EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 31.3.2022 COM(2022) 134 final 2022/0089(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om den Europæiske Unions geografiske betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter og kvalitetsordninger for landbrugsprodukter, om ændring af forordning (EU) nr. 1308/2013, (EU) 2017/1001 og (EU) 2019/787 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1151/2012



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Geografiske betegnelser er betegnelser, der identificerer produkter med kvaliteter, kendetegn eller omdømme, der kan tilskrives naturlige og menneskelige faktorer, der knytter sig til deres oprindelsessted. Der er tale om en intellektuel ejendomsrettighed (IPR — intellectual property right), som har til formål at fremme redelig konkurrence mellem producenter ved at forhindre brug af en betegnelse i ond tro og svigagtig og vildledende praksis. Geografiske betegnelser giver forbrugerne en garanti for ægthed og betyder, at produktet skiller sig ud fra andre produkter på markedet, hvorved der sikres salg og eksport af en højere værdi. Geografiske betegnelser har været internationalt anerkendte siden 1883 og er gradvist blevet omfattet af beskyttelse i Unionen fra 1970'erne (vin) til 1992 (landbrugsprodukter og fødevarer), herunder færdiggørelsen af registrene i 2020. I øjeblikket indeholder EU-registret over geografiske betegnelser næsten 3 500 betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter og fødevarer. Unionens ordning for geografiske betegnelser er fornuftig, men evalueringen af politikområdet og konsekvensanalyseprocessen har vist, at der er plads til forbedringer, navnlig med henblik på at styrke ordningen for geografiske betegnelser, som er nøglen til levering af fødevarer af høj kvalitet og beskyttelse af kulturel, gastronomisk og lokal kulturarv i hele Unionen. Det drejer sig hovedsagelig om følgende spørgsmål: •Hvordan kan producenternes grundlæggende ret til beskyttelse af de intellektuelle ejendomsrettigheder, der ligger i deres geografiske betegnelser, bedst beskyttes? Producenter, der er indehaver af et immaterielt aktiv bestående af en geografisk betegnelse, har ret til at få det beskyttet, og Unionen søger at gøre dette så effektivt og virkningsfuldt som muligt, også i en tid med øget brug af internettet •Hvordan forhindres det, at erhvervsdrivende, der ikke har nogen rettigheder eller tilknytning til det ægte produkt, udnytter produktnavne i ond tro. Håndhævelsen, navnlig på internettet, og kontrollen af overholdelsen skal også tages op til fornyet overvejelse •Hvordan kan den bæredygtige produktion af produkter med geografiske betegnelser øges. Som et instrument til udnyttelse af værdien af produkter, der er uløseligt knyttet til de naturlige faktorer og producenters knowhow i et lokalområde, anvendes geografiske betegnelser ikke tilstrækkeligt til dette formål •Hvordan informeres forbrugerne bedre om ægte produkter, så de er i stand til at håndtere asymmetrisk information? Forbrugernes genkendelse af de særlige EU-symboler er meget ringe, hvilket tyder på, at der er kommunikationsvanskeligheder •Hvordan sikres det, at producenterne får et rimeligt afkast af deres produkt med de kvaliteter, der er knyttet til produktionen, og er i stand til at styrke deres position i fødevareforsyningskæden. Ordningen for garanterede traditionelle specialiteter (GTS) har efter at have eksisteret i 30 år ikke givet de forventede fordele for producenterne og forbrugerne. For bedre at kunne identificere og fremme traditionelle landbrugsprodukter i Unionen bør ordningen for garanterede traditionelle specialiteter forenkles og præciseres. Forslaget bidrager til de mål, der forfølges med den fælles landbrugspolitik, navnlig at forbedre EU-landbrugets reaktion på samfundets krav om, at landbrugsproduktionen skal være økonomisk, socialt og miljømæssigt bæredygtig. Det vil styrke det nuværende system, hvor geografiske betegnelser er intellektuelle ejendomsrettigheder. Forslaget vil skabe større økonomiske, sociale og miljømæssige resultater af produkter med geografiske betegnelser, give producenterne flere beføjelser og større ansvar, reducere nye former for overtrædelser (internettet), øge effektiviteten af håndhævelsen og kontrol, der garanterer produkternes ægthed, afhjælpe mangler i lovgivningen og gøre registreringsprocedurerne mere virksomme. Ud over geografiske betegnelser vedrører forslaget også reglerne for garanterede traditionelle specialiteter, navnlig ved at præcisere definitionen heraf. Forslaget indeholder derimod ingen ændringer af bestemmelserne om fakultative kvalitetsudtryk; disse udtryk blev først indført i 2012, og deres potentiale skal først undersøges fuldt ud af medlemsstaterne. Endelig skal det nævnes, at forslaget ikke omfatter geografiske betegnelser for ikke-landbrugsprodukter, da Kommissionens har til hensigt at foreslå en særskilt retsakt herfor. Det overordnede mål med revisionen af geografiske betegnelser er at lette anvendelsen af geografiske betegnelser i hele Unionen som værktøjer for intellektuelle ejendomsrettigheder (IP-værktøjer) der er tilgængelige for alle landbrugere og producenter af produkter, hvis kendetegn eller omdømme knytter sig til deres produktionssted. Der foreslås ingen ændringer af den grundlæggende struktur af ordningerne for geografiske betegnelser, og således bevares medlemsstaternes rolle i ansøgningsproceduren vedrørende geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter; det høje niveau for beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, særlige kendetegn for geografiske betegnelser i vin- og spiritussektoren, og national håndhævelse inden for rammerne af såvel forordningen om offentlig kontrol som IP-værktøjer. Produktionen af kvalitetslandbrugsprodukter er et stærkt punkt i det europæiske landbrug, men der er geografiske ubalancer, hvad angår antallet af registrerede geografiske betegnelser i Unionen. Disse afspejler forskellige "udgangspunkter" og erfaringer med bevarelsen af medlemsstaternes gastronomiske arv og kulturarv. Ved revisionen af ordningen for geografiske betegnelser bør der lægges særlig vægt på at tilskynde til udnyttelse i de medlemsstater, hvor anvendelsen af geografiske betegnelser er underudnyttet. Geografiske betegnelser belønner producenterne for deres indsats for at producere en bred vifte af kvalitetsprodukter, hvilket igen kan være til gavn for økonomien i landdistrikterne. Dette er navnlig tilfældet i ugunstigt stillede områder og i bjergområder og afsidesliggende områder, hvor landbruget står for en betydelig andel af økonomien, og hvor produktionsomkostningerne og ulemperne er store. Det er også målet at øge antallet af registrerede geografiske betegnelser for hver medlemsstat, hvori udnyttelsen er lavere end EU-gennemsnittet. Forslaget har derfor følgende overordnede mål: 1.Sikre en målrettet beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder i Unionen, herunder effektive registreringsprocesser, for at belønne producenterne på rimelig vis for deres indsats 2.Øge udnyttelsen af geografiske betegnelser i hele Unionen til gavn for økonomien i landdistrikterne. Disse to overordnede mål beskrives nærmere i følgende seks specifikke målsætninger: 1.Forbedre håndhævelsen af reglerne for geografiske betegnelser for bedre at beskytte intellektuelle ejendomsrettigheder og geografiske betegnelser på internettet, herunder mod registreringer i ond tro og svigagtig og vildledende praksis, samt brugen i domænenavnssystemet og bekæmpelse af forfalskning

2.Strømline og præcisere den retlige ramme for at forenkle og harmonisere procedurerne for ansøgning om registrering af nye betegnelser og ændringer af varespecifikationer 3.Bidrage til at gøre Unionens fødevaresystem mere bæredygtigt ved at integrere særlige bæredygtighedskriterier 4.Sætte producenter og producentsammenslutninger i stand til bedre at forvalte deres aktiver i form af geografiske betegnelser og tilskynde til udviklingen af strukturer og partnerskaber i fødevareforsyningskæden 5.Øge forbrugernes korrekte forståelse af markedet og bevidsthed om politikken for geografiske betegnelser og EU-symboler for at sætte forbrugerne i stand til at træffe informerede købsvalg 6.Sikre beskyttelsen af traditionelle fødevarebetegnelser for bedre at kunne udnytte værdien af og bevare traditionelle produkter og produktionsmetoder. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område I EU-lovgivningen har der været bestemmelser om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for vin siden begyndelsen af 1970'erne, spiritus siden 1989 og landbrugsprodukter og fødevarer siden 1992. Den giver mulighed for registrering af produkter med værdifulde produktbetegnelser, der produceres i henhold til en varespecifikation i et givet geografisk område af producenter med anerkendt knowhow. Forslaget er i overensstemmelse med de gældende bestemmelser vedrørende politikken for geografiske betegnelser. Det har til formål at forbedre de eksisterende bestemmelser og sikre et forenklet og strømlinet regelsæt, samtidig med at visse elementer af beskyttelsen af geografiske betegnelser styrkes, navnlig ved at styrke producentsammenslutningernes position og øge beskyttelsesniveauet på internettet. Med forslaget tilskyndes producentsammenslutninger for geografiske betegnelser til på frivillig basis at medtage krav om højere resultater på det økonomiske og sociale område og i henseende til bæredygtighed i varespecifikationen. For at forbedre kvaliteten af registreringen og behandlingen af ansøgninger giver forslaget Kommissionen beføjelser til at gøre brug af teknisk bistand fra et agentur for at behandle ansøgningerne, samtidig med at registreringen af geografiske betegnelser og det overordnede ansvar for politikken for geografiske betegnelser forbliver hos Kommissionen. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Forslaget er i overensstemmelse med den overordnede retlige ramme for den fælles landbrugspolitik. Forslaget supplerer andre foranstaltninger, der har til formål at sikre kvaliteten og diversiteten i EU's landbrugs-, vin- og spiritusproduktion, belønne producenterne retfærdigt for deres indsats, beskytte producenternes grundlæggende rettigheder i henseende til IP-rettigheder og oplyse borgerne og forbrugerne om identificerbare særlige kendetegn ved produkter fra ovennævnte sektorer, navnlig de kendetegn, der knytter sig til den geografiske oprindelse. Kommissionen har i jord til bord-strategien forpligtet sig til at bidrage til overgangen til et bæredygtigt fødevaresystem for at styrke den lovgivningsmæssige ramme for geografiske betegnelser og, hvor det er relevant, medtage særlige bæredygtighedskriterier. Geografiske betegnelser nævnes også i forbindelse med forbedrede regler til styrkelse af landbrugernes og producentsammenslutningernes position i værdikæden. I jord til bord-strategien bebudes der andre initiativer, der har indvirkning på produkter med en geografisk betegnelse, navnlig et forslag til en lovgivningsmæssig ramme for bæredygtige fødevaresystemer, der skal fremlægges i 2023. Dette initiativ vedrørende geografiske betegnelser blev medtaget i Kommissionens arbejdsprogram for 2021 under REFIT-initiativer i forbindelse med den europæiske grønne pagt. Hvad angår målet om klimaneutralitet og Unionens klimamål for 2030 og 2040 vil dette forslag ikke påvirke klimaet negativt. Derudover har Kommissionen i meddelelsen om en handlingsplan for intellektuelle ejendomsrettigheder bebudet, at den vil styrke ordningen for beskyttelse af geografiske betegnelser for at gøre den mere effektiv, herunder bekæmpe krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder. I Rådets konklusioner om fra jord til bord-strategien er der udtrykt tilfredshed med en bedre integration af bæredygtig udvikling i den europæiske kvalitetspolitik, og Kommissionen er blevet opfordret til at bekræfte relevansen og vigtigheden af de europæiske kvalitetsordninger og styrke den lovgivningsmæssige ramme for geografiske betegnelser. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Forslaget falder ind under anvendelsesområdet for den fælles landbrugspolitik (artikel 43 i TEUF) og intellektuelle ejendomsrettigheder (artikel 118 i TEUF). Hvad angår den fælles landbrugspolitik, er krav og regler, der vedrører markedsføring af landbrugsprodukter, fødevarer, vin, aromatiserede vinprodukter og spiritus på det indre marked og sikring af det indre markeds integritet, i det væsentlige anliggender, der henhører under Unionens kompetence. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Unionen har ved forordning (EU) nr. 1308/2013, forordning (EU) 2019/787 og forordning (EU) nr. 1151/2012 har indført en udtømmende ordning for beskyttelse af betegnelser for specifikke produkter for at fremme deres unikke kendetegn, der er knyttet til deres geografiske oprindelse, og traditionel knowhow på områderne landbrugsprodukter, vin og spiritus. Medlemsstaterne kan derfor ikke handle hver sig for at nå dette politiske mål. En styrkelse af den nuværende ordning for geografiske betegnelser kan kun opnås ved handling på EU-plan, nemlig gennem en revision af disse forordninger. •Proportionalitetsprincippet

Forslaget omfatter begrænsede og målrettede ændringer af den nuværende lovgivningsmæssige ramme for geografiske betegnelser, som ikke er mere vidtrækkende, en hvad der er nødvendigt for at nå målet om at styrke ordningen for geografiske betegnelser. Det opretholder de særlige forhold, der gør sig gældende for hver sektor, og harmoniserer de regler, der er fælles for alle sektorerne, navnlig procedurerne for registrering af en betegnelse eller ændring af varespecifikationen, beskyttelse af betegnelserne samt kontrol og håndhævelse. •Valg af retsakt Politikken for geografiske betegnelser kræver direkte anvendelse heraf i medlemsstaterne. En forordning vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet er det rette instrument for en revision af ordningen for geografiske betegnelser, idet der tages hensyn til, at den gældende lovgivning består af: •Geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer •Geografiske betegnelser for vine — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 •Geografiske betegnelser for spiritus — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/787 af 17. april 2019 om definition, beskrivelse, præsentation og mærkning af spiritus, brugen af betegnelser for spiritus i præsentation og mærkning af andre fødevarer, beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus, brugen af landbrugsethanol og landbrugsdestillater i alkoholholdige drikkevarer samt om ophævelse af forordning (EF) nr. 110/2008. Forslaget vil indebære ophævelse af den første ovennævnte forordning og ændringer af de to sidstnævnte forordninger. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning Der er foretaget en evaluering af Unionens politik for geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter, der er beskyttet i Unionen. Resultatet af evalueringen blev offentliggjort den 21. december 2021 i arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene. Den omfattede i alt næsten 3 400 geografiske betegnelser og 64 garanterede traditionelle specialiteter med oprindelse i medlemsstaterne. Formålet med evalueringen var at vurdere, i hvilket omfang politikken for geografiske betegnelser og politikken for garanterede traditionelle specialiteter har nået sine mål. Ved evalueringen blev effektiviteten, virkningsfuldheden, relevansen, sammenhængen og merværdien på EU-plan af rammen for geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter undersøgt. Målene for geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter opnås generelt effektivt. Politikken er forbundet med en bred vifte af mulige fordele for interessenterne, f.eks. sikring af fair afkast og konkurrence for producenterne. Disse fordele er imidlertid ikke systematisk til stede i alle medlemsstater. De vigtigste begrænsninger er forbrugernes lave grad af kendskab til og forståelse for politikken i nogle medlemsstater og visse svagheder i kontrollen i de efterfølgende led i værdikæden. Politikområdets øvrige centrale mål — dvs. at sikre overholdelsen af geografiske betegnelser som intellektuelle ejendomsrettigheder og af det indre markeds integritet, og hjælpe producenter af garanterede traditionelle specialiteter med at beskytte traditionelle produktionsmetoder og opskrifter — opnås generelt. Rammen for geografiske betegnelser/garanterede traditionelle specialiteter vurderes at være virkningsfuld. Geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter indebærer en række fordele for producenterne, og omkostningerne for offentlige organer (på EU-plan og nationalt plan) er lave og anslås at være 0,12 % af den samlede salgsværdi med hensyn til geografisk betegnelser/garanterede traditionelle specialiteter. Der er dog plads til forenkling og mindskelse af den administrative byrde, navnlig hvad angår de langvarige registrerings- og ændringsprocedurer, både såvel nationalt plan som på EU-plan. Politikken vurderes som relevant for både private interessenter og offentlige myndigheder. Målene for geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter er afstemt efter de forskellige interessenters faktiske behov. Geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter betragtes som et stærkt aktiv for landdistrikterne og et vigtigt instrument til at fremme regional identitet. Styrkelsen af geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter gennem midler til landdistriktsudvikling imødekommer først og fremmest behovet for at forbedre integrationen. Selv om miljøbeskyttelse og dyrevelfærd ikke er de vigtigste mål for produktionen af produkter med geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter, erklærede de adspurgte producentsammenslutninger, at der i visse varespecifikationer tages hensyn til miljø- og dyrevelfærdsspørgsmål. Hvad sammenhæng angår, er det ikke konstateret nogen større uforenelighed med hensyn til geografiske betegnelser og EU-varemærker, geografiske betegnelser/garanterede traditionelle specialiteter og nationale/regionale ordninger, og geografiske betegnelser/garanterede traditionelle specialiteter og andre EU-politikker. Derudover er der en klar merværdi for Unionen, fordi geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter bidrager væsentligt til både det indre markeds integritet og fair handel med tredjelande. Med hensyn til de erfaringer, der er gjort, kan følgende punkter fremhæves ud over ovennævnte svagheder i henseende til kontrol og håndhævelse (downstreammarkedet) og den lave grad af bevidsthed og forståelse blandt forbrugerne: •Forskelle i gennemførelsen fører til vanskeligheder med at håndhæve producenternes intellektuelle ejendomsrettigheder uden for produktionsmedlemsstaten. Desuden vedrører geografiske betegnelser en bred vifte af produkter og sælges gennem forskellige salgssteder (herunder onlinesalg), hvilket yderligere hæmmer den effektiv håndhævelse heraf. •Et andet spørgsmål er tæt forbundet med Kommissionens nye politiske mål, navnlig den europæiske grønne pagt og fra jord til bord-strategien. Selv om spørgsmålet om bæredygtighed i de seneste år er blevet mere udtalt, bliver der i produktionen af produkter med geografiske betegnelser og af garanterede traditionelle specialiteter ikke eller ikke systematisk taget hensyn hertil. •Producentsammenslutninger spiller en central rolle ved gennemførelsen af geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter. Af evalueringen fremgik det imidlertid, at de opgaver, som de har ret til at udføre, er meget forskellige mellem de forskellige sektorer og mellem medlemsstaterne, da de kun er defineret på EU-plan for landbrugsfødevaresektoren, men ikke for vin og spiritus. •Langvarige og komplekse registrerings- og ændringsprocedurer på såvel nationalt som europæisk plan betragtes som de største gener for producenterne og som en kilde til den administrative byrde.

•Det begrænsede antal produkter, der er registreret som garanteret traditionel specialitet, som ikke udgør en intellektuel ejendomsrettighed, tyder på manglende interesse for denne ordning og på vanskeligheden ved at beskytte traditionelle produktionsmetoder i hele Unionen. •Høringer af interesserede parter Den høringsstrategi, der blev udarbejdet for dette initiativ, omfattede alle aspekter af initiativet, der har som mål at styrke ordningen for geografiske betegnelser. Den var rettet mod forskellige kategorier af interessenter: offentlige myndigheder, organisationer fra landbrugssektoren, organisationer fra forarbejdningssektoren, europæiske, nationale og sektorspecifikke sammenslutninger og private virksomheder, forbrugerorganisationer, organisationer fra handelssektoren og detailsektoren tredjelande, akademiske institutter og forskningsinstitutter, offentligheden og andre. Alle de aktiviteter, der blev bebudet i kommunikationsstrategien, blev gennemført som planlagt: Køreplan — Feedback til den indledende konsekvensanalyse, interessentkonference, møder og spørgeskemaer i gruppen for civil dialog, medlemsstaternes møder og spørgeskemaer og målrettede høringer af eksperter fra den ikke-statslige sektor. Køreplan — Tilbagemeldinger til den indledende konsekvensanalyse Generelt så interessenterne med tilfredshed på retningslinjerne i køreplanen for den indledende konsekvensanalyse, der blev offentliggjort med henblik på feedback den 28. oktober 2020. Der indkom 51 tilbagemeldinger vedrørende køreplanen. Langt størstedelen af respondenterne hilste Kommissionens initiativ om at styrke Unionens ordning for geografiske betegnelser velkommen. I tilbagemeldingerne blev der hovedsageligt fokuseret på, at bæredygtighedsaspekter skal indgå i varespecifikationen, og at der er behov for bedre beskyttelse og lovgivningsmæssige præciseringer. De respondenter, der afgav bemærkninger om den fremtidige ordning for garanterede traditionelle specialiteter, mente, at ordningen bør videreføres, præciseres og forenkles. Et mindre antal respondenter nævnte spørgsmål vedrørende forenkling, kontrol og håndhævelse, styrkelse af producentsammenslutninger for geografiske betegnelser og spørgsmål vedrørende anvendelsen af EU-symbolet på mærkningen. Konference om "Styrkelse af geografiske betegnelser", 25.-26. november 2020 Kommissionen og Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) afholdt i fællesskab en konference på højt plan, der fungerede som omdrejningspunkt for interessenter, der kunne give deres mening til kende om de forskellige spørgsmål, der blev behandlet i forbindelse med revisionen af geografiske betegnelser. Et stort publikum bestående af producenter af produkter med geografiske betegnelser, interessenter i hele fødevareværdikæden, embedsmænd fra medlemsstaterne, internationale organisationer og civilsamfundsorganisationer, EU-tjenestemænd samt studerende og interesserede borgere deltog i arrangementet. Ud over de indledende og afsluttende plenarmøder var der 15 paneler, hvori der blev drøftet forskellige spørgsmål i forbindelse med revisionen af ordningen for geografiske betegnelser Spørgsmål i relation til bæredygtighed og styrkelse af producenternes indflydelse blev også drøftet for at tage fat på fra jord til bord-initiativet samt metoder til at gøre geografiske betegnelser mere attraktive og modernisere og forbedre håndhævelsen af geografiske betegnelser i overensstemmelse med handlingsplanen for intellektuel ejendomsret. Konferencen blev optaget, og alt materialet (ppt./video/audio/galleri) er tilgængelig på EUROPA-webstedet indtil november 2022. Offentlig høring Fra den 15. januar 2021 til den 9. april 2021 gennemførte Kommissionen en åben offentlig høring på alle officielle EU-sprog via EU-Survey. Formålet var at indsamle synspunkter fra offentlige myndigheder, interessenter og offentligheden. Der indkom 302 bidrag fra respondenter fra 21 medlemsstater. Respondenterne angav de største udfordringer vedrørende revisionen af ordningen for geografiske betegnelser: •På grund af den øgede udnyttelse på internettet af geografiske betegnelsers omdømme er der behov for at forebygge svig og forfalskning af produkter med geografiske betegnelser. •Producentsammenslutninger, der anvender geografiske betegnelser, bør have større beføjelser og ansvar for at forvalte, fremme og håndhæve beskyggelsen af deres geografiske betegnelser. I øjeblikket er de ikke i stand til at træffe afgørelser, der er bindende for deres medlemmer. •Der er manglende kendskab til logoet som følge af manglende information og offentlig omtale om fordelene ved geografiske betegnelser. Høring af gruppen for civil dialog vedrørende kvalitet og salgsfremme Medlemmerne af gruppen for civil dialog vedrørende kvalitet og salgsfremme repræsenterer producenternes, forarbejdningsvirksomhedernes, detailhandlernes, forbrugernes, miljøorganisationernes og andres interesser. Kommissionen hørte gruppen for civil dialog vedrørende kvalitet og salgsfremme på møder om: •5. november 2020: information om processen første drøftelse af revisionen af ordningen for geografiske betegnelser

•9. marts 2021: drøftelse af de vigtigste behov i forbindelse med revisionen af ordningen for geografiske betegnelser med særlig fokus på visse aspekter, herunder bæredygtighed •1. juli 2021: resultaterne af den offentlige høring og den målrettede høring af gruppen for civil dialog vedrørende kvalitet og salgsfremme drøftelse af mål og muligheder •30. november 2021: fremlæggelse af resultaterne af konsekvensanalyseprocessen. I lighed med, hvad der er forklaret ovenfor, hørte Kommissionen også gruppen for civil dialog vedrørende vin på sit møde den 5. maj og den 8. november 2021, og gruppen for civil dialog vedrørende spiritus den 9. marts og den 29. oktober 2021. Kommissionen hørte også medlemmerne af gruppen for civil dialog vedrørende kvalitet og salgsfremme ved hjælp af et skriftligt spørgeskema om bæredygtigheden af geografiske betegnelser, mærkningen og garanterede traditionelle specialiteter. •Indhentning og brug af ekspertbistand Kommissionen hørte eksperter fra medlemsstaterne i ekspertgruppen for bæredygtighed og kvalitet i landbruget og landdistriktsudvikling. Der blev afholdt møder i ekspertgruppen: •23. februar 2021: konteksten, udfordringer og mål samt tilbagemelding om køreplanen •22. april 2021: resultaterne af den offentlige høring og den målrettede høring af ekspertgruppen generel tilgang •23. september 2021: valg af politikker. Forud for disse møder indsamlede Kommissionen også erfaringer med gennemførelsen af ordningen for garanterede traditionelle specialiteter på mødet i Komitéen for Kvalitetspolitikken for Landbrugsprodukter den 19. oktober 2020, herunder i form af et spørgeskema. Kommissionen hørte også medlemmerne af ekspertgruppen gennem et skriftligt spørgeskema om bæredygtigheden af geografiske betegnelser, forenkling af ordningen for geografiske betegnelser med fokus på den nationale proces, på forbindelserne med politikken for udvikling af landdistrikterne og på ordningen for garanterede traditionelle specialiteter. Hvad angår bæredygtighed var det den fremherskende mening, at bæredygtighed ikke bør pålægges producenterne af produkter med geografiske betegnelser, men bør fremmes og ledsages af rådgivning og bistand. Den nuværende praksis med hensyn til bæredygtighed skal anerkendes og fremmes. Medlemsstaternes eksperter understregede især vigtigheden af, at bæredygtighedskravene gradvist integreres. Der er behov for mere støtte (f.eks. til bæredygtighedscertificering, relevante investeringer) og andre former for incitamenter (f.eks. prioritet ved finansiering) samt oplysningskampagner og salgsfremstød. Hvad angår bekymringerne i henseende til nærende fødevarer og sund kost var hovedsynspunktet, at fokus på ernæringsmæssige værdier og kostbehov ikke bør udvande oprindelsesbegrebet i geografiske betegnelser, dvs. kvalitet opnået gennem vekselvirkningen mellem menneskelige faktorer og naturlige faktorer i et bestemt geografisk område. Eksperterne hilste den yderligere forenkling af procedurerne og mindskelse af den administrative byrde velkommen, men anførte også, at en grundig og nøje undersøgelse af ansøgninger om geografiske betegnelser skal veje tungere end hensynet til hurtig sagsbehandling. Flere eksperter talte for en bedre harmonisering af procedurereglerne for alle sektorer og slog til lyd for bedre retningslinjer og udveksling af oplysninger for at lette udbredelsen af bedste praksis i kombination med en bedre præsterende IT-anvendelse. Med hensyn til største vanskeligheder i den nationale procedure skiller to hovedpunkter sig ud. For det første synes det at være vanskeligt at samle producenterne i en aktiv organisation på grund af begrænset tid og begrænsede midler. Producenterne er tilbageholdende med at samarbejde på et tidligt tidspunkt i registreringen af en geografisk betegnelse og kan være uenige om fastlæggelsen af produktionsprocessen i en varespecifikation. Udarbejdelsen af varespecifikationen er det andet problem, som producenterne konfronteres med: det er vanskeligt at indsamle dokumentationsmateriale for, at produktet opfylder kravene for en geografisk betegnelse, beskrivelsen af produktets karakteristika er uklar, og der mangler viden om, hvilken information, der kræves osv. Hvad angår sammenhængen med foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, anførte de fleste eksperter, at målet ikke kun bør være at øge forbrugernes bevidsthed og fremme politikken for geografiske betegnelser, men også at øge producenternes konkurrenceevne, tilskynde dem til at ansøge om beskyttelse og forbedre bæredygtigheden. Eksperterne forklarede, at registreringsproceduren for garanterede traditionelle specialiteter anses for at være kompleks og besværlig, og at en præcisering af kriterierne derfor kunne overvejes. De understregede, at det at tillade, at garanterede traditionelle specialiteter frit kan produceres uden for deres oprindelsesland, afholder producenterne fra at deltage i ordningen, da de ikke ser fordelen ved at påtage sig registreringsbyrden. •Konsekvensanalyse Aktiviteterne i forbindelse med konsekvensanalysen fandt sted fra oktober 2020 til september 2021, hvor en tværtjenstlig styringsgruppe mødtes fire gange. Repræsentanter for tolv generaldirektorater og Kommissionens tjenestegrene ("den tværtjenestelige styringsgruppe") og for EUIPO deltog i gruppen. Indholdet af konsekvensanalyserapporten er blevet udarbejdet og forbedret med bidrag og kommentarer fra de tjenestegrene, der deltog aktivt i denne tværtjenstlig styringsgruppe. Udvalget for Forskriftskontrol afgav efter mødet den 30. juni 2021 en negativ udtalelse om udkastet til konsekvensanalyserapport. De vigtigste bemærkninger fra Udvalget for Forskriftskontrol var:

•Rapporten indeholder ikke en klar begrundelse og tilstrækkelig dokumentation til støtte for behovet for foranstaltninger inden for bæredygtighed, sund kost, anvendelse af logoer og ubalancer i forsyningskæden. •I rapporten redegøres der ikke tilstrækkeligt klart for, hvilke politikvalg, der er til rådighed. Der er ikke foretaget en tilstrækkelig analyse af alternative kombinationer af politiske tiltag, der kan give en bedre blanding af politikker eller er politisk mest relevante. •Rapporten er ikke tilstrækkelig klar med hensyn til inddragelse af et agentur og de dermed forbundne omkostninger. •I rapporten skelnes der ikke tilstrækkeligt mellem de forskellige interessenters synspunkter om centrale spørgsmål. Den tværtjenestelige styringsgruppe blev hørt skriftligt i perioden 10.-15. september 2021 om den reviderede udgave af konsekvensanalyserapporten som opfølgning på bemærkningerne fra Udvalget for Forskriftskontrol. I den reviderede udgave blev der taget behørigt hensyn til bemærkningerne. De nødvendige præciseringer og tilføjelser blev indføjet i konsekvensanalyserapporten og bilagene hertil og forelagt udvalget på ny den 25. september 2021. På dette grundlag afgav Udvalget for Forskriftskontrol en positiv udtalelse med forbehold den 24. oktober 2021. Udvalget for Forskriftskontrol anerkendte forbedringerne i rapporten, men anmodede om yderligere præciseringer af følgende spørgsmål: •Valget af det foretrukne sæt politiske tiltag er ikke i overensstemmelse med resten af rapporten. Rapporten omfatter ikke en klar identifikation og konsekvent vurdering og sammenligning af alternative pakker af politiske tiltag. •I rapporten begrundes der ikke i tilstrækkelig grad for den foretrukne politiske indsats med hensyn til inddragelse af et agentur. •Synspunkterne blandt de forskellige kategorier af interessenter afspejles ikke tilstrækkeligt i hovedrapporten. Alle bemærkninger fra Udvalget for Forskriftskontrol blev behandlet i den endelige udgave af konsekvensanalyserapporten og resuméet heraf. I konsekvensanalysen blev der afprøvet tre politiske løsningsmodeller for revisionen af geografiske betegnelser. Den første løsningsmodel — forbedring og støtte — har til formål at forbedre de eksisterende instrumenter og yde yderligere støtte til producenter, medlemsstaternes myndigheder og andre interessenter. Hovedfokus er på vejledning (f.eks. i forbindelse med håndhævelse, vurdering af sager og juridisk fortolkning/afklaring), styrket samarbejde mellem medlemsstaterne og kapacitetsopbygningsaktiviteter, herunder om bæredygtighedsspørgsmål. Procedurerne vil blive forbedret ved at blive bragt i overensstemmelse med hinanden på tværs af sektorerne. En mere fleksibel tilgang til EU-logoerne har til formål at bevirke, at producenterne gør større brug heraf. Ordningen for garanterede traditionelle specialiteter erstattes af en officiel anerkendelse af traditionelle landbrugsprodukter og fødevarer fra medlemsstaternes myndigheder med en begrænset liste over kriterier, der skal fastsættes på EU-plan, mens medlemsstaterne underretter Kommissionen om betegnelserne på traditionelle produkter med henblik på offentliggørelse. Den anden løsningsmodel — bedre definition og styrkelse — styrker beskyttelsen af geografiske betegnelser og forbedrer de lige vilkår for aktørerne gennem et fælles sæt kontrolprocedurer for alle sektorer og udformningen af nærmere bestemmelser for efterlevelsen af geografiske betegnelser ved internetsalg. Den definerer også den rolle, som producentsammenslutninger for geografiske betegnelser frivilligt kan spille ved at bidrage til at løse de samfundsmæssige problemer med bæredygtighed ved at medtage bæredygtighedskriterier i varespecifikationerne og ved at styrke forvaltningen og håndhævelsen af de aktiver, som de geografiske betegnelser udgør. Den særlige rolle, som producentsammenslutninger for geografiske betegnelser spiller, og som anerkendes af medlemsstaternes myndigheder, vil blive udvidet til at omfatte alle sektorer. Det er ikke obligatorisk at anvende logoet på mærkningen af produktet, og producenterne kan beslutte dets størrelse og placering på mærkning. Det vil være til gavn for lovgivningen med præciseringer af den juridiske terminologi, indbygget fleksibilitet med hensyn til produktionsprocessen og indførelse af ét sæt forenklede procedureregler. Inden for rammerne af denne løsningsmodel skal Unionens forvaltningsstrukturer for vurdering af geografiske betegnelser styrkes gennem inddragelse af et bestående agentur ved registreringsproceduren. Selv om vurderingen på nationalt plan forbliver på nationalt plan i medlemsstaterne, vil et agentur kunne yde Kommissionen teknisk bistand ved gennemgangen på EU-plan af ansøgninger og indsigelser. Selv om der i konsekvensanalyserapporten implicit også forudses afgørelser truffet af et agentur, vil Kommissionen, for at bevare en tæt lovgivningsmæssig kontrol, træffe alle retlige afgørelser. Den tredje løsningsmodel — harmonisering og opgradering — sikrer fuld harmonisering gennem indførelse af én forordning med ensartede håndhævelses- og kontrolregler. Tilsvarende vil bestemmelser vedrørende beskyttelse og procedureregler blive strømlinet til én basisretsakt. Anvendelsen af de foreskrevne logoer er obligatorisk i alle sektorer. Harmoniseringen vil dog berøre definitioner af geografiske betegnelser, og de særlige forhold, der gør sig gældende for bestemte sektorer, vil blive bevaret. Bæredygtighedskriterier for produktionen af produkter med geografiske betegnelser vil blive fastlagt i EU-lovgivningen og håndhævet gennem integration heraf i varespecifikationen, hvorved de vil være underlagt offentlig kontrol. Ud over de foranstaltninger, der er omhandlet i den foregående løsningsmodel, vil specifikke retningslinjer for, hvordan producentsammenslutningerne for geografiske betegnelser skal fungere, styrke deres position i værdikæderne for geografiske betegnelser og muliggøre en bedre forvaltning af de aktiver, som de geografiske betegnelser udgør. Denne mulighed sigter på, at registreringsprocessen uddelegeres fuldt ud til et bestående agentur og giver mulighed for at indgive klage ved en klageinstans. Den giver mulighed for forskellige grader af inddragelse af medlemsstaterne: indledende vurdering på nationalt plan som i de nuværende regler, høring af medlemsstaterne eller ingen inddragelse af medlemsstaterne. Ordningen for garanterede traditionelle specialiteter vil blive afskaffet. Traditionelle fødevarebetegnelser, der opfylder kriterierne for en BOB eller BGB, vil kunne registreres som sådan, mens andre traditionelle betegnelser vil kunne registreres som varemærke. I konsekvensanalysen konkluderes det, at anden løsningsmodel rummer de største fordele. Denne løsningsmodel scorer højest, hvad angår sammenligningen af omkostninger og fordele for producenter af produkter med geografiske betegnelser. Producenterne vil nyde godt af en hurtigere og bedre beskyttelse, og omkostningerne, navnlig i forbindelse med varigheden af registreringsproceduren og de nødvendige ressourcer, vil falde. Hvis producentsammenslutningen for den geografiske betegnelse frivilligt medtager bæredygtighedskriterier i varespecifikationen, vil det medføre yderligere overholdelses- og certificeringsomkostninger, som delvis kan opvejes af støtteforanstaltninger inden for rammerne af landdistriktsudviklingspolitikken; dette vil imødekomme forbrugernes forventninger om produkter med et højere ambitionsniveau med hensyn til bæredygtighedsaspektet. •Målrettet regulering og forenkling

Forslaget er baseret på en kvalitetskontrol af lovgivningen og en analyse af potentialet for forenkling. Med den foreslåede forordning forenkles forvaltningen af geografiske betegnelser ved at foreskrive ét regelsæt for procedurer og kontrol for alle sektorer. Det harmoniserer også beskyttelsesbestemmelserne for alle sektorer. Det sikrer derved sammenhæng og gør systemet for geografiske betegnelser nemmere at forstå for interessenterne. De vigtigste elementer i forenklingen er: •Et fælles sæt regler for ansøgningsprocesser og kontroller, hvor der er fordele i form af sammenhæng i bestemmelserne på tværs af sektorer, hvorved de nuværende forskelle i procedurerne bringes til ophør •Præciseringer navnlig med hensyn til intellektuelle ejendomsrettigheder. •Der indføres enklere begreber, navnlig i ordningen for garanterede traditionelle specialiteter, for at forbedre forståelsen heraf for producenter og forbrugere. Med hensyn til mindskelsen af den administrative byrde indeholder forslaget bestemmelser om teknisk bistand ved registreringsproceduren fra et eksisterende EU-agentur og fuld udnyttelse af digitale værktøjer. Af konsekvensanalysen fremgår det, at teknisk bistand vil føre til forbedringer af tidsforbruget, ansøgningernes kvalitet (på grund af feedbackcyklussen), kvaliteten af vurderingerne og mindskelsen af den administrative byrde for producenterne og medlemsstaterne. Dette vil kræve mindre offentlig forvaltningskapacitet og færre ressourcer og vil afkorte registreringstiden. Det nye system for information og varsling om domænenavne, som EUIPO skal oprette, giver ansøgere om geografiske betegnelser et yderligere digitalt værktøj i ansøgningsprocessen for bedre at beskytte og håndhæve deres rettigheder vedrørende geografiske betegnelser. •Grundlæggende rettigheder Unionen er i henhold til EU's charter om grundlæggende rettigheder (artikel 17, stk. 2) forpligtet til at beskytte intellektuel ejendomsret. De planlagte foranstaltninger vil skabe bedre betingelser for beskyttelsen af geografiske betegnelser og mindske risikoen for misbrug, efterligning og antydning af geografiske betegnelser og dermed bidrage til at sikre producenternes indkomst. En mere harmoniseret tilgang til procedurereglerne skal føre til en mere effektiv registreringsproces med kortere registreringstider, færre byrder for producenterne og højere kvalitet i registreringsprocesserne, hvorved der tages hensyn til Kommissionens forpligtelse til at behandle ansøgninger om geografiske betegnelser uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig frist. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Forslaget har ingen budgetmæssige konsekvenser. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Gennemførelsen af foranstaltningerne vil blive overvåget, og der rapporteres herom på grundlag af de centrale overvågningsindikatorer for de vigtigste operationelle målsætninger, der er anført i konsekvensanalyserapporten. For at overvåge bidraget fra geografiske betegnelser til bæredygtig udvikling og sikre gennemsigtighed, indeholder GIview et afsnit for hver registreret geografisk betegnelse, hvor medlemsstaternes myndigheder vil opføre bæredygtighedserklæringen. Den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning fra 2016 fastsætter, at de tre institutioner er enige om systematisk at overveje at anvende revisionsklausuler i lovgivningen, og at der tages hensyn til den tid, der er nødvendig til gennemførelse og indsamling af dokumentation om resultater og virkninger. På grundlag heraf foretager Kommissionen en evaluering tidligst fem år efter datoen for forordningens anvendelse. Evalueringen vil blive foretaget i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer for bedre regulering. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Forslaget består af et sæt regler, der har til formål at indføre et sammenhængende system for geografiske betegnelser for at hjælpe producenterne med at formidle deres produkters kvaliteter, kendetegn og egenskaber bedre og sikre passende oplysning af forbrugerne. Derudover præciserer og forbedrer forslaget ordningen for garanterede traditionelle specialiteter, samtidig med at det ikke omfatter ændringer af ordningen for fakultative kvalitetsudtryk. Forslaget omfatter følgende bestemmelser:

Afsnit I: Almindelige bestemmelser I de almindelige bestemmelser defineres genstanden, dvs. de geografiske betegnelser, som beskytter betegnelserne for vin, spiritus og landbrugsprodukter. De omfatter også definitionerne af de udtryk, der specifikt anvendes i forordningen, samt regler vedrørende databeskyttelse. Afsnit II: Geografiske betegnelser Kapitel 1: Almindelige bestemmelser I de almindelige bestemmelser forklares det, at formålet med ordningen for geografiske betegnelser er at indføre et fælles og eksklusivt system til beskyttelse af betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter, der har kendetegn, egenskaber og omdømme, der knytter sig til produktionsstedet. [LS: De oplyser klassificeringen af de produkter, der er omfattet. De omfatter også definitionerne af udtryk, der specifikt anvendes i dette afsnit. Kapitel 2: Registrering af geografiske betegnelser Dette kapitel indeholder navnlig bestemmelser om ensartede regler for registrering på såvel nationalt plan som på EU-plan, herunder indsigelsesproceduren definerer ansøgeren og opstiller de krav, som ansøgeren skal overholde præciserer indholdet af ansøgningsdokumenterne og definerer registrets rolle. Det fastsætter midlertidige beskyttelses- og overgangsforanstaltninger. Det omfatter også bestemmelser om ændringerne af varespecifikationen og om annulleringen af den registrerede geografiske betegnelse. Kapitel 3: Beskyttelse af geografiske betegnelser I dette kapitel fastsættes beskyttelsesniveauet for geografiske betegnelser. Kapitlet omfatter også regler for geografiske betegnelser, når de anvendes som ingredienser, præciserer artsbetegnelser og registreringen af enslydende geografiske betegnelser samt forholdet til varemærker. Det omfatter regler for de anerkendte producentsammenslutninger. Forbindelsen til anvendelsen af begreber i internetdomænenavne defineres. Endelig indeholder dette kapitel reglerne for anvendelsen af EU-symboler, angivelser og forkortelser på mærkningen af og reklamematerialet for det pågældende produkt. Kapitel 4: Kontrol og håndhævelse I dette kapitel fastsættes kontrolreglerne, herunder for verifikationen af, at produkt, der er tildelt en geografisk betegnelse, er produceret i overensstemmelse med den dertil svarende varespecifikation, og for overvågningen af anvendelsen af geografiske betegnelser på markedet. I kapitlet foreskrives også, at medlemsstaternes myndigheder er forpligtet til at yde hinanden gensidig bistand. Endelig foreskrives det, at dokumentationen for certificeringen skal fremlægges af de håndhævende myndigheder på anmodning af en producent. Kapitel 5: Supplerende elementer i registreringsproceduren I dette kapitel fastsættes kriterier for overvågningen af performance for Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO), som skal yde Kommissionen teknisk bistand ved gennemgangen af ansøgninger. Kapitel 6: Geografiske betegnelser for landbrugsprodukter I dette kapitel fastlægges definitionen af en beskyttet oprindelsesbetegnelse og en beskyttet geografisk betegnelse for landbrugsprodukter. Det foreskriver indholdet af varespecifikationen og af enhedsdokumentet for geografiske betegnelser for landbrugsprodukter. Derudover omfatter det specifikke regler for denne sektor, navnlig for plantesorter og dyreracer, tilvejebringelse af foder og råvarer. Kapitel 7: Procedurebestemmelser I dette kapitel fastsættes det, at Kommissionen bistås af Komitéen for Geografiske Betegnelser. Kapitel 8: Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser (geografiske betegnelser) I dette kapitel fastsættes det, at Kommissionen bistås af Komitéen for Geografiske Betegnelser. Det foreskriver også kontinuitet i registrene og præciserer reglerne for ansøgninger, der er indgivet inden denne forordnings ikrafttræden. Afsnit III: Kvalitetsordninger

Kapitel 1: Garanterede traditionelle specialiteter I dette kapitel fastsættes reglerne for ordningen for garanterede traditionelle specialiteter. I forhold til de eksisterende regler præciseres kriterierne for registrering af garanterede traditionelle specialiteter; navnlig at kravet med hensyn til produktets specificitet fjernes. Procedurereglerne præciseres og strømlines også. Kapitel 2: Fakultative kvalitetsudtryk I dette kapitel fastsættes reglerne for fakultative kvalitetsudtryk Der er ikke foretaget ændringer i den gældende lovgivning på dette område. Kapitel 3: Procedurebestemmelser I dette kapitel fastsættes det, at Kommissionen bistås af Komitéen for Jordbrugskvalitet. Afsnit IV: Ændringer af forordning (EU) nr. 1308/2013, (EU) 2019/787 og (EU) 2017/1001 [BT: forordningernes rækkefølge] Dette afsnit omfatter bestemmelserne om ændring af forordning (EU) nr. 1308/2013 og forordning (EU) 2019/787, navnlig som følge af et nyt harmoniseret regelsæt for beskyttelse, registreringsprocedure samt kontrol og håndhævelse, der er fastsat i de foregående kapitler i denne forordning. Det ændrer (EU) 2017/1001 for at overdrage opgaverne vedrørende administrationen af geografiske betegnelser til EUIPO. Afsnit V: Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne forordning fastlagte betingelser. I dette kapitel præciseres også overgangsbestemmelserne, navnlig at ansøgninger, der er indgivet inden denne forordnings ikrafttræden, skal være i overensstemmelse med de bestemmelser, der var gældende før forordningens ikrafttræden. Denne forordning træder i kraft på […]dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. 2022/0089 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om den Europæiske Unions geografiske betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter og kvalitetsordninger for landbrugsprodukter, om ændring af forordning (EU) nr. 1308/2013, (EU) 2017/1001 og (EU) 2019/787 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 1151/2012 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, og artikel 118, stk. 1, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: 1)I den europæiske grønne pagt indgår udformningen af et retfærdigt, sundt og miljøvenligt fødevaresystem ("fra jord til bord") som et af de politiske indsatsområder til at omstille Unionens økonomi med henblik på en bæredygtig fremtid. 2)I Kommissionens meddelelse af 20. maj 2020 om "En jord til bord-strategi

for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem" opfordres der til en omstilling til bæredygtige fødevaresystemer og til at styrke den lovgivningsmæssige ramme for geografiske betegnelser, og, hvor det er relevant, til at indarbejde særlige bæredygtighedskriterier. I meddelelsen forpligtede Kommissionen sig til at styrke den position, blandt andre aktører, som producenter af produkter med geografiske betegnelser, deres kooperativer og producentorganisationer, indtager i fødevareforsyningskæden. 3)I sin meddelelse af 25. november 2020 med titlen "Optimering af EU's innovative potentiale — En handlingsplan for intellektuel ejendomsret til støtte for EU's genopretning og modstandsdygtighed" forpligter Kommissionen sig til at undersøge, hvordan man kan styrke, modernisere, strømline og forbedre håndhævelsen af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter, vin og spiritus. 4)Kvaliteten og alsidigheden af Unionens produktion af vin, spiritus og landbrugsprodukter er en af dens vigtige stærke sider, som giver Unionens producenter en konkurrencefordel og samtidig yder et betydeligt bidrag til Unionens levende gastronomiske kulturarv. Dette er takket være Unionens producenter, som med deres færdigheder og beslutsomhed har opretholdt traditionerne, samtidig med at de har taget hensyn til udviklingen af nye produktionsmetoder og produktionsmateriale. 5)Unionens borgere og forbrugere efterspørger i stigende grad kvalitetsprodukter og traditionelle produkter. De ønsker således også at bevare alsidigheden i landbrugsproduktion i Unionen. Dette giver sig udslag i efterspørgsel efter vin, spiritus og landbrugsprodukter med identificerbare særlige karakteristika, navnlig dem, der er knyttet til produkternes geografiske oprindelse. 6)Beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger er en grundlæggende rettighed. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 indeholder bestemmelser om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger. Kommissionens og medlemsstaternes rolle i forbindelse med behandling af personoplysninger i de procedurer, de har kompetence til, bør defineres klart for at sikre et højt beskyttelsesniveau. Behandlingen af personoplysninger er lovlig, når den er nødvendig for udførelsen af opgaver i samfundets interesse. Procedurerne for registrering, ændring eller annullering af geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter inden for rammerne af denne forordning, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/787 bør gennemføres på korrekt vis. Behandlingen af referencer vedrørende ansøgere i en registrerings-, ændrings- eller annulleringsprocedure, indsigende parter, modtagere af overgangsperioder og organer og fysiske personer, til hvilke der er uddelegeret visse offentlige kontrolopgaver i forbindelse med procedurerne for registrering, ændring eller annullering af geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter, er nødvendig for at sikre en korrekt forvaltning af disse procedurer. Disse procedurer er desuden af offentlig karakter. Gennemsigtighed er nødvendig for at sikre redelig konkurrence mellem de erhvervsdrivende og for at de private og offentlige økonomiske interesser, kan identificeres offentligt i forbindelse med disse procedurer. For at begrænse offentliggørelsen af persondata til et minimum bør de dokumenter, der skal fremlægges i forbindelse med de pågældende procedurer, så vidt muligt undgå krav om, at der skal fremsendes personoplysninger. Kommissionen og medlemsstaterne kan imidlertid have brug for at behandle oplysninger, der indeholder personoplysninger såsom personnavne og kontaktoplysninger. Inden for disse rammer bør Kommissionen og medlemsstaterne af hensyn til samfundsinteresser og i overensstemmelse med forordning (EU) 2018/1725 have mulighed for at behandle sådanne personoplysninger og videregive eller offentliggøre dem, når dette er nødvendigt for at identificere ansøgere i en registrerings-, ændrings- eller annulleringsprocedure, indsigende parter i en indsigelsesprocedure, modtagere af en overgangsperiode, der er indrømmet en undtagelse fra beskyttelsen af en registreret betegnelse, og organer, der er bemyndiget til at udføre verifikationen af overholdelsen af varespecifikationen. 7)Med henblik på anvendelsen af forordning (EU) 2018/1725 er Kommissionen den myndighed, over for hvem ejerne af personoplysninger kan udøve de dermed forbundne rettigheder ved at sende bemærkninger, stille spørgsmål eller udtrykke bekymringer eller indgive en klage vedrørende indsamlingen og anvendelsen af personoplysningerne. Det bør derfor præciseres, at Kommissionen betragtes som dataansvarlig som omhandlet i forordning (EU) 2018/1725 i forbindelse med behandling af personoplysninger i de procedurer, som den er ansvarlig for i henhold til denne forordning, forordning (EU) nr. 1308/2013, forordning (EU) 2019/787 og de bestemmelser, der vedtages i henhold hertil. 8)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 finder anvendelse på behandlingen af personoplysninger, der foretages af medlemsstaterne inden for rammerne af de pågældende procedurer. Med henblik på anvendelsen af nævnte forordning er medlemsstaternes kompetente myndigheder de myndigheder, over for hvem ejerne af personoplysninger kan udøve de dermed forbundne rettigheder ved at sende bemærkninger, stille spørgsmål eller udtrykke bekymringer eller indgive en klage vedrørende indsamlingen og anvendelsen af personoplysningerne. Det bør derfor præciseres, at medlemsstaterne betragtes som dataansvarlige som omhandlet i forordning (EU) 2016/679 i forbindelse med behandling af personoplysninger i de procedurer, som de er ansvarlige for i henhold til denne forordning, forordning (EU) nr. 1308/2013, forordning (EU) 2019/787 og de bestemmelser, der vedtages i henhold hertil. 9)At sikre at intellektuelle ejendomsrettigheder vedrørende betegnelser, der er beskyttet i Unionen, anerkendes og beskyttes på en ensartet måde i hele Unionen, er en prioritet, der kun effektivt kan opnås på EU-plan. Geografiske betegnelser, der beskytter navne på vin, spiritus og landbrugsprodukter, der har karakteristika, egenskaber eller omdømme, der knytter sig til deres produktionssted, henhører under Unionens enekompetence. Derfor bør der indføres en fælles og eksklusiv ordning for geografiske betegnelser. Geografiske betegnelser er en kollektiv rettighed, som indehaves af alle de producenter, der er berettiget hertil, i et udpeget område, og som er villige til at overholde en varespecifikation. Producenter, der handler i fællesskab, har flere beføjelser end individuelle producenter og påtager sig et kollektivt ansvar for at forvalte deres geografiske betegnelser, herunder for at imødekomme samfundets efterspørgsel efter produkter fra bæredygtig produktion. Gennem anvendelsen af ordningen med geografiske betegnelser belønnes producenterne på en redelig måde for deres bestræbelser på at producere en bred vifte af kvalitetsprodukter. Dette kan samtidig være til gavn for økonomien i landdistrikterne, hvilket især er tilfældet i områder med naturbetingede eller andre specifikke begrænsninger, såsom bjergområder og de mest afsidesliggende områder, hvor landbrugssektoren tegner sig for en betydelig del af økonomien, og hvor produktionsomkostningerne er høje. På denne måde kan kvalitetsordninger bidrage til og supplere politikken for udvikling af landdistrikterne og markeds- og indkomststøttepolitikkerne under den fælles landbrugspolitik. De kan navnlig bidrage til udviklingen i landbrugssektoren og særligt i ugunstigst stillede områder. En EU-ramme, der beskytter geografiske betegnelser, ved at de optages i et register på EU-plan, er fremmende for udviklingen landbrugssektoren, fordi den deraf følgende mere ensartede tilgang sikrer redelig konkurrence for producenter af produkter, der er mærket med sådanne betegnelser, og øger produkternes troværdighed hos forbrugerne. Ordningen for geografiske betegnelser har til formål at sætte forbrugerne i stand til at træffe mere informerede købsvalg og, gennem mærkning og reklame, at hjælpe dem med at identificere deres produkter korrekt på markedet. Geografiske betegnelser, der er en type intellektuel ejendomsrettighed, hjælper erhvervsdrivende og virksomheder med at udnytte deres immaterielle aktiver. For at undgå at der opstår urimelige konkurrencebetingelser og for at styrke det indre marked bør alle producenter, herunder producenter i tredjelande, have mulighed for at anvende en registreret betegnelse og markedsføre produkter, der er mærket som geografiske betegnelser, i hele Unionen og via elektronisk handel, forudsat at det pågældende produkt overholder kravene i den pågældende varespecifikation, og at producenten er underlagt et kontrolsystem. På baggrund af erfaringerne med gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013, (EU) 2019/787 og (EU) nr. 1151/2012 er der behov for at behandle visse juridiske spørgsmål, præcisere og forenkle visse regler og strømline procedurerne. 10)For at følge definitionen af landbrugsprodukter i den internationale ramme, dvs. Verdenshandelsorganisationen, bør det fastsættes, at den kombinerede nomenklatur skal anvendes for geografiske betegnelser. 11)Unionen har i nogen tid haft som mål at forenkle de lovgivningsmæssige rammer for den fælles landbrugspolitik. Denne tilgang bør også omfatte forordninger på området for geografiske betegnelser, uden at der sættes spørgsmålstegn ved de særlige forhold, der gør sig gældende for hver sektor. For at forenkle de langvarige registrerings- og ændringsprocedurer bør der fastsættes harmoniserede procedureregler for geografiske betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter i én retsakt, samtidig med at de produktspecifikke bestemmelser for vin i forordning (EU) nr. 1308/2013, for spiritus i forordning (EU) 2019/787 og for landbrugsprodukter i denne forordning bibeholdes. Procedurerne for registreringen, ændring af varespecifikationen og annullering af registreringen af geografiske betegnelser med oprindelse i Unionen, herunder indsigelsesprocedurer, bør gennemføres af medlemsstaterne og Kommissionen. Medlemsstaterne og Kommissionen bør være ansvarlige for de forskellige faser af hver procedure. Medlemsstaterne bør have ansvaret for den første fase i proceduren, som består i at modtage ansøgningen fra producentsammenslutningen, vurdere ansøgningen, herunder gennemføre en national indsigelsesprocedure, og på grundlag af resultatet af vurderingen fremsende ansøgningen til Kommissionen. Kommissionen bør være ansvarlig for at foretage en nøje gennemgang af ansøgningen i procedurens anden fase, herunder gennemføre en international indsigelsesprocedure, og at træffe afgørelse om, hvorvidt den geografiske betegnelse kan indrømmes beskyttelse. Geografiske betegnelser bør kun registreres på EU-plan. Medlemsstaterne bør med virkning fra den dato, hvor der indgives ansøgning til Kommissionen om registrering på EU-plan, dog kunne indrømme midlertidig beskyttelse på nationalt plan, uden at det berører handelen i det indre marked eller den internationale handel. Den beskyttelse, der ved registrering gives i henhold til denne forordning, bør ligeledes være mulig for geografiske betegnelser i tredjelande, der opfylder tilsvarende kriterier, og som er beskyttet i oprindelseslandet. Kommissionen bør gennemføre de tilsvarende procedurer for geografiske betegnelser med oprindelse i tredjelande. 12)For at bidrage til omstillingen til et bæredygtigt fødevaresystem og imødekomme samfundets krav om bæredygtige, miljø- og klimavenlige produktionsmetoder, der sikrer dyrevelfærd, ressourceeffektive, socialt og etisk ansvarlige produktionsmetoder, bør producenter af geografiske betegnelser tilskyndes til at overholde bæredygtighedsnormer, der er strengere end de obligatoriske, og som er mere vidtgående, end hvad god praksis foreskriver. Sådanne særlige krav skal kunne angives i varespecifikationen. 13)For at sikre en sammenhængende beslutningstagning for så vidt angår ansøgninger om beskyttelse og retlige indsigelser mod dem, som indgives inden for rammerne af den nationale procedure, bør Kommissionen underrettes rettidigt og regelmæssigt, når der indledes procedurer ved nationale domstole eller andre organer vedrørende en ansøgning om registrering, som medlemsstaten har fremsendt til Kommissionen, og om de endelige resultater heraf. Af samme grund bør en medlemsstat, hvis den mener, at en national afgørelse, på hvilken ansøgningen om beskyttelse er baseret, sandsynligvis vil blive erklæret ugyldig som følge af en national retssag, underrette Kommissionen om denne vurdering. Hvis medlemsstaten anmoder om suspension af behandlingen af en ansøgning på EU-plan, bør Kommissionen fritages for forpligtelsen til at overholde den deri fastsatte frist for gennemgang. For at beskytte ansøgeren mod besværlige søgsmål og bevare ansøgerens ret til at sikre beskyttelsen af en betegnelse inden for en rimelig frist, bør fritagelsen begrænses til tilfælde, hvor ansøgningen om registrering er blevet erklæret ugyldig på nationalt plan ved en umiddelbart anvendelig, men ikke endelig retsafgørelse, eller hvor medlemsstaten finder, at søgsmålet til prøvelse af ansøgningens gyldighed er baseret på gyldige grunde. 14)For at give erhvervsdrivende, hvis interesser berøres af registreringen af en betegnelse, mulighed for fortsat at anvende betegnelsen i en begrænset periode, selv om dette er i strid med den beskyttelsesordning, der er fastsat i artikel 27, bør der indrømmes særlige undtagelser for anvendelsen af betegnelserne i form af overgangsperioder. Sådanne perioder kan også tillades for at overvinde midlertidige vanskeligheder og med det langsigtede mål at sikre, at alle producenter overholder kravene i varespecifikationen. 15)For at sikre gennemsigtighed og ensartethed i medlemsstaterne er det nødvendigt at oprette og opretholde et elektronisk EU-register over geografiske betegnelser, der registreres som beskyttede oprindelsesbetegnelser eller beskyttede geografiske betegnelser. Registret skal stille oplysninger til rådighed for forbrugerne og de handelsdrivende. Registret bør være en elektronisk database, der lagres i et informationssystem, og bør være tilgængeligt for offentligheden. 16)Unionen forhandler internationale aftaler med sine handelspartnere, bl.a. om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografisk betegnelser. For at gøre det lettere at give offentligheden adgang til oplysninger om de betegnelser, der er beskyttet ved sådanne internationale aftaler, og navnlig for at sikre, at betegnelserne beskyttes, og at der føres kontrol med deres anvendelse, kan disse betegnelser opføres i EU-registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser. Medmindre det i sådanne internationale aftaler udtrykkeligt angives, at betegnelserne er beskyttede oprindelsesbetegnelser, bør de opføres i registret som beskyttede geografiske betegnelser. 17)For at det indre marked kan fungere optimalt, er det vigtigt, at producenter og andre berørte aktører, myndigheder og forbrugere hurtigt og let kan få adgang til de relevante oplysninger om en registreret beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse. Disse oplysninger bør, hvor det er relevant, omfatte oplysninger om identiteten af den producentsammenslutning, der er anerkendt på nationalt plan. 18)Der bør indrømmes beskyttelse for betegnelser, der opføres i EU-registret over geografiske betegnelser, for at sikre loyal brug heraf og hindre praksis, som kan vildlede forbrugerne. For at styrke beskyttelsen af geografiske betegnelser og bekæmpe forfalskning mere effektivt bør beskyttelsen af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser også gælde for domænenavne på internettet.

19)For at fastslå hvorvidt produkter er sammenlignelige med de produkter, der er registreret som geografisk betegnelse, bør alle relevante faktorer tages i betragtning. Således bør der ses nærmere på, om produkterne har fælles objektive kendetegn såsom produktionsmetode, fysisk udseende eller anvendelse af samme råvare, de omstændigheder under hvilke produkterne anvendes efter den relevante kundekreds' opfattelse, om de ofte distribueres gennem de samme kanaler, og om de er underlagt tilsvarende markedsføringsregler. 20)Med hensyn til handelspraksis og Unionens retspraksis er der behov for klarhed om anvendelsen af en geografisk betegnelse i salgsbetegnelsen for et forarbejdet produkt, hvori produktet med den geografiske betegnelse, er en ingrediens. Det skal sikres, at en sådan anvendelse sker i overensstemmelse med rimelig handelspraksis og ikke svækker, udvander eller skader omdømmet for det produkt, der er omfattet af den geografiske betegnelse. Der bør kræves samtykke fra et stort flertal af de berørte producenter af produkter med geografiske betegnelser for at tillade en sådan anvendelse. 21)Reglerne om fortsat anvendelse af artsbetegnelser bør præciseres, således artsbetegnelser, der har lighed med eller udgør en del af en beskyttet betegnelse eller et beskyttet udtryk, bør beholde deres status som artsbetegnelse. 22)Anvendelsesområdet for den beskyttelse, der indrømmes i henhold til denne forordning, bør præciseres, navnlig med hensyn til de begrænsninger for registrering af nye varemærker, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2436, som kolliderer med registreringen af geografiske betegnelser. En sådan præcisering er også nødvendig for så vidt angår indehavere af tidligere intellektuelle ejendomsrettigheder, navnlig dem der vedrører varemærker, og enslydende betegnelser, der er registreret som geografiske betegnelser 23)Producentsammenslutninger spiller en vigtig rolle i processen med ansøgning om registrering af geografiske betegnelser og i forbindelse med ændring af varespecifikationer og annulleringsansøgninger. De bør udstyres med midler til at identificere og markedsføre deres produkters særlige kendetegn bedre. Producentsammenslutningens rolle bør derfor præciseres. 24)Da producenter af produkter med geografiske betegnelser for det meste er små eller mellemstore virksomheder, udsættes de for konkurrence fra andre aktører i fødevareforsyningskæden, hvilket kan skabe uredelig konkurrence mellem lokale producenter og de aktører, der driver virksomhed i større skala. Det er i den forbindelse i alle de berørte producenters interesse nødvendigt at tillade, at én enkelt producentsammenslutning gennemfører specifikke foranstaltninger på producenternes vegne. Med henblik herpå bør kategorien af anerkendte producentsammenslutninger defineres sammen med de kriterier, der skal være opfyldt for at blive en anerkendt producentsammenslutning og de dermed forbundne specifikke supplerende rettigheder, navnlig for at give anerkendte producentsammenslutninger de rette værktøjer til bedre at kunne håndhæve deres intellektuelle ejendomsrettigheder over for illoyal praksis. 25)Forholdet mellem internetdomænenavne og beskyttelsen af geografiske betegnelser bør præciseres, hvad angår anvendelsesområdet for de afhjælpende foranstaltninger, anerkendelsen af geografiske betegnelser i forbindelse med tvistbilæggelse og redeligt brug af domænenavne. Personer med en legitim interesse i henseende til en geografisk betegnelse, for hvilken der er ansøgt om registrering før registreringen af domænenavnet, bør i tilfælde af kollidering have beføjelse til at anmode om tilbagekaldelse eller overdragelse af domænenavnet. 26)Forholdet mellem varemærker og geografiske betegnelser bør præciseres med hensyn til kriterierne for afvisning af varemærkeansøgninger, ugyldiggørelse af varemærker og sameksistens mellem varemærker og geografiske betegnelser. 27)For ikke at skabe urimelige konkurrencevilkår bør alle producenter, herunder også producenter i tredjelande, kunne anvende en registreret geografisk betegnelse, forudsat at det pågældende produkt opfylder kravene i den pågældende varespecifikation eller det pågældende enhedsdokument eller et dokument, der svarer til sidstnævnte, dvs. en fuldstændig sammenfatning af varespecifikationen Det system, som medlemsstaterne indfører, at skal også sikre, at producenter, der overholder reglerne, har ret til at være omfattet af kontrollen af, at varespecifikationen overholdes. 28)De symboler, angivelser og forkortelser, som identificerer en registreret geografisk betegnelse og de dermed forbundne EU-rettigheder, bør beskyttes i både Unionen og i tredjelande for at sikre, at de kun anvendes i forbindelse med ægte produkter, og at forbrugerne ikke vildledes med hensyn til produkternes kvalitet. 29)Mærkningen af vin, spiritus og landbrugsprodukter bør være underlagt de almindelige bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011, navnlig de bestemmelser, som har til formål at forhindre mærkning, der kan forvirre eller vildlede forbrugerne. 30)Anvendelsen af EU-symboler eller angivelser på emballagen for produkter, der er mærket med en geografisk betegnelse, bør gøres obligatorisk for at gøre forbrugerne mere fortrolige med denne produktkategori og de tilknyttede garantier og for at gøre disse produkter mere genkendelige på markedet og dermed lette kontrollen. I lyset af den særlige karakter af de produkter, der er omfattet af denne forordning, bør der dog opretholdes særlige bestemmelser om mærkning af vin og spiritus. Anvendelsen af sådanne symboler og angivelser bør fortsat være frivillig med hensyn til tredjelandes geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser. 31)Merværdien af de geografiske betegnelser beror på forbrugernes tillid. Hvor systemet med geografiske betegnelser afhænger i høj grad af producenternes egenkontrol, fornødne omhu og individuelle ansvar, er det medlemsstaternes kompetente myndigheders opgave at træffe de nødvendige foranstaltninger til at forhindre eller stoppe brugen af produktbetegnelser, som er i strid med reglerne for geografiske betegnelser. Det er Kommissionens opgave at gribe ind i tilfælde af en systemisk manglende overholdelse af EU-retten. Geografiske betegnelser bør være omfattet af systemet for offentlig kontrol i overensstemmelse med principperne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/625, som bør omfatte et kontrolsystem i alle produktions-, forarbejdnings- og distributionsled. Hver erhvervsdrivende bør være underlagt et kontrolsystem, hvormed overholdelsen af varespecifikationen kan verificeres. Eftersom vin er underlagt særlige kontroller, som er fastlagt i den sektorspecifikke lovgivning, bør denne forordning kun indeholde bestemmelser om kontrol af spiritus og landbrugsprodukter. 32)For at sikre at de kompetente myndigheder, der udpeges til at foretage kontrollen af, at kravene i varespecifikationen overholdes, er upartiske og effektive, bør disse myndigheder opfylde en række operationelle kriterier. Der bør fastsættes bestemmelser om, at visse beføjelser til at udføre specifikke kontrolopgaver kan uddelegeres til produktcertificeringsorganer for derved at lette kontrolmyndighedernes opgave og gøre systemet mere effektivt. 33)Der bør offentliggøres oplysninger om de kompetente myndigheder og produktcertificeringsorganerne for at sikre gennemsigtighed og give interesserede parter mulighed for at kontakte dem. 34)De europæiske standarder, som er udarbejdet af Den Europæiske Standardiseringsorganisation, og de internationale standarder, der er udarbejdet af Den Internationale Standardiseringsorganisation, bør anvendes med henblik på akkrediteringen af kontrolorganer og af kontrolorganerne i forbindelse med deres virksomhed. Akkrediteringen af disse organer bør finde sted i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 765/2008. 35)Håndhævelse af geografiske betegnelser på markedet er vigtig for at forhindre svigagtig og vildledende praksis og dermed sikre, at producenterne belønnes korrekt for merværdien af deres produkter med en geografisk betegnelse, og at ulovlige brugere af disse geografiske betegnelser forhindres i at sælge deres produkter. Der bør foretages kontrol på grundlag af risikovurderinger eller meddelelser fra erhvervsdrivende, og der bør træffes passende administrative og retlige foranstaltninger for at forhindre eller standse anvendelsen af navne på produkter eller tjenesteydelser, der indebærer en krænkelse af de beskyttede geografiske betegnelser. 36)Onlineplatforme bliver i stigende grad blevet anvendt til salg af produkter, herunder produkter med en geografisk betegnelse, og kan i nogle tilfælde være et vigtigt område, når det gælder forebyggelse af svig. I den forbindelse bør der i denne forordning fastsættes regler for at sikre passende mærkning af produkter, der sælges via onlineplatforme, og for at give medlemsstaterne beføjelser til at deaktivere adgangen til det indhold, der er i strid med reglerne. Disse bestemmelser bør ikke berøre Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 2022/XX. 37)Eftersom et produkt, der er omfattet af den geografiske betegnelse, og som er fremstillet i en medlemsstat, kan sælges i en anden medlemsstat, bør der sikres administrativ bistand mellem medlemsstaterne for at muliggøre effektiv kontrol, og de praktiske aspekter heraf bør fastsættes. 38)For at det indre marked skal kunne fungere optimalt, er det vigtigt, at producenterne i forskellige situationer hurtigt og nemt kan bevise, at de har tilladelse til at anvende en beskyttet betegnelse, f.eks. ved toldmyndighedernes kontrol, markedsinspektioner eller på anmodning af erhvervsdrivende. Med henblik herpå bør producenten have et officielt certifikat eller andet bevis for retten til at fremstille det produkt, der er omfattet af en geografisk betegnelse, til sin rådighed.

39)Procedurerne for registrering, ændring og annullering af geografiske betegnelser, herunder gennemgangen og indsigelsesproceduren, bør gennemføres på den mest effektive måde. Dette kan opnås ved hjælp af bistand fra Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) ved gennemgangen af ansøgninger. Selv om en delvis outsourcing til EUIPO er blevet overvejet, vil Kommissionen fortsat være ansvarlig for registrering, ændring og annullering på grund af den tætte forbindelse til den fælles landbrugspolitik og den ekspertise, der er nødvendig for at sikre, at de særlige forhold, der gør sig gældende for vin, spiritus og landbrugsprodukter, vurderes på passende vis. 40)Der bør fastsættes kriterier for vurderingen af EUIPO's udførelse af opgaverne. Disse kriterier bør sikre kvalitet, sammenhæng og effektivitet i den ydede bistand. Kommissionen bør udarbejde en rapport til Parlamentet og Rådet om resultaterne og erfaringerne af udførelse af disse opgaver gennem EUIPO. 41)På baggrund af gældende praksis bør de to forskellige instrumenter til fastlæggelse af et produkts tilknytning til dets geografiske område, dvs. oprindelsesbetegnelsen og den geografiske betegnelse, opretholdes. Reglerne for og definitioner af plantesorter og dyreracer bør præciseres, så deres sammenhæng med geografiske betegnelser bedre kan forstås i tilfælde af kollidering. Reglerne om foderstoffers og råvarers oprindelse bør forblive uændrede. 42)Et produkt med en geografisk betegnelse bør opfylde visse betingelser, der er angivet i varespecifikationen. For at disse oplysninger også skal være let forståelige for interesserede parter, bør varespecifikationen sammenfattes i et enkelt dokument. 43)For gennemførelsen af reglerne vedrørende geografiske betegnelser bør Kommissionen bistås af et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne. 44)Det specifikke formål med ordningen for garanterede traditionelle specialiteter er at hjælpe producenter af traditionelle produkter med at informere forbrugerne om deres produkters værdiforøgende karakteristika. For ikke at skabe uredelig konkurrence bør enhver producent, herunder også en producent fra et tredjeland, kunne anvende en registreret betegnelse for en garanteret traditionel specialitet, forudsat at det berørte produkt er i overensstemmelse med den dertil hørende varespecifikation, og at producenten er omfattet af et kontrolsystem. 45)Eftersom der kun er blevet registreret ganske få betegnelser i henhold til den gældende ordning, er det ikke lykkedes at få udnyttet ordningens potentiale. De gældende bestemmelser bør derfor forbedres, præciseres og skærpes, således at ordningen bliver nemmere at forstå, mere anvendelig og attraktiv for potentielle ansøgere. For at sikre, at betegnelser for ægte traditionelle produkter registreres, bør kriterierne og betingelserne for registrering af en betegnelse tilpasses, navnlig ved at fjerne betingelsen om, garanterede traditionelle specialiteter skal udvise specificitet. 46)For at sikre, at garanterede traditionelle specialiteter er i overensstemmelse med varespecifikationen og til stadighed besidder deres specifikke kendetegn, bør producenter, der er organiseret i sammenslutninger, selv definere produktet i en varespecifikation. Også producenter i tredjelande bør have mulighed for at registrere garanterede traditionelle specialiteter. 47)For at sikre gennemsigtighed bør de garanterede traditionelle specialiteter opføres i registret. 48)For at undgå at skabe urimelige konkurrencevilkår bør enhver producent, herunder en producent fra et tredjeland, kunne anvende en registreret betegnelse for en garanteret traditionel specialitet, forudsat at det berørte produkt er i overensstemmelse med den dertilhørende varespecifikation, og at producenten er omfattet af et kontrolsystem. For garanterede traditionelle specialiteter, som er produceret i Unionen, bør EU-symbolet fremgå af mærket, og det skal kunne forbindes med angivelsen "garanteret traditionel specialitet". Der bør fastsættes bestemmelser om anvendelsen af betegnelserne, EU-symbolet og angivelsen for at sikre en ensartet tilgang i hele det indre marked. 49)Garanterede traditionelle specialiteter bør beskyttes effektivt på markedet, således at producenterne heraf belønnes behørigt for specialiteternes merværdi, og således at ulovlige brugere af garanterede traditionelle specialiteter forhindres i at sælge deres produkter. 50)For at undgå at vildlede forbrugerne bør garanterede traditionelle specialiteter beskyttes mod enhver uretmæssig anvendelse eller efterligning, herunder for så vidt angår produkter, der anvendes som ingredienser, eller mod enhver anden praksis, der kan vildlede forbrugerne. Med samme mål for øje bør der fastsættes regler for særlige anvendelser af garanterede traditionelle specialiteter, navnlig for så vidt angår anvendelsen af betegnelser, der er generiske i Unionen, mærkning, der indeholder eller omfatter en plantesortsbetegnelse eller dyreracebetegnelse og varemærker. 51)Deltagelse i ordningen for garanterede traditionelle specialiteter bør sikre, at enhver erhvervsdrivende, der overholder reglerne i ordningen, har ret til at blive omfattet af kontrollen af, at kravene i varespecifikationen overholdes. 52)Procedurerne for registrering, ændring af varespecifikationen og annulleringen af registreringen af garanterede traditionelle specialiteter med oprindelse i Unionen, herunder indsigelsesprocedurer, bør gennemføres af medlemsstaterne og Kommissionen. Medlemsstaterne og Kommissionen bør være ansvarlige for hver procedures forskellige faser. Medlemsstaterne bør have ansvaret for den første fase i proceduren, som består i at modtage ansøgningen fra producentsammenslutningen, vurdere ansøgningen, herunder gennemføre en national indsigelsesprocedure, og på grundlag af resultatet af vurderingen fremsende EU-ansøgningen til Kommissionen. Kommissionen bør være ansvarlig for at undersøge ansøgningen, herunder gennemføre en international indsigelsesprocedure, og at træffe afgørelse om, hvorvidt den geografiske betegnelse kan indrømmes beskyttelse. Den beskyttelse, der ydes i henhold til denne forordning ved registrering, bør ligeledes være en mulighed for garanterede traditionelle specialiteter fra tredjelande, der opfylder de tilsvarende kriterier, og som er beskyttet i deres oprindelsesland. Kommissionen bør også gennemføre de tilsvarende procedurer for garanterede traditionelle specialiteter med oprindelse i tredjelande. 53)Ordningen med fakultative kvalitetsudtryk blev indført ved forordning (EU) nr. 1151/2012. Den vedrører særlige horisontale karakteristika for en eller flere produktkategorier, landbrugs- eller forarbejdningsmetoder, der finder anvendelse i bestemte områder. Det fakultative kvalitetsudtryk "bjergprodukt" har opfyldt de betingelser, der er fastsat for fakultative kvalitetsudtryk, og blev fastsat ved nævnte forordning. Det har givet bjergproducenterne et effektivt redskab til at markedsføre deres produkter bedre og mindske den reelle risiko for forvirring blandt forbrugerne på markedet med hensyn til, hvor bjergprodukterne stammer fra. Producenternes mulighed for at anvende fakultative kvalitetsudtryk bør bevares, da ordningen endnu ikke fuldt ud har udnyttet sit potentiale i medlemsstaterne på grund af den korte anvendelsestid. 54)For at gennemføre de regler vedrørende garanterede traditionelle specialiteter og fakultative kvalitetsudtryk, der fastsættes i denne forordning, bør Kommissionen bistås af et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne. 55)Bestemmelserne om geografiske betegnelser i forordning (EU) nr. 1308/2013 om vinsektoren og i forordning (EU) 2019/787 om spiritussektoren bør ændres med henblik på at tilpasse dem til de fælles regler om registrering, ændring, indsigelse, annullering, beskyttelse og kontrol af de geografiske betegnelser, der fastsættes i denne forordning. Der er navnlig for vin behov for yderligere ændringer af definitionen af beskyttede geografiske betegnelser i tråd med aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder. Af hensyn til sammenhængen med denne forordning bør den bestemmelse om EUIPO's opgaver, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001, også ændres. 56)For at supplere og ændre visse ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF delegeres til Kommissionen for så vidt angår fastlæggelse af bæredygtighedsnormer og fastlæggelse af kriterier for anerkendelse af eksisterende bæredygtighedsnormer; præcisering eller tilføjelse af oplysninger, der skal gives som en del af de ledsagende oplysninger overdragelse til EUIPO af opgaverne vedrørende gennemgang med henblik på indsigelse og indsigelsesproceduren, driften af registret, offentliggørelse af standardændringer af en varespecifikation, høring i forbindelse med annulleringsproceduren, oprettelse og forvaltning af et varslingssystem, der informerer ansøgerne om, hvorvidt deres geografiske betegnelse er tilgængelig som domænenavn, gennemgang af tredjelandes geografiske betegnelser, bortset fra geografiske betegnelser i henhold til Genèveaftalen om Lissabonaftalen om oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, der foreslås til beskyttelse i henhold til internationale forhandlinger eller internationale aftaler; fastlæggelse af passende kriterier for overvågning af EUIPO's performance ved udførelsen af de opgaver, det har fået pålagt at udføre; fastsættelse af supplerende regler for anvendelsen af geografiske betegnelser med henblik på angivelse af ingredienser i forarbejdede produkter; fastsættelse af supplerende regler til bestemmelse af, hvorvidt udtryk har status artsbetegnelser; vedtagelse af restriktive bestemmelser og undtagelsesbestemmelser for så vidt angår foderstoffets oprindelse i forbindelse med en oprindelsesbetegnelse; vedtagelse af restriktive bestemmelser og undtagelsesbestemmelser for så vidt angår slagtning af levende dyr eller råvarernes oprindelse; fastlæggelse af regler for anvendelsen af en plantesortsbetegnelse eller en dyreracebetegnelse; fastsættelse af regler, som begrænser oplysningerne i varespecifikationen for geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter; nærmere præcisering af kriterierne for at være berettiget til registrering for garanterede traditionelle specialiteter; fastsættelse af supplerende regler med henblik på at fastsætte passende certificerings- og akkrediteringsprocedurer, der skal finde anvendelse for produktcertificeringsorganer; fastsættelse af supplerende regler med henblik på en nærmere præcisering af beskyttelsen af garanterede traditionelle specialiteter; fastsættelse af supplerende regler for garanterede traditionelle specialiteter med henblik på bestemmelse af, hvorvidt udtryk har status som artsbetegnelse, betingelser for anvendelse af plantesortsbetegnelser og dyreracebetegnelser og vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder; fastlæggelse af supplerende regler for fælles ansøgninger, der vedrører mere end ét nationalt område, og supplering af reglerne for ansøgningsproceduren for garanterede traditionelle specialiteter; supplering af reglerne for indsigelsesproceduren for garanterede traditionelle specialiteter med henblik på at fastsætte detaljerede procedurer og frister; om supplerende regler angående proceduren for ansøgning om ændring for garanterede traditionelle specialiteter; om supplerende regler angående annulleringsprocessen for garanterede traditionelle specialiteter; fastsættelse af nærmere bestemmelser for kriterierne for fakultative kvalitetsudtryk; forbeholdelse af et supplerende fakultativt kvalitetsudtryk og fastsættelse af betingelserne for dets anvendelse; fastsættelse af undtagelser fra anvendelsen af udtrykket "bjergprodukt", og fastsættelse af produktionsmetoder og andre kriterier, der er relevante for anvendelsen af det fakultative kvalitetsudtryk, navnlig fastsættelse af betingelserne for, hvornår råvarer eller foderstoffer må komme fra områder uden for bjergområderne; Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i de af Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter. 57)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser, for så vidt angår fastlæggelse af den tekniske udformning af, og onlineadgang til, klassificeringen af produkter med geografiske betegnelse i henhold til den kombinerede nomenklatur; fastlæggelse af en harmoniseret udformning af bæredygtighedstilsagn; fastlæggelse af formatet og onlineudformningen af den ledsagende dokumentation og bestemmelser om udelukkelse eller anonymisering af beskyttede personoplysninger; fastsættelse af nærmere regler for procedurer, udformningen og fremlæggelsen af EU-ansøgninger om registrering, herunder for ansøgninger, der vedrører mere end ét nationalt område; fastlæggelse af formatet og onlineudformningen af indsigelser og officielle bemærkninger og bestemmelser om udelukkelse eller anonymisering af beskyttede personoplysninger; indrømmelse af en overgangsperiode for at tillade anvendelsen af en registreret betegnelse sammen med andre betegnelser, som ellers ville være i strid med en registreret betegnelse, og forlængelse af en sådan overgangsperiode; afvisning af ansøgningen; afgørelse om registreringen af en geografisk betegnelse, hvis der ikke er opnået enighed; registrering af geografiske betegnelser for produkter fra tredjelande, der er beskyttet i Unionen i henhold til en international aftale, som Unionen er kontraherende part i; fastlæggelse af indholdet og udformningen af EU-registret over geografiske betegnelser; fastlæggelse af formatet og onlineudformningen af udskrifter fra EU-registret over geografiske betegnelser og bestemmelser om udelukkelse eller anonymisering af beskyttede personoplysninger; fastsættelse af detaljerede regler om procedurer, form og udformning af ansøgninger om en EU-ændring og for procedurer, formen af og meddelelse til Kommissionen af en standardændring; annullering af registreringen af en geografisk betegnelse; fastlæggelse af detaljerede regler om procedurer og formen af annulleringen af en registrering og for udformningen af anmodninger om annullering; fastlæggelse af EU-symboler for geografiske betegnelser, fastsættelse af tekniske specifikationer for EU-symboler og betegnelser samt reglerne for anvendelsen heraf på produkter, der markedsføres under en registreret geografisk betegnelse, herunder bestemmelser om hvilke sprog, der skal anvendes; præcisering af arten og typen af de oplysninger, der skal udveksles, og metoderne til udveksling af oplysninger i forbindelse med gensidig bistand med henblik på kontrol og håndhævelse; fastsættelse af regler for udformningen af varespecifikationen for geografiske betegnelser for landbrugsprodukter; fastlæggelse af formatet og onlineudformningen af enhedsdokumentet for geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og bestemmelser om udelukkelse eller anonymisering af beskyttede personoplysninger; for garanterede traditionelle specialiteter: fastsættelse af regler for varespecifikationens udformning; fastsættelse af nærmere bestemmelser om udformningen og indholdet af EU-registret over garanterede traditionelle specialiteter; fastlæggelse af EU-symbolet for garanterede traditionelle specialiteter; fastsættelse af regler for ensartet beskyttelse af angivelser, forkortelser og EU-symboler, regler for anvendelsen heraf og for EU-symbolets tekniske specifikationer; fastsættelse af proceduremæssige og formelle krav for beskyttelse af garanterede traditionelle specialiteter; fastsættelse af detaljerede regler om procedurer, formen og udformningen af ansøgninger om registrering, herunder for ansøgninger, der vedrører mere end ét nationalt område, om indsigelse og om ansøgninger om ændring af en varespecifikation og anmodninger om annullering af en registrering; overgangsperioder for anvendelsen af garanterede traditionelle specialiteter; afvisning af en ansøgning om registrering; afgørelse om registreringen af en garanteret traditionel specialitet, hvis der ikke er opnået enighed; annullering af registreringen af en garanteret traditionel specialitet; for fakultative kvalitetsudtryk og -ordninger: fastsættelse af de tekniske detaljer, der er nødvendige for anmeldelse af de fakultative kvalitetsudtryk og -ordninger; fastsættelse af regler vedrørende forlæg, procedurer eller andre tekniske detaljer; fastsættelse af regler vedrørende anvendelsen af fakultative kvalitetsudtryk; Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. 58)Kommissionen bør tillægges beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter uden at anvende forordning (EU) nr. 182/2011 for så vidt angår: registrering af en betegnelse, hvis der ikke foreligger nogen indsigelse, eller hvis der foreligger en antagelig indsigelse, hvis der er opnået enighed om geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter, og om nødvendigt ændring af de offentliggjort oplysninger, forudsat at disse ændringer ikke er væsentlige; oprettelse og vedligeholdelse af et offentligt tilgængeligt elektronisk register over geografiske betegnelser og et elektronisk register over garanterede traditionelle specialiteter; indrømmelse af en overgangsperiode for anvendelsen af geografiske betegnelser på grundlag af en indsigelse, der er indgivet i den nationale procedure; annullering af de geografiske betegnelser, der er registreret i strid med en helt eller delvis enslydende geografisk betegnelse, der allerede er ansøgt om eller er registreret; fastlæggelse af, hvordan navn og adresse på kompetente myndigheder og produktcertificeringsorganer skal offentliggøres for garanterede traditionelle specialiteter.

59)Forordning (EU) nr. 1308/2013, (EU) 2017/1001 og (EU) 2019/787 bør derfor ændres, og forordning (EU) nr. 1151/2012 bør ophæves. 60)De beskyttede oprindelsesbetegnelser, beskyttede geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter, der allerede er registreret i henhold til forordning (EU) nr. 1151/2012, de beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, der allerede er registreret i henhold til forordning (EU) nr. 1308/2013, og de geografiske betegnelser, der allerede er registreret i henhold til forordning (EU) 2019/787, bør fortsat beskyttes i henhold til denne forordning, og de bør automatisk optages i det respektive register. 61)Der bør tages skridt til at fastlægge hensigtsmæssige ordninger for at lette overgangen fra de regler, der er fastsat i forordning (EU) nr. 1151/2012, (EU) nr. 1308/2013 og (EU) 2019/787, til reglerne i denne forordning — VEDTAGET DENNE FORORDNING: Afsnit I

Almindelige bestemmelser Artikel 1 Genstand Ved denne forordning fastlægges der regler for: a) geografiske betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter. b) garanterede traditionelle specialiteter og fakultative kvalitetsudtryk for landbrugsprodukter. Artikel 2 Definitioner 1.I denne forordning forstås ved: a)"producentsammenslutning": enhver organisation, uanset dennes retlige status, hvis medlemmer hovedsagelig er producenter eller forarbejdningsvirksomheder af samme produkt b)"traditionel" og "tradition" i tilknytning til et produkt med oprindelse i et geografisk område: dokumenteret historisk anvendelse af producenter i et fællesskab i en periode, der muliggør overførsel mellem generationer; denne periode skal være på mindst 30 år, og den pågældende anvendelse kan omfatte ændringer, der er nødvendige som følge af ændret hygiejne- og sikkerhedspraksis c)"mærkning": definitionen i artikel 2, stk. 2, litra j), i forordning (EU) nr. 1169/2011 d)"produktionstrin": ethvert trin i produktionen, forarbejdningen, tilberedningen eller lagringen indtil det tidspunkt, hvor produktet er i den form, hvori det skal bringes i omsætning på det indre marked e)"forarbejdede produkter": fødevarer, der fremkommer ved forarbejdning af uforarbejdede produkter som defineret i artikel 2, litra m) og o), i forordning (EF) nr. 852/2004 f)"produktcertificeringsorganer": organer som omhandlet i afsnit II, kapitel III, i forordning (EU) 2017/625, som attesterer, at produkter, der er omfattet af geografiske betegnelser eller garanterede traditionelle specialiteter, overholder varespecifikationen g)"artsbetegnelse":

i) en produktbetegnelse, der, selv om den henviser til det sted, den region eller det land, hvor produktet oprindelig blev produceret eller markedsført, er blevet den almindelige betegnelse for produktet i Unionen og ii) en fællesbetegnelse, der beskriver typer af produkter, produktegenskaber eller andre udtryk, der ikke henviser til et bestemt produkt h)"plantesortsbetegnelse": betegnelse for en given sort, der er almindeligt anvendt eller officielt registreret i henhold til Rådets direktiv 2002/53/EF, 2002/55/EF, 2008/90/EF eller Rådets forordning (EU) nr. 2100/94, på det eller de sprog, de anvendes eller er opført på den pågældende liste, på datoen for ansøgningen om registrering af den pågældende geografiske betegnelse i)"dyreracebetegnelse": navne på de racer som omhandlet i artikel 2 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1012, der er opført i stambøger eller avlsregistre på det eller de sprog, de er opført med, på datoen for ansøgningen om registrering af den pågældende geografiske betegnelse. Artikel 3 Databeskyttelse 1.Kommissionen og medlemsstaterne behandler og offentliggør i overensstemmelse med forordning (EU) 2018/1725 og (EU) 2016/679 de personoplysninger, der modtages i forbindelse med procedurerne for registrering, godkendelse af ændringer, annullering, indsigelse, indrømmelse af overgangsperiode og kontrol i henhold til denne forordning, forordning (EU) nr. 1308/2013 og (EU) 2019/787. 2.Kommissionen er dataansvarlig som omhandlet i forordning (EU) 2018/1725 i forbindelse med behandlingen af personoplysninger i den procedure, for hvilken den er kompetent i henhold til forordning (EU) 2019/787, delegeret forordning (EU) 2021/1235 og denne forordning. 3.Medlemsstaternes kompetente myndigheder er dataansvarlige som omhandlet i forordning (EU) 2016/679 i forbindelse med behandlingen af personoplysninger i de procedurer, for hvilke de er kompetente i henhold til forordning (EU) 2019/787, delegeret forordning (EU) 2021/1235 og denne forordning. Afsnit II

Geografiske betegnelser Kapitel 1

Almindelige bestemmelser Artikel 4 Formål 1.I dette afsnit fastsættes bestemmelser om en fælles og eksklusiv ordning for beskyttelse af geografiske betegnelser for vin, spiritus og landbrugsprodukter, der har karakteristika, egenskaber og omdømme, der er knyttet til produktionsstedet, hvorved følgende sikres: a)Producenter, der handler i fællesskab, har de nødvendige beføjelser og ansvarsområder til at forvalte deres geografiske betegnelse, herunder til at imødekomme samfundets efterspørgsel efter produkter, der hidrører fra bæredygtig produktion i dens tre dimensioner af økonomisk, social og samfundsmæssig værdi, og til at operere på markedet b)Redelig konkurrence for producenterne i afsætningskæden c)Forbrugerne gives pålidelige oplysninger og en garanti for sådanne produkters ægthed og kan let identificere produkterne på markedet, herunder inden for elektronisk handel d)En effektiv registrering af geografiske betegnelser under hensyntagen til passende beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og e)Effektiv håndhævelse og markedsføring i hele Unionen og inden for elektronisk handel, som sikrer det indre markeds integritet. Artikel 5

Anvendelsesområde 1.Dette afsnit omfatter vin, spiritus og landbrugspro