DA Den Europæiske Unions Tidende C 347/34

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den fremtidige strategi for EU's mejerisektor for perioden 2010-2015 og derefter

(initiativudtalelse)

(2010/C 347/05)

Ordfører: Frank ALLEN

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 16. juli 2009 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

Den fremtidige strategi for EU's mejerisektor for perioden 2010-2015 og derefter.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 28. januar 2010.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 460. plenarforsamling den 17.-18. februar 2010, mødet den 17. februar, følgende udtalelse med 152 stemmer for, 6. imod og 6 hverken for eller imod.

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 Med sin rolle som leverandør af sunde mælkeprodukter af høj kvalitet til EU's borgere har EU's mejerisektor langsigtet strategisk betydning. EU bør aldrig gøre sig afhængig af mælkeforsyningskilder i tredjelande. EU skal fortsat opretholde de højeste normer for dyrevelfærd, hygiejne, sporbarhed, dyremedicin, miljøbeskyttelse og bæredygtig produktion.

1.2 Landmændene vil blive ved med at producere mælk af god kvalitet, hvis det er rentabelt for dem. Mælkeproduktionen i EU vil gå tilbage og blive indstillet helt i visse områder, medmindre priserne bliver stabiliseret på et niveau, der er rentabelt. Der skal rettes speciel opmærksomhed mod de ugunstigt stillede områder. Mælkeproducenter skal også have finansiel kompensation for de samfundsmæssige opgaver, de løser som led i det multifunktionelle landbrug som f.eks. pleje og udvikling af landskabet, biodiversiteten, det naturlige habitat samt kunst og kultur i landdistrikterne. I de nye medlemsstater bør man overveje muligheden for en ordning med koblede direkte betalinger til mælkeproducenterne.

1.3 Der skal investeres betydelige ressourcer i innovation, forskning og udvikling samt kvægavl for at sikre, at mejerisektoren bliver mere effektiv på såvel produktions- som forarbejdningsniveau. Her drejer det sig også om bedre brug af græs og foder i de producerende landbrug og af nye produkter i forarbejdningsvirksomhederne. Tillige er der i produktionen og forarbejdningen brug for ny og bedre teknologi. Betydelige investeringer for at udvikle sektoren er en nødvendighed. Vi skal blive førende i verden på dette område.

1.4 Det er afgørende, at man forhindrer, at prisudsvingene som i årene 2007/2008 gentager sig. Dette skal nås ved hjælp af egnede støtteforanstaltninger samt nøje overvågning af markedet, således at man sikrer en god balance mellem udbud og efterspørgsel.

1.5 EU har mulighed for (i det mindste indtil 2015) at reagere på markedssituationen ved at bruge kvotasystemet og andre markedsordningsmekanismer.

1.6 I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse fra juli 2009 skal der udarbejdes og gennemføres en køreplan for at gøre noget ved det forhold, at forbrugerpriserne fortsat ligger 14 % højere end før den kraftige stigning i priserne på mejeriprodukter. Det er nødvendigt med åbenhed i hele fødevarekæden.

1.7 For at sikre mejerisektorens levedygtighed efter 2015 vil det fortsat være nødvendigt med forskellige landbrugspolitiske foranstaltninger i kombination med et sikkerhedsnet for at støtte og stabilisere priserne og forhindre, at de falder under et vist niveau, begrænse drastiske prissvingninger og samtidig sikre tilstrækkelige lagre i tilfælde af uforudsete flaskehalse eller naturkatastrofer. Et system med markedsforanstaltninger, som bygger på udbud og efterspørgsel, er nødvendig, for at man kan garantere en bæredygtig og miljøvenlig mejerisektor efter 2015. Fødevarer i almindelighed og mælk i særdeleshed er for vigtig for borgernes velbefindende til at blive overladt til udsvingene på et frit, ureguleret marked.

2. Indledning

2.1 Malkekvæghold er en af de vigtigste landbrugsaktiviteter i EU. I 2008 producerede en million landmænd 150 millioner tons mælk til en samlet værdi af over 40 milliarder euro svarende til 14 % af EU-landbrugsproduktionens værdi. Mere end 60 % af kødproduktionen i EU stammer fra malkekvægbestande. Ifølge tal fra Den Internationale Mejerisammenslutning (IDF) er EU med 27 % af verdensproduktionen den største mælkeproducent i verden, efterfulgt af Indien med 20 % og USA med 6 %.

2.2 Mejerisektoren, fra indsamling til forarbejdning, beskæftiger omkring 400 000 mennesker i EU.

2.3 Malkekvæghold spiller en meget væsentlig rolle i opretholdelsen af den økonomiske og sociale struktur i de ugunstigt stillede områder. Hele 60 % af mælkebedrifterne i EU-25 befinder sig i disse områder. Malkekvæghold er bedst egnet til at fastholde landbrugsfamilier i de ugunstigt stillede områder og spiller sammen med kvæg- og fåreavl en stor rolle i bevarelsen og udviklingen af landskabet og miljøet.

3. Baggrund

3.1 Det globale mælkemarked har været præget af omfattende prisudsving i de forgangne to år. I 2007 og begyndelsen af 2008 steg verdensmarkedspriserne på mejeriprodukter til et rekordhøjt niveau og affødte betydelige prisstigninger på mælk og mælkeprodukter. Dette blev efterfulgt af et endnu mere dramatisk prisfald i anden halvdel af 2008.

3.2 Størstedelen af mælkeprodukterne forbruges, der hvor de produceres. Omkring 8 % af den globale mælkeproduktion handles på verdensmarkedet, hvorfor en mindre ændring i den globale produktion kan have betydelige konsekvenser på verdensmarkedet. En forskel på 2 % mellem produktionen og forbruget globalt svarer f.eks. til ca. 25 % af verdenshandelen med mejeriprodukter.

3.3 Selv om EU er den største eksportør af ost, er det dog produkter som mælkepulver og smør, der udgør hovedparten af EU's eksport af mejeriprodukter. Det internationale mejerimarked kan således betegnes som et marked hovedsagelig for mejeriråvarer.

3.4 Eftersom EU's selvforsyningsgrad med mælkeprodukter ligger på 109 %, står de overskydende 9 % til rådighed for eksport til verdensmarkedet. EU's hovedeksportvarer er smør/smørolie, skummetmælkspulver, ost, sødmælkspulver og kondenseret mælk.

3.5 Siden 2000 er det internationale forbrug af mejeriprodukter steget gennemsnitlig med 2,5 % om året. Denne stigningstakt er nu faldet til 1 % om året.

3.6 I perioden 2004 til 2006 oversteg efterspørgslen efter mejeriprodukter udbuddet, og følgelig blev alle reserver opbrugt. Dette var hovedårsagen til den pludselige stigning i verdensmarkedsprisen på mejeriprodukter. Siden 2008 er forholdet omvendt: produktionen er nu større end efterspørgslen.

3.7 Den pludselige stigning i mælkepriserne resulterede i sidste ende i et fald i markedsandelen, fordi forbrugerne skiftede til billigere erstatningsprodukter, og især fordi fødevareingredienserne blev erstattet med billigere alternativer. Den verdensomspændende recession og faldet i oliepriserne førte til en yderligere tilbagegang i salget af mejeriprodukter. De olieproducerende lande er vigtige importører af mejeriprodukter, og et fald i oliepriserne betyder, at de reducerer deres import af disse produkter, hvilket kan føre til et fald i verdensmarkedspriserne på mejeriprodukter.

3.8 Selv om prisudsvingene for mejeriprodukter af højere værdi er sværere at følge end for råvarer, står det klart, at salget af forarbejdede mejeriprodukter er faldet, da forbrugerne er gået over til billigere produkter.

3.9 Kommissionen påpegede i sin meddelelse til Rådet i juli 2009, at den pludselige prisstigning i anden halvdel af 2007 førte til en hurtig stigning i mælkepriserne og en kraftig stigning i forbrugerpriserne. De faldende priser i anden halvdel af 2008/2009 (prisen på smør faldt med 39 %, prisen på skummetmælkspulver med 49 %, ost med 18 % og mælk med 31 %) førte derimod kun til et gennemsnitligt fald i forbrugerpriserne i EU på omkring 2 %. Forbrugerpriserne er i gennemsnit fortsat 14 % højere end før den kraftige prisstigning. De lande, der har et stort salg af mejeriprodukter via lavprisbutikker, oplevede dog en »priskrig« i 2009, da mejeriprodukter bruges til at underbyde andre detailhandlere (1).

3.10 Gennem rationaliseringsforanstaltninger og voksende koncentration inden for EU's detailhandel har denne opnået en stærkere forhandlingsposition end alle andre i fødevareforsyningskæden. Landbrugere kan ikke længere forlange priser, men må acceptere priser, især når udbuddet af mælk overstiger efterspørgslen. Generelt synes det som om, at konkurrencemyndighederne og konkurrencereglerne har været til større fordel for de store detailhandelskæder end for en million malkekvægbrugere. Landmændene har behov for en stærkere forhandlingsposition med hensyn til stalddørsprisen på mælk, således at der kan skabes balance og ligevægt i fødevarekæden.

3.11 Som led i Agenda 2000 og den efterfølgende midtvejsrevision samt det sundhedstjek af den fælles landbrugspolitik, der skal forberede europæisk landbrug på en eventuel fremtidig WTO-aftale, blev interventionsprisen nedsat. Sammen med de kvantitative interventionsbegrænsninger førte denne politik til en svækkelse af prisunderstøttelsesmekanismen, hvorved stalddørsprisen på mælk faldt mere end, det var tilfældet, før støttemekanismer som f.eks. interventionsbestemmelser blev indført.

4. Markedsudsigter

4.1 Den Europæiske Union

4.1.1 I EU overstiger produktionen af mælk forbruget med 9 %.

4.1.2 Mejeriprodukter importeres også fra tredjelande til reducerede toldsatser. Importen er lille i forhold til det samlede forbrug i EU. Således importerede EU i 2007 og 2008 henholdsvis omkring 330 000 og 300 000 tons mejeriprodukter. EU importer ost (1.1 % af EU-produktionen), smør (4.3 % af EU-produktionen) og skummetmælkspulver (2,4 % af EU produktionen). Importen af mejeriprodukter svarer til omkring 2-3 % mælkeækvivalenter af EU's mælkeproduktion.

4.1.3 Op til 40 % af den EU-producerede mælk forarbejdes til ost, og ca. 30 % anvendes som friske mejeriprodukter. Det øgede forbrug i EU i de sidste ti år kan hovedsagelig henføres til disse to produktkategorier. De resterende 30 % forarbejdes til smør, mælkepulver og casein.

4.1.4 Interventionslagrene af smør og skummetmælkspulver steg som følge af det ringere forbrug i EU, faldet i verdensmarkedspriserne og den globale recession. EU-kvoterne blev hævet med 2 % i 2008 og 1 % i 2009, hvilket med de allerede vedtagne fremtidige kvotaforhøjelser i sidste ende vil føre til øget mælkeproduktion i EU.

4.1.5 Ved hjælp af eksportrestitutioner har man i interventionsperioderne forhindret en yderligere forøgelse af interventionslagrene.

4.1.6 Kommissionens foranstaltninger har forhindret, at EU-mælkepriserne er faldet til niveauet på verdensmarkedet på 14-15 eurocent pr. liter. EU-priserne er således blevet holdt højere end verdensmarkedspriserne. Mælkepriserne i medlemsstaterne svinger fra 16 eurocent i Letland til 25-27 eurocent i mange andre medlemsstater, men selv sidstnævnte dækker ikke produktionsomkostningerne. Inden for hvilken anden sektor arbejder man for ingenting eller selv den lovpligtige minimumsløn.

4.1.7 Mælkeproduktionen ligger for tiden 4,2 % under kvoten, og det forventes, at produktionen også i 2009/2010 vil ligge under kvoten.

4.1.8 Genopsvinget i EU-priserne (som allerede er startet) vil sandsynligvis foregå meget gradvist. De eksisterende store interventionslagre, der belaster markedet, kunne forhale genopsvinget afhængigt af, hvornår Kommissionen beslutter at bringe interventionslagrene på markedet igen.

4.1.9 Slagtningen af køer er steget ifølge EU-data. Det er sandsynligt, at et voksende antal malkekøer vil blive slagtet, hvilket vil trykke mælkeproduktionen i den nærmeste fremtid. Den gradvise stigning i mælkepriserne vil dog på kort sigt føre til en øget produktion i nogle få lande.

4.1.10 Når mælkepriserne stiger på mellemlang sigt, vil mælkeproduktionen igen stige indtil 2015 og sandsynligvis holde trit med den forhøjelse af mælkekvoterne, der blev vedtaget i forbindelse med sundhedstjekket af den fælles landbrugspolitik.

4.1.11 Tendensen til en faldende mælkeproduktion i Sydeuropa og visse nordlige medlemsstater vil sandsynligvis fortsætte.

4.1.12 Forbruget af ost og friske mejeriprodukter i EU forventes at forblive lavt på grund af de ringere indkomststigninger.

4.1.13 Kommissionen forudsiger i perioden 2015 et fald i smøroverskuddet på grund af en mindre smørproduktion og en voksende osteproduktion. Dette kunne gøre det lettere at mindske eksportrestitutionerne, som er genstand for de løbende WTO-forhandlinger.

4.1.14 Visse markedseksperter mener, at der fortsat vil være et smøroverskud som følge af den højere produktion af mejeriprodukter med lavt fedtindhold og det stagnerende osteforbrug.

4.1.15 Markedsprognoserne for EU indtil 2015 forbliver usikre, men vil formodentlig ikke udvise den samme vækst, man har set de sidste ti år.

4.1.16 Et særligt problem for EU's mælkemarked har i de seneste år været de store prissvingninger. Dette fører til store problemer for landbrugsvirksomhederne og til usikkerhed hos forbrugerne som følge af de vedvarende prisændringer. Man bør derfor stræbe efter at mindske prisudsvingene på markederne gennem egnede foranstaltninger.

4.2 USA

4.2.1 I USA er produktionen af mejeriprodukter over fem år indtil 2008 vokset med 2.5 % pr. år og forbruget med ca. 1 % pr. år. USA har haft et årligt eksporterbart overskud på op til 5 millioner tons. Den svage US-dollar har begunstiget eksporten.

4.2.2 Udsigterne på kort sigt for den amerikanske mejerisektor er ikke gode. Produktionen faldt med 1 % i 2009, og der forventes et yderligere fald på 1 % i 2010. På grund af en fornyet stigning i mælkepriserne og gunstige foderpriser er det sandsynligt, at produktionen vil stige på mellemlang sigt. En sådan produktionsstigning vil formodentlig blive anvendt til ostefremstilling og gå til indenlandsk forbrug.

4.2.3 Det amerikanske landbrugsministeriums kontor for økonomisk research forventer højere mælkepriser i 2010 som følge af slagtningen af flere malkekøer og øget eksport af mejeriprodukter.

4.3 New Zealand

4.3.1 New Zealand er verdens største eksportør af mejeriprodukter. Produktionen faldt med omkring 3 % i 2007/2008, hvilket begrænsede eksporten, men produktionen steg med 8 % i 2008/2009. Iagttagere forventer en gennemsnitlig stigning på 3 % pr. år, som dog igen skulle falde inden 2015. Da New Zealands produktion er baseret på græsningsmuligheder, kan vejret have afgørende indflydelse på produktionsniveauet.

4.3.2 De lave priser har endnu ikke ført til en produktionstilbagegang i New Zealand. I fremtiden vil et fornyet prisfald på grund af den øgede anvendelse af koncentratfoder og gødning sandsynligvis føre til en ringere vækst i mælkeproduktionen.

4.3.3 Den langsigtede vækst kan også blive påvirket af, at miljømæssige aspekter tillægges stadig større betydning i New Zealand.

4.3.4 Det forventes, at den newzealandske mejerieksport forsat vil vokse.

4.4 Sydamerika

4.4.1 Sydamerikas betydning som mælkeeksportør er voksende og vil sandsynligvis snarere konkurrere med EU på de afrikanske markeder end med New Zealand om de asiatiske markeder. Især vil Brasilien nok opretholde sit eksporterbare overskud indtil 2015.

4.5 Kina

4.5.1 Mælkeproduktionen i Kina er vokset ekstremt hurtigt i de sidste ti år, men vækstraten vil sandsynligvis igen blive afsvækket i de kommende ti år. Produktionen i Kina ligger under efterspørgslen, men importen af mejeriprodukter i Kina er dog mindre end oprindelig forventet.

4.5.2 På mellemlang sigt forventes det, at importen af ost og skummetmælkspulver vil stige, idet Kinas eksport af sødmælkspulver imidlertid også vil stige.

4.5.3 I december 2009 konstateredes to nye tilfælde af melamininficeret mælk, og dette kunne skade Kinas eksport af mejeriprodukter alvorligt.

4.6 Rusland

4.6.1 Den russiske mælkeproduktion vil sandsynligvis stige de næste fem år, da køer med lav mælkeproduktion efterhånden erstattes af mere ydedygtige importerede køer. Af hensyn til fødevaresikkerheden vil Rusland gerne øge sin selvforsyningsgrad med mejeriprodukter fra 70 % til 95 %. For 2012 er der blevet sat mål for produktionen af mælk på 37 millioner tons. Følgelig er det muligt, at Ruslands smørimport vil falde på lang sigt, mens osteimporten sandsynligvis vil stige.

4.7 De generelle udsigter for verdensmarkedet tyder på langsom vækst og dette vil, afhængigt af det internationale økonomiske opsving, bestemme efterspørgselsstigningen i landene i den tredje verden.

4.8 Befolkningstilvæksten de næste 30 år vil især foregå i den tredje verden, hvilket skulle føre til en øget efterspørgsel efter mejeriprodukter. Uden en rimelig økonomisk vækst vil disse lande imidlertid ikke være i stand til at købe større mængder af mejeriprodukter. Mejeriprodukter hører ikke til de traditionelle basisfødevarer i Asien og visse lande i den tredje verden.

4.9 Spørgsmål som mejeriprodukters næringsindhold og sundhedsfremmende virkning vil være vigtige faktorer, hvis mejeriprodukternes markedsandel skal opretholdes eller øges. Forskning og innovation er afgørende her.

4.10 Det er væsentligt, at det af etiketten fremgår, at produktet er et ægte mejeriprodukt, og at der nøje redegøres for produktets næringsværdi og sundhedskvaliteter. For mælkeproduktionen bliver overholdelsen af miljønormer af større betydning i fremtiden.

5. Ekspertgruppe på højt plan

5.1 Medlem af Kommissionen Mariann Fischer Boel har nedsat en ekspertgruppe på højt plan om mælk, der vil aflægge sin endelige beretning i slutningen af juni 2010.

5.2 Ekspertgruppen vil drøfte følgende emner:

— de kontraktlige forpligtelser mellem mælkeproducenter og mejerier for mere effektivt at skabe balance mellem udbuddet og efterspørgslen på mælkemarkedet

— hvad kan der gøres for at styrke mælkeproducenternes forhandlingsposition?

— transparens og forbrugerinformation, kvalitet, sundhedsspørgsmål og mærkning

— innovation og forskning for at gøre sektoren mere konkurrencedygtig

— muligheden for et terminsmarked for mejeriprodukter.

6. Fransk-tysk initiativ

6.1 Den franske landbrugsminister, Le Maire, har skitseret tre centrale målsætninger for europæisk landbrug:

— sikre landmændene stabile og rimelige indtægter med stærke reguleringsinstrumenter,

— gøre priserne i fødevareforsyningskæden mere transparente eventuelt med oprettelsen af et europæisk overvågningsorgan og

— gøre innovation og investeringer i landbrugsfødevaresektoren til et af de centrale punkter i Lissabondagsordenen.

6.2 Det fransk-tyske initiativ kræver flere EU-foranstaltninger for at beskytte mælkeproducenterne. Det foreslås, at den minimumsinterventionspris, hvortil EU er forpligtet til at købe overskud fra landmændene, midlertidigt hæves.

7. Politikken indtil 2015

7.1 Kommissionen er kraftig modstander af enhver ændring i den forhøjelse af kvoterne, der blev besluttet i forbindelse med sundhedstjekket. På nuværende tidspunkt har disse forhøjelser ringe virkning, da EU ligger 4,5 % under kvoten og sandsynligvis heller ikke vil opfylde sin kvote næste år. Da priserne imidlertid stiger på mellemlang sigt, vil produktionen stige og øge kløften mellem mælkeproduktionen og forbruget, hvilket vil have tendens til at sænke stalddørsprisen afhængigt af situationen på verdensmarkedet.

7.2 Verdensmarkedsprisen på råvarer af mælk ligger i reglen under EU-prisen. Dette er en følge af forskellige normer (og dermed forskellige produktionsomkostninger) inden for såvel som uden for EU. EU-modellen for mælkeproduktion vil aldrig kunne konkurrere med New Zealand og visse andre lande på grund af en helt anden omkostningsstruktur og helt andre bedriftsstørrelser.

7.3 EU's osteeksport er generelt konkurrencedygtig, men en stigning i forbruget uden for EU er dog betinget af en varig global økonomisk vækst over en længere periode.

7.4 Forestillingen om en kvotaforhøjelse uafhængigt af efterspørgslen for at opnå en såkaldt »blød landing« er uden komplementære foranstaltninger ikke i overensstemmelse med ønsket om at udvikle den europæiske landbrugsmodel og sikre opretholdelsen af mælkeproduktionen i ugunstigt stillede områder. Vi har brug for et dynamisk landligt miljø, og i visse områder er mælkeproduktionen den vigtigste drivkraft bag disse områders sociale, økonomiske og kulturelle fremtid. Alternativet er braklægning med alle dens skadelige sociale og miljømæssige konsekvenser.

7.5 En forhøjelse af mælkekvoterne uanset markedsvilkårene og i sidste ende en fuld deregulering af mælkesektoren ville være logisk, hvis EU ønskede at indføre den newzealandske og amerikanske landbrugsmodel. Etableringen af meget store feedlot-bedrifter med over 2 000 køer anses her for at være vejen frem i USA. Med den nuværende udviklingshastighed vil snart en tredjedel af mælken i USA blive produceret af kun 500 landbrugsbedrifter. En sådan politik ville udgøre en alvorlig trussel mod den kulturelle arv, landskabet, udviklingen af EU's landdistrikter, skade miljøet og biodiversiteten og føre til afvandring fra bjerg- og vådområder. Dette ville resultere i en forkastelse af EU's multifunktionelle landbrugsmodel.

7.6 Begrebet multifunktionelt landbrug betyder, at sektoren ud over fødevareproduktion også varetager andre opgaver som udvikling af landskabet, af den naturlige og kulturelle arv, støtte til økonomien i landdistrikterne og styrkelse af fødevaresikkerheden. Ifølge EOCD producerer et multifunktionelt landbrug såvel en række råvarer (føde og fibre) som en række andre produkter, herunder sociale og miljømæssige produkter og tjenesteydelser.

7.7 Store mælkeproducerende feedlot-bedrifter, som ikke overholder visse lovbestemmelser f.eks. om kvælstofindholdet i jorden, har betydelige konsekvenser for miljøet.

7.8 For tiden er 50 % af EU's mælkeproduktion koncentreret i 11 % af EU's område. Uanset de politiske beslutninger, der træffes, vil den gennemsnitlige besætningsstørrelse i EU fortsat stige i fremtiden. Det kan næppe være ønskeligt at træffe politiske afgørelser, der vil tilskynde til meget store bedrifter og intensiv mælkeproduktion i områder med særlige omkostningsfordele. En sådan politik kunne indebære betydelige miljømæssige risici.

7.9 Malkekvægbrugerne er medaktører i EU's multifunktionelle landbrugsmodel. Selv om et multifunktionelt landbrug kan klare midlertidige vanskeligheder, er en sådan model ikke holdbar, når udsvingene i stalddørspriserne bliver en hyppigt tilbagevendende begivenhed for malkekvægbrugerne. Stabilitet i stalddørspriserne, som sikrer malkekvægbrugerne en fornuftig indtægt, kommer såvel landmændene som forbrugerne til gode.

8. Efter 2015

8.1 Hvis mælkeproduktion skal fastholdes og udvikles som en levedygtig industri i hele EU, skal malkekvægbrugerne have en rimelig indtægt, der sætter dem i stand til at opretholde en normal livsstil samt investere i deres fremtid som malkekvægbrugere. En rimelig indkomst betyder en indkomst, der er sammenlignelig med gennemsnitsindkomsten uden for landbruget.

8.2 Artikel 33 i EF-traktaten fastsætter målsætningerne for den fælles landbrugspolitik, nemlig (a) at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, (b) stabilisere markederne, (c) sikre forsyningerne og (d) sikre forbrugerne landbrugsvarer til rimelige priser.

8.3 Der skal anvendes flere midler på kvægavl, forebyggelse af kvægsygdomme samt innovation i landbruget, for at sektoren kan blive mere effektiv. Med en bedre brug af græs og andet foder kan mejerisektoren opnå en stærkere konkurrenceposition. Også inden for forarbejdningsprocessen er der behov for mere forskning og innovation for at udvikle nye produkter og øge markedsandelen. Uddannelses- og sundhedsinstitutioner samt civilsamfundets organisationer burde gøre reklame for forbruget af mælkeprodukter. Mælk er nemlig både et nærings- og lægemiddel samt en opfriskende drik. En radikal ændring er nødvendig på disse områder. EU skal selv sørge for sikkerheden og selvforsyningen med mælk. Vi må for enhver pris undgå, at vi på grund af lave stalddørspriser gør os afhængige af import af mejeriprodukter, sådan som det skete inden for oksekødsektoren.

8.4 I Revisionsrettens særberetning 14/2009 hedder det i anbefaling 1, at »Kommissionen fortsat skal kontrollere markedet for mælk og mælkeprodukter ved at gennemføre foranstaltninger, der er nødvendige for at forhindre, at deregulering af sektoren fører til en fornyet overproduktion. Uden sådanne foranstaltninger kan det hurtigt vise sig umuligt at gennemføre Kommissionens målsætning om at holde reguleringsniveauet i form af et sikkerhedsnet så lavt som muligt«. EØSU er overbevist om, at sikkerhedsnetinterventioner og lagring også kræver forskellige foranstaltninger på udbuds- og efterspørgselssiden med henblik på stabilisering af markedet.

8.5 EØSU finder det afgørende at sikre forudsætningerne for en levedygtig EU-mælkesektor i fremtiden.

8.6 Et system med foranstaltninger på udbuds- og efterspørgselssiden samt rimelige direkte støtteforanstaltninger, er af central betydning for at sikre en EU-mejerisektor, som opfylder samfundets sociale, økonomiske og miljømæssige behov og kan udvikle sig til en ægte multifunktionel form for landbrug, som kunne give EU's landdistrikter nyt liv. En sådan udvikling ville give hele EU såvel sociale, kulturelle som økonomiske fordele.

9. Særlige bemærkninger

9.1 Brugen af et »terminsmarked« inden for mælkesektoren kræver indgående overvejelse. Vi må ikke glemme, at det var den fejlagtige anvendelse af finansielle produkter, der førte til den globale finanskrise. Udvalget har tidligere påpeget, at fødevarer skal ses i et helt andet lys end f.eks. industriprodukter, hvis produktionssted i stor udstrækning bestemmes af omkostningsfaktorer.

9.2 Hovedparten af malkekvægbrugerne har organiseret sig i andelsforeninger. Dermed har mælkebønderne i en vis udstrækning indflydelse på afsætningen af deres produkter Malkekvægbrugere, der er medlemmer af en andelsforening og sælger deres mælk hertil, er bedre beskyttede end malkekvægbrugere, der sælger til private mejerier. Selv om der allerede eksisterer frivillige aftaler mellem individuelle mælkeproducenter og aftagerne, når det drejer sig om et privat mejeri, er mælkeproducentens forhandlingsposition svag. Gennem disse aftaler klarlægges leveringsvilkårene, men de kan ikke påvirke den generelle markedsudvikling i EU. Erfaringen viser, at situationen på markedet for landmændene og de andelsforeninger, som repræsenterer dem i fødevarekæden, skal forbedres, og derfor bør de konkurrenceretlige muligheder for samarbejde også tages op til overvejelse.

9.3 I de nye medlemsstater sælger mange landmænd dog deres produkter direkte til private mejerier. Eftersom mejerisektoren er stadig mere koncentreret, er der få eller ingen alternativer, og stalddørspriserne er faldende. For at opretholde konkurrencen skal landmændene have mulighed for at organisere sig i andelsforeninger, som derefter kan videresælge mælken til industrien.

9.4 I de nyeste medlemsstater (Bulgarien og Rumænien) modtager de fleste mælkeproducenter kun meget lidt støtte i form af direkte betalinger, som er helt afkoblet på en pr. hektar basis. På grund af denne ringe støtte kombineret med lav produktivitet, svigtende indkomst fra markedet og de dårlige kreditmuligheder, kan landmændene ikke foretage de nødvendige investeringer for at overholde EU's hygiejnenormer.

9.5 Alle importerede mejeriprodukter skal overholde EU-normerne især med hensyn til sporbarhed, dyrevelfærd, hygiejne, dyremedicin, miljøbeskyttelse, fødevaresikkerhed og bæredygtige produktionsmetoder. Kulstofindholdet vil blive tillagt stadig større betydning.

9.6 De eksisterende rådgivnings- og forvaltningskomiteer skal have tilstrækkelige ressourcer til at kunne analysere udbuddet og efterspørgslen på mælkemarkedet. De nødvendige instrumenter skal være til rådighed for at sikre, at landmænd får en rimelig pris for deres mælk, der dækker deres omkostninger og giver et overskud. EU skal fastholde sin evne til at producere passende mælkemængder. Vi kan ikke gøre os afhængige af mælkeforsyninger fra tredjelande. Med den forkerte politik kunne vi risikere, at dette blev tilfældet i en fjern fremtid.

9.7 Opretholdelsen og videreudviklingen af fuldtids- og deltidsbeskæftigelse i mejerisektoren, især i landdistrikterne, skal være en prioritet.

9.8 Vi kan ikke tilsidesætte spørgsmål som sult og mangel på tilstrækkelige fødevareressourcer i den tredje verden. Spørgsmål som den globale klimaforandring, de globale fødevarepriser og den globale fødevareforsyning hænger nøje sammen. Det er vores pligt at hjælpe udviklingslandene.

Bruxelles, den 17. februar 2010 Mario SEPI Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 128 af 18.5.2010, s. 111 og EUT C 255 af 14.10.2005, s. 44.