EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 8.12.2022 COM(2022) 707 final 2022/0413(CNS) Forslag til RÅDETS DIREKTIV om ændring af direktiv 2011/16/EU om administrativt samarbejde på beskatningsområdet {SEC(2022) 438 final} - {SWD(2022) 400 final} - {SWD(2022) 401 final} - {SWD(2022) 402 final}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Fair beskatning er et af de vigtigste elementer i den europæiske sociale markedsøkonomi. Den er også blandt de centrale søjler i Kommissionens engagement for en "økonomi, der tjener alle". Et retfærdigt skattesystem bør være baseret på skatteregler, som sikrer, at alle betaler deres rimelige andel, samtidig med at det gøres let for skatteyderne, både virksomheder og enkeltpersoner, at overholde reglerne. Covid-19-pandemien og konsekvenserne af Ruslands angrebskrig mod Ukraine betyder, at det haster med at beskytte de offentlige finanser. Medlemsstaterne vil have brug for tilstrækkelige skatteindtægter til at finansiere deres store indsats for at dæmme op for de negative økonomiske virkninger af kriserne, samtidig med at det sikres, at de mest sårbare grupper beskyttes. I den forbindelse er det blevet vigtigere end nogensinde at sikre skattemæssig retfærdighed ved at forebygge skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse. Og for bedre at forebygge skattesvig, skatteundgåelse og skatteunddragelse i EU er det afgørende at styrke det administrative samarbejde og udvekslingen af oplysninger i beskatningshenseende. Mere specifikt truer fremkomsten af alternative betalingsmidler og investeringer — såsom kryptoaktiver og e-penge — med at underminere de seneste års fremskridt med hensyn til gennemsigtighed på skatteområdet og udgør en betydelig risiko for skatteunddragelse. Kommissionen har i sin meddelelse om en handlingsplan for en retfærdig og enkel beskatning til støtte for genopretningsstrategien derfor forpligtet sig til at ajourføre direktivet om administrativt samarbejde, så dets anvendelsesområde udvides til en økonomi i udvikling og styrker rammen for administrativt samarbejde. Til støtte for Kommissionens arbejde vedtog Rådet (økonomi og finans) den 27. november 2020 Rådets konklusioner om retfærdig og effektiv beskatning under genopretningen, om skattemæssige udfordringer i forbindelse med digitalisering og om god skatteforvaltning i og uden for EU. Af Økofinrådets rapport til Det Europæiske Råd om beskatningsspørgsmål, som blev godkendt af Det Europæiske Råd den 1. december 2021, fremgår det, at "Forventningen er, at Kommissionen i 2022 vil fremsætte et lovgivningsforslag om en yderligere revision af direktiv 2011/16/EU om administrativt samarbejde på beskatningsområdet vedrørende udveksling af oplysninger om kryptoaktiver og skatteafgørelser, der vedrører velhavende personer." Europa-Parlamentet vedtog sin beslutning af 10. marts 2022 med henstillinger til Kommissionen om en retfærdig og mere enkel beskatning til støtte for genopretningsstrategien, hvor det hilser Kommissionens handlingsplan velkommen og støtter en grundig gennemførelse af den og opfordrer Kommissionen til at inkludere yderligere kategorier af indtægter og aktiver såsom kryptoaktiver i anvendelsesområdet for automatisk udveksling af oplysninger. Dette forslag skal også ses i lyset af det arbejde, der foregår parallelt i OECD, om vedtagelse af en standard for udveksling af oplysninger til skatteformål for så vidt angår kryptoaktiver (CARF) og udvidelse af anvendelsesområdet for den fælles indberetningsstandard (CRS) til at omfatte e-penge, hvilket i august 2022 resulterede i en aftale, som blev positivt modtaget af G20 i erklæringen fra G20-lederne på Bali i november 2022. I de seneste år har EU fokuseret sin indsats på at tackle skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse og øge gennemsigtigheden. Der er sket store forbedringer, navnlig med hensyn til udveksling af oplysninger, via en række ændringer af direktivet om administrativt samarbejde (DAC). Ikke desto mindre peges der i Den Europæiske Revisionsrets rapport og Europa-Parlamentets beslutning på en vis ineffektivitet og et behov for forbedring af forskellige områder af direktivet vedrørende alle former for udveksling af oplysninger og administrativt samarbejde. Blandt rammens mest problematiske elementer nævnes især manglen på specifikke bestemmelser vedrørende e-penge og digitale centralbankvalutaer, grænseoverskridende skatteafgørelser for privatpersoner med stor nettoformue og manglen på præcisering i overholdelsesforanstaltningerne. Den Europæiske Revisionsret bemærker i sin rapport, at "Kryptovalutaer er ikke omfattet af udvekslingen af oplysninger. Hvis en skatteyder er i besiddelse af penge i form af elektroniske kryptovalutaer, er den platform eller anden elektroniske udbyder, der leverer porteføljetjenester til sådanne kunder, ikke forpligtet til at angive sådanne beløb eller gevinster til skattemyndighederne. Penge i sådanne elektroniske instrumenter beskattes derfor stort set ikke." Der er derfor et klart behov for at forbedre de eksisterende regler om udveksling af oplysninger og administrativt samarbejde i EU. Ud over at styrke de eksisterende regler er det nødvendigt for EU at udvide det administrative samarbejde til at omfatte nye områder. Det skal ske for at håndtere de udfordringer, som den stadigt stigende brug af kryptoaktiver til investeringsformål medfører. Dette vil gøre det lettere og mere effektivt for skattemyndighederne i EU at opkræve skatter og holde trit med nye udviklinger, især set i lyset af de forskelle, der er fra medlemsstat til medlemsstat med hensyn til skattesystemernes håndtering af kryptoaktiver. Kryptoaktivernes karakteristika gør det meget vanskeligt for skattemyndighederne at spore og opdage skattepligtige begivenheder. Problemet vokser især, når handlen foregår via kryptoaktivtjenesteudbydere eller kryptoaktivoperatører i andre lande, eller når den foregår direkte mellem enkeltpersoner eller enheder, som er etableret i en anden jurisdiktion. Den manglende indberetning af indtægter fra investeringer i kryptoaktiver fører til manglende skatteindtægter for medlemsstaterne. Den giver ligeledes kryptoaktivbrugere en fordel frem for dem, der ikke investerer i kryptoaktiver. Hvis der ikke tages fat på dette hul i lovgivningen, kan målet om en fair beskatning ikke sikres. For at tage hånd om disse betænkeligheder har Kommissionen fremsat nærværende forslag, som er baseret på OECD's ramme for indberetning af kryptoaktiver. I sidstnævnte specificeres procedurer for passende omhu, rapporteringskrav og andre regler for indberetning for kryptoaktivtjenesteudbydere. Den primære forskel mellem forslaget og OECD's ramme for indberetning af kryptoaktiver er, at kryptoaktivtjenesteudbydere, som er aktive på EU's marked, er omfattet af forordning XXX. Der er endvidere brug for velfungerende og koordineret indberetning og udveksling af oplysninger for at forbedre betingelserne for at træffe de fornødne foranstaltninger i forbindelse med håndhævelse af sanktionerne mod Rusland. Dette understreger den hastende karakter og vigtigheden af at indføre bestemmelser, som sikrer, at oplysninger vedrørende besiddelse og transaktioner af kryptoaktiver indberettes og udveksles mellem medlemsstaterne. I forslaget planlægges det også at styrke eksisterende bestemmelser i direktivet for at afspejle de udviklinger, der er konstateret på det indre marked og på internationalt niveau. Dette bør føre til effektiv indberetning og udveksling af oplysninger og afspejle de seneste tilføjelser til den fælles indberetningsstandard, herunder integreringen af bestemmelser vedrørende e-penge og digitale centralbankvalutaer, idet der etableres en klar og harmoniseret ramme for overholdelsesforanstaltninger, eller at anvendelsesområdet for grænseoverskridende skatteafgørelse udvides til at omfatte privatpersoner med stor nettoformue. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Den foreslåede lovgivning omhandler den brede politiske prioritering af gennemsigtighed på skatteområdet, som er en forudsætning for effektivt at bekæmpe skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse. Direktivet om administrativt samarbejde, som udgør rammen for det administrative samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder på beskatningsområdet, er blevet ændret adskillige gange ved følgende initiativer:

–Rådets direktiv 2014/107/EU af 9. december 2014 (DAC2) for så vidt angår den automatiske udveksling af oplysninger om finansielle konti mellem medlemsstaterne på grundlag af OECD's fælles indberetningsstandard (CRS), der foreskriver automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti tilhørende ikke-bosiddende –Rådets direktiv (EU) 2015/2376 af 8. december 2015 (DAC3) for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger om forhåndsgodkendte grænseoverskridende skatteafgørelser –Rådets direktiv (EU) 2016/881 af 25. maj 2016 (DAC4) for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger om land for land-rapportering mellem skattemyndigheder –Rådets direktiv (EU) 2016/2258 af 6. december 2016 (DAC5) for så vidt angår skattemyndighedernes adgang til oplysninger indberettet i henhold til hvidvaskreguleringen –Rådets direktiv (EU) 2018/822 af 25. maj 2018 (DAC6) for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet i forbindelse med indberetningspligtige grænseoverskridende ordninger og –Rådets direktiv (EU) 2021/514 af 22. marts 2021 (DAC7) om ændring af direktiv 2011/16/EU om administrativt samarbejde på beskatningsområdet for så vidt angår sælgere, der opererer på digitale platforme. •Sammenhæng med EU's politik på andre områder De eksisterende bestemmelser i direktivet om administrativt samarbejde påvirker og påvirkes af den generelle forordning om databeskyttelse (GDPR) i flere tilfælde, hvor personoplysninger bliver relevante. Samtidig indeholder direktivet konkrete bestemmelser og beskyttelsesforanstaltninger vedrørende data. De foreslåede ændringer vil fortsat følge og respektere disse beskyttelsesforanstaltninger. De relevante IT-mæssige og proceduremæssige foranstaltninger sikrer, at personoplysninger beskyttes i overensstemmelse med GDPR. Udvekslingen af oplysninger sker via et sikret elektronisk system, der krypterer og dekrypterer dataene, og i alle skattemyndigheder må kun autoriserede nationale tjenestemænd have adgang til disse oplysninger. Medlemsstaterne vil som fælles dataansvarlige skulle sikre, at data lagres i henhold til de sikkerhedsforanstaltninger og frister, der er fastsat i GDPR. Kommissionen er aktiv på flere politikområder af relevans for kryptoaktivmarkedet, herunder kryptoaktivtjenesteudbydere og kryptoaktivoperatører, som er omfattet af det foreslåede initiativ. Det foreslåede initiativ berører ikke andre af Kommissionens samtidig igangværende projekter, da det konkret tager sigte på at behandle visse skatterelaterede spørgsmål. Forslaget bygger på bestemmelserne i forordningen om markeder for kryptoaktiver (forordning XXX) og forordningen om pengeoverførsler, især hvad angår brugen af de definitioner, som er fastsat i disse EU-retsakter, og kravene om godkendelse i førstnævnte. Forordningen om pengeoverførsler sikrer et vist niveau af rettidig omhu hos forpligtede enheder for så vidt angår bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, men den indeholder ikke bestemmelser om indberetning og automatisk udveksling af oplysninger i den detaljeringsgrad, der er nødvendig i forbindelse med direkte beskatning. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Artikel 115 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) udgør retsgrundlaget for lovgivningsinitiativer på området for direkte beskatning. Selv om der ikke henvises udtrykkeligt til direkte beskatning, henviser artikel 115 til direktiver om indbyrdes tilnærmelse af nationale love som dem, der direkte indvirker på det indre markeds oprettelse eller funktion. For at denne betingelse kan opfyldes, er det nødvendigt, at den foreslåede EU-lovgivning på området for direkte beskatning tager sigte på at rette op på de eksisterende uoverensstemmelser i det indre markeds funktion. Da de oplysninger, der udveksles i henhold til direktivet om administrativt samarbejde, også kan anvendes i forbindelse med moms og andre indirekte skatter, nævnes artikel 113 i TEUF også som retsgrundlag. Da det foreslåede initiativ ændrer direktivet, ligger det heri, at retsgrundlaget forbliver det samme. De foreslåede regler, der har til formål at forbedre de eksisterende regler for udveksling af oplysninger og administrativt samarbejde, afviger ikke fra direktivets genstand. De påtænkte ændringer vil navnlig give en klar og harmoniseret ramme for overholdelsesforanstaltninger, integrere bestemmelser om e-penge i den eksisterende ramme, og udvide anvendelsesområdet for grænseoverskridende forhåndstilsagn til at omfatte privatpersoner med stor nettoformue. En konsekvent anvendelse af disse bestemmelser kan kun opnås ved indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgivninger. Som supplement til den eksisterende ramme fremlægges der i forslaget regler om indberetning for indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere som reaktion på de problemer på beskatningsområdet, som opstår, når kryptoaktiver bruges som investering eller omsætningsmiddel. Indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere gør det muligt for kryptoaktivbrugere at anvende tjenesterne uden nødvendigvis at indberette indtægten til den medlemsstat, hvor de er bosiddende. Som følge heraf må medlemsstaterne tåle ikke-indberettede indtægter og tab af skatteindtægter. En sådan situation skaber også illoyal skattekonkurrence over for enkeltpersoner eller virksomheder, der investerer i kryptoaktiver, hvilket fordrejer det indre markeds funktion. Det følger heraf, at en sådan situation kun kan håndteres gennem en ensartet fremgangsmåde, jf. artikel 115 i TEUF. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Forslaget er i fuld overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEUF. Det omhandler det administrative samarbejde på beskatningsområdet. Det omfatter visse ændringer i reglerne for at forbedre den måde, hvorpå de eksisterende bestemmelser, der omhandler grænseoverskridende samarbejde mellem skatteforvaltninger fra forskellige medlemsstater, fungerer. Forslaget omfatter også en udvidelse af anvendelsesområdet for automatisk udveksling af oplysninger til at omfatte kryptoaktivtjenesteudbydere og kryptoaktivoperatører ved at pålægge dem en forpligtelse til at indberette kryptoaktivbrugernes indtægter. Skattemyndighederne har ikke de fornødne oplysninger for at kunne overvåge indtægter fra kryptoaktiver og de potentielle skattemæssige konsekvenser heraf. Skattemyndighederne mangler med andre ord oplysninger om kryptoaktiver, også selv om kryptoaktivmarkedet har fået større betydning i de senere år. De fleste medlemsstater har allerede lovgivning eller som minimum administrative retningslinjer på plads vedrørende beskatning af indtægter fra investeringer i kryptoaktiver. Imidlertid mangler de ofte de oplysninger, som muliggør denne beskatning. Retssikkerhed og klarhed kan kun sikres ved at rette op på den nationale ineffektivitet ved hjælp af et fælles regelsæt gældende for alle medlemsstater. Det indre marked har brug for en solid mekanisme til at lukke disse smuthuller på en ensartet måde og rette op på eksisterende forvridninger ved at sikre, at skattemyndighederne modtager relevante oplysninger rettidigt. En harmoniseret lovgivning om indberetning for hele EU forekommer nødvendig set i lyset af den udbredte grænseoverskridende dimension af de tjenester, som kryptoaktivtjenesteudbydere leverer. I betragtning af, at formålet med indberetningspligten vedrørende indtægter fra investeringer i kryptoaktiver primært er at informere skattemyndighederne om grænseoverskridende kryptoaktivtransaktioner, er det nødvendigt at gå i gang med et sådant initiativ gennem en indsats på EU-plan for at sikre en ensartet tilgang til det konstaterede problem. EU er derfor bedre i stand til at løse de konstaterede problemer end de enkelte medlemsstater og sikre, at systemet for udveksling af oplysninger og det administrative samarbejde bliver effektivt og fuldstændigt. For det første vil det foreslåede direktiv sikre en ensartet anvendelse af reglerne i hele EU. For det andet vil alle indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere inden for anvendelsesområdet være underlagt samme indberetningskrav. For det tredje vil indberetningen blive ledsaget af udveksling af oplysninger og vil som sådan sætte skattemyndighederne i stand til at få et omfattende sæt oplysninger om de indtægter, der tjenes via investeringer i kryptoaktiver.

•Proportionalitetsprincippet Forslaget går ud på at forbedre de eksisterende bestemmelser i direktivet om administrativt samarbejde og udvide anvendelsesområdet for automatiske udvekslinger til visse konkrete oplysninger, som indberettes af indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere. Forbedringerne går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå målet om udveksling af oplysninger og mere generelt administrativt samarbejde. I betragtning af, at de konstaterede fordrejninger i det indre markeds funktion sædvanligvis ekspanderer ud over en enkelt medlemsstats grænser, udgør de fælles EU-regler det minimum, der er nødvendigt for at løse problemerne effektivt. De foreslåede regler bidrager således til en klarere og mere konsekvent og effektiv anvendelse af direktivet, hvilket fører til bedre måder, hvorpå dets mål kan nås. Den planlagte forpligtelse for indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere til at indberette deres brugeres indtægter giver også en brugbar løsning over for skatteunddragelse gennem brugen af mekanismer til udveksling af oplysninger, der tidligere allerede er blevet forsøgt for DAC3 og DAC6. I denne forbindelse kan man hævde, at det foreslåede initiativ udgør et forholdsmæssigt svar på de konstaterede smuthuller i direktivet og også tager sigte på at løse problemet med skatteunddragelse. •Valg af retsakt Retsgrundlaget for dette forslag er dobbelt: artikel 113 og 115 i TEUF, som udtrykkeligt fastsætter, at lovgivning på dette område kun må vedtages i form af et direktiv. Det er derfor ikke tilladt at anvende nogen anden type EU-retsakt, når det drejer sig om at vedtage bindende regler for beskatning. Desuden udgør det foreslåede direktiv den syvende ændring af direktivet. Det følger således Rådets direktiv 2014/107/EU, (EU) 2015/2376, (EU) 2016/881, (EU) 2016/2258, (EU) 2018/822 og (EU) 2021/514. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning I 2021 undersøgte Den Europæiske Revisionsret, hvordan Europa-Kommissionen fører tilsyn med gennemførelsen og resultaterne af systemet for udveksling af skatteoplysninger som fastsat i direktiv 2011/16/EU, og hvordan medlemsstaterne anvender de udvekslede oplysninger. Dertil kommer, at Europa-Parlamentet vurderede gennemførelsen af de i direktiv 2011/16/EU fastsatte forpligtelser til udveksling af oplysninger og de efterfølgende ændringer heraf, som har til formål at bekæmpe skattesvig, skatteundgåelse og skatteunddragelse ved at fremme udveksling af oplysninger vedrørende beskatning. Den Europæiske Revisionsret konkluderede i sin rapport, at systemet overordnet set er veletableret, men at der er brug for en større indsats for så vidt angår overvågning, sikring af datakvalitet og anvendelse af de modtagne oplysninger. Europa-Parlamentet hævder i sin beslutning, at de udvekslede oplysninger er af begrænset kvalitet, og at systemets effektivitet ikke kontrolleres i tilstrækkeligt omfang. Det bemærker ligeledes, at der p.t. ikke findes nogen EU-ramme for overvågning af systemets resultater, og at blot få medlemsstater udfører systematiske kvalitetstjek af de udvekslede oplysninger. Endelig har Europa-Parlamentet slået til lyd for ny lovgivning, som skal styrke og yderligere forbedre direktivet og samtidig sikre en grundig gennemførelse af eksisterende regler og standarder, også vedrørende hvidvask af penge. Med udgangspunkt i disse to rapporter indeholder dette lovgivningsforslag en række konkrete initiativer, der skal forbedre den måde, hvorpå det administrative samarbejde fungerer. •Høringer af interessenter Den 10. marts 2021 iværksatte Kommissionen en offentlig høring for at indhente feedback om vejen frem for EU's indsats for at styrke informationsudvekslingen på beskatningsområdet. Der blev indgivet i alt 33 svar, hvor interessenter fremlagde en række mulige løsningsmodeller og udtrykte deres støtte. Desuden foretog Kommissionen den 23. marts 2021 en målrettet høring af erhvervssektoren ved et møde med forskellige repræsentanter for kryptoaktiv- og e-pengetjenesteudbydere og sammenslutninger inden for digitale aktiver. Der var enighed blandt repræsentanterne om fordelene ved at have et sæt standardiserede EU-regler for indsamling af oplysninger fra indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere i sammenligning med flere forskellige nationale regler om indberetninger. Desuden var repræsentanterne fortalere for en løsning lig DAC2, hvilket vil gøre det muligt kun at indberette oplysningerne til skattemyndighederne i en medlemsstat, hvor den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder er godkendt/bosiddende/registreret. Hvad angår medlemsstaterne blev disse hørt via en spørgeskemaundersøgelse og særlige møder. Den 13. november 2020 og den 24. marts 2021 arrangerede Kommissionens tjenestegrene et møde i arbejdsgruppe IV, hvor medlemsstaterne havde mulighed for at drøfte et eventuelt forslag om ændring af direktivet. Mødet fokuserede på indberetning og udveksling af oplysninger om indtægter indtjent via investeringer i kryptoaktiver. Samlet set blev der registreret bred støtte til et muligt EU-initiativ til udveksling af oplysninger om indtægter, som kryptoaktivbrugere tjener via kryptoaktivtjenesteudbydere. De fleste medlemsstater støttede op om en tilpasning af anvendelsesområdet til det arbejde, der foregår på OECD-niveau. Generelt ser både de offentlige og de målrettede høringer ud til at konvergere med hensyn til de udfordringer, de nye regler, der er rettet mod indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere, bør tage fat på: manglen på indberetning af oplysninger vedrørende besiddelse og transaktioner af kryptoaktiver og behovet for at præcisere indkluderingen af e-pengeprodukter i anvendelsesområdet for forpligtelsen til indberetning og udveksling af oplysninger blandt medlemsstater. •Konsekvensanalyse Kommissionen gennemførte en konsekvensanalyse af de relevante poliske løsninger. Denne modtog en positiv udtalelse fra Udvalget for Forskriftskontrol den 12. november 2021 (SEC(2022) 438). Udvalget for Forskriftskontrol afgav en positiv udtalelse med forbehold af en række henstillinger til forbedringer, som der er taget hensyn til i den endelige konsekvensanalyse (SWD(2022) 401). Udvalget for Forskriftskontrol kommenterede de potentielle forbedringer af beskrivelsen af initiativets anvendelsesområde og alle de tilgængelige og mulige politiske løsninger, idet virkningen på små og mellemstore virksomheder blev taget i betragtning. Der blev lavet et nyt udkast til konsekvensanalysen for bedre at definere initiativets anvendelsesområde og yderligere analysere de forskellige politiske løsninger under hensyntagen til potentielle undtagelser for kryptoaktivtjenesteudbydere baseret på deres størrelse. Forskellige politiske løsningsmodeller er blevet vurderet ud fra kriterierne effektivitet, omkostningseffektivitet og sammenhæng i forhold til referencescenariet. På det højeste analyseniveau skal der vælges mellem status quo- eller referencescenariet og et scenario, hvor Kommissionen handler gennem enten ikke-lovgivningsmæssige eller lovgivningsmæssige foranstaltninger. Ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger vil bestå i at udstede en henstilling. De lovgivningsmæssige løsninger omfatter et lovgivningsinitiativ til ændring af konkrete elementer i den gældende ramme for administrativt samarbejde. De forskellige politiske løsninger drejer sig om interaktionen mellem forskellige former for indberetning (dvs. pr. transaktion, aggregeret eller hybrid) og muligheden for at fastsætte en tærskel baseret på virksomhedens størrelse (omsætning). Den foretrukne løsning er løsningen med hybrid indberetning, hvor de indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere aggregerer oplysningerne efter kryptoaktiv- og transaktionstype, hvorved det sikres, at skattemyndighederne kan forvalte mængden af modtagne oplysninger og foretage den fornødne risikoanalyse. Den foretrukne løsning omfatter ikke nogen tærskel baseret på størrelsen af de indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere, da dette kan skabe smuthuller.

For så vidt angår indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere viser konsekvensanalysen, at den lovgivningsmæssige løsning på EU-plan er det mest hensigtsmæssige middel til at gennemføre den fastlagte politik. Status quo- eller referencescenariet viste sig at være den mindst effektive, virksomme eller sammenhængende løsningsmodel. Modsat referencescenariet vil en obligatorisk fælles EU-standard sikre, at EU's skatteforvaltninger har adgang til den samme type data. Med andre ord vil EU's lovgivningsmæssige tiltag stille alle skattemyndigheder lige, når det drejer sig om adgang til oplysninger, der er indsamlet til et bestemt skatteformål. Dette giver også mulighed for automatisk udveksling af oplysninger på EU-plan på grundlag af fælles standarder og specifikationer. Når det er gennemført, er det det eneste scenario, hvor skattemyndighederne i kryptoaktivbrugerens medlemsstat kan foretage en nøjagtig kontrol af, at denne bruger har indberettet indtægter genereret via investeringer i kryptoaktiver, uden at der er behov for enkeltvise, tidskrævende anmodninger og forespørgsler. Desuden vil en obligatorisk fælles indberetningsstandard for EU sikre, at kryptoaktivtjenesteudbydere ikke står over for fragmenterede nationale løsninger med hensyn til skatterelaterede indberetningsforpligtelser. Økonomiske virkninger Fordele Pligten til at indberette indtægter, der indtjenes via investeringer i kryptoaktiver, og udvekslingen af sådanne oplysninger, vil bidrage til, at medlemsstaterne modtager et fuldstændigt sæt oplysninger med henblik på at opkræve skyldige skatter. Det skønnes, at der kan opnås yderligere skatteindtægter i størrelsesordenen 2,4 mia. EUR. Fælles regler for indberetning vil også bidrage til at skabe lige vilkår mellem kryptoaktivtjenesteudbydere. Gennemsigtighed med hensyn til kryptoaktivinvestorers indtægter vil give mere lige konkurrencevilkår i forhold til mere traditionelle aktiver. At have et enkelt obligatorisk EU-instrument kan også have positive sociale virkninger og bidrage til en positiv opfattelse af skattemæssig retfærdighed og en retfærdig byrdefordeling mellem skatteyderne. Det antages, at jo bredere anvendelsesområdet for reglerne er, jo stærkere er opfattelsen af skattemæssig retfærdighed, idet der er problemer med underrapportering inden for alle typer aktiviteter. Det samme ræsonnement gælder for fordele i form af retfærdig byrdefordeling. Jo bredere initiativernes omfang er, desto bedre kan medlemsstaterne sikre, at de afgifter, der skal betales, rent faktisk opkræves effektivt. De skattemæssige fordele ved EU's indsats er meget større, når indberetningspligten har et bredt anvendelsesområde. Omkostninger Engangsomkostningerne til gennemførelsen af automatisk indberetning i EU anslås at ligge på 300 mio. EUR for samtlige indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere og skattemyndigheder, mens de løbende omkostninger er i størrelsesordenen 25 mio. EUR årligt. Engangsomkostninger og løbende omkostninger skyldes hovedsagelig udvikling og drift af IT-systemer. Skattemyndighederne vil også pådrage sig håndhævelsesomkostninger. Af hensyn til omkostningseffektiviteten tilskyndes medlemsstaterne til at muliggøre digital indberetning og sikre interoperabilitet mellem systemerne og på dataniveau mellem de indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere og skattemyndighederne i det omfang, det er muligt. •Målrettet regulering og forenkling Forslaget har til formål at minimere de administrative byrder for indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere, skatteydere og skatteforvaltninger. I overensstemmelse med reglen om "én ind, én ud" vil indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere nyde godt af ensartede indberetningskrav i hele EU frem for at skulle opfylde flere forskellige standarder i medlemsstaterne. Det foretrukne politiske svar udgør en forholdsmæssig løsning på det konstaterede problem, da den ikke går videre, end hvad der er nødvendigt for at nå traktaternes mål om et mere velfungerende indre marked uden fordrejninger. De fælles regler vil således være begrænset til at skabe de nødvendige fælles regler for indberetning af indtægter, der indtjenes via investeringer i kryptoaktiver. F.eks.: i) reglerne sikrer, at der ikke sker dobbelt indberetning (dvs. ét enkelt indberetningssted), ii) den automatiske udveksling begrænses til de berørte medlemsstater, og iii) pålæggelsen af sanktioner for manglende overholdelse vil forblive under medlemsstaternes suveræne kontrol. Desuden går harmoniseringen ikke videre end at sikre, at de kompetente myndigheder underrettes om indtægterne. Derefter skal medlemsstaterne i henhold til deres nationale lovgivning tage stilling til, hvilken skat der skal betales. •Grundlæggende rettigheder Dette foreslåede direktiv overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som blandt andet anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Navnlig fastlægges det datasæt, der skal overføres til skattemyndighederne, således, at det kun omfatter de minimumsoplysninger, der er nødvendige for at afsløre underrapportering i strid med reglerne eller manglende indberetning, i overensstemmelse med forpligtelserne i GDPR — navnlig dataminimeringsprincippet. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Se finansieringsoversigten. 5.NÆRMERE REDEGØRELSE FOR DE ENKELTE BESTEMMELSER I FORSLAGET Forslaget indeholder ændringer af eksisterende bestemmelser om udveksling af oplysninger og administrativt samarbejde. Det udvider ligeledes direktivets anvendelsesområde til automatisk udveksling af oplysninger vedrørende oplysninger, der indberettes af indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere. Reglerne om procedurer for passende omhu, indberetningskrav og andre regler for indberetning for indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere er baseret på OECD's ramme for indberetning af kryptoaktiver. i) Automatisk udveksling af oplysninger •Kategorier af indkomst og kapital Artikel 8, stk. 1, fastsætter de indtægtskategorier, der er omfattet af obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne. Udbytte, der ikke er knyttet til en forvaltningskonto, tilføjes kategorierne af indkomst og kapital, som allerede er genstand for udveksling af oplysninger. En ændring vil ligeledes forpligte medlemsstaterne til at udveksle alle tilgængelige oplysninger om alle kategorier af indkomst og kapital med andre medlemsstater for så vidt angår beskatningsperioder, der begynder i eller efter januar 2026, jf. artikel 8, stk. 3. •Grænseoverskridende skatteafgørelser for personer med stor nettoformue I artikel 8a fastsættes reglerne for automatisk udveksling af grænseoverskridende skatteafgørelser og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger for andre personer end fysiske personer. Denne bestemmelse udvides til at omfatte personer med stor nettoformue, som har mindst 1 000 000 EUR i finansiel eller investerbar formue eller aktiver under forvaltning, med undtagelse af denne persons primære private bolig. Ændringen vil forpligte medlemsstaterne til at udveksle oplysninger om grænseoverskridende forhåndsafgørelser for personer med stor nettoformue, der er truffet, ændret eller fornyet mellem den 1. januar 2020 og den 31. december 2025, såfremt afgørelserne stadig er gyldige den 1. januar 2026.

•Oplysninger, der indberettes af indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere I artikel 8ad fastsættes anvendelsesområdet og betingelserne for obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger, som skal indberettes af indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere til de kompetente myndigheder. Detaljerede regler vedrørende de forpligtelser, som indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere skal opfylde, er fastsat i bilag VI, som introduceres i bilag III. Som det første skridt indebærer reglerne en pligt for de indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere til at indsamle og kontrollere oplysningerne i overensstemmelse med de i forslaget fastsatte procedurer for passende omhu. Som det andet skridt skal de indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere indberette oplysninger om kryptoaktivbrugerne, dvs. dem der bruger udbyderen til at handle og veksle kryptoaktiver, til den relevante kompetente myndighed. Det tredje skridt vedrører meddelelsen af de indberettede oplysninger fra den kompetente myndighed i den medlemsstat, som har modtaget oplysningerne fra den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder, til den kompetente myndighed i den relevante medlemsstat, hvor den indberetningspligtige kryptoaktivbruger er bosiddende. Anvendelsesområde I bilag V, afdeling IV, fastsættes definitioner, som indkredser anvendelsesområdet for reglerne for indberetning. –Hvem bærer byrden med hensyn til indberetning? Reglerne omfatter definitioner af, hvad der forstås ved kryptoaktivtjenesteudbyder, kryptoaktivoperatør og indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder. En kryptoaktivtjenesteudbyder er en juridisk person eller virksomhed, hvis erhverv eller virksomhed består i at levere en eller flere kryptoaktivtjenester til tredjepart på erhvervsmæssigt grundlag, og som er godkendt i en medlemsstat til at levere kryptoaktivtjenester i overensstemmelse med forordning XXX. Begrebet er knyttet til forordning XXX for at sikre en ensartet definition. Derudover er det tilladt for kryptoaktivtjenesteudbydere at udøve aktivitet i EU via pasordningen, og de er opført i et register, der ajourføres af ESMA. Ved kryptoaktivoperatør forstås en fysisk person, en juridisk person eller en virksomhed, hvis erhverv eller virksomhed består i at levere en eller flere kryptoaktivtjenester til tredjepart på erhvervsmæssigt grundlag, men som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordning XXX. En indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder er enhver kryptoaktivtjenesteudbyder og kryptoaktivoperatør, der udfører en eller flere kryptoaktivtjenester, som gør det muligt for brugere, hvorom der skal indberettes, at fuldføre en udvekslingstransaktion. Definitionen af indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder omfatter kryptoaktivtjenesteudbydere som defineret i forordning XXX og kryptoaktivoperatører, som ikke hører under anvendelsesområdet for forordning XXX (f.eks. kryptoaktivoperatører, der leverer tjenester til kryptoaktivbrugere bosiddende i EU på disses initiativ og kryptoaktivbrugere, som handler med ikke-fungible tokens) og derfor ikke opfylder betingelserne for at blive godkendt i henhold til denne forordning. Kryptoaktivtjenesteudbydere godkendes i henhold til forordning XXX i den juridiske enheds medlemsstat og vil derfor foretage sin indberetning i denne medlemsstat. For så vidt angår kryptoaktivoperatører fastsættes der i forslagets artikel 8ad, stk. 7, en forpligtelse til én enkelt registrering i en medlemsstat efter eget valg. Indberetningen finder sted i sådan en medlemsstat. I bilag VI, afdeling V, afsnit F, fastsættes detaljerne vedrørende registreringsprocessen. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af de foreslåede regler og nærmere bestemt registrering og identifikation af indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere, giver artikel 8ad, stk. 11, afsnit 3, Kommissionen gennemførelsesbeføjelser til at vedtage en standardformular. Disse beføjelser skal udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. Det er kun kryptoaktivoperatører, som ikke hører under anvendelsesområdet for forordning XXX, som skal registreres i en medlemsstat i henhold til artikel 8ad, stk. 12. En kryptoaktivtjenesteudbyder, som allerede er godkendt i EU i henhold til forordning XXX, vil være undtaget fra kravet om en enkelt registrering. Da kryptoaktivoperatører kan være bosiddende uden for EU, er der i forslaget fastsat en undtagelse fra forpligtelsen i dette direktiv til én enkelt registrering og indberetning, som afhænger af, hvorvidt det fastslås, at der findes ækvivalente indberetnings- og udvekslingsmekanismer med hensyn til jurisdiktioner uden for EU og medlemsstater. Mekanismen ligner den, der er inkluderet i direktiv 2021/514 (DAC7), og har det samme formål, som er at sikre lige vilkår og undgå, at tjenesteudbydere foretager forumshopping. Direktivet kræver indberetning fra kryptoaktivoperatører etableret både i og uden for EU i det omfang, sådanne operatører uden for EU har brugere, hvorom der skal indberettes, som er bosiddende i EU. Dette er afgørende for at sikre lige vilkår blandt alle indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere og forebygge unfair konkurrence. Operatører uden for Unionen kan fritages fra forpligtelsen til en enkelt registrering og rapportering i tilfælde, hvor der findes passende ordninger, som sikrer, at de ækvivalente oplysninger udveksles mellem en jurisdiktion uden for Unionen og medlemsstater. Disse passende ordninger vil blive fastsat af Kommissionen i overensstemmelse med de i artikel 8ad præciserede kriterier og processer. Hvis det konstateres, at den er ækvivalent, vil operatøren blive fritaget fra forpligtelsen til registrering og rapportering, mens forpligtelsen fortsat vil gælde, jf. direktivets bestemmelser, hvis en sådan konstatering ikke finder sted. –Hvilke transaktioner skal indberettes? Indberetningspligtige transaktioner er udvekslingstransaktioner og overførsler af indberetningspligtige kryptoaktiver. Både indenlandske og grænseoverskridende transaktioner er omfattet af forslagets anvendelsesområde og aggregeres efter type af indberetningspligtige kryptoaktiver. –Hvilke transaktioner er indberetningspligtige? En kryptoaktivbruger er et individ eller en enhed, som er kunde hos en indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder med det formål at foretage indberetningspligtige transaktioner. En person eller en enhed, andre end en finansiel institution eller en indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder, der agerer som kryptoaktivbruger til fordel for eller for regning af en anden person eller enhed som befuldmægtiget, depositar, forvalter, underskriftsberettiget, investeringsrådgiver eller mellemmand, betragtes ikke som kryptoaktivbruger, og en sådan anden person eller enhed behandles som kryptoaktivbruger.

Hvis en indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder muliggør betalinger i kryptoaktiver for eller på vegne af en handlende, er det kunden, som er den handlendes modpart, der skal behandles som kryptoaktivbruger. I så tilfælde skal den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder kontrollere kundens identitet i overensstemmelse med indenlandske regler om bekæmpelse af hvidvask af penge. En bruger, hvorom der skal indberettes, er en kryptoaktivbruger bosiddende i en medlemsstat, som er en person. Personer, som er undtaget, er: a) en enhed, hvis aktier regelmæssigt handles på et eller flere etablerede værdipapirmarkeder, b) en enhed, som er en tilknyttet enhed til en enhed, som er beskrevet i litra a), c) en offentlig enhed, d) en international organisation, e) en centralbank eller f) et andet finansielt institut end en investeringsenhed som beskrevet i afdeling IV, afsnit E, punkt 5, litra b). Kun transaktioner udført af en bruger, hvorom der skal indberettes, skal indberettes. Procedurer for passende omhu En indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder skal gennemføre de procedurer for passende omhu, der er fastsat i bilag VI, afdeling III, med henblik på at identificere brugere, hvorom der skal indberettes. Procedurerne for passende omhu gælder for individuelle kryptoaktivbrugere såvel som enheder, som er kryptoaktivbrugere, der skal identificeres som brugere, hvorom der skal indberettes. Identifikationen af sådanne brugere, hvorom der skal indberettes, foregår ved egenerklæring, som gør det muligt for de indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere bl.a. at fastslå kryptoaktivbrugeres bopæl(e). I løbet af denne proces kan der indsamles yderligere dokumentation i henhold til procedurerne for passende omhu. I afdeling III, afsnit A, fastsættes de specifikke oplysninger om individuelle kryptoaktivbrugere, som den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder skal indsamle. I afdeling III, afsnit B, fastsættes de specifikke oplysninger om enheder, der er kryptoaktivbrugere, som den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder skal indsamle. Disse procedurer gælder med henblik på at fastslå, hvorvidt den enhed, som er kryptoaktivbruger, er en bruger eller enhed, hvorom der skal indberettes, andet end en person, der er undtaget, hvor en eller flere kontrollerende personer er indberetningspligtige personer. I afdeling III, afsnit C, fastsættes reglerne for de krav om egenerklæring, der gælder for individuelle kryptoaktivbrugere og enheder, som er kryptoaktivbrugere. I afdeling III, afsnit D, fastsættes de generelle krav vedrørende passende omhu. Den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyders indberetning til den kompetente myndighed De oplysninger, som indsamles og kontrolleres, skal indberettes senest den 31. januar i det år, der følger efter det pågældende kalenderår eller anden relevant indberetningsperiode for den indberetningspligtige transaktion. Indberetning finder kun sted i én medlemsstat (dvs. en enkelt registrering i en medlemsstat efter eget valg eller i godkendelsesmedlemsstaten). En indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder skal foretage sin indberetning i den medlemsstat, hvor den er godkendt i henhold til forordning XXX. En indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder, som ikke er godkendt i henhold til forordning XXX, skal indberette i den medlemsstat, hvor den er registreret, jf. artikel 8ad, stk. 11. I overensstemmelse med den ændrede artikel 25, stk. 3, skal den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder oplyse hver enkelt berørt person om, at oplysninger om denne person vil blive indsamlet og indberettet til de kompetente myndigheder som påkrævet i dette forslag til direktiv. Den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder skal ligeledes fremlægge alle de oplysninger, som de dataansvarlige skal fremlægge i henhold til GDPR. Den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder skal, senest når oplysningerne indberettes, forsyne hver enkelt person med alle oplysninger. Dette berører ikke den registreredes rettigheder i henhold til databeskyttelsesforordningen. Automatisk udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder De oplysninger, som skal indberettes af en indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder, skal fremsendes til de kompetente skattemyndigheder i den medlemsstat, hvor den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder har skattemæssigt hjemsted eller er blevet godkendt, eller den medlemsstat, hvor den er registreret, inden for to måneder efter udgangen af det kalenderår, som indberetningskravene gældende for indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere vedrører. I artikel 8ad, stk. 3, fastlægges, hvilke oplysninger der skal indberettes til disse kompetente skattemyndigheder i medlemsstaterne. En indberettende kryptoaktivtjenesteudbyder skal indberette oplysningerne til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den er godkendt, har skattemæssigt hjemsted eller er registreret, senest den 31. januar i det år, som følger efter det relevante kalenderår eller en anden relevant indberetningsperiode for den indberetningspligtige transaktion. En sådan rettidig udveksling af oplysninger vil give skattemyndighederne et fuldstændigt sæt oplysninger, der gør det muligt at udarbejde foreløbige årlige skatteansættelser. Den automatiske udveksling af oplysninger sker elektronisk via EU's fælles kommunikationsnet (CCN) ved hjælp af et XML-skema, som Kommissionen udarbejder. Dette er det fælles kommunikationsnetværk, der anvendes til automatisk udveksling af oplysninger i henhold til direktivet. For så vidt angår den automatiske udveksling af oplysninger under dette forslag vil oplysningerne blive fremsendt til det centrale register, som Kommissionen har udviklet, og som allerede bruges til automatisk udveksling af oplysninger om forhåndsgodkendte grænseoverskridende skatteafgørelser og grænseoverskridende ordninger. Effektiv gennemførelse og forhindring af udvekslingstransaktioner Hvis en kryptoaktivbruger ikke fremlægger de oplysninger, der er påkrævet i henhold til afdeling III, efter to påmindelser efter den indberettende kryptoaktivtjenesteudbyders oprindelige anmodning, men ikke før fristen på 60 dage er udløbet, skal de indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere forhindre kryptoaktivbrugeren i at foretage udvekslingstransaktioner. (Jf. afdeling V, afsnit A).

ii) Administrativt samarbejde •Sanktioner og andre overholdelsesforanstaltninger Artikel 25a Sanktioner og andre overholdelsesforanstaltninger Effektive sanktioner for manglende overholdelse på nationalt plan Artikel 25a om sanktioner ændres, idet det specifikt angives, at medlemsstaterne skal fastsætte regler for de sanktioner, der pålægges ved brud på de nationale bestemmelser, som vedtages i overensstemmelse med direktivet, og vedrører artikel 8, stk. 3a, artikel 8aa, 8ab, 8ac og 8ad. De sanktioner og andre overholdelsesforanstaltninger, som er fastsat i direktivet, skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Der skal pålægges en minimumsbøde i tilfælde af manglende indberetning efter to gyldige påmindelser, eller hvis de indberettede oplysninger indeholder ufuldstændige, ukorrekte eller forkerte data, som udgør mere end 25 % af de oplysninger, der skulle indberettes. iii) Øvrige bestemmelser •Oplysningernes anvendelse Artikel 16 ændres ved et nyt stykke 7, som kræver, at medlemsstaterne indfører en effektiv mekanisme for at sikre, at de oplysninger, som indhentes via indberetning og udveksling af oplysninger i henhold til artikel 8-8ad, bruges. Artikel 16, stk. 2, ændres for at sikre, at de oplysninger, som indberettes og udveksles i henhold til direktivet om administrativt samarbejde, kan anvendes til andre formål end direkte beskatning i situationer, hvor der findes en aftale på EU-niveau om brug af sådanne oplysninger til gennemførelse af sanktioner i international sammenhæng. Der er navnlig tale om situationer, hvor afgørelserne er truffet i henhold til artikel 215 i Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende restriktive foranstaltninger. Oplysninger, som udveksles i henhold til direktiv 2011/16/EU, kan netop være meget relevante for sporingen af overtrædelser eller omgåelser af restriktive foranstaltninger. Omvendt vil potentielle overtrædelser af sanktionerne være relevante i beskatningsspørgsmål, eftersom omgåelse af restriktive foranstaltninger i de fleste tilfælde også vil omfatte skatteundgåelse for så vidt angår disse aktiver. De sandsynlige synergier og den tætte forbindelse mellem de to områder taget i betragtning, er det derfor passende at godkende videreanvendelse af dataene. •Indberetning Artikel 27, stk. 2, erstattes af en bestemmelse, som forpligter medlemsstaterne til for deres egen jurisdiktions vedkommende at overvåge og vurdere effektiviteten af det administrative samarbejde for så vidt angår bekæmpelse af skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse i overensstemmelse med direktivet. Med henblik på evaluering af direktivet skal medlemsstaterne årligt meddele resultaterne af deres vurdering til Kommissionen. Denne ændring medfører afskaffelse af den toårige evaluering af kendetegnene ved grænseoverskridende ordninger i bilag IV. ·Indberetning af oplysninger om skatteregistreringsnumre Artikel 27c tilføjes for at inkludere en bestemmelse, der kræver, at medlemsstaterne sikrer, at skatteregistreringsnummeret på indberettede personer eller enheder, som er udstedt af bopælsmedlemsstaten, omfattes af meddelelsen af de oplysninger, som er omhandlet i artikel 8, stk. 1, artikel 8, stk. 3a, artikel 8a, stk. 6, artikel 8aa, stk. 3, artikel 8ab, stk. 14, artikel 8ac, stk. 2, og artikel 8ad, stk. 3. Skatteregistreringsnummeret skal oplyses, også selv om det ikke specifikt påkræves i disse artikler. ·Revision af bestemmelserne i direktiv 2014/107/EU Eftersom Rådets direktiv 2014/107/EU (DAC2) gennemfører OECD's fælles indberetningsstandard i EU, tages der i nærværende forslag højde for de ændringer af den fælles indberetningsstandard, som er blevet vedtaget den 26. august 2022 i forbindelse med gennemgangen af den fælles indberetning. Med disse ændringer udvides anvendelsesområdet for den fælles indberetningsstandard til at omfatte elektroniske pengeprodukter og digitale centralbankvalutaer. Der er vedtaget yderligere ændringer, som skal være med til at forbedre procedurerne for passende omhu og indberetningsresultaterne med henblik på at øge brugbarheden af de oplysninger, der indhentes inden for rammerne af den fælles indberetningsstandard, for skattemyndighederne og begrænse byrden på de finansielle institutter, hvor det er muligt. ·Identifikationstjenester Der indføres identifikationstjenester som en forenklet og standardiseret måde at identificere tjenesteudbydere og skatteydere på. Dette gør det muligt for de medlemsstater, som måtte ønske det, at bruge dette format til identifikation, uden at det på nogen måde påvirker strømmen og kvaliteten af de oplysninger, som udveksles med andre medlemsstater, der ikke bruger identifikationstjenester. ·Brug af udveksling af oplysninger til andre formål Generelt giver direktivet mulighed for at bruge de udvekslede oplysninger til andre formål end direkte og indirekte skatteformål i det omfang, den afsendende medlemsstat har anført det tilladte formål med brugen af sådanne oplysninger på en liste. Med forslaget fjernes behovet for at høre den afsendende medlemsstat i tilfælde, hvor brugen af oplysningerne er oplistet af den afsendende medlemsstat. Dertil kommer, at forslaget giver en hensigtsmæssig præcisering af, at de oplysninger, som medlemsstaterne meddeler hinanden, også kan anvendes til vurdering, administration og håndhævelse af moms og til bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. ·Datoer for direktivets anvendelse

Direktivet om administrativt samarbejde vil finde anvendelse fra den 1. januar 2026. Der er fastsat to undtagelser i direktivet. Bestemmelserne om identifikationstjenester finder anvendelse fra januar 2025. Bestemmelserne om kontrol af skatteregistreringsnummeret finder først anvendelse fra januar 2027. 2022/0413 (CNS) Forslag til RÅDETS DIREKTIV om ændring af direktiv 2011/16/EU om administrativt samarbejde på beskatningsområdet RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 113 og 115, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, efter en særlig lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse udgør en enorm udfordring for Unionen og på globalt niveau. Udveksling af oplysninger er af afgørende betydning i kampen mod sådanne praksisser. (2)Europa-Parlamentet har understreget den politiske betydning af fair beskatning og af at bekæmpe skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse, herunder gennem øget administrativt samarbejde og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne. (3)Den 1. december 2021 godkendte Det Europæiske Råd Økofinrådets rapport om beskatningsspørgsmål, hvor Europa-Kommissionen anmodes om i 2022 at fremlægge et lovgivningsforslag om en yderligere revision af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår udveksling af oplysninger om kryptoaktiver og skatteafgørelser, der vedrører velhavende personer. (4)Den Europæiske Revisionsret offentliggjorde en rapport om undersøgelse af direktivets retlige ramme og gennemførelse. I rapporten konkluderes det, at den overordnede ramme for direktiv 2011/16/EU er solid, men at visse bestemmelser skal styrkes for at sikre, at det fulde potentiale ved udveksling af oplysninger udnyttes, og at effektiviteten ved den automatiske udveksling af oplysninger måles. I rapporten konkluderes det endvidere, at direktivets anvendelsesområde bør udvides til at omfatte yderligere kategorier af aktiver og indtægter såsom kryptoaktiver. (5)Markedet for kryptoaktiver har fået større betydning og har øget sin kapitalisering markant og hurtigt i løbet af de seneste 10 år. Kryptoaktiver er en digital gengivelse af værdi eller rettigheder, som kan overføres og lagres elektronisk ved hjælp af distributed ledger-teknologi eller lignende teknologi. (6)Medlemsstaterne har regler og vejledning på plads, om end de varierer mellem medlemsstaterne, med henblik på beskatning af indtægter fra transaktioner af kryptoaktiver. Kryptoaktivernes decentraliserede karakter gør det imidlertid vanskeligt for medlemsstaternes skattemyndigheder at sikre overholdelse af skattereglerne.

(7)Europa-Parlamentets og Rådets forordning XXX om markeder for kryptoaktiver (forordning XXX) har udvidet Unionens reguleringsområde til at omfatte spørgsmål, der indtil videre ikke har været reguleret af Unionens retsakter om finansielle tjenester, såvel som udbydere af tjenester vedrørende sådanne kryptoaktiver ("kryptoaktivtjenesteudbydere"). I forordning XXX fastsættes de definitioner, der anvendes med henblik på dette direktiv. Direktivet tager også højde for kravet om godkendelse af kryptoaktivtjenesteudbydere i forordning XXX for at minimere den administrative byrde for kryptoaktivtjenesteudbydere. Kryptoaktivernes iboende grænseoverskridende karakter kræver et stærkt internationalt administrativt samarbejde for at sikre effektiv regulering. (8)Unionens ramme for bekæmpelse af hvidvask af penge/finansiering af terrorisme (AML/CFT) udvider anvendelsesområdet for de forpligtede enheder, der er underlagt AMT/CFT-regler, til også at omfatte kryptoaktivtjenesteudbydere reguleret af forordning XXX. Desuden udvider forordning XXX den forpligtelse, der gælder for udbydere af betalingstjenester til at ledsage overførsler af midler med oplysninger om betaler og betalingsmodtager, til også at omfatte kryptoaktivtjenesteudbydere for at sikre sporbarheden af overførsler af kryptoaktiver med henblik på bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. (9)På internationalt plan sigter Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) med sin ramme for indberetning af kryptoaktiver på at skabe større skattemæssig gennemsigtighed om kryptoaktiver og deres indberetning. EU's regler bør tage højde for OECD's ramme for at gøre udvekslingen af oplysninger mere effektiv og reducere den administrative byrde. (10)I Rådets direktiv 2011/16/EU fastsættes der en forpligtelse for finansielle formidlere til at indberette oplysninger om finansielle konti til skattemyndighederne, som herefter skal udveksle disse oplysninger med andre relevante medlemsstater. De fleste kryptoaktiver behøver imidlertid ikke indberettes i henhold til dette direktiv, fordi de ikke udgør penge, der står på en indskudskonto eller i finansielle aktiver. Dertil kommer, at kryptoaktivtjenesteudbydere såvel som kryptoaktivoperatører i de fleste tilfælde ikke er omfattet af den eksisterende definition af finansielle institutioner under direktiv 2011/16/EU. (11)For at tage hånd om de nye udfordringer, som opstår i forbindelse med den voksende brug af alternative betalings- og investeringsmidler, og som udgør nye risici for skatteunddragelse og endnu ikke er omfattet af direktiv 2011/16/EU, bør reglerne for indberetning og udveksling af oplysninger omfatte kryptoaktiver og deres brugere. (12)For at sikre et velfungerende indre marked bør indberetningen være både effektiv, enkel og klart defineret. Det er svært at opdage afgiftspligtige begivenheder, der opstår i forbindelse med investeringer i kryptoaktiver. De indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere er dem, der er bedst i stand til at indsamle og kontrollere de fornødne oplysninger om deres brugere. Den administrative byrde bør minimeres for industrien, så den kan udvikle sit fulde potentiale inden for Unionen. (13)Automatisk udveksling af oplysninger mellem skattemyndighederne er afgørende for at give disse myndigheder de oplysninger, der er nødvendige for, at de kan vurdere indkomstskatter korrekt. Indberetningspligten bør omfatte både grænseoverskridende og indenlandske aktiviteter for at sikre effektive indberetningsregler, et velfungerende indre marked, lige konkurrencevilkår og respekt for princippet om ikkeforskelsbehandling. (14)Direktivet finder anvendelse på kryptoaktivtjenesteudbydere, som er reguleret under forordning XXX, og på kryptoaktivoperatører, som ikke er. Der henvises til begge som indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere, da de begge skal foretage indberetninger i henhold til nærværende direktiv. Den generelle fortolkning af kryptoaktiver er meget bred og omfatter kryptoaktiver udstedt på decentraliseret vis såvel som stablecoins og visse ikke-fungible tokens (NFT'er). Kryptoaktiver, der anvendes til betalings- eller investeringsformål, er indberetningspligtige i henhold til direktivet. Indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere bør derfor vurdere fra sag til sag, hvorvidt kryptoaktiver kan bruges til betalings- og investeringsformål, idet der tages højde for undtagelserne i forordning XXX, navnlig med hensyn til begrænset udbredelse og visse utility tokens. (15)For at gøre det muligt for skattemyndighederne at analysere de oplysninger, som de modtager, og bruge dem i overensstemmelse med nationale bestemmelser — f.eks. til at matche oplysninger og værdiansætte aktiver og kapitalgevinster — er det hensigtsmæssigt at fastsætte regler for indberetning og udveksling af oplysninger, som er underopdelt for hvert kryptoaktiv, for hvilket kryptoaktivbrugeren har foretaget transaktioner. (16)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af bestemmelser om udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser, så den kan vedtage de praktiske foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af den obligatoriske automatiske udveksling af oplysninger, som indberettende kryptoaktivtjenesteudbydere har indberettet, herunder en standardformular for udvekslingen af oplysninger. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (17)Kryptoaktivtjenesteudbydere, som er omfattet af forordning XXX, kan udøve deres aktiviteter i Unionen ved hjælp af pasordningen, når de er blevet godkendt i en medlemsstat. Til det formål fører ESMA et register over godkendte kryptoaktivtjenesteudbydere. ESMA vedligeholder desuden en sortliste over operatører, som udbyder kryptoaktivtjenester, der kræver godkendelse i henhold til forordning XXX. (18)Kryptoaktivoperatører, som ikke hører under nævnte forordnings anvendelsesområde, men som i henhold til nærværende direktiv er forpligtet til at indberette oplysninger om kryptoaktivbrugere bosiddende i EU, bør pålægges at registrere sig i og indberette til én enkelt medlemsstat med henblik på at opfylde deres indberetningsforpligtelser. (19)For at fremme det administrative samarbejde på området med jurisdiktioner uden for Unionen, bør det være muligt for kryptoaktivoperatører, som befinder sig i jurisdiktioner uden for Unionen og leverer tjenester til kryptoaktivbrugere i EU, såsom NFT-tjenesteudbydere eller operatører, der leverer tjenester på kundernes eget initiativ, kun at indberette oplysninger om kryptoaktivbrugere bosiddende i Unionen til skattemyndighederne i en jurisdiktion uden for Unionen, såfremt de indberettede oplysninger svarer til de oplysninger, der er fastsat i dette direktiv, og såfremt en effektiv udveksling af oplysninger mellem jurisdiktionen uden for Unionen og en medlemsstat finder sted. Kryptoaktivtjenesteudbydere, der er godkendt under forordning XXX, kan undtages fra at skulle indberette sådanne oplysninger i medlemsstater, hvor de er godkendt, hvis den ækvivalente indberetning finder sted i en jurisdiktion uden for Unionen, og såfremt der foreligger en betinget aftale mellem kompetente myndigheder. Den betingede kompetente jurisdiktion uden for Unionen vil til gengæld meddele sådanne oplysninger til skattemyndighederne i de medlemsstater, hvor kryptoaktivbrugerne er bosiddende. Hvor det er hensigtsmæssigt, bør denne mekanisme iværksættes for at forhindre, at ækvivalente oplysninger indberettes og videregives mere end én gang. (20)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af dette direktiv bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på at fastslå, om oplysninger, der skal udveksles i henhold til en aftale mellem en medlemsstats kompetente myndigheder og en jurisdiktion uden for Unionen, svarer til dem, der er fastsat i dette direktiv. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. Mere specifikt bør Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastslå, om oplysninger, der skal udveksles i henhold til en aftale mellem en medlemsstats kompetente myndigheder og en jurisdiktion uden for Unionen, svarer til dem, der er angivet i dette direktiv. Da indgåelsen af aftaler med jurisdiktioner uden for Unionen om administrativt samarbejde på området for direkte beskatning fortsat henhører under medlemsstaternes kompetence, kan Kommissionens indgriben også ske efter anmodning fra en medlemsstat. Med henblik herpå er det nødvendigt, at der efter anmodning fra en medlemsstat også kan konstateres ækvivalens forud for en påtænkt indgåelse af en sådan aftale. Hvis udvekslingen af oplysninger er baseret på en multilateral aftale mellem kompetente myndigheder, bør afgørelsen om ækvivalens træffes for hele den relevante ramme, som er omfattet af en sådan aftale mellem kompetente myndigheder. Det bør ikke desto mindre fortsat være muligt at træffe afgørelse om ækvivalens, hvor det er passende, vedrørende en bilateral aftale mellem kompetente myndigheder. (21)For så vidt at den internationale standard for rapportering og automatisk udveksling af oplysninger om kryptoaktiver, nemlig OECD's ramme for indberetning af kryptoaktiver, er en minimumsstandard eller en tilsvarende standard, hvorved der fastsættes et mindstemål for omfang og indhold af jurisdiktionernes gennemførelse, bør Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt ikke skulle fastslå ækvivalens mellem dette direktiv og OECD's ramme for indberetning af kryptoaktiver, såfremt der foreligger en betinget aftale mellem kompetente myndigheder mellem jurisdiktionerne uden for Unionen og alle medlemsstater. (22)Om end G20 har givet sin opbakning til OECD's ramme for indberetning af kryptoaktiver og anbefalet gennemførelsen heraf, er der endnu ikke truffet nogen afgørelse om, hvorvidt den vil blive betragtet som en minimumsstandard eller en ækvivalent. I afventning af denne afgørelse indeholder forslaget to forskellige tilgange til fastslåelse af ækvivalens. (23)Direktivet træder ikke i stedet for videregående forpligtelser som fastsat i forordning XXX. (24)For at fremme konvergens og konsekvent tilsyn for så vidt angår forordning XXX bør de nationale kompetente myndigheder samarbejde med andre nationale kompetente myndigheder eller institutioner og dele relevante oplysninger. (25)Den undtagelse fra forpligtelsen til registrering og indberetning, der er fastsat i dette direktiv og som afhænger af, hvorvidt der konstateres en ækvivalent indberetnings- og udvekslingsmekanisme for så vidt angår jurisdiktioner uden for Unionen og medlemsstaterne, gælder kun på beskatningsområdet med henblik på dette direktiv og bør ikke betragtes som grundlag for anerkendelse af ækvivalens på andre områder af EU-retten. (26)Det er afgørende at styrke bestemmelserne i direktiv 2011/16/EU vedrørende de oplysninger, der skal indberettes eller udveksles, så de tilpasses de nye udviklinger på forskellige markeder og således på effektiv vis kan bidrage til at håndtere adfærd relateret til skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse. Disse bestemmelser bør afspejle de udviklinger, der er konstateret på det indre marked og på internationalt niveau, og føre til effektiv indberetning og udveksling af oplysninger. Direktivet indeholder derfor bl.a. de seneste tilføjelser til OECD's fælles indberetningsstandard, integreringen af bestemmelser vedrørende e-penge og digitale centralbankvalutaer, en klar og harmoniseret ramme for overholdelsesforanstaltninger og udvidelse af anvendelsesområdet for grænseoverskridende skatteafgørelser til at omfatte privatpersoner med stor nettoformue.

(27)E-pengeprodukter som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EU anvendes hyppigt i Unionen, og antallet af transaktioner og deres kombinerede værdi stiger støt. E-pengeprodukter er imidlertid ikke eksplicit omfattet af direktiv 2011/16/EU. Medlemsstaterne har forskellige tilgange til e-penge. Resultatet er, at relaterede produkter ikke altid er dækket af de eksisterende kategorier af indkomst og kapital i direktiv 2011/16/EU. Der bør derfor indføres regler, som sikrer, at indberetningsforpligtelsen gælder for e-penge og e-pengetokens under forordning XXX. (28)For at lukke smuthuller, der muliggør skatteunddragelse, skatteundgåelse og skattesvig bør det kræves, at medlemsstaterne udveksler oplysninger vedrørende udbytte, der ikke er knyttet til en forvaltningskonto. Udbytte, der ikke er knyttet til en forvaltningskonto, bør derfor indgå i de indtægtskategorier, som er omfattet af obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger. (29)Skatteregistreringsnummeret ("TIN") er afgørende for, at medlemsstaterne kan matche de modtagne oplysninger med de data, der findes i de nationale databaser. Det gør det lettere for medlemsstaterne at identificere relevante skatteydere og vurdere de relaterede afgifter korrekt. Det er derfor vigtigt, at medlemsstaterne kræver, at TIN'et angives i forbindelse med udvekslinger vedrørende finansielle konti, forhåndsgodkendte grænseoverskridende skatteafgørelser og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, land for land-rapporter, indberetningspligtige grænseoverskridende ordninger og oplysninger om sælgere på digitale platforme. (30)Manglende udveksling af oplysninger om skatteafgørelser for privatpersoner med stor nettoformue betyder, at skattemyndighederne muligvis ikke har kendskab til disse afgørelser. Denne situation kan skabe grobund for skattesvig, skatteunddragelse og skatteundgåelse. Den automatiske udveksling af oplysninger om forhåndsgodkendte grænseoverskridende skatteafgørelser og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger bør udvides til at omfatte situationer, hvor en forhåndsgodkendt grænseoverskridende skatteafgørelse vedrører skattespørgsmål for privatpersoner med stor nettoformue. (31)For at høste fordelene ved den obligatoriske automatiske udveksling af oplysninger i forbindelse med forhåndsgodkendte grænseoverskridende skatteafgørelser for privatpersoner med stor nettoformue bør den udvides til at omfatte sådanne grænseoverskridende skatteafgørelser, som er truffet, ændret eller fornyet mellem den 1. januar 2020 og den 31. december 2025, og som fortsat er gyldige den 1. januar 2026. (32)En række medlemsstater forventes at indføre identifikationstjenester som en forenklet og standardiseret måde at identificere tjenesteudbydere og skatteydere på. Medlemsstater, som ønsker at bruge dette format til identifikation, bør have mulighed herfor under forudsætning af, at dette ikke påvirker strømmen og kvaliteten af de oplysninger for andre medlemsstater, der ikke bruger identifikationstjenester. (33)Det er principielt vigtigt at anvende de oplysninger, der er meddelt i henhold til direktiv 2011/16/EU, til ansættelse, administration og håndhævelse af skatter, der er omfattet af det materielle anvendelsesområde for dette direktiv. Selv om dette indtil videre ikke har været udelukket, er der opstået usikkerhed med hensyn til anvendelsen af oplysninger på grund af uklare rammer. I betragtning af den indbyrdes sammenhæng, der er mellem skattesvig, -unddragelse og -undgåelse og hvidvask af penge og synergierne med hensyn til håndhævelse, er det hensigtsmæssigt at præcisere, at de oplysninger, som udveksles mellem medlemsstaterne, også kan anvendes til vurdering, administration og håndhævelse af moms og til bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. (34)I direktiv 2011/16/EU fastsættes muligheden for at anvende de udvekslede oplysninger til andre formål end direkte og indirekte beskatning i det omfang, den afsendende medlemsstat har anført det tilladte formål med brugen af sådanne oplysninger på en liste. Proceduren for denne anvendelse er imidlertid besværlig, da den afsendende medlemsstat skal høres, før den modtagende medlemsstat kan bruge oplysningerne til andre formål. Afskaffelse af kravet om en sådan høring vil lette den administrative byrde og muliggøre en hurtig indsats fra skattemyndighederne, når det er nødvendigt. Det bør derfor ikke være påkrævet at høre den afsendende medlemsstat i tilfælde, hvor den påtænkte brug af oplysningerne allerede er oplistet af den afsendende medlemsstat. (35)I betragtning af mængden og arten af de oplysninger, der er indsamlet og udvekslet på grundlag af direktiv 2011/16/EU som ændret, kan de være nyttige på andre områder end beskatning. Om end brugen af disse oplysninger inden for andre områder generelt bør begrænses til områder, der er godkendt af den afsendende medlemsstat i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv, er det nødvendigt at tillade en bredere brug af oplysningerne i situationer, der er af særlig og alvorlig karakter, og hvor der foreligger en aftale på EU-niveau om at skride til handling. Der er navnlig tale om situationer, hvor afgørelserne er truffet i henhold til artikel 215 i Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende restriktive foranstaltninger. Oplysninger, som udveksles i henhold til direktiv 2011/16/EU, kan netop være meget relevante for sporingen af overtrædelser eller omgåelser af restriktive foranstaltninger. Omvendt vil potentielle overtrædelser af sanktionerne være relevante i beskatningsspørgsmål, eftersom omgåelse af restriktive foranstaltninger i de fleste tilfælde også vil omfatte skatteundgåelse for så vidt angår disse aktiver. De sandsynlige synergier og den tætte forbindelse mellem de to områder taget i betragtning, er det derfor passende at godkende videreanvendelse af dataene. (36)For at opnå en mere effektiv brug af ressourcer, gøre udvekslingen af oplysninger lettere og undgå, at hver enkelt medlemsstat er nødt til at foretage samme ændringer af deres systemer til oplagring af oplysninger, bør der oprettes et centralt register, som er tilgængeligt for alle medlemsstater og kun til statistiske formål for Kommissionen, hvor medlemsstaterne kan uploade og lagre indberettede oplysninger i stedet for at udveksle dem via sikret e-mail. De praktiske foranstaltninger, som er nødvendige for oprettelsen af et sådant centralt register, bør vedtages af Kommissionen. (37)For at sikre, at det er de korrekte skatteregistreringsnumre, som anvendes af medlemsstaterne, skal Kommissionen udvikle og forsyne medlemsstaterne med et værktøj, som muliggør elektronisk og automatiseret kontrol af, at de skatteregistreringsnumre, som skatteyderne eller de indberettende personer har oplyst, er korrekte. Dette IT-værktøj bør hjælpe med at øge matchraten for skattemyndighederne og generelt forbedre kvaliteten af de udvekslede oplysninger. (38)Minimumsperioden for opbevaring af oplysninger, der er indhentet ved udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne i henhold til direktiv 2011/16/EU, bør ikke være længere end nødvendigt, men under ingen omstændigheder under fem år. Medlemsstaterne bør ikke opbevare oplysninger længere, end det er nødvendigt for at opfylde dette direktivs formål. (39)For at sikre overholdelse af reglerne i direktiv 2011/16/EU bør medlemsstaterne fastsætte regler for sanktioner og andre overholdelsesforanstaltninger, som skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Hver medlemsstat bør anvende disse regler i overensstemmelse med national lovgivning og bestemmelserne i dette direktiv. (40)For at garantere et tilstrækkeligt effektivitetsniveau i samtlige medlemsstater bør der fastsættes minimumsniveauer for sanktioner for så vidt angår to former for graverende adfærd, nemlig manglende indberetning efter to påmindelser og indberettede oplysninger, der indeholder ufuldstændige, ukorrekte eller forkerte data, hvilket i markant grad påvirker de indberettede oplysningers integritet og pålidelighed. Ufuldstændige, ukorrekte eller forkerte data påvirker i markant grad de indberettede oplysningers integritet og pålidelighed, når de udgør mere end 25 % af de samlede data, som skatteyderen eller den indberettende enhed skulle have indberettet korrekt i overensstemmelse med de påkrævede oplysninger, der er fastsat i bilag VI, afdeling II, nr. B. Disse minimumsniveauer for sanktioner bør ikke afholde medlemsstaterne fra at pålægge strengere sanktioner for disse to typer af overtrædelser. Medlemsstaterne skal fortsat anvende effektive, afskrækkende og forholdsmæssige sanktioner for andre typer af overtrædelser. (41)For at tage højde for eventuelle ændringer i priserne på varer og tjenester bør Kommissionen evaluere de i direktivet fastsatte sanktioner hvert femte år. (42)Med henblik på harmonisering af timingen mellem evalueringen af anvendelsen af direktiv 2011/16/EU og den toårige evaluering af relevansen af kendetegnene i bilag IV bringes processerne i overensstemmelse og vil finde sted hvert femte år efter den 1. januar 2023. (43)Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse blev hørt i overensstemmelse med artikel 42 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725. (44)I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender. Det søger at sikre fuld respekt for retten til beskyttelse af personoplysninger og friheden til at drive virksomhed. (45)Målet for direktiv 2011/16/EU, nemlig at sikre et effektivt administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne på betingelser, som er forenelige med et velfungerende indre marked, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af den påkrævede ensartethed og effektivitet bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. (46)Direktiv 2011/16/EU bør derfor ændres —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV: Artikel 1 I direktiv 2011/16/EU foretages følgende ændringer: (1)I artikel 3 foretages følgende ændringer: (a)i nr. 9) foretages følgende ændringer: i)litra a), første afsnit, affattes således: "a) I forbindelse med artikel 8, stk. 1, og artikel 8a-8ad systematisk meddelelse til en anden medlemsstat, uden forudgående anmodning, af oplysninger, som er defineret på forhånd, med forud fastsatte regelmæssige intervaller. I forbindelse med artikel 8, stk. 1, vedrører henvisningen til tilgængelige oplysninger de oplysninger i sagsakterne i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne, som kan indhentes i medfør af procedurerne til indsamling og behandling af oplysninger i den pågældende medlemsstat" ii)litra c), første afsnit, affattes således: "c) i forbindelse med andre bestemmelser i dette direktiv end artikel 8, stk. 1 og 3a, og artikel 8a-8ad systematisk meddelelse af oplysninger, som er defineret på forhånd, jf. dette nummers første afsnit, litra a) og b)." iii)andet afsnit affattes således: "I forbindelse med artikel 8, stk. 3a og 7a, artikel 21, stk. 2, og bilag IV tillægges udtrykkene med stort begyndelsesbogstav den betydning, de har i henhold til de tilsvarende definitioner fastsat i bilag I. I forbindelse med artikel 25, stk. 3 og 4, tillægges udtrykkene med stort begyndelsesbogstav den betydning, de har i henhold til de tilsvarende definitioner fastsat i bilag I eller VI. I forbindelse med artikel 8aa og bilag III tillægges udtrykkene med stort begyndelsesbogstav den betydning, de har i henhold til de tilsvarende definitioner fastsat i bilag III. I forbindelse med artikel 8ac og bilag V tillægges udtrykkene med stort begyndelsesbogstav den betydning, de har i henhold til de tilsvarende definitioner fastsat i bilag V. I forbindelse med artikel 8ad og bilag VI tillægges udtrykkene med stort begyndelsesbogstav den betydning, de har i henhold til de tilsvarende definitioner fastsat i bilag VI." (b)følgende numre tilføjes: 28. "person med stor nettoformue": en person, som har 1 000 000 EUR i finansiel eller investerbar formue eller aktiver under forvaltning, med undtagelse af denne persons primære private bolig. I dette direktiv betragtes en person som en person med stor nettoformue, hvis denne minimumstærskel er nået på et hvilket som helst tidspunkt i løbet af det kalenderår, hvor udvekslingen finder sted. 29. "overholdelsesforanstaltninger": enhver ikkemonetær foranstaltning, som en medlemsstat kan anvende til at afhjælpe manglende overholdelse af indberetningskravene. 30. "anvendelse af oplysninger": vurdering af data, der er indhentet ved indberetning eller udveksling af oplysninger i henhold til artikel 8-8ad inden for dette direktivs anvendelsesområde. 31. "udbytte, der ikke er knyttet til en forvaltningskonto": indkomst fra udbytte, der ikke indbetales på eller tilskrives en forvaltningskonto. 32. "livsforsikringsprodukter, der ikke er omfattet af andre EU-retsakter om udveksling af oplysninger og andre lignende foranstaltninger": forsikringsaftaler, bortset fra forsikringsaftaler med kontantværdi, der er omfattet af indberetning i henhold til direktiv 2014/107/EU, hvor ydelser i henhold til aftalerne skal betales ved en forsikringstagers død. 33. "hjemland": hjemland som defineret i forordning XXX. 34. "distributed ledger-adresse": distributed ledger-adresse som defineret i forordning XXX. (2)I artikel 8 foretages følgende ændringer:

(a)i stk. 1 foretages følgende ændringer: i)første afsnit affattes således: "Den kompetente myndighed i hver medlemsstat meddeler ved automatisk udveksling den kompetente myndighed i enhver anden medlemsstat alle oplysninger om personer, der er hjemmehørende i den pågældende anden medlemsstat, vedrørende følgende specifikke kategorier af indkomst og kapital, sådan som de skal forstås efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne: (a)erhvervsmæssig indtægt (b)tantiemer og bestyrelseshonorarer (c)livsforsikringsprodukter, der ikke er omfattet af andre EU-retsakter om udveksling af oplysninger og andre lignende foranstaltninger (d)pensioner (e)ejendomsret til og indtægt fra fast ejendom (f)royalties (g)udbytte, der ikke er knyttet til en forvaltningskonto. ii)følgende afsnit tilføjes: "For beskatningsperioder, der begynder den 1. januar 2026 eller derefter, medtager medlemsstaterne hjemmehørende personers skatteregistreringsnummer, der er udstedt af bopælsmedlemsstaten, i meddelelsen af de oplysninger, der er omhandlet i første afsnit." (b)i stk. 2 tilføjes følgende afsnit: "Medlemsstaterne meddeler ved automatisk udveksling den kompetente myndighed i enhver anden medlemsstat oplysninger om alle de kategorier af indkomst og kapital, der er omhandlet i stk. 1, første afsnit, vedrørende personer, der er hjemmehørende i denne anden medlemsstat. Sådanne oplysninger skal vedrøre beskatningsperioder, der begynder den 1. januar 2026 eller derefter." (c)stk. 7a erstattes af følgende: Medlemsstaterne sikrer, at enheder og konti, der skal behandles som henholdsvis Ikkeindberettende finansielle institutter og Undtagne konti, opfylder alle kravene i afdeling VIII, afsnit B, punkt 1, litra c), og afsnit C, punkt 17, litra g), i bilag I, og navnlig, at et Finansielt instituts status som Ikkeindberettende finansielt institut eller en kontos status som Undtagen konto ikke strider mod målene i dette direktiv." (3)I artikel 8a foretages følgende ændringer: (a)i stk. 1 tilføjes følgende afsnit: "Den kompetente myndighed i en medlemsstat, hvor et grænseoverskridende forhåndstilsagn for en person med stor nettoformue er blevet udstedt, ændret eller fornyet efter den 31. december 2023, meddeler ved automatisk udveksling oplysninger herom til de kompetente myndigheder i alle andre medlemsstater, med forbehold af de tilfælde, der er nævnt i stk. 8 i denne artikel, og i overensstemmelse med gældende praktiske bestemmelser, der vedtages i henhold til artikel 21."

(b)i stk. 2 foretages følgende ændringer: i)første afsnit affattes således: "En medlemsstats kompetente myndighed meddeler i overensstemmelse med gældende praktiske bestemmelser, der er vedtaget i henhold til artikel 21, også oplysninger til de kompetente myndigheder i alle andre medlemsstater samt til Kommissionen med forbehold af de tilfælde, der er nævnt i stk. 8 i denne artikel, om grænseoverskridende forhåndstilsagn og forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordninger, der er udstedt, ændret eller fornyet inden for en periode på fem år før den 1. januar 2017, og om grænseoverskridende forhåndstilsagn for personer med stor nettoformue, der er udstedt, ændret eller fornyet inden for en periode på fem år før den 1. januar 2026." ii)følgende afsnit indsættes: Hvis grænseoverskridende forhåndstilsagn for personer med stor nettoformue er udstedt, ændret eller fornyet mellem den 1. januar 2020 og den 31. december 2025, skal meddelelse herom finde sted på betingelse af, at de stadig var gyldige den 1. januar 2026." (c)stk. 4 affattes således: "4. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse i tilfælde, hvor et grænseoverskridende forhåndstilsagn udelukkende vedrører og involverer en eller flere fysiske personers skatteanliggender, medmindre mindst én af disse fysiske personer er en person med stor nettoformue." (d)i stk. 6 foretages følgende ændringer: i)litra a) affattes således: "a) identifikation af personen, bortset fra en fysisk person, der ikke er en person med stor nettoformue, og i givet fald den gruppe af personer, som den tilhører" ii)litra k) affattes således: "k) identifikation af enhver person, bortset fra en fysisk person, der ikke er en person med stor nettoformue, i eventuelle andre medlemsstater, som sandsynligvis vil blive berørt af det grænseoverskridende forhåndstilsagn eller den forhåndsgodkendte prisfastsættelsesordning (med angivelse af, hvilke medlemsstater de berørte personer har tilknytning til)" (4)Artikel 8ab, stk. 14, litra c), affattes således: "c) en sammenfatning af indholdet af den indberetningspligtige grænseoverskridende ordning, herunder angivelse af et eventuelt navn, hvorunder den almindeligvis er kendt, og en beskrivelse af de relevante ordninger samt alle andre oplysninger, der kan være til nytte for den kompetente myndighed i forbindelse med bedømmelsen af den mulige skatterisiko, uden at dette medfører videregivelse af en erhvervsmæssig, industriel eller faglig hemmelighed, en fremstillingsmetode eller oplysninger, hvis videregivelse ville stride mod almene interesser." (5)I artikel 8ac, stk. 2, indsættes som litra m): "m) hvis den Indberettende Platformsoperatør benytter sig af en direkte bekræftelse af "Sælgers" identitet og bopæl ved hjælp af en "identifikationstjeneste", der stilles til rådighed af en medlemsstat eller Unionen for at fastslå Sælgers identitet og skattemæssige hjemsted, navnet, Identifikationstjenestens identifikator og den udstedende medlemsstat; i disse tilfælde er det ikke nødvendigt at meddele de oplysninger, der er omhandlet i litra c)-g)." (6)Følgende artikel indsættes: "Artikel 8ad

Anvendelsesområde og betingelser for obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger, der indberettes af Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbydere 1. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til at kræve, at Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbydere gennemfører de procedurer for passende omhu og opfylder de indberetningskrav, som er omhandlet i afdeling II og III i bilag VI. Hver medlemsstat sikrer også en effektiv gennemførelse og overholdelse af sådanne foranstaltninger i overensstemmelse med afdeling V i bilag VI. 2. Den kompetente myndighed i en medlemsstat, hvor den indberetning, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, finder sted, videregiver ved automatisk udveksling og inden for den frist, der er fastsat i denne artikels stk. 5, de oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, til de kompetente myndigheder i alle andre medlemsstater i overensstemmelse med de gældende praktiske bestemmelser, der er vedtaget i henhold til artikel 21.

3. Den kompetente myndighed i en medlemsstat meddeler følgende oplysninger vedrørende hver Indberetningspligtig Kryptoaktivbruger: (a)navn, adresse, hjemmedlemsstat eller -stater, skatteregistreringsnummer eller -numre og, såfremt der er tale om en person, fødselsdato og fødested for hver Person, hvorom der skal indberettes, og, såfremt det efter anvendelse af procedurerne for passende omhu i overensstemmelse med afdeling III i bilag VI fastslås, at der er tale om en Enhed, der har en eller flere Kontrollerende Personer, som er Personer, hvorom der skal indberettes, navn, adresse, hjemmedlemsstat eller -stater og skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested for hver Person, hvorom der skal indberettes, såvel som den/de rolle(r) i kraft af hvilke(n) hver enkelt Person, hvorom der skal indberettes, er en Kontrollerende Person for Enheden (b)navn, adresse, skatteregistreringsnummer og, hvis det findes, det individuelle identifikationsnummer som omhandlet i stk. 7 og den globale ID-kode for juridiske enheder på den Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder (c)for hver Indberetningspligtigt Kryptoaktiv, for hvilket den Indberetningspligtige Kryptoaktivbruger har foretaget Indberetningspligtige transaktioner i løbet af det relevante kalenderår eller en anden passende indberetningsperiode, hvis det er relevant: (a)det fulde navn på det Indberetningspligtige Kryptoaktiv (b)det aggregerede betalte bruttobeløb, det aggregerede antal enheder og antallet af Indberetningspligtige transaktioner for så vidt angår erhvervelser i forhold til Fiatvaluta (c)det aggregerede modtagne bruttobeløb, det aggregerede antal enheder og antallet af Indberetningspligtige transaktioner for så vidt angår afhændelser i forhold til Fiatvaluta (d)den aggregerede rimelige markedsværdi, det aggregerede antal enheder og antallet af Indberetningspligtige transaktioner for så vidt angår erhvervelser i forhold til andre Indberetningspligtige Kryptoaktiver (e)den aggregerede rimelige markedsværdi, det aggregerede antal enheder og antallet af Indberetningspligtige transaktioner for så vidt angår afhændelser i forhold til andre Indberetningspligtige Kryptoaktiver (f)den aggregerede rimelige markedsværdi, det aggregerede antal enheder og antallet af Indberetningspligtige Detailbetalingstransaktioner (g)den aggregerede rimelige markedsværdi, det aggregerede antal enheder og antallet af Indberetningspligtige transaktioner, underopdelt efter transaktionstype, hvis denne er kendt af den Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder, for så vidt angår Overførsler til den Bruger, hvorom der skal indberettes, som ikke er omfattet af litra b) og d) (h)den aggregerede rimelige markedsværdi, det aggregerede antal enheder og antallet af Indberetningspligtige transaktioner, underopdelt efter transaktionstype, hvis denne er kendt af den Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder, for så vidt angår Overførsler til den Bruger, hvorom der skal indberettes, som ikke er omfattet af litra c), e) og f), og (i)den aggregerede rimelige markedsværdi af såvel som værdien af antallet af enheder i Overførsler foretaget af den Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder til distributed ledger-adresser som defineret i forordning XXX, som ikke vides at være associeret med en udbyder af tjenester vedrørende virtuelle aktiver eller et finansielt institut. Med henblik på litra b) og c) indberettes det beløb, som er betalt eller modtaget, i den Fiatvaluta, i hvilken den er betalt eller modtaget. I tilfælde, hvor beløbene er betalt eller modtaget i forskellige Fiatvalutaer, indberettes beløbene i en enkelt valuta, som omregnes på tidspunktet for hver Indberetningspligtig transaktion på en måde, der anvendes konsekvent af den Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder. Den Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder kan anvende enhver konverteringsmetode på tidspunktet for transaktionen/transaktionerne til at omsætte sådanne beløb til en enkelt Fiatvaluta, der fastsættes af den Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder. Med henblik på litra d)-h) i nærværende stykke, fastslås og indberettes den rimelige markedsværdi i en enkelt Fiatvaluta, som værdisættes på tidspunktet for hver Indberetningspligtig transaktion på en måde, der anvendes konsekvent af den Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder. De indberettede oplysninger skal specificere den Fiatvaluta, hvori hvert beløb er indberettet. 4. For at lette udvekslingen af de oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 3, vedtager Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter de nødvendige praktiske bestemmelser, herunder foranstaltninger, der skal standardisere meddelelsen af oplysninger i henhold til denne artikels stk. 3, som led i proceduren for fastlæggelse af den standardformular, der er omhandlet i artikel 20, stk. 5. 5. Meddelelsen i henhold til denne artikels stk. 3 sker ved brug af det elektroniske standardformat, der er omhandlet i artikel 20, stk. 5, senest to måneder efter udgangen af det kalenderår, som de indberetningskrav, der gælder for de Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbydere, vedrører. De første oplysninger meddeles for det relevante kalenderår eller en anden passende indberetningsperiode fra og med den 1. januar 2027. 6. Uanset stk. 3 er det ikke nødvendigt at indberette oplysningerne vedrørende en Kryptoaktivbruger, hvis den Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder har opnået tilstrækkelig sikkerhed for, at en anden Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder opfylder alle indberetningskravene i denne artikel med hensyn til den pågældende Kryptoaktivbruger. 7. For at overholde indberetningskravene som omhandlet i denne artikels stk. 1 fastsætter hver medlemsstat de nødvendige regler med henblik på at kræve, at en Kryptoaktivoperatør lader sig registrere i Unionen. Den kompetente myndighed i registreringsmedlemsstaten tildeler en sådan Kryptoaktivoperatør et individuelt identifikationsnummer.

Medlemsstaterne fastsætter regler, i henhold til hvilke en Kryptoaktivoperatør kan vælge at lade sig registrere hos den kompetente myndighed i en enkelt medlemsstat i overensstemmelse med reglerne i bilag VI, afdeling V, afsnit F. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kræve, at en Kryptoaktivoperatør, hvis registrering er blevet tilbagekaldt i overensstemmelse med bilag VI, afdeling V, afsnit F, punkt 7, kun kan få tilladelse til på ny at blive registreret, hvis den over for myndighederne i en berørt medlemsstat fremlægger dokumentation for overholdelse af de pålagte sanktioner i henhold til artikel 25a og giver passende sikkerhed vedrørende sit tilsagn om at overholde indberetningskravene i Unionen, herunder eventuelle udestående ikke overholdte indberetningskrav. 8. Stk. 7 finder ikke anvendelse på Kryptoaktivtjenesteudbydere som defineret i bilag VI, afdeling IV, afsnit B, punkt 1. 9. Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter de bestemmelser om den praktiske og tekniske gennemførelse, der er nødvendige for registrering og identifikation af Kryptoaktivoperatører. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter proceduren i artikel 26, stk. 2. 10. Kommissionen opretter senest den 31. december 2026 et centralt register over de oplysninger, hvorom der skal underrettes, og som skal meddeles i overensstemmelse med bilag VI, afdeling V, afsnit F, punkt 2. Dette centrale register skal være tilgængeligt for de kompetente myndigheder i alle medlemsstater. Når Kommissionen behandler personoplysninger med henblik på dette direktiv, anses den for at behandle personoplysningerne på vegne af de dataansvarlige og skal overholde kravene til databehandlere i forordning (EU) 2018/1725. Databehandlingen sker i henhold til en kontrakt som omhandlet i artikel 28, stk. 3, i forordning (EU) 2016/679 og artikel 29, stk. 3, i forordning (EU) 2018/1725. 11. Kommissionen afgør ved hjælp af gennemførelsesretsakter efter en begrundet anmodning fra enhver medlemsstat eller på eget initiativ, om de oplysninger, der skal udveksles automatisk i henhold til en aftale mellem de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat og en jurisdiktion uden for Unionen, er ækvivalente i den i bilag VI, afdeling IV, afsnit F, punkt 5, anvendte betydning med dem, der er angivet i bilag VI, afdeling II, afsnit B. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter proceduren i artikel 26, stk. 2. En medlemsstat, der anmoder om den i første afsnit omhandlede foranstaltning, sender en begrundet anmodning til Kommissionen. Hvis Kommissionen finder, at den ikke råder over alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne vurdere anmodningen, kontakter den senest to måneder efter modtagelse af anmodningen den pågældende medlemsstat og præciserer, hvilke yderligere oplysninger der er behov for. Så snart Kommissionen råder over alle de oplysninger, den finder nødvendige, underretter den inden for én måned den anmodende medlemsstat herom og forelægger de relevante oplysninger for det i artikel 26, stk. 2, omhandlede udvalg. Når Kommissionen handler på eget initiativ, vedtager den kun gennemførelsesretsakter som omhandlet i første afsnit for så vidt angår aftaler mellem kompetente myndigheder og en jurisdiktion uden for Unionen, som kræver automatisk udveksling af oplysninger om en person eller Enhed, der er kunde hos en Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder, med henblik på at gennemføre Indberetningspligtige transaktioner, og som er indgået af en medlemsstat. Når Kommissionen afgør, om oplysninger er ækvivalente i den i første afsnit anvendte betydning i forbindelse med en Indberetningspligtig transaktion, tager den behørigt hensyn til, i hvilket omfang den ordning, som disse oplysninger er baseret på, svarer til den ordning, der er fastsat i bilag VI, navnlig med hensyn til: i)definitionerne af Indberettende Kryptoaktivtjenesteudbyder, Person, hvorom der skal indberettes, og Indberetningspligtig transaktion ii)de procedurer, der finder anvendelse med henblik på at identificere Personer, hvorom der skal indberettes iii)indberetningskravene iv)de regler og administrative procedurer, som jurisdiktioner uden for Unionen skal have indført for at sikre en effektiv gennemførelse og overholdelse af de procedurer for passende omhu og indberetningskrav, der er fastsat i den pågældende ordning. Den procedure, der er fastsat i dette stykke, finder også anvendelse ved afgørelse af, om oplysningerne ikke længere er ækvivalente i henhold til bilag VI, afdeling IV, afsnit F, punkt 5. 12. Hvis der som en minimumsstandard eller tilsvarende fastsættes en international standard for indberetning og automatisk udveksling af oplysninger om kryptoaktiver, er enhver afgørelse truffet af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter om, hvorvidt de oplysninger, der skal udveksles automatisk i henhold til gennemførelsen af denne standard og aftalen mellem den eller de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder og en jurisdiktion uden for Unionen, er ækvivalente, ikke længere påkrævet uanset denne artikels stk. 11. Disse oplysninger anses for at være ækvivalente med de oplysninger, der kræves i henhold til dette direktiv, forudsat at en Betinget Aftale Mellem Kompetente Myndigheder er indgået mellem de kompetente myndigheder i alle berørte medlemsstater og jurisdiktionen uden for Unionen. De tilsvarende bestemmelser i denne artikel og i bilag VI til dette direktiv vil da ikke længere finde anvendelse med henblik herpå." (7)I artikel 16 foretages følgende ændringer: (a)i stk. 1 affattes første afsnit således: "Oplysninger, der på den ene eller anden måde videregives mellem medlemsstater i medfør af dette direktiv, er omfattet af tavshedspligt og nyder samme beskyttelse som den, der gælder for tilsvarende oplysninger i henhold til den nationale lovgivning i den medlemsstat, der modtager dem. Sådanne oplysninger kan anvendes til vurdering, administration og håndhævelse af national ret i medlemsstaterne vedrørende de i artikel 2 omhandlede skatter samt moms, andre indirekte skatter, toldafgifter og bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme." (b)stk. 2 og 3 affattes således:

"2. Med tilladelse fra den kompetente myndighed i den medlemsstat, der videregiver oplysninger i henhold til dette direktiv, og kun i det omfang, dette er tilladt i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor den myndighed, der modtager oplysninger, er hjemmehørende, kan oplysninger og dokumenter, der modtages i henhold til dette direktiv, anvendes til andre formål end dem, der er nævnt i stk. 1. Den kompetente myndighed i hver medlemsstat fremsender i overensstemmelse med dens nationale ret en liste over oplysninger og dokumenter, som kan anvendes til andre formål end dem, der er omhandlet i stk. 1, til de kompetente myndigheder i alle de øvrige medlemsstater. Den kompetente myndighed, der modtager oplysninger, kan anvende de modtagne oplysninger og dokumenter uden den i første afsnit omhandlede tilladelse til ethvert af de formål, der er angivet af den videregivende medlemsstat. Listen over oplysninger og dokumenter, som kan anvendes til andre formål end dem, der er omhandlet i stk. 1, og som er omhandlet i stk. 2, gøres offentligt tilgængelig af den kompetente myndighed i hver medlemsstat. Den kompetente myndighed, der modtager oplysningerne, kan også anvende disse oplysninger uden den tilladelse, der er omhandlet i første afsnit, til ethvert formål, der er omfattet af en retsakt baseret på artikel 215 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og til dette formål dele dem med den kompetente myndighed med ansvar for restriktive foranstaltninger i den pågældende medlemsstat. 3. Når den kompetente myndighed i en medlemsstat finder, at oplysninger, den har modtaget fra den kompetente myndighed i en anden medlemsstat, kan være til nytte til de formål, der er nævnt i stk. 1, for den kompetente myndighed i en tredje medlemsstat, kan den videregive disse oplysninger til den sidstnævnte kompetente myndighed, forudsat at videregivelsen sker i overensstemmelse med de regler og procedurer, der er fastsat i dette direktiv. Den underretter den kompetente myndighed i den medlemsstat, som oplysningerne hidrører fra, om sin hensigt om at meddele en tredje medlemsstat disse oplysninger. Den medlemsstat, som oplysningerne hidrører fra, kan modsætte sig dette inden 15 kalenderdage fra modtagelsen af underretningen fra den medlemsstat, der ønsker at meddele oplysningerne." (c)følgende tilføjes som stk. 7: "7. De kompetente myndigheder i hver medlemsstat indfører en effektiv mekanisme til at sikre, at data, der indhentes via indberetning eller udveksling af oplysninger i henhold til