KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 18.06.1997 
KOM(97) 304 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET 
OM 
DEN VERDENSOMSPÆNDENDE RADIOKONFERENCE 1997 
(WRC-97) 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
RESUMÉ 2 
1. INDLEDNING 5 
2. BAGGRUNDEN FOR FREKVENSPLANLÆGNING OG DE VERDENSOMSPÆNDENDE 
RADIOKONFERENCER 7 
2.1 Hvorfor er frekvensplanlægning vigtig? 7 
2.2 Den internationale regulering af radiofrekvensspektret 8 
2.3 Den europæiske fremgangsmåde ved WRC 10 
3. WRC-BESLUTNINGER SET I RELATION TIL FÆLLESSKABETS POLITIKKER 11 
3.1 Radiofrekvenser og fællesskabspolitik inden for radiokommunikation 11 
3.2 Frekvenser set i relation til andre fællesskabspolitikker 12 
4. BEHOVET FOR SAMORDNET HANDLING VED WRC-97 16 
4.1 Gennemgang af den nuværende fremgangsmåde og forslag til forbedringer 16 
4.2 Dagsorden for WRC-97 19 
4.3 Temaer for kommende konferencer 21 
5. KONKLUSION 22 
BILAG I: DE VIGTIGSTE PUNKTER PÅ DAGSORDENEN FOR WRC-97 24 
BILAG II: FORKORTELSER 25 
RESUMÉ 
Radiofrekvenser er en knap ressource, som er absolut nødvendig for at kunne udbyde 
radiokommunikationstjenester. Radiobaserede teknologier bidrager betydeligt til den 
økonomiske vækst, både direkte og ved at fjerne handelshindringer i en lang række andre 
sektorer1. På grund af en øget frekvensefterspørgsel, som skyldes økonomisk vækst, 
liberalisering af telesektoren samt tekniske nyskabelser inden for radiokommunikation, 
afhænger beslutninger vedrørende rådighed over et harmoniseret radiofrekvensspektrum på 
tværs af landegrænserne af udviklingsniveauet inden for radiokommunikationssektoren i de 
forskellige lande2. 
Den fremtidige planlægning af frekvensbånd i Fællesskabet afhænger i høj grad af 
beslutninger, som tages på de verdensomspændende radiokonferencer (WRC), der organiseres 
af Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU). På disse konferencer fastlægger 
landene frekvensallokeringer og frekvensdelingsaftaler. Den næste konference (WRC-97) 
finder sted i Genève fra 27. oktober til 21. november 1997. 
Betydningen af de beslutninger, som tages på konferencerne, er mere vidtrækkende end de 
rent tekniske krav til global koordinering af radiofrekvenser. Beslutninger vedrørende 
radiofrekvenser drejer sig faktisk om offentlig politik vedrørende rådighed over og effektiv 
udnyttelse af en knap ressource. Det er derfor væsentligt, at de tekniske beslutninger, som 
træffes på konferencerne, ses i en bredere politisk sammenhæng med f.eks. regulering, 
konkurrenceforhold og handelsmæssige spørgsmål vedrørende telekommunikation. 
Som et led i Fællesskabets politik på teleområdet er der vedtaget direktiver om GSM (Global 
System for Mobile communications - Globalt mobilkommunikationssystem), DECT (Digital 
Enhanced Cordless Telecommunications - Avanceret digital trådløs telekommunikation), og 
ERMES (European Radio Messaging System - fælleseuropæisk landbaseret offentlig 
personsøgning) samt Rådets beslutning om satellitbaserede personkommunikationssystemer 
(S-PCS - Satellite Personal Communications Services), som omfatter vigtige bindende 
forskrifter vedrørende rådighed over og udnyttelse af radiofrekvenser for disse vigtige 
andengenerations mobilteknologier. Kommissionen har for nylig vedtaget en meddelelse om 
den videre udvikling af mobil- og trådløs kommunikation (UMTS: Universal Mobile 
Telecommunications System - Det universelle mobiltelesystem), som i sammenhæng med det 
kommende "trådløse informationssamfund" behandler nøglespørgsmål, herunder frekvenser, 
for at sikre, at Fællesskabets betydelige økonomiske interesser i radiokommunikation er 
beskyttet ind i det næste århundrede. Beslutninger om frekvenser, som tages på 
konferencerne, bør derfor være i overensstemmelse med gældende fællesskabsret inden 
for de ovennævnte områder. 
Som led i den nyligt indgåede aftale om basisteletjenester i Verdenshandelsorganisationen 
(WTO) blev det aftalt, at ethvert nationalt tiltag inden for frekvensplanlægning, som har 
1 F.eks. anslås det, at radiosektoren i Det Forenede Kongerige udgør 1,5% af BNP og 1% af 
beskæftigelsen. 
2 F.eks. er dækningsgraden for celleopbygget mobilradiokommunikation i Fællesskabet, som i 
øjeblikket ligger på 14% i gennemsnit, i nogle lande allerede på 30%, og den forventes at stige til 
40-50% frem til år 2005. 
blokerende formål eller virkning, eller som urimeligt begrænser markedsadgangen for 
operatører fra andre WTO-medlemslande på en diskriminerende måde, vil være et brud på 
GATS-aftalen (den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser), eftersom 
GATS-aftalen kender diskriminerende, konkurrencebegrænsende eller vilkårlige beslutninger 
om frekvensplanlægning ulovlige. WRC-beslutninger kan senere få indflydelse på tilsagn om 
markedsadgang, som er afgivet i forbindelse med GATS-aftalen. I denne forbindelse er det 
vigtigt at undgå, at visse lande bruger ITU eller radiokonferencerne som undskyldning 
for at omformulere eller genfortolke deres forpligtelser vedrørende markedsadgang i 
henhold til GATS-aftalen. 
I overensstemmelse med Rådets synspunkter om et europæisk samarbejde om radiofrekvenser 
udarbejder EU's medlemsstater fælleseuropæiske forslag til de verdensomspændende 
radiokonferencer i CEPT (European Conference of Postal and Telecommunications 
administrations - Den Europæiske Konference af Post- og Teleadministrationer), som er det 
mellemstatslige samarbejdsforum for regulering af teleområdet, og som har 43 europæiske 
lande som medlemmer. CEPT-koordineringen fungerede ret godt ved den tidligere konference 
i 1995, hvor næsten alle 86 fælleseuropæiske forslag blev vedtaget. Det bør dog nævnes, at 
CEPT-koordineringen fokuserer på punkterne på konferencens dagsorden, men mangler en 
mekanisme til at behandle forslag, som indgives på selve konferencen, og som vedrører 
spørgsmål, der ikke er udarbejdet noget fælles standpunkt for. Dette blev klart, da der på 
WRC-95 blev indgivet et forslag om allokering af frekvenser til satellitbaserede 
bredbåndstjenester (det såkaldte Teledesic-spørgsmål). 
WRC-97 kommer til at behandle en omfattende dagsorden af teknisk detaljerede spørgsmål, 
for hvilke CEPT har vedtaget næsten 160 fælleseuropæiske forslag. De fleste af punkterne på 
dagsordnen for WRC-97 vedrører uafsluttede sager fra WRC-95 angående vigtige spørgsmål, 
som bl.a. omfatter mobile og faste satellittjenester, og disse punkter forventes igen at udløse 
større tekniske og politiske diskussioner. Der er desuden udarbejdet dagsordner for de 
kommende konferencer i 1999 og 2001.1 denne forbindelse og i overensstemmelse med 
Fællesskabets politik for trådløs kommunikation i fremtiden vil CEPT foreslå, at WRC-99 
behandler frekvensbehovene til den tredje generation af mobilteknologier (UMTS), og hvis 
det ikke lykkes at få dette punkt på dagsordnen, kan det få vidtrækkende konsekvenser for den 
europæiske mobilkommunikationssektor. 
På denne baggrund og ud fra den betragtning, at rådighed over radiofrekvenser er absolut 
nødvendig for den videre udvikling af radiokommunikationssektoren i Fællesskabet, 
sigter denne meddelelse mod at informere Rådet og Parlamentet om vigtigheden af de 
spørgsmål, der behandles på konferencerne, at påpege, hvordan WRC-beslutningerne berører 
Fællesskabets politik for radiokommunikation, samt at foreslå følgende nødvendige 
forbedringer: 
• Fællesskabet bør deltage mere aktivt i WRC-processen, særlig hvad angår støtte til CEPT's 
arbejde, forbindelser til industrien, øget opmærksomhed blandt politiske beslutningstagere 
og hjælp til at etablere og vedligeholde kontakter med tredjelande med henblik på at sikre, 
at WRC-resultaterne er fuldt forenelige med gældende fællesskabsret samt politiske 
målsætninger inden for radiokommunikation og andre områder 
• Kommissionen eller medlemsstaterne bør opfordre til, at der fastlægges et fælles EU-
standpunkt: 
a) hvis medlemsstater ikke selv kan nå til enighed om forslag, der fremlægges på 
konferencen, og som påvirker Fællesskabet som helhed 
b) hvis medlemsstater ikke kan nå til enighed med andre CEPT-lande om sådanne forslag 
c) hvis CEPT-forslag ikke er forenelige med Fællesskabets interesser 
d) hvis et fælles EU-standpunkt kan medvirke til at styrke CEPT's forslag i drøftelser 
med tredjelande 
• industrien bør på fællesskabsniveau bidrage mere aktivt til standpunkter, som skal 
udarbejdes af CEPT, og bør deltage i konferencerne, hvor der er behov for konsultationer 
på stedet 
• de standpunkter, som udarbejdes før og i løbet af konferencen, bør på passende måde 
støttes af industrien og de politiske instanser. 
1. INDLEDNING 
Den videre udvikling inden for radiokommunikationsområdet i Fællesskabet afhænger i høj 
grad af nationale, regionale og internationale beslutninger om rådighed over og udnyttelse af 
radiofrekvenser. Dækningsgraden for celleopbygget mobilradiokommunikation ligger f.eks. 
allerede på 30% i nogle lande, og den forventes at stige til 40-50% frem til år 2005. Der må 
stilles frekvenser til rådighed for at imødekomme efterspørgslen efter sådanne 
radiokommunikationstj enester. 
Den fremtidige planlægning af frekvensbånd i EU afhænger af de beslutninger, som tages på 
de verdensomspændende radiokonferencer3. Disse afholdes hvert andet år i ITU-regi; ITU er 
FN's særlige organ for telekommunikation. På konferencerne afgøres om, hvordan og på 
hvilke betingelser frekvensbehovene til nuværende og kommende 
radiokommunikationssystemer kan opfyldes. 
Den næste konference afholdes i Genève fra 27. oktober til 21. november 1997. 
Betydningen af de beslutninger, som tages på konferencerne, rækker langt ud over de tekniske 
krav til global koordinering af radiofrekvenser. Beslutninger vedrørende radiofrekvenser 
drejer sig faktisk om offentlig politik vedrørende rådighed over og effektiv udnyttelse af en 
knap ressource. Det er derfor væsentligt, at de tekniske beslutninger på konferencerne ses i en 
bredere politisk sammenhæng med f.eks. forskrifts- og handelsmæssige spørgsmål på 
teleområdet. 
De 15 EU-medlemsstater er alle medlemmer af ITU. Fællesskabet har status af observatør i 
ITU. Fællesskabet deltog som observatør i ITU senest i de verdensomspændende konferencer 
i 1992 og 1995. 
I overensstemmelse med Rådets opfordring4 bør fælleseuropæiske standpunkter vedrørende 
udnyttelse af frekvensspektret i forbindelse med international frekvenssamordning, især hvad 
angår ITU og de relevante konferencer, udarbejdes af medlemsstaterne under anvendelse af de 
mekanismer, der er indrettet af CEPT5.1 CEPT koordinerer CPG (Conference Preparatory 
Group), som udfører det forberedende arbejde i forbindelse med konferencerne, forberedelsen 
af konferencerne via vedtagelse af såkaldte fælleseuropæiske forslag (ECP) og forsyner sine 
Før 1993 kaldtes disse konference de verdensomspændende administrative radiokonferencer 
(WARCs). I denne tekst omtales de som WRC, hvilket ikke indebærer nogen indholdsmæssig 
forskel. 
Rådets resolution af 28. juni 1990 om intensiveret samarbejde om radiofrekvenser på europæisk 
plan, navnlig med henblik på tjenester med fælleseuropæisk dimension, 90/C166/02, 
EFT nr. C 166 af 7.7.1990, s. 4. 
t 
CEPT omfatter følgende 43 euopæiske lande (herunder de 15 EU-stater): Albanien, Andorra, 
Østrig, Belgien, Bulgarien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Cypern, Den Tjekkiske Republik, 
Danmark, Estland, Finland, Frankrig, Tyskland, Grækenland, Ungarn, Island, Irland, Italien, 
Letland, Liechtenstein, Litauen, Luxembourg, Malta, Den Tidligere Jogslaviske Republik 
Makedonien, Moldova, Monaco, Nederlandene, Norge, Polen, Portugal, Rumænien, Den Russiske 
Føderation, San Marino, Den Slovakiske Republik, Slovenien, Spanien, Sverige, Schweiz, Tyrkiet, 
Ukraine, Det Forenede Kongerige, Vatikanstaten. 
medlemmer med standpunkter med baggrundsmateriale og forslag til holdninger (de såkaldte 
CEPT Briefs), hvilket tilsammen skulle sikre europæisk koordinering ved konferencerne. 
Kommissionen repræsenterer Fællesskabet i CPG og har en rådgivende funktion. 
Kommissionen sikrer, at de fælleseuropæiske forslag, som skal vedtages, er forenelige med 
gældende fællesskabsret, især hvad angår frekvensdirektiverne om GSM, DECT og ERMES6. 
Det skal også sikres, at WRC-beslutninger er forenelige med Fællesskabets retlige rammer for 
teleområdet samt andre relevante politikker som f.eks. Fællesskabets forpligtelser i henhold til 
internationale handelsaftaler. 
WRC-beslutninger kan påvirke Fællesskabets politik for radiokommunikation. Eksempelvis 
vedtog Rådet den 6. marts 1997 på baggrund af en WRC-beslutning om frekvenser til 
satellitbaserede personkommunikationssystemer en afgørelse om S-PCS med henblik på at 
lette indførelsen af sådanne tjenester i Europa samtidig med, at man internationalt er ved at 
formalisere et aftalememorandum om GMPCS (Global Mobile Personal Communications 
Services by satellites - Globale satellitbaserede mobil- og personkommunikationstjenester). På 
den anden side bør den europæiske politik under udvikling vedrørende overgangen fra 
andengenerationsteknologier som GSM og DCS-1800 til den tredje generation af 
mobilteknologier som UMTS omfatte en kraftig indsats på radiokonferencerne for at sikre 
tilstrækkelige frekvenser. I denne sammenhæng bør Fællesskabets politik føre til WRC-
beslutninger. 
Ved den seneste konference i 1995 undertegnede 40 af de 43 CPG-medlemmer, herunder alle 
EU-medlemsstater, 87 fælleseuropæiske forslag, hvoraf de fleste blev vedtaget på 
konferencen; forslagene understøtter den videre udvikling af den europæiske 
radiokommunikationssektor. For så vidt angår WRC-97, forventes CPG at vedtage ca. 160 
fælleseuropæiske forslag om næsten alle punkter på dagsordnen. 
Med henblik på at sikre, at EU og resten af Europa giver udtryk for fælles holdninger på 
konferencerne, som beskytter Fællesskabets interesser internationalt, er formålet med denne 
meddelelse for det første at: 
• informere Rådet og Parlamentet om vigtigheden af de spørgsmål, som behandles på 
konferencerne 
• påpege, hvordan WRC-beslutninger relaterer til Fællesskabets politik for 
radiokommunikation 
• beskrive, hvordan Europa udarbejder sine standpunkter. 
For det andet at foreslå supplerende aktiviteter med det formål at: 
• øge opmærksomheden blandt politikere og industrien for så vidt angår vigtigheden af de 
spørgsmål og interesser, som behandles på konferencerne, og at opnå en bedre indsats for 
og støtte til de udarbejdede standpunkter 
EU-medlemsstaterne er i henhold til fællesskabsretten forpligtet til at sikre, at internationale 
aftaler, som de undertegner (herunder WRC), er forenelige med fællesskabsretten. 
sikre, at WRC-beslutninger er forenelige med gældende fællesskabsret og Fællesskabets 
relevante politikker, særlig inden for områderne telekommunikation og handel. 
2. BAGGRUNDEN FOR FREKVENSPLANLÆGNING OG DE VERDENSOMSPÆNDENDE 
RADIOKONFERENCER 
2.1 Hvorfor er frekvensplanlægning vigtig? 
Det er nødvendigt at regulere og nøje planlægge radiofrekvensspektret7 for at: 
• sikre, at radiokommunikationstjenester fungerer ordentligt 
• undgå transmissionsinterferens 
• sikre et forudsigeligt frekvensmiljø, som gør det muligt at investere i radioudstyr 
• opnå stordriftsfordele via international koordinering af frekvenser for globale eller 
tværnationale net og tjenester eller for tjenester inden for beslægtede områder. 
Frekvensplanlægning forudsætter en omhyggelig afvejning af interesser både mellem 
eksisterende og nye tjenester (f.eks. analoge mobil- og radiofonitjenester over for digitale 
tjenester, landbaseret kommunikation over for satellitkommunikation) og blandt brugerne 
(f.eks. civil over for militær eller anden statslig brug, og etablerede operatører over for "nye" 
operatører). Det resulterer ofte i kompromis'er mellem økonomiske interesser, nationale 
sikkerhedsspørgsmål og internationale forpligtelser. 
Den tekniske koordinering af radiofrekvensspektret var ret enkel, dengang der var nok 
frekvenser til rådighed til at tilfredsstille alle ansøgere. Økonomisk vækst, hårdere 
konkurrence inden for telekommunikation og radiofoni samt tekniske nyskabelser har dog 
øget efterspørgslen efter frekvenser. Det gælder især for privat mobilradio, mobiltelefoni 
(GSM, DCS-1800, S-PCS), landbaseret radiofoni samt faste 
radiokommunikationsforbindelser. Inden for området satellitkommunikation er de systemer, 
som ser mest lovende ud med hensyn til tjenesteudbud, antal abonnenter og geografisk 
dækning, især S-PCS, og der er for nylig taget beslutninger vedrørende udnyttelsen af de 
højereliggende frekvensbånd, dvs. 19/29 GHz til bredbånds-radiokommunikationstjenester, 
herunder lyd, data og billeder. 
Foruden de tekniske behov, der taler for koordinering af radiofrekvensspektret, er der også 
tale om stadig tættere forbindelser mellem frekvensplanlægning og reguleringsspørgsmål samt 
handelspolitik. 
Dengang man forhandlede om aftalen vedrørende basisteletjenester, som førtes inden for 
rammerne af GATS-aftalen i WTO-regi8, erkendte man, at selv om frekvensplanlægning ikke 
7 Radiofrekvensspektret anses normalt for at omfatte den del af det elektromagnetiske spektrum, 
som ligger mellem 3 kHz og 3000 GHz. Andre frekvensområder har forskellige egenskaber, som 
gør dem velegnede til særlige formål. Begrænsningerne for udnyttelsen af radiofrekvensspektret 
udgøres af udbredelsesfaktorer og andre tekniske kriterier. 
i sig selv strider mod GATS-aftalens principper, kan foranstaltninger vedrørende 
frekvensallokering og -tildeling eller tekniske koordineringsprocedurer, som WTO-
medlemmer gennemfører for radiobaserede systemer, fungere som skjulte handelshindringer. 
Operatører inden for radiokommunikation, især inden for satellitkommunikation, vil helst 
have eneret til visse frekvensbånd uden at skulle dele disse frekvenser med andre 
(konkurrerende) operatører, eftersom de tekniske foranstaltninger, som muliggør deling af 
fælles frekvenser, gør tjenesterne betydeligt dyrere. Af økonomiske, politiske og kulturelle 
årsager er det dog usandsynligt, at en enkelt operatør nationalt eller internationalt får eneret til 
frekvenser. Med andre ord er udnyttelsen af radiofrekvenser egentlig et spørgsmål om 
offentlig politik vedrørende den effektive udnyttelse af en knap ressource. Det er derfor 
væsentligt, at tekniske beslutninger vedrørende udnyttelsen af radiofrekvenser ses i 
sammenhæng med overordnede mål for offentlig politik. 
2.2 Den internationale regulering af radiofrekvensspektret 
De verdensomspændende radiokonferencer tager beslutninger vedrørende fremtidige 
frekvensallokeringer og frekvensdelingsaftaler, som vil få indflydelse på mulighederne for 
videre udvikling inden for telekommunikation9. Alle deltagerlandene ved disse konferencer 
gør derfor krav gældende, som ofte er modstridende, om få radiofrekvenser og banepositioner. 
Konferencerne ender med en slutakt, som omfatter et reglement, der principielt er bindende 
for alle ITU-medlemmer10. Medlemslandene kan dog tage forbehold over for dele af 
slutakten, som de ikke eller kun delvis vil gennemføre. 
Formålet med ITU-reglementer11 er at tilvejebringe det minimum af aftaler på traktatniveau, 
som kræves for, at det eksisterende globale telekommunikationssystem kan fungere, og for at 
WTO/GATS-aftalen om basisteletjenester, som blev indgået den 15. februar 1997 mellem 69 
medlemmer af WTO — herunder Fællesskabet og dets medlemmer ~ er en aftale om 
liberaliseringen af det globale telemarked, som anslås til en værdi af mere end 600 mia. dollar på 
nuværende tidspunkt. 
9 
10 Hvordan systemer til sidst kommer ind på markedet via en række internationale, regionale og 
nationale aftaler, kan illustreres med DCS-1800. På WRC-92 blev der taget beslutninger 
vedrørende den fremtidige globale udnyttelse af radiospektret til landbaserede 
mobilkommunikationssystemer og satellitbaserede kommunikationssystemer. Derefter blev det på 
europæisk plan i CEPT-regi besluttet at stille visse frekvensbånd til rådighed for DCS-1800. På 
EU-niveau forventes DCS-1800 at bane vejen for udbydelsen af personkommunikationstjenester i 
det kommende informationssamfund, og i henhold til direktiv 96/2/EF er medlemsstaterne 
forpligtet til at tildele licenser til etablering af sådanne systemer. Nationalt har nogle 
medlemsstater allerede tildelt DCS-1800 operatører et spektrum, mens de udpegede bånd i andre 
medlemsstater først skal ryddes, eftersom de stadig anvendes af etablerede teleorganisationer eller 
militæret. 
ITU har i øjeblikket 186 medlemmer, herunder alle CEPT-medlemmerne. 
11 ITU's grundlæggende instrument er konventionen om international telekommunikation 
(International Telecommunication Convention), som har status af international traktat, når den er 
ratificeret. Regler og planer for spektrumtildeling og udnyttelse, kaldet ITU-radioreglementet, 
aftales på WRC, der afholdes hvert andet år. ITU-radioreglementets frekvenstildeling til 
satellitkommunikationstjenester sker på baggrund af deres tekniske transmissionsegenskaber (og 
lette udviklingen og anvendelse af nye teknologier. Da radiobølger ikke kan holdes inden for 
nationale grænser, er det vigtigt, at de forskellige lande både globalt og regionalt bliver enige 
om, hvilke radiokommunikationstjenester der anvender hvilke frekvenser, samt om regler og 
procedurer, så skadelig interferens, f.eks. mellem landbaserede radiostationer og satellitter i 
kredsløb, undgås. 
Disse aftaler har udmøntet sig i ITU's radioreglement. 
Spørgsmål, som diskuteres på konferencerne er f.eks.: 
• I hvilket omfang kræves der (yderligere) frekvensallokeringer til nye eller eksisterende 
radiokommunikationssystemer som mobil- og satellitkommunikation samt radiofoni? 
• I hvilken del af frekvensspektret er der plads til nye allokeringer? 
• Hvordan påvirker frekvensallokeringer eksisterende eller planlagte systemer med hensyn til 
interferens og frekvensdelingsmuligheder, og hvordan prioriteres systemernes ret til 
udnyttelse af frekvensspektret? 
Fællesskabets har siden 1988 haft status som observatør i ITU, men deltagelsen har været 
begrænset til konferencerne og møderne i ITU's studiegrupper. I sin nuværende rolle som 
observatør har Fællesskabet senest deltaget i konferencerne i 1992 og 1995. 
Nationale frekvensallokeringstabeller12 bygger på ITU's radioreglement, selv om der 
sommetider kan forekomme små variationer. De nationale tabeller angiver normalt brugeren 
(eller brugerne) af de allokerede frekvensbånd. I EU's medlemsstater er det de nationale 
myndighedsorganers afdeling for radiokommunikation, som regulerer næsten hele det civile 
radiofrekvensspektrum, og som er ansvarlig for frekvenser, der er allokeret til militært brug 
eller til andre statslige myndigheder eller organer. Disse "radiomyndigheder" er ansvarlige for 
håndhævelse af myndighedsbestemmelser over for illegale sendere, for at sikre overholdelse 
af licensbestemmelserne og for at løse problemer vedrørende interferens; normalt 
repræsenterer de også de nationale interesser i internationale fora som CEPT og ITU. 
ikke på grundlag af forskrifter). De vigtigste af disse sattelittjenester er faste, mobile, radiofoni og 
radiobaseret positionsbestemmelse. 
12 Allokering (af et frekvensbånd): indføring i frekvensallokeringstabellen af et givet frekvensbånd 
med henblik på udnyttelse af en eller flere land- eller satellitbaserede 
radiokommunikationstjenester eller radioastronomitjenesten i henhold til nærmere angivne 
betingelser. Udlodning (af en radiofrekvens eller en radiofrekvenskanal): indføring af en udpeget 
frekvenskanal i en aftalt ordning vedtaget af en kompetent konference, således at en eller flere 
myndigheder kan udnytte den til en land- eller satellitbaseret radiokommunikationstjeneste i et 
eller flere udpegede lande eller geografiske områder og i henhold til nærmere angivne betingelser. 
Tildeling (af en radiofrekvens eller radiofrekvenskanal):' tilladelse givet af en myndighed til en 
radiostation vedrørende anvendelse af en radiofrekvens eller en radiofrekvenskanal i henhold til 
nærmere angivne betingelser. Det er vigtigt at bemærke, at det er de nationale myndigheder og 
ikke ITU eller WRC, der faktisk afgør, hvilke operatører der kan anvende bestemte 
radiofrekvenser eller radiofrekvenskanaler. 
2.3 Den europæiske fremgangsmåde ved WRC 
Foruden enighed om global allokering af frekvensbånd er det lige så vigtig at nå til enighed 
regionalt (i Europa inden for CEPT) om den præcise fastlæggelse af, hvilke frekvensområder 
inden for de globalt fastlagte bånd bestemte tjenester og systemer kan anvende. Dette sikrer 
både, at interferens mellem de forskellige systemer undgås, og i fællesskabssammenhæng at 
tjenester kan operere i hele Europa, understøttet af roaming. 
I henhold til Rådets resolutioner 90/C 166/0213, 92/C 318/0114 og Rådets konklusioner af 
7. december 199315 skal Kommissionen anvende beslutningsmekanismerne i Den Europæiske 
Radiokommunikationskomité (ERC) under CEPT som det vigtigste middel til at sikre 
rådighed over de nødvendige frekvenser til nye tjenester, som dækker hele Europa. 
For så vidt angår den internationale dimension afreguleringen af radiofrekvensspektret, anser 
Rådets resolution 90/C 166/02 det for et af de vigtigste politiske mål at udvikle 
fælleseuropæiske standpunkter vedrørende frekvensspektret i forbindelse med international 
frekvenssamordning under anvendelse af de mekanismer, der er etableret af CEPT, særlig 
hvad angår ITU og de verdensomspændende konferencer. 
Disse fælleseuropæiske standpunkter udarbejdes i CPG under CEPT. Denne gruppe 
koordinerer forberedelsen til konferencerne via vedtagelse af fælleseuropæiske forslag, som 
medunderskrives af de enkelte CPG-lande, og "CEPT Brief, som angiver CEPT-standpunktet 
til hvert punkt på dagsordnen, sammen med baggrundsinformation, og, om nødvendigt, 
kommentarer til andre landes forslag. Dette skal sikre, at Europa taler med én stemme ved 
WRC-forhandlinger, som involverer europæiske interesser. 
Da konferencerne finder sted hvert andet år, nedsatte CEPT i 1994 CPG som en permanent, 
uafhængig arbejdsgruppe, der skal koordinere forberedelserne til konferencerne. 
Udarbejdelsen af fælleseuropæiske forslag er meget teknisk og udføres af adskillige hundrede 
frekvenseksperter fra CPG-medlemslandene. Det forudsætter ikke alene dybtgående kendskab 
til nuværende og planlagte udnyttelser af frekvensspektret i Europa men også globalt, hvis 
man skal formulere standpunkter til forslag fra tredjelande. 
Kommissionen repræsenterer som rådgiver Fællesskabet i CPG, selv om medlemsstaterne 
selv er fuldgyldige medlemmer. Kommissionen sikrer, at de fælleseuropæiske standpunkter, 
som skal vedtages, er forenelige med gældende fællesskabsret, og at de er i overensstemmelse 
med Fællesskabets politikker, især inden for telekommunikation og handel. Kommissionen 
holder også nøje øje med, at Fællesskabets interesser tilgodeses ved udarbejdelsen af de 
standpunkter, som skal forfægtes af CPG, der omfatter 43 lande, som står på meget forskellige 
udviklingstrin med hensyn til radiokommunikation. 
13 Rådets resolution af 28. juni 1990 om intensiveret samarbejde om radiofrekvenser på europæisk 
plan, navnlig med henblik på tjenester med fælleseuropæisk dimension, 90/C 166/02, 
EFTnr.C166af7.7.1990,s.4. 
14 Rådets resolution af 19. november 1992 om Fællesskabets gennemførelse af Den Europæiske 
Radiokommunikationskomités afgørelser, 92/C318/01, EFT nr. C 318 af 4.12.1992, s. 1. 
15 Se Rådets pressemeddelelse 10910/93 224-G. 
10 
3. WRC-BESLUTNINGER I RELATION TIL FÆLLESSKABETS POLITIKKER 
3.1 Radiofrekvenser og Fællesskabets politik inden for radiokommunikation 
Fællesskabets politiske mål med hensyn til radiofrekvenser16 er: 
• at sikre de nødvendige radiokommunikationsfrekvenser til indførelse og drift af 
transeuropæiske systemer og tjenester, som dækker Fællesskabet og det øvrige Europa, - så 
vidt muligt i konkurrence - således at der skabes et indre marked for 
radiokommunikationsudstyr og tjenester. Vedtagelsen af Rådets direktiver om GSM17, 
DECT18 og ERMES19 udsprang af dette mål. 
• at oprette EU-dækkende markeder for at opnå stordriftsfordele ved indførelse af nyt udstyr, 
navnlig udstyr, der er fremstillet i overensstemmelse med europæiske standarder 
udarbejdet under det europæiske standardiseringssystem. Dette mål vil i mange tilfælde 
være væsentligt, hvis Fællesskabets fuldt skal kunne udnytte det arbejde, der udføres i Det 
Europæiske Institut for Telestandarder (ETSI). 
• at sikre fælleseuropæiske standpunkter for Fællesskabet og det øvrige Europa på de 
verdensomspændende konferencer, så Fællesskabets interesser tilgodeses internationalt. 
Som nævnt ovenfor og på Rådets opfordring, udarbejdes disse fælleseuropæiske standpunkter 
inden for rammerne af CPG og ikke på fællesskabsniveau. Når man tager i betragtning, at 
rådighed over frekvenser er en absolut nødvendighed for den videre udvikling af 
radiokommunikationssektoren i Europa, bør Fællesskabets politiske vægt udnyttes fuldt ud for 
at sikre, at der tages hensyn til de relevante politikker ved drøftelserne i CPG og på 
verdenskonferencerne. 
Udviklingen af mobil-, satellit- og trådløse tjenester i Fællesskabet er ikke kun afhængig af 
frekvensbånd, men skal ses i en bredere sammenhæng og afhænger bl.a. af: 
16 En ny fremgangsmåde ved koordinereingen af radiofrekvenser i Fællesskabet, Meddelelse fra 
Kommissionen om et forslag til Rådets afgørelse om medlemsstaternes gennemførelse af 
foranstaltninger vedrørende radiofrekvenser, KOM(93) 382 endelig, udg. af 10.9.1993. 
17 Rådets direktiv 87/372/EØF af 25. juni 1987 om de frekvensbånd, der skal stilles til rådighed for 
samordnet indførelse af offentlig fælleseuropæisk digital celleopbygget landmobilradio­
kommunikation (GSM) i Fællesskabet, EFT nr. L 196 af 17.7.1987, s. 85. 
18 Rådets direktiv 91/287/EØF af 3. juni 1991 om det frekvensbånd, der skal allokeres i forbindelse 
med den samordnede indførelse af digital europæisk trådløs telekommunikation (DECT) i 
Fællesskabet, EFT nr. L 144 af 8.6.1991, s. 45. 
19 Rådets direktiv 90/544/EØF af 9. oktober 1990 om de frekvensbånd, der skal anvendes til 
samordnet indførelse af fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgning (ERMES) i 
Fællesskabet, EFTnr. L 310 af 9.11.1990, s. 28. 
11 
• 
• 
• liberaliseringen af telemarkedet i Fællesskabet den 1. januar 1998, hvilket øger 
efterspørgslen efter frekvenser, (f.eks. den betydelige vækst i mobile net som GSM og 
DCS-1800, når man ser på abonnenter, netudbydere og dækning) 
i hvor stort omfang industrien udvikler nye radiokommunikationssystemer for at 
imødekomme kommunikationsbehovene i det kommende informationssamfund (f.eks. 
udviklingen af den tredje generation af mobilsystemer som UMTS og S-PCS) 
Fællesskabets politik med hensyn til udbud og gensidig anerkendelse af tele- og 
radiokommunikationsudstyr på tværs af grænserne (f.eks. EU-standardiserings- og 
mærkningspolitik) 
social- og kulturpolitiske aspekter i forbindelse med informationssprednings- og 
radiofonitjenester (f.eks. databeskyttelse og tværnational tv-politik) 
• Fællesskabets handelsrelationer med tredjelande for så vidt angår tilsagn vedrørende 
markedsadgang i forbindelse med Fællesskabets forpligtelser i henhold til internationale 
handelsaftaler (f.eks. WTO-aftalen). 
Når man tager i betragtning, at et samordnet frekvensspektrum i Fællesskabet og generelt i 
CEPT-landene er en forudsætning for et udbud af mobile, faste og 
satellitkommunikationstjenester og tilhørende udstyr, som dækker hele Europa, er det 
væsentligt at sikre, at de beslutninger, som tages på WRC, er i overensstemmelse med 
europæiske interesser inden for radiokommunikationssektoren. 
3.2 Frekvenser set i relation til andre fællesskabspolitikker 
Fællesskabets politik inden for radiokommunikation påvirkes dels af WRC-beslutninger og 
bør dels sigte mod at nå resultater på disse konferencer, som er i overensstemmelse med 
Fællesskabets politiske mål. I forbindelse med frekvenser, betyder det, at Fællesskabet må se 
bort fra medlemsstaternes forpligtelser til at sikre rettidig gennemførelse af beslutninger 
vedrørende frekvenser, som tages på radiokonferencerne, for at fastlægge klare mål for 
Fællesskabet ved konferencerne. Disse mål fastlægges på baggrund af de aktuelle prioriterede 
politiske spørgsmål20. 
Fællesskabets politik for S-PCS 
Efter frekvensallokeringer på WRC-92 er der i USA udstedt licenser for S-PCS, og 
igangsætningsprogrammer er påbegyndt. Disse tjenester vil snart være i handlen og vil kunne 
tilbyde verdensomspændende taletelefoni fra en håndholdt terminal. På baggrund af en 
meddelelse om S-PCS21 vedtog Rådet i december 1993 en resolution22, som understreger 
20 Herunder, men ikke udelukkende, politikker vedrørende anden og tredje generation af 
mobilkommunikationssystemer og satellitkommunikation (GSM, DECT, ERMES, DCS-1800, 
UMTS, S-PCS) radiofoni, radionavigation og positionsbestemmelse samt 
j ordudforskningsapplikationer. 
21 Meddelelse fra Kommissionen om satellitbaseret personkommunikation, KOM(93) 171 endelig 
udg. af 27.04.93. 
12 
vigtigheden af at udarbejde en fællesskabspolitik på dette område, og som opfordrer 
Kommissionen til bl.a. at undersøge betydningen af satellitpersonkommunikation i 
forbindelse med formuleringen af fællesskabspolitikker for telekommunikation, rumfart, 
handel, industri, regionaludvikling, og om nødvendigt foreslå passende foranstaltninger 
og/eller aktioner. Efter forslag fra Kommissionen23 vedtog Rådet den 6. marts 1997 en 
beslutning, som sigter mod senest i juli 1997 at udpege en fælles række satellitsystemer til 
sådanne tjenester samt vedtagelse af harmoniserede bestemmelser for tjenester, udstyr, 
sammenkobling, nummerering og gateway-adgang inden for fastlagte frekvensbånd24. 
Desuden blev det på grund af S-PCS-tjenesters globale karakter besluttet på ITU World Policy 
Forum i 1996, at affatte et aftalememorandum (GMPCS-aftalememorandum), som 
beskæftiger sig med internationale reguleringsspørgsmål som typegodkendelse, mærkning, 
terminallicenser, adgang til trafikdata samt afgiftsspørgsmål. 
S-PCS er igen på dagsordenen for WRC-97. Det er vigtigt at sikre, at eventuelle nye 
beslutninger på konferencen vedrørende S-PCS er forenelige med Fællesskabets hidtidige 
politik på området. 
Fællesskabets politik for UMTS 
Kommissionens grønbog om mobil- og personkommunikation25 udpegede den fortsatte støtte 
til en udvikling hen mod personkommunikation og behovet for at sikre en gnidningsløs 
overgang til UMTS som vigtige forudsætninger for at skabe langsigtede fremtidsperspektiver 
for den europæiske telekommunikationssektor. I dag er der bred enighed om, at UMTS 
kommer til at spille en vigtig rolle ved etableringen af globale informationsinfrastrukturer. 
Det bør bemærkes, at WRC-1992 fastlagde frekvensbånd til FPLMTS (Future Public Land 
Mobile Telecommunications Systems - Fremtidigt offentligt landbaseret mobiltelesystem)26, 
hvis europæiske udgave er UMTS. Som det var tilfældet ved indførelsen af GSM i 1980'erne 
er der i forbindelse med UMTS vigtige retlige spørgsmål (f.eks. licenser, nummerering og 
allokering af frekvensbånd), som skal behandles i den nærmeste fremtid for at skabe 
investeringsincitamenter og et forudsigeligt miljø for de firmasammenslutninger, som 
formodentlig vil opstå med det formål at udvikle UMTS. 
22 Rådets resolution af 7. december 1993 om indførelse af satellitbaserede 
personkommunikationstjenester i Fællesskabet, EFT nr. C 339 af 16.12.1993, s. 1. 
23 Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om en EU-foranstaltning inden for 
satellitbaserede personkommunikationstjenester i Den Europæiske Union, KOM(95) 529 endelig 
udg., EFTnr. C 15 af 20.1.96, s. 6. 
24 Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 710/97/EF af 24. marts 1997 om en koordineret 
fremgangsmåde for godkendelse inden for satellitbaserede personkommunikationstjenester i 
Fællesskabet, EFT nr. L 105 af 23.4.97. 
25 Udvikling af et personkommunikationsmiljø: Grønbog om en fælles strategi for mobil- og 
personkommunikation i Den Europæiske Union, KOM(94) 145 endelig udg. af 27.04.94. 
26 ITU har for nylig ændret akronymet FPLMTS til IMT-2000 (som står for International Mobile 
Telecommunications, og hvor 2000 angiver det år, hvor IMT sandsynligvis gennemføres). 
13 
Med dette mål for øje har Kommissionen iværksat etablering af et UMTS-forum, der har til 
formål at bidrage til udarbejdelsen af en europæisk politik for en overgang til et UMTS-miljø. 
UMTS-forummet vil komme med sine anbefalinger, herunder vedrørende frekvensbehov til 
UMTS, i sommeren 1997. Samtidigt hermed har Kommissionen påbegyndt den politiske 
debat om eventuelle behov for yderligere reguleringstiltag vedrørende UMTS med en 
meddelelse27, som beskriver de dermed forbundne reguleringsmæssige og strategiske 
spørgsmål. 
De frekvensbånd, som blev udpeget til UMTS på WRC-92 er formodentlig utilstrækkelige til 
at opfylde de langsigtede europæiske behov. Det er derfor vigtigt at sikre, at Europa hurtigst 
muligt formulerer sit standpunkt vedrørende frekvensbehov til UMTS med henblik på at opnå 
yderligere frekvensallokeringer ved kommende radiokonferencer. 
Fællesskabets politik for forskning og teknologisk udvikling 
Kommissionens forslag til det femte EU-rammeprogram vedrørende forsknings- og 
udviklingsaktiviteter (1998-2002)28 omfatter forskningsaktiviteter inden for generiske 
jordobservationsteknologier, navnlig satellitteknologier til miljøovervågning og ressourcer 
samt økosystemledelse, som er nært forbundet med andre fællesskabspolitikker som landbrug, 
fiskeri, miljø osv. Forsknings- og udviklingsaktiviteter inden for jordobservation er også 
omtalt i en større sammenhæng i meddelelsen til Rådet og Europa-Parlamentet om Den 
Europæiske Union og rummet: Fremme af applikationer, markeder og industriens 
konkurrenceevne29. 
I denne fase, som er kritisk for yderligere åbning for eventuel rumforskning og 
jordobservation, er det vigtigt, at WRC-forhandlingerne følger nøje med i den potentielle 
udvikling af disse initiativer og ikke virker som en hæmsko for interesserede parters 
vellykkede gennemførelse af disse (industri, brugere, forskningsinstitutioner og internationale 
organer som ESA og EUMETSAT). Det er især vigtigt at fastlægge de nødvendige frekvenser 
til disse tjenester i offentlighedens interesse og at undgå at lægge hindringer i vejen for den 
bedst mulige udnyttelse. 
Fællesskabets konkurrencepolitik 
Direktiv 96/2/EF30 om mobil- og personkommunikation fastlægger de grundlæggende rammer 
for tildeling af frekvenser. I henhold til dette direktiv skal medlemmerne hvert år eller på 
anmodning publicere frekvensallokeringstabellen for mobil- og 
personkommunikationstjenester efter den fremgangsmåde, der er vist i bilaget til direktivet. 
27 Meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet om den videre udvikling af mobil- og trådløs 
kommunikation - Udfordringer og valg for Den Europæiske Union, KOM(97) 217 endelig udg. af 
29.05.97. 
28 KOM(97) 142 af 30.4.1997. 
29 KOM(96)617af4.12.96. 
30 Kommissionens direktiv 96/2/EF af 16. januar 1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så 
vidt angår mobil- og personkommunikation, EFT nr. L 20 af 26.1.1996, s. 59. 
14 
Direktiv 96/19/EF31 om gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester 
bestemmer desuden, at medlemsstaterne ikke må nægte at udstede licenser, hvis der er 
frekvenser til rådighed. Traktatens konkurrenceregler skelner ikke mellem mobilsystemer, 
som er baseret på standarder, der er udviklet af europæiske organer som ETSI, og andre 
systemer. Europæiske standarder må kun gives forrang, hvor dette er fastlagt i 
fællesskabsretten. 
Formålet med konkurrencereglerne for så vidt angår frekvensallokeringer er at sikre, at valg 
på dette område ikke fremmer tekniske løsninger på bekostning af konkurrerende teknologier, 
som bedre kan opfylde brugernes behov i Fællesskabet, hvis en sådan allokering begrænser 
produktion, afsætning eller teknisk udvikling i henhold til artikel 86, stk. c. 
Fællesskabets handelspolitik 
GATS-aftalen om basisteletjenester åbner de nationale markeder for udenlandske 
konkurrenter, giver mulighed for udenlandsk deltagelse i nationale teleselskaber og omfatter 
internationale reguleringsmæssige rammer. 
Det bør bemærkes, at forpligtelser i henhold til GATS-aftalen gælder for national 
frekvensplanlægning og licenser. Som fastlagt i sammenhæng med GATS-aftalen32, skal hvert 
WTO-medlems ret til at planlægge frekvenser udøves på en objektiv, gennemskuelig, ikke-
diskriminerende og mindst muligt belastende måde.33 De fleste lande har desuden udtrykkeligt 
forpligtet sig til at planlægge frekvenser på en objektiv, rettidig, gennemskuelig og ikke-
diskriminerende måde samt at publicere ajourførte frekvensallokeringstabeller34. Derfor vil 
ethvert nationalt tiltag inden for frekvensplanlægning, som har blokerende formål eller 
virkning, eller som urimeligt begrænser markedsadgangen for operatører fra andre WTO-
medlemslande på en diskriminerende måde, være et brud på GATS-aftalen, eftersom GATS-
aftalen kender diskriminerende, konkurrencebegrænsende eller vilkårlige beslutninger om 
frekvensplanlægning ulovlige35. Ikke desto mindre anerkender GATS-aftalen, at 
frekvensplanlægning, som gennemføres i overensstemmelse med disse bestemmelser, ikke i 
sig selv udgør en skjult handelshindring. 
Som følge heraf bør der skelnes mellem frekvensallokeringer til 
radiokommunikationstjenester i ITU- og WRC-sammenhæng og tilsagn om markedsadgang i 
henhold til GATS-aftalen. Forpligtelserne i henhold til GATS-aftalen gælder dog for 
31 Kommissionens direktiv 96/19/EF af 13. marts 1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så 
vidt angår gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester, EFT nr. L 074 af 
22.3.1996, s. 13. 
32 Se formandens bemærkninger om markedsadgangsbegrænsninger vedrørende tilgængeligt 
spektrum. 
33 Se artikel VI (National regulering) i GATS-aftalen 
34 Se referencedokument om principper for regulering, f.eks. som vedlagt EU's plan for 
gennemførelse af tilsagn inden for basisteletjenester. 
35 Se referencedokument om principper for regulering; de fleste lande har vedlagt disse principper 
som et bindende tilsagn i deres tilbud, og artikel VI (National regulering) i GATS-aftalen. 
15 
regionale og nationale planlægningsprocedurer - dvs. den måde, hvorpå landene udsteder 
licenser og tildeler frekvenser til radiokommumkationsoperatører ~ samt for den tekniske fase 
vedrørende fuldstændig international koordinering af en satellit eller et satellitsystem. WRC-
beslutninger kan senere få indflydelse på tilsagn om markedsadgang, som er afgivet i 
forbindelse med GATS-aftalen. I denne forbindelse er det vigtigt at undgå, at visse lande 
bruger ITU eller WRC som undskyldning for at omformulere eller genfortolke deres 
forpligtelser vedrørende markedsadgang i henhold til GATS-aftalen. Samtidig bør WRC-
beslutninger tage hensyn til den virkning, sådanne beslutninger i sidste ende kan få på 
forpligtelser vedrørende markedsadgang i henhold til GATS-aftalen. 
BEHOVET FOR SAMORDNET HANDLING VED WRC-97 
4.1 Gennemgang af den nuværende fremgangsmåde og forslag til forbedringer 
CPG-koordineringen 
På WRC-95 blev konferencen med et forslag i sidste øjeblik (Teledesic-spørgsmålet) 
opfordret til at allokere frekvenser til ikke-geostationære faste satellittjenester (NGSO FSS, 
dvs. stort set satellitbaserede bredbåndstjenester); dette var ikke på den aftalte dagsorden, og 
CPG havde ikke udarbejdet et standpunkt herfor. CPG hævdede, at det var nødvendigt med tid 
til at undersøge, hvilken virkning allokeringer til NGSO FSS ville få på eksisterende og 
planlagte net i Europa, og at WRC-95 derfor skulle udsætte drøftelserne til 1997. CPG-
landene blev imidlertid nedstemt af flertallet af WRC-delegationerne og måtte samarbejde for 
lette indførelsen af NGSO FSS36. 
Det bør dog bemærkes, at koordineringsmekanismen for de nationale standpunkter i CPG 
viste sig at fungere ret godt på WRC-95: 40 af CPG's37 medlemmer, herunder alle EU-
medlemsstater, forhandlede i løbet af konferencen på baggrund af 87 specifikke 
fælleseuropæiske forslag vedrørende alle punkter på dagsordenen. De fleste af disse 
fælleseuropæiske forslag blev vedtaget, hvilket yderligere vil styrke udviklingen af 
radiokommunikationssektoren i Europa. 
For Fællesskabet er koordineringen af standpunkter inden for rammerne af CPG forbundet 
med adskillige fordele: 
• det forhold, at CPG omfatter 43 europæiske lande, giver mulighed for frekvenssamordning 
ud over Fællesskabets grænser 
36 Til sidst førte nærmere forhandlinger med især USA og Japan til en reduktion af det krævede 
omfang af frekvenser for NGSO FSS, og til at gøre disse allokeringer midlertidige, medens der 
gennemføres frekvensdelingstudier. WRC-97 skal så beslutte de faktiske allokeringer på baggrund 
af disse frekvensdelingsstudier. En række CPG-medlemmer tog desuden forbehold vedrørende 
dette spørgsmål, og disse blev medtaget i konferencens slutakter. 
37 Kun Albanien, Bosnien-Hercegovina og Rusland har ikke underskrevet de fælleseuropæiske 
forslag. 
16 
• den tekniske ekspertise vedrørende udnyttelsen af frekvenser i Europa findes først og 
fremmest hos de nationale myndigheder, som er repræsenteret i CPG, og som har 
medlemsstaternes politiske opbakning 
• op til 43 europæiske landes præsentation af et fælles standpunkt på konferencerne giver 
både Fællesskabet og de enkelte lande mere vægt (dvs. flere lande sammen står stærkere) 
• CPG opfordrer radiokommunikationsindustrien, som sigter mod det europæiske marked 
snarere end EU-markedet, til at medvirke ved udarbejdelsen af de fælleseuropæiske 
standpunkter. 
Erfaringen viser dog, at der bør indføres en række forbedringer for at sikre, at europæiske 
interesser vedrørende radiokommunikation repræsenteres på passende vis på de 
verdensomspændende radiokonferencer. 
Øget politisk opmærksomhed 
Det forhold, at dagsordenen for konferencerne ser ud til kun at omhandle tekniske spørgsmål, 
forklarer måske den ret ringe interesse fra CEPT-landenes politiske instanser, der normalt 
lader deres tekniske afdelinger tage sig af frekvensspørgsmål, både når det gælder 
forberedelser til og forhandlinger på konferencerne. 
Ved WRC-95 opstod der blandt de politiske beslutningstagere, især vedrørende NGSO 
FSS/Teledesic-spørgsmålet, dels det indtryk, at CPG-delegationerne prøvede at forhindre 
frekvensallokeringer til et nyt radiokommunikationssystem og dels, at europæiske interesser 
ikke blev tilstrækkelig tilgodeset. 
CPG havde som sagt ikke udarbejdet et standpunkt vedrørende NGSO FSS, da det ikke var på 
dagsordenen. Det var åbenbart grunden til, at man ikke havde drøftet med teleministerierne, 
hvilken virkning allokeringer til NGSO FSS ville få på den europæiske industri. Der opstod 
først politisk opmærksomhed om dette spørgsmål, da teleministerierne blev kontaktet af 
fortalere for NGSO FSS, som opfordrede til, at de europæiske delegationer skulle indtage en 
mere positiv holdning over for forslaget. 
Dette eksempel illustrerer behovet for at sikre, at beslutninger vedrørende frekvenser ikke kun 
tages på teknisk niveau, og at der på politisk niveau informeres grundigt om de europæiske 
standpunkter, som skal forhandles, og de mulige konsekvenser af WRC-beslutninger for 
regulering af telekommunikation og handelspolitiske spørgsmål. Der-bør gøres en 
sammenhængende og energisk indsats i forbindelse med konferencerne, som ikke alene på 
passende vis beskytter Europas egne interesser inden for radiokommunikation, men som også 
kan reagere tilstrækkelig godt på spørgsmål, som er vigtige for andre forhandlingsparter. 
Dette er en væsentlig forudsætning for at opnå politisk støtte til spørgsmål, som er vigtige for 
Fællesskabet, og for at lette "byttehandler" med tredjelande på områder, som er mindre 
vigtige for Fællesskabet. 
Industriens medvirken 
De nuværende arrangementer vedrørende forberedelser til konferencerne kunne styrkes 
yderligere ved at få industrien til at komme med sine nuværende og planlagte prioriteter inden 
for radiokommunikation og dermed til at samarbejde ved udarbejdelsen af fælleseuropæiske 
17 
standpunkter vedrørende forventede frekvensbehov. Dette bør føre til, at industrien offentligt 
støtter de udarbejdede fælleseuropæiske standpunkter, både på og efter konferencerne. 
Industrien kan ikke medunderskrive de fælleseuropæiske forslag, som udarbejdes, og er heller 
ikke tilstrækkeligt repræsenteret i de nationale delegationer til at deltage i konsultationer på 
stedet. Med henblik på at konsultere industrien vedrørende forberedelserne til WRC-97 
organiserede Kommissionens tjenestegrene to konsultationsmøder forud for WRC-97, hvilket 
førte til følgende konklusioner: 
• industrien mener, at det forberedende arbejde, som udføres af CPG, er nyttigt 
• enkelte virksomheder deltager i udarbejdelsen af de fælleseuropæiske forslag, men kun 
hvis de er direkte berørt heraf 
• industrien mener, at der er behov for bedre politisk opbakning til de standpunkter, der 
udarbejdes af CPG 
• industrien mener, at den forberedende lobbyvirksomhed, som USA driver over for 
tredjelande, har været en vigtig faktor for deres resultater ved konferencerne. Den 
europæiske indsats på dette område skal forbedres 
• industrien kan godt se fordelene ved at deltage i konferencerne, men har ikke ressourcer til 
det 
• industrien har intet forum, som hurtigt ville kunne vurdere standpunkter, som udarbejdes af 
CPG, eller udviklingen af forhandlinger på konferencerne. 
Forbindelser til tredjelande 
I CPG blev det aftalt at Europa skal tage initiativet på WRC-97 i stedet for at blive tvunget i 
defensiven ved at skulle reagere på andre landes forslag. Derfor bør der udarbejdes initiativer, 
som fastlægger de europæiske standpunkter vedrørende de forskellige punkter på 
dagsordenen, og som sikrer, at alle er opmærksomme på vigtigheden af de behandlede 
spørgsmål. Fremmeise af innovative teknologier, især udviklet af den europæiske 
radiokommunikationsindustri, skal forhindre, at WRC-beslutninger fører til fordrejninger til 
fordel for teknologier, som allerede er på markedet. Med hensyn til udviklingslande skal 
udvekslinger på dette område ses i sammenhæng med de almindelige eksisterende 
samarbej dsakti viteter. 
Til dette formål er der nedsat en række uformelle kontaktgrupper, som skal sikre, at der 
foregår en dialog mellem forhandlingsparterne vedrørende deres forberedelser til WRC-97. 
Deltagerne udveksler oplysninger om status for deres forslag, kommenterer hinandens forslag 
og medtager disse kommentarer i det videre arbejde. Man håber via denne proces at nå en vis 
tilnærmelse mellem forslagene allerede før konferencen, og at antallet af stridsspørgsmål, som 
skal behandles på konferencen, kan holdes på et minimum. 
Det bør nævnes, at forbindelser med tredjelande forudsætter ressourcer i en størrelsesorden, 
der kan udgøre en betydelig belasting for både myndigheder og industrien. 
Fællesskabets indsats 
18 
Til trods for, at konferencerne er vigtige for Fællesskabets politik, samt på grund af 
manglende retlige instrumenter og politisk opbakning har Fællesskabets indsats forud for og 
på konferencerne været ret begrænset. Fællesskabet kan og skal ikke desto mindre spille en 
vigtig rolle, f.eks. ved: 
• at støtte CPG ved udarbejdelsen af de fælleseuropæiske standpunkter og at vurdere disse i 
relation til Fællesskabets politikker 
• at medvirke til at få industrien med i WRC-processen 
• at øge den politiske opmærksomhed omkring og støtte til de spørgsmål, der skal behandles, 
og de mål, der skal nås 
• at sikre koordinering i Fællesskabet vedrørende de fælleseuropæiske standpunkter, der skal 
udarbejdes før og i løbet af konferencerne 
• at støtte og deltage i kontakter med tredjelande. 
Forslag tilforbedringer 
På baggrund af ovenstående kan der gives en række anbefalinger: 
• Det vil være på sin plads at øge den politiske opmærksomhed og sørge for den nødvendige 
støtte til de standpunkter, som er udarbejdet på baggrund af den aftalte dagsorden. 
• Industrien bør være mere udtalt i sin støtte til de forslag, der udarbejdes af CPG, og bør 
deltage i konferencerne, hvor der er behov for konsultationer på stedet. 
• Tredjelandes forberedelser til konferencerne bør følges nøje, f.eks. for at mindske risikoen 
for overraskelser på konferencerne (dvs. forslag i sidste øjeblik eller nye punkter til 
dagsordenen, som ikke er aftalt på forhånd). 
• Endelig bør Fællesskabet deltage mere aktivt i WRC-processen, særlig hvad angår støtte til 
CPG's arbejde, forbindelser til industrien, øget opmærksomhed blandt politiske 
beslutningstagere og hjælp til at etablere og vedligeholde kontakter med tredjelande. 
Fællesskabet vil også have en væsentlig koordineringsrolle ved formuleringen af et fælbs 
standpunkt på områder, hvor EU-medlemsstaternes synspunkter i begyndelsen er 
forskellige (f.eks. forslag fra tredjelande i sidste øjeblik), ikke er i overensstemmelse med 
andre CPG-medlemmers eller kan have en negativ indflydelse på Fællesskabets politikker. 
4.2 Dagsorden for WRC-97 
Overblik over dagsordenen 
I løbet af de fire uger, som WRC-97 varer, skal forhandlingsparterne behandle en omfattende 
dagsorden, som indeholder en lang række teknisk detaljerede spørgsmål, f.eks.: 
forenkling af radioreglementet 
HF-radiofonitj enester 
19 
• maritime mobiltjenester og satellitbaserede maritime mobiltjenester 
• det globale maritime nød- og sikkerhedssystem 
• mobiltjeneste til fly 
• mobile og faste satellittjenester 
• jordudforsknings-satellittjeneste 
• rumforskningstjeneste 
• fast tjeneste til applikationer med høj densitet. 
Et overblik over de vigtigste punkter på dagsordenen38 for WRC-97 findes i bilag I. 
De fleste af disse punkter vedrører ikke nye telekommunikationstjenester, men snarere 
tjenester, hvis frekvensbehov er ændret med tiden eller for hvilke der er behov for at justere 
frekvensdelingskriterierne. 
CPG har udarbejdet 160 fælleseuropæiske forslag om stort set alle punkter på dagsordenen for 
WRC-97, og det forventes som i 1995, at de fleste CPG-medlemmer vil medunderskrive disse 
forslag. Ved konsultationsmøderne med industrien bemærkedes det, at industrien har 
medvirket ved udarbejdelsen af nogle afstandpunkterne. Dette lader med den nuværende 
struktur formode, at både CPG-medlemmernes myndigheder og industrier vil kunne støtte de 
udarbejdede standpunkter. 
Disse fælleseuropæiske standpunkter udarbejdes på grundlag af den aftalte dagsorden og 
dækker ikke spørgsmål, som andre forhandlingsparter måske fremlægger på selve 
konferencen. På nuværende tidspunkt foreligger der dog ingen oplysninger om, at andre 
vigtige spørgsmål vil fremkomme i sidste øjeblik. Ikke desto mindre må tredjelandes 
forberedelser følges nøje. 
Tilbagevendende spørgsmål i forbindelse med dagsordenen for WRC-97 
WRC-97 vil behandle to spørgsmål, som har ført til større diskussioner på de tidligere 
konferencer. 
Der findes planer for udbud af NGSO FSS, som foreslået af det amerikanske Teledesic-
konsortium. Disse net fremstilles som satellitmodparten til lyslederkabler til land- og 
fjerntliggende områder, som ikke har adgang til landbaserede bredbåndssystemer. I Europa er 
der dog adskillige tusind landbaserede trådløse faste forbindelser, som opererer i de 
frekvensbånd (19/29 Ghz), der er udpeget til NGSO FSS. Det står uklart, om en delt 
anvendelse af båndene er mulig. Det er også usikkert, hvorvidt frekvensdeling er mulig 
mellem NGSO FSS og geostationære faste satellittjenester (GSO FSS), som Europa har en 
betydelig interesse i, både nu og i fremtiden. WRC-97 skal nu på baggrund af 
frekvensdelingsstudier, som er udført nationalt og i ITU-studiegrupperne, beslutte den 
faktiske frekvensallokering. 
38 Der kan ikke foretages en prioritering af temaerne på WRC-97 blot på grundlag af dagsordenen, 
da den kun angiver de detaljerede tekniske spørgsmål, der skal behandles. 
20 
En anden teknisk nyskabelse inden for området radiokommunikation vedrører udbuddet af 
taletelefonitjenester til bærbare terminaler via såkaldte "big-LEO"-systemer til globalt 
dækkende mobiltelefonitjenester. Mobil satellittjeneste (MSS i ITU-terminologi) kendes i 
Europa som S-PCS. Allerede WRC-92 allokerede frekvenser til MSS mellem 1 og 3 GHz, 
men der vil formentlig komme krav om yderligere globale frekvensallokeringer på WRC-97 
fra geografisk store lande uden for Europa. Når man tager i betragtning, at der på nuværende 
tidspunkt udarbejdes globale forslag (for ikke at nævne adskillige andre, som i det mindste er 
anmeldt til ITU, med henblik på at søge om frekvenser), og når man tænker på de fremtidige 
behov fra forskellige S-PCS/MSS-operatører, som har konkrete intentioner om at tilbyde 
tjenester i Europa, er der muligvis for lidt frekvenser til rådighed. Frekvensbehov til MSS kan 
støde sammen med behov til anden generation (f.eks. DCS-1800 og DECT) eller tredje 
generation (f.eks. UMTS) af satellitbaserede mobiltjenester, som forventes at kunne give en 
mere globalt dækkende og komplet tjeneste for mobilkommunikation i det meste af Europa 
end MSS-satellitsystemer vil kunne. Derfor kan etablering af UMTS også tænkes at kunne 
opfylde tredjelandes radiokommunikationsbehov, som det var tilfældet for GSM, samt at give 
mulighed for yderligere at styrke Europas eksport inden for mobilteknologi. 
I begge tilfælde ligger udfordringen for radiokommunikationssektoren i at beskytte sine 
nuværende og planlagte interesser i f.eks. landbaserede faste forbindelser, GSO-net og UMTS, 
samtidig med at indførelse og drift af S-PCS og NGSO FSS lettes. 
4.3 Temaer for kommende konferencer 
En WRC-dagsordens hovedpunkter bør fastlægges fire år i forvejen og den endelige 
dagsorden bør foreligge to år før konferencen. Den endelige dagsorden fastlægges normalt på 
grundlag af en resolution på den tidligere konference og skal bekræftes af ITU's bestyrelse. 
Dagsordenen for kommende konferencer kan omfatte frekvensbehov til systemer, som endnu 
ikke er i drift eller konstrueret. Det var f.eks. tilfældet for WRC-92 og WRC-95, som 
(midlertidigt) allokerede frekvensbånd til S-PCS og NGSO FSS, skønt disse systemer kun 
eksisterede på papiret dengang. Men da radiokommunikationssystemer udformes og udvikles 
til at operere på visse frekvenser, skal man være tidligt ude for at sikre, at der er frekvenser til 
rådighed. Det er derfor vigtigt, at konferencerne tager beslutninger om frekvenser, så 
industrien får mulighed for at beslutte investeringer i udvikling og drift af nye systemer. 
For så vidt angår dagsordenen for WRC-99, vil CPG på WRC-97 foreslå, at følgende emner 
medtages: 
• undersøgelse af, om der er tilstrækkelige frekvensallokeringer til HF-radiofoni i området 
4-10 MHz 
yderligere frekvensallokeringer til satellitradionavigation39 
39 Der er behov for nye allokeringer i området 1-10 GHz for at muliggøre den kommende anden 
generation af verdensomspændende satellitnavigationssystemer (GNSS). Der arbejdes i øjeblikket 
på at udvikle et europæisk satellitnavigationssystem (ENSS) som støttes af flere institutioner, 
herunder ESA, EUROCONTROL og Kommissionen. 
21 
• yderligere frekvensallokeringer til UMTS 
• HIPERLAN-systemer (trådløse lokalnet, som understøtter avancerede faciliteter som 
mobile PC- og multimedieapplikationer). 
Sikring af frekvenser til systemer under udvikling 
Selv om der i Europa har været et tilstrækkeligt antal frekvenser til rådighed til at etablere 
landbaserede radiokommnunikationsnet, er det nødvendigt med en energisk indsats ved 
konferencerne for at sikre, at overgangen til UMTS ikke bremses af mangel på frekvenser. 
Denne indsats bør have allokering af yderligere frekvenser til (landbaseret) UMTS til formål, 
samtidig med at driften af S-PCS-net, som konkurrerer om anvendelsen af de samme 
frekvensbånd, lettes. 
Selv om WRC-92 udpegede frekvensbånd til UMTS, er det sandsynligt, at disse bånd vil være 
utilstrækkelige til at dække behovene i Europa på langt sigt. Derfor vil CPG indgive et forslag 
på WRC-97, som har til formål at få frekvensbehov til UMTS optaget på dagsordenen for 
WRC-99. Når man tager i betragtning, at konferencerne normalt afholdes efter den aftalte 
dagsorden, er vedtagelsen af CPG's forslag om UMTS på WRC 97 en væsentlig forudsætning 
for at industrien kan se frem til tilstrækkelig frekvenskapacitet til UMTS på mellemlangt sigt, 
hvilket er grundlaget for en videre udvikling af UMTS-applikationer og -udstyr. Hvis dette 
ikke lykkes, vil det rent faktisk betyde, at forslaget skal genfremsættes på WRC-99 med 
henblik på drøftelse på WRC-2001, hvilket fører til betydelige forsinkelser i udviklingen af 
dette for det "trådløse informationssamfund" strategisk vigtige element. 
5. KONKLUSION 
Mål: 
Når man tager i betragtning, at WRC-beslutninger om frekvenser ikke kun er tekniske 
overvejelser og faktisk har vidtrækkende konsekvenser for de forskriftsmæssige rammer for 
telekommunikation samt radiokommunikationssektorens konkurrencesituation i Fællesskabet 
og CEPT-landene, er det nødvendigt med en samordnet indsats for at sikre: 
• at fælles EU- og, mere generelt, fælleseuropæiske standpunkter vedtages på konferencerne 
med henblik på at beskytte Fællesskabets interesser internationalt i forbindelse med 
frekvensallokeringer 
• at WRC-forhandlinger om frekvensallokeringer ses i sammenhæng med andre mål for 
telereglementer og politik, samtidig med at der tages tilstrækkeligt hensyn til forpligtelser i 
henhold til internationale handelsaftaler 
• at de beslutninger, som tages på WRC-97, er fuldt forenelige med gældende fællesskabsret. 
• at tekniske, økonomiske og politiske hensyn, om nødvendigt, tages i betragtning ved 
forhandlingerne, hvor der på WRC-97 konstateres områder, som Fællesskabet har en særlig 
interesse i. 
Forudsætninger: 
22 
For at kunne nå disse mål, skal følgende forudsætninger være opfyldt: 
• Der skal være tidlig enighed om frekvensbehov på europæisk plan til eksisterende og 
planlagte radiokommunikationssystemer, så der kan udarbejdes tilsvarende standpunkter til 
konferencerne 
• Der skal ske en samordnet og koordineret indsats ved WRC-97 og efterfølgende 
konferencer, som bygger på de nuværende arbejdsprocedurer, der omfatter CPG's tekniske 
ekspertise vedrørende frekvensspørgsmål, passende bidrag og deltagelse fra industriens 
side for så vidt angår industriens interesser i forbindelse med radiokommunikation, samt 
bidrag fra Fællesskabet i form af forskrifter inden for telekommunikation og andre 
relevante politikker 
• En samordnet indsats skal støttes af medlemsstaterne på højeste politiske niveau, både 
under udarbejdelse af fælleseuropæiske forslag og under forhandlingerne ved WRC-97. 
Passende foranstaltninger: 
Der skal iværksættes passende procedurer for at sikre tilstrækkelig effektiv repræsentation af 
Fællesskabets interesser; dette indebærer især at: 
• Kommissionen eller medlemsstater bør opfordre til, at der fastlægges et fælles EU-
standpunkt: 
a) hvis medlemsstater ikke selv kan nå til enighed om forslag, der fremlægges på 
konferencen, og som påvirker Fællesskabet som helhed 
b) hvis medlemsstater ikke kan nå til enighed med andre CEPT-lande om sådanne forslag 
c) hvis CEPT-forslag ikke er forenelige med Fællesskabets interesser 
d) hvis et fælles EU-standpunkt kan medvirke til at styrke CEPT's forslag i drøftelser 
med tredjelande. 
• der oprettes en passende samarbejdsmekanisme med den europæiske industri for at sikre, at 
CEPT's vedtagelse af fælleseuropæiske forslag virkelig afspejler den europæiske industris 
behov inden for radiokommunikationssektoren, og at sådan en mekanisme hurtigt kan 
komme til anvendelse ved konferencerne for om nødvendigt at få industriens reaktioner. 
23 
BILAG I 
DE VIGTIGSTE PUNKTER PÅ DAGSORDENEN FOR WRC-974<> 
Punkt Tema Baggrund 
1.1 Sletning af landefodnoter De forskellige lande kan tilføje landefodnoter til allokeringer for at 
angive nationale forhold. Målet er at nedbringe antallet af forskelle 
landene imellem. 
1.2 Forenkling af radioreglementet. Radioreglementet er meget indviklet og kræver detaljeret 
koordinering. Målet er at forenkle dette. 
1.3 Frekvenskoordinering for På grund af tekniske og kommercielle udviklinger skal 
jordstationer vedrørende fast tjeneste frekvenskoordineringen for små faste og bærbare jordstationer 
(FS) og fast satellittjeneste (FSS). forbedres. 
1.4 Planlægningsprocedurer for HF Drøftelse af en fleksibel, forenklet planlægningsprocedure, som er 
radiofoni (HFBC). udviklet i ITU's radiokommunikationssektor. 
1.6 Globalt maritimt nød- og For at myndigheder kan frigøre stationer i den internationale 
sikkerhedssystem (GMDSS). maritime tjeneste fra at lytte på bestemte frekvenser efter 1. februar 
1999. For at forbedre sikkerheden til søs. 
1.6 Frekvenser til stationer i den maritime Nye (digitale) teknologier indføres på VHF-båndet, hvilket medfører 
mobile tjeneste, så myndighederne får yderligere frekvensbehov, 
mere fleksibilitet til at afhjælpe den 
nuværende overbelastning i de 
maritime bånd. 
1.6 Prioriteringsrækkefølgen af Prioriteringsrækkefølgen bør ændres, 
meddelelser fra den maritime mobile 
tjeneste og den maritime mobile 
satellittjeneste (i samme 
frekvensbånd). 
1.6 Anvendelse af ny teknologi på de Fastlæggelse af passende egenskaber for digitale systemer, som skal 
maritime radiotelefonikanaler. afløse eksisterende analogteknologi. 
1.8 Udnyttelse af båndet 136-137 MHz af Sikring af, at der ikke opstår forstyrrende interferens for den 
andre tjenester end mobiltjenester til mobiltjenester til fly (sikkerhed, regulering af flytrafik). 
fly: 
1.9 MSS under 1 GHz. Frekvensbehov til ""little-LEO"-systemer (global 
datakommunikationstjeneste) og muligheder for frekvensdeling med 
andre tjenester. 
~T3 MSS fra 1-3 GHz. Muligheder for frekvensdeling mellem MSS ("Big-LEO"-systemer, 
som leverer globale talekommunikationstjenester) og andre tjenester 
(f.eks. Met-Sat, FS, radioastronomi eller jordudforsknings-
satellittjenester). 
T9 20/30 GHz-bånd - NGSO FSS Frekvensbehov og -delingsmuligheder for digitale bredbånds-
radiokommunikationstjenester. 
1.9 NGSO MSS "feeder"-forbindelser Allokering af frekvenser til faste satellittjenester som "feeder"-
forbindelser til ikke-geostationære satellitnet i MSS 
punkt 2-8 på dagsordenen vedrører standardpunkter, som hovedsageligt er af administrativ karakter 
8.2 Dagsorden for WRC-99 og WRC- Beslutning om den foreløbige dagsorden for de to næste konferencer. 
1 2001 | 
40 Bemærk at listen ikke er udtømmende. Den fuldstændige dagsorden findes i resolution GT PLEN-
3: Agenda for the 1997 World Radiocommunication Conference. 
24 
BILAG II 
FORKORTELSER 
CEPT 
CPG 
DCS-1800 
DECT 
ECP 
ERC 
ERMES 
ETSI 
FPLMTS 
GATS 
GMPCS 
GSM 
GSO FSS 
ITU 
MSS 
NGSO FSS 
S-PCS 
UMTS 
WRC 
WTO Den Europæiske konference af Post- og Teleadministrationer 
Gruppe under CEPT, som udfører det forberedende arbejde i 
forbindelse med konferencer 
Digitalt celleopbygget kommunikationssystem, svarende til GSM men i 
1800MHz-båndet 
Digital Enhanced Cordless Telecommunications 
(Avanceret Digital Trådløs Telekommunikation) 
Fælleseuropæisk forslag (udarbejdet af CPG) 
Den Europæiske Radiokommumkationskomite (under CEPT) 
Fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgning 
Det Europæiske Institut for Telestandarder 
Future Public Land Mobile Telecommunications Systems 
(Fremtidigt offentligt landbaseret mobiltelesystem) 
Den almindelige aftale om handel med tjenesteydelser 
Globale mobilpersonkommunikationstj enester 
Global System for Mobile Communications 
(Globalt mobilkommunikationssystem) 
Geostationær fast satellittjeneste 
Den Internationale Telekommunikationsunion 
Mobil satellittjeneste 
Ikke-geostationær fast satellittjeneste 
Satellitbaseret personkommunikationssystem 
Det universelle mobiltelesystem 
De verdensomspændende radiokonferencer 
Verdenshandelsorganisationen 
25 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 304 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 
Katalognummer : CB-CO-97-312-DA-C 
ISBN 92-78-21682-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Offîcielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
J&