 13 i 2014. I 2015 blev forhandlingerne om fornyelsen af protokollerne med Grønland og Mauretanien samt om nye fiskeripartnerskabsaftaler med Liberia og Cookøerne afsluttet med et vellykket resultat. Samtidig blev fiskeripartnerskabsaftalerne med Mozambique og Kiribati ophævet ved udløbet deres sidste protokoller.



Programmet for miljø- og klimaindsats (LIFE) Gennemførelsen af LIFE-programmet skrider planmæssigt frem. De nye typer af tilskud (integreret teknisk bistand, kapacitetsopbygning og forberedende projekter), der blev indført med LIFE-forordningen, blev indført på vellykket vis, og de hermed forbundne indkaldelser af forslag blev lanceret. Den store interesse for projekter med fokus på klimaindsats og integrerede projekter bekræftede, at de nye funktioner, der indføres med LIFE-programmet, blev modtaget meget positivt. Der blev modtaget mere end 300 projektansøgninger med fokus på klimaindsatsmål efter de første to indkaldelser af forslag i 2014 og 2015. Med hensyn til integrerede projekter ydede LIFE 2015 63,8 mio. EUR i støtte til seks integrerede projekter, der var finansieret under LIFE-programmet for miljø, og som ville lette den koordinerede anvendelse af mere end 1,4 mia. EUR som supplerende finansiering fra ELFUL, EFRU og nationale og private fonde. Flere politiske resultater under syvende miljøhandlingsprogram blev også gennemført med videnskabelig, teknisk og logistisk støtte finansieret under LIFE såsom aktiviteter i relation til udviklingen og vedtagelsen af pakken om cirkulær økonomi samt det forberedende arbejde forud for og logistisk støtte til FN's konference om klimaændringer (COP21), der førte til den første universelle, juridisk bindende globale klimaaftale nogensinde. 1.5.2 Resultater af 2007-2013-programmerne Gennemførelsesaspekter

De direkte betalinger fra EGFL under den tidligere ordning forud for reformen af den fælles landbrugspolitik i 2013 blev gennemført gnidningsløst på grundlag af den beregning og de tildelinger af støtte, der blev foretaget rettidigt af medlemsstaternes administrationer. Med hensyn til udvikling af landdistrikter (ELFUL) blev der gennemført en række korrigerende ændringer af individuelle medlemsstaters programmer i hele perioden 2007-2013. Ændringerne vedrørte problemer såsom ændringer af finansielle tildelinger mellem foranstaltninger, tilpasning af målgruppen af modtagere og kriterierne for støtteberettigelse. Dette bidrog til at tackle den lave finansielle udnyttelsesgrad i de første år af gennemførelsen samt nogle uforudsete problemer, der opstod som følge af den ændrede økonomiske eller politiske situation set i et bredere perspektiv. Den endelige udnyttelsesgrad for perioden 2007-2013 anslås på nuværende tidspunkt til 98 %. Den Europæiske Fiskerifond ((EFF), der er forgængeren for EHFF), stillede finansiering til rådighed for fiskeindustrien og kystsamfundene for at hjælpe dem med at blive økonomisk modstandsdygtige og økologisk bæredygtige. Pr. 31. maj 2015 var der indgået forpligtelser for 90,8 % af EFF-midlerne. De forpligtelser, som medlemsstaterne havde indgået fra 2007 til den 31. maj 2015, beløb sig til 3,91 mia. EUR for 134 689 operationer. I den samme periode udgjorde investeringer i fiskeri- og akvakultursektoren 9,27 mia. EUR, nemlig 42 % fra EFF, 26 % fra nationale offentlige bidrag og 32 % fra privat finansiering. Der er gjort fremskridt med foranstaltninger til udvikling af fiskeriområder, som udgør mere end 11 % af de samlede EFF-forpligtelser For så vidt angår løftestangseffekten, genererer hver euro EFF-støtte, som der indgås forpligtelser for, 1,37 EUR i forpligtelser i form af national støtte (+2,2 % sammenlignet med 31. maj 2014), heraf 0,75 EUR i privat finansiering og 0,62 EUR i nationale offentlige bidrag. I 2015 blev effektiviteten af de bæredygtige fiskeripartnerskabsaftaler evalueret som led i en mere omfattende evaluering, der omfattede forskellige finansielle foranstaltninger under den fælles fiskeripolitik. Det fremgik af evalueringen, at de bæredygtige fiskeripartnerskabsaftaler blev forvaltet i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. På grund af analysen af de adgangsomkostninger, der betales af andre tredjelandsfartøjer i henhold til private aftaler, og de gebyrer, der betales af fartøjsejerne sammenlignet med værdien af de landede fangster, blev de adgangsgebyrer, som EU har forhandlet, anset for at være fordelagtige og effektive for fartøjsejerne. Evalueringen viste, at fiskeriaftaler om tun gav mere valuta for pengene end fiskeriaftaler, der omfattede flere arter. Med hensyn til LIFE+ tegnede tilskudsprojekter sig for 81 % af programmets flerårige budget på 2,1 mia. EUR. Dette beløb sig til 1,7 mia. EUR for hele perioden og mobiliserede finansielle midler for mere end det dobbelte af EU-finansieringen (1,8 mia. EUR). Bidrag til gennemførelse af politikker Da de efterfølgende evalueringer af effektiviteten af programmerne for udvikling af landdistrikter og EFF for 2007-2013 endnu ikke er blevet afsluttet, er nedenstående resultater primært baseret på de seneste tilgængelige overvågningsoplysninger om disse programmer. Intelligent vækst I perioden 2007-2013 havde den fælles landbrugspolitik en stærk positiv indflydelse på landbrugssektorens levedygtighed ved at tilbyde sektoren målrettet finansiering for at forbedre dens resultater. EU's landbrugssektor øgede sin samlede faktorproduktivitet med 0,7 % pr. år mellem 2005 og 2014 (og med 1,7 % pr. år i EU-13), hvilket er et tydeligt bevis på, at produktionsfaktorerne udnyttes mere effektivt. Som led i finansieringen af udviklingen af landdistrikter blev der ydet støtte til videnopbygning, investeringer, forskellige former for samarbejde og innovation. I perioden 2007-2013 ydede ELFUL støtte til: 430 000 bedriftsmoderniseringsprojekter, startstøtte til 165 000 unge landbrugere, 385 000 landbrugeres deltagelse i kvalitetsordninger og mere end 5 mio. uddannelsesdage for landbrugere. Foranstaltninger til udvikling af landdistrikter bidrog også til skabelse eller udvikling af 70 000 mikrovirksomheder (uden for landbrugssektoren).

ELFUL-finansieringen støttede også opnåelsen af bedre adgang til bredbånd og/eller ikt for 8 mio. beboere i landdistrikterne. Næstegenerationsnetadgangen i landdistrikter nåede op på 25 % i slutningen af 2014 – en stigning fra mindre 20 % in 2013. Selv om anvendelsen af finansielle instrumenter i programmerne for udvikling af landdistrikter for 2007-2013 stadig var beskeden (finansiering på EUR 364 mio. EUR fra 16 landdistriktsudviklingsprogrammer i syv medlemsstater), var nogle af resultaterne opmuntrende. Mellem 2010 og 2014 bidrog en garantifond, der var aktiv i Rumænien og blev finansieret gennem politikken for udvikling af landdistrikter, til at stille lån for 265 mio. EUR til rådighed ved at stille 116 mio. EUR som sikkerhed i form af 1 040 garantier. Bæredygtig vækst I perioden 2007-2013 var mere end 80 % af de samlede betalinger fra den fælles landbrugspolitik betinget af landbrugernes overholdelse af grundlæggende miljøstandarder (samt fødevaresikkerhed, dyre- og plantesundhed og dyrevelfærd). Ved at støtte landbrugerne gjorde EGFL det endvidere muligt at gå væk fra skadelige intensive metoder. Drivhusgasemissionerne fra landbruget (jordarealer ikke medregnet) fortsatte med at falde støt med et gennemsnitligt fald på 0,7 % mellem 2001 og 2012 og bidrog således til tendensen i retning af at reducere CO2-emissionerne, som er målet. Under programmerne for udvikling af landdistrikter fandt der forskellige former for arealrelaterede betalinger sted for at fremme forvaltningsmetoder, der havde vist sig at have en positiv virkning for biodiversitet, jordbund, vand og luft i både landbrugssektoren og skovbrugssektoren. I programmeringsperioden 2007-2013 blev det areal, der indgik i landbrugsmiljøordningerne, udvidet til 47 mio. ha svarende til mere end 25 % af det udnyttede landbrugsareal i EU-27 i 2013. Navnlig den støtte, der blev modtaget fra landbrugerne til omlægning til økologisk landbrug, dækkede 7,7 mio. ha. Alt dette spillede en vigtig rolle i forbedringen af landbrugets miljøpræstationer i EU. Med hensyn til EFF anvendte medlemsstaterne i 2007-2013 aktivt oplægningsinstrumentet under EFF til at tilpasse fiskerikapaciteten til de disponible ressourcer. Mange medlemsstater anførte i deres flådekapacitetsrapporter for 2013, at deres fiskerfartøjer var i balance med de udnyttede bestande, selv om der fortsat var lommer med overkapacitet, navnlig i Middelhavet. Kommissionens årlige rapport om gennemførelsen af EFF bekræfter det gradvise fald i EFF-støtten til flådeforanstaltninger (endeligt og midlertidigt ophør med fiskeri) og den fortsatte støtte til mere miljøvenlige fiskerimetoder, der har bidraget til at øge antallet af bestande, som fiskes på et niveau svarende til det maksimalt bæredygtige udbytte (MSY), fra 27 i 2014 til 39 i 2015. LIFE+ bidrog til at øge bevidstheden om offentlig deltagelse i gennemførelsen af EU's miljøpolitik og -lovgivning samt til god forvaltningspraksis på dette område. Programmet fungerede som et effektivt værktøj til at fremme gennemførelsen af prioriteterne i sjette miljøhandlingsprogram. De seneste evalueringer af programmet bekræftede, at LIFE+ havde været et "vellykket instrument med betydelig EU-merværdi". LIFE har i de tyve år, hvor det er blevet gennemført, og ud over "støttebeløb svarende til ca. 600 mio. EUR årligt" bidraget til øget bevaring og genskabelse af ca. 4,7 mio. ha jord, forbedret vandkvalitet i et område på ca. 3 mio. ha, sundere luftkvalitet for ca. 12 mio. mennesker, affaldsforebyggelse af ca. 300 000 t og genanvendelse af yderligere 1 mio. t samt en årlig reduktion af CO2-emissioner svarende til 1,13 mio. t. Eksempel på EU-merværdi LIFE-programmet fungerer som en platform for udveksling af bedste praksis og viden og gør det muligt for aktører i hele EU at lære af hinandens erfaringer. Mere end 25 % af bevaringsforanstaltningerne under LIFE-Natur blev delt og efterlignet i hele EU. Et eksempel på en sådan vellykket vidensdeling er Elia-projektet, der har til formål at skabe grønne korridorer for biodiversitet under højspændingsledninger i skove og samtidig reducere de årlige vedligeholdelsesomkostninger for operatørerne af eltransmissionssystemer. Takket være dette projekt blev 155 km (775 ha) i Belgien og 31 km (155 ha) i Frankrig genoprettet. I begge lande involverede bevaringsforanstaltningerne 732 interessenter fra 28 interessentgrupper i deres langsigtede forvaltning. Cost-benefit-analysen viste, at de årlige vedligeholdelsesomkostninger blev reduceret med en faktor på 2,5-5, og at de oprindelige investeringer tjente sig selv ind efter kun 3-9 år.

Operatøren i Belgien forventes at implementere denne metode under yderligere 600 km højspændingsledninger over sit eget budget efter udløbet af dette LIFE-projekt i forventning om at opnå årlige besparelser på ca. 1 mi