18. 8. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 207/37 
Udtalelse om »En ny runde handelsforhandlinger inden for GATT« og »Fornyelsen af 
multifiberarrangementet« 
(86/C 207/13) 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 13. december 1984 i henhold til 
forretningsordenens artikel 20, stk. 4, at udarbejde en udtalelse om »En ny runde handelsforhand­
linger inden for GATT«. 
Det forberedende arbejde henvistes til Sektionen for forbindelser med tredjelande, som udpegede 
Finn Breitenstein til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 13. maj 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 237. plenarforsamling, mødet den 22. maj 1986, 
uden stemmer imod, mens 3 hverken stemte for eller imod, følgende udtalelse: 
Indledning 
1. For at kunne stimulere den økonomiske aktivitet og 
gradvis overvinde en økonomisk krise, der har haft 
katastrofale konsekvenser for beskæftigelsen, er frie og 
loyale internationale konkurrencevilkår nødvendige. Dette 
gælder såvel for industrilandene som for udviklingslan­
dene. Spredningen af protektionistiske foranstaltninger vil 
kun øge arbejdsløsheden. Fællesskabet har derfor en vital 
interesse i at deltage i en ny forhandlingsrunde inden for 
GATT om en større liberalisering af verdenshandelen. 
2. Sideløbende med de multilaterale handelsforhand­
linger bør Fællesskabet indlede drøftelser med sine partnere 
for at nå frem til et organiseret valutasystem, bl.a. for at 
undgå kursudsving, der kan have uheldig indvirkning på 
handelsstrømmene. Dette organiserede valutasystem er 
nødvendigt for gradvist at gøre verdensmarkedet til et 
enhedsmarked, hvilket er endemålet. I denne forbindelse er 
det værd at fremhæve de positive erfaringer med Det 
europæiske monetære System. Kun med et internationalt 
valutasystem, hvor man har elimineret voldsomme, 
pludselige og hyppige kursudsving, vil afviklingen af 
toldmæssige og ikke-toldmæssige handelsbarrierer få sin 
fulde effekt. 
3. I kampen protektionisme bør liberaliseringsløsning-
erne søges inden for en multilateral ramme. GATT bør 
derfor fortsat være forumet for forhandlinger mellem 
partnerne. Enhver form for bilateralisme, der i mangel af en 
mestbegunstigelsesklausul kan begrænse samhandelen 
mellem industrielle partnere, bør derfor forkastes. 
4. Udvalget erkender, at forskelle i leveniveau fra ét land 
til et andet afspejler sig i forskelle i produktionsomkost­
ningerne (teknologi og arbejdskraft), og dette skaber et 
kraftigt pres på visse sektorer i industrilandene. Dette 
forhold afføder nationale eller internationale foranstalt­
ninger, der rejser tvivl ved frihandelsbegrebet som helhed, i 
et forsøg på at beskytte produktionen og beskæftigelsen på 
kort sigt i de berørte lande. Disse reaktioner er forståelige, 
men farlige, da de har en afsmittende virkning. 5. Enhver handelsbegrænsning, hvad enten motive­
ringen herfor er strukturelle forskelle eller økonomisk- og/ 
eller socialpolitiske foranstaltninger, bør i princippet 
betragtes som et indgreb i den frie handel og være af nøje 
begrænset varighed. 
6. Det er Udvalget magtpåliggende, at Rådet giver 
Kommissionen så vidtgående forhandlingsbeføjelser, at det 
kan bekræfte Fællesskabets plads som en handelspolitisk 
enhed i verden. Fællesskabet, der traditionelt er en stor 
importør, bør til gengæld bestræbe sig på at øge sine 
markedsandele. Bl.a. vil skabelsen inden for Fællesskabet 
af et stort indre marked — om muligt uden barrierer for 
handelen mellem medlemsstaterne — ligeledes lette 
importen fra tredjelande (stordriftsfordele). 
Målsætningerne med de multilaterale forhandlinger 
7. Efter Udvalgets opfattelse bør en ny runde handels­
forhandlinger inden for GATT først og fremmest konsoli­
dere de resultater, der blev opnået under de foregående 
runder, især Tokyo-runden. Denne konsolidering er 
afgørende for tilliden til de nye målsætninger, nemlig en 
større liberalisering af samhandelen og en mere udbredt 
anvendelse af GATT-principperne om gensidighed og ikke-
diskriminering. 
8. GATT er en væsentlig instans i den internationale 
samhandel, og institutionen bør derfor støttes og styrkes. 
9. På toldområdet bør man fortsat forsøge at nedsætte 
eller helst afvikle de meget høje toldsatser, der fortsat 
opkræves for visse varer i de store industrilande og i de 
nyligt industrialiserede lande. Desuden bør andre industri­
lande (som f.eks. Australien og New Zealand), som har 
unddraget sig de forpligtelser, som deres økonomiske stade 
indebærer, foranlediges til at konsolidere et større antal af 
deres toldsatser. 
10. De ikke-toldmæssige barrierer, hvis konsekvenser 
bliver mere mærkbare i takt med afviklingen af de 
toldmæssige barrierer, øver kraftig indflydelse på samhan­
delen. Det var Tokyo-rundens fortjeneste, stærkt tilskyndet 
af Fællesskabet, at disse blev identificeret og til en vis grad 
afhjulpet med fastlæggelsen af »kodekser«. Dette arbejde 
bør fortsættes og udbygges, så meget mere som bl.a. De 
forenede Stater ikke blot fortolker visse af disse kodekser 
på en helt speciel måde (f.eks. anti-dumping- og anti-
Nr. C 207/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 8. 86 
subsidiekodekserne), men heller ikke har stillet sig som 
garant for de halvtreds enkeltstater (f.eks. kodeksen om 
offentlige indkøb). Flest mulige lande — og specielt de 
nyligt industrialiserede lande — bør deltage i disse 
liberaliseringsbestræbelser. I øvrigt bør de konkurrencebe­
grænsende foranstaltninger på råstofområdet (f.eks. 
dobbeltprissystemetV som sætter visse lande i stand til at 
hamstre råstoffer til skade for andre, optages på dags­
ordenen for de kommende forhandlinger. 
11. Udvalget mener, at begrebet udviklingsland bør 
defineres nøjere inden for GATT. I forlængelse af de 
seneste udtalelser om Fællesskabets ordning med generelle 
toldpræferencer til fordel for udviklingslandene understre­
ges det, at disse, efterhånden som de når et vist 
udviklingsniveau, gradvist bør overholde de normale 
GATT-regler. Der er i realiteten ingen grund til, at 
Fællesskabet yder toldpræferencer til lande, der har et 
bruttonationalprodukt per capita, der er højere end nogen 
EF-medlemsstats. 
12. De nyligt industrialiserede lande, som ofte pålægger 
importen unormalt høje toldmæssige og ikke-toldmæssige 
barrierer, skal gradvist anvende de normale GATT-regler. 
13. Det økonomiske og sociale Udvalg understreger 
endnu en gang betydningen af samhandelen mellem De 
forenede Stater og Fællesskabet. Fællesskabet (som 
desuden udgør et stort frihandelsområde med EFTA-
landene) bærer sammen med De forenede Stater et tungt 
ansvar for kontinuiteten i det internationale handelssy­
stem. Da det er af væsentlig betydning for de eksportorien­
terede investeringer og dermed for beskæftigelsessituatio­
nen, hvilket klima der præger denne samhandel, mener 
Udvalget, at: 
— Fællesskabet bør nå til enighed med De forenede Stater 
om, at de foranstaltninger, der gennemføres for at 
forbedre handelsbalancen over for Japan, ikke bør 
skade nogen af parterne; 
— Fællesskabet bør fortsat henlede De forenede Staters 
opmærksomhed på de drastiske konsekvenser af de 
mange lovforslag, der er forelagt Kongressen med krav 
om protektionistiske foranstalninger inden for specifik­
ke sektorer; 
— Fællesskabet, EFTA-landene, Japan og de andre 
industrilande bør sammen med De forenede Stater søge 
at etablere et valutasystem, hvor kursudviklingen 
foregår inden for forud fastsatte grænser og i overens­
stemmelse med valutaernes købekraft. Man må nemlig 
ikke glemme, at det amerikanske handelsunderskud 
hovedsageligt skyldes en overvurderet dollar med en 
undervurderet yen som en forstærkende faktor. Derfor 
bør den seneste udvikling i disse to valutaer, hvor 
belejlig den end måtte være, ikke lægge en dæmper på de 
nødvendige bestræbelser på dette område. 14. Japans overdrevent store og vedvarende handelso­
verskud gør det nødvendigt, at landet øjeblikkeligt og 
ensidigt træffer foranstaltninger til at åbne sine markeder 
mere for udenlandske produkter. Der er så stor forskel 
mellem det japanske marked og dets partners markeder, at 
man må pålægge Japan omgående at vedtage bestemmel­
ser, der bl.a. kan opveje distributionsnettets protektionisti­
ske effekt. Derfor mener Udvalget, at Fællesskabet fortsat 
bør søge at få Japan til at acceptere kvantitative 
importforpligtelser til gengæld for vilkårene for den 
japanske eksports adgang til dets partnerlandes markeder. 
Fællesskabet bør derefter gennem forhandlinger med Japan 
søge at fremskynde afviklingen af de toldmæssige og ikke-
toldmæssige hindringer, således at der på lang sigt kan 
knyttes loyale handelsforbindelser med dette land. 
15. I en initiativudtalelse om forbindelserne mellem 
Fællesskabet, De forenede Stater og Japan vil Udvalget 
uddybe de spørgsmål, der behandles i de foregående to 
punkter. 
Landbrug 
16. Hvad angår landbrugssektoren, understreger Udval­
get indledningsvis, at Fællesskabet, der lige fra sin start 
udformede en fælles landbrugspolitik, bør opretholde 
grundprincipperne i de fælles markedsordninger, hvor 
fællesskabspræferencen og eksportrestitutionerne spiller 
en afgørende rolle. Fællesskabet bør også være i stand til at 
bevare sin del af verdensmarkedet. I denne forbindelse må 
man ikke glemme, at Fællesskabet er langt den største 
importør af landbrugsvarer i verden og er nødt til at 
forsvare sin eksportposition. 
17. Udvalget konstaterer, at den voksende ubalance på 
de internationale markeder for landbrugsprodukter influe­
rer både på forsyningerne til udviklingslandene samt 
landbrugsindkomsten i såvel disse lande som industrilan­
dene. Under de foregående multilaterale GATT-forhand-
linger er landbruget blevet behandlet særskilt, men dette 
spørgsmål bør gradvist inddrages direkte heri. 
18. Udvalget føler, at man burde tage mere vidtgående 
hensyn til situationen i partnerlandene, dvs. den internatio­
nale sammenhæng, dels når de kontraherende partner 
fastlægger deres landbrugspolitik, dels i forbindelse med de 
fødevarestrategier, der fastlægges for, samt af udviklings­
landene. 
19. Landbrugspolitisk udfolder Fællesskabet vidtgåen­
de bestræbelser på at opnå en balance mellem udbud og 
efterspørgsel ved bl.a. at gøre landbrugsproducenterne 
medansvarlige. For at skabe en bedre balance er det blevet 
besluttet praktisk talt at fastfryse landbrugspriserne for 
1986/1987. Den 24. december 1985 vedtog den amerikan­
ske kongres en landbrugslov med samme målsætning, men 
den indebærer, at de andre lande kommer til at betale for 
tilpasningen inden for landbruget i De forenede Stater. Det 
er derfor nødvendigt, at partnerne på internationalt plan 
18. 8. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 207/39 
snarest samordner deres landbrugs- og handelspolitik. 
Allerede nu bør man inden for GATT's udvalg for handel 
og landbrug forhandle sig frem til internationale aftaler om 
landbrugsprodukter. Man kunne dernæst søge at opnå en 
konsolidering af resultaterne af disse aftaler under de 
egentlige multilaterale forhandlinger (den næste runde). 
Tekstil- og beklædningssektoren 
20. Denne meget væsentlige sektor behandles indgående 
i et særskilt kapitel sidst i udtalelsen. 
Tjenesteydelser 
21. Udvalget er sig bevidst, at der sker en hurtig 
udvikling inden for datakommunikations- og dataforar-
bejdningsteknologien, hvilket har direkte indflydelse på 
servicevirksomhedernes produktivitet, da det åbner nye 
muligheder for stordriftsfordele. Desuden udvikler visse 
fremstillingvirksomheder sig delvis i retning af servicevirk­
somheder på grund af en »naturlig« udvikling i deres 
produktion, køb af andre virksomheder og/eller fusioner 
med andre virksomheder. Skillelinjen mellem producenter 
af varer og producenter af tjenesteydelser udviskes 
gradvist. Dette bør tilskynde regeringerne til at undgå 
protektionistiske foranstaltninger inden for servicesekto­
ren, da de har direkte indflydelse på varehandelen. 
Udvalget konkluderer derfor, at GATT under alle 
omstændigheder bør bekræfte de kontraherende parters 
faste vilje til at afstå fra at rejse eller acceptere nye barrierer 
i handelen med tjenesteydelser. 
22. Udvalget noterer sig, at De forenede Stater såvel som 
Fællesskabet gør sig til talsmand for, at liberaliseringen af 
tjenesteydelser indgår i de kommende handelsforhand­
linger. Tjenesteydelsernes voksende (beskæftigelsesmæssi­
ge) betydning i takt med den økonomiske udvikling, 
indebærer, at disse indtager en stadig mere dominerende 
plads i den internationale handel. Visse kategorier af 
tjenesteydelser har dog ikke nogen direkte indvirkning på 
den internationale handel. 
23. Fællesskabet erkender vigtigheden af tjenesteydelser 
og især dem, der er internationalt omsættelige. Det må 
derfor gå ud fra, at større international konkurrence inden 
for servicesektoren sandsynligvis vil øge »produktiviteten« 
(output/input) og dermed bidrage til en bedre fordeling af 
de internationale ressourcer. De grundlæggende GATT-
regler (gensidighed og ikke-diskriminering) bør således 
efterhånden også finde anvendelse på handelen med 
tjenesteydelser eller tilpasses, så denne handel kan afvikles 
frit og loyalt. Derfor bør man også for tjenesteydelser 
indlede multilaterale forhandlinger på grundlag af mestbe­gunstigelsesklausulen, hvorved man kan få et indtryk af 
partnernes engagement, sådan som det i øjeblikket er 
tilfældet for visse GATT-kodekser for varer. 
24. Udvalget forstår begrundelsen for, at mange 
udviklingslande er modstræbende og skeptiske med hensyn 
til en liberalisering af handelen med tjenesteydelser. Det 
håber dog, at mange vil deltage i forhandlingerne om 
tjenesteydelser og henholde sig til de forpligtelser, der i 
sidste ende fastlægges. Samarbejdet mellem industrilande 
og udviklingslande bør være medvirkende til, at sidstnævn­
te kan vælge frihandel og dermed gensidighed snarere end 
isolation, som i sidste ende vil få endnu mere katastrofale 
konsekvenser for dem. 
25. Udvalget erkender vigtigheden af international 
konkurrence inden for tjenesteydelsessektoren og opfor­
drer til, at barriererne for handelen med omsættelige 
tjenesteydelser afvikles. Der bør først opnås enighed blandt 
de kontraherende parter om en »stand-still«, efterfulgt af 
indgåelsen af en aftale om de generelle principper og regler, 
der skal gælde for tjenesteydelser og sektorrelaterede 
løsninger. Følgende sektorer — nævnt i tilfældig rækkeføl­
ge — bør f.eks. behandles separat, men parallelt: 
— bankvirksomhed, 
— forsikringsvirksomhed, 
— transport, 
— telekommunikation (software), 
— rådgivning og anden servicevirksomhed, 
— turisme og dertil knyttede aktiviteter, 
— distributionsydelser. 
26. Det er helt klart, at tjenesteydelser udgør et stadig 
mere væsentligt element i værditilvækstkomponenten i et 
produkt samt i forbrugsudgifterne. De beskatningsmæssige 
konsekvenser af handelen med tjenesteydelser har også 
voksende indflydelse på balancen mellem de offentlige 
udgifter og indtægter. Sådanne transaktioner er ofte 
usynlige og berører multinationale selskaber, som for­
holdsvis autonomt kan fordele deres overskud på flere 
lande. Mangelen på et international regelsæt for sådanne 
spørgsmål kan afføde protektionistiske tiltag, der fører til 
en fordrejning af konkurrencen inden for visse områder og 
mindsker forbrugernes købekraft. 
Højteknologiske varer 
27. Udvalget konstaterer, at den internationale handel 
med såvel industrivarer som tjenesteydelser i voksende grad 
influeres af den teknologiske politik, som medlemmerne af 
GATT og især de store handelspartnere fører. Fællesskabet 
Nr. C 207/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 8. 86 
forsøger for sit vedkommende at fremme ikke blot 
skabelsen af det indre EF-marked, men også en meget 
vidtrækkende teknologisk politik, som takket være dette 
markeds dimension gerne skulle kunne resultere i et 
pålideligt beskæftigelsesskabende økonomisk opsving. 
28. Der er mange faktorer, som taler for en »kodeks for 
nye teknologier«, herunder bl.a. de meget omfattende 
programmer, som visse regeringer har sat i gang, de 
strategiske interesser fremført af visse, de nye former for 
internationalt samarbejde mellem virksomheder, mellem 
regeringer og mellem virksomheder og regeringer, de 
enorme beløb, man satser på de enkelte projekter og de 
risici, som investeringerne indebærer for den, der skal 
udnytte produkter eller fremgangsmåder, der har en ofte 
meget kort levetid, internationaliseringen af forskningen og 
udviklingen samt afsætningen af teknologiske innovatio­
ner. Denne kodeks for nye teknologier bør bl.a. omfatte de 
toldmæssige og ikke-toldmæssige problemer, der er knyttet 
til handelen med højteknologiske varer og tjenesteydelser, 
herunder offentlige indkøb, eksportfremme, strategiske 
aspekter, normer og godkendelses- og afprøvnings-
procedurer. 
29. Partnerlandene inden for GATT bør under alle 
omstændigheder sikre sig, at det internationale økonomi­
ske fællesskab undgår teknologisk protektionisme. Den 
avancerede teknologi byder på en udfordring, men afgjort 
også på nye vækstmuligheder. 
Beskyttelsesklausulen 
30. Det økonomiske og sociale Udvalg er fortsat af den 
opfattelse, at de kontraherende parter i videst muligt 
omfang bør undgå at anvende beskyttelsesklausulen i 
henhold til artikel XIX i GATT-bestemmelserne. Beskyt­
telsesforanstaltningerne bør under alle omstændigheder 
være tidsmæssigt begrænsede og overvåges af GATT-
myndighederne. 
31. Hvis beskyttelsesforanstaltninger viser sig nødven­
dige for at opretholde en vital sektor eller et lands hele 
økonomi, bør disse finde anvendelse på og mod alle og bør 
undtagelsesvis træffes selektivt, når et lands vanskeligheder 
kan tilskrives et bestemt lands illoyale handelspraksis. 
Bilæggelse af tvister 
32. Udvalget er af den opfattelse, at Fællesskabet bør gå 
aktivt ind i bestræbelserne på at forbedre effektiviteten af 
procedurerne for bilæggelsen af tvister inden for GATT, også selv om dette indebærer en stramning af visse GATT-
bestemmelser. 
33. For at kunne forbedre den internationale handel er 
det nødvendigt, at man skærper procedurerne for bilæggel­
se af tvister mellem de kontraherende parter. Dette gælder 
for varer såvel som for tjenesteydelser. 
Varemærkeforfalskning 
34. Det økonomiske og sociale Udvalg påpeger, at 
varemærkeforfalskning tager til i omfang, og det er nu et 
internationalt fænomen. Intet land og ingen sektor går ram 
forbi. Varemærkeforfalskning, som er i strid med loyal 
handelspraksis, berører ikke udelukkende luksusvarer og 
modeartikler, men også andre industrivarer. Dette påfører 
producenterne væsentlige tab og resulterer dermed i et 
betydeligt tab af arbejdspladser. Visse af disse varer 
indebærer undertiden alvorlige risici for den offentlige 
sundhed og sikkerhed, og kan også skade den økonomiske 
fremgang i udviklingslandene. 
35. De eksisterende internationale konventioner (Paris­
konventionen fra 1883, Madrid-aftalen fra 1891 om 
bekæmpelse af falsk eller fejlagtig oprindelsesmærkning af 
varer og Lissabon-aftalen fra 1958 om beskyttelse af 
varemærkebetegnelser og deres internationale registrering) 
indeholder dog ikke fyldestgørende sanktioner imod den 
internationale handel med varemærkeforfalskede varer. 
36. Udvalget påpeger, at forhandlingsparterne under 
Tokyo-runden ikke havde tid til at behandle det forslag til 
kodeks for varemærkbeforfalskninger, som den amerikan­
ske delegation havde forelagt. I 1983 tog Fællesskabet 
initiativet til at sætte fornyet skub i GATT's behandling af 
spørgsmålet. Udvalget støtter fuldt og helt dette initiativ og 
henviser til de bemærkninger, det fremsatte i sin udtalelse 
om det seneste forslag til forordning om bekæmpelse af 
varemærkeforfalskninger (!). 
Konklusion 
37. Den seneste udvikling i dollar- og yenkursen, 
renteniveauet og oliepriserne skaber forhåbninger om et 
godt udgangspunkt for at forbedre den internationale 
økonomiske situation, herunder også situationen i Fælles­
skabet. Sammen med de øvrige industrilande og udviklings­
landene har Fællesskabet en klar interesse i at bekæmpe de 
protektionistiske tendenser, den økonomiske krisesitua­
tion afføder. Det bør derfor bestræbe sig på at overtale sine 
partnere til hurtigst muligt at indlede en ny runde 
multilaterale forhandlinger inden for GATT. 
(') Jf. Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag 
til Rådets forordning (EØF) om fastsættelse af foranstaltninger 
til forebyggelse af varemærkeforfalskede varers overgang til fri 
omsætning« (EFT nr. C 218 af 29. 8. 1985). 
18. 8. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 207/41 
38. Fællesskabet bør parallelt hermed indlede drøftelser 
for at få fastlagt et organiseret internationalt valutasystem. 
39. Fællesskabet bør bidrage til at forhindre, at 
bilaterale løsninger mellem to lande skaber problemer for 
et tredje. 
40. For Fællesskabet er det især væsentligt at lægge op 
til forhandlinger om: 
— eksisterende toldmæssige problemer, 
— ikke-toldmæssige problemer, 
— tjenesteydelser, 
— højteknologiske varer, 
— beskyttelsesklausulen, 
— bilæggelsen af tvister, 
— varemærkeforfalskninger, 
— landbruget. 
Dette skal ske i lyset af de opnåede resultater af den fælles 
landbrugspolitik, mulighederne for udvikling og udvik­
lingsbistand i de dårligst stillede udviklingslande og de 
vækstmuligheder, som de nye teknologier åbner bl.a. på 
baggrund af de seneste fremskridt henimod et fælles indre 
marked. 
41. På grund af Fællesskabets økonomiske betydning 
kan det på afgørende måde være med til at fremme den 
internationale handel. En naturlig konsekvens af den 
gradvise skabelse af ét stort enhedsmarked i EF bør være, at 
Rådet giver Kommissionen et vidtgående mandat til at 
forhandle med vore partnere om en øget liberalisering af 
samhandelen i henhold til ovennævnte retningslinjer. 
42. Udvalget understreger endnu en gang, at Fællesska­
bet i alle sine forbindelser udadtil bør bidrage til at forbedre 
ikke blot den økonomiske, men også den sociale situation i 
verden. I denne forbindelse påpeges det, at det i sine 
udtalelser om den internationale samhandel altid har 
understreget vigtigheden af, at menneskerettighederne og 
især rimelige normer for arbejdsvilkår, som fastlagt af Den 
internationale Arbejdsorganisation, overholdes. 
Tekstil- og beklædningssektoren — fornyelse af multifiber-
arrangementet 
43. Udvalget mener, at den internationale handel inden 
for tekstil- og beklædningssektoren i større og større 
omfang skal falde ind under de normale GATT-regler. På 
EF-plan bør det igangværende rationaliserings- og struk-
turtilpasningsforløb: 
a) for det første allerede nu muliggøre en vis liberalisering i 
forhold til det nugældende multifiberarrangement, 
b) for det andet berettige en indgåelse af et nyt arrange­
ment for en periode på 4 eller 5 år samt bilaterale aftaler mellem Fællesskabet og de udviklingslande, der er de 
største leverandører. 
44. Importen af tekstiler og beklædningsgenstande fra 
de mindst udviklede lande (som defineret af UNCTAD) bør 
gradvis liberaliseres fuldstændigt og altså ikke længere 
være underkastet nogen form for kvotaordning. Man bør 
forhandle sig frem til en særlig ordning med Bangladesh. 
45. Udvalget slår til lyd for, at man forvalter kvoterne 
vedrørende de forskellige kategorier af produkter mere 
fleksibelt. 
46. Udvalget mener, at man så vidt muligt bør forsøge at 
øge kontingenterne for børnebeklædning. 
47. Af hensyn til EF-beslutningen om opbygning af et 
fælles indre marked bør man gradvis gå bort fra 
opsplitningen af EF-kontingenterne i nationale kvoter. 
Med en industripolitik på dette felt kombineret med en 
ægte fælles handelspolitik skulle det også med tiden blive 
muligt at påberåbe sig EØF-traktatens artikel 115 mindre 
hyppigt. 
48. Det er efter Udvalgets opfattelse for tidligt at svare 
på, om det nye MFA skal være det sidste i rækken. Alt 
afhænger af markeds- og beskæftigelsesudviklingen i denne 
sektor. I EF er der for tiden kun en gennemsnitlig 
efterspørgselsstigning på 1 % om året. Siden 1970 har man 
inden for denne sektor i De Ti mistet ca. 2 mio 
arbejdspladser. I de 12 medlemsstater er tekstil- og 
beklædningssektoren i dag stadigvæk den vigtigste indu­
strielle sektor med ca. 3,2 mio beskæftigede. Kan 
forbrugsudviklingen ikke bære virkningerne af en liberali­
sering, vil resultatet — kombineret med de uundgåelige 
produktivitetsstigninger — være nedlæggelsen af yder­
ligere 100 000 arbejdspladser om året i denne sektor. En 
sådan »åreladning« ville ganske enkelt være uacceptabel i 
EF ikke kun ud fra et økonomisk og arbejdsmarkedsmæs­
sigt synspunkt, men også ud fra et politisk synspunkt. 
Forhøjelsen af Fællesskabets importkontingenter bør 
således i videst muligt omfang svare til forbrugsudvidelsen. 
49. Dette betyder, at mulighederne for større fleksibili­
tet og yderligere liberalisering inden for denne sektor først 
og fremmest afhænger af, om der kan tilvejebringes en 
større gensidighed (markedsåbning) blandt samtlige 
Fællesskabets handelspartnere. Udvalget kunne have 
ønsket sig, at Kommissionen med større vægt fremførte 
kravet om gensidighed, især i forhold til de nyligt 
industrialiserede lande. 
50. I forbindelse med liberaliseringen af sin import bør 
Fællesskabet skelne ikke blot mellem de mindst udviklede 
lande, men også mellem: 
— de nyligt industrialiserede lande, som allerede udviser 
gensidighed, som f.eks. Singapore og Hongkong, der 
ikke pålægger tekstilimporten begrænsninger, 
— de andre nyligt industrialiserede lande, afhængig af hvor 
åbne deres markeder er, 
Nr. C 207/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 8. 86 
— de øvrige udviklingslande, 
samt tage hensyn til den holdning, andre industrilande som 
De forenede Stater, Japan, Australien og Canada indtager. 
51. Udvalget godkender princippet om at opretholde: 
— beskyttelsesklausulen kaldet ordningen for »udgang af 
kurven« (genindførelse af kvoter) og 
— »antisurge«-klausulen (nedsættelse af uudnyttede kvo­
ter for at undgå en for kraftig stigning i importen). 
52. Det håber imidlertid, at partnernes holdning tillader 
at begrænse anvendelsen af disse klausuler og henstiller, at 
de berørte parter høres så indgående som muligt, hvis det 
skulle vise sig nødvendigt at tage disse i anvendelse. 
53. Udvalget understreger, at det er vigtigt, at alle 
deltagere i multifiberrangementet handler under behørig 
hensyntagen til ejendomsretten til mærker, mønstre og 
modeller (1). 
(') Se ØSU's udtalelse om »Forslag til Rådets forordning (EØF) 
om fastsættelse af foranstaltninger til forebyggelse af varemær-
keforfalskede varers overgang til fri omsætning« (EFT nr. 
C 218 af 29. 8. 1985). 54. Disse lande bør ligeledes afholde sig fra dumpingfor­
anstaltninger og illoyal optræden, når der er tale om en 
følsom sektor enten i industrilandene eller udviklingslan­
dene. 
55. Det økonomiske og sociale Udvalg gør især 
gældende, at det vil være hensigtsmæssigt at forbedre 
arbejdsbetingelserne i tekstilsektoren i alle udviklingslande 
(i ordets bredeste betydning). Arbejdstagerne i denne sektor 
er ofte underkastet meget dårlige løn- og arbejdsforhold 
(varme, støj, støv, lang arbejdstid, børnebeskæftigelse, 
manglende fagforeningsrettigheder). Udvalget slår således 
til lyd for, at man i de bilaterale aftaler indfører 
bestemmelser om overholdelsen af rimelige normer for 
arbejdsmarkedet som fastlagt af Den internationale 
Arbejdsorganisation. 
56. Det økonomiske og sociale Udvalg appellerer 
endelig til EF's forhandlere om at tage hensyn til 
konsekvenserne af Portugals tiltrædelse samt de særlige 
betingelser, Fællesskabet har tilstået middelhavslandene. 
Bruxelles, den 22. maj 1986. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
Udtalelse om »Den fælles landbrugspolitiks sociale konsekvenser for arbejdstagerne i EF's 
landbrug« 
(86/C 207/14) 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 18. december 1985 i henhold til forretnings­
ordenens artikel 20, stk. 4, at fremsætte udtalelse om »Den fælles landbrugspolitiks sociale 
konsekvenser for arbejdstagerne i EF's landbrug« (l). 
På grundlag af Landbrugssektionens informationsberetning om samme emne (ordfører: Willi 
Lojewski (10. december 1985)). 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for landbrug, som udpegede Willi 
Lojewski til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. maj 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 237. plenarforsamling (mødet den 22. maj 1986) 
enstemmigt følgende udtalelse: 
(!) Temaet for denne udtalelse er situation for arbejdstagerne i landbruget og på det første forarbejdningstrin.