om ændring af direktiv 2006/112/EF for så vidt angår forlængelse af anvendelsesperioden for den fakultative ordning for omvendt betalingspligt ved levering af bestemte varer og ydelser, som kan være udsat for svig, og for den hurtige reaktionsmekanisme til bekæmpelse af momssvig

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Formålet med det aktuelle forslag til direktiv om ændring af Rådets direktiv 2006/112/EF a f 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (herefter "momsdirektivet") er at forlænge: 1) medlemsstaternes mulighed for at anvende ordningen for omvendt betalingspligt for at bekæmpe eksisterende svig i forbindelse med levering af varer og ydelser som anført i momsdirektivets artikel 199a, stk. 1, og 2) muligheden for at anvende den hurtige reaktionsmekanisme, der er fastsat i momsdirektivets artikel 199b, til bekæmpelse af svig via anvendelsen af ordningen for omvendt betalingspligt i meget specifikke tilfælde.

I henhold til artikel 193 i momsdirektivet er det som hovedregel den afgiftspligtige person, som foretager en levering af varer eller ydelser, der er momsbetalingspligtig. Som en undtagelse giver ordningen for omvendt betalingspligt mulighed for at udpege modtageren af leveringen som den person, der er betalingspligtig for momsen. Under denne ordning for omvendt betalingspligt opkræves momsen ikke af leverandøren, men af kunden (en afgiftspligtig person) i sin momsangivelse. Denne moms fradrages derefter i den samme momsangivelse, og for så vidt som denne person har fuld fradragsret, er resultatet nul.

Ordningen for omvendt betalingspligt anvendes til at bekæmpe svig, og især svig i forbindelse med forsvundne forhandlere inden for Fællesskabet (MTIC-svig). Denne form for svig opstår, når en erhvervsdrivende erhverver varer, der transporteres eller forsendes fra en anden medlemsstat, hvor leveringen er momsfritaget, og videresælger dem til kunden med moms på fakturaen. Efter at have modtaget momsbeløbet fra kunden forsvinder disse erhvervsdrivende uden at betale den skyldige moms til skattemyndighederne. Samtidig kan den kunde, der handler i god tro, via sin momsangivelse normalt fratrække den moms, han har betalt til leverandøren. Under ordningen for omvendt betalingspligt betales der derfor ikke moms til leverandøren.

Det er frivilligt for medlemsstaterne at anvende ordningen for omvendt betalingspligt, der er baseret på momsdirektivets artikel 199a. Den giver dem mulighed for at bekæmpe denne form for svig inden for de foruddefinerede følsomme områder, hvor den typisk forekommer på deres område. Når leverandørerne er forpligtede til at anvende omvendt betalingspligt for indenlandske leveringer, kan de ikke opkræve moms på deres fakturaer. De modtager dermed ikke momsbeløbet fra deres kunder, og derfor kan disse erhvervsdrivende ikke forsvinde med den moms, de har modtaget. Den hurtige reaktionsmekanisme i artikel 199b er en særlig foranstaltning, der i særligt hastende tilfælde giver medlemsstaterne mulighed for hurtigt at indføre en midlertidig ordning for omvendt betalingspligt på leveringer af varer og tjenesteydelser i sektorer, hvor der pludselig er opstået grov svig, og på leveringer, som ikke er anført i momsdirektivets 199a. Denne procedure er ekstraordinær og ekstremt hurtig, da Kommissionen skal reagere inden for en måned, enten med en negativ udtalelse eller ved skriftligt at bekræfte over for den pågældende medlemsstat, at den ikke gør indsigelse mod foranstaltningen. Medlemsstaten kan vedtage den særlige foranstaltning inden for rammerne af den hurtige reaktionsmekanisme fra datoen for modtagelsen af den pågældende bekræftelse. Ved hjælp af denne mekanisme kan medlemsstaterne slå bro over den periode, der kræves for at opnå en "normal" undtagelse i henhold til momsdirektivets artikel 395, og som kan tage op til seks måneder. En sådan undtagelse kræver et forslag fra Kommissionen og enstemmig vedtagelse i Rådet.

Momsdirektivets artikel 199a blev indført for perioden fra 2010 til den 30. juni 2015 og blev første gang forlænget med ændringer indtil den 31. december 2018. Momsdirektivets artikel 199b blev indført for perioden fra 2013 til den 31. december 2018. Både momsdirektivets artikel 199a og 199b blev efterfølgende forlænget indtil den 30. juni 2022 for at falde sammen med den oprindeligt fastsatte dato for ikrafttrædelsen af det endelige momssystem (se nærmere nedenfor).

På det tidspunkt, hvor anvendelsesperioden for momsdirektivets artikel 199a og 199b ville blive forlænget indtil den 30. juni 2022, fremlagde Kommissionen en rapport om virkningerne af ordningerne i disse artikler og konkluderede på grundlag af bidrag fra skattemyndigheder og interesserede parter i erhvervslivet, at foranstaltningerne i disse artikler var nyttige i bekæmpelsen af svig.

For at løse problemet med MTIC-svig på en mere struktureret måde fremsatte Kommissionen et forslag om indførelse af det såkaldte endelige momssystem, der er et enklere system for varehandel inden for Unionen, som er sikret mod svig. Disse ordninger, som Kommissionen foreslog skulle træde i kraft den 1. juli 2022, er en grundlæggende reaktion på MTIC-svig.

Status for de igangværende forhandlinger i Rådet viser imidlertid, at det endelige momssystem ikke vil kunne træde i kraft den 1. juli 2022. De foranstaltninger til bekæmpelse af svig, der er indeholdt i de nævnte artikler, bør derfor forlænges i endnu en begrænset periode, således at forhandlingerne om det endelig system kan videreføres, uden at de eksisterende redskaber til bekæmpelse af momssvig bringes i fare.

Hvis anvendelsesperioden for artikel 199a og 199b forlænges, kan der også udvikles yderligere redskaber til bekæmpelse af skatteunddragelse. Til dette formål og i overensstemmelse med skattepakken er Kommissionen ved at udarbejde et forslag med henblik på at modernisere de nuværende momsregler under hensyntagen til de muligheder, som de digitale teknologier giver. Under overskriften "moms i den digitale tidsalder" vil Kommissionen vurdere momsindberetningsforpligtelserne, herunder eventuelt om transaktionsbaseret indberetning og et forbedret e-faktureringssystem. Dette bør give skattemyndighederne hurtigere og mere detaljerede oplysninger om individuelle transaktioner og dermed mindske risikoen for svig. På grundlag af denne lovgivningsmæssige udvikling bør behovet for en yderligere udvidelse af artikel 199a og 199b revurderes i fremtiden.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Det nuværende forslag forlænger de foranstaltninger, der er fastsat i momsdirektivets artikel 199a og 199b, i en begrænset periode, mens der er forhandlinger i gang i Rådet om forslaget til et endeligt momssystem, der omfatter ændringer af momsdirektivets artikel 199a og 199b med henblik på at tilpasse dem til den måde, hvorpå det endelige system fungerer. Eftersom det endelige momssystem vedrører varer, vil artikel 199a og 199b være begrænset til ydelser. Forlængelsen er også i overensstemmelse med tidsplanen for Kommissionens forberedelser til nye indberetningsregler som en foranstaltning til bekæmpelse af svig, hvilket kan føre til, at det ikke længere er nødvendigt at anvende ordningen for omvendt betalingspligt. Imidlertid vil der være behov for at give de afgiftspligtige personer en periode til at tilpasse sig de nye indberetningsregler, selv hvis de skulle blive vedtaget om ganske kort tid, og en forlængelse indtil udgangen af 2025 forekommer derfor at være passende.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Momsdirektivets artikel 199a omfatter under ordningen for omvendt betalingspligt bl.a. EU's handel med kvoter for drivhusgasemissioner (EU's emissionshandelssystem (ETS)). For at støtte målene i den grønne pagt, navnlig hvad angår reduktionen af drivhusgasemissionerne med 55 % senest i 2030, er det afgørende, at ETS beskyttes yderligere mod svig (karruselsvig) for at undgå, at systemets troværdighed undermineres ud over de økonomiske tab.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag