Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om årlig vækstundersøgelse 2019

(tillægsudtalelse)

[COM(2018) 770 final]

(2020/C 47/18)

Ordfører: Anne DEMELENNE

Præsidiets henvisning 14.5.2019 Retsgrundlag Forretningsordenens artikel 32, stk. 1, og artikel 29, litra A i gennemførelsesbestemmelserne til EØSU's forretningsorden Tillægsudtalelse Kompetence Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed Vedtaget i sektionen 17.10.2019 Vedtaget på plenarforsamlingen 30.10.2019 Plenarforsamling nr. 547 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 140/3/6

Indledning

Denne udtalelse er den ene af to opfølgende udtalelser, som omhandler henholdsvis den årlige vækstundersøgelse [COM(2018) 770 final] og henstillingen om den økonomiske politik i euroområdet [COM(2018) 759 final]. Formålet er at opdatere og videreudvikle EØSU's tidligere forslag (1) under hensyntagen til den seneste udvikling og de økonomiske prognoser for EU og euroområdet samt de forskellige rapporter og henstillinger, der er blevet offentliggjort i forbindelse med det igangværende europæiske semester. De to udtalelser udgør det europæiske civilsamfunds overordnede bidrag til den økonomiske og sociale politik og miljøpolitikken i den kommende europæiske semesterproces, som skydes i gang i november 2019. EØSU opfordrer Kommissionen og Rådet til at tage hensyn til dette bidrag i forbindelse med den kommende efterårspakke vedrørende det europæiske semester og den interinstitutionelle beslutningsproces, som følger heraf.

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1. Denne udtalelse fra EØSU er et tillæg til EØSU's udtalelse om den årlige vækstundersøgelse 2019. Den tager højde for de landespecifikke henstillinger ( 2 ) , Kommissionens meddelelse om det europæiske semester og de respektive henstillinger fra Rådet, og den går mere i dybden med udvalgte økonomiske og sociale spørgsmål i forbindelse med det europæiske semester 2019.

1.2. Investeringsefterslæbet i Den Europæiske Union er endnu ikke overvundet. Offentlige og private investeringer er ligesom udgifter til uddannelse (fra førskoletrinnet) nødvendige for at forbedre de europæiske virksomheders konkurrenceevne. De landespecifikke henstillinger har i år et kærkomment fokus på investeringer. Der bør lægges særlig vægt på produktionsfremmende investeringer og investeringer i social infrastruktur med henblik på at prioritere bæredygtig vækst samt på foranstaltninger til gennemførelse af den sociale søjle.

1.3. Medlemsstaterne bør styrke deres strukturreformindsats. Navnlig når det gælder de lande, der har overskud på betalingsbalancens løbende poster, er det af hensyn til den økonomiske og politiske stabilitet i Den Europæiske Union og euroområdet nødvendigt at gøre noget ved medlemsstaternes ringe overholdelse af proceduren vedrørende makroøkonomiske ubalancer. EØSU beklager den manglende balance mellem de brede generelle henstillinger, der vedrører vigtige områder som investeringer, det sociale område og klimaforandringer, og de konkrete numeriske strategiske mål, som hidrører fra de finanspolitiske bestemmelser.

1.4. De aktuelle meget lave renteniveauer har gjort det muligt at frigøre midler fra de nationale budgetter som følge af de faldende udgifter til rentebetalinger på statsobligationer. Medlemsstaterne bør anvende disse midler til at øge deres fysiske, digitale og miljømæssige investeringer samt udgifterne til uddannelse, udvikling af færdigheder og kvalifikationer, som bør ses som investeringer i menneskelige ressourcer og ikke som omkostninger.

1.5. Hvad angår de landespecifikke henstillinger på det sociale område, er der grund til at glæde sig over, at den europæiske søjle for sociale rettigheder og den sociale resultattavle spiller en større rolle. Udvalget opfordrer Kommissionen til at fortsætte og videreudvikle denne tilgang i forbindelse med de kommende europæiske semestre. Hvis der skulle ske en økonomisk nedbremsning i de kommende år, er det vigtigt, at positive socialpolitiske mål kommer til at spille en central rolle i det europæiske semester på lige fod med de makroøkonomiske og finanspolitiske mål.

1.6. Klimaforandringerne er blevet et centralt emne i løbet af det sidste år og kan i højere grad afspejles i semesteret. De landespecifikke henstillinger for næste års cyklus bør omfatte flere henstillinger, og der bør være mindst én henstilling pr. medlemsstat, som handler om at bekæmpe den eksistentielle trussel, som klimaforandringerne udgør.

1.7. Beskatningen bør fremme produktionsfremmende investeringer og udgifter i realøkonomien. Skatteindtægterne bør i højere grad komme fra andre kilder end arbejde og bæredygtigt forbrug.

1.7.1. Finansialiseringen af visse dele af den europæiske økonomi har lagt en uforholdsmæssig stor byrde på virksomhederne — og deres ansatte — der skaber arbejdspladser, producerer merværdi og øger mængden af realkapital. EØSU opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at bruge det europæiske semester til at fremme generel »interessentværdi« frem for »aktionærværdi« alene.

1.7.2. Flere medlemsstater har i forbindelse med dette års landespecifikke henstillinger modtaget henstillinger om en styrkelse af den sociale dialog. For at opmuntre arbejdsmarkedets parter til at deltage vil det være hensigtsmæssigt at indføre minimumsstandarder for de nationale regeringers høring af arbejdsmarkedets parter i medlemsstaterne i forskellige faser af det europæiske semester.

1.7.3. Kommissionens politik for offentlige goder bør styres af princippet om, at privatisering af offentlige aktiver ikke bør omfatte aktiver af strategisk vigtighed, som administreres bedre af den offentlige sektor, og ikke bør give et nettotab for staten ved salg, når konjunkturerne er dårlige.

2. Baggrund: Kommissionens prioriteter i forbindelse med det europæiske semester 2019 og de landespecifikke henstillinger

2.1. Ifølge Kommissionen har medlemsstaterne gjort i det mindste visse fremskridt for 40 % af de landespecifikke henstillinger, der var rettet til dem. Set over flere år er der gjort »visse fremskridt« for mere end to tredjedele af de landespecifikke henstillinger ( 3 ) . Der er gjort store fremskridt med gennemførelsen på området for finansielle tjenesteydelser, men der er også observeret fremskridt med hensyn til at fremme skabelsen af faste job og bekæmpe segmenteringen af arbejdsmarkedet. Gennemførelsen er dog stadig begrænset og for langsom på områder, der er vigtige med henblik på at rette op på makroøkonomiske ubalancer ( 4 )

2.2. De landespecifikke henstillinger for 2019 bygger på resultaterne af landerapporterne for 2019 og har et stærkere fokus på investeringer, idet der er mindst én investeringsrelateret henstilling til hver medlemsstat.

2.3. Hvad de makroøkonomiske udsigter angår, er usikkerheden ikke blevet mindre. Det Forenede Kongeriges forventede udtræden af Den Europæiske Union og de globale handelskrige, som USA har startet, indebærer stadig en yderst aktuel fare for, at den økonomiske vækst og beskæftigelsen vil falde i den nærmeste fremtid. På trods af en lav samlet arbejdsløshed i forhold til de sidste to årtier har flere lande ikke nået det beskæftigelsesniveau, de havde før krisen. Væksten i BNP i Den Europæiske Union forventes i år at ligge på bare 1,4 % i EU samlet set og 1,2 % i euroområdet ( 5 ) . Som Den Europæiske Centralbanks Styrelsesråd ( 6 ) har konstateret, ligger inflationen i euroområdet stadig for lavt i forhold til målet (tæt på, men under 2 % på mellemlang sigt), og derfor bør finanspolitikken spille en rolle, når det gælder om at fremme væksten i euroområdet og Den Europæiske Union.

3. Generelle bemærkninger til Kommissionens anbefalinger

3.1. Investeringer

EØSU bifalder og bakker kraftigt op omkring Kommissionens særlige fokus på at øge investeringerne i dette års landerapporter og landespecifikke henstillinger. Udvalget har tidligere gentagne gange opfordret medlemsstaterne og Kommissionen til at lægge større vægt på at øge de offentlige og private investeringer, og glæder sig derfor over at se, at en af dets anbefalinger bliver omsat til praksis. I denne forbindelse bør investeringerne være produktive og bæredygtige, mens spekulative finansielle investeringer og ejendomsinvesteringer bør undgås.

3.1.1. I tråd med Kommissionens praksis med at fastsætte overordnede mål er investeringsmålene i de landespecifikke henstillinger ikke særlig konkrete. Dette giver dog en ubalance, da de finanspolitiske mål er meget konkrete i henhold til traktatens bestemmelser. Det er uklart, hvordan investeringsmålene kan nås i lande, der i høj grad er bundet af kravene i stabilitets- og vækstpagten. Ligesom i tidligere udtalelser anbefaler EØSU derfor, at man giver investeringerne en mere fremtrædende rolle ved at medtage en gylden regel i EU's finanspolitiske ramme ( 7 )

3.1.2. Det europæiske semester har brug for et større fokus på bæredygtig vækst med FN's 2030-mål for bæredygtig udvikling som rettesnor, hvilket EØSU efterlyser i forbindelse med sin anmodning om en årlig undersøgelse af bæredygtig vækst ( 8 ) . Infrastrukturinvesteringerne bør være grønne og sociale, og der bør være fokus på vedvarende energi, således som den nye Kommission i øvrigt har til hensigt. Dette bør i højere grad afspejles i det europæiske semester. Med inspiration fra den kærkomne vægt, der lægges på investeringer i dette års landespecifikke henstillinger, foreslår EØSU, at Kommissionen og Rådet overvejer, om de landespecifikke henstillinger ikke bør indeholde mindst ét konkret ambitiøst mål pr. medlemsstat om en væsentlig reduktion af drivhusgasemissionerne, indtil der er fundet en løsning på den potentielt katastrofale klimaudfordring. I den sammenhæng bifalder EØSU, at ECB inden for rammerne af APP-programmerne (asset purchase programme) har investeret i grønne obligationer fra den private sektor, og mener, at ECB bør fortsætte og styrke denne indsats, når den genoptager nettokøbene i programmets geninvesteringsfase.

3.1.3. Hvad de konkrete investeringsbehov angår anmoder EØSU Kommissionen og medlemsstaterne om at fremlægge en konkret plan, der skal øge de offentlige og private investeringer med henblik på at afhjælpe nogle af de mangler, der er blevet konstateret på en række vigtige områder, i den hensigt at sikre Europas økonomiske og sociale fremtid og fastholde EU's konkurrenceevne over for Kina og USA. Der kan f.eks. være tale om investeringer i informationsteknologi og kunstig intelligens (forskning og udvikling, herunder IT-infrastruktur). De nødvendige udgifter til almen uddannelse og erhvervsuddannelse, bedre kompetencer og mobilitet bør også indgå i investeringerne. Det samme gælder incitamenter til energibesparelser inden for industri og transport, f.eks. udvikling og øget anvendelse af jernbanenettet. Disse udgifter bør i højere grad støttes gennem anvendelse af strukturfondene. Det vil styrke konkurrenceevnen og afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft, som anerkendes i hele EU som en af hindringerne for investeringer ( 9 )

3.1.4. Udvalget mener, at det er muligt at fastsætte mere konkrete mål og strategiske prioriteter, når det gælder om at nå Det Europæiske Råds overordnede mål. Mens EU 2020-strategiens indikatorer var for forenklede, bør de overordnede prioriteter, som Rådet har vedtaget, konkretiseres og udvides til at omfatte andre politikområder. Derfor anmoder EØSU Rådet og Kommissionen om at udarbejde en langsigtet strategi for 2030, som bør afspejles i de landespecifikke henstillinger for 2020 ( 10 ) . Denne langsigtede strategi bør medtage en vision for en velfærdsøkonomi i Den Europæiske Union, som omfatter større investeringer i produktionsaktiviteter, bedre uddannelse, kvalifikationer, kompetencer og undervisning, i social beskyttelse, sundhed, energibesparelser og økonomisk overkommelige boliger samt fremme af ligestillingen mellem kvinder og mænd.

3.2. Ubalancer på betalingsbalancens løbende poster

3.2.1. Udvalget glæder sig over Kommissionens fokus på lande med overskud på betalingsbalancens løbende poster, som udgør et stort makroøkonomisk problem for euroområdet og Den Europæiske Union. Mens lande, der tidligere havde underskud på betalingsbalancens løbende poster, er kommet af med deres underskud, tøver lande med overskud på betalingsbalancens løbende poster stadig med at gøre en væsentlig politisk indsats for at øge den indenlandske efterspørgsel — f.eks. ved hjælp af øgede offentlige investeringer, højere lønninger, en forøgelse af de offentlige udgifter eller lavere skatter — for at mindske deres overskud. Lavere skatter gennemføres bedst ved at gå bort fra skat på arbejde og moms og gå over til andre skatteindtægtskilder. Enhver potentiel reduktion af skattetrykket på arbejde bør dog ikke vedrøre bidrag til sociale sikringsordninger, da disse giver et vigtigt økonomisk bidrag til sundhedspleje, pensioner, ulykkesforsikringer, arbejdsløshedsforsikringer og andre sociale beskyttelsesformål.

3.2.2. Fordi lande med overskud på de løbende poster fortsat er uvillige til at øge deres indenlandske efterspørgsel i tilstrækkeligt omfang, lider lande med underskud på de løbende poster under manglende efterspørgsel. Med proceduren vedrørende makroøkonomiske ubalancer (PMU) er det muligt at gøre opmærksom på problemet, men der er ingen håndhævelsesmyndighed knyttet til den. Derfor er gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger særligt svag for PMU-henstillingernes vedkommende ( 11 ) . EØSU opfordrer Det Europæiske Råd til at koordinere en makroøkonomisk strategi med henblik på at opnå en stigning i den indenlandske efterspørgsel i lande med overskud på de løbende poster, således at der sker en reduktion af de nationale overskud på de løbende poster, som tilsammen udgør euroområdets overskud på de løbende poster. I forbindelse med denne strategi skal lande med overskud på de løbende poster give et troværdigt tilsagn om at reducere deres overskud på en permanent og bæredygtig måde.

3.2.3. Efterhånden som et konkret budgetinstrument for euroområdet har taget form i løbet af de seneste forhandlinger, er det blevet tydeligt, at Det Europæiske Råd ikke har formået at nå til enighed om et betydeligt budget med en stabiliseringsfunktion for euroområdet. EØSU er bekymret for, at den makroøkonomiske ramme på europæisk plan ikke vil være i stand til at håndtere en fremtidig krise, hvis risiciene for fald i den økonomiske vækst skulle blive til virkelighed. EØSU opfordrer Det Europæiske Råd til at udarbejde et effektivt finanspolitisk svar fra medlemsstaterne på en potentiel recession samt et pengepolitisk svar fra Den Europæiske Centralbank.

3.3. Finanspolitik, offentlig gæld og beskatning

3.3.1. Med revurderingen af den risiko, der var forbundet med statsobligationerne under krisen i euroområdet, opstod der en øget forskel. Lande med lavere vækstrater og højere oprindelig gæld skal betale højere renter af deres offentlige gæld på baggrund af nogle undertiden ret uhensigtsmæssige finansmarkedsestimater af deres finanspolitiske situation. At forsøge at genskabe finanspolitiske stødpuder på et for tidligt tidspunkt eller — sagt lige ud — at skære ned på udgifterne og sætte skatten op, sådan som Kommissionen foreslår, når det gælder medlemsstater med høj offentlig gæld, risikerer endnu en gang at hæmme den positive dynamik i den private sektor og den stadig svage vækst i nogle medlemsstater. Ved at opstille obligatoriske finanspolitiske tilpasningskrav til lande med et mindre finanspolitisk råderum, men kun henstillinger til lande med et større finanspolitisk råderum, risikerer man, at den overordnede finanspolitiske kurs i euroområdet ikke er ekspansiv nok til at tøjle det store overskud på de løbende poster i euroområdet.

3.3.2. Nu hvor fremtrædende eksperter på dette område er i færd med at revurdere den offentlige gælds rolle i en tid med lave renter ( 12 ) , opfordrer EØSU Det Europæiske Råd til at overveje, om den nuværende budgetramme har lagt en dæmper på de nødvendige offentlige investeringer såvel som de offentlige udgifter til produktivitetsfremmende formål, f.eks. uddannelse, forbedring af færdigheder, livslang læring, sundhedspleje og social beskyttelse ( 13 ) . Som Den Europæiske Centralbank annoncerede i sin forslagspakke fra september, vil den foreløbig fastholde en meget lav rente. Denne politik har allerede i de senere år givet anledning til, at regeringernes renteudgifter er faldet. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at anvende de midler, der således er blevet frigjort, til at øge investeringerne.

3.3.3. Eksperterne er i stadig højere grad af den opfattelse, at den målemetode for outputgabet, som Kommissionen bruger til at bestemme den rette finanspolitiske kurs, er for procyklisk ( 14 ) . I stedet for uafhængigt at måle den maksimale potentielle produktion i en økonomi gennem antallet af ledige og manglen på kapital bygger Kommissionens målemetode for meget på tidligere resultater ( 15 ) . Som følge heraf bliver en konjunkturudlignende finanspolitik umulig for de lande, som følger reglerne i stabilitets- og vækstpagten, både i gode og i dårlige tider. EØSU anbefaler, at Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne evaluerer procedurerne for beregning af outputgabene i lyset af disse konstateringer.

3.3.4. Hvad angår de lande, der ikke har været i stand til at drage så stor fordel af den økonomiske vækst i de senere år, som man kunne forvente, har en haltende samlet efterspørgsel i kombination med en ugunstig ændring i økonomiens produktionsstruktur med hensyn til eksport bidraget til deres svage vækst. EØSU opfordrer Kommissionen og Det Europæiske Råd til at tage hensyn til industrielle strategier og industripolitik i Den Europæiske Union i det europæiske semesters næste cyklus.

3.3.5. Som nævnt i EØSU's tidligere udtalelser bør medlemsstaterne bekæmpe aggressiv skatteplanlægning og skatteunddragelse og sætte fokus på en retfærdig skattepolitik og finansiering af de offentlige udgifter.

3.3.6. Finansialiseringen af økonomien har givet nogle få udvalgte finansielle aktører en urimelig indflydelse på bekostning af de store virksomheder og den offentlige sektor, idet de er gået efter kortsigtede overskud og bonusser i stedet for at fokusere på de langsigtede behov hos visse virksomheder, deres medarbejdere og de regioner, hvor de opererer ( 16 ) . EØSU opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at bruge det europæiske semester til at fremme »interessentværdi« frem for »aktionærværdi«. Hvor det er relevant i medlemsstaterne, bør skattesystemet omlægges med henblik på at fremme reelle fysiske, digitale og bæredygtige investeringer samt investeringer i menneskelige ressourcer og begrænse investeringer med rent økonomiske og spekulative formål. Navnlig bør de landespecifikke henstillinger sætte fokus på fordrejninger i skattesystemet, der uberettiget begunstiger og belønner tanken om »aktionærværdi«, og foreslå reformer på området.

3.4. Den europæiske søjle for sociale rettigheder

3.4.1. EØSU bifalder og støtter ændringen i de politiske anbefalinger i retning af større vægt på social dialog, uddannelse, færdigheder og undervisning, sundhed og social beskyttelse. Udvalget opfordrer Kommissionen til at gå videre med dette og uddybe det i de kommende cyklusser af det europæiske semester, navnlig hvad angår tilstrækkelige mindstelønninger, som forhandles ansvarligt af arbejdsmarkedets parter, og som sikres gennem lovgivning og nationale kollektive overenskomster.

3.4.2. Udvalget glæder sig over, at Kommissionen lægger særlig vægt på, hvilke resultater medlemsstaterne opnår i de forskellige dimensioner af den europæiske søjle for sociale rettigheder. Udvalget anerkender, at indførelsen af den sociale resultattavles indikatorer, som belyser den sociale udvikling og konvergensen blandt EU's medlemsstater, skaber en særlig merværdi som en nødvendig modvægt til det traditionelle fokus på økonomiske og finansielle spørgsmål. EØSU opfordrer Kommissionen til at fortsætte indsatsen og uddybe søjlens betydning i de landespecifikke henstillinger og til at undersøge muligheden for nye indikatorer på den sociale resultattavle, f.eks. nye indikatorer vedrørende kollektive overenskomster.

3.4.3. At lønkonvergensen mellem landene går meget langsommere, end de europæiske ledere og Kommissionen havde forventet, har ført til øgede migrationsstrømme til lande og regioner, hvor der er flere job og højere lønninger. I princippet er denne strøm af arbejdstagere i retning af økonomisk bedre stillede regioner en vigtig tilpasningsmekanisme i Den Europæiske Monetære Union. Imidlertid har migrationsstrømmene været større end forventet på grund af den langsomme konvergens i lønninger og levevilkår. I visse lande er en ikke ubetydelig del af befolkningen i den erhvervsaktive alder emigreret, hvilket på mellemlangt sigt kan være et problem for de pågældende lande, hvis emigranterne ikke vender tilbage. Der er derfor behov for en hurtigere reel konvergens af lønninger og levevilkår mellem landene i EU og Den Europæiske Monetære Union. EØSU opfordrer Kommissionen til at fremlægge en detaljeret rapport om den reelle konvergens og tilpasse sine strategiske anbefalinger til medlemsstaterne og Unionen som helhed for at sikre reel konvergens.

3.4.4. I indledningen til den årlige vækstundersøgelse 2019 glæder Kommissionen sig over, at der igen er vækst i alle medlemsstaterne. Positive BNP-vækstrater er dog ikke nødvendigvis ensbetydende med opadgående social konvergens. Et at redskaberne til at opnå dette er overenskomstforhandlinger. Derfor anmoder udvalget Kommissionen om at udvide den sociale resultattavles indikatorer med målemetoder for kollektive overenskomstforhandlinger.

3.4.5. Gennemførelsen af de henstillinger, der følger af den europæiske søjle for sociale rettigheder, kræver tilstrækkelig finansiering. Det skal derfor præciseres, hvordan målene i den europæiske søjle for sociale rettigheder kan opfyldes, navnlig i de lande, som i høj grad er bundet af kravene i stabilitets- og vækstpagten. EØSU anbefaler med udgangspunkt i de forslag, som udvalget fremlagde i en tidligere udtalelse ( 17 ) , at Kommissionen og Rådet sikrer, at der er ressourcer til rådighed, ikke mindst i de europæiske struktur- og investeringsfonde og andre af EU's fonde, til at supplere de offentlige og private midler fra nationalt niveau. De offentlige investeringer i medlemsstaterne kan øges, hvis der anvendes en »gylden regel« for offentlige investeringer i sociale formål, som gør budgetreglerne mere fleksible. Desuden bør enhver reduktion af Unionens budget, som medfører en reduktion af de ressourcer, som bevilges til gennemførelse af målene i den europæiske søjle for sociale rettigheder, stoppes. Investeringsplanen for Europa, som støttes af Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI), bør ligeledes forbedres med tanke på den kritik, der blev fremsat af den Europæiske Revisionsret i januar 2019, som understregede, at dens påståede virkninger på investeringsniveauerne var overvurderede ( 18 )

3.5. Hvis man ser på indholdet i de landespecifikke henstillinger på det sociale område og udvider perspektivet til semesterprocessens start, kan man konstatere, at medlemsstater med lav vækst og stor offentlig gæld har fået henstillinger, der tilskynder til social devaluering ( 19 ) . Generelt er det de makroøkonomiske mål, der er blevet prioriteret ( 20 ) . I betragtning af de usikre økonomiske udsigter opfordrer EØSU indtrængende Det Europæiske Råd til at sikre, at positive socialpolitiske mål i de kommende år får en større og dermed lige så stor prioritet som de andre mål, selv i tider med økonomisk krise.

3.5.1. At sikre beskæftigelse af høj kvalitet er stadig en udfordring. Forskellige former for atypiske arbejdskontrakter, f.eks. tidsbegrænset arbejde, deltidsarbejde med meget få arbejdstimer, arbejde som underleverandør eller platformsarbejde, er i løbet af de sidste 10 år blevet udbredt i adskillige medlemsstater. Mens arbejdstagernes færdigheder og uddannelsesmæssige kvalifikationer er blevet bedre, er kvaliteten af de tilbudte job i mange lande blevet ringere. F.eks. kan nævnes det stigende antal arbejdstagere i nogle lande, som er tvunget til at acceptere midlertidig beskæftigelse eller deltidskontrakter på grund af mangel på fuldtidsjob, ifølge data indsamlet af Eurostat ( 21 ) . Nogle gange kan disse former for beskæftigelse være til glæde for arbejdstagerne, men ofte er det ikke tilfældet, og nye beskæftigelsesformer rejser desuden spørgsmål vedrørende livslang læring for arbejdstagere i midlertidige eller usikre ansættelsesforhold. EØSU anmoder medlemsstaterne om rettidigt at indføre bestemmelser om beskyttelse af arbejdstagerne og social sikring inden for europæiske rammer for at tage højde for de nye former for beskæftigelse og et stadig mere usikkert arbejdsmarked.

3.5.2. Den sociale økonomi spiller en stadig større rolle i økonomien ( 22 ) . På grund af sin mangfoldighed (kooperativer, gensidige selskaber, foreninger, stiftelser og sociale virksomheder) har den et stort potentiale for at bidrage til den økonomiske vækst og beskæftigelsen i Europa og for i høj grad at bidrage til social samhørighed i Den Europæiske Union. Desværre har Unionen ikke udviklet passende retlige rammer for at udnytte dette potentiale på det indre marked. EØSU opfordrer Kommissionen til at sætte dette emne på dagsordenen for sin kommende mandatperiode.

3.5.3. Øgede investeringer i uddannelse i det offentlige og virksomhederne kan bidrage til bekæmpelse af arbejdsløshed i det digitale samfund nu og i fremtiden, da det moderne industri- og servicesamfund kræver højt kvalificerede medarbejdere. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at anvende EU-midler til at sikre omskolingen af deres arbejdsstyrker til den digitale tidsalder.

3.5.4. Såfremt det er berettiget i national sammenhæng, kan en kvalitativ nyorientering hen imod erhvervsuddannelser af høj kvalitet i stedet for videregående uddannelser være hensigtsmæssig. Et alt for snævert fokus på opnåelsen af en videregående uddannelse, sådan som det er tilfældet i den sociale resultattavles indikatorer for uddannelse, risikerer at forvrænge det samlede billede. EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage højde for dette og overveje, om uddannelsesmæssig succes kan måles på en bedre måde i den sociale resultattavle.

3.6. Inddragelse af arbejdsmarkedets parter

3.6.1. EØSU glæder sig over, at Kommissionen har til hensigt at uddybe dialogen med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet, herunder med institutioner, der udfører frivilligt samfundsarbejde, NGO'er, universiteter og forbrugerorganisationer, for yderligere at tilskynde til gennemførelsen af de landespecifikke henstillinger, bl.a. gennem besøg i medlemsstaterne og bilaterale og multilaterale drøftelser.

3.6.2. I den henseende kan den løbende uformelle informationsudveksling og informationsstrøm forbedres. Selv om det er almindelig praksis at give arbejdsmarkedets parter de nødvendige foreløbige oplysninger før vigtige møder for at sikre en produktiv debat, når det drejer sig om arbejdsmarkedsspørgsmål og sociale inkluderingsspørgsmål, er dette ikke tilfældet, når det drejer sig om budgetspørgsmål og finanspolitiske spørgsmål. EØSU opfordrer Kommissionen til i god tid at gå ind i en dybere og konstruktiv dialog med arbejdsmarkedets parter ud over de påkrævede formelle procedurer.

3.6.3. Den rettidige og konstruktive inddragelse af arbejdsmarkedets parter i det europæiske semester kan forbedres, sådan som Kommissionen med rette har bemærket ( 23 ) . Selv om semesteret fungerer godt på EU-plan og i nogle lande, er dette ikke tilfældet i alle lande. EØSU bifalder de landespecifikke henstillinger til forskellige medlemsstater om at styrke den sociale dialog og opfordrer de pågældende medlemsstater til at føre dem ud i livet.

3.6.4. Problemer i forbindelse med rettidig adgang til relevante informationer og rettidige høringer, et seriøst engagement fra regeringernes side og arbejdsmarkedets parters kapacitet er spørgsmål, der har vanskeliggjort høringen af arbejdsmarkedets parter på nationalt plan i forbindelse med det europæiske semester. EØSU anbefaler, at der indføres minimumsstandarder for de nationale regeringers høring af arbejdsmarkedets parter i medlemsstaterne i forskellige faser af det europæiske semester. Der bør gives en forklaring på, hvorvidt medlemsstaterne har fulgt forslagene fra arbejdsmarkedets parter, og i givet fald hvorfor ikke. Inddragelsen af arbejdsmarkedets parter inddragelse skal også sikres under enhver opfølgning, hvor forslagenes gennemførelse evalueres.

4. Særlige anbefalinger

4.1. Når det gælder drøftelserne i Rådet om det hensigtsmæssige i at udvide det europæiske semester til at omfatte spørgsmål om social og økonomisk samhørighed, bakker EØSU kraftigt op omkring beslutningen om at medtage disse spørgsmål i semesteret ( 24 ) . EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fortsætte ad denne vej i de kommende år og udvikle tilgangen, idet der også tages højde for, at det er nødvendigt at gøre noget ved klimaudfordringerne. EØSU glæder sig også over, at Det Europæiske Råd har opfordret medlemsstaterne til at anvende den sociale resultattavle, overvågningen af beskæftigelsesresultaterne og overvågningen af resultaterne for social beskyttelse som rettesnor for deres bestræbelser på at opnå konvergens.

4.2. Boliger

4.2.1. I en række medlemsstater er huspriserne steget de seneste år. I nogle store og mellemstore byer er huslejen blevet så høj, at den udgør en stadig stigende andel af indkomsten. Selv om det ikke er den eneste årsag, hænger det også sammen med de lave renter, da pengepolitikken mest umiddelbart kommer til udtryk gennem boligmarkedet. ECB's rentesatser forbliver på det nuværende (eller et lavere) niveau, indtil der er vedvarende konvergens i inflationen i retning af målet (tilstrækkelig tæt på, men under 2 % inden for fremskrivningsperioden) ( 25 ) . Desuden forværrer de stigende huslejer problemet med hjemløshed. Manglen på data gør det vanskeligt at holde ordentligt øje med udviklingen i antallet af hjemløse i Den Europæiske Union. EØSU opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at forbedre dataindsamlingen om hjemløse med det formål at sikre bedre overvågning af antallet, fordelingen og levevilkårene for den hjemløse befolkning i Unionen.

4.2.2. Ændringer i skattesystemet samt andre statslige incitamenter i medlemsstaterne kan opmuntre til øget renovering og nybyggeri og dermed forbedre energi- og klimabalancen i boliger og andre bygninger.

4.3. Andre reformer

4.3.1. I flere tilfælde udgør de enkelte reformer, der er nævnt i de landespecifikke henstillinger, en fare for, at den sociale og økonomiske ulighed forværres. Pensionsreformer må ikke føre til fattigdom blandt ældre.

4.3.2. Privatiseringen af offentlige aktiver bør ikke omfatte aktiver af strategisk vigtighed, som administreres bedre af den offentlige sektor, og bør ikke give et nettotab for staten ved salg, når konjunkturerne er dårlige. I princippet leveres vigtige offentlige tjenester mest effektivt af staten, da der ikke kræves et overskud, som får omkostningerne til at stige. Såfremt de offentlige tjenesters kvalitet og finansiering ikke lever op til borgernes forventninger, bør den administrative kapacitet til at levere disse tjenester på en effektiv måde forbedres, og de nødvendige økonomiske midler til at gøre dette tilvejebringes. Dette udelukker ikke muligheden for, at de enkelte lande kan nå frem til den konklusion, at de ønsker at tillade offentlig-private partnerskaber (OPP'er), der er skræddersyet til specifikke tjenester i en given situation. Når det sker, skal OPP'erne tjene offentlighedens interesser. Navnlig når der er monopol eller oligopol på markedet, er det vigtigt at undgå, at særlige interessegrupper udnytter situationen til at få ekstra indtægter ved at tage højere priser end nødvendigt eller undlade investeringer, der er nødvendige for at opretholde kvaliteten.

4.3.3. En velgennemtænkt industripolitik, der tjener et lands behov, kan øge vækst, produktivitet, trivsel og beskæftigelse. EØSU understreger, at der er behov for en bred diskussion og en konkret indsats med henblik på at udarbejde en industriel strategi på europæisk og nationalt plan, der ledsages af tilstrækkelige økonomiske ressourcer, og hvor der ikke blot er tale om en tilpasning af den europæiske konkurrencelovgivning for at muliggøre flere fusioner mellem multinationale selskaber.

Bruxelles, den 30. oktober 2019. Luca JAHIER Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EØSU's udtalelse om årlig vækstundersøgelse 2019 (EUT C 190 af 5.6.2019, s. 24) og om den økonomiske politik i euroområdet (2019) (EUT C 159 af 10.5.2019, s. 49).

(2) COM(2019) 500 final.

(3) COM(2019) 500 final, s. 3-4.

(4) Efstathiou, K. og Wolff, G. (2018), »Is the European Semester effective and useful?« (Er det europæiske semester effektivt og hensigtsmæssigt?).

(5) Europæisk økonomisk prognose. Sommeren 2019, Kommissionen.

(6) Mario Draghi, formand for Den Europæiske Centralbank, pressekonference – indledende bemærkninger, Frankfurt am Main, 12. september 2019.

(7) EØSU's udtalelse om den årlige vækstundersøgelse 2019, punkt 3.9.8 (EUT C 190 af 5.6.2019, s. 24).

(8) EØSU's udtalelse om den årlige vækstundersøgelse 2019, punkt 1.7 (EUT C 190 af 5.6.2019, s. 24).

(9) EIB's rapport om investeringer 2018/2019 – Retooling Europe's economy

(10) Som beskrevet i EØSU's udtalelse om »Det europæiske semester og samhørighedspolitikken — Mod en ny europæisk strategi efter 2020« (EUT C 353 af 18.10.2019, s. 39).

(11) »What drives national implementation of EU policy recommendations?« (Hvad er drivkraft for den nationale gennemførelse af EU's politiske anbefalinger?), Bruegel working paper, nummer 04.

(12) Blanchard, O., »Public Debt and Low Interest Rates« (Offentlig gæld og lave renter), januar 2019, og den tyske debat om den nationale regel om gældsbremsen, IW Policy Paper 3/19.

(13) »Germany's even larger than expected fiscal surpluses: Is there a link with the constitutional debt brake?« (Tysklands overskud er endnu større end forventet: Er der en sammenhæng med den forfatningsmæssige gældsbremse?), Bruegel.

(14) »The campaign against »nonsense« output gaps« (Kampagnen mod outputgab, som ikke giver mening), Bruegel.

(15) »Why Hysteria Over the Italian Budget Is Wrong-Headed« (Derfor er hysteriet over Italiens budget forkert).

(16) Vatteville, É. i magasinet Management & Avenir, 2008/4 (nr. 18), s. 88-103.

(17) EUT C 262 af 25.7.2018, s. 1.

(18) Særberetning nr. 03/2019: Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer: En indsats er nødvendig for at gøre EFSI til en fuldstændig succes.

(19) Copeland og Daly (2018), The European Semester and EU Social Policy (Det europæiske semester og EU's socialpolitik).

(20) Degryse og Pochet (2018), »European social dynamics: a quantitative approach« (Europas sociale dynamik: en kvantitativ tilgang).

(21) Eurostats database, »lfsa_eppgai« og »lfsa_etgar«.

(22) Socialøkonomiske institutioner og virksomheder i Europa omfatter over 2,8 mio. organisationer, beskæftiger 13,6 mio. mennesker og tegner sig for 8 % af EU's BNP.

(23) Kommissionens og Rådets fælles rapport om beskæftigelsen, s. 11.

(24) Rådets konklusioner om den årlige vækstundersøgelse og den fælles beskæftigelsesrapport 2019, 15. marts 2019, s. 7.

(25) Mario Draghi, formand for Den Europæiske Centralbank, pressekonference – indledende bemærkninger, Frankfurt am Main, 12. september 2019.