Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 93/74/EØF om foder med særlige ernæringsformål og om ændring af direktiv 74/63/EØF, 79/373/EØF og 82/471/EØF« () (98/C 129/12)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 6. november 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Kenneth J. Gardner til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. februar 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 352. plenarforsamling af 25. og 26. februar 1998, mødet den 25. februar 1998, med 76 stemmer for, 5 imod og 6 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Generelle bemærkninger

(i) Med det foreliggende forslag indføres en ny kategori »fodertilskud« i fællesskabslovgivningen. Det drejer sig om koncentrerede blandinger af mikromineraler, vitaminer osv., der gives som tilskud til andet foder. Denne kategori vil komme til at indgå i den omfattende eksisterende EU-lovgivning på området, der allerede inkluderer:

- Foderblandinger.

- Tilskudsfoder.

- Forblandet foder.

- Foder med særlige ernæringsformål.

(ii) Fodertilskud er meget populære produkter i medlemsstaterne. I nogle medlemsstater er de tilladt særskilt, fx ANSA-produkter i Frankrig (Apports Nutritionnels Spécifiques d'Adaptation). Andre medlemsstater har ingen særskilt lovgivning, men de pågældende produkter ser ud til at være indpasset i de kategorier, der opereres med i den nationale fortolkning af eksisterende direktiver.

(iii) ØSU er derfor ikke helt overbevist om, at der er behov for den nye kategori på EU-plan. Hvis den indføres, vil hele systemet blive endnu mere indviklet. Det trænger i forvejen til at blive gjort mere gennemsigtigt. En kodificering ville være et første skridt i den retning.

(iv) Nærværende udtalelse afgives med forbehold af ovennævnte bemærkninger og nedenstående afsnit.

1.1. Retsgrundlag

1.1.1. Kommissionen har fremsat sit forslag under henvisning til artikel 100 A i traktaten (det indre marked), omend retsgrundlaget for denne type lovgivning normalt er artikel 43 (landbrug), da det drejer sig om produktion og salg af Bilag II-produkter. Rådets juridiske tjeneste har bekræftet, at artikel 43 er det rigtige grundlag (udtalelse 11180/97, 10. oktober 1997).

1.1.2. ØSU forstår Kommissionens begrundelse for at anvende artikel 100 A som retsgrundlag, men påpeger, at de samme hensyn skal tilgodeses i henhold til artikel 43.

1.1.3. For at undgå den langsommelige og besværlige procedure, der i dag følger af artikel 100 A, foreslås derfor anvendelse af artikel 43, der i forvejen bruges som retsgrundlag for alle landbrugsspørgsmål. Valg af retsgrundlag må tages op til fornyet overvejelse, når den nye artikel 129 i Amsterdam-traktaten er på plads.

1.2. Definitioner

1.2.1. Det fremgår ikke klart af definitionerne, hvilke eksisterende og fremtidige produkter, der er dækket af direktivet, og hvorledes der skal sondres mellem foder med særlige ernæringsformål, fodertilskud, forblandet foder og andre foderblandinger. Det er yderst vigtigt at sikre, at der ikke er nogen produkter, der bliver ulovlige som følge af det foreliggende forslag. Det er ligeledes vigtigt pga. sammenhængen mellem dette forslag og den nuværende og fremtidige lovgivning om tilsætningsstoffer. Også her kan der risikere at opstå et juridisk tomrum, hvis ikke alle produkter er dækket på tilfredsstillende vis.

1.2.2. En liste over eksempler på »fodertilskud« ville være af stor værdi og bør indgå i ethvert direktiv. Bilag A indeholder en sådan liste, som er taget fra gældende praksis i kun en medlemsstat.

1.2.3. Desværre findes der ikke en liste for hele EU, og Kommissionen bør derfor udarbejde en sådan.

2. Detaljerede bemærkninger

2.1. Artikel 2

2.1.1. Udtrykket »midlertidige« er for vagt for et retsinstrument og bør udgå.

2.1.1.1. Ved »midlertidige« forstår Kommissionen nogle få dage og højst en uge. Der er imidlertid mange anvendelsesformål i dag, hvor det af hensyn til effektiviteten er nødvendigt at yde tilskud i ugevis eller i flere måneder, fx ved anvendelse af sporelementtilskud i de tilfælde, hvor kvæg græsser på næringsstoffattige jorder. Ligeledes kan fravænning eller »træning« til og restitution efter en belastning kræve anvendelse af tilskud i flere uger. Eksempelvis strækker væddeløbshestes træning og væddeløb sig over en seksmånedersperiode.

2.1.1.2. Følgende udtryk kræver nærmere definition.

2.1.1.2.1. »særlige opdræts- eller levebetingelser«.

Kommissionen tænker her på dyr, hvis fysiologi eller metabolisme er forstyrret såsom kyllinger, der har fået hedeslag. Mange tilskudsprodukter gives imidlertid til normalt sunde dyr, hvis ernæringstilstand vil blive bragt i fare uden indtagelse af tilskud.

2.1.1.2.2. Udtrykket »særlige ernæringsformål« i 1 (e) lader til at være det samme som i 1 (d). (O.a.: i den engelske version anvendes »particular« i 1 (e) og »specific« i 1 (d) for »særlige«). Der bør anvendes samme udtryk hele vejen igennem. Udtrykket »periodisk« og »midlertidigt« anvendes to gange uden angivelse af, hvilket tidsrum der er tale om.

2.2. Artikel 4

Antibiotikum, coccidiostat og anden medicin må udtrykkeligt holdes ude fra fodertilskud.

2.3. Artikel 7

Mange steder i denne artikel sondres der tilsyneladende ikke mellem »oplysninger« og »påstande«.

2.3.1. Første led i artikel 7, stk. 5, skal formodentlig lyde således:

»- ikke angiver forekomsten eller indholdet af andre analytiske bestanddele end dem, hvis angivelse er fastsat i nr. 1 litra d).«

2.3.2. Den nuværende formulering vil være til hinder for forbrugeroplysning om produktets analytiske bestanddele. Lignende ændringer er påkrævet andre steder.

2.3.3. Artikel 7, stk. 5, tredje led

2.3.3.1. Dette led bør præciseres og affattes således: »ikke henviser til egenskaber i form af forebyggelse, behandling eller helbredelse af anden sygdom end defineret i artikel 6, stk. 3, dog ...«

2.4. Artikel 9

Her foreslås der udarbejdelse af dossierer for ikke blot de nye fodertilskudsprodukter, men også for foder med særlige ernæringsformål. Sidstnævnte produkt har siden 1993 været omfattet af et EF-direktiv, som ikke kræver noget dossier. I begrundelsen til direktivforslaget gives der desværre ingen forklaring på dette spørgsmål.

2.4.1. I denne sammenhæng er udtrykket »dossier« vildledende, da det normalt dækker over den meget udførlige begrundelse, der kræves i forbindelse med pharmaceutiske produkter eller nye tilsætningsstoffer.

2.4.2. Udtrykket »dossier« bør ændres til »de oplysninger, der er anført i Bilag A og B med passende videnskabelig begrundelse«. Det er de samme oplysninger, som for øjeblikket kræves for diætetiske levnedsmidler.

2.5. Artikel 3 (sidst i forslaget)

2.5.1. Den anførte frist er fuldstændig urealistisk, især med det retsgrundlag, Kommissionen foreslår. Den bør ændres til:

2.6. Konsekvensvurdering

2.6.1. En sådan vurdering mangler. Konsekvenserne for landbrugsbedrifter og andre SMV'er burde have været undersøgt og anført i dokumentet.

Bruxelles, den 25. februar 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 298 af 30.9.1997, s. 10.

BILAG A til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

>TABELPOSITION>