Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks« () (96/C 174/04)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 15. september 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 100 A at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Anne-Marie Sigmund til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. marts 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 334. plenarforsamling af 27.-28. marts 1996, mødet den 27. marts 1996, med 56 stemmer for, mens 3 stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledende bemærkning

1.1. Med det foreliggende forslag tager Kommissionen højde for resultaterne af Uruguay-runden og foretager de ændringer i toldkodeksen, som er en nødvendig følge af de forpligtelser, der er indgået som led i Uruguay-runden. Men samtidig foretages en række tilpasninger på baggrund af de seneste års praktiske erfaringer (lempelse af formaliteter, tiltag der skal gøre toldinstrumenternes gennemførelse mere effektiv osv.).

Forslaget som helhed tager hensyn til såvel politiske som økonomiske krav.

Kommissionens ændringsforslag tager sigte på toldkodeksen, et regelsæt der blev skabt for at integrere toldbestemmelserne, som var spredt ud over talrige direktiver og forordninger, til et samlet hele. Med toldkodeksen blev ideen om det indre marked forvandlet til en realitet på toldområdet. Denne ensartede EU-toldlovgivning markerer et afgørende skridt i retning af det indre markeds gennemførelse.

1.2. ØSU bifalder Kommissionens forslag, men fremsætter dog samtidig følgende bemærkninger:

2. Særlige bemærkninger

2.1. Artikel 1, nummer 3 (vedrører art. 12 i toldkodeksen)

2.1.1. Artikel 12 i toldkodeksen omhandler tariferingsoplysninger, dvs. toldmyndighedernes forpligtende oplysninger til sig selv og til erhvervslivets aktører om tariferingen af en vare. Parallelt hermed skal der nu også indføres bindende oplysninger om en vares oprindelsesstatus. Dermed tages der højde for WTO/WCO ()-aftalen, som ud over global harmonisering af oprindelsesreglerne også indfører bindende oprindelsesoplysninger. Med hensyn til indhold og til en vis grad også ordlyd læner de nye bestemmelser sig tæt op ad WTO/WCO-aftalen.

2.1.2. Den oprindelsesoplysning, som en økonomisk aktør har fået meddelt af toldmyndighederne i et EU-land, skal meddeles videre til de øvrige medlemsstater og binder disses toldmyndigheder i analoge tilfælde. I tvivlstilfælde træffes afgørelsen på EU-plan.

2.1.3. Især i planlægningsfasen tjener denne ordning som sikkerhedsfaktor for den økonomiske aktør. Men samtidig lægges det fulde ansvar på ansøgeren, som har bevisbyrden, dvs. han skal over for toldmyndighederne fremlægge korrekt og fuldstændig dokumentation med henblik på bestemmelsen af varens oprindelsesstatus.

2.1.4. Efter ØSU's mening er indførelsen af bindende oprindelsesoplysninger i henhold til WTO-aftalen et første skridt i retning af større retssikkerhed for erhvervslivets aktører.

At de grundlæggende regler om toldmyndighedernes oplysningspligt fremover ikke bare omfatter bindende tariferings- men også bindende oprindelsesoplysninger, er efter ØSU's mening et vigtig lovgivningstiltag, som alle borgere vil få glæde af.

2.1.5. ØSU udtrykker håb om, at der kan opnås endnu større retssikkerhed, når de igangværende bestræbelser på at harmonisere oprindelsesreglerne på verdensplan er tilendebragt, og der dermed også skabes bedre mulighed for at bilægge stridigheder på WTO/WCO-plan.

2.2. Artikel 1, nummer 4 (vedrører art. 18 i toldkodeksen)

2.2.1. For samtlige toldretlige bestemmelser (toldsatser, friløb, andre lofter osv.) har der hidtil gjaldt den regel, at kurserne for omregning af EU-lovgivningens ECU-beløb til national valuta skulle tilpasses én gang om året. Kommissionen foreslår nu en ændring af artikel 18, som bryder med denne ensartethed, idet der for anvendelsen af toldtariffen (dvs. toldsatserne) foreslås månedlige tilpasninger, mens der for anvendelsen af alle andre toldforskrifter som hidtil skal ske en årlig tilpasning. Det betyder, at der fra måned til måned kan ske en ændring af toldsatsen for varer, for hvilke toldsatsen i den fælles toldtarif er fastsat til et bestemt ECU-beløb per vareenhed.

2.2.2. Formålet er tilsyneladende at modvirke den omlægning af handelsstrømmene, som kurssvingninger i årets løb kan medføre især for landbrugsvarers vedkommende.

2.2.3. Bestemmelserne risikerer at påføre visse af erhvervslivets aktører en administrativ meromkostning, da de i givet fald skal foretage månedlige tilpasninger.

2.2.4. For at aflaste disse aktører foreslår ØSU, at den månedlige tilpasning af omregningskurserne foretages efter den samme procedure (med de samme tekniske hjælpemidler) som den omregning af ECU-toldsatserne, der jo alligevel skal foretages.

2.3. Artikel 1, nummer 11 (vedrører art. 112, stk. 3, i toldkodeksen)

2.3.1. I de tilfælde, hvor ufortoldede varer kan fjernes fra lageret uden toldbehandling, er det for øjeblikket varernes værdi på tidspunktet for deres oplæggelse, der danner grundlag for beregningen af den skyldige afgift.

Med den foreslåede nye bestemmelse får erhvervslivets aktører mulighed for selv at vælge, om beskatningselementerne skal beregnes på tidspunktet for varernes oplæggelse eller på tidspunktet for deres fraførsel fra toldoplaget.

2.3.2. For toldsatsens vedkommende er der ikke den samme valgfrihed. Der er tidspunktet for fraførselen fra toldoplaget altid afgørende.

Ud fra en samlet økonomisk synsvinkel udtrykker ØSU tilfredshed med denne bestemmelse; det er utvivlsomt mere logisk at lade toldbelastningen være en funktion af det tidspunkt, hvor varerne når ud i det økonomiske kredsløb og dermed kan påvirke samfundsøkonomien (det gælder især for antidumpingtoldens vedkommende).

2.4. Artikel 1, nummer 16 (vedrører art. 212 A i toldkodeksen)

2.4.1. Hvis en vare ikke er overgået til fri omsætning på behørig vis, er der ifølge toldkodeksen ingen mulighed for at indrømme toldfritagelse. Denne strenge bestemmelse kan resultere i, at f.eks. borgere, som er uvidende om toldbestemmelserne eller kun har mangelfuldt kendskab til dem, i visse tilfælde risikerer at miste deres ret til toldbegunstigelse (f.eks. hvis flyttegods ikke er blevet behørigt deklareret).

2.4.2. Kommissionen har taget hensyn til dette forhold og foreslår en ny bestemmelse, der bygger på objektiv ret til toldfritagelse.

ØSU bifalder dette tiltag, der skal beskytte borgere i god tro; det påpeger, at personer, som begår fejl med overlæg, jo alligevel kan pålægges nationale sanktioner.

2.5. Artikel 1, nummer 18 (vedrører art. 220, stk. 1, i toldkodeksen)

2.5.1. Toldmyndighederne får for første gang mulighed for at bogføre skønnede afgiftsbeløb og meddele debitor disse. Dermed kan toldmyndighederne hindre, at skyldige afgifter forældes, blot fordi det ikke har været muligt at beregne det nøjagtige afgiftsbeløb i tide.

2.5.2. Som led i bekæmpelsen af bedrageri må denne bestemmelse principielt hilses velkommen.

2.5.3. For erhvervslivets aktører er det imidlertid næppe holdbart, at der i dette tilfælde ikke fastsættes en absolut forældelsesfrist. Efter ØSU's mening er det nødvendigt at sætte en tidsmæssig grænse for, hvor længe man kan risikere at blive stillet over for efterfølgende krav.

ØSU er af den opfattelse, at den økonomiske aktør vil få indsnævret sin erhvervsmæssige dispositionsfrihed i urimelig grad, hvis han praktisk talt uden tidsmæssig begrænsning risikerer at blive konfronteret med efterfølgende afgiftskrav for varer, som i nogle tilfælde er blevet importeret for meget lang tid siden.

2.5.4. ØSU forslår derfor, at meddelelse af skønnede afgiftsbeløb kun skal have retsgyldighed i et begrænset tidsrum, som er acceptabelt for erhvervslivets aktører.

3. Afsluttende bemærkning

3.1. ØSU henviser i forbindelse med denne udtalelse til sin udtalelse af 14. september 1995 () om »Told 2000« og understreger, at der må lægges stor vægt på ensartet anvendelse af toldkodeksen i medlemsstaterne.

En ensartet fortolkning og harmoniserede forvaltningsprocedurer er forudsætningen for, at bestemmelser, som er blevet fastsat for at give de økonomiske aktører øget sikkerhed og forenkle en række erhvervsmæssige transaktioner, kan slå effektivt igennem.

Bruxelles, den 27. marts 1996.

Carlos FERRER

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 260 af 5. 10. 1995, s. 8.

() WTO - World Trade Organisation.

WCO - World Customs Organisation.

() EFT nr. C 301 af 13. 11. 1995.