DA Den Europæiske Unions Tidende C 257/1

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

om ajourføring af de oplysninger, der anvendes til beregning af de faste beløb og de tvangsbøder, som Kommissionen foreslår Domstolen i traktatbrudssøgsmål

(2015/C 257/01)

I. INDLEDNING

I Kommissionens meddelelse fra 2005 om gennemførelse af EF-traktatens artikel 228 (1) (nu artikel 260, stk. 1 og 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, TEUF) fastsattes det grundlag, ud fra hvilket Kommissionen beregner størrelsen af de økonomiske sanktioner (enten som faste beløb eller tvangsbøder), som den anmoder Domstolen om at pålægge, når Kommissionen indbringer en sag for Domstolen i medfør af artikel 260 i TEUF i forbindelse med traktatbrudssøgsmål mod en medlemsstat.

I en efterfølgende meddelelse i 2010 (2) om ajourføring af de tal, der anvendes til denne beregning, fastsatte Kommissionen, at de makroøkonomiske data skal revideres hvert år for at tage hensyn til inflationen og ændringer i medlemslandenes bruttonationalprodukt (BNP).

Den årlige ajourføring i denne meddelelse er baseret på udviklingen i inflationen og BNP i hver medlemsstat (3). Den relevante inflationstakt og de relevante BNP-statistikker er dem, der er blevet opgjort to år forinden (»n-2-reglen«), da to år er den minimumsperiode, der er nødvendig for at tilvejebringe relativt sikre makroøkonomiske data. Denne meddelelse er derfor baseret på økonomiske data for nominelt BNP og BNP-deflatoren for 2013 (4) samt den nuværende vægtning af medlemsstaternes stemmer i Rådet.

II. ELEMENTER I AJOURFØRINGEN

Følgende økonomiske faktorer skal revideres:

— Standardbeløbet for tvangsbøder (5), der for indeværende er fastsat til 660 EUR pr. dag, skal reguleres efter inflationen

— Standardgrundsatsen for det faste beløb (6), der for indeværende er fastsat til 220 EUR pr. dag, skal reguleres efter inflationen

— Den særlige »n-faktor« (7) skal revideres i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats BNP under hensyntagen til dens stemmeantal i Rådet. »N -faktoren« er den samme ved beregningen af faste beløb og daglige tvangsbøder

— De faste minimumsbeløb (8) skal revideres efter inflationen.

III. AJOURFØRINGER

Kommissionen vil anvende følgende ajourførte tal til at beregne størrelsen af de økonomiske sanktioner (faste beløb eller tvangsbøder), når den indbringer en sag for Domstolen i henhold til artikel 260, stk. 2 og 3, i TEUF:

1) Standardbeløbet ved beregningen af tvangsbøder fastsættes til 670 EUR pr. dag.

2) Standardgrundsatsen for det faste beløb fastsættes til 220 EUR pr. dag.

3) Den særlige »n-faktor« og det faste minimumsbeløb (i EUR) for de 28 EU-medlemsstater er: Den særlige »n-faktor« Fast minimumsbeløb (i 1 000 EUR) Belgien 5,12 2 844 Bulgarien 1,51 839 Tjekkiet 3,23 1 794 Danmark 3,13 1 739 Tyskland 21,21 11 782 Estland 0,64 356 Irland 2,60 1 444 Grækenland 3,48 1 933 Spanien 12,51 6 949 Frankrig 18,41 10 227 Kroatien 1,30 722 Italien 16,05 8 916 Cypern 0,63 350 Letland 0,72 400 Litauen 1,16 644 Luxembourg 1,00 556 Ungarn 2,58 1 433 Μalta 0,35 194 Nederlandene 6,79 3 772 Østrig 4,22 2 344 Polen 7,68 4 266 Spanien 3,35 1 861 Rumænien 3,34 1 855 Slovenien 0,89 494 Slovakiet 1,69 939 Finland 2,79 1 550 Sverige 4,91 2 728 Det Forenede Kongerige 17,97 9 982

4) Kommissionen vil anvende de ajourførte tal i forbindelse med afgørelser, som den træffer om at indbringe en sag for Domstolen i henhold til artikel 260 i TEUF fra datoen for vedtagelsen af denne meddelelse.

(1) SEK(2005) 1658. EUT C 126 af 7.6.2007, s. 15.

(2) SEK(2010) 923/3. Denne meddelelse blev ajourført i 2011 (SEK(2011) 1024 final), i 2012 (K(2012) 6106 final), i 2013 (K(2013) 8101 final) og i 2014 (K(2014) 6767 final) i forbindelse med den årlige tilpasning af økonomiske data.

(3) Jf. de generelle regler, som er fastsat i meddelelserne fra 2005 og 2010.

(4) BNP-prisdeflatoren anvendes som målestok for inflationen. Standardbeløbene for faste bøder og tvangsbøder rundes op til det nærmeste multiplum af ti. De faste minimumsbeløb afrundes til det nærmeste tusind. »N«-faktoren afrundes til to decimaler.

(5) Standardbeløbet eller det ensartede grundbeløb for daglige tvangsbøder er defineret som det faste grundbeløb, som visse multiplikatorvægte anvendes på. Vægtene er koefficienterne for grovheden, varigheden af tilsidesættelsen og den særlige »n-faktor« svarende til den berørte medlemsstat, der skal lægges til grund for beregningen af den daglige tvangsbøde.

(6) Grundbeløbet skal anvendes ved beregningen af det faste beløb. For så vidt angår artikel 260, stk. 2, i TEUF: Det faste beløb fremkommer ved at multiplicere et dagligt (fast) beløb (der fremkommer ved at multiplicere grundbeløbet for faste bøder med koefficienten for tilsidesættelsens grovhed, og resultatet af denne beregning multipliceres med den særlige »n-faktor«) i forhold til det antal dage, hvor tilsidesættelsen vedvarer mellem datoen for den første dom og den dato, hvor tilsidesættelsen bringes til ophør, eller datoen for dommens afsigelse i henhold til artikel 260, stk. 2, i TEUF. For så vidt angår artikel 260, stk. 3, TEUF: Som omhandlet i punkt 28 i Kommissionens meddelelse om »Gennemførelse af traktatens artikel 260, stk. 3« (SEK(2010)1371 endelig, EUT C 12 af 15.1.2011, s. 1) fremkommer det faste beløb ved at multiplicere et dagligt (fast) beløb (der fremkommer ved at multiplicere grundbeløbet for faste bøder med koefficienten for tilsidesættelsens grovhed, og resultatet af denne beregning multipliceres med den særlige »n-faktor«) i forhold til det antal dage, der hengår fra dagen efter gennemførelsesfristen i direktivet udløb indtil den første dom blev afsagt i henhold til artikel 258 og 260, stk. 3, i TEUF. Kommissionen vil foreslå det (daglige) faste beløb pålagt, når resultatet af beregningen i første sætning overstiger det faste minimumsbeløb.

(7) Med den særlige »n -faktor« tages der hensyn til medlemsstaternes betalingsevne (BNP) og deres stemmeantal i Rådet.

(8) De faste minimumsbeløb fastsættes for hver enkelt medlemsstat efter den særlige »n-faktor«. Kommissionen vil foreslå Domstolen, at den berørte medlemsstat pålægges det faste minimumsbeløb, når de samlede daglige faste beløb ikke overstiger det faste minimumsbeløb.