Nr. C 83/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 2. 4. 80 
under  henvisning  til forhandlingerne  på Udvalgets 
174. plenarforsamling  den 12. og 13. december  1979, 
mødet  den 12. december  1979  — 
énstemmigt 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Udvalget  godkender  Kommissionens  forslag  under 
forbehold  af følgende  bemærkninger. 
1. Udvalget  henleder  opmærksomheden  på, at det 
er nødvendigt  at sikre,  at de her af Kommissionen 
foreslåede  ændringer  til direktiv  77/93/EØF  ikke 
bliver  et middel  til at forsinke  gennemførelsen  af de bestemmelser,  som  medlemsstaterne  allerede  er ble-
vet enige  om at gennemføre  hurtigt. 
2. Afdelingen  finder  det  strengt  nødvendigt,  at 
EF-bestemmelserne  om harmonisering  af de natio-
nale lovgivninger  på dette  område  sættes  i kraft  hur-
tigst muligt  og på ensartet  måde  over  hele  Fælles-
skabet. 
3. I særdeleshed  til punkt  9 under  artikel  1 i det 
foreliggende  forslag  angående  en ændring  af artikel 
14, stk. 3, i direktiv  77/93/EØF  bemærker  Udvalget, 
at de af Kommissionen  foreslåede  undtagelser  er ret 
upræcise. 
Udvalget  mener,  at det omhyggeligt  må påses,  at 
eventuelle  undtagelser  er behørigt  begrundede  og til 
stadighed  begrænses  mest  muligt. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 12. december  1979. 
Raffaele  VANNI 
Formand  for 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
Udtalelse  om »Det  europæiske  Fællesskabs  handlingsprogram  på forbrugerområdet« 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 218 af 30. august  1979  s. 3. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 10. juli 1979  i medfør  af artikel  198 i Traktaten  om oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 174.  plenarforsamling,  holdt  i 
Bruxelles  den 12. og 13. december  1979,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  arti-
kel 198, under  henvisning  til anmodning  af 10. juli 1979  fra 
Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  om Udval-
gets udtalelse, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af Udvalgets 
præsidium  den  17. juli 1979  om at pålægge  Afdelin-
2. 4. 80 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 83/25 
gen for miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug 
at udarbejde  udtalelse  og beretning  om udkastet, 
under  henvisning  til beretning  aflagt  af ordføreren, 
hr. Hilkens, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelin-
gen for miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug 
på mødet  den 27. november  1979 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  174. 
plenarforsamling,  den  12.  og 13.  december  1979, 
mødet  den 13. december  1979  — 
med flertal,  idet  12 stemte  imod  og 14 undlod  at 
stemme række  områder  er nødvendigt  med  bindende 
bestemmelser,  direktiver,  forordninger  og beslutnin-
ger. Medlemsstaterne  må i henhold  til deres  egne 
retssystemer  og i samråd  med  Kommissionen  om 
nødvendigt  omsætte  disse  i nationale  bestemmelser. 
1.6. Udvalget  konstaterer  med  tilfredshed,  at 
EF-Kommissionen,  foreløbig  på  eksperimental 
basis,  på EF-plan  søger  at få en dialog  i gang  mel-
lem repræsentanter  for forbrugerne  på den  ene  side 
og repræsentanter  for producenterne  og distributi-
onssektoren  på den anden.  En sådan  dialog  bør dog 
ikke være  begrænset  til private  virksomheder  og for-
brugerorganisationer;  der bør også  finde  forhandlin-
ger sted  mellem  forbrugerorganisationer  og offent-
lige institutioner  og staten  på områder,  hvor  forbru-
geraspekter  er inde  i billedet. 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
I. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Målsætningen  for  forbrugerpolitikken  består 
ifølge  Udvalget  i tilvejebringelsen  af betingelserne 
for en kvalitativ  velfærdsudvikling.  Forbrugerpoli-
tikken  må betragtes  som  et væsentligt  led i den sam-
lede sociale  og økonomiske  politik. 
1.2. Udvalget  konstaterer  med  tilfredshed,  at der i 
udkastet  til Det  europæiske  Fællesskabs  handlings-
program  på  forbrugerområdet  anvendes  samme 
definition  af forbrugerpolitikken. 
1.3. Udvalget  anerkender  begrundelserne  for det 
nødvendige  i et 2. handlingsprogram  på forbruger-
området.  Med  hensyn  til indholdet  af et sådant 
program  må dette  afstemmes  efter  de seneste  udvik-
lingstendenser  på  det  økonomiske  og  sociale 
område,  hvorved  nødvendigheden  af en større  for-
brugsselektivitet  er det vigtigste  aspekt.  Endvidere 
må de dele  af det første  program,  som  endnu  ikke  er 
gennemført,  optages  i det 2. program.  Samtidig  bør 
det undersøges,  hvor  vidt  allerede  iværksatte  foran-
staltninger  opfylder  det tilstræbte  mål. 
1.4. Udvalget  konstaterer,  at der i programudkastet 
ganske  vist  bebudes  mange  forskellige  aktioner  til 
fordel  for  forbrugerne,  men  at disse  på mange 
delområder  af hensyn  til den  ønskede  fleksibilitet 
ikke indeholder  konkrete  forslag  til en egnet  politik. 
Udvalget  ser gerne,  at de foreslåede  undersøgelser 
omsættes  i konkrete  skridt  hen  imod  en forbruger-
politik. 
1.5. Udvalget  er enig  med  Kommissionen  i, at det 
for gennemførelsen  af forbrugerpolitikken  på en Hvor  vidt  en sådan  dialog  kan føre  til effektive  afta-
ler mellem  erhvervslivet  og forbrugerorganisatio-
nerne,  er et spørgsmål,  som  bør  undersøges  nær-
mere.  Det  drejer  sig i den  forbindelse  navnlig  om, 
hvor  vidt  der kan  udformes  et effektivt  instrument, 
som er anvendeligt  for begge  parter.  Det  økonomi-
ske og sociale  Udvalg  ville  i en studie  kunne  fast-
lægge  de generelle  rammer,  der er ønskelige  for en 
sådan  kodeks. 
1.7. Udvalget  bifalder,  at forbrugerpolitikken  ikke 
kun skal  dreje  sig om priser  på varer  og tjenester, 
men at også  kvaliteten  af disse  varer  og tjenester  vil 
være  et vigtigt  punkt. 
I den  forbindelse  er en kvalitetsinformering  samt 
bedre  kontrol  med  opfyldelsen  af de eksisterende 
kvalitetsbestemmelser,  således  som  det er anført  i 
programmet,  af stor  betydning.  Man  bør  efter 
Udvalgets  mening  tilføje,  at der må udformes  kvali-
tetsbestemmelser  på områder,  hvor  dette  er påkræ-
vet ud fra et forbrugerbeskyttelsessynspunkt. 
1.8. I udkastet  lægges  der vægt  på en politik  som 
sigter  mod  at skabe  de fornødne  forudsætninger  for, 
at forbrugeren  kan operere  optimalt  i markedsmeka-
nismen  som  ligevægtfaktor.  Udvalget  er enig  heri, 
men vil samtidig  påpege,  at en stor  og stadig  vok-
sende  andel  af forbruget  dækkes  gennem  kollektive 
eller halvkollektive  goder.  Her  spiller  markedsmeka-
nismen  ingen  eller  en langt  ringere  rolle,  og den kan 
heller  ikke  spille  nogen;  men  da der stadig  er store 
forbrugerinteresser  involveret,  må  der  søges  pas-
sende  midler  til varetagelse  af disse.  Udvalget  tæn-
ker i denne  forbindelse  ikke  blot  på offentlige  virk-
somheder  (f.eks.  post-,  telegraf-  og telefonvæsen  og 
Nr. C 83/26 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 2. 4. 80 
jernbaner),  men  også  f.eks.  på undervisning,  sund-
hedsvæsen  og miljø. 
1.9. Udvalget  erkender,  at en effektiv  anvendelse 
af konkurrencereglerne  i EØF-traktaten  er vigtig  for 
forbrugerne.  Skal  forbrugerne  have  maksimalt 
udbytte  heraf,  er det nødvendigt,  at systemet  med 
effektiv  konkurrence  ledsages  af foranstaltninger 
vedrørende  standardisering,  pris-  og kvalitetsoplys-
ninger  for varer  og tjenesteydelser  samt  informering 
og undervisning  af forbrugerne. 
1.10. Efter  Udvalgets  mening  gås der i programud-
kastet  i for høj grad  ud fra,  at de forskellige  proble-
mer er ens for alle forbrugere.  Udvalget  henstiller,  at 
der forskes  i en differentiering  af behovstilfredsstil-
lelsen  hos de forskellige  forbrugergrupper  samt  for-
brugernes  stilling  i økonomisk  ugunstigt  stillede 
regioner,  og at man  drager  de fornødne  konsekven-
ser af resultaterne  for den politik,  der skal  føres. 
1.11.  Med  hensyn  til harmoniseringsniveauet  for 
de specifikke  foranstaltninger  inden  for forbruger-
politikken,  tilslutter  Udvalget  sig  det  der  siges 
herom  i en studie,  som  Udvalget  har udarbejdet. 
Ved harmonisering  af lovgivning,  som  indeholder 
vigtige  forbrugeraspekter,  skulle  man,  samtidig  med 
at national  retspraksis  respekteres,  kunne  gå ud fra 
lovgivningen  i det land,  som  yder  den bedste  forbru-
gerbeskyttelse,  og i EF-lovgivningen  bør der så vidt 
muligt  tages  hensyn  til de nyeste  opfattelser  på det 
pågældende  område. 
11. Særlige  bemærkninger 
2.1. Udvalget  kan  tilslutte  sig de principper,  der 
ligger  til grund  for de forskellige  områder  af EF's 
forbrugerpolitik. 
2.2. Sundhed  og sikkerhed 
2.2.1.  Udvalget  konstaterer,  at Kommissionen  ved 
iværksættelse  af foranstaltninger  på området  sikker-
hed og sundhed  agter  at hente  støtte  fra den  mest 
pålidelige  og avancerede  videnskabelige  og tekniske 
sagkundskab  (afsnit  22 i programudkastet). 
Udvalget  anmoder  kraftigt  om,  at man  ikke  alene 
ved harmoniseringen  af lovgivningen  baserer  sig på 
de seneste  opfattelser  på det område,  men  efterprø-ver, om de allerede  iværksatte  direktiver  harmonerer 
med dette  kriterium,  og hvor  det er åbenbart  nød-
vendigt,  reviderer  dem  i overensstemmelse  hermed. 
2.2.2.  Udvalget  ser gerne,  at spørgsmålet  vedrø-
rende  reklame  for farmaceutiske  produkter  tildeles 
en så høj prioritet,  at der snarest  muligt  fremlægges 
et forslag  derom. 
2.2.3.  Programmet  bør suppleres  med  spørgsmålet. 
om forbrugeraspekterne  ved lægelig  sundhedstjene-
ste (såvel  sundhedsydelserne  som  de dermed  for-
bundne  omkostninger).  Der  bør herunder  foretages 
en nærmere  analyse  af årsagerne  til prisforskelle  på 
samme  lægemidler  i forskellige  lande  og af årsa-
gerne  til medicinforbrugets  omfang.  Samtidig  må 
der tilstræbes  en fortsat  harmonisering  af de forskel-
lige nationale  regler  og forskrifter  for udlevering  af 
lægemidler. 
2.2.4.  I programmet  bør  det desuden  indgå  som 
noget  vigtigt,  at Kommissionen  snarest  muligt  fore-
lægger  Rådet  egnede  forslag,  bl.a.  på reklameområ-
det, vedrørende  produkter,  som  har skadelige  konse-
kvenser  for forbrugerne. 
2.2.5.  Udvalget  noterer  sig med  glæde,  at det  i 
pkt. 26 foreslås  at indføre  et system  for  hurtig 
udveksling  af oplysninger  om farlige  produkter. 
Udvalget  ser gerne,  at det anførte  forslag  sikrer,  at 
udvekslingen  omfatter  alle  relevante  oplysninger, 
samt  at forslaget  desuden  omfatter  en procedure, 
der sikrer,  at de farlige  produkter  trækkes  tilbage  fra 
markedet. 
2.3. Forbrugernes  økonomiske  interesser 
2.3.1.  Efter  Udvalgets  mening  er det — af hensyn 
til beskyttelsen  af forbrugeren  på markedet  — 
ønskeligt,  at der  på området  for handelssædvaner 
foretages  en harmonisering  på EF-plan,  hvor  den 
bestemmelse,  som  set ud fra et forbrugersynspunkt 
er den  mest  avancerede,  skal  tages  som  rettesnor. 
Regler  vedrørende  urimelige  kontraktvilkår  passer 
også ind i denne  ramme.  Udvalget  kan ikke  bifalde, 
at punktet  salg  med  tilgift  lades  ude af betragtning. 
2.3.2.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at en forsvar-
lig behandling  af kvalitetsaspekterne  ved varerne  og 
tjenesterne  kræver,  at kvalitets-/prisrelationen  gives 
en central  plads. 
2. 4. 80 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 83/27 
Udvalget  glæder  sig over,  at Kommissionens  under-
søgelser  vedrørende  priser  og distributionsstruktur 
indgår  som  en underdel  af programmet. 
Udvalget  gør opmærksom  på, at tilvejebringelse  af 
de nødvendige  data  gør det påkrævet  at udvikle  et 
effektivt  instrumentarium. 
Resultaterne  af prisundersøgelserne  må offentliggø-
res. De må tjene  som  grundlag  for den  politik,  der 
skal føres  i den  henseende.  En rådgivende  komité, 
hvor  de berørte  parter  — herunder  forbrugerne  — er 
repræsenteret,  må rådgive  Kommissionen  herom. 
2.3.3.  Udvalget  anmoder  Kommissionen  om  at 
vedtage  foranstaltninger  til en mere  systematisk  ind-
dragelse  af »forbruger«  — aspekterne  i den  fælles' 
landbrugspolitik  for dermed  at tilskynde  til at forbe-
dre levnedsmidlers  kvalitet  samt  mindske  hushold-
ningernes  udgifter  til fødevarer. 
2.3.4.  Efter  Udvalgets  mening  må den  i program-
met anførte  definition  af  forbrugerpolitikken 
omsættes  i mere  konkrete  programpunkter.  Ved 
udformningen  af erhvervs-  og innovationspolitikken 
bør de forbrugermålsætninger,  der vedrører  livskva-
liteten,  gives  en central  plads.  I denne  forbindelse 
vil Udvalget  påpege  det nødvendige  i, at dér tages 
tilstrækkelig  hensyn  til de forbrugermæssige  konse-
kvenser  af en politik,  som  tager  kraftigt  sigte  på at 
indføre  fornyelser  i produktionsprocesserne  og 
udvikle  nye  produkter  og nye  former  for distribu-
tion.  Her  bør der også  tages  hensyn  til miljøaspek-
tet. 
2.3.5.  Udvalget  finder  det prisværdigt,  at tjenestey-
delsessektoren  indtager  en fremskudt  plads  i det 2. 
forbrugerprogram. 
1 den  forbindelse  må der  efter  Udvalgets  mening 
også  arbejdes  henimod  en forbedring  af forbruge-
rens stilling  for så vidt  angår  offentlige  og halvof-
fentlige  tjenesteydelser. 
2.4. Forbrugernes  retsstilling 
2.4.1.  Udvalget  ser gerne,  at man  i tilslutning  til en 
studie,  som  Udvalget  for nylig  har udarbejdet  her-
over,  lader  forgrugerprogrammet  omfatte  følgende 
punkter  vedrørende  forbrugernes  retsbeskyttelse: 
a) stimulering  og koordinering  af foranstaltninger, 
som sigter  mod  forbrugeroplysning  og -undervis-
ning på det juridiske  område; b) stimulering  og  oprettelse  af forbrugerrådgiv-
ningscentre  og centre  for juridisk  rådgivning; 
c) incitamenter  til oprettelse  af mæglingsinstanser 
og ankenævn; 
d) forslag  til direktiv  om en forenkling  af retsproce-
duren  må hvile  på følgende  principper: 
— proceduren  skal  være  enkel  og ikke  forbundet 
med unødige  formaliteter, 
— forbrugeren  bør ikke  være  forpligtet  til at lade 
1 sig  repræsentere  af en advokat, 
— sagen  skal  kunne  behandles  mundtligt, 
— domstolene  bør have  et større  spillerum  hvad 
angår  den måde,  hvorpå  proceduren  afvikles, 
— selve  procedureomkostningerne  bør  være 
meget  ringe, 
— store  omkostninger  til ekspertundersøgelser 
bør undgås, 
— der må træffes  foranstaltninger,  som  sikrer,  at 
trufne  beslutninger  faktisk  føres  ud i livet; 
e) udarbejdelse  af et forslag  til gruppeaktion  og 
aktion  af almen  interesse.  Et forslag  til direktiv 
herom  må bl.a.  baseres  på følgende  punkter: 
— det generelle  princip,  at forbrugerrepræsen-
tantorganisationerne  og instanser,  som  vareta-
ger forbrugerinteresser,  har ret til at forsvare 
forbrugernes  rettigheder  i retssager, 
— de krav  disse  organisationer  har ret til at frem-
sætte, 
— udformning  af de kriterier,  som  disse  organi-
sationer  skal  opfylde  for at komme  i betragt-
ning  ved indrømmelse  af disse  rettigheder. 
2.5. Forbrugeroplysning  og -undervisning 
2.5.1.  Hvad  angår  forbrugerundervisning,  finder 
Udvalget  det ønskeligt,  at forbrugerbegrebet  opfat-
tes i dets  brede  bétydning.  Det  centrale  spørgsmål 
må i den sammenhæng  være,  hvorledes  forbrugeren 
i den  aktuelle  og fremtidige,  økonomiske  og sam-
fundsmæssige  situation  kan  nå op på det  højest 
mulige  trivselsniveau. 
2.5.2  Udvalget  peger  på, at det måske  ville  være 
formålstjenligt,  at EF-Kommissionen  tog  initiativ 
Nr. C 83/28 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 2. 4. 80 
til, at der  kunne  finde  en udveksling  sted  af de 
undervisningsprogrammer,  der findes  på området. 
2.5.3.  Det  er Udvalgets  opfattelse,  at forbrugerop-
lysning  er af stor  vigtighed  på baggrund  af de nye 
tendenser  henimod  et mere  selektivt  forbrug. 
Der må sørges  for, at denne  oplysning  er tilpasset  de 
forskellige  grupper  og forbrugere,  og at der  tages 
særligt  hensyn  til svagt  stillede  forbrugergrupper  (de 
ældre,  handicappede  osv.). 
2.5.4.  Ud  fra et forbrugeroplysningssynspunkt  må 
der efter  Udvalgets  mening  lægges  stor  vægt  på en 
ordning  med  informativ  etikettering,  som  forbru-
gerne  kan forstå. 
Udvalget  konstaterer,  at en ordning  med  frivillig 
mærkning  er blevet  udformet  i visse  EF-Iande,  mens 
andre  lande  har indført  en lovgivning  på området 
eller har en sådan  under  udarbejdelse. 
Udvalget  bifalder  Kommissionens  initiativ  om  at 
gennemføre  en intensivering  og forbedring  af for-
brugeroplysningen  på etiketteringsområdet.  I mange 
tilfælde  vil man  ikke  komme  uden  om en lovgivning 
på området. 
2.6. Forbrugérrepræsentation 
2.6.1.  Af  forbrugerbegrebet,  som  dette  fremtræder  i 
det 2. forbrugerprogram,  og som  tidligere  har fundet 
tilslutning  i udtalelser  og studier  afgivet  af Det  øko-
nomiske  og sociale  Udvalg,  følger  det naturligt,  at 
forbrugeren  berøres  af mange  bestanddele  i den 
sociale  og økonomiske  proces,  og at forbrugerrepræ-
sentanter  må inddrages  i de samråd,  som  i denne 
forbindelse  finder  sted  på forskellige  niveauer  i sam-
fundet. Udvalget  kan  derfor  tilslutte  sig Kommissionens 
forslag,  som  tager  sigte  på at finde  en bedre  instituti-
onel ramme  herfor. 
Udvalget  understreger  det nødvendige  i, at der sik-
res forbrugermedindflydelse  på de beslutninger,  som 
træffes  i forvaltningen  for offentlige  varer  og tjene-
steydelser. 
2.6.2.  Udvalget  er bekendt  med  bestemmelserne 
for den  rådgivende  forbrugerkomité,  men  insisterer 
dog på, at man  som  led i en forbedring  af forbruge-
rens medindflydelse  påny  ser nærmere  på denne 
komités  rolle.  Udvalget  påpeger  navnlig  det vigtige  i 
en større  offentlighed  omkring  de udtalelser,  som 
denne  forbrugerkomité  afgiver,  ligesom  dennes 
sekretariat  under  Kommissionens  tilsyn  må  have 
større  grad  af uafhængighed. 
2.7. Udkastet  til resolution 
Udvalget  ser gerne,  at udkastet  til Rådets  resolution 
suppleres  med  følgende  punkter: 
a) godkendelse  af de supplerende  forslag,  som  Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  har fremlagt, 
b) Kommissionen  påtager  sig at fremsætte  forslag 
inden  for rammerne  af programmet  så tidligt,  at 
de rådgivende  instanser,  herunder  Det  økonomi-
ske og sociale  Udvalg,  indrømmes  den  fornødne 
tid til at afgive  udtalelse,  og således  at Rådet  kan 
tage stilling  til disse  inden  for den fastsatte  tids-
frist på fem  år, 
c) Rådet  overholder  ligeledes  den  i programmet 
fastsatte  tidsfrist. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 13. december  1979. 
Raffaele  VAN  NI 
Formand  for 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg