KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(95) 73 endelig udg. 
Bruxelles, den 08.03.1995 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
EUROPA OG JAPAN: DE NÆSTE SKRIDT 
Indholdsfortegnelse 
1. INDLEDNING 
2. DEN SKIFTENDE BAGGRUND 
3. VURDERING AF DE AKTUELLE FORBINDELSER -
4. SAMMENLIGNING AF EFFEKTIVITETEN AF USA'S OG EU'S POLITIK 
OVERFOR JAPAN 
5. POLITISKE FORBINDELSER 
5.1. Forslag ' 
6. ØKONOMISKE FORBINDELSER 
6.1. Handels-og investeringsstrømme 
6.2. Spørgsmål om markedsadgang i enkeltsektorer 
6.3. Spørgsmål om strukturel markedsadgang 
6.4. Mekanismen til vurdering af samhandelen (TAM) 
6.5. Forskriftsdialogen 
6.6. Investeringer 
6.7. Handel med tjenesteydelser 
6.8. Eksportfremme 
6.9. Industrielt samarbejde 
6.10. Forskning og udvikling 
6.11. Involvering af medlemsstaterne og det europæiske erhvervsliv 
6.12. Skævhed med hensyn til viden 
6.13. Makroøkonomiske spørgsmål 
6.14. Informationssamfundet 
6.15. Forslag 
7. SAMARBEJDE PÅ ANDRE OMRÅDER 
8. KONKLUSIONER 
Bilag I Statistiske oplysninger 
Bilag II Udviklingen i markedsadgangen i 1993/1994 
Bilag HI Den eksisterende ramme for samarbejdet mellem Kommissionen og Japan 
Meddelelse til Rådet fra Kommissionen 
Europa og Japan: De næste skridt 
UNPLPPNftrø 
Japan er under forandring. Ep ny generation er ved at rykke i forgrunden, og denne sætter 
spørgsmålstegn ved landets rolle i verden efter den kolde krigs afslutning. Der er en 
række kulturelle ændringer i gang i takt med, at teknologien og rejseaktiviteten øger de 
udenlandske faktorers betydning i Japan. Det partipolitiske system er ved at blive ændret, 
der er et tydeligt skift i gang hen imod øget forbrugerindflydelse, og der er et ønske om at 
ændre det bureaukratiske system, således at det i højere grad imødekommer demokratiets 
behov. Der er en fornyet interesse i at foretage deregulering i overensstemmelse med 
ønsket om at forbedre konkurrenceevnen, således at det japanske erhvervsliv kan leve 
med den høje yen-kurs. 
Unionen er også under forandring. Maastricht-traktatens ikrafttræden er ensbetydende 
med udviklingen af en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Unionen har gjort det indre 
marked færdigt og er netop blevet udvidet med tre nye medlemsstater. Den er i færd med 
at forberede Den Økonomiske og Monetære Union og de fremtidige udvidelser med 
landene i Central- og Østeuropa. 
Vi har meget til fælles. Både EU og Japan er industrialiserede demokratier, der står over 
for de udfordringer, der knytter sig til hele verdens indbyrdes økonomiske afhængighed. 
Vi er begge stærkt interesserede i et stabilt multilateralt økonomisk system og i en fortsat 
global sikkerhed. Begge er i færd med at udvikle nye approaches med hensyn til uden­
rigs- og sikkerhedspolitikken, hvor forbindelserne med USA vedblivende vil være 
stærke, men ikke allestedsnærværende. Begge tilstræber konstruktive forbindelser med 
Rusland og Kina og med forskellige dele af Asien. Begge står over for den udfordring at 
skulle bevare konkurrencedygtigheden på internationale markeder med mange nye kon­
kurrenter. Endelig kæmper begge parter på forskellige måder for at udvikle en politisk 
rolle, der står mål med deres økonomiske vægt. 
Interne og internationale forandringer giver tilsammen EU mulighed for at videreudvikle 
sine forbindelser med Japan. Disse forbindelser er baseret på erklæringen af 1991 og på 
de konklusioner, som Rådet vedtog i juni 1992. Politikken over for Japan kommer også 
til udtryk i Unionens Asien-strategi, som blev fastlagt i 1994. Den består af en kombina­
tion af en øget dialog, et forstærket samarbejde og et stadigt pres for at åbne markedet, 
som allerede er ved at give resultater. Ud over en fornyet gennemgang af de økonomiske 
og handelsmæssige forbindelser og en række forslag til styrkelse af EU-politikkens effek­
tivitet, også på samarbejdsområderne, indeholder denne meddelelse forslag til måder, 
hvorpå Unionen kan udbygge sine politiske forbindelser med Japan. Unionen kan derved 
aktivt støtte og bidrage til Japans voksende politiske engagement i den globale udenrigs-
og sikkerhedspolitik. 
2. DEN SKIFTENDE BAGGRUND 
De politiske omskiftelser i Japan i de seneste to år afspejler øget utilfredshed blandt 
vælgerne med det eksisterende system, forbrugernes skiftende udsigter og generel usik­
kerhed vedrørende landets placering og rolle i verden efter afslutningen af den kolde krig. 
Dette har bevirket, at partisystemet er under omdannelse ud fra en almindelig antagelse 
om, at nye styringsformer vil være mere følsomme over for normalt pres fra vælgernes 
side. Der kan spores større vilje til at påtage sig internationale forpligtelser, en stærkere 
følelse af uafhængighed og en udtalt vilje til at få udbytte af de indskudte ressourcer. 
Disse ændringer finder sted på en baggrund kendetegnet af hurtige ændringer i Asien med 
vidtrækkende konsekvenser for Japan. 
Japan ønsker at spille en større rolle på den internationale scene i overensstemmelse med 
landets status som økonomisk sværvægter. Der udvises i Japan ny interesse for mulighe­
derne for at spille en vigtigere rolle i Asien. Japan deltager aktivt i regionale tillidsska-
bende foranstaltninger såsom ASEAN's "Regional Forum", som Unionen også er medlem 
af. Japan har nu klart og offentligt meddelt, at landet ønsker at blive fast medlem af FN's 
Sikkerhedsråd. Dette forhold fører sammen med utilfredshed med De Forenede Staters 
taktik for virkeliggørelse af dette lands bilaterale økonomiske mål til en vis omvurdering 
af forholdet til De Forenede Stater. 
I økonomisk henseende har højvækstperiodens afslutning og afmatningen, der først blev 
bragt til afslutning for nylig, givet sig udslag i nytænkning både blandt forbrugere og 
producenter. Kodeordet er nu udbytte af de indskudte ressourcer frem for iøjnefaldende 
forbrug af luksusvarer. Prissammenligninger, navnlig med prisniveauerne i andre lande, 
foretages og offentliggøres i voksende omfang. Forbrugerne interesserer sig i stigende 
grad for mulighederne for at købe billigere udenlandske varer. 
Selv om den japanske industri, særlig dens mest konkurrencedygtige sektorer, via 
teknologiske nyskabelser og personalenedskæringer gør sig ihærdige anstrengelser for at 
opretholde konkurrenceevnen ved et yen/dollar-kursforhold på 100 eller derunder, er der 
ingen tvivl om, at den høje yen-kurs har tvunget industrien til at tage de områder, hvor 
hele produktionen finder sted i Japan, op til fornyet overvejelse. En reaktion er at 
investere i produktionsfaciliteter i udlandet. Den japanske industri accepterer i stadig sti­
gende grad verdensøkonomiens globalisering og foretager nu betydelige investeringer i 
de asiatiske lande, der har høj vækst og lavere omkostninger. Desuden er den japanske 
industri efterhånden stadig mere åben over for mulighederne for at skabe større variation 
i sine tilførsler af komponenter og derigennem øge importen. Denne ændrede holdning 
har været en af de faktorer, der har fremmet det industrielle samarbejde mellem EU og 
Japan i løbet af de seneste tolv måneder. 
De ovennævnte tendenser har ført til en udbredt tro både blandt forbrugere og producen­
ter på, at det tætte net af forskrifter, der findes i Japan, både opretholder forbrugerpriserne 
og produktionsomkostningerne på et niveau, der er meget højere end nødvendigt. Dette 
har bevirket, at industrien og de industrivenlige dele af forvaltningen stærkt støtter 
regeringens dereguleringsaktivitet, og det understreges over for offentligheden, at en 
vellykket deregulering er en måde at sikre lavere forbrugerpriser på. Denne generelle 
opbakning er det bedste tegn på, at det femårige dereguleringsprogram, som vil blive 
offentliggjort af regeringen sidst i marts 1995, kan gennemføres med succes, selv om dele 
af forvaltningen og visse autoritative interesser indædt modsætter sig dette. Det vil 
imidlertid være en forudsætning derfor, at den japanske regering bestandig engagerer sig i 
sagen. 
3. VURDERING AF DE AKTUELLE FORBINDELSER 
Forbindelserne mellem EU og Japan har hidtil overvejende været af økonomisk art. 
Navnlig har forbindelserne været domineret af, at EU har ment, at der findes en række 
unødvendige og uacceptable hindringer for adgangen til det japanske marked. Samtidig 
anses det japanske betalingsbalanceoverskud for at være alt for stort. Dette har været en 
belastning for forbindelserne. 
Der er ubestrideligt en betydelig skævhed i de aktuelle økonomiske forbindelser. Siden 
det indre markeds virkeliggørelse har den japanske eksport næsten ikke stået over for 
nogen strukturelle hindringer på verdens største ikke-opdelte marked, på hvilket der 
gælder stærke konkurrenceforstærkende regler, de japanske indgående investeringer er 
velkomne og støttes endog sommetider, og de japanske selskaber, der er etableret i EU, 
nyder godt af fuld national behandling. Som det er dokumenteret igen og igen, står 
selskaber fra EU og andre ikke-japanske lande over for en lang række administrative og 
strukturelle hindringer, når de eksporterer til Japan, og der står også hindringer i vejen for 
dem, hvis de søger at foretage direkte investeringer i Japan. 
I de seneste år har EU omhyggeligt gennemgået sin approach med hensyn til disse 
problemer på baggrund af bl.a. medlemsstaternes erfaringer. Den har også nøje undersøgt 
USA's approach og resultaterne heraf for at vurdere, hvilke dele deraf der kunne optages i 
EU's approach. Der er sket større ændringer i den måde, hvorpå EU identificerer og 
bekæmper hindringer for konkurrencen med - og i - Japan. Denne forholdsvis nye og 
mere målrettede approach, der er beskrevet i denne meddelelses afsnit om økonomiske 
forbindelser, giver nu mærkbare resultater. 
4. SAMMENLIGNING AF EFFEKTIVITETEN AF USA'S OG EU'S POLITIK 
OVER FOR JAPAN 
USA har siden afslutningen på anden verdenskrig haft veludbyggede politiske og sikker­
hedsmæssige forbindelser med Japan. Det har givet Japan sikkerhedsgarantier, og man 
kan hævde, at Japan har gjort meget for at komme USA's økonomiske krav i møde for 
ikke at skade de overordnede bånd mellem landene, herunder sikkerhedsalliancen. I de 
seneste år har den amerikanske regering ført en åbenlyst aggressiv politik med at tilstræbe 
specifikke importmål, som den anser for forpligtelser og truer med at håndhæve ved 
hjælp af sine ensidige "301/super 301 "-bestemmelser, hvis de ikke overholdes. 
Der gives sommetider udtryk for, at EU ville opnå mere i sine bestræbelser for at øge sin 
eksport til Japan, hvis den var mere håndfast og brugte den amerikanske approach som 
model for sin egen. Der kan i høj grad sættes spørgsmålstegn ved disse tilkendegivelsers 
berettigelse rent bortset fra, at EU ikke har de samme altomfattende forbindelser med 
Japan, og at den er modstander af ensidige handelssanktioner, som den anser for at være 
en destabiliserende faktor i verdenshandelen. 
Det erkendes i voksende grad på internationalt plan (også i USA), at selv om den aggres­
sive approach med fastsættelse af mål måske nok tidligere har givet resultater for visse 
enkeltstående varers vedkommende, er det usandsynligt, at det også vil ske i fremtiden. 
Dette kan især tilskrives de ændringer, der i øjeblikket finder sted i Japan. Japan er ved at 
blive mindre villigt til at indgå aftaler med USA, fordi disse aftaler nu anses for diskrimi­
nerende og stridende mod markedsøkonomiens funktionsmåde, og fordi de fremmer den 
type statslig indblanding på markedet, som de kræfter, der ønsker ændringer i Japan, 
netop arbejder for at formindske. Sådanne krav fra USA's side anses i stadig stigende 
grad for at befæste en ulige envejs-forbindelse. Endelig tilbagevises sådanne ensidige 
foranstaltninger i voksende omfang til fordel for mere upartiske markedslibera-
liseringsprocesser som f.eks. GATT/WTO. Trods en række tidligere succeser vil denne 
approach derfor næppe give resultater i fremtiden, og der er tegn på, at den amerikanske 
regering er i færd med at overveje ændringer deraf. 
Kommissionen har nøje overvåget alle aftaler mellem USA og Japan. Den har presset på 
for at få - og også fået - et system med parallel overvågning for at sikre, at alle mar-
kedsliberaliseringsforanstaltninger i henhold til rammeaftalen mellem USA og Japan 
træffes på et mestbegunstigelsesgrundlag og både er åbne for selskaber fra EU og USA. 
EU og USA har samme målsætning, når de tilstræber større åbning på det japanske 
marked, og der er mulighed for samarbejde på visse områder. Uenighed om, hvorledes 
resultaterne skulle opnås, har dog tidligere ført til, at parterne har fulgt hver sin approach. 
EU's strategi med vedholdende, konsistent og generelt pres for at opnå ændringer er en 
faktor, der har givet resultater på visse områder. Ved identifikation af hindringer, kon­
stant gentagelse af klager vedrørende omtvistede spørgsmål og indførelse af en parallel 
konstruktiv dialog er der opnået resultater på mange vigtige områder såsom de almindeli­
ge regler om offentlige indkøb, godtagelsen af europæisk certificering eksempelvis for 
brandbare tekstiler og standarderne for elektriske apparater (bilag II indeholder en detal­
jeret beskrivelse). Der er indledt forhandlinger om aftaler om gensidig godkendelse, og 
der er indgået aftaler om forbedring af distribution og fødevaremærkning. Desuden har 
japanerne accepteret målet om mærkbart at nedbringe betalingsbalanceoverskuddet målt 
i procent af bruttonationalproduktet. I denne meddelelse anbefales en styrkelse af den 
økonomiske approach, som allerede har vist, at den giver resultater, med hensyn til de 
økonomiske forbindelser. 
Unionens aktion ville dog blive langt mere effektiv, hvis medlemsstaternes kontakter -
det være sig på arbejds- eller ministerieplan - kunne koordineres effektivt med Kommis­
sionens. Det styrker ikke troværdigheden af EU's aktion i Tokyo, at Fællesskabet og dets 
medlemsstater samtidig behandler spørgsmål med tilknytning til markedsadgang såsom 
det japanske dereguleringsprogram. En bedre approach er at mobilisere både Kommissio­
nens og medlemsstaternes ressourcer med henblik på at søge at få virkeliggjort et veldefi­
neret sæt mål ved koordineret aktion. Det forhold, at selskaberne i medlemsstaterne 
konkurrerer indbyrdes om kontrakter og ordrer i Japan, bør ikke bortvejre værdien af en 
koordineret approach på et højere plan. En splittet national approach sætter Japan i stand 
til at spille medlemsstaterne ud mod hinanden og er en alvorlig svækkelse af Unionens 
omdømme, således at Unionens muligheder for at opnå de resultater, som alle ønsker, 
formindskes. Medlemsstaterne bør videreføre deres nationale bestræbelser, men disse bør 
stemme overens med den overordnede EU-ramme, og alle ministerielle og administrative 
approaches bør både have en EU-komponent og en national komponent. 
Medlemsstaternes ambassader i Tokyo har opbygget betydelig ekspertise i handelsspørgs­
mål. Sammen med medlemsstaterne vil Kommissionen undersøge, hvorledes denne 
"videnpulje" kan udnyttes til gavn for alle. 
5. POLITISKE FORBINDELSER 
I 1991-erklæringen blev der knæsat et princip om integreret dialog med Japan. Parterne 
forpligtes til alvorligt at bestræbe sig på at informere og konsultere hinanden vedrørende 
vigtige økonomiske anliggender, der er i begge parters interesse, hvad enten der er tale 
om politiske, økonomiske, videnskabelige eller kulturelle anliggender eller andre spørgs­
mål. Forbindelsernes politiske dimension har imidlertid til dato stort set været uberørt. 
Dette formindsker begge parters muligheder for at føre deres mål ud i livet. I praksis er 
det ikke nogen farbar vej at koncentrere sig om ét område og negligere de øvrige. EU vil 
ikke forbedre sit eget omdømme i Japan, før den har demonstreret, at den har en politisk 
indflydelse, der står mål med dens position som økonomisk og teknologisk sværvægter. 
Det fremgår klart af deres fælles interesse i en stabil og multilateral verdensorden, at en 
styrkelse af Japans rolle i verden meget vel kan være i EU's interesse, fordi parterne i 
mange situationer kan støtte hinanden i internationale fora. Selv på områder, hvor der er 
politisk enighed, kan en dialog bidrage til at øge den gensidige forståelse og måske gøre 
uenigheden mindre. 
Selv om der har været afholdt regelmæssigt tilbagevendende møder på udenrigsminister­
plan og på de politiske direktørers niveau, har de bilaterale topmøder fundet sted under 
uhensigtsmæssige betingelser eller har slet ikke fundet sted, og der har været store forsin­
kelser med tilrettelæggelsen af ministres møder med Kommissionen. Rent indholds­
mæssigt er dialogen næppe gået videre end til en udveksling af synspunkter og informa­
tion, og der kan kun nævnes få eksempler på konkret samarbejde. 
Japan synes nu at være mere villigt til at påtage sig internationale politiske forpligtelser, 
der står mål med landets økonomiske styrke. Eksempelvis har Japan besvaret anmodnin­
ger fra FN med at udsende militært og civilt personel til Cambodja og Mozambique. Det 
har sendt et kontingent til Rwanda og har været aktivt i regionale spørgsmål af global 
betydning såsom Nordkoreas status som atommagt. Japan har observatørstatus i OSCE 
og deltager i G-24. Japan er blevet den største internationale donor af humanitær bistand 
efter EU og dens medlemsstater. 
Som led i udvidede politiske forbindelser kan Unionen anspore Japan til at opretholde og 
eventuelt øge sin vægt i internationale anliggender. Der er mange områder, hvor Unionen 
og Japan kan arbejde mere sammen: nedrustning og ikke-spredning, forebyggelse og 
løsning af konflikter, udviklingsbistand og humanitær bistand, bistand til landene i 
Central- og Østeuropa og til de nye uafhængige stater i det tidligere Sovjetunionen. Hidtil 
har Unionen og Japan taget ét politisk initiativ sammen i FN, nemlig initiativet til 
udarbejdelse af et register over konventionelle våben med henblik på at gøre 
våbenhandelen mere gennemsigtig. 
5.1. Forslag 
De store muligheder, der ligger i strukturerne i henhold til 1991-erklæringen, bør nu ud­
nyttes fuldt ud. Dette vil kræve politisk vilje på begge sider og en udbygning af de aktuel­
le proceduremæssige arrangementer. 
1) Den Europæiske Union bør tilstræbe en politisk dialog med Japan, hvor der dra­
ges fuld nytte af Japans større villighed til at påtage sig internationale forpligtel­
ser. Med henblik herpå bør den indlede drøftelser med Japan med henblik på 
a) at fastlægge konkrete politiske samarbejdsområder 
" \ 
b) regelmæssigt at udveksle højtprioriteret information af relevans for 
Unionens og Japans politiske drøftelser 
8 
c) at indføre regelmæssige kontakter på arbejdsplan mellem tjenestemænd 
som forberedelse til møder på ministerplan og på de politiske direktørers 
niveau 
d) at knæsætte et princip om årlige topmøder EU-Japan skiftevis i Japan 
og i Europa (hvorved der undgås en tvetydighed, der for nylig gjorde det 
vanskeligt at nå til enighed om tid og sted for et topmøde) og nå til 
enighed om, at datoen for hvert topmøde aftales på det foregående top­
møde. 
2) I sammenhæng med en aftale om den kommende omstrukturering af FN-systemet, 
herunder en udvidelse af Sikkerhedsrådet, mener Kommissionen, at EU bør støtte 
det japanske ønske om en fast plads i Sikkerhedsrådet. 
6. ØKONOMISKE FORBINDELSER 
6.1. Handels- og investeringsstrømme 
Japan er verdens tredjestørste økonomi efter EU og USA og er derfor Unionens næststør­
ste potentielle marked. 
Ved at forhindre importen i at nå op på et passende niveau øger hindringerne for mar­
kedsadgang i Japan imidlertid kunstigt kløften mellem den nationale opsparing og de 
nationale investeringer. Dette fører til et konstant stort overskud på den japanske beta­
lingsbalance. I årene 1984-1994 nåede overskuddet toppunkter på 4,2% af BNP i 1986 og 
3,2% i 1992; det menes at være faldet til 2,7% i 1994 (se statistikken i bilag I), og der 
forventes et yderligere fald til ca. 2,5% i 1995. 
Dette bidrog til den kraftige opskrivning af den japanske yen i første halvdel af 1990'erne, 
der førte til en mærkbar forringelse af de japanske eksportvarers konkurrencedygtighed. 
Resultatet er mindre samhandel til ugunst for både Japan og dets handelspartnere. Den 
Europæiske Unions politik bør gå ud på at formindske problemet med overskuddet ved 
hjælp af øget samhandel efter at have fjernet hindringerne for markedsadgangen. 
EU's betalingsbalanceunderskud over for Japan svarer til Japans samlede stilling over for 
resten af verden og er stadig uacceptabelt stort. AlHgevel kan der konstateres - eller er der 
for nylig opstået - visse positive elementer, der tyder på, at der kan være en mere positiv 
trend under udvikling: 
EU's overskud i samhandelen med tjenesteydelser (inkl. investeringsafkast) er 
jævnt voksende. De seneste disponible tal, der er offentliggjort af Eurostat for 
1992, viser et overskud på 10,5 mia. ECU 
EU's underskud i samhandelen med varer faldt i 1993 med 15,6% og anslås at 
være faldet med yderligere 18% i 1994 til et beløb på 18,5 mia. ECU. Medens 
denne nedgang i 1993 navnlig kunne tilskrives en nedgang i den japanske eksport 
som følge af afmatningen i Europa, skyldtes forbedringen i 1994, at EU's eksport 
steg med 15%. Det er bemærkelsesværdigt, at denne stigning sikredes over en 
bred vifte af eksportvarer og ikke var koncentreret på traditionelle luksusvarer. 
Tallene viser, at det japanske erhvervsliv er blevet mere interesseret i at købe 
halvfabrikata og investeringsgoder i Europa (og bekræfter i forbifarten det kor­
rekte i, at netop disse sektorer blev fremhævet i eksportfremmeprogrammet 
"Gateway to Japan"). 
Endelig viser de seneste tal, at der ikke er sket nogen ændring i den meget store skævhed 
mellem EU's investeringer i Japan og Japans investeringer i Europa (se bilag I), heller 
ikke selv om de japanske investeringer i Europa på det seneste er fladet ud. 
6.2. Spørgsmål om markedsadgang i enkeltsektorer 
Der er gjort jævne, omend ikke revolutionerende fremskridt i fjernelsen af specifikke 
hindringer for markedsadgangen i Japan (se bilag H). Disse fremskridt skyldes et 
kombineret pres fra EU, USA og andre tredjelande samt fra kræfter i Japan, der går ind 
for forandring, navnlig deregulering. 
Afhængigt af problemets karakter står der forskelUge aktionsformer til Fællesskabets 
rådighed: 
WTO-tvistbilæggelse. Hidtil er det meget få spørgsmål, der er fundet egnede til en 
vellykket panelbehandling, dog med den diskriminerende spiritusafgift som en 
vigtig undtagelse. Alligevel vil Kommissionen vedblivende forfølge over­
trædelser af WTO-reglerne, når sådanne konstateres; det overvejes f.eks. i øjeblik­
ket at gribe ind over for den mulige diskriminerende virkning af aftalen mellem 
USA og Japan om mobiltelefoner (Motorola) 
multilaterale forhandlinger i WTO. Denne fremgangsmåde har kun vist sig be­
grænset succesrig, men virkeliggørelsen af Uruguay-rundens resultater kan for­
ventes at gøre visse regler klarere (f.eks. vedrørende kontingentlicenser) og fjerne 
visse hindringer, navnlig på områderne statslige indkøb, standarder (f.eks. sani­
tære og fytosanitære) og visse tjenesteydelser 
-•'''.. forskriftsdialogen (se nedenfor) 
10 
bilateralt pres. EU støtter den multilaterale handelsordnings discipliner og ønsker 
derfor ikke at lægge pres på Japan ved at true med ulovlige handelssanktioner. 
Den søger så overbevisende som muligt at forklare, hvorfor markedsadgangsfor-
anstaltninger også er i Japans egen direkte økonomiske interesse. Øget import kan 
komme forbrugeren til gode og nedbringe industrielle køberes udgifter til halv­
fabrikata og tjenesteydelser. Desuden understreger den, at nagende bilaterale 
problemer uundgåeligt vil øve indflydelse på andre dele af forbindelserne. 
Kommissionen har nu med fuld deltagelse af medlemsstaterne og deres repræsentanter i 
Tokyo samt det europæiske erhvervsliv og industrisammenslutningerne udarbejdet et 
omfattende arbejdsdokument, der skal tjene som middel til identificering og overvågning 
af alle hindringer for EU's eksport. Dette omfatter i hvert enkelt tilfælde en beskrivelse af 
problemet og en identifikation af de foranstaltninger, som den japanske regering skal 
anmodes om at træffe. 
6.3. Spørgsmål om strukturel markedsadgang 
Adgangen til det japanske marked hæmmes ikke kun af sektormæssige hindringer, som 
det er forholdsvis let at identificere, men også af mere dybtliggende strukturelle hindrin­
ger såsom keiretsu-fænomenet. 
Disse hindringer hænger sammen med særtræk ved den japanske økonomi og det japan­
ske samfund. I nogle tilfælde kan den rette europæiske reaktion kun være at søge at forstå 
disse forskelle og tage hensyn dertil i forbindelse med forretninger i Japan. I andre 
tilfælde, hvor de pågældende metoder er direkte skadelige for en åben international 
økonomi, må EU insistere på, at disse metoder ændres. 
Som et eksempel kan nævnes konkurrencepolitikken. Dette er et område, hvor der er et 
skift i gang i de japanske holdninger, og hvor en dialog mellem "policy"-eksperter fra 
Kommissionen, der har mange års erfaring med aktiv konkurrencefremmende politik, og 
deres japanske homologer i Japan Fair Trade Commission (JFTC) kan bidrage til at føre 
ændringerne i den rigtige retning. Et særligt område, der skal fremhæves, er konkurren­
cebegrænsende fremgangsmåder i distributionssektoren, som vanskeliggør 
markedsadgang ved eksport. I overensstemmelse med Rådets konklusioner af 1992 har 
Kommissionen nu indledt en ægte dialog med JFTC (se bilag HI), hvis position inden for 
det japanske system også er blevet styrket. Dette kan vise sig at være et godt 
udgangspunkt for et pres i retning af mere åben konkurrence på det japanske marked. 
11 
De europæiske selskaber har traditionelt opfattet aktiviteten inden for keiretsu, der er fast 
sammentømrede horisontale og vertikale grupper af japanske selskaber, som en hindring 
for åben konkurrence i Japan, men EU har aldrig fastsat et klart mål i sin behandling af 
dette spørgsmål. Det japanske erhvervsliv domineres helt afgjort i meget betydeligt 
omfang af grupper af selskaber, der er bundet sammen af erhvermæssige langtidsforbin-
delser, ofte, men slet ikke altid, baseret på besiddelse af gensidige aktieposter. Disse 
grupper har den fordel, at de gør det muligt at udvikle innoverende aktiviteter blandt 
deres medlemmer. De modvirker dog konkurrencen i den forstand, at de dominerer be­
stemte markeder og forhindrer nytilkomne, både japanere og udlændinge, i at komme ind 
på markedet. De skiftende økonomiske forhold i Japan fører også ændringer i keiretsu 
med sig, navnlig hvad angår de vertikale leverandørforbindelser. Den europæiske industri 
bør være på udkig efter nye erhvervsmuligheder, navnlig i form af industrielt samarbejde. 
Kommissionen vil vedblive med at søge at forstærke konkurrencen og fjerne de fordækte 
fremgangsmåder i Japan. Hvis denne indsats ikke bærer frugt hurtigt nok, vil Kom­
missionen undersøge, hvorledes den kan fremme de europæiske selskabers integrering i 
de eksisterende net inkl. de nævnte keiretsu. 
6.4. Mekanismen til vurdering af samhandelen (TAM) 
TAM er nu taget i brug som et regulært forum for analyse af handelsspørgsmål sammen 
med Japan i overensstemmelse med Rådets konklusioner fra juni 1992. Den har vist sig 
nyttig som middel til at analysere handelsspørgsmål på baggrund af disses relative 
økonomiske betydning for Unionen, idet drøftelsen af disse spørgsmål baseres på objek­
tive kriterier, og der banes vej for politiske afgørelser i andre fora, f.eks.udvidelsen af det 
industrielle samarbejdsprogram EU/Japan i 1994, iværksættelsen af forhandlingerne om 
aftalerne om gensidig godkendelse i november 1994, koordinationen af 
EXPROM/IMPROM-programmerne og fjernelsen af visse særlige hindringer for 
markedsadgangen (se bilag H). 
6.5. Forskriftsdialogen 
Den japanske regering synes nu oprigtigt at ønske at gøre store fremskridt på deregule-
ringsområdet, selv om den utvivlsomt vil møde modstand i visse kredse. Industrien pres­
ser på for at få gang i sagerne, og der er iværksat en kampagne for at gøre forbrugerne 
opmærksom på, at en vellykket deregulering er ensbetydende med lavere priser for dem. 
12 
Det lykkedes i 1994 Fællesskabet at indlede en kontinuerlig dialog med Japan om 
dereguléringsspørgsmål. Dette skulle gøre det muligt at indarbejde EU-ekspertise på 
forskriftsområdet, der navnlig er erhvervet i forbindelse med indførelsen af det indre 
marked, i det japanske program. Kommissionen har allerede forelagt den japanske 
regering en anmodning om at måtte deltage i forberedelsen af det femårige program, som 
der ventes at blive givet meddelelse om sidst i marts 1995. Den vil nøje følge med i det 
femårige program og i de årlige undersøgelser deraf i perioden 1995-2000. Den vil 
insistere på, at disse omfatter klare og utvetydige forpligtelser, tidsplaner for 
gennemførelsen og hurtig iværksættelse af særlig vigtige foranstaltninger ("front 
loading"). 
Det er vigtigt, at Fællesskabet fuldt ud udnytter denne nye mulighed for dialog i hele den 
periode, dereguleringsprogrammet står på, idet det er den japanske regerings hensigt at 
iværksætte en proces med kontinuerlig tilpasning af dette program. 
Det vil også være hensigtsmæssigt at udnytte det klima af gensidig tillid, der er skabt, til 
at udvikle et program for forskriftsmæssigt samarbejde inden for de eksisterende dialog-
strukturer (ministermøder, konsultationer på højt niveau) for at sikre, at fremtidige 
forslag til forskrifter på begge sider ikke indebærer, at der opstår nye hindringer for sam­
handelen. 
6.6. Investeringer 
Det forhold, at der er langt flere japanske investeringer i EU end omvendt, skyldes til dels 
de eksisterende hindringer for udenlandske investeringer i Japan. Det japanske systems 
modstandskraft over for indgående udenlandske investeringer, navnlig i kraft af fusioner 
og overtagelser, afskærer selskaberne i EU fra at få fodfæste på det japanske marked. Det 
kan også indebære, at selskaber fra EU ikke får den fordel, det er at vinde indpas på 
markedet i Asien/Stillehavsområdet i kraft af en solid tilstedeværelse i Japan. 
Dette spørgsmål kan både afklares bilateralt og multilateralt. Unionen vil fortsat være 
åben for og anspore til indgående udenlandske investeringer, som den vil bestræbe sig på 
at integrere fuldt ud i den lokale økonomi. Den regner med, at Japan vil bestræbe sig på 
at sikre tilsvarende åbenhed og integrering for investeringer fra EU i Japan. Som led i sin 
indsats for at sikre øget deregulering har Kommissionen anmodet om øgede fremskridt 
inden for konkurrencelovgivningen (f.eks. lempelse, øget gennemsigtighed og effek­
tivisering af love og forskrifter vedrørende fusioner og overtagelser), regnskabsføring 
(tilpasning af de japanske regnskabsstandarder efter de internationale standarder, forbed­
ringer af bestemmelserne om aktionærers status inden for selskaber). Disse områder vil 
blive fulgt yderligere op som led i den videre overvågning af dereguleringen. 
13 
Udenlandske direkte investeringer er en integrerende del af den verdensomspændende 
trend til skabelse af et virkelig globalt markeds- og produktionssystem. Efter Kommissio­
nens opfattelse er det nu nødvendigt at skabe en verdensomspændende retlig ramme for 
sådanne investeringer. En indførelse af gennemsigtige, sammenhængende og liberale 
multilaterale regler vil også gøre det muligt at gøre fremskridt med hensyn til hindrin­
gerne for indgående udenlandske investeringer i Japan. 
6.7. Handel med tjenesteydelser 
Statistikken for EU's betalingsbalance over for Japan viser, at dens underskud på hande­
len med færdigvarer traditionelt til dels er opvejet af et overskud inden for tjenesteydelser 
(herunder investeringsafkast) (se bilag I). 
Tjenesteydelserne er et område, hvor EU ikke alene er førende i hele verden, men også 
står meget stærkt over for Japan i konkurrencemæssig henseende. Alligevel indgår tjene­
steydelserne ikke med særlig stor vægt i drøftelsen i offentligheden af forholdet mellem 
EU og Japan. Dette skyldes ikke, at Fællesskabet i sine forhandlinger med den japanske 
regering har undladt at behandle spørgsmålet om markedsadgang, idet finansielle og juri­
diske tjenesteydelser netop har haft en særdeles fremtrædende plads under de seneste 
forhandlinger. Det skyldes snarere, at de bilaterale EU/Japan-statistikker på dette område 
er særdeles sparsomme. Ikke alene står de samlede betalingsbalancestatistikker først til 
rådighed mere end et år efter udgangen af den periode, de vedrører, men de er for Japans 
vedkommende desuden kun opdelt på enkeltsektor for de to klassiske sektorer (for 
betalingsbalancestatistikker) turisme og transport (omend der foreligger mere detaljerede 
skøn fra EU). Desuden afviger de japanske tal for de samme strømme meget stærkt fra 
EU's tal, navnlig hvad angår investeringsafkast, hvor de udviser et japansk overskud. 
Hvis EU skal give denne sektor den opmærksomhed, den fortjener i EU's forbindelser 
med Japan, er det derfor nødvendigt, at den starter med at forbedre statistikkerne. En 
særlig EU/Japan-aktion vil antagelig blive langtrukken og vanskelig og vil kræve en 
udtalt samarbejdsvilje fra Japans side. Kommissionen vil undersøge, hvorledes der bedst 
kan sikres en forbedring, med henblik på at forelægge Rådet forslag til egnede foranstalt­
ninger. 
I mellemtiden er det Kommissionens hensigt at foretage en bred konsultation i service­
sektorerne i Europa med henblik på at foreslå et nyt eksportfremmeprogram med det 
formål at bistå sektorer, der er konkurrencedygtige i andre industrilande, men ikke klarer 
sig særlig godt i Japan, med at udnytte de japanske markedsmuligheder bedst muligt. Der 
er også principiel enighed om, at TAM-aktionen skal udvides til også at omfatte 
tjenesteydelser, hvilket vil styrke denne approach. 
14 
6.8. Eksportfremme 
EU står over for tre alvorlige problemer i selve Europa, når det drejer sig om at fremme 
eksporten til Japan. 
For det første er der for få europæiske selskaber, der er klar over det japanske markeds 
værdi, ikke alene med hensyn til størrelse, men også med hensyn til de fordele, det 
indebærer for et selskab, som har held til at vinde indpas på det. I øjeblikket lægges der 
megen vægt på de fremtidige afsætningsmuligheder, som de aktuelle vækstrater i andre 
asiatiske lande såsom Kina kan føre til. Det er dog stadig et faktum, at Japans BNP i 
øjeblikket er ti gange så stort som Kinas, og at det japanske marked måske er det 
allerstørste homogene marked for varer fra EU (fordi det amerikanske marked er meget 
mere opsplittet og heterogent). Desuden konfronteres europæiske firmaer, der vinder 
fodfæste i Japan, med et kreativitets- og innovationsklima, der kan sikre dem en forbedret 
konkurrencemæssig stilling på andre markeder. Udviklingen af forbindelser med 
japanske firmaer giver også i sig selv adgang til mange asiatiske markeder, hvor disse 
firmaer er i færd med at gøre sig gældende. Det er for få europæiske selskaber, der har 
kendskab til disse muligheder, og de skal absolut gøres opmærksomme derpå. 
For det andet er det japanske markeds særtræk så udtalte, at et særligt program med det 
formål at bistå eksportørerne med at blive fortrolige med det og få viden om, hvorledes 
man skal operere for at få succes i det japanske erhvervsliv, er en vigtig bestanddel af 
handelspolitikken over for Japan. 
For det tredje er omkostningerne ved at etablere sig på det japanske marked høje, og der 
er derfor meget at vinde ved en fælles indsats fra de europæiske selskabers side. Der kan 
således blive tale om betydelige stordriftsfordele for mange sektorer, hvis der gøres et 
fælles fremstød fra hele EU's side. 
Af alle disse årsager har der i mange år været afsat betydelige EU-bevillinger til eksport­
fremme over for Japan, der navnlig er kommet små og mellemstore virksomheder til 
gode. En stor del af disse midler går til det langsigtede og succesrige ETP-program. I de 
seneste år har Kommissionen i nært samarbejde med repræsentanter for med­
lemsstaternes eksportfremmeorganer udviklet billige målrettede procedurer for 
introduktion af europæiske selskaber på det japanske marked, det såkaldte "Gateway to 
Japan"-program. Tiden er nu inde til at bekræfte korrektheden af denne approach. 
Kommissionen agter sammen med denne meddelelse af fremsætte forslag til en 
rådsforordning, der giver eksportfremmeprogrammerne over for Japan et fast 
retsgrundlag. 
15 
I 1995 er bevillingerne til eksportfremme på det japanske marked for første gang, siden 
de blev beskåret kraftigt i 1993, atter oppe på samme nominelle beløb som i 1992.1 løbet 
af dette tidsrum er vekselkursen mellem ECU og yen faldet fra 162,01 i januar 1992 til 
125,62 i januar 1995. Den store del af EXPROM-aktiviteten, der nu finder sted i Japan, 
herunder ETP-programmets driftsudgifter, koster nu tilsvarende mere udtrykt i ECU. På 
et tidspunkt, hvor Unionen søger at udbygge sin politik over for Japan, er dens 
eksportfremmevirksomhed med andre ord lavere, end den har været i mange år. Kom­
missionen vil undersøge mulighederne for at anmode om en følelig forhøjelse af Japan-
EXPROM-bevillingerne for 1996 opgjort i ECU under skyldig hensyntagen til den over­
ordnede begrænsning af budgettets kapitel for forbindelser med tredjelande. 
Kommissionens EXPROM-aktiviteter, navnlig dens "Gateway to Japan"-program, er ble­
vet endnu mere effektive, efter at der er indgået et administrativt arrangement med Min, 
hvorved der er oprettet en struktur, der sikrer, at de japanske importfremmeprogrammer 
konkret støtter og styrker EU's EXPROM-aktiviteter. 
6.9. Industrielt samarbejde 
Samme mål, dvs. forbedring af den europæiske industris kendskab til og muligheder for 
at udnytte markedsmulighederne i Japan, søges virkeliggjort via programmet for indu­
strielt samarbejde, der gennemføres af Kommissionen og Mm i fællesskab, og som blev 
kraftigt udvidet i 1995. 
Et af de første store eksempler på industrielt samarbejde mellem EU og den japanske 
industri er "EU-Japan Centre for Industrial Co-operation" i Tokyo, der blev oprettet i 
1987. Dette centers målsætning er at fremme de erhvervsmæssige forbindelser mellem 
europæiske og japanske selskaber ved at give udvalgte europæiske topchefer i erhvervs­
livet den rette baggrund for at give sig i kast med industrielle samarbejdsaktiviteter med 
japanske sammenslutninger i og uden for Japan. Desuden giver det europæiske virksom­
heder detaljerede oplysninger om markedsvilkårene i Japan og skaffer støtte og kontakter 
i Japan. Efter at centrets uafhængige status og dets egen finansforordning blev godkendt i 
1994/95, er der nu en undersøgelse i gang af mulighederne for at øge centrets aktivitet på 
området industrielt samarbejde mellem EU og Japan. En succesrig gennemførelse heraf 
vil afhænge af begge parters politiske fleksibilitet og af, om der står økonomiske midler 
tilrådighed. 
Kommissionen og MITI har siden 1992 udviklet og støttet en bred vifte af industrielle 
samarbejdsprogrammer på særlige områder. Disse aktiviteter har omfattet dele og kom­
ponenter til biler, forbrugselektronik, datamater og kontormaskiner. Resultaterne af disse 
programmer har været meget positive, og Kommissionen og Mm har inden for 
rammerne af EU/Japan-dialogen om industripolitik og industrielt samarbejde sammen 
besluttet at udvide disse aktiviteter til også at omfatte andre sektorer. 
Andre aktiviteter som f.eks. uddannelsesprogrammet for menneskelige ressourcer og 
programmerne for stipendier med det formål at uddanne europæiske industrifolk og 
videnskabsmænd bidrager til at indsnævre kulturkløften og til at forbedre europæernes 
kendskab til Japan, så det nærmer sig deri viden, som japanske industrifolk og viden­
skabsmænd har om Europa. 
16 
6.10. Forskning og udvikling 
Samarbejdet inden for forskning og udvikling har vist sig at være en stærk katalysator for 
yderligere industrielt samarbejde. Japan gør i øjeblikket en stor indsats for at komme til at 
spille en større rolle inden for den internationale videnskab og teknologi. Der er truffet en 
række særlige foranstaltninger til fremme af denne politik via samarbejde om 
finansieringen og åbning af det indenlandske videnskabsgrundlag for udlændinge. Der er 
dog stadig mange hindringer tilbage. Det er forholdsvis begrænset, hvad der har været af 
samarbejde med EU. 
Hindringerne for samarbejdet har ofte deres rod i bekymringer for den industrielle kon­
kurrencedygtighed, der også omfatter spørgsmål med tilknytning til intellektuelle ejen­
domsrettigheder. Tæt forbundet dermed er hindringer som følge af restriktioner på FoU-
politikken. Også mere generelle "policy"-spørgsmål såsom ikke-spredning, "trade fric­
tion" og regulering spiller en rolle. Der kan være tale om mistillid til den anden parts 
motiver. Det er nødvendigt at overvinde kulturelle og sproglige hindringer. 
Der ydes via det internationale samarbejdsprogram ("Activity 2") under fjerde ramme­
program støtte til videnskabelige og teknologiske stipendier til unge europæiske forskere, 
der studerer i Japan, med henblik på en udbygning af det videnskabelige og teknologiske 
samarbejde. Desuden er deltagelse af japanske partnere i nogle af de særlige programmer 
under fjerde rammeprogram nu mulig på et individuelt projektgrundlag. 
De seneste drøftelser i sammenhæng med det globale informationssamfund har vist, at 
både EU og japan mener, at der er fordele forbundet med at udbygge deres indbyrdes 
forbindelser ved øget samarbejde inden for FoU og navnlig inden for FoU på området 
informationsteknologi og anden teknologi. 
6.11. Involvering af medlemsstaterne og det europæiske erhvervsliv 
Det er siden Rådets sidste debat om Japan med al tydelighed demonstreret, at de midler, 
der står til EU's og dens medlemsstaters rådighed til spørgsmål med tilknytning til Japan, 
kan koordineres bedre, og at Unionens politik over for Japan kan gennemføres væsentligt 
mere effektivt. 
17 
På denne baggrund er det stærkt påkrævet, at Kommissionen arbejder tæt sammen med 
medlemsstaternes repræsentanter. Artikel 113-udvalget vil med hensyn til handelspoli­
tiske spørgsmål spille den rolle, som traktaten tillægger det, og Kommissionen håber, at 
der vil kunne afsættes tid til regelmæssig drøftelse af spørgmål vedrørende Japan. 
Desuden lægger Kommissionen stor vægt på, at der åbnes mulighed for daglange til­
bundsgående drøftelser af den japanske politik i dens ekspertgruppe vedrørende Japan. 
For at gøre gruppens arbejde mere effektivt har den til hensigt mere regelmæssigt at 
arrangere møder for den (mindst tre gange om året) og på regelmæssig basis at finansiere 
medvirken af to nationale eksperter for at nyde godt af medlemsstaternes samlede eksper­
tise og erfaringer med kontakter med Japan, også selv om disse er spredt over mere end ét 
ministerium. Endelig tillægger Kommissionen det stor betydning, at den modtager op­
lysninger fra medlemsstaternes ambassader i Tokyo, der til gengæld skal holdes nøje 
orienteret om udviklingen i EU-institutionernes holdning. 
Kommissionen har også til hensigt at holde tæt kontakt med det europæiske erhvervsliv, 
både direkte og via repræsentative organisationer. Den vil stadigvæk meget gerne modta­
ge oplysninger fra europæiske erhvervsvirksomheder vedrørende alle særlige problemer, 
som de kommer ud for vedrørende varers og tjenesteydelsers adgang til det japanske 
marked. 
6.12. Skævhed med hensvn til viden 
Der er mange flere japanske erhvervsfolk, der har erhvervet viden og indhøstet erfaringer 
om Europa, end omvendt. Denne skævhed med hensyn til viden stiller de japanske 
selskaber, der sælger i Europa, langt bedre end europæiske selskaber, der sælger i Japan. 
Kommissionen vil derfor bestandig - og alle steder, hvor det er muligt, i samarbejde med 
den japanske regering - anspore til stipendieophold for nuværende eller fremtidige euro­
pæiske erhvervsfolk i Japan. Der findes allerede følgende programmer: 
Kommissionens uddannelsesprogram for erhvervsledere (ETP) 
Kommissionens stipendieprogram inden for videnskab og teknologi 
den japanske regerings stipendieprogram inden for fremstillingsteknologi 
JETRO's studieprogram for eksport til Japan 
programmerne under "Japan/EU Industrial Co-operation Centre". 
Disse allerede eksisterende programmer kan med udbytte suppleres med initiativer, der 
tager sigte på yderligere undervisning i japansk og øget forståelse i EU for japansk kultur, 
lovgivning og erhvervsmæssig adfærd. Institutioner, der tilbyder sådan undervisning, kan 
samles i et net. Udvekslingsrejserne for europæere til Japan bør bringes på høje med de 
aktuelle udvekslinger mellem USA og Japan. Man kan derved begynde at råde bod på 
den mangel på gensidig forståelse mellem Japan og Europa, som i strategidokumentet 
vedrørende Asien blev fastlagt som et generelt problem for EU's forbindelser med Asien. 
18 
frl3,T M^roøfønoiniskg spørggmfø 
Den bilaterale dialog mellem EU og japan om makroøkonomiske spørgsmål skal intensi­
veres og systematiseres, navnlig på baggrund af udviklingen hen imod ØMU. Særlige 
spørgsmål som f.eks. de makroøkonomiske virkninger, som anliggender såsom 
deregulering og befolkningens aldring har for Japan og dets partnere, bør behandles, og 
dialogen bør også udvides til at omfatte andre områder. 
Endelig bør der i multilaterale fora gøres en større indsats for at samarbejde med Japan 
for at føre fælles mål ud i livet; det gælder eksempelvis byrdefordelingen med hensyn til 
makrofinansiel bistand og nedbringelsen af USA's budgetunderskud. Dette vil kræve 
effektiv koordination af medlemsstaternes holdninger i nogle af disse fora. 
6.14. Informationssamfundet 
•i 
Det globale informationssamfunds virkeliggørelse behandles indgående i regeringsdebat-
ter og projekter både i Japan og i Europa. Via den indførte dialog om spørgsmål med til­
knytning til kommunikation har der fundet indledende udvekslinger af synspunkter sted 
mellem japanske og europæiske førende kræfter (både private og offentlige) med henblik 
på at afveje holdningerne på vigtige relevante områder (såsom deregulering, nye for­
skriftsmæssige aspekter, problemer med markedsadgang, udvikling af globale anvendel­
sesmuligheder, standardisering af globale net og disses interoperabilitet osv.). Både Japan 
og EU har udvist interesse for de globale pilotprojekter, der blev anbefalet på G-7's 
konference i Bruxelles den 25.-26. februar. 
6.15. Forslag 
Selv om hovedlinjerne i politikken for de økonomiske forbindelser bør opretholdes 
uændret, skal gennemførelsen deraf forbedres. Kommissionen vil fortsat systematisk 
udnytte alle kontakter med Japan til at presse på for yderligere åbning af markedet og 
fjernelse af alle hindringer for samhandelen. Samarbejdet mellem EU og Japan skal også 
udvides og styrkes. Der er et generelt behov for at gøre egenarten af og intensiteten i EU's 
forbindelser med Japan mere synlig i den japanske offentlighed i almindelighed, men 
også blandt politikere og embedsmænd. Som anført i meddelelsen om en ny strategi for 
Asien er Kommissionen i færd med at forberede en informationsstrategi for Japan. 
Desuden foreslår Kommissionen, 
at der i fornødent omfang drages fuldt udbytte af WTO 
at det nøje overvåges, hvorledes adgangen til indkøb i Japan garanteres i over­
ensstemmelse med det japanske tilbud under GATT's aftale om offentlige indkøb 
19 
at drøftelserne i TAM's regi videreføres med henblik på at øge denne mekanismes 
bidrag til løsningen af markedsadgangsproblemerne og til fremme af samhandelen 
at dereguleringsdialogen udbygges til et effektivt instrument for fortsat udveksling 
af synspunkter med Japan om forskriftsmæssige anliggender i almindelighed og 
det japanske dereguleringsprogram i særdeleshed 
at der udarbejdes en fortegnelse over de vigtigste foranstaltninger, der kan forbed­
re klimaet for udenlandske investeringer i Japan, i tæt samarbejde med de 
europæiske erhvervskredse i Tokyo, og at disse søges virkeliggjort via de eksis­
terende mekanismer for dialogen 
at den eksisterende dialog om konkurrencepolitikken anvendes til at skubbe på for 
at sikre mere åben konkurrence på det japanske marked 
at der anspores til udbygning af forbindelserne mellem den europæiske industri og 
den japanske industri, herunder keiretsu 
at det med henblik på at udvikle mulighederne i servicesektoren pålægges Kom­
missionen at undersøge mulighederne for at sikre øget europæiske eksport af 
tjenesteydelser til det japanske marked og for at forbedre de foreliggende data 
vedrørende denne eksport og på dette grundlag at foreslå et nyt eksportfremme-
program på dette område 
at de eksisterende eksportfremmeprogrammer (ETP og "Gateway to Japan") vide­
reføres og konsolideres, og at det inden for de overordnede budgetmæssige 
bindinger pålægges Kommissionen at undersøge mulighederne for at anmode om 
en mærkbar forhøjelse af bevillingerne dertil fra 1996 og fremefter 
at de eksisterende programmer for industrielt samarbejde opretholdes, udbygges 
og udvides 
at fjerde rammeprogram udnyttes til at øge det teknologiske samarbejde med 
japanske selskaber og universiteter, f.eks. på området anti-seismisk forskning 
eller teknologi og uddannelse i tilknytning til skabelsen af det globale informa­
tionssamfund 
at der foreslås medlemsstaterne og industrien integrerede fremstød med hensyn til 
bestemte punkter på planen for markedsadgang, på forhånd koordineret på en 
sådan måde, at der opnås maksimal effektivitet som følge af solidariteten inden 
for Fællesskabet 
at der gøres størst mulig brug àf den ekspertise, der står til rådighed i de euro­
pæiske erhvervskredse i Tokyo 
at der udvikles bedre forbindelser med erhvervslivet i Europa 
20 
at medlemsstaternes og Kommissionens ressourcer i Tokyo koordineres med 
henblik på at styrke det europæiske samarbejde med Japan og overvåge ændrin­
gerne i Japan, f.eks. hvad angår deregulering 
at der træffes foranstaltninger til fremme af en oprettelse af et net af akademiske 
institutioner i Europa med faste programmer, som gør det muligt for studenter at 
afslutte en akademisk uddannelse, der er en kombination af økonomisk eller 
erhvervsøkonomisk viden og førstehåndskendskab til Japan 
at medlemsstaterne opfordres til at udarbejde en fortegnelse over deres aktiviteter 
med henblik på at anspore til øgede intellektuelle og kulturelle udvekslinger 
mellem europæere og japanere og på dette grundlag fastlægge områder, hvor der 
med udbytte kan anvendes et europæisk program i tilslutning til medlemsstaternes 
aktiviteter 
at det sammen med den japanske regering undersøges, hvorledes det aktuelle 
omfang af europæeres udvekslingsbesøg i Japan kan øges til et niveau, der er 
nærmere niveauet for japaneres besøg i Europa og amerikaneres besøg i Japan 
at det undersøges, om der kan udvikles et fælles program til udbygning af ja­
panskundervisningen i Unionen og forøgelse af dennes effektivitet 
at der foreslås egnede midler til finansiering af udviklingen af de ovennævnte 
aktiviteter inden for rammerne af de disponible ressourcer. 
Desuden bør formandskabet og Kommissionen foreslå de japanske myndigheder, at der 
afholdes en omfattende konference i Tokyo vedrørende samarbejdet mellem EU og Japan 
med deltagelse af repræsentanter for regeringerne, akademikerkredsene og den private 
sektor; man må i denne sammenhæng håbe, at medlemsstaterne vil blive stærkt repræ­
senteret direkte fra hovedstæderne. På denne konference skal medlemsstaternes aktuelle 
bilaterale programmer behandles, ligesom der skal fastlægges områder, hvor EU's virke 
bør udbygges, eller der bør iværksættes en aktivitet fra EU's side. 
7. SAMARBEJDE PÀ ANDRE OMRÅDER 
Siden 1991-erklæringens vedtagelse er der indført en bred vifte af regelmæssigt tilbage­
vendende møder mellem Europa-Kommissionen og den japanske regering, der danner 
baggrund for den politiske dialog og nu bør videreudvikles til et konkret samarbejde 
baseret på specifikke projekter (bilag HI indeholder en beskrivelse af den eksisterende 
ramme for dialogen). Der bør bl.a. fastlægges sådanne projekter på følgende områder: 
WTO's aktiviteter 
projekter inden for udviklingsbistand og humanitær bistand 
miljø, herunder miljøteknologi 
21 
tilpasning af samfundet efter arbejdsmarkedsforholdene, befolkningsudviklingen 
og den teknologisk udvikling 
forskning og udvikling 
erhvervsmæssigt samarbejde i Asien og Stillehavsområdet 
informationssamfundet 
uddannelse 
kultur. 
8. KONKLUSIONER 
Udviklingen i EU og Japan gør det aktuelt med en nyvurdering af forbindelserne mellem 
dem. I denne meddelelse argumenteres der for en opprioritering af de politiske forbin­
delser mellem EU og Japan, både på grund af sådanne forbindelsers egne meritter og som 
modvægt til USA's indflydelse. Japan vil tilstræbe at spille en stadig vigtigere rolle i 
internationale anliggender - EU kan enten bifalde og støtte denne proces og derved søge 
at øve en vis indflydelse på den eller forholde sig passivt og afholde sig fra at forsøge at 
påvirke den. Kommissionen anbefaler den førstnævnte mulighed ud fra den betragtning, 
at Unionen har meget at vinde ved fremkomsten af et nyt Japan, der vil være en partner, 
som søger at få sine egne mål i form af global fred og sikkerhed og et åbent multilateralt 
samhandelssystem ført ud i livet. Udbyggede politiske forbindelser vil også indvirke på 
de bilaterale økonomiske forbindelser. De vil bidrage til at formindske de aktuelle 
spændinger i samhandelen og til at fastlægge måder, hvorpå samarbejde kan træde i 
stedet for konflikt. 
På baggrund af det ovenstående opfordres Rådet til: 
at godkende den approach, der er opstillet i denne meddelelse 
at beslutte at udbygge den politiske dialog med Japan, således som det er foreslået 
i afsnit 5. 
at udbygge sin approach på det økonomiske område, således som det er foreslået i 
afsnit 6.11., og navnlig at videreføre TAM, udbygge dialogen om deregulering, 
konkurrence og industrielt samarbejde, undersøge, hvorledes klimaet for EU-in-
vesteringer i Japan og forbindelserne mellem EU's og Japans industri kan: 
forbedres, og fastlægge metoder til nedbringelse af skævheden med hensyn til 
viden 
22 
at opfordre Kommissionen til at videreføre den skitserede approach og i fornødent 
omfang at fremsætte nye forslag, også forslag af relevans for 1996-budgettet 
inden for rammerne af de disponible ressourcer. 
23 
BILAG I 
EU/JAPAN: VIGTIGSTE ØKONOMISKE INDIKATORER 
BRUTTONATIONALPRODUKT 
Kilde: Europa-Kommissionen. 
BNP-VÆKST 
19851986 miMmimimmM9&im.tmmm 
5,0 2,6 4,1 6,2 4,7 4,8 4,0 1,3 0,1 0,7 2,2 2,7 
2,4 2,8 2,9 4,2 3,5 3,0 1,5 1,1-0,4 2,6 2,9 3,2 
5,0 2,6 3,1 3,9 2,7 0,8 -1,1 2,6 3,0 3,9 2,7 2,3 
Kilde: Europa-Kommissionen. 
EU'S EKSPORT 11993 
fif- v ;„-- \/„j£à*;?-, J iWièWir^ (mia.^EÇUF^ ;, 
t' «..*.» j*l*ft 
EU's eksp.t|l Japan 22,7 
85,1 4,66% 
17,48% 
Kilde: Eurostat. 
EU'S IMPORT 11993 
£H«aSi«9* ;f=%>f.E^r ^aa ssiiii 
47,2 
83,7 9,74% 
17,27 
Kilde: Eurostat. 
DET JAPANSKE BETALINGSBALANCEOVERSKUD I % AF JAPANS BNP 
g 3,6% 4,2% 3,6% 2,7% 2,0% 1,2% 2,2% 3,2% 3,1% 2,7% 2,5% 2,5% 
Kilde: Europa-Kommissionen. 
24 
EU/JAPAN: VIGTIGSTE ØKONOMISKE INDIKATORER 
JAPANS SAMHANDEL MED EU 
Eksporttil^ . 
EU 
i£t StlH"1* f 26,23 31,17 32,66 39,66 43,47 42,04 47,75 48,12 48,22 48,31 
3,10% 18,83% 3,21% 21,43% 9,61%-3,29% 13,58% 0,77% 0,20% 0,18% 
16,19 18,41 15,39 20,39 25,54 27,52 25,66 24,06 25,74 29,82 
5,00% 13,71%-16,40% 32,49% 25,26% 7,75%-6,76%-6,24% 6,98% 15,85% 
10,04 12,76 17,27 19,27 17,93 14,52 22,09 24,06 22,48 18,49 
#lsba~~ 
lance 
årlig-SU^ ; 2,03% 27,09% 35,34% 11,58% -22,28% -19,02% 52,13% 8,92% -6,57% -17,75% 
Kilde: Japans finansministerium: de viste tal er offentliggjort i USD og er omregnet ved hjælp af 
de gennemsnitlige årlige vekselkurser mellem USD og ECU. 
SAMHANDEL EU/JAPAN MED TJENESTEYDELSER (mia. ECU) 
Tjwftpyjg 
E0Vd$pd$ 
EU's importe? 
EU's Balança ISrøS 
4,94 4,85 5,41 6,46 7,76 7,81 7,58 9,37 uopl. uopl. 
3,10 3,05 3,13 3,96 4,37 4,52 4,71 5,72 uopl. uopl. 
1,84 1,80 2,28 2,50 3,39 3,29 2,87 3,65 uopl. uopl. 
,EU's:éJ 
Etr^xm¥oft%-
•gU'sbaMef^ 9,40 9,99 11,34 16,34 24,47 25,14 29,01 22,45 uopl. uopl. 
6,08 6,97 8,23 11,10 16,26 16,80 19,72 15,57 uopl. uopl. 
3,32 3,02 3,11 5,24 8,21 8,34 9,29 6,88 uopl. uopl. 
Kilde: Eurostat. 
VEKSELKURS YEN/ECU 
1989 1993 1994 
180,56 165,00 166,60 151,46 151,94 183,68 166,49 164,21 130,15 121,32 
Kilde: Eurostat 
Fodnoter: *) Skøn fra Kommissionen. 
'**) Prognoser fra Kommissionen. 
25 
EU/JAPAN: VIGTIGSTE ØKONOMISKE INDIKATORER 
JAPANS DIREKTE INVESTERINGER I UDLANDET 
(mio. USD) 
mmm-m^ mm* ?«s.Wflfr1 *«& ms 7 111 
14 725 77782 
177 098 
NB: EU (11) omfatter: Det Foren. Konger., Nederlandene, Tyskland, Luxembourg, Frankrig 
Spanien, Belgien, Italien, Irland, Portugal og Grækenland. 
Kilde: Japans finansministerium. 
UDENLANDSKE DIREKTE INVESTERINGER I JAPAN 
(mio. USD) 
IEUSÏMJI 
Sisfo ££-•:«. add« g?:-, sete 
539 
930 5 635 
12174 
NB: EU (9) omfatter: Det Foren. Konger., Nederlandene, Tyskland, Frankrig, Irland, Belgien 
Danmark, Luxembourg og Italien. 
Kilde: Japans finansministerium. 
26 
Bilagn 
Problemerne vedrørende markedsadgangen i Japan 
Udviklingen siden januar 1993 
27 
!'•'•• 
Problemerne vedrørende markedsadgangen i Japan 
Udviklingen siden januar 1993 
Den konsistente og samlede approach, der har været fulgt i forholdet til Japan (stadig 
gentagelse af klager over omtvistede forhold sideløbende med indførelse af en konstruktiv 
og praktisk dialog på en række vigtige områder), har sammen med det interne japanske 
pres for at få gennemført reformer og en bedre integrering i verdensøkonomien givet 
følgende resultater siden januar 1993: 
Offentlige indkøb. På området offentlige indkøb gav den japanske regering i 
januar meddelelse om sin statslige handlingsplan for indkøb, som det var tanken at 
anvende fra 1. april. Denne plan sikrer klare procedurer og regler mod svindel med 
budgivningen og garanterer derudover en ret til at indgive klage til et uafhængigt 
bedømmelsesorgan, hvis et bydende selskab mener, at det er offer for 
forskelsbehandling. Den konkrete gennemførelse af planen, navnlig på lokalt plan, 
er imidlertid uklar. 
Loven om administrative procedurer, der trådte i kraft den 1. oktober, tager sigte 
på at forenkle og klarlægge de administrative procedurer og stipulerer en række 
forpligtelser såsom det nødvendige i at fastsætte tidsrammer før sagsbehandlingen 
og i at fastsætte administrative retningslinjer i skriftlig form. Den er i fuld over­
ensstemmelse med linjen i den planlagte dereguleringspakke, hvor et af hovedmå­
lene er at effektivisere og forbedre de administrative procedurer. Hvis loven gen­
nemføres fuldt ud, vil den imødekomme vor tilbagevendende klage over, at den 
administrative styring i ministerierne er uigennemsigtig og obstruktiv. Der synes 
dog at være visse smuthuller i loven. 
Et tilbagevendende krav fra EU har været en udbygning Japan Fair Trade 
Commission's (JFTC) kompetence og aktivitet. JFTC's personale er forøget med 
8% siden sidste år og med sammenlagt 60% i forhold til niveauet i 1989. De 
seneste ændringer i FTC's politik vedrører administrativ vejledning, som omfatter 
en strengere fortolkning af monopolloven, og strengere retningslinjer vedrørende 
frister i forbindelse med offentlige udbud. FTC har også på Kommissionens 
begæring foretaget to undersøgelser af konkurrencebegrænsende metoder. 
På området udenlandske sagførere har lang tids insisteren fra EU's side på liberali­
sering af den eksisterende redige situation båret frugt; udenlandske juridiske 
konsulenter i Japan kan nu benytte navnet på deres firma i hjemlandet (dog med en 
japansk tilføjelse af ordene "udenlandsk juridisk konsulent"), og kravet om forud­
gående erfaringer er blevet lempet. Andre foranstaltninger såsom mulighederne for 
at samarbejde med japanske sagførere i et fællesforetagende er også medtaget i 
den nye lov, som blev vedtaget af Diet i maj. 
28 
Med hensyn til finansielle tjenesteydelser er der foreslået en bred vifte af reformer 
som led i den dereguleringspakke, der blev vedtaget den 5. juli. Der ventes bl.a. at 
blive tale om indførelse af et mæglersystem på forsikringsområdet, ændring fra et 
licenssystem for forsikringsprodukter til et "file-and-use"-system, og en lang 
række andre liberaliseringer, proceduremæssige forbedringer og reformer af eksis­
terende lovgivning. Desværre kan de planlagte foranstaltninger ikke anses for en 
tilstrækkelig imødekommelse af de europæiske krav, og EU's fortsatte betæn­
keligheder blev på ny fremført i den liste over dereguleringskrav, der blev over­
sendt til japanerne den 28. oktober. 
Det seneste problem vedrørende import af mineralvand blev løst af japanerne 
derved, at de ændrede de japanske forskrifter, således som det blev foreslået under 
konsultationerne på højt niveau i juli i år. 
De japanske myndigheder har endeligt accepteret dybkøling om bord på skibe af 
citroner eksporteret fra Spanien i containere med fire sensorer (de insisterede tid­
ligere på seks sensorer). Selv om dette løser ét problem på det fytosanitære område 
for en medlemsstat, mangler der stadig at blive gjort meget på området mar­
kedsadgang for landbrugsvarer og fødevarer fra EU som helhed. 
Selv om en fjernelse af den differentielle spiritusafgift stadig er et af EU's største 
krav, må det erkendes, at de japanske myndigheder har gjort fremskridt, idet de har 
formindsket afgiftsforskellene over to budgetter, nemlig 1989-budgettet og 1994-
budgettet. 
Loven om store detailforretninger: de japanske myndigheder har givet efter for 
presset fra EU på ét område, nemlig kravet om at fjerne undtagelsesbestemmelsen 
for sådanne forretninger på mere end 10 000 m2. Dette er stadig en vigtig indrøm­
melse, selv om der bør foretages en lignende liberalisering for mindre forretninger. 
Kravet om høring af butiksindehavere i nabolaget er opgivet. Siden sidste mini­
stermøde, der blev afholdt i januar 1993, er bestemmelserne om lukketid og dage, 
hvor forretningerne obligatorisk skal være lukkede, blevet lempet for store 
detailforretninger (loven blev vedtaget den 1. maj 1994). Der er dog stadig mange 
bestemmelser, som begrænser de store detailforretningers virke, og yderligere 
fremskridt er påkrævede. 
Fra april 1995 vil der blive indført en dato med angivelse af, hvor længe varen er 
frisk ("forbruges senest den ...." eller "bedst før den ...."), i stedet for brug af 
"fremstillingsdag". Kommissionen bifalder dette nye system, der er i overens­
stemmelse med Codex Alimentarius. 
Følgende krav er dog endnu ikke imødekommet: landbrugs-, skovbrugs- og fiske­
riministeriet bør i) udstede en administrativ instruks, ifølge hvilken det ikke er 
påkrævet at angive fremstillingsdagen ud over datoen "forbruges senest den ...." 
eller "bedst før den ....", og ii) undlade at afgive en offentlig erklæring om, at den 
japanske regering ikke kan forbyde angivelsen af "fremstillingsdagen". 
29 
Kommissionen bifalder MITI's initiativ gående ud på, at der skal fremsættes et konstruk­
tivt forslag til bilæggelse af det gamle stridspunkt om "lærreds"- og "ramie"-tekstiler, der 
begge mærkes med ordet "asa". Skønt Kommissionen fastholder sit krav om, at mærkerne 
klart skal sondre mellem "asa-lærred" og "asa-ramie", er den rede til sammen med 
industrien, Mm og JETRO at træffe fremmende foranstaltninger baseret på frivillig 
yderligere mærkning, i hvert fald i en passende prøveperiode. 
Kommissionen bifalder MITI's tilkendegivelse af, at det ønsker at ændre alle 500 
elektriske apparater (med enkelte undtagelser) fra kategori A (statslig certificering) til 
kategori B (egen certificering) i løbet af de kommende fem år. Den fastholder dog sin 
påstand om, at det ikke længere er strengt nødvendigt med en overgangsperiode, hvor de 
elektriske apparater enten kan baseres på de gamle japanske JlS-standarder eller på nye 
standarder baseret på IEC. 
30 
Bilag m 
Den eksisterende ramme for samarbejdet mellem Kommissionen og Japan 
1. INDUSTRIPOLITIK OG SAMARBEJDE 
Det er en vigtig politik for EU at styrke det industrielle samarbejde mellem EU og Japan. 
Det begyndte med en række enkeltstående initiativer, der senere har banet vej for en mere 
systematisk approach. Et fælles pilotprogram inden for forbrugselektronik blev aftalt i 
1991 og påbegyndt i 1993. På baggrund af dette programs succes er tilsvarende projekter 
under forberedelse på andre områder såsom dele til biler (det første JAMA-CLEPA-
seminar vedrørende "salg til japanske bilproducenter af europæiske dele til biler" blev 
gennemført i Paris den 6.-7. marts 1995) og edb- og kontorudstyr (japansk-europæisk 
program for underleverancer inden for informationsteknologi) og kan udvides til også at 
omfatte andre sektorer. 
Initiativet til at indføre en regulær EU/Japan-industripolitik og indlede en dialog på mini­
sterplan om industrielt samarbejde blev taget på ministermødet i januar 1993. Der 
afholdes hvert år møder på højt niveau (dvs. generaldirektørplan) midt på året, og der 
foretages en årlig midtvejsgennemgang på direktørplan sidst på året. Formålet med dialo­
gen er at skabe et forum for behandling af individuelle samarbejdsordninger, hvor man 
bygger på erfaringerne dermed og øger antallet af sådanne initiativer. Den første dialog 
fandt sted i Bruxelles den 26.-27. maj 1993 og omfattede især en drøftelse af de måder, 
hvorpå kontakterne mellem de to landes industri kunne stimuleres på bilateralt plan. 
Den anden dialog fandt sted den 14. juni 1994. Det blev her aftalt at udvide det industri­
elle samarbejde til også at omfatte dele til biler og kontorudstyr, at nedsætte en ny arbejds­
gruppe vedrørende informationspolitikken og at indføre regulære rundbordsdrøftelser for 
industrifolk, hvor industriledere fra begge parter skal deltage. Den første 
rundbordsdrøftelse for industriledere fandt sted den 9. februar 1995. Industrilederne 
besluttede navnlig at udveksle information om normaliseringsspørgsmål og nedsætte 
arbejdsgrupper vedrørende forskellige emner såsom deregulering, privatisering, miljø, 
standardisering, beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, indførelse af en global 
informationsinfrastruktur, venture-aktiviteter, strategier over for landene i den tredje 
verden og arbejdsmarkedet. 
Arbejdsgruppen vedrørende informationspolitikken har til opgave at udveksle information 
vedrørende udviklingen af en verdensomspændende informationsinfrastruktur, fremme 
den politiske konvergens mellem EU og Japan og udvikle fælles projekter og 
applikationer inden for informationsteknologi. Navnlig drøfter den den retlige og 
institutionelle ramme, interoperabilitet, FoU, menneskelige ressourcer, applikationer og 
vurdering af afsætningsmulighederne. 
31 
Ud over de kurser, som "EU-Japan Industrial Co-operation Centre" tilbyder, udvælger 
Kommissionen unge europæiske ingeniører til at deltage det japanske "stipendieprogram 
for fremstillingsteknologi" og yder økonomisk støtte dertil; programmet sætter dem i 
stand til at arbejde på japanske arbejdspladser i en periode af 6-11 måneders varighed. 
Rådet er i færd med at drøfte mandatet vedrørende det samarbejdsprogram for "Intelligent 
Manufacturing System" (intelligent fremstillingssystem), som EU, Japan, EFT A-landene, 
USA, Canada og Australien er blevet enige om. Dette program involverer europæiske sel­
skaber fra sektorerne for automatisering, luftfart, kemikalier, informationsteknologi og 
værktøjsmaskiner og åbner en mængde muligheder. 
2. SAMARBEJDE INDEN FOR KONKURRENCEPOLITIK 
Dialogen på konkurrencepolitikkens område finder sted i form af årlige konsultationer på 
højt niveau (generaldirektørplan) mellem Japan Fair Trade Commission (JFTC) og 
Europa-Kommissionen. I forbindelse med disse konsultationer afholdes der normalt 
møder mellem Fair Trade Commission's formand og det medlem af Kommissionen, der 
har konkurrencepolitik som ansvarsområde (Karel Van Miert). Desuden har der siden 
1993 regelmæssigt været afholdt seminarer om konkurrencepolitikken i Tokyo og 
Bruxelles på skift. 
På Europa-Kommissionens begæring har JFTC foretaget to undersøgelser på særlige 
områder (distribution af agrokemiske produkter og industrien for syntetgummi), hvor en 
mulig krænkelse af konkurrencereglerne er til skade for de europæiske eksportører. Begge 
parter vurderer nu resultaterne af disse rapporter. 
Der er afholdt to seminarer (november 1993 i Tokyo og september 1994 i Bruxelles) om 
EU's og Japans konkurrencepolitik med deltagelse af konkurrencemyndigheder, industri-
og forbrugerorganisationer, medlemmer af Europa-Parlamentet og akademiske kredse. 
Endelig påbegyndte JFTC i december 1994 på Kommissionens begæring en undersøgelse 
af den mulige krænkelse af konkurrencereglerne i sektoren for udstyr til jordarbejder. 
3. SAMARBEJDE INDEN FOR VIDENSKAB OG TEKNOLOGI 
På ministermødet i januar 1993 nåede man til enighed om at oprette et videnskabs- og 
teknologiforum, hvor politikken kan drøftes og koordineres, og hvor igangværende bilate­
rale projekter kan vurderes. Denne idé blev i sommeren 1993 bekræftet ved en officiel 
brevveksling mellem kommissionsmedlemmerne Sir Leon Brittan, Martin Bangemann og 
Antonio Ruberti på den ene side og Japans udenrigsminister Muto på den anden side. 
32 
Videnskabs- og teknologiforummets første møde på ministerplan blev holdt i juni 1994. 
Desuden har kommissionsmedlem Antonio Rubertis besøg i Japan i forbindelse med fo­
rummet givet nye impulser til dialogen mellem forskellige japanske institutioner og Kom­
missionen. Disse møder har lagt grunden til et muligt akademisk udvekslingsprogram 
mellem Japan og EU. Desuden har de åbnet mulighed for at nyvurdere det igangværende 
bilaterale samarbejde samt det multilaterale samarbejde. Der blev fokuseret på spørgsmål 
vedrørende menneskelige ressourcer, herunder Kommissionens stipendieprogram for 
videnskab og teknologi i Japan, der har nær tilknytning til det japanske stipendieprogram 
for videnskab og teknologi og siden december 1994 til det japanske selskab til viden­
skabens fremme. 
4. SAMARBEJDE INDEN FOR TELEKOMMUNIKATION OG DERMED 
SEKTORER 
Der er udviklet tætte arbejdsforbindelser med Ministeriet for Post og Telekommunikation 
(MPT), siden Fællesskabet tog initiativ til en telekommunikationspolitik, hvilket skete i 
1986. 
Der finder årligt udvekslinger sted om kommunikationspolitikken mellem MPT og Kom­
missionen på generaldirektørplan. Disse plenarmøder suppleres med årlige detaljerede 
drøftelser af emner af gensidig interesse mellem eksperter fra forvaltningerne i den 
såkaldte Network Working Group (NWWG). NWWG iværksætter for tiden også konkrete 
samarbejdsaktioner såsom testning af ISDN-terminaludstyrets interoperabilitet, hvori der 
både deltager japanske og europæiske selskaber. En særskilt gruppe (USA/Japan/EU) 
drøfter årligt spørgsmål vedrørende fremtidige landmobile telekommunikationssystemer 
set ud fra et standardiserings- og frekvensanvendelsessynspunkt. 
For at fremme dialogen mellem industriens repræsentanter har Kommissionen taget 
initiativ til et kommunikationsforum (Paris juni 1994), hvor rundt regnet 150 industrifolk 
fra Japan og Europa samledes for at drøfte forskriftsmæssige aspekter, markedsadgang og 
teknologi-trend'en. MPT vil arrangere endnu et møde af denne type i september 1995 i 
Kyoto. 
Der er flere forskelUge formål med kontakterne på forskellige niveauer: tilvejebringelse af 
oplysninger om "policy trends" i Japan inden for telekommunikations-, radio-, TV- og 
multimediesektorerne (tillige som supplement til de tilsvarende multilaterale aktiviteter 
såsom GATS/NGTB, ITU, UPU osv.), opfølgning af dereguleringsprocessen i Japan, der 
som følge af multimedie- og kommunikationsindustriens globalisering er af særlig stor 
interesse for telekommunikationssektoren, fastlæggelse af Europas holdning vedrørende 
særlige aspekter ved problemerne med markedsadgang (herunder i telekom-
munikationsservicesektoren) og samarbejde om standardisering.En ny global drøftelse af 
informationssamfundet har domineret mange af de seneste drøftelser. På G-7-konferencen 
om det globale informationssamfund (Bruxelles, februar 1995) blev der anbefalet henved 
12 pilotprojekter, som er af særdeles stor interesse for japanske og europæiske aktører. 
33 
5. SAMARBEJDE INDEN FOR SOCIALE ANLIGGENDER 
Samarbejdet inden for de sociale anliggender blev startet, da kommissionsmedlem Vasso 
Papandreou i 1990 aflagde besøg i Japan. Aktiviteterne blev påbegyndt i 1991, hvor der 
blev afholdt en trepartskonference (regeringer, arbejdsgiversammenslutninger og fagfore­
ningsrepræsentanter) i Bruxelles om arbejdsmarkedsforhold. På mødet mellem kom­
missionsmedlem Vasso Papandreou og den japanske arbejdsminister Okabe i oktober 
1991 nåede man til enighed om at fortsætte samarbejdet ved at arrangere følgende 
aktiviteter på årsbasis: 
en trepartskonference/et seminar til drøftelse af aktuelle emner. Der var enighed 
om, at der i forbindelse med dette seminar/denne konference skulle holdes et møde 
på højt plan 
et årligt udvekslingsprogram for eksperter i arbejdsmarkedsforhold 
et fælles undersøgelsesprogram. 
I 1994 blev EF/Japan-symposiet afholdt i Tokyo og omhandlede "beskæftigelse/miljø 
under forvandling - fleksibilitet i beskæftigelsen". På mødet på højt niveau understregede 
kommissionsmedlem Pådraig Flynn og den japanske arbejdsminister Hamamoto 
betydningen af det eksisterende samarbejde mellem EU og Japan inden for sociale 
anliggender, idet dette bidrager til bedre gensidig forståelse for hinandens problemer, 
systemer og politikker. 
6. SAMARBEJDE INDEN FOR UDVIKLINGSBISTAND 
Beslutningen om at indlede et samarbejde og en bilateral dialog på den statslige udvik­
lingsbistands område blev truffet under kommissionsformand Jacques Delors' og kom­
missionsmedlem Frans Andriessens besøg i Japan i 1991. Siden da har der været holdt fire 
bilaterale møder på generaldirektørplan, nemlig i oktober 1991, juli 1992, oktober 1993 
og juli 1994. Dialogen har hidtil været koncentreret på "policy"-spørgsmål frem for 
konkrete projekter, selv om målet er at nå frem til konkrete samarbejdsaktiviteter. 
7. SAMARBEJDE INDEN FOR MILJØBESKYTTELSE 
Dialogen mellem EU og Japan på dette område har allerede stået på i mere end ti år. 
Initiativet til dialogen og samarbejdet på miljøområdet blev officielt taget i 1977 ved en 
brevveksling, og der har med jævne mellemrum været afholdt konsultationer på højt 
niveau (generaldirektørplan) siden 1990. Der er tale om et område, der bliver af stadig 
større betydning for begge parter. De seneste emner for dialogen omfatter en bred vifte af 
spørgsmål, herunder gennemførelse af globale miljøkonventioner, opfølgning af De 
Forenede Nationers konference i 1992 om miljø og udvikling, forvaltning af affald og 
udbygning af den redige ramme for miljøbeskyttelse; alle disse emner er både vigtige for 
Japan og EU. 
34 
Det fremgår med al ønskelig tydelighed af bredden i de emner, der drøftes, at både Japan 
og EU lægger særdeles stor vægt på, at der anvendes en fælles approach i bestræbelserne 
for at finde løsninger på de globale miljøproblemer. Desuden er det i Maastricht-traktaten 
understreget, at der skal tages hensyn til miljøpolitiske overvejelser på andre "policy"-
områder. I denne sammenhæng er samhandel og miljø blevet et fremtrædende emne for 
miljødialogen mellem EU og japan. 
8. SAMARBEJDE PÅ KULTUROMRÅDET 
Der kan også nævnes en del bilateralt samarbejde vedrørende kulturlivet på europæisk 
plan. I fælleserklæringen af 1991 nævnes kultur som et af de områder, hvor samarbejdet 
bør udbygges og styrkes. Indtil Maastricht-traktaten blev ratificeret, var det begrænset, 
hvad der var af fremskridt på dette område. 
Det har kun været muligt at arrangere enkelte foranstaltninger såsom orkesterturnéer 
(Yomiuri-symfoniorkesteret i Europas kulturhovedstad 1993, Antwerpen, og det europæ­
iske ungdomsbarokorkesters Japanturné i efteråret 1993) samt en række årlige seminarer 
vedrørende komparative undersøgelser arrangeret af Sofia universitet og Det Europæiske 
Universitetsinstitut i Firenze med støtte fra Japan Foundation. 
I henhold til Maastricht-traktaten (artikel 128) og Rådets konklusioner af 10. november 
1994 skal Det Europæiske Fællesskabs aktiviteter til støtte for kulturelle udvekslinger 
respektere subsidiaritetsprincippet og imødekomme kravet om, at de skal supplere med­
lemsstaternes aktiviteter. 
9. SAMARBEJDE INDEN FOR UDDANNELSE 
I sin meddelelse fra 1992 til Rådet (undervisningsministrene) erklærede Kommissionen, 
at samarbejdet med USA på området højere uddannelse kunne tjene som model for et 
eventuelt samarbejde med Japan. Den 10. juni bekræftede professor Ruberti på et møde 
med den daværende japanske undervisningsminister Akamatsu det gensidige ønske om at 
udveksle synspunkter på alle niveauer vedrørende relevante emner på områderne uddan­
nelse og akademiske udvekslinger. Der blev nævnt spørgsmål som universiteternes kvali­
tet og måder at øge antallet af universitetsudvekslinger på. 
Det foreslås, at begge sider gør en særlig indsats for at undersøge mulighederne for et 
afbalanceret samarbejde på områderne højere uddannelse og erhvervsuddannelse såsom 
udvikling af fælles læseplaner, dermed forbundne udvekslinger af personale og 
studerende, gensidig anerkendelse af akademiske uddannelser og samarbejde mellem 
industri og universiteter. Disse aktiviteter bør bygge på de erfaringer, der allerede er 
indhøstet på området grænseoverskridende uddannelse og samarbejde på uddan­
nelsesområdet. 
35 
10. DIALOG OM EMNER MED TILKNYTNING TIL MAKROØKONOMI OG 
FINANSIELLE TJENESTEYDELSER 
Der blev i 1991 skabt en institutionaliseret dialog på generaldirektørplan mellem Europa-
Kommissionen og Finansministeriet vedrørende makroøkonomiske emner og finansielle 
tjenesteydelser. Det seneste møde blev holdt i Tokyo den 22. juli 1994. 
Denne dialog skulle forbedre begge siders forståelse af den økonomiske situation i de 
respektive områder. Desuden gør den det muligt at løse problemer med markedsadgang, 
navnlig på området finansielle tjenesteydelser. Endelig kan den udgøre et forum for drøf­
telser om makrofinansiel bistand til økonomier, der befinder sig i en overgangssituation, 
og til udviklingslande. 
Der finder årlige konsultationer på højt niveau sted mellem det japanske økonomiske 
planlægningsagentur og Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender. 
Disse konsultationer gør det muligt at analysere udviklingen i verdensøkonomien med 
hovedvægten lagt på Japan og EU. Der blev for nylig indledt en dialog om særlige spørgs­
mål, nemlig de makroøkonomiske virkninger af en ophævelse af hindringerne for sam­
handelen (det indre marked, deregulering) og de budgetmæssige konsekvenser af befolk­
ningernes aldring. 
IL DIALOG OM EMNER MED TILKNYTNING TIL TRANSPORT 
11992 blev der indledt årlige forhandlinger mellem Europa-Kommissionen og Transport­
ministeriet på generaldirektørplan. Disse har på skift fundet sted i Tokyo og Bruxelles i 
april måned hvert år. 
Denne dialog skulle forbedre begge siders forståelse af udviklingen i den politiske styring 
af transporten i og mellem Den Europæiske Union og Japan. Desuden skulle den ved at 
åbne en kanal for kommunikation, som muliggør hurtig drøftelse af nye udviklingsforløb, 
tjene til at øge forståelsen og derved mindske risikoen for mulige konflikter. Desuden 
åbner den mulighed for samarbejde vedrørende transportspørgsmål, der vedrører hele 
Asien og Stillehavsområdet. 
12. NYE PROJEKTER 
Europa-Parlamentet har lanceret idéen om at oprette et "europæisk hus" i Tokyo. Der er 
tale om oprettelse af et center for EU-relaterede aktiviteter i Tokyo, der skulle have den 
fordel, at det tilbyder stordriftsfordele i forbindelse med aktiviteter på en række områder, 
hvor EU og dens medlemsstater i forvejen er aktive (f.eks. industrielt samarbejde, eks­
portfremme), og være basis for nye aktiviteter såsom sikring af en europæisk kulturel 
tilstedeværende i den japanske hovedstad. 
Dette projekt skulle efter planen administreres og finansieres af EU og Japan i fællesskab. 
Der er i samarbejde med de japanske myndigheder foretaget en feasibility-undersøgelse af 
et sådant europæisk hus, og projektet er i øjeblikket ved at blive ført ud i livet af de 
europæiske erhvervskredse i Tokyo. 
36 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 73 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 
Kaialogmimmer : CB-CO-95-094-DA-C 
ISBN 92-77-86682-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg