Nr. C 333/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
klausul (1). Under alle omstændigheder bør Kommissio­
nen søge at få et overblik over situationen og i god tid 
høre de økonomiske og sociale kredse. 
9. Udvalget konstaterer med levende interesse, at 
Kommissionen tilpasser præferencemarginerne på bag­
grund af de seneste statistikker over den faktiske import 
af de pågældende varer. Med disse justeringer kan man 
ved fastsættelsen af de generelle toldpræferencer tage 
hensyn til det økonomiske genopsving, som industrilan­
dene i øjeblikket nyder godt af. 
10. Udvalget undrer sig over, at GSP-ordningen ikke 
nævnes i Kommissionens program; dette er så meget 
mere beklageligt, som det er i Fællesskabets interesse 
at kombinere de forskellige instrumenter i udviklings­
samarbejdet og lægge de samme målsætninger til grund 
herfor. 
(1) »Anti-surge«-klausulen: mulighed for at træffe foranstalt­
ninger hvor et marked oversvømmes af et givent produkt. 
Bruxelles, den 26. november 1986. 
1. Indledende bemærkninger 
1.1. Kommissionen foreslår, at Rådet udsteder et 
direktiv, ifølge hvilket dumpning og afbrænding af af­
fald på havet dels skal forbydes, dels kun være tilladt 
efter godkendelse og på længere sigt begrænses væsent­
ligt eller helt indstilles. 
(>) EFT nr. C 245 af 26. 9. 1985, s. 23. 11. Udvalget modsætter sig, at man i den generelle 
toldpræferenceordning underkaster den petro-kemiske 
sektor særlige regler. Det ville stride imod princippet 
om gennemskuelighed og automatik i ordningens 
gennemførelse — hvilket Udvalget altid har påberåbt 
sig —• hvis man gav Kommissionen uindskrænket myn­
dighed til at afgøre, om der skal åbnes kontingenter 
eller ej. 
12. Udvalget tilskynder endnu engang til, at Fæl­
lesskabet i alle sine forbindelser udadtil bidrager til at 
forbedre ikke blot den økonomiske, men også den soci­
ale situation i verden, hvilket på ingen måde kan betrag­
tes som ubehørig indblanding i tredjelandes interne 
anliggender. I denne forbindelse fremhæver Udvalget, 
hvilken værdi det i sine udtalelser om internationale 
forbindelser (f.eks. den tredje Lomé-konvention) altid 
har tillagt respekten for menneskerettighederne og især 
overholdelsen af rimelige arbejdsvilkår som fastlagt af 
Den internationale Arbejdsorganisation. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
1.2. Udvalget går principielt ind for en ordning af 
denne art, men mener, at visse ændringer i forslaget er 
påkrævede, og disse gøres der indgående rede for under 
punkt 3. 
1.3. Den foreslåede ordning holder sig inden for 
rammerne af de tre handlingsprogrammer for De euro­
pæiske Fællesskaber på miljøområdet, hvis mål bl.a. er 
at bidrage til forebyggelse og bekæmpelse af havforure-Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om dumpning af affald i havet (l) 
(86/C 333/05) 
Rådets for De europæiske Fællesskaber besluttede den 27. august 1985 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 100 og 235 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for miljø-, sundheds- og forbruger­
spørgsmål, som vedtog sin udtalelse den 1.-2. september 1986. Josef Kolble var ordfører indtil 
sektionsmødet den 6. juni 1986. Af helbredsmæssige årsager blev han på dette møde afløst 
af K. B. von der Decken. 
Der økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 241. plenarforsamling, den 26. november 
1986, med 106 stemmer for, ingen imod og fire hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/13 
ning og dermed til Fællesskabets harmoniske økonomi­
ske udvikling. Ordningen er i overensstemmelse med 
bl.a. følgende rådsdirektiver: 75/437/EØF, 75/438/EØF, 
78/176/EØF, 82/883/EØF, 76/51/EØF, 76/464/EØF, 
77/585/EØF, 80/686/EØF, 81/420/EØF, 81/971/EØF, 
83/101/EØF, 83/513/EØF. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Internationale aftaler om beskyttelse mod havfor­
urening 
2.1.1. Beskyttelsen mod havforurening er genstand 
for en række internationale og regionale aftaler, der i 
detaljerne er meget forskellige, såvel med hensyn til 
territorialt anvendelsesområde, som med hensyn til sag­
ligt indhold og kredsen af kontraherende parter samt 
retsstatus. 
2.1.2. Medens London-konventionen af 1972, der 
siden er blevet suppleret flere gange, samt den ligeledes 
i London undertegnede Marpol-konvention af 1973 
gælder internationalt, er Oslo-konventionen af 1972 og 
Barcelona-konventionen af 1976 såvel som Helsinki-
konventionen af 1974 og Vestindien-konventionen af 
1983 regionalt begrænsede aftaler. 
2.1.3. London-konventionen, Oslo-konventionen og 
Barcelona-konventionen indeholder såkaldte »sorte« og 
»grå« lister over stoffer, det er forbudt at dumpe i 
havet, eller som er underkastet en særlig kontrol. Her­
overfor står Marpol-konventionen, der hovedsageligt 
har til formål at hindre havforurening via skibe, uden 
sammenhæng med dumpning af affald, men som ikke 
desto mindre forpligter til at skabe modtagelsesfacilite-
ter for olieholdigt flydende affald, medens Helsinki-
konventionen forbyder enhver dumpning af affald med 
undtagelse af klapmateriale, og Vestindien-konventio­
nen endnu ikke omfatter særskilte regler for dumpning. 
2.1.4. Alle de nævnte konventioner er undertegnet 
og/eller ratificeret af de berørte EF-medlemsstater. EF 
som sådan er kun kontraherende part i Barcelona­
konventionen og i Vestindien-konventionen. Kommis­
sionen følger London- og Oslo-konventionernes arbejde 
som observatør. 
2.2. Tilvejebringelse af en ensartet retstilstand gennem 
direktivforslaget 
Udstedelsen af et direktiv, der svarer til Kommissionens 
forslag, ville betyde, at de nuværende forskelle med 
hensyn til retstilstanden i EF ville blive afløst af en 
ensartet regulering. En sådan ensartet retstilstand ville efter Udvalgets mening generelt tjene til at forbedre 
beskyttelsen af havmiljøet mod forurening såvel som til 
at gøre det lettere at få det fælles marked til at fungere. 
2.3. Ligebehandling af havområder 
2.3.1. Den principielle ligebehandling af de forskelli­
ge havområder hvad forureningsbeskyttelse angår, som 
Kommissionen tilstræber, er økologisk og økonomisk 
forsvarlig. De enkelte havområder adskiller sig til dels 
betydeligt fra hinanden geografisk. F.eks. er Middelha­
vet et indhav, Nordsøen og Atlanterhavet er derimod 
åbne have med store tidevandsforskelle. Disse forskelle 
berettiger dog ikke, at man tillader en stærkere forure­
ning af Nordsøen og af Atlanterhavet end af Middelha­
vet. Dumpning af skadelige stoffer fører ofte til økolo­
gisk uforsvarlige beskadigelser af havmiljøet som hel­
hed, også når de skadelige miljøpåvirkininger ikke viser 
sig umiddelbart samtidigt eller på samme sted som 
den skadelige begivenhed, således som det kan være 
tilfældet med persistente stoffer, som følge af ophob-
ningsprocesser, eller når det drejer sig om særligt føl­
somme havdyr eller biotoper. 
2.3.2. Det er ganske vist ikke udelukket, at dumpning 
af specifikt miljøskadelige stoffer i havet i enkelttilfælde 
og undtagelsesvis på grund af særlige omstændigheder 
ikke fremkalder videregående skadelig påvirkning af 
miljøet. Men det er Udvalgets opfattelse, at tilstedevæ­
relsen af sådanne omstændigheder i hvert enkelt tilfælde 
skal bevises af dem, der påberåber sig dem og hævder, 
at dumpning af det pågældende skadelige stof ikke fører 
til beskadigelse af havmiljøet. 
2.4. Dumpning af affald i havet 
Udvalget bifalder den i artikel 4 i direktivforslaget 
omhandlede ordning, der vil betyde en ensartet supple­
ring og komplettering af de såkaldte »sorte« og »grå« 
lister, dvs. fortegnelserne over det affald, det skal være 
forbudt at dumpe i havet, eller som kun må dumpes 
med særlig tilladelse (jf. punkt 2.1), i overensstemmelse 
med den nyeste viden om bestemte stoffers og stoffor­
bindelsers miljøskadelige virkning. 
2.5. Afbrænding af affald på havet 
Udvalget konstaterer, at den i direktivforslagets 
artikel 5 foreskrevne begrænsning af afbrændingen af 
affald på havet er i overensstemmelse med London-
og Oslo-konventionerne, der i mellemtiden er blevet 
ratificeret af de fleste medlemsstater, samt med resulta­
terne af den internationale konference om beskyttelse 
af Nordsøen i Bremen 1984. 
Nr. C 333/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
2.6. Begrænsning af bortskaffelsen af affald på havet 
2.6.1. Udvalget bifalder Kommissionens målsætning 
for direktivforslaget, som er at nedbringe havfor­
ureningen trinvis gennem en begrænsning af bortskaf­
felsen af affald på havet. Det går derfor ind for det 
saneringsprogram, der er omhandlet i artikel 10 i direk­
tivforslaget, ifølge hvilket der efter 1988 ikke skal gives 
nye tilladelser til dumpning eller afbrænding af affald, 
og som forpligter medlemsstaterne til i løbet af perioden 
1990 til 1995 gradvis at nedskære mængden af tilladte 
udledninger med 50% i forhold til den tilladte mængde 
i 19-89. 
2.6.2. Udvalget er klar over, at der i de kommende 
år kan opstå vanskeligheder i den ene eller anden EF-
medlemsstat, fordi den eksisterende infrastruktur i det 
pågældende land ikke rækker til en miljøvenlig bort­
skaffelse af affald på land, eller fordi der i det hele taget 
mangler egnede anlæg til bortskaffelse af affald. 
2.6.3. Udvalget henleder specielt opmærksomheden 
på problemet med bortskaffelse af kloakslam (se bilag 
IB (i)). 
Det fremgår af en analyse af Kommissionens forslag, 
at den enkelte medlemsstat har ret til at handle efter 
skøn med hensyn til at give tilladelse til udledning af 
ikke-giftigt kloakslam i havet, men at denne ret er 
underlagt kravet om at reducere bortskaffelsen af affald 
i havet med 10% om året over femårsperioden 1990 til 
1995. 
Udvalget påpeger, at en sådan reduktion kun er praktisk 
gennemførlig, hvis der sideløbende og gradvist iværk­
sættes særforanstaltninger, som sikrer, at der skabes 
passende ordninger for bortskaffelse af kloakslam på 
land. 
Endvidere kan større afbødende foranstaltninger nor­
malt ikke iværksættes gradvist. Det ville være mere 
hensigtsmæssigt at søge at reducere bortskafffelsen af 
affald i havet med et årligt gennemsnit eller med en vis 
mængde efter en fastsat periode end med »10% hvert 
år«. 
2.6.4. I overensstemmelse med EF's handlingspro­
gram er Udvalget dog enig med Kommissionen i, at 
bortskaffelsen af affald generelt ud fra forureneren beta­
ler-princippet skal foregå der, hvor affaldet er opstået 
— altså på land, og det især når bortskaffelse på land 
kan foregå uden skadelig indvirkning på miljøet, speci­
elt jorden og grundvandet. 
2.6.5. Etableringen af anvendelige infrastukturanlæg 
til bortskaffelse af affald på land uden skadevirkninger 
bør derfor fremmes gennem passende foranstaltninger. Direktivforslagets program for en gradvis reduktion af 
bortskaffelsen af affald på havet forekommer Udvalget 
at være en egnet foranstaltning til realisering af dette 
mål. Skulle det vise sig, at der i den kommende tid 
opstår vanskeligheder i den ene eller anden EF-med-
lemsstat i forbindelse med den forskriftsmæssige bort­
skaffelse af affald på land, må man efter sektionens 
mening sørge for, at disse vanskeligheder overvindes 
gennem en passende overgangsordning, om nødvendigt 
ved hjælp af en længerevarende tilladelse til undtagelser. 
2.6.6. På grund af det presserende behov for modta-
gelsesfaciliteter kunne det som en midlertidig foran­
staltning overvejes at placere olietankere på strategiske 
steder i havne eller off-shore, som kun skal modtage 
flydende affald. Udvalget opfordrer derfor kraftigt 
Kommissionen til at undersøge, om det kan lade sig gøre 
at anvende oplagte tankere til modtagelse af olieholdigt 
flydende affald. 
2.6.7. Udvalget kan ikke på nuværende tidspunkt 
vurdere, om tekniske fremskridt i en overs"kuelig fremtid 
vil gøre det muligt også at bortskaffe affald på havet 
på den ene eller anden måde uden skadevirkninger for 
havmiljøet. Skulle dette vise sig, må der tages hensyn 
hertil gennem en passende ændring af direktivforslaget. 
2.6.8. Udvalget mener, at det her er på sin plads at 
henvise til, at man selvfølgelig kun kan nå direktivfor­
slagets mål, som er nedbringelse af havforureningen ved 
hjælp af en begrænsning af bortskaffelsen af affald 
på havet, hvis der også samtidig gøres en fælles og 
systematisk indsats mod de andre kilder til havfor­
ureningen — altså især mod tilførslen af utilstrækkeligt 
renset kommunalt og industrielt spildevand via floder 
og direkte fra kysten —^ og hvis man ikke lader havfor­
ureningen via skibe, off shore-virksomheder og atmos­
færen upåagtet. Udvalget opfordrer Kommissionen til 
gennem fremsættelse af passende direktivforslag at 
virke aktivt for at fremme realiseringen af målsætningen 
om nedbringelse af havforureningen. 
2.7. Grænseoverskridende transporter 
Direktivforslaget bør henvise til direktiv 84/63 l/EØF 
af 6. december 1984 om overvågning af transport af 
farligt affald over grænserne i EF. Specielt bør forslaget 
betone det ansvar, der påhviler de lande, som er involve­
ret i ind- og udførsel af farligt affald, og navnlig de 
regler som gælder for bortskaffelse under tilfredsstillen­
de betingelser. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Artikel 3 
Udvalget tvivler på, at anvendelsesområdet for direkti­
vet i saglig og rumlig henseende er tilstrækkelig entydigt 
29. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 333/15 
bestemt i direktivforslagets artikel 3. Udvalget henleder 
opmærksomheden på særtilfældet De britiske Kanaløer 
og Isle of Man. Som EF-retten er i øjeblikket, gælder 
direktivet ikke for disse øer, hvilket Udvalget ikke finder 
naturligt. 
3.2. Artikel 4, stk. 1, i forbindelse med bilag l A 
3.2.1. I direktivforslagets bilag I A i fortegnelsen over 
affald og andet materiale, som det ifølge artikel 4, 
stk. 1, er forbudt at dumpe i havet, står under punkt 
10 opført »Olieslam fra boring og olie i forbindelse med 
boreskærver«. 
3.2.2. Udvalget henviser til, at medtagelsen af en 
sådan bestemmelse i direktivet kunne skade olie­
søgningen i Nordsøen og off-shore-områder i EF i al­
mindelighed og derigennem både den ene eller anden 
medlemsstats betalingsbalance og selve EF's energifor­
syning. Udvalget foreslår derfor, at der på et passende 
sted i direktivet indføjes en undtagelsesbestemmelse. 
3.3. Bilag I B, andet afsnit 
I det mindste den tyske o'g engelske version af direktiv­
forslaget afviger fra den franske originaltekst på me­
ningsforstyrrende måde. Udvalget er indforstået med 
den franske version. 
3.4. Artikel 4, stk. 2, i forbindelse med bilag II 
3.4.1. Artikel 4, stk. 2, i direktivforslaget foreskriver, 
at dumpning af affald og andet materiale opført i bilag 
II kun skal kunne ske med en forudgående særlig tilla­
delse fra de ansvarlige myndigheder, men der gives ikke 
nærmere regler for, hvilke synspunkter der skal ligge 
til grund for afgørelsen om udstedelse af tilladelser. 
Udvalget foreslår at komplettere forslagets artikel 4, 
stk. 2., i lighed med artikel 5, stk. 4, angående tilladelse 
til afbrænding af affald på havet, ved at medtage en 
bestemmelse, ifølge hvilken der kun skal gives tilladelse, • 
hvis bortskaffelsen af affald ikke kan ske på land på en 
miljømæssig forsvarlig måde. 
3.4.2. I denne sammenhæng foreslår Udvalget, at 
man undersøger, om det ikke ville være anbefalelses­
værdigt fra bilag II's generelle gyldighedsområde at 
undtage sådant affald, som opstår ved normal drift af 
skibe, luftfartøjer, platforme og andre konstruktioner 
på havet. 
3.5. Artikel 9, stk. 1 
Udvalget bifalder, at Kommissionen i direktivforslagets 
artikel 9 tilskynder til udvikling af andre metoder til r rensning og bortskaffelse af affald på land samt priorite-
r rer bestræbelserne på at nedbringe mængden af affald 
r og tilskynder til genanvendelse af affaldet ved udnyttel-
r se af egnede teknikker, inden dumpning og afbrænding 
på havet tages under overvejelse. 
3.6. Artikel 9, stk. 2 
3.6.1. Udvalget bifalder endvidere, at Kommissionen 
ifølge artikel 9, stk. 2, inden den 1. januar 1990 skal 
modtage oplysninger fra medlemsstaterne med henblik 
på fastlæggelse af en frist for at bringe afbrænding af 
affald på havet til ophør, samt at Rådet skal være 
forpligtet til på forslag af Kommissionen at træffe afgø­
relse derom inden den 1. juni 1991. Udvalget ville dog 
foretrække, at der allerede i direktivforslaget blev indfø­
jet en frist for det endegyldige ophør af afbrænding af 
affald på havet. 
3.6.2. På den anden side kan Udvalget endnu ikke 
på nuværende tidspunkt vurdere, hvorvidt tekniske 
fremskridt i en overskuelig fremtid vil gøre det muligt 
at afbrænde affald på havet uden påviselige virkninger 
for havmiljøet. Skulle det vise sig at være tilfældet, må 
man overveje en passende ændring af direktivforslaget. 
3.7. Artikel 10, stk. 3 
Som allerede nævnt i punkt 2.6 bifalder Udvalget princi­
pielt den idé, der ligger til grund for artikel 10 i direktiv­
forslaget, om en trinvis reduktion af mængden af affald, 
der dumpes og afbrændes på havet. Det foreslår dog, 
at man undersøger, om man ikke på længere sigt skulle 
tilstræbe en større reduktion end den på 50%, der 
foreskrives for perioden indtil 1995. 
3.7.2. I denen forbindelse gør Udvalget opmærksom 
på, at affald og andet materiale som f.eks kloakslam, 
klapmateriale og boreskærver, der kun indeholder de i 
punkt 1 til 7 anførte stoffer som sporstoffer, i bilag I B 
er undtaget fra det generelle forbud, og at sådant affald 
omfattes af bestemmelserne i bilag II eller III. Det er 
derfor også underkastet den reduktionspligt på 50%, 
der fastsættes i artikel 10, stk. 3, i forbindelse med 
bilag II, og hvis gennemførelse eventuelt kan føre til 
vanskeligheder i den ene eller anden medlemsstat. Ud­
valget henviser til sine generelle bemærkninger under 
punkt 2.6.3 i denne udtalelse. 
I betragtning af, at en del af de stoffer, som er omfattet 
af bilagene, er underkastet krav om særlig eller generel 
Nr. C 333/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 12. 86 
anvendte begreb »force majeure« gennem en definition. 
3.10. Artikel 19 
Udvalget er enig med Kommissionen i, at medlemssta­
terne i forbindelse med den i artikel 19 omhandlede 
afgørelse om vedtagelse af strengere bestemmelser om 
dumpning eller afbrænding af affald på havet ikke kun 
bør tage hensyn til deres eget lands særlige forhold, men 
også til bevarelsen af det fælles markeds funktionsevne. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
Følgende ændringsforslag blev forkastet af Udvalget under forhandlingerne: 
Punkt 3.2.2. 
Følgende afsnit tilføjes: 
»Udvalget bemærker endvidere, at det er meget vanskeligt at give en videnskabelig begrundelse for indføjelsen 
i bilag I af olie i forbindelse med boreskærver (småstykker, cuttings) sammen med meget giftige stoffer såsom 
kviksølv, cadmium osv. 
Disse materialer underkastes en særlig vaskning, som reducerer deres olieindhold, hvorved de bliver mere 
miljøacceptable. 
Udvalget mener derfor, at disse materialer bør indgå i bilag II. 
Af hensyn til retssikkerheden i forbindelse med anvendelsen af punkt B, 2, i bilag I og for at undgå at påføre 
olieindustrien ubegrundede byrder foreslår Udvalget, at man til bilag I, punkt B, 2, føjer angivelse af en 
grænsekoncentration af olie, som harmonerer med havets økosystem; under denne grænseværdi skal forbudet 
mod dumpning i havet af disse materialer ikke være gældende.« 
Begrundelse 
Olieindustrien er nødt til at udvikle efterforskningen under særligt vanskelige forhold, som hænger sammen 
med den nuværende pristendens fra råolie og udsigterne til fortsat stor olieafhængighed inden for EF's 
energiøkonomi. For ikke at lægge en dæmper på investeringslysten på dette område må det undgås, at EF 
påfører ekstra, ubegrundede byrder. 
Afstemningsresultat 
Seks stemmer for. Et flertal imod. Ingen stemmer hverken for eller imod. tilladelse, bør man koncentrere sig om spørgsmålet om 
beviset for udledningens uskadelighed. 
3.8. Artikel 11 
Udvalget tillægger fastlæggelsen af procedurespørgsmål 
i direktivforslagets artikel 11 stor praktisk betydning, 
da de pågældende bestemmelser lader til at kunne sikre 
en forskriftsmæssig gennemførelse af direktivet. 
3.9. Artikel 13 
Udvalget foreslår, at det undersøges, om det ikke kunne 
anbefales at præcisere det i direktivforslagets artikel 13 
Bruxelles, den 26. november 1986.