EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 22.11.2022 COM(2022) 780 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE RÅD, RÅDET, DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG, REGIONSUDVALGET OG DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK Årlig undersøgelse af bæredygtig vækst 2023



1.Indledning Den hurtige, koordinerede og samlede økonomisk-politiske reaktion på pandemien har båret frugt: genopretningen af EU's økonomi efter covid-19-krisen har været den hurtigste siden opsvinget efter Anden Verdenskrig med en realvækst i BNP på 5,4 % i 2021. På trods af det økonomiske chok forårsaget af Ruslands angrebskrig mod Ukraine var BNP-væksten i EU fortsat stabil i første halvdel af 2022 og forblev positiv i tredje kvartal, hvilket var bedre end forventet. Arbejdsmarkederne har vist sig at være særligt modstandsdygtige, idet de har nydt godt af arbejdsfordelingsordninger, der også støttes af EU's SURE-mekanisme, samt de seneste ti års reformer og politikker. Arbejdsløsheden har nået et rekordlavt niveau, og beskæftigelsen er rekordhøj. EU's økonomi har nu imidlertid nået et vendepunkt Et højt energiprispres, udhuling af husholdningernes købekraft, den svækkede situation i resten af verden og strammere finansieringsvilkår forventes at medføre en nedgang i EU's økonomi i vinter. Inflationen har overhalet lønvæksten og udhuler i et hastigt tempo husholdningernes købekraft, hvilket har en negativ indvirkning på forbruget. Omkostningsstigninger, afbrydelser i forsyningskæden og strammere finansieringsvilkår tynger investeringerne. Da et stærkt inflationspres fortsat bremser efterspørgslen i mange vækstøkonomier og udviklede økonomier, er det usandsynligt, at der fra resten af verden vil komme et bidrag til væksten i EU. På årsbasis forventes den reale BNP-vækst i EU at falde fra 3,3 % i 2022 til kun 0,3 % i 2023 og at stige til 1,6 % i 2024. Inflationen forventes at holde sig på et meget højt niveau og toppe på 10,7 % i fjerde kvartal 2022. I og med at inflationen udvides til at omfatte kernevarer og -tjenester, forventes den kun gradvis at falde til 7,0 % i 2023 og 3 % i 2024. Arbejdsmarkederne ventes at forblive stabile, da efterspørgslen efter arbejdskraft fortsat er høj, selv om den er begyndt at falde. Arbejdsløsheden forventes kun at stige en smule i prognoseperioden og holde sig på omkring 6½ %, hvilket er tæt på det rekordlave niveau. Den offentlige gældskvote i EU, som steg markant under pandemien, forventes at falde marginalt til 84,1 % af BNP i 2024. De økonomiske udsigter er stadig forbundet med usædvanlig høj usikkerhed, og risiciene er nedadrettede. Den største trussel hidrører fra en negativ udvikling på gasmarkedet og risikoen for lammende forsyningsproblemer, navnlig i vinteren 2023-2024. Modelsimuleringer viser, at der vil være høje makroøkonomiske omkostninger, hvis disse risici materialiserer sig. Ud over gas er EU fortsat direkte og indirekte udsat for nye chok på råvaremarkederne som følge af geopolitiske spændinger. I betragtning af denne kombination af udfordringer skal de økonomiske og sociale politikker fortsat koordineres og være fleksible, samtidig med at de til stadighed indrettes efter vores langsigtede mål. EU er fuldt ud solidarisk med Ukraine efter Ruslands angreb. De umiddelbare politiske prioriteter, der kræver en koordineret indsats på EU-plan og nationalt plan, omfatter sikring af en passende og økonomisk overkommelig energiforsyning samt økonomisk og finansiel stabilitet foruden beskyttelse af sårbare husholdninger og virksomheder, samtidig med at de offentlige finansers holdbarhed og det indre markeds integritet, som er grundlaget for vækst og velstand i EU, bevares. Samtidig er der behov for en hurtigere indsats for at fremme den potentielle vækst og skabelsen af kvalitetsjob samt for at gennemføre den grønne og den digitale omstilling, styrke modstandsdygtigheden og øge vores forsvarskapacitet i en omverden under forandring. Det fortsatte arbejde med at gennemføre den europæiske søjle for sociale rettigheder er også afgørende for at nå EU's overordnede 2030-mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse. Endvidere er gennemførelsen af strategierne for en Union med lige muligheder afgørende for at opnå større social og økonomisk modstandsdygtighed. Den politiske reaktion på energikrisen kræver en kombineret indsats fra medlemsstaternes og EU's side på grundlag af såvel NextGenerationEU som den flerårige finansielle ramme. Effektiviteten af EU's indsats for en bedre genopbygning vil afhænge af, om den kombineres med effektive politikker på nationalt og regionalt plan. Genopretnings- og resiliensfaciliteten, som er kernen i NextGenerationEU, vil frem til 2026 tilvejebringe en løbende strøm af investeringer i europæiske virksomheder samt infrastruktur og færdigheder og samtidig støtte en ambitiøs reformdagsorden. Indtil videre beløber de betalinger, der er udbetalt under faciliteten, sig til over 137 mia. EUR. Desuden vil der gennem REPowerEU blive tilvejebragt yderligere ressourcer til at øge modstandsdygtigheden i EU's energisystemer og bekæmpe energifattigdom gennem målrettede investeringer og reformer. Dette går hånd i hånd med gennemførelsen af samhørighedspolitikkens programmer, inden for rammerne af hvilke der siden pandemiens udbrud er udbetalt over 160 mia. EUR for at øge modstandsdygtigheden og fremme social og regional konvergens, og med de nationale energi- og klimaplaner, der skal ajourføres af medlemsstaterne senest i juni 2023. Det europæiske semester og genopretnings- og resiliensfaciliteten udgør fortsat en solid ramme for effektiv politikkoordinering i lyset af de aktuelle udfordringer. De umiddelbare prioriteter for EU's økonomiske og sociale indsats er i overensstemmelse med de eksisterende prioriteter under det europæiske semester, nemlig fremme af miljømæssig bæredygtighed, produktivitet, retfærdighed og makroøkonomisk stabilitet. Genopretnings- og resiliensfaciliteten, der indgår i det europæiske semester for samordning af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken, er fortsat afgørende for at støtte reform- og investeringsdagsordenerne i de kommende år. Sammen med samhørighedspolitikken, InvestEU og andre finansieringsprogrammer såsom Horisont Europa og programmet for et digitalt Europa fremskynder den den grønne og den digitale omstilling, fremmer social og territorial samhørighed og styrker således medlemsstaternes modstandsdygtighed. Hertil hører den kommende indførelse af særlige REPowerEU-kapitler i genopretnings- og resiliensplanerne for at tage hensyn til umiddelbare energirelaterede prioriteter samt foranstaltninger, der støttes af samhørighedspolitikken og andre nationale midler eller EU-midler. Dette års årlige undersøgelse af bæredygtig vækst indeholder en skitse til en økonomisk-politisk dagsorden, som skal afbøde de negative virkninger af energichok på kort sigt og videreføre bestræbelserne på at støtte bæredygtig og inklusiv vækst og øge modstandsdygtigheden på mellemlang sigt, samtidig med at fleksibiliteten til at tackle nye udfordringer bevares. Tilgangen er ligesom i de foregående år struktureret omkring de fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed og i overensstemmelse med verdensmålene for bæredygtig udvikling, som er en integreret del af det europæiske semester. For medlemsstaterne i euroområdet omsættes de politiske prioriteter til en henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet. I meddelelsen skitseres også det europæiske semester 2023 i hovedtræk, og der redegøres for de vigtigste ændringer i forhold til tidligere forløb under hensyntagen til REPowerEU-prioriteterne og behovet for tilpasning til ændrede omstændigheder. 2.De fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed: et solidt fundament for de grundlæggende omstillinger i en tid med geopolitiske udfordringer De fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed udgør dels et solidt fundament for koordinering af den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken i EU i lyset af strukturelle ændringer, dels en hensigtsmæssig styringsramme med henblik på at håndtere de kortsigtede udfordringer i den nuværende turbulente situation. EU skal fortsat stræbe efter, at konkurrencedygtig bæredygtighed går hånd i hånd med social og økonomisk modstandsdygtighed. I den nærmeste fremtid er der behov for støtteforanstaltninger for at afbøde konsekvenserne af Ruslands angreb på Ukraine for mennesker og virksomheder i EU, navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV'er). Disse foranstaltninger skal være målrettet mod sårbare husholdninger og særligt udsatte virksomheder. Desuden er offentlige og private investeringer sammen med reformer helt afgørende for, at energiforsyningerne kan blive mere sikre og økonomisk overkommelige, at vores økonomier og samfund kan blive mere modstandsdygtige, og at mulighederne i den grønne og den digitale omstilling kan udnyttes. Dette omfatter opnåelse af de bindende mål i den europæiske klimalov. Gennemførelsen af denne gennemgribende omstilling af EU's økonomi på en måde, der både er effektiv, retfærdig, inklusiv og demokratisk kræver en koordineret indsats fra medlemsstaternes side. Figur 1: De fire dimensioner af konkurrencedygtig bæredygtighed — håndtering af udfordringer på kort og mellemlang sigt 2.1 Miljømæssig bæredygtighed Den nuværende energikrise har understreget nødvendigheden af pålidelige og rene energikilder og velfungerende energimarkeder i EU — også ved at sætte yderligere fokus på betydningen af EU's klimamål. Kommissionen har foreslået en række ekstraordinære politiske initiativer, der skal håndtere de umiddelbare konsekvenser af den nuværende energikrise for husholdninger og virksomheder og samtidig give adgang til tilstrækkelig ren, sikker og økonomisk overkommelig energi og kritiske råstoffer. En afgørende del af denne politiske reaktion er REPowerEU-planen, som skal sætte en stopper for EU's afhængighed af russiske fossile brændstoffer og fremskynde omstillingen til ren energi. REPowerEU hviler på tre søjler, nemlig diversificering af energiforsyningen, energibesparelser, energieffektivitet samt fremskyndet udrulning af vedvarende energi, fungerer i fuld overensstemmelse med den europæiske grønne pagt og knytter an til Fit for 55-målene ved at foreslå et øget ambitionsniveauet med hensyn til energieffektivitet og vedvarende energi. Efter REPowerEU-meddelelsen har Kommissionen og medlemsstaterne oprettet EU's indkøbsplatform for energi for at styrke forsyningssikkerheden til overkommelige priser. På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet hurtigt forordningerne om gasoplagring og om et nødindgreb foruden en ny retsakt og en europæisk plan for reduktion af efterspørgslen efter gas med henblik på at reducere gasefterspørgslen i EU med 15 % inden næste forår. Den 6. oktober 2022 fulgte en aftale i Rådet om nødforanstaltninger for at reducere energipriserne (se nedenfor). Den 18. oktober fremsatte Kommissionen et forslag om en fælles gasindkøbsmekanisme, et supplerende benchmark for forsyninger af flydende naturgas (LNG), en markedskorrektionsmekanisme og gældende ordninger for solidaritetsaftaler. På kort sigt skal EU skabe balance mellem energiudbud og -efterspørgsel og tackle stigende energiomkostninger, samtidig med at incitamenterne til den grønne omstilling bevares. Efter forslag fra Kommissionen vedtog Rådet den 5. august 2022 nye regler om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas, og det vedtog nødindgrebet den 6. oktober 2022 for at imødegå høje energipriser ved at reducere spidsbelastningsefterspørgslen og den samlede efterspørgsel efter elektricitet. Foranstaltningerne omfatter også et midlertidigt indtægtsloft for inframarginale elproducenter, dvs. teknologier med lavere omkostninger, og et midlertidigt solidaritetsbidrag fra overskydende fortjeneste fra aktiviteter i olie-, gas-, kul- og raffinaderisektorerne, der ikke er omfattet af loftet over inframarginalindtægter. Indtægterne fra solidaritetsbidraget vil blive omdirigeret til bl.a. energiforbrugere, navnlig sårbare husholdninger, hårdt ramte virksomheder og kritiske økosystemer såsom energiintensive industrier, samtidig med at incitamenterne til investering i den grønne omstilling opretholdes. Da politiske foranstaltninger til at afbøde de økonomiske og sociale virkninger af høje energipriser i én medlemsstat også påvirker andre, bør de koordineres på EU-plan for at sikre deres effektivitet og således, at investeringer i grænseoverskridende projekter medtages. For at beskytte det indre marked, udnytte mulige synergier og forhindre fragmentering bør der tilstræbes fælles EU-løsninger. Støtten skal afhjælpe de nuværende kriseforhold og bør derfor forblive midlertidig, men i overensstemmelse med den mellemfristede målsætning om udfasning af subsidier til fossilt brændstof og andre miljøskadelige subsidier. Den aktuelle energikrise viser også, at der er behov for at gøre hurtige fremskridt med den grønne omstilling, bl.a. ved at optrappe og fremskynde udbredelsen af vedvarende energi. Dette indebærer et paradigmeskift i den måde, vi producerer, handler med, sikrer og anvender energi på, jf. EU's mål på mellemlang og lang sigt. Siden 2015 har energiunionen været styret af målene om energisikkerhed, overkommelige energipriser og ren energi, hvilket også er vejen ud af krisen i dag. Den nødvendige systemiske omstilling skal opfylde vores klima- og miljømål og samtidig skabe muligheder for vores økonomi og konkurrenceevne på lang sigt. En reduktion af afhængigheden af fossile brændstoffer fra Rusland og fremskyndelse af EU's energiomstilling væk fra fossile brændstoffer kræver anslåede yderligere investeringer på 210 mia. EUR inden udgangen af 2027. Dette kommer oven i de årlige investeringsbehov, der er identificeret for Fit for 55-pakken. Disse investeringer vil gavne de industrier i EU, der udvikler transformationsteknologier og -innovationer, og øge kapaciteten til dekarboniseret, intern og økonomisk overkommelig energi, navnlig når de kombineres med foranstaltninger til forenkling og fremskyndelse af tilladelsesprocedurer og fjernelse af andre administrative hindringer, der bremser udbredelsen af vedvarende energikilder. De vil endvidere fremme jobskabelse og muligheder for jobskift baseret på opkvalificering og omskoling af arbejdsstyrken og samtidig øge EU's åbne strategiske autonomi. Ud over at styrke energieffektivitetsforanstaltningerne og fremskynde udbredelsen af vedvarende energi skærper REPowerEU også ambitionen om vedvarende brint som et centralt element i planen om at erstatte naturgas, kul og olie i sektorer, der er vanskelige at dekarbonisere, og på transportområdet. REPowerEU fastsætter et mål om en intern produktion på 10 mio. ton vedvarende brint og en import på 10 mio. ton vedvarende brint inden 2030. For at bidrage til at fremme produktionen af vedvarende brint har Kommissionen bebudet oprettelsen af en europæisk brintbank. Strukturreformer kan også fungere som løftestang for disse investeringer, f.eks. gennem tilpasning af skattesystemerne til miljømålene og anvendelse af princippet om, at forureneren betaler, eller ved at strømline procedurer. Eftersom klimaændringer og miljøforringelse er en eksistentiel udfordring og afhængigheden af fossile brændstoffer bringer vores samfund i fare, er den europæiske grønne pagt fortsat vores kompas. I år har Europa oplevet alvorlige hedebølger og ekstrem tørke, hvilket har ført til mere alvorlige skovbrande. Dette viser tydeligt klimaændringernes indvirkning på vores liv og livsgrundlag. Siden december 2019 har den europæiske grønne pagt støttet dekarbonisering, overgangen til en cirkulær økonomi, beskyttelsen af biodiversitet og økosystemer og en retfærdig omstilling. Navnlig Fit for 55-pakken vil være drivkraften bag en gennemgribende omstilling af EU's økonomi, herunder energi, transport og industri, jf. EU's mål i den europæiske klimalov om at reducere emissionerne med mindst 55 % inden 2030 og blive det første klimaneutrale kontinent senest i 2050. Medlemsstaterne bør omsætte disse højere ambitioner til en større indsats i deres ajourførte nationale energi- og klimaplaner, der skal foreligge i udkast og endelig i form senest i henholdsvis juni 2023 og 2024. I forlængelse af dekarboniseringen opfordres medlemsstaterne til at øge deres modstandsdygtighed over for klimaændringer. Strategier for biodiversitet, cirkulær økonomi, nulforurening, bæredygtigt landbrug og fødevarer, bæredygtig mobilitet og tilpasning til klimaændringer er centrale politikker i den europæiske grønne pagt, som nu er ved at blive gennemført. Som supplement til andre EU-midler under bl.a. samhørighedspolitikken og InvestEU vil genopretnings- og resiliensfaciliteten være et vigtigt værktøj til gennemførelse af REPowerEU på nationalt plan, samtidig med at målene i den europæiske grønne pagt støttes. Medlemsstaterne vil bidrage til EU's fælles reaktion på de aktuelle udfordringer ved at styrke de eksisterende genopretnings- og resiliensplaner med særlige REPowerEU-kapitler i overensstemmelse med REPowerEU-målene. Disse kapitler bør fokusere på relevante reformer og investeringer med henblik på dels at fremme udbredelsen af vedvarende energi og andre rene teknologier samt den nødvendige infrastruktur i energisektoren, dels at øge energieffektiviteten for at reducere energiforbruget. REPowerEU-foranstaltningerne vil drage fordel af synergier med foranstaltninger i relation til den grønne omstilling, der allerede støttes af genopretnings- og resiliensfaciliteten i dens nuværende form, samt af midler under samhørighedspolitikken og InvestEU-programmerne, f.eks. i forbindelse med reduktion af luftforurening, fremme af den cirkulære økonomi og ressourceeffektivitet og genopretning og beskyttelse af biodiversitet, og bør ledsages af en yderligere indsats for at styrke færdighederne til den dobbelte omstilling. 2.2 Produktivitet

Styrkelse af EU's konkurrenceevne og dets langsigtede potentiale for bæredygtig vækst er fortsat afgørende for økonomisk velstand og social velfærd. Rekordhøj inflation, herunder rekordhøje energipriser og forsyningsbegrænsninger, udgør en udfordring for mange EU-virksomheder, navnlig energiintensive virksomheder og SMV'er. Den tvinger nogle virksomheder til midlertidigt at indskrænke produktionen eller til at lukke permanent. Ikke-jernholdige metaller (aluminium og zink), ferrolegeringer, gødningsstoffer, stål og glas er de sektorer, der står over for de største udfordringer. Mens kapaciteten indskrænkes i EU, forøges kapaciteten uden for EU, hvilket medfører en risiko for varige tab af produktionskapacitet og markedsandele for europæiske virksomheder og sædvanligvis et langt større CO2-fodaftryk. For sektorer, der konkurrerer globalt, betyder lukninger i Europa øget importafhængighed. På kort sigt kan afbødningen af virkningen af høje energipriser på de mest berørte levedygtige virksomheder ikke ske på bekostning af lige konkurrencevilkår og det indre markeds integritet. I september 2022 fremlagde Kommissionen et nødinstrument for det indre marked for at bevare det indre markeds og EU's forsyningskæders funktion i krisetider. Instrumentet har også til formål at sikre fri bevægelighed og tilgængelighed af vigtige varer og tjenester, herunder for EU's SMV'er. For at opnå varige fremskridt med hensyn til produktivitet og konkurrenceevne er der behov for reformer og investeringer for at dekarbonisere industriprocesser, afhjælpe mangel på arbejdskraft og manglende overensstemmelse mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer, mindske de administrative og reguleringsmæssige byrder, forbedre insolvensreglerne og tackle systematisk forsinkede betalinger. Stabile forsyningskæder skal garantere EU's forsyningssikkerhed og samtidig sikre den globale konkurrenceevne. Midlertidige eller vedvarende flaskehalse i forsyningskæderne har negative konsekvenser overalt i EU's økonomi og industrisektorer. Navnlig vil EU's engagement i den dobbelte omstilling øge behovet for bestemte varer (f.eks. bestemte råstoffer) og teknologier (f.eks. batterier), hvilket vil forværre udbudsforholdene og prispresset. Når det drejer sig om at begrænse strategisk afhængighed, har medlemsstaterne har en central rolle at spille ved at fremme bæredygtig udnyttelse af tilgængelige ressourcer i EU, maksimere den cirkulære økonomis potentiale, støtte EU's handelsdagsorden for at sikre en diversificeret og bæredygtig forsyning af råstoffer fra tredjelande og øge denne samt ved at håndtere afbrydelser i forsyningskæden. I den forbindelse kan den økonomiske mangfoldighed i EU's regioner være en kilde til konkurrenceevne og modstandsdygtighed for Unionen. EU har ambitioner om at blive det vigtigste knudepunkt for innovative og avancerede grønne og banebrydende teknologier ved at gøre brug af vores økonomis åbenhed. Den kommende retsakt om kritiske råstoffer vil også bidrage til at tackle Europas strategiske afhængighed. EU's handelsdagsorden bidrager til råstofforsyningskædernes modstandsdygtighed ved at sikre regelbaseret åben handel med og investeringer i råstoffer og ved at afhjælpe fordrejninger af den internationale handel gennem bilaterale handels- og investeringsaftaler og arbejdet i Verdenshandelsorganisationen. Et velfungerende indre marked, hvor der sikres fair og effektiv konkurrence, er afgørende for at fremme produktivitet og vækst. At det indre marked fungerer, bør ikke tages for givet, og der er behov for en konkret indsats for at uddybe det, navnlig for tjenesteydelser. Der findes stadig restriktiv regulering, som har en negativ indvirkning på markedernes funktion. Eksportrestriktioner og omgåelse af EU's regler for offentlige udbud har en negativ indvirkning på markedernes funktion. Med en høj inflation, der i høj grad påvirker forbrugernes købekraft, bør der tages fat på restriktive rammebestemmelser for detailtjenester. Vækst og produktivitet understøttes bedst af konkurrencedygtige og effektive markeder uden prisudsving samt strukturreformer, der fjerner flaskehalse i erhvervslivet på nationalt og regionalt plan. God regeringsførelse og respekt for retsstatsprincippet, navnlig uafhængige og effektive retssystemer af høj kvalitet, velfungerende og effektive skattesystemer samt effektive insolvensregler og solide rammer for bekæmpelse af korruption og svig, er afgørende faktorer for en økonomi, der tjener alle. I den forbindelse skal forslaget om et fælles sæt skatteregler for at drive virksomhed i Europa — BEFIT og den fortsatte modernisering og digitalisering af skatteforvaltningerne bidrage til at reducere efterlevelsesomkostningerne, minimere mulighederne for aggressiv skatteplanlægning og skatteundgåelse og samtidig støtte jobskabelsen i EU og investeringerne i det indre marked. Et hensigtsmæssigt skattemiks og en effektiv opkrævning af indtægter er afgørende for tilpasningen til fremtiden ved dels at sikre en fair, effektiv og miljømæssigt bæredygtig konkurrence, dels at lette den grønne og den digitale omstilling og imødegå de finanspolitiske virkninger af befolkningsaldringen. Konnektiviteten i hele det indre marked bør øges yderligere med større investeringer i infrastruktur indenfor transport, energi og det digitale område. Investeringer og reformer med henblik på den digitale omstilling er fortsat afgørende for at styrke EU's økonomiske grundlag, fremme virksomhedsetablering og iværksætteri blandt SMV'er og muliggøre en hurtig gennemførelse af den europæiske grønne pagt. Digitale teknologier giver virksomhederne mulighed for at opnå konkurrencefordele, forbedre deres tjenester og produkter og udvide deres markeder og kan støtte den grønne omstilling. Store virksomheder er mere tilbøjelige til at indføre nye digitale teknologier, mens omfanget af digitalisering i SMV'er fortsat er uensartet på tværs af medlemsstater og økonomiske sektorer. Nogle SMV'er er frontløbere i den digitale omstilling, mens mange flere traditionelle SMV'er mangler de finansielle ressourcer og/eller færdigheder til at høste fordelene ved digitaliseringen. Der er behov for yderligere fremskridt inden for digitalisering, så denne kan fungere som en katalysator i SMV'ers bestræbelser på at øge såvel effektiviteten af produktionsprocesserne som innovationsevnen gennem udvikling og indførelse af avancerede teknologier. Øget produktivitet kræver en arbejdsstyrke med de relevante færdigheder og modernisering af uddannelse og erhvervsuddannelse med lige muligheder for alle. EU's fremtidige konkurrenceevne afhænger i høj grad af europæernes færdigheder. Udviklingen af avancerede færdigheder på videregående uddannelsesinstitutioner afbøder sammen med omskolings- og opkvalificeringsstrategier manglen på kvalifikationer på arbejdsmarkedet og imødegår de skiftende behov under den grønne og den digitale omstilling, efterhånden som økonomien bliver mere teknologisk drevet. Derfor har Kommissionen foreslået at gøre 2023 til det europæiske år for færdigheder og har indledt en struktureret dialog om digital uddannelse og digitale færdigheder. Indekset for den digitale økonomi og det digitale samfund viser, at 4 ud af 10 voksne i EU mangler grundlæggende digitale færdigheder. Selv om kvinder tegner sig for den største andel af personer med en videregående uddannelse, er de underrepræsenteret inden for teknologirelaterede erhverv og studier, idet kun 2 ud af 5 naturvidenskabsfolk og ingeniører og mindre end 20 % af alle IKT-specialister er kvinder. Investeringer og inklusive politikker til støtte for både studier inden for naturvidenskab, teknologi, ingeniørvidenskab og matematik (STEM) og (grundlæggende) digitale færdigheder er derfor afgørende for at fremskynde udviklingen og indførelsen af avancerede digitale teknologier og støtte ibrugtagning og spredning af innovationer i vores økonomier og forme den digitale og den grønne omstilling. Det er af afgørende betydning at tackle manglen på digitale færdigheder og fremme projekter og strategier til forbedring af sådanne færdigheder på alle niveauer i EU for at øge produktiviteten på tværs af økonomiske sektorer og virksomheder, navnlig i SMV'er, og for at bidrage til en bred og effektiv anvendelse af digitale værktøjer og tjenester (f.eks. i den offentlige forvaltning). At investere i forsknings- og innovationskapacitet er at investere i Europas fremtid. Fremtidig indkomst og bæredygtig velstand i EU vil i høj grad afhænge af højere produktivitet, færdiggeder og innovation. Genopretnings- og resiliensfaciliteten, InvestEU, det nyligt lancerede fornyede initiativ vedrørende det europæiske forskningsrum, den nye europæiske innovationsdagsorden og EU-missionerne vil også bidrage til at afhjælpe underskuddet for så vidt angår forsknings- og innovationsinvesteringer og -aktiviteter i forhold til EU's vigtigste konkurrenter ved at mobilisere ny finansiering til FoI og forbedre betingelserne for finansiering, innovationsfærdigheder og bedre koordinerede FoI-politikker i Europa. Forskning og innovation er afgørende for at fremskynde den grønne og den digitale omstilling og for at støtte andre centrale mål såsom at forbedre menneskers sundhed, udvikle åben strategisk autonomi og gøre vores økonomier mere konkurrencedygtige. Navnlig i den nuværende situation er vi nødt til at fremskynde innovation og investeringer i banebrydende teknologier — vind, sol, brint, varmepumper og intelligente elnet — og udbredelsen heraf. 2.3 Retfærdighed I 2021 og i første halvdel af 2022 understøttede den økonomiske vækst gode resultater på EU's arbejdsmarkeder med en betydelig stigning i beskæftigelsesfrekvensen. Beskæftigelsesfrekvensen i EU steg i hele 2021 og nåede et rekordhøjt niveau på 74,8 % i 2. kvartal 2022. På trods af et fald i ungdomsarbejdsløsheden for nylig er andelen af unge, der hverken er under uddannelse, herunder erhvervsuddannelse, eller i beskæftigelse, samtidig fortsat høj (11,7 % i 2. kvartal 2022). Risikoen for fattigdom eller social udstødelse holdt sig uændret under hele pandemien, selv om omkring 1 ud af 5 personer stadig var i risiko for fattigdom eller social udstødelse i 2020 og 2021. Dette vellykkede opsving på arbejdsmarkedet og den generelle stabilitet i de sociale indikatorer afspejler den positive virkning af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet under pandemien. Hertil kommer indflydelsen fra EU-støtte , velfærdssystemernes stabiliserende virkning samt vellykkede strukturreformer, der er gennemført i løbet af det seneste årti. Kraftige stigninger i energipriserne og inflationen har imidlertid en betydelig negativ indvirkning på husholdningernes købekraft og de europæiske virksomheders aktivitet, hvilket også skaber risiko for en forværring af arbejdsmarkedet. De højere energipriser fører til højere omkostninger ved at drive virksomhed og dermed til en reduktion af arbejdstiden og en højere risiko for tab af arbejdspladser og i forskellige sektorer, hvilket forstærkes af faldende efterspørgsel. Virkningen på beskæftigelsen vil afhænge af økonomiernes sektorsammensætning, af kilderne til deres værdiskabelse samt deres afhængighed af energiintensive værdikæder. Som følge heraf forventes beskæftigelsesvirkningerne at variere betydeligt efter sektor, køn og region. Husholdningerne er fortsat hårdt ramt af høje energipriser, hvilket øger risikoen for energifattigdom og kalder på målrettede og koordinerede foranstaltninger. For lavindkomsthusholdninger udgør fødevarer og energi en større andel af forbruget, hvilket gør dem særligt udsatte for de aktuelle prisstigninger. Medlemsstaterne har allerede truffet betydelige foranstaltninger for at afbøde virkningen af de høje energiprisers for husholdningerne. Som det fremgår af næste afsnit, har mere end 70 % af støtteforanstaltningerne i 2022 imidlertid ikke været målrettede. Selv om prispresset spreder sig til andet end energi og ressourcerne fortsat er begrænsede, er det stadig vigtigere, at støtteforanstaltningerne målrettes mod sårbare husholdninger, og at incitamenterne til at reducere energiforbruget og fremme energieffektivitet opretholdes. En bedre målretning af foranstaltningerne gør det muligt effektivt at forebygge stigende energifattigdom og fattigdom i det hele taget uden at øge inflationen og begrænse de budgetmæssige virkninger. Desuden udviser foranstaltninger, der er målrettet mod dårligt stillede grupper, bedre resultater med hensyn til makroøkonomisk stabilisering. Som en del af REPowerEU foreslår Kommissionen med støtte til energi til overkommelige priser (SAFE) en mere fleksibel anvendelse af de midler, der er tildelt fondene under samhørighedspolitikken for 2014-2020, for at hjælpe medlemsstater og regioner med at støtte sårbare husholdninger og virksomheder og bevare arbejdspladser. En stærk dialog mellem arbejdsmarkedets parter kan bidrage til at sikre, at lønfastsættelsen afbøder købekraftstab, navnlig for lavtlønnede, samtidig med at risikoen en løn-prisspiral begrænses og beskæftigelsen og konkurrenceevnen bevares. Mens de nominelle lønninger steg i 2021 og stigningstakten tiltog i 2022, betød den høje inflation i faldende reallønninger. Lønvæksten i 2021 skyldtes hovedsagelig stigningen i antallet af arbejdstimer og det kraftige økonomiske opsving, der fulgte efter covid-19-krisen. I 2022 begyndte den høje inflation og manglen på arbejdskraft at afspejle sig i en tiltagende stigningstakt for de nominelle lønninger. Lønvæksten lå dog fortsat under inflationen. Effektive kollektive overenskomstforhandlinger er afgørende for at opnå en generel lønudvikling, der er i overensstemmelse med de ændrede makroøkonomiske forhold, og samtidig undgå risikoen for, at inflationsforventningerne løber løbsk. Ajourføring af mindstelønninger (i overensstemmelse med direktivet om passende mindstelønninger) spiller en central rolle med hensyn til at beskytte købekraften af lave lønninger. Ovennævnte målrettede og midlertidige støtteforanstaltninger kan også spille en vigtig rolle i visse virksomheder og sektorer, hvor rentabilitetsniveauet er under pres. Løntilpasninger påvirkes yderligere af sektorernes særlige forhold og økonomiens fleksibilitet, mens købekraften på mellemlang sigt er beskyttet af lønforbedringer i takt med stigninger i produktiviteten og den potentielle vækst. Effektive arbejdsmarkedspolitikker er fortsat afgørende for at støtte arbejdstagerne og fremme jobskift, navnlig da mangel på arbejdskraft og færdigheder fortsat er udbredt i EU. Manglen på arbejdskraft påvirker visse sektorer såsom sundhedspleje, uddannelse, hotel- og restaurationsbranchen, turisme, byggeri og IKT samt sektorer, der er knyttet til den grønne omstilling. Afskedigelser, der fandt sted som følge af covid-19-pandemien, skabte yderligere mangel, navnlig i de sektorer, hvor fleksible kontrakter er mest fremherskende, da ikke alle arbejdstagere vendte tilbage, da efterspørgslen vendte tilbage. Da en midlertidig stigning i produktionsomkostningerne udgør en risiko for beskæftigelsen, bidrager ordninger med nedsat arbejdstid til at bevare beskæftigelsen og virksomhedsspecifik menneskelig kapital. Sådanne ordninger bør udformes på en måde, der understøtter omstruktureringsprocesser ved at lette jobskift, herunder gennem opkvalificering og omskoling. Aktive arbejdsmarkedspolitikker, uddannelses-, samt opkvalificerings- og omskolingsforanstaltninger yder støtte til beskæftigelse og social inklusion. De kan også spille en central rolle i gennemførelsen af den dobbelte omstilling. Digitaliseringen af økonomien, som accelererede hurtigt under pandemien, har skabt en større efterspørgsel efter digitale færdigheder på alle niveauer. På samme måde kræver afskaffelsen af EU's afhængighed af fossile brændstoffer og opnåelsen af klimaneutralitet også, at foranstaltningerne omlægges med henblik på opkvalificering og omskoling af arbejdstagere i forskellige industrisektorer, samt støtte til jobskift. Trods gode fremskridt i de fleste medlemsstater bør der tages hånd om vedvarende udfordringer i forbindelse med beskæftigelse af unge, kvinder og dårligt stillede grupper såsom personer med handicap, romaer og personer med migrantbaggrund — herunder fordrevne personer fra Ukraine — med specifikke og skræddersyede politiske tiltag på nationalt og regionalt plan og ved at udnytte de tilgængelige EU-midler fuldt ud og effektivt. Tilpasning af uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne er afgørende for udviklingen af de færdigheder, der er behov for i vores økonomier, men manglen på lærere kan hæmme indsatsen. Medlemsstaterne står over for stigende mangel på lærere på alle uddannelsesniveauer, herunder inden for førskoleundervisning og børnepasning, og navnlig inden for de fagområder, der er mest relevante for den dobbelte omstilling. At gøre lærerfaget mere attraktivt, navnlig inden for de fag og i de regioner, der er mest berørt af lærermangel, er afgørende for, at flere unge og personer med livslang læring får de færdigheder, der er mest efterspurgt nu og i fremtiden på et arbejdsmarked under forandring. Tilsvarende vil det være afgørende at forbedre ligheden inden for uddannelse, herunder førskoleundervisning og børnepasning, efter at pandemien har øget den socioøkonomiske baggrunds indflydelse på læringsresultaterne for dårligt stillede børn og unge, herunder børn og unge med migrantbaggrund, eller som tilhører etniske minoriteter. Investeringer i tilgængelig og økonomisk overkommelig førskoleundervisning og børnepasning af høj kvalitet er også afgørende for at lette kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet. Pandemien har understreget betydningen af modstandsdygtige og bæredygtige sundheds- og langtidsplejesystemer, der hurtigt kan reagere på sundhedskriser og samtidig opretholde kvaliteten af og adgangen til pleje for personer med andre sundhedsproblemer. Selv om der blev gjort fremskridt under pandemien, er flere medlemsstater nødsaget til at gøre yderligere fremskridt med hensyn til deres sundheds- og langtidsplejesystemers modstandsdygtighed, kvalitet og tilgængelighed, herunder udfordringen med mangel på sundhedspersonale. Pandemien har vist, at der er behov for øget årvågenhed og investeringer i alle medlemsstater for at sikre, at de er tilstrækkeligt forberedt til at kunne håndtere fremtidige sundhedskriser og desuden kan bevare kvaliteten af plejen for alle andre sygdomme og lidelser. Fremskyndelse af den europæiske grønne pagt kan yderligere gavne sundhedssystemerne (f.eks. via handlingsplanen for nulforurening som led i den europæiske grønne pagt), da én ud af otte for tidlige dødsfald i EU er forbundet med miljøforurening. Bevarelse og forbedring af de sociale sikkerhedsnets tilstrækkelighed og holdbarhed er fortsat en prioritet i den nuværende økonomiske situation. I nogle medlemsstater kan en lav grad af tilstrækkelighed resultere i ydelser, der ikke holder trit med stigningen i sårbare husstandes leveomkostninger. Samtidig bør indkomststøtteordninger være målrettede og indeholde passende incitamenter og støtte til de modtagere, der er i stand til at arbejde for at blive reintegreret på arbejdsmarkedet. Sikring af social beskyttelse for atypiske arbejdstagere og selvstændige er fortsat af afgørende betydning. På samme måde er det set i lyset af en negativ demografisk udvikling og arbejdsmarkeder, som er under forandring, fortsat af største betydning at sikre pensionssystemernes tilstrækkelighed og økonomiske holdbarhed. Det samme gælder med hensyn til adgangen til økonomisk overkommelig og bæredygtig langtidspleje af høj kvalitet. Regionale forskelle og demografiske forandringer forværrer de udfordringer, der er forbundet med den grønne og den digitale omstilling. EU's befolkning i den erhvervsaktive alder er faldende, hvilket bidrager til den eksisterende mangel på arbejdskraft og hæmmer virksomhedernes vækstmuligheder og konkurrenceevne. I mange regioner, navnlig i landdistrikterne, forstærkes konsekvenserne af befolkningens aldring af afvandringen. Dette øger udfordringen med at sikre en kvalificeret arbejdsstyrke til at opbygge økonomier, der er godt rustet til den grønne og den digitale omstilling. Desuden hæmmer den markante og vedvarende innovationskløft i Europa mange tilbagestående regioners evne til at opnå større velstand. De nationale politikkers og EU-politikkernes evne til at genskabe balancen i væksten i EU og i medlemsstaterne vil være afgørende for at sikre en retfærdig genopretning til gavn for borgerne med hensyn til at deltage i og drage fordel af det indre marked, uanset hvor i EU de bor. EU's overordnede 2030-mål vedrørende beskæftigelse, færdigheder og fattigdomsbekæmpelse har betydning med hensyn til at fremme en social opadgående konvergens i EU. Medlemsstaterne fremlagde deres nationale 2030-mål, og det er nu vigtigt, at passende politiske tiltag følger de erklærede ambitioner. Fremskridtene hen imod EU's og de nationale mål vil blive overvåget fra og med dette europæiske semester, begyndende med Kommissionens forslag til fælles rapport om beskæftigelsen 2023. Genopretnings- og resiliensfaciliteten støtter sammen med fondene under samhørighedspolitikken og mekanismen for retfærdig omstilling retfærdig og inklusiv vækst i EU. De genopretnings- og resiliensplaner, som medlemsstaterne gennemfører, omfatter en bred vifte af reformer og investeringer, der vil have varige virkninger. De vil bidrage til større arbejdsmarkedsdeltagelse, produktivitetsgevinster gennem uddannelse, omskoling og opkvalificering, social inklusion, retfærdighed mellem generationerne og territorial samhørighed og modstandsdygtighed. Samhørighedspolitikkens programmer giver fortsat regionerne mulighed for at vokse, navnlig ved at have fokus på regionale katalysatorer og drivkræfter for økonomisk udvikling og ved at sikre investering i menneskelig kapital. 2.4 Makroøkonomisk stabilitet