P7_TA(2012)0446

Flerårig plan for laksebestanden i Østersøen og for fiskeriet efter denne bestand ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 22. november 2012 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en flerårig plan for laksebestanden i Østersøen og for fiskeri efter denne bestand (COM(2011)0470 — C7-0220/2011 — 2011/0206(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2015/C 419/51)

Europa-Parlamentet,

(1) EUT C 68 af 6.3.2012, s. 47.

P7_TC1-COD(2011)0206

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 22. november 2012 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2012 om en flerårig plan for laksebestanden i Østersøen og for fiskeriet efter denne bestand

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Laksehandlingsplanen, der blev vedtaget af Den Internationale Østersøfiskerikommission i 1997, udløb i 2010. De kontraherende parter i Kommissionen til Beskyttelse af Havmiljøet i Østersøområdet (Helcom) har opfordret Unionen til at udarbejde en langsigtet forvaltningsplan for østersølaksen.

(2) Ifølge den seneste videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) og Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) er en række af laksebestandene i Østersøområdets floder uden for sikre biologiske grænser, og der bør udarbejdes en flerårig plan på europæisk niveau.

(3) I henhold til artikel 3, stk. 1, litra d), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) henhører havets biologiske ressourcer under den fælles fiskeripolitik under Unionens enekompetence. Selv om laks er en anadrom art, kan bevarelsen af de marine laksebestande i Østersøen ikke sikres, hvis der ikke træffes foranstaltninger med henblik på at beskytte disse bestandes liv i floderne. Sådanne foranstaltninger er derfor også omfattet af Unionens enekompetence for at sikre en effektiv bevarelse af marine arter i hele deres vandringscyklus, og de bør fastlægges i den flerårige plan.

(4) I Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (3) er laks opført som en art af EU-betydning, og foranstaltninger, der træffes i henhold til nævnte direktiv, bør udformes, så det sikres, at udnyttelsen heraf er forenelig med en gunstig bevaringsstatus. Det er derfor nødvendigt at sikre, at foranstaltninger til beskyttelse af laks, der træffes i henhold til denne forordning, er forenelige med de foranstaltninger, der træffes i henhold til nævnte direktiv. Et forbud mod fiskeri med flydeliner er også et vigtigt middel til forøgelse af laksebestandene, da det vil mindske udsmid af undermålslaks. [Ændring 1]

(5) Formålet med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (4) er at beskytte, bevare og forbedre vandmiljøet dér, hvor laksen tilbringer en del af sin livscyklus. Den flerårige forvaltningsplan for laks i Østersøen bør bidrage til, at målene i direktiv 2000/60/EF bliver nået. Foranstaltninger, der allerede stilles krav om i direktivet, som f.eks. vandområdeplaner, bør ikke gentages i denne forordning. Det er dog nødvendigt at sikre, at foranstaltninger, der træffes i henhold til denne forordning, koordineres med og hænger sammen med foranstaltninger, der træffes i henhold til ovennævnte direktiv om beskyttelse og forbedring af laksehabitater i indvand.

(6) Det fastslås i handlingsplanen vedtaget på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg i 2002, at alle kommercielle bestande skal genoprettes til et niveau, der giver mulighed for at opnå et maksimalt bæredygtigt udbytte, senest i 2015. ICES Dette har siden 1994 været et juridisk bindende krav i henhold til De Forenede Nationers havretskonvention. HELCOM vurderer, at dette niveau for laksebestandene i Østersøområdets floder svarer til en smoltproduktion på mellem 60 % og 75 % 80 % af den potentielle smoltproduktionskapacitet i de forskellige floder med vildlaks. Denne videnskabelige rådgivning bør danne grundlag for fastsættelse af målsætningerne og målene i den flerårige plan. [Ændring 2]

(6a) Smoltproduktionskapaciteten er en grov indikator for sundhedstilstanden hos laksebestanden i en given flod. Før det er muligt at anvende smoltproduktion som en indikator, skal en række forudsætninger være på plads. Desuden påvirkes smoltproduktionen af en række faktorer, hvilket gør det vanskeligt at isolere sammenhængen mellem smoltproduktion og laksebestandens sundhedstilstand. Derfor bør den mængde hunlaks, der vender tilbage til en flod, anvendes som en brugbar anden indikator for laksebestandens sundhedstilstand. [Ændring 3]

(7) Ifølge den videnskabelige rådgivning kan den genetiske forurening af laksebestandene i Østersøen føre til øget fiskeridødelighed og en nedgang i bestandene af naturligt hjemmehørende arter og i den genetiske evne til at modstå sygdomme og ændrede lokale miljøforhold. Bevarelsen af østersølaksebestandenes genetiske integritet og mangfoldighed spiller derfor en afgørende rolle i bestandenes bevarelse og bør være et mål i den flerårige plan.

(8) Fiskeridødeligheden i hav og floder bør resultere i en bestandsstørrelse af vildlaks, som producerer det maksimalt bæredygtige udbytte i overensstemmelse med de fastlagte mål og frister. Fiskeridødeligheden i havet bør fastsættes på baggrund af rådgivning fra STECF.

(9) For at sikre en mere effektiv gennemførelse af planen, og for at foranstaltningerne i højere grad er målrettet de særlige karakteristika, der gør sig gældende for de enkelte laksebestande i floderne, bør de pågældende medlemsstater have beføjelse til at fastsætte fiskeridødeligheden for laks, den samlede tilladte fangstmængde og visse tekniske bevarelsesforanstaltninger for deres floder i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i TEUF.

(10) I forbindelse med vedtagelsen af foranstaltninger i henhold til denne forordning skal medlemsstaterne opfylde deres internationale forpligtelser fuldt ud, navnlig deres forpligtelser i henhold til artikel 66 i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 (5), hvori det bl.a. fastslås, at stater, i hvis floder anadrome bestande har deres oprindelse, og andre berørte stater bør samarbejde om bevarelse og forvaltning af disse bestande.

(11) Det bør sikres, at Kommissionen regelmæssigt vurderer tilstrækkeligheden og effektiviteten af medlemsstaternes foranstaltninger i forhold til målene og målsætningerne i den flerårige plan.

(12) Ifølge den videnskabelige rådgivning kan udsætningsprocedurerne uhensigtsmæssige udsætningsprocedurer have en alvorlig indvirkning på den genetiske mangfoldighed af laksebestanden i Østersøen. Der er også fare for, at det store antal opdrættede fisk, der udsættes i Østersøen hvert år, indvirker kunne indvirke på vildlaksens vildlaksebestandenes genetiske integritet, og udsætningen bør således udfases. Betingelserne for udsætning bør derfor På den baggrund bør udsætning underkastes strengere kontrol. Derudover bør betingelserne for indsamling af genetisk materiale til avl og opdræt af lakseudsætningsmateriale såvel som betingelserne for udsætningsprocedurerne fastsættes i denne flerårige plan for at sikre, at udsætning ikke får negative følger for den genetiske mangfoldighed . [Ændring 4]

(13) Den direkte udsætning i potentielle laksefloder betragtes under særlige forhold som en bevarelsesforanstaltning; da den kan genoprette selvbærende laksebestande, har den en positiv indvirkning på det samlede antal laks og fiskeriet, idet . Det bør udtrykkeligt anføres, at direkte udsætning, der opfylder disse betingelser, er støtteberettiget i henhold til artikel 38, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond (6).

(14) Da udsætning af laks muligvis er obligatorisk i visse medlemsstater i dag, og for at give medlemsstaterne tid til at tilpasse sig disse krav, børAndre udsætninger af laks end udsætning og direkte udsætning bør imidlertid fortsat ikke vedblive at være tilladt i en overgangsperiode efter en periode på syv år efter denne forordnings ikrafttræden ti år, hvis produktionen af vildlaksesmolt ved udgangen af den periode er nået op på 80 % af den potentielle smoltproduktionskapacitet i en given flod . Hvis det mål ikke nås, kan andre udsætninger af laks end udsætning og direkte udsætning fortsætte i yderligere ti år, når den pågældende medlemsstat har analyseret og fjernet årsagerne til, at målet ikke blev nået. Udsætning af laks er muligvis obligatorisk i visse medlemsstater i dag, og det er derfor nødvendigt at give medlemsstaterne tid til at tilpasse sig disse krav. [Ændring 5]

(15) For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning overholdes, bør der vedtages specifikke kontrolforanstaltninger ud over de foranstaltninger, som er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (7).

(15a) For at nå frem til et bæredygtigt fiskeri bør tilliden og kommunikationsmetoderne mellem aktørerne forbedres. [Ændring 6]

(16) Et betydeligt antal kystfartøjer, der fisker efter laks, har en længde på under 10 m. Kravet om at føre en fiskerilogbog i artikel 14 og kravet om forhåndsmeddelelse i artikel 17 i forordning (EF) nr. 1224/2009 bør derfor udvides til at omfatte alle fartøjer erhvervsfiskerfartøjer og servicefartøjer . [Ændring 7]

(17) For at sikre, at laksefangster ikke fejlrapporteres som havørred og således unddrages en effektiv kontrol, er det nødvendigt at udvide forpligtelsen til at indsende forhåndsmeddelelser i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1224/2009 til også at omfatte alle fartøjer, der opbevarer havørred om bord.

(17a) Medlemsstaterne bør styrke kontrol- og forhåndsmeddelelsessystemerne for fritidsfartøjer, der benyttes til sportsfiskeri og andre former for fiskeri, for at sikre et enkelt og effektivt system og fremme bæredygtigt fiskeri. [Ændring 8]

(17b) Uanset artikel 14 i og bilag IV til Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 af 21. december 2005 om bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund gennem tekniske foranstaltninger (8) bør der fastsættes et mindstelandingsmål for både havørred (Salmo trutta) og laks (Salmo salar) i ICES-underområde 22-32. [Ændring 9]

(18) For at tilvejebringe bedre og mere videnskabelige data om laksebestanden bør elektrofiskeri tillades.

(19) De seneste videnskabelige udtalelser viser, at rekreativt havfiskeri fiskeri efter laks har en betydelig indvirkning på laksebestandene, selv om de tilgængelige data på dette område ikke er særlig præcise. Rekreativt fiskeri fra fartøjer, der opereres af virksomheder, der udbyder tjenester med henblik på at opnå en fortjeneste, kan potentielt tegne sig for en væsentlig del af fangsterne af østersølaks. For at sikre at den flerårige plan fungerer godt bør der derfor indføres en række særlige forvaltningsforanstaltninger med henblik på at kontrollere disse aktiviteter rekreative fiskeriaktiviteter . [Ændring 10]

(19a) For at gøre det endnu lettere at indberette data bør der tilskyndes og ydes støtte til etablering af internetbaserede indberetningssystemer i og mellem medlemsstaterne. Oplysningerne om de indberettede fangster bør være offentligt tilgængelige. Dog bør det ikke oplyses, hvilken specifik fiskeplads en fangst kommer fra, for ikke at tilskynde fiskere til at koncentrere deres fangstaktiviteter om denne specifikke fiskeplads. [Ændring 11]

(20) For at sikre en effektiv opfyldelse af målene i denne forordning og være i stand til at reagere hurtigt på ændringer af betingelserne for bestande bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår visse ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning, jf. artikel 6, 7, 11 og 25. Disse beføjelser bør omfatte muligheden for at regulere fiskeridødeligheden i havet, at ændre fortegnelsen over floder med vildlaks og visse tekniske oplysninger i bilagene til denne forordning og at vedtage foranstaltninger til beskyttelse af bestandene i Østersøområdets floder, hvis medlemsstaterne ikke vedtager foranstaltninger i henhold til den beføjelse, der henvises til i betragtning 9, eller hvis de anses for at være ineffektive.

(20a) Kommissionen bør sikre, at medlemsstaterne træffer de administrative eller strafferetlige foranstaltninger, der er nødvendige for at imødegå problemet med ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. [Ændring 12]

(21) Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(22) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af bestemmelserne om udsætning af laks i henhold til artikel 12 i denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (9) —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand

Ved denne forordning fastlægges en flerårig plan for bevarelse og forvaltning af laksebestanden i Østersøen (herefter »planen«).

Artikel 2

Anvendelsesområde

Planen finder anvendelse på erhvervsfiskeri og rekreativt fiskeri i Østersøen og i floder, der munder ud i Østersøen på medlemsstaternes område (herefter »de pågældende medlemsstater«). [Ændring 13]

b) rekreativt fiskeri efter laks i Østersøen, hvor fiskeriet udøves fra servicefartøjer til rekreativt fiskeri. [Ændring 14]

Artikel 3

Definitioner

1. Med henblik på denne forordning anvendes definitionerne i artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (10), artikel 2 i direktiv 2000/60/EF og artikel 4 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

2. Endvidere forstås ved:

a) »Østersøen«: ICES-underområde 22-32

b) »floder i Østersøområdet«: floder, der munder ud i Østersøen, på medlemsstaternes område

c) »laksebestanden i Østersøen«: alle laksebestande i Østersøen og i floderne i Østersøområdet, både vildlaks og opdrættet laks

d) »flod med vildlaks«: en flod med selvbærende vildlaksebestande uden eller med begrænset udsætning af opdrættet laks som anført i bilag I

e) »potentiel lakseflod«: en flod, der tidligere har haft en eller flere vildlaksebestande, og hvor der i øjeblikket ikke er nogen eller kun en begrænset naturlig reproduktion, og som har potentiale til genopretning af en selvbærende vildlaksebestand

f) »potentiel smoltproduktionskapacitet«: laksesmolts produktionskapacitet beregnet for hver enkelt flod på grundlag af relevante flokspecifikke parametre

g) »tekniske bevarelsesforanstaltninger«: foranstaltninger, der regulerer artssammensætningen og fangsternes størrelsessammensætning samt fiskeriets indvirkning på økosystemernes komponenter gennem fastsættelse af regler for anvendelse af fiskeredskaber og for deres struktur og begrænsning af adgangen til fiskeriområder

h) »udsætning«: udsætning af laksesmolt eller opdrættet laks i tidligere livsstadier i floder med vildlaks

ha) »rekreativt fiskeri«: uanset artikel 4, nr. 28, i forordning (EF) nr. 1224/2009, andre former for fiskeri end kommercielt fiskeri med anvendelse af enhver form for fiskerfartøjer og fiskeredskaber i kommercielt og ikkekommercielt øjemed [Ændring 15]

i) »direkte udsætning«: udsætning af laksesmolt eller opdrættet laks i tidligere livsstadier i potentielle laksefloder

j) »servicefartøj«: et fartøj, der opereres af et selskab, der udbyder tjenester, herunder tilvejebringelse af fiskeredskaber, transport og/eller vejledning med henblik på rekreativt fiskeri efter laks i Østersøen

k) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde østersølaks, som hvert år kan fiskes og landes af bestanden.

KAPITEL II

MÅLSÆTNINGER

Artikel 4

Målsætninger

Planen har til formål at sikre:

a) en bæredygtig udnyttelse af laksebestanden i Østersøen i overensstemmelse med princippet om maksimalt bæredygtigt udbytte

b) opretholdelsen af den genetiske integritet og mangfoldighed af laksebestanden i Østersøen.

KAPITEL III

MÅL

Artikel 5

Mål for vildlaksebestande i floder

1. I floder med vildlaks, hvor den potentielle smoltproduktionskapacitet er nået op på 50 % senest den … (11), skal produktionen af vildlaksesmolt nå op på 75 % 80 % af den potentielle smoltproduktionskapacitet i de enkelte floder senest den fem år … (12). [Ændring 16]

2. I floder med vildlaks, hvor den potentielle smoltproduktionskapacitet ikke er nået op på 50 % senest den … (13), skal produktionen af vildlaksesmolt nå op på 50 % af den potentielle smoltproduktionskapacitet i de enkelte floder senest den … (14) og nå op på 75 % 10 år 80 % senest den … (15). [Ændring 17]

3. 10 årEfter … (15) skal produktionen af vildlaksesmolt opretholdes på mindst 75 % 80 % af den potentielle smoltproduktionskapacitet i de enkelte floder med vildlaks. [Ændring 18]

4. De pågældende medlemsstater kan fastsætte strengere mål for de enkelte floder med vildlaks , f.eks. mål, der er baseret på antallet af tilbagevendende gydefisk . [Ændring 19]

De pågældende medlemsstater forelægger og offentliggør dataopgørelser over det antal hunlaks, der vender tilbage til deres floder. [Ændring 20]

KAPITEL IV

FANGSTREGLER

Artikel 6

Fastsættelse af TAC for flodfiskeri

1. Den årlige TAC for laksebestande i floder med vildlaks må ikke overstige et niveau, der svarer til den fiskeridødelighed, der er nævnt i stk. 2.

2. Fiskeridødeligheden for laksebestande i floder med vildlaks fastsættes af de enkelte medlemsstater i overensstemmelse med målene i artikel 5 og ekspertudtalelser fra STECF og ICES, og den revurderes jævnligt af disse organer, når der foreligger nye oplysninger, eller hvis flodens karakteristika har ændret sig. Medlemsstaterne tager i denne forbindelse højde for den potentielle smoltproduktionskapacitet, som ICES har beregnet for hver enkelt flod på grundlag af relevante flodspecifikke parametre, og den revurderes jævnligt af dette organ, når der foreligger nye oplysninger, eller hvis flodens karakteristika ændrer sig.

3. De pågældende medlemsstater offentliggør fiskeridødeligheden i floder med vildlaks og den tilsvarende TAC for laks på den offentligt tilgængelige del af deres officielle websted oprettet i overensstemmelse med artikel 114 i forordning (EF) nr. 1224/2009 senest den … (16) og ajourfører disse oplysninger hvert år.

4. Kommissionen vurderer hvert tredje år foreneligheden og effektiviteten af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet i henhold til denne artikel, i forhold til de målsætninger og mål, der er fastsat i artikel 4 og 5. [Ændring 21]

5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 26 for at fastsætte fiskeridødeligheden og/eller den tilsvarende TAC i floder med vildlaks og/eller lukke det pågældende fiskeri, hvis de berørte medlemsstater ikke offentliggør sådanne foranstaltninger i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3 inden udløbet af de fastsatte frister.

6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 26 for at fastsætte fiskeridødeligheden og/eller den tilsvarende TAC i floder med vildlaks og/eller lukke det pågældende fiskeri, hvis de af medlemsstaterne trufne foranstaltninger, efter en vurdering foretaget i henhold til stk. 4, skønnes ikke at være forenelige med de målsætninger og mål, der er fastsat i artikel 4 og 5, eller skønnes at væe utilstrækkelige for opfyldelsen af disse målsætninger og mål.

7. Formålet med de foranstaltninger, som Kommissionen træffer, er at sikre, at målsætningerne og målene fastsat i artikel 4 og 5 opfyldes. Efter Kommissionens vedtagelse af den delegerede retsakt ophører medlemsstaternes foranstaltninger med at gælde.

Artikel 7

Fastsættelse af TAC for havfiskeri

1. Den årlige TAC for laksebestande i havet må ikke overstige et niveau, der svarer til en fiskeridødelighed på 0,1.

2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 26 for at regulere den i stk. 1 nævnte fiskeridødelighed i havet, når der er klare tegn på, at betingelserne for bestandene har ændret sig, og/eller at den eksisterende fiskeridødelighed ikke er tilstrækkelig til at nå målsætningerne i artikel 4.

3. I tilfælde af pludselige sygdomsudbrud, kritisk lave overlevelsesrater for unglaks eller en uforudset udvikling træffer Rådet afgørelse om en TAC, der er lavere end den TAC, der svarer til den i stk. 1 nævnte fiskeridødelighed.

Artikel 8

Servicefartøjers Rekreativt fiskeris udnyttelse af den nationale kvote [Ændring 22]

Laks fanget i havet fra servicefartøjer til ved rekreativt fiskeri og laks fra rekreativt kyst- og flodfiskeri modregnes i den nationale kvote. [Ændring 23]

KAPITEL IVa

MINDSTEMÅL FOR LANDET LAKS OG HAVØRRED

Artikel 8a

Uanset artikel 14 i forordning (EF) nr. 2187/2005 bør mindstemålet for landet laks være 60 cm og mindstemålet for landet havørred være 50 cm i hvert af de i artikel 3, stk. 2, litra a), omhandlede ICES-underområder. [Ændring 26]

KAPITEL V

TEKNISKE BEVARELSESFORANSTALTNINGER

Artikel 9

Medlemsstaternes foranstaltninger til beskyttelse af svage flodlaksebestande

1. I floder med vildlaks, hvor den potentielle smoltproduktionskapacitet ikke er nået op på 50 % senest den … (17), skal de berørte medlemsstater fastsætte , bevare, og om nødvendigt forbedre eksisterende, nationale tekniske bevarelsesforanstaltninger senest to år efter denne forordnings ikrafttræden den … (18). [Ændring 24]

2. De tekniske bevarelsesforanstaltninger i stk. 1 baseres på flodspecifikke krav, således at de i tilstrækkelig grad kan bidrage til opfyldelsen af de målsætninger og mål, der er fastsat i artikel 4 og 5. Beslutningen om, hvor disse foranstaltninger skal iværksættes, baseres på de mest pålidelige tilgængelige oplysninger om laksens vandringsruter i havet.

Artikel 10

Foranstaltninger til beskyttelse af andre flodlaksebestande

Medlemsstaterne kan iværksætte nationale tekniske bevarelsesforanstaltninger for deres floder i Østersøområdet for at beskytte laksebestande i floder, der ikke er omfattet af artikel 9. Disse foranstaltninger skal medvirke til at nå målsætningerne og målene i artikel 4 og 5.

Kommissionen reviderer retningslinjerne for statsstøtte med henblik på at gøre det lettere for medlemsstaterne at yde kompensation for skader forvoldt af sæler og skarver. [Ændring 25]

Artikel 11

Kommissionens foranstaltninger

1. Kommissionen vurderer hvert tredje år foreneligheden og effektiviteten af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet i henhold til artikel 9 og 10, navnlig når floder med vildlaks løber gennem flere medlemsstater, i forhold til de målsætninger og mål, der er fastsat i artikel 4 og 5. [Ændring 27]

2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 26 for at fastsætte, hvilke tekniske foranstaltninger der er behov for, hvis de berørte medlemsstater ikke vedtager sådanne foranstaltninger i henhold til artikel 9 inden udløbet af den fastsatte frist, som løber fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.

3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 26 for at fastsætte, hvilke tekniske foranstaltninger der er behov for, hvis medlemsstaternes foranstaltninger, efter en vurdering foretaget i henhold til stk. 1, skønnes ikke at være forenelige med de målsætninger og mål, der er fastsat i artikel 4 og 5, eller skønnes utilstrækkelige for opfyldelsen af disse målsætninger og mål.

4. Formålet med de foranstaltninger, som Kommissionen træffer, er at sikre, at målsætningerne og målene fastsat i artikel 4 og 5 opfyldes. Efter Kommissionens vedtagelse af den delegerede retsakt ophører medlemsstaternes foranstaltninger med at gælde.

KAPITEL VI

UDSÆTNINGER

Artikel 12

Udsætning

1. Udsætning af laks må kun ske i floder med vildlaks. Antallet af udsatte smolt i de enkelte floder må ikke overstige flodens skønnede potentielle smoltproduktionskapacitet , når dette er nødvendigt for at forhindre udryddelse af den lokale bestand . [Ændring 28]

2. Udsætning skal ske på en måde, der beskytter den genetiske mangfoldighed af og variabilitet hos de forskellige laksebestande i floderne under hensyntagen til de eksisterende fiskesamfund i de pågældende floder og i tilstødende floder, samtidig med at effekten af udsætningen maksimeres. Smolt skal komme fra den nærmest mulige flod med vildlaks. [Ændring 29]

2a. Smolt til udsætning skal mærkes ved bortklipning af fedtfinnen. [Ændring 30]

3. Kommissionen kan fastsætte vedtager senest den … (19) gennemførelsesretsakter som fastlægger nærmere bestemmelser for anvendelsen af denne artikel i form af gennemførelsesbestemmelser vedtaget i overensstemmelse med. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 28, stk. 2. [Ændring 31]

Artikel 13

Direkte udsætning

Direkte udsætning i potentielle laksefloder kan kun ske, såfremt:

a) floden eller dens bifloder har vandveje med fri vandring, en passende vandkvalitet og et habitat med egnede reproduktions- og vækstbetingelser for laks [Ændring 32]

b) formålet med den direkte udsætning er at genoprette eller øge en bæredygtig selvbærende vildlaksebestand

c) der er fastlagt et program for overvågning og evaluering før og efter udsætningen

d) der er fastlagt passende og tilstrækkelige bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, der fremmer genopretningen af en selvbærende laksebestand i floden

da) udsætning skal ske på en måde, der beskytter den genetiske mangfoldighed af de forskellige laksebestande i floderne under hensyntagen til de eksisterende fiskesamfund i udsætningsfloder og i tilstødende floder, samtidig med at effekten af udsætningen maksimeres [Ændring 34]

db) smolt til udsætning skal mærkes ved bortklipning af fedtfinnen . [Ændring 35]

Princippet om, at forureneren betaler, skal være det ledende princip ved genopretning af vandveje. Direkte udsætning i henhold til stk. 1 anses også for en bevarelsesforanstaltning i henhold til artikel 38, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1198/2006. [Ændring 36]

Artikel 13a

Kønsmodne fisks og smolts oprindelse

Kønsmodne fisk og smolt skal om muligt stamme fra den samme flod med vildlaks, eller, hvis dette ikke er muligt, fra det nærmest mulige flodbækken med vildlaks. [Ændring 33]

Artikel 14

Overgangsperiode

Udsætninger af laks, der ikke sker i henhold til artikel 12 og 13, kan fortsætte indtil syv år efter denne forordnings ikrafttræden … (20) og skal evalueres omhyggeligt. Den gradvise udfasning skal ske flod for flod. Den skal administreres af medlemsstaternes lokale, regionale og/eller nationale organer, som også skal inddrage lokale aktører og gøre brug af deres kompetencer med hensyn til genoprettelse af levesteder og andre foranstaltninger. Juridisk bindende nationale beslutninger om anvendelsen af de økonomiske ressourcer, der i øjeblikket anvendes til udsætning, skal i stedet rettes mod at støtte fiskere, som risikerer at blive negativt påvirket af en udfasning . [Ændring 37]

KAPITEL VII

KONTROL OG HÅNDHÆVELSE

Artikel 15

Sammenhæng med forordning (EF) nr. 1224/2009

Kontrolforanstaltningerne i dette kapitel supplerer kontrolforanstaltningerne i forordning (EF) nr. 1224/2009, medmindre andet er fastsat i artiklerne i dette kapitel.

Desuden finder artikel 55, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1224/2009 samt artikel 64 og 65 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 af 8. april 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (21) tilsvarende anvendelse på alt rekreativt fiskeri efter laks i Østersøen. [Ændring 38]

Artikel 16

Logbøger

Uanset artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009 skal førere af EU-fiskerfartøjer af enhver længde, der er i besiddelse af en fiskeritilladelse for laks, og førere af servicefartøjer til rekreativt fiskeri og andre former for fiskeri føre en logbog over deres aktiviteter i henhold til bestemmelserne i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009. [Ændring 39]

Artikel 17

Forhåndsmeddelelser

Uanset den indledende sætning i artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1224/2009 meddeler førere af EU-fiskerfartøjer af enhver længde og af servicefartøjer , der opbevarer laks og/eller havørred om bord, straks efter afslutningen af fiskeriet flagmedlemsstatens kompetente myndighed de oplysninger, der er angivet i artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1224/2009. [Ændring 40]

Artikel 18

Tilladelser til særlige aktiviteter

1. Servicefartøjer til rekreativt fiskeri skal have en særlig tilladelse til at fiske efter laks, der udstedes i henhold til bilag II til denne forordning.

2. De pågældende medlemsstater opfører tilladelserne til særlige aktiviteter på fortegnelsen over fiskeritilladelser i den elektroniske database oprettet i henhold til artikel 116, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1224/2009. De registrerer desuden dataene om tilladelserne til særlige aktiviteter i det elektroniske valideringssystem, der henvises til i artikel 109 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 19

Fangstopgørelse Fangstopgørelser for rekreativt fiskeri [Ændring 41]

1. Føreren af servicefartøjet til For alle typer rekreativt fiskeri gælder, at der skal udfylde udfyldes en fangstopgørelse i henhold til bilag III og fremsende den en fangstrapport til den kompetente myndighed i servicefartøjets flagmedlemsstat flagmedlemsstaten den sidste dag i hver måned. [Ændring 42]

2. Senest den 15. i hver måned registrerer den pågældende medlemsstat oplysningerne i fangstopgørelserne for den forrige måned i deres elektroniske database oprettet i henhold til artikel 116, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1224/2009 og i det elektroniske valideringssystem, der henvises til i artikel 109 i forordning (EF) nr. 1224/2009. De elektroniske data og fangstopgørelserne opbevares i tre år.

Artikel 20

Inspektion af landinger

Medlemsstaterne verificerer nøjagtigheden af oplysningerne i fangstopgørelserne ved hjælp af inspektion af landinger. Disse inspektioner af landinger skal omfatte mindst 10 % 20 % af det samlede antal landinger. EU-Fiskerikontrolagenturet gennemfører effektive kontroller og tilskynder medlemsstaterne til at foretage mere fokuserede og målrettede inspektioner i områder, hvor der er mistanke om eller er blevet rapporteret om IUU-fiskeri. [Ændring 43]

Artikel 20a

Kontrol med rekreativt fiskeri

Kontrollen med det rekreative fiskeri i forbindelse med anvendelsen af denne forordning sker navnlig på grundlag af artikel 55 i forordning (EF) nr. 1224/2009 samt artikel 64 og 65 i forordning (EU) nr. 404/2011. [Ændring 44]

Artikel 21

Nationale kontrolhandlingsprogrammer

De nationale kontrolhandlingsprogrammer omhandlet i artikel 46 i forordning (EF) nr. 1224/2009 skal desuden som minimum sikre:

a) anvendelsen af tekniske bevarelsesforanstaltninger i henhold til kapitel V i denne forordning

b) overholdelsen af reglerne om kvoteudnyttelse, tilladelse til aktiviteter og servicefartøjernes indsendelse af fangstopgørelser og rekreativt fiskeri med alle typer fiskeredskaber [Ændring 45]

c) overvågningen af reglerne om udsætning og direkte udsætning.

KAPITEL VIII

DATAINDSAMLING

Artikel 22

Med henblik på indsamling af data kan den enkelte kohorte af unglaks i alle floder med vildlaks overvåges med elektrofiskeri inden smoltifikation.

Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter som fastlægger de nærmere betingelser for udøvelse af elektrofiskeri på grundlag af de seneste videnskabelige oplysninger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 28, stk. 2. [Ændring 46]

Artikel 22a

Kommissionen forelægger senest den … (22) Europa-Parlamentet og Rådet resultaterne af videnskabelige undersøgelser af rovdyrs, navnlig sælers og skarvers, indvirkning på laksebestanden i Østersøen. På grundlag af disse undersøgelsesresultater udarbejder Kommissionens en forvaltningsplan, der skal træde i kraft senest i 2016, for de rovdyrbestande, der indvirker på laksebestanden i Østersøen. [Ændring 47]

Artikel 22b

Senest den … (23) fremsender Kommissionen resultaterne af videnskabelige undersøgelser af udsmid og bifangster af laks fra al relevant fiskeri i Østersøen til Parlamentet og Rådet. [Ændring 48]

KAPITEL IV

OPFØLGNING

Artikel 23

Medlemsstaternes indberetning

1. De pågældende medlemsstater underretter Kommissionen om de tekniske bevarelsesforanstaltninger, der vedtages i henhold til kapitel V, og om deres opfyldelse af målene i artikel 5 i det tredje år efter denne forordnings ikrafttræden den … (24) og herefter hvert tredje år. [Ændring 49]

2. De pågældende medlemsstater underretter Kommissionen om gennemførelsen af denne forordning og om opfyldelsen af de mål, der er fastsat i artikel 5, i … (25) og herefter hvert sjette år tredje år . Medlemsstaternes rapport skal navnlig omfatte oplysninger om følgende:

[Ændring 50]

a) udviklingen af det nationale fiskeri, herunder fordelingen af fangster mellem åbne farvande, kystfarvande og floder og mellem erhvervsfiskere, virksomheder, der opererer servicefartøjer til rekreativt fiskeri, og andre fritidsfiskere

b) for hver flod med vildlaks, produktionen af unglaks og laksesmolt og det bedste tilgængelige skøn over den potentielle smoltproduktionskapacitet

c) for hver vildlaksebestand i floder, den tilgængelige genetiske information

d) udsætning og direkte udsætning af laks

e) gennemførelsen af det nationale kontrolhandlingsprogram omhandlet i artikel 46 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 24

Evaluering af planen

Kommissionen vurderer på grundlag af medlemsstaternes indberetning, jf. artikel 23 i denne forordning, og videnskabelig rådgivning forvaltningsforanstaltningernes indvirkning på laksebestanden i Østersøen og på fiskeriet efter denne bestand i året efter modtagelsen af medlemsstaternes rapporter.

KAPITEL X

ÆNDRINGER AF BILAG

Artikel 25

Ændringer af bilag

1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 26 for at ændre fortegnelsen over floder med vildlaks i bilag I med henblik på at ajourføre den med de nyeste videnskabelige oplysninger.

2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 26 for at ændre bilag II og III med henblik på at sikre en effektiv kontrol.

KAPITEL XI

PROCEDUREBESTEMMELSER

Artikel 26

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel anførte betingelser.

2. Beføjelsen til at vedtage de delegerede retsakter, jf. artikel 6, 7, 11 og 25, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode.

3. Den i artikel 6, 7, 11 og 25 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4. Så snart Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 6, 7, 11 og 25, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.

Artikel 27

Tilbagekaldelse af beføjelser

Har en medlemsstat medlemsstaterne ikke fastlagt eller offentliggjort foranstaltningerne i artikel 6 eller 11 inden for den fastsatte frist, eller er disse foranstaltninger utilstrækkelige og/eller ineffektive på grundlag af vurderingen i artikel 6, stk. 4, eller artikel 11, stk. 1, tilbagekalder Kommissionen den pågældende medlemsstats beføjelse som omhandlet i artikel 6 eller 11. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer den i den pågældende afgørelse anførte delegerede beføjelse til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på en senere heri fastsat dato. [Ændring 51]

Artikel 28

Udvalgsprocedure

1. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, nedsat ved artikel 30 i forordning (EF) nr. 2371/2002. Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

KAPITEL XII

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 29

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning anvendes fra den …

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i På Europa-Parlamentets vegne Formand På Rådet vegne Formand

(1) EUT C 68 af 6.3.2012, s. 47.

(2) Europa-Parlamentets holdning af 22.11.2012.

(3) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.

(4) EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.

(5) EFT L 179 af 23.6.1998, s. 1.

(6) EUT L 223 af 15.8.2006, s. 1.

(7) EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1.

(8) EUT L 349 af 31.12.2005, s. 1.

(9) EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

(10) EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

(11) Dato for denne forordnings ikrafttræden.

(12) Dato syv år efter denne forordnings ikrafttræden.

(13) Dato for denne forordnings ikrafttræden.

(14) Dato fem år efter denne forordnings ikrafttræden.

(15) Dato 12 år efter denne forordnings ikrafttræden.

(16) Dato et år efter denne forordnings ikrafttræden.

(17) Dato for denne forordnings ikrafttræden.

(18) Dato to år efter denne forordnings ikrafttræden.

(19) Dato tre år efter denne forordnings ikrafttræden.

(20) Dato ti år efter denne forordnings ikrafttræden.

(21) EUT L 112 af 30.4.2011, s. 1.

(22) Dato tre år efter denne forordnings ikrafttræden.

(23) Dato tre år efter denne forordnings ikrafttræden.

(24) Dato et år efter denne forordnings ikrafttræden.

(25) EUT: Indsæt venligst året tre år efter denne forordnings ikrafttræden.

BILAG I Floder med vildlaks i østersøen Finland — Simojoki Finland/Sverige — Tornionjoki/Torneälven Sverige — Kalixälven, Råneälven, Piteälven, Åbyälven, Byskeälven, Rickleån, Sävarån, Ume/Vindelälven, Öreälven, Lögdeälven, Emån, Mörrumsån, Ljungan Estland — Pärnu, Kunda, Keila, Vasalemma Letland — Salaca, Vitrupe, Peterupe, Irbe, Uzava, Saka Letland/Litauen — Barta/Bartuva Litauen — Vandløbsoplandet Nemunas (Zeimena)

BILAG II MINIMUMSOPLYSNINGER TIL TILLADELSER TIL SÆRLIGE AKTIVITETER 1. FARTØJSDATA Fartøjets navn (1) Flagstat Registreringshavn (navn og national kode) Udvendig mærkning Internationalt radiokaldesignal (IRCS (2)) 2. TILLADELSESINDEHAVER, FARTØJSEJER OG FARTØJSFØRER (3) Den fysiske eller juridiske persons navn og adresse 3. FARTØJETS KARAKTERISTIKA Maskineffekt (kW) (4) Tonnage (GT) Længde overalt 4. FISKERIBETINGELSER 1. Udstedelsesdato 2. Gyldighedsperiode 3. Betingelser for tilladelsen, herunder i givet fald vedrørende arter, områder og fiskeredskaber (1) For navngivne fartøjer. (2) For fartøjer, der skal have et IRCS. (3) Angives for hver relevant person. (4) Jf. Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 (EFT L 274 af 25.9.1986, s. 1).