EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 22.7.2015 COM(2015) 355 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET om aktiviteter gennemført af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) i 2013 og 2014



FORORD VED EU-KOMMISSÆREN Kære læser Jeg er stolt over at kunne præsentere denne rapport over de resultater, som Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) har opnået i 2013 og 2014. EGF har gennemgået en bemærkelsesværdig udvikling, siden den startede i 2007. I dag dækker fonden en lang række sektorer og økonomiske aktiviteter, og flere og flere medlemsstater har kunnet drage fordel af dens støtte. I tider, hvor de offentlige midler er begrænset, og de offentlige arbejdsformidlingers kapacitet i Europa er ved at nå deres grænser, har EGF været en god støtte for arbejdstagere, der er blevet ofre for masseafskedigelser, som kan tilskrives globaliseringen eller krisen. Den individualiserede og målrettede støtte har været med til at omdirigere den afskedigede arbejdskraft til ny vækst og lovende sektorer. Resultaterne i denne rapport illustrerer EGF's merværdi og viser, at den intensiverede støtte, der ydes gennem EGF, og som ofte koncentreres på de afskedigede arbejdstagere, der har de største vanskeligheder ved at finde et nyt job, har været en succes, hvilket afspejles af en imponerende genansættelsessats på næsten 50 % for de arbejdstagere, der har fået støtte. Den nye EGF-forordning, som Europa-Parlamentet og Rådet vedtog i december 2013, udvider støtten til at omfatte yderligere ofte sårbare arbejdskraftsegmenter, som f.eks. midlertidigt ansatte, selvstændige og, som en undtagelse indtil udgangen af 2017 unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, med det formål at støtte gennemførelsen af ungdomsgarantien. Den retlige ramme er blevet strømlinet, således at finansieringen hurtigere kan stilles til rådighed. Fra den 1. april 2015 er der planlagt yderligere effektivitetsgevinster gennem indførelsen af en onlinekommunikationsplatform, som medlemsstaterne vil anvende til elektronisk indsendelse af deres EGF-ansøgninger. Disse ændringer tegner godt for EGF's fremtidige rolle med hensyn til at afbøde de potentielle kortsigtede negative virkninger for at kunne udnytte de langsigtede økonomiske og beskæftigelsesmæssige fordele ved globaliseringen og endegyldigt gøre sig fri af den økonomiske krise. Marianne Thyssen Kommissær for beskæftigelse, sociale anliggender, arbejdsmarkedsforhold, kompetencer og arbejdskraftens mobilitet



INDHOLDSFORTEGNELSE 1.Indledning 2.Overblik over EGF's aktiviteter i 2013 og 2014 3.Opfølgning på årsrapporten for 2012 om EGF's aktiviteter 4.Analyse af EGF's aktiviteter i 2013 og 2014 4.1.Modtagne ansøgninger 4.1.1.Modtagne ansøgninger opdelt efter sektor 4.1.2.Modtagne ansøgninger opdelt efter ansøgt beløb 4.1.3.Modtagne ansøgninger opdelt efter antal arbejdstagere, der er tiltænkt støtte 4.1.4.Modtagne ansøgninger opdelt efter ansøgt beløb pr. arbejdstager 4.1.5.Modtagne ansøgninger opdelt efter interventionskriterium 4.2.Bevilget støtte

4.2.1.Foranstaltninger finansieret med EGF-støtte 4.2.2.Komplementaritet med foranstaltninger, der støttes af strukturfondene, navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF) 4.3.Sager, der ikke opfylder betingelserne for økonomisk EGF-støtte 4.4.Resultater opnået af EGF 4.4.1.Oversigt over resultater og god praksis, der er indberettet i 2013 og 2014 4.4.2.Kvalitativ vurdering 4.5.Programmeringsperioden 2014-2020 — den nye EGF-forordning 4.6.Finansielt regnskab 4.6.1.Midler tildelt af EGF 4.6.2.Udgifter til teknisk bistand 4.6.3.Anmeldte eller afsluttede uregelmæssigheder 4.6.4.Opgørelse af den økonomiske EGF-støtte 4.6.5.Andre tilbagebetalinger 4.7.Tekniske støtteaktiviteter, som varetages af Kommissionen 4.7.1.Oplysning og offentlig omtale 4.7.2.Møder med de nationale myndigheder og EGF-interessenter 4.7.3.Oprettelse af en videnbase — EGF-database og standardiserede procedurer for EGF-ansøgninger 4.7.4.Efterfølgende evaluering af EGF i programmeringsperioden 2007-13 5.Udviklingstendenser 6.Konklusion

1.Indledning Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) har til formål yde støtte til arbejdstagere, der bliver afskediget som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene. EGF, som blev oprettet ved forordning (EF) nr. 1927/2006 var tænkt som et middel til at skabe en bedre balance mellem de overordnede langsigtede fordele ved åben handel i form af vækst og beskæftigelse og de mere kortsigtede negative virkninger, som globaliseringen kan medføre, især for beskæftigelsen af de mest udsatte og mindst kvalificerede arbejdstagere. EGF medfinansierer aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger, som iværksættes af medlemsstaterne for at hjælpe afskedigede arbejdstagere med at vende tilbage til arbejdsmarkedet og finde nye job. EGF supplerer nationale arbejdsmarkedsforanstaltninger, hvor pludselige kollektive afskedigelsesprocesser sætter de offentlige arbejdsformidlinger under ekstraordinært pres. Fonden kan give en mere individuel og målrettet tilgang til de mest sårbare afskedigede arbejdstagere. For at kunne reagere mere effektivt på den globale finansielle og økonomiske krise, blev reglerne for EGF ændret først ved forordning (EF) nr. 546/2009 og siden januar 2014 ved forordning (EU) nr. 1309/2013. I henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1309/2013 skal Kommissionen hvert andet år forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en kvantitativ og kvalitativ rapport om EGF's aktiviteter inden for de to foregående år. Rapporterne skal navnlig fokusere på de resultater, der er opnået gennem EGF, og skal især indeholde oplysninger om: indgivne ansøgninger vedtagne afgørelser støttede aktioner, herunder sådanne aktioners komplementaritet med aktioner, der modtager støtte fra andre EU-fonde, navnlig ESF opgørelse over den tildelte økonomiske støtte. Rapporterne skal også indeholde dokumentation for de ansøgninger, der er blevet afvist eller reduceret som følge af manglende bevillinger eller manglende opfyldelse af kriterierne. Af ordlyden i artikel 19 fremgår det, at der i rapporterne behandles aktioner, der er fuldt ud gennemført i referenceperioden, frem for at de følges gennem deres levetid (hvert afsnit i rapporten vil behandle forskellige sager). 2.Overblik over EGF's aktiviteter i 2013 og 2014 I 2013 og 2014 modtog Kommissionen 30 ansøgninger om støtte fra EGF til et samlet beløb på 109 mio. EUR. Nærmere oplysninger om ansøgningerne kan ses i afsnit 4.1 og i tabel 1. Budgetmyndigheden traf 28 afgørelser om anvendelse af EGF i 2013 og 2014, til et samlet beløb på 114,4 mio. EUR fra EGF’s budget for 2013-2014. Nærmere oplysninger om den bevilgede støtte kan ses i afsnit 4.2 og i tabel 2 og 3. Kommissionen modtog 34 endelige rapporter om gennemførelsen af EFG-støtten i 2013-2014. Nærmere oplysninger om resultaterne kan ses i afsnit 4.4 og i tabel 4. Af den EGF-støtte, der var blevet bevilget de tidligere år, blev 34 sager opgjort i referenceperioden (nærmere oplysninger i afsnit 4.6.4 og i tabel 3 i bilaget). Teknisk bistand, der ydes på Kommissionens initiativ (artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1927/2006 og artikel 11 forordning (EU) nr. 1309/2013), er beskrevet i afsnit 4.6.2 og i tabel 5. Den efterfølgende evaluering af programmerne for 2007-2013 blev gennemført i to faser af en ekstern tjenesteyder (yderligere oplysninger herom i afsnit 4.7.4), som derefter sendte de deraf følgende rapporter til Kommissionen. Kommissionen forelagde sit forslag om en fremtidig EGF-forordning for perioden 2014-2020 for Europa-Parlamentet og Rådet i 2011. Forslaget blev drøftet i begge institutioner og vedtaget i december 2013 og giver EU-landene mulighed for at søge om medfinansiering fra EGF efter de nye regler fra januar 2014 (nærmere oplysninger i afsnit 4.5). 3.Opfølgning på årsrapporten for 2012 om EGF's aktiviteter Fra den 1. maj 2009 blev der indført en midlertidig "kriserelateret undtagelse", der gjorde det muligt for medlemsstaterne at anføre den finansielle og økonomiske krise som begrundelse for en ansøgning til EGF. Undtagelsen udløb efter den 31. december 2011, da der ikke blev opnået enighed i Rådet om en forlængelse. For den resterende periode af den første EGF-forordning, dvs. indtil den 31. december 2013, kunne ansøgninger om EGF-støtte derfor ikke længere begrundes med den finansielle og økonomiske krise, men kun med strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene. Samtidig vendte medfinansieringssatsen tilbage til de oprindelige 50 % af de samlede støtteberettigede omkostninger. I henhold til den nye forordning for 2014-2020 kan en finansiel og økonomisk krise igen anføres som begrundelse for en EGF-ansøgning. En anden vigtig ændring i den nye forordning er medtagelsen af nye kategorier af støttemodtagere, som f.eks. midlertidigt ansatte og vikaransatte, selvstændige erhvervsdrivende og — indtil udgangen af 2017 — unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse.

4.Analyse af EGF's aktiviteter i 2013 og 2014 4.1.Modtagne ansøgninger I 2013 og 2014 modtog Kommissionen 30 ansøgninger om EGF-støtte (se tabel 1). Disse ansøgninger blev indsendt af 10 medlemsstater (Belgien, Tyskland, Irland, Finland, Frankrig, Grækenland, Italien, Nederlandene, Polen og Spanien). Ansøgningerne, hvori der blev anmodet om i alt 108 733 976 EUR fra EGF, omfattede 28 390 arbejdstagere, der er blevet afskediget som følge af strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, der kan tilskrives globaliseringen eller den økonomiske og finansielle krise. Alle 10 medlemsstater havde tidligere ansøgt om EGF-støtte. Ansøgningerne i 2013 var omfattet af forordning (EF) nr. 546/2009, der muliggjorde en medfinansieringssats på 50 %, men uden brug af det kriserelaterede kriterium. Ansøgningerne i 2014 var til gengæld omfattet af forordning (EU) nr. 1309/2013, som giver mulighed for en medfinansieringssats på 60 % og mulighed for at anvende den globale finansielle og økonomiske krise som et interventionskriterium. Tabel 1 — Ansøgninger modtaget i 2013 og 2014 4.1.1.Modtagne ansøgninger opdelt efter sektor De 30 ansøgninger, der blev modtaget i løbet af den undersøgte periode, vedrørte en bred vifte af sektorer (24). Der blev indsendt EGF-ansøgninger for første gang for 10 sektorer. De berørte sektorer var følgende: — fødevarer, slagterivirksomhed, kemiske produkter, glas, fremstilling af computere, elektroniske og optiske produkter, smykkevirksomhed, transport og godshåndtering, luftfart, restaurationsvirksomhed, radio- og tv-virksomhed, reparation og installation af maskiner og udstyr samt information og kommunikation. 4.1.2.Modtagne ansøgninger opdelt efter ansøgt beløb En medlemsstat, der ansøger om EGF-støtte, skal udarbejde en samordnet pakke af foranstaltninger, der bedst muligt passer til de berørte arbejdstageres profil, og fastlægge, hvor stort et støttebeløb de har behov for. I EGF-forordningen fastsættes Kommissionens maksimale medfinansieringssats for EGF-sager. Kommissionens vurdering af en ansøgning kan rejse spørgsmål, som foranlediger en medlemsstat til at ændre den foreslåede pakke af individualiserede tilbud, hvilket kan påvirke det beløb, der ansøges om. Ansøgningerne om EGF-støtte i 2013 og 2014 varierede i størrelsesordenen fra 115 205 EUR til 25 937 813 EUR (gennemsnittet var på 3 624 466 EUR). 4.1.3.Modtagne ansøgninger opdelt efter antal arbejdstagere, der er tiltænkt støtte Det samlede antal arbejdstagere i målgruppen for de foranstaltninger, hvortil der blev foreslået en medfinansiering fra EGF, var på 28 390, hvilket svarer til ca. 76 % af alle 37 000 afskedigede, som var blevet anført af de 10 medlemsstater i de 30 indsendte ansøgninger. Antallet af arbejdstagere i målgruppen varierede fra 50 til 3 886, hvor fire ansøgninger vedrørte mere end 1 000 arbejdstagere, og 11 vedrørte mindre end 500 arbejdstagere. Antallet af arbejdstagere, som blev ramt af afskedigelser, kan afvige fra antallet af arbejdstagere i EGF's målgruppe, eftersom den ansøgende medlemsstat kan beslutte at målrette EGF-støtten til bestemte arbejdstagergrupper, f.eks. de grupper, der har særligt vanskeligt ved at forblive på arbejdsmarkedet, og/eller de mest støttekrævende grupper. Nogle af de berørte arbejdstagere kan få støtte uden for EGF, mens andre kan finde nye job på egen hånd eller beslutte at gå på pension tidligt, hvilket betyder, at de ikke vil indgå i målgruppen for EGF-foranstaltninger. 4.1.4.Modtagne ansøgninger opdelt efter ansøgt beløb pr. arbejdstager Medlemsstaterne bestemmer selv, hvilken pakke af individuelle tilbud de vil foreslå de pågældende afskedigede arbejdstagere, under forudsætning af at disse er i overensstemmelse med forordningen. Det beløb, der ansøges om pr. berørt arbejdstager, kan således variere alt efter afskedigelsernes omfang, situationen på det pågældende arbejdsmarked, de pågældende arbejdstageres individuelle situation, de foranstaltninger, medlemsstaterne allerede har truffet, og udgifterne ved at give disse tilbud i den pågældende medlemsstat eller region. Dette forklarer, hvorfor de EGF-støttebeløb, der blev anslået pr. arbejdstager i 2013 og 2014, varierede fra ca. 1 152 EUR til lidt over 6 675 EUR, med et gennemsnit på 3 352 EUR pr. arbejdstager. 4.1.5.Modtagne ansøgninger opdelt efter interventionskriterium I den undersøgte periode havde 19 ansøgninger til formål at støtte de arbejdstagere, der var blevet afskediget som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, der kan tilskrives globaliseringen, mens 11 ansøgninger havde til formål at støtte arbejdstagere, der var blevet afskediget som følge af den økonomiske og finansielle krise. Fire af de handelsrelaterede ansøgninger blev begrundet med ekstraordinære omstændigheder. 4.2.Bevilget støtte I 2013 og 2014 traf budgetmyndigheden 28 afgørelser om at stille EGF-støtte til rådighed for aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger som svar på medlemsstaternes ansøgninger. For at få et overblik over den ydede støtte og se en profil på de berørte arbejdstagere henvises der til tabel 2 og 3. Af disse afgørelser vedrørte ni ansøgninger indgivet i 2013, og 11 vedrørte ansøgninger indgivet i 2014. Yderligere otte vedrørte ansøgninger, der var modtaget i 2011 (4) og 2012 (4). For de fire ansøgninger, der var blevet indgivet i 2011, blev den højere kriserelaterede medfinansieringssats på 65 % anvendt. For de 13 ansøgninger, der var blevet indgivet i 2012 og 2013, var medfinansieringssatsen på 50 %, og de resterende 11 ansøgninger, der var indgivet i 2014, havde en medfinansieringssats på 60 %.

De 28 støttebevillinger var tiltænkt 27 610 afskedigede arbejdstagere i 13 medlemsstater med i alt 114 427 463 EUR, der var blevet udbetalt af EGF. Tabel 2 — Nærmere oplysninger om støtte bevilget i 2013-2014 Tabel 3 — EGF-støtte bevilget i 2013 og 2014: Arbejdstagernes profil (undtagen unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse) 4.2.1.Foranstaltninger finansieret med EGF-støtte I henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1927/2006 og artikel 7 i forordning (EU) nr. 1309/2013 kan EGF medfinansiere aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, som tager sigte på at hjælpe afskedigede arbejdstagere med at vende tilbage til beskæftigelse. Endvidere fastlægges det i forordningerne, at EGF kan finansiere medlemsstaternes gennemførelsesaktiviteter, dvs. forberedelser, forvaltning, oplysning og offentlig omtale samt kontrolaktiviteter i forbindelse med fondens virke. De foranstaltninger, som blev godkendt i de 28 EGF-bevillinger i 2013 og 2014, havde som mål at hjælpe 27 610 afskedigede arbejdstagere med at vende tilbage til arbejdsmarkedet. Foranstaltningerne bestod hovedsagelig af følgende: intensiv individualiseret hjælp til jobsøgning og forvaltning af ansøgninger forskellige former for erhvervsuddannelse, opkvalificering og omskoling forskellige midlertidige finansielle incitamenter/tilskud i forbindelse med de aktive støtteforanstaltninger, når arbejdstagerne rent faktisk vendte tilbage til beskæftigelse en mentorordning i et vist omfang i den første fase af det nye job andre typer aktiviteter, f.eks. fremme af iværksætteri og virksomhedsetablering og tidsbegrænset beskæftigelse/ansættelsesincitamenter. Da medlemsstaterne udformede deres støttepakker, tog de hensyn til den enkelte arbejdstagers baggrund, erfaringer og uddannelsesniveau, deres mobilitetsevne samt de nuværende og forventede muligheder for job i de pågældende regioner. 4.2.2.Komplementaritet med foranstaltninger, der støttes af strukturfondene, navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF) EGF er udformet med henblik på at øge beskæftigelsesegnetheden og sikre, at afskedigede arbejdstagere hurtigt vender tilbage til beskæftigelse ved hjælp af aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger og komplementerer således ESF, som er det vigtigste EU-instrument til fremme af beskæftigelsen. Generelt består de to fondes komplementaritet i deres mulighed for at løse disse problemer ud fra to forskellige tidsperspektiver: EGF yder individuel støtte til afskedigede arbejdstagere som reaktion på en specifik masseafskedigelse, mens ESF støtter strategiske langsigtede mål (f.eks. forøgelse af menneskelig kapital og forvaltning af forandringer) gennem flerårige programmer, hvis ressourcer normalt ikke kan bruges til løsning af krisesituationer, som skyldes masseafskedigelser. EGF- og ESF-foranstaltningerne anvendes undertiden således, at de supplerer hinanden gennem både kortsigtede og langsigtede løsninger. Det afgørende kriterium er de eksisterende instrumenters mulighed for at hjælpe arbejdstagere, og det er op til medlemsstaterne at udvælge og planlægge de instrumenter og foranstaltninger, som er bedst egnede til at nå de tilstræbte mål. Indholdet af den "samordnede pakke af individualiserede tilbud", som EGF medfinansierer, bør være afstemt med andre foranstaltninger og supplere disse. De foranstaltninger, som medfinansieres af EGF, kan gå langt ud over standardkurser og -foranstaltninger. Praksis har vist, at medlemsstaterne gennem EGF kan tilbyde de afskedigede arbejdstagere en mere individualiseret og vidtgående støtte, end hvad der ville have været muligt uden fonden, bl.a. foranstaltninger, hvortil arbejdstagerne normalt ikke ville have haft adgang (f.eks. gymnasiale eller videregående uddannelser). EGF giver medlemsstaterne mulighed for især at beskæftige sig med sårbare personer, såsom lavt uddannede eller personer med indvandrerbaggrund, og yde støtte gennem flere rådgivere i forhold til antallet af arbejdstagere og/eller i et længere tidsrum, end hvad der ville have været muligt uden fonden. Det medvirker til at øge arbejdstagernes udsigter til at forbedre deres situation. Som en undtagelse indtil udgangen af 2017 giver den nye EGF-forordning medlemsstaterne mulighed for at udvide støtten til også at omfatte unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, fra regioner med en høj ungdomsarbejdsløshed. Målet er at støtte gennemførelsen af ungdomsgarantien, der blev godkendt af Rådet i april 2013. Medlemsstaterne skal etablere de nødvendige mekanismer for at undgå enhver risiko for dobbeltfinansiering fra EU's finansielle instrumenter, som krævet i artikel 6, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1927/2006 og artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1309/2013. 4.3.Sager, der ikke opfylder betingelserne for økonomisk EGF-støtte Ingen af de ansøgninger, som medlemsstaterne har indsendt om EGF-støtte, blev afvist af Kommissionen eller budgetmyndigheden. 4.4.Resultater opnået af EGF

De vigtigste kilder til oplysninger om resultater opnået af EGF er de endelige rapporter, som medlemsstaterne skal forelægge i henhold til artikel 15 i forordning (EF) nr. 1927/2006 og artikel 19 i forordning (EU) nr. 1309/2013. Disse rapporter suppleres af de oplysninger, medlemsstaterne har givet gennem direkte kontakt med Kommissionen og under møder og konferencer. I 2014 modtog Kommissionen endelige rapporter over 34 EGF-medfinansierede sager, som var blevet gennemført af 13 medlemsstater frem til midten af 2014. De væsentligste resultater og oplysninger, som disse medlemsstater har indberettet i 2013 og 2014, er sammenfattet i dette afsnit og i tabel 4 nedenfor. De 13 ud af de 34 sager var også omfattet af den efterfølgende evaluering af EGF. Formålet med den efterfølgende evaluering er at måle merværdien af EGF og dens indvirkning på afskedigede arbejdstagere og arbejdsmarkeder (se afsnit 4.7.4). Kommissionen havde indtil den 31. december 2014 modtaget endelige rapporter over 91 EGF-sager, hvilket svarer til 68 % af det samlede antal ansøgninger, der var modtaget indtil denne dato (134). På grundlag af oplysningerne i medlemsstaternes endelige rapporter, kan det konkluderes, at EGF bidrager med en merværdi til det, som medlemsstaterne ellers kunne gøre for at hjælpe afskedigede arbejdstagere med at finde ny beskæftigelse og igen finde fodfæste på arbejdsmarkedet. EGF giver medlemsstaterne mulighed for at tilbyde foranstaltninger af bedre kvalitet til flere afskedigede arbejdstagere og i længere tid, end det ville have været muligt uden EGF-støtte. 4.4.1.Oversigt over resultater og god praksis, der er indberettet i 2013 og 2014 De endelige rapporter, der er fremlagt af de 13 medlemsstater, viste, at ved udgangen af EGF's gennemførelsesperiode havde 7 656 arbejdstagere eller 44,9 % ud af de 18 848 arbejdstagere, som havde modtaget EGF-støtte, fundet et nyt job, eller de var blevet selvstændige. Dette er et godt resultat, især eftersom de arbejdstagere, der støttes af EGF's medfinansierede foranstaltninger, som regel er blandt den gruppe med de største vanskeligheder på arbejdsmarkedet. Ca. 6 % var stadig under almen eller faglig uddannelse, og 39,1 % var arbejdsløse eller ikke-erhvervsaktive af personlige årsager. Tabel 4 viser de nærmere detaljer. Ligesom i 2012 blev resultaterne med hensyn til arbejdstagernes tilbagevenden til arbejdsmarkedet påvirket af de lokale og regionale arbejdsmarkeders nedsatte mulighed for at optage arbejdskraft i kølvandet på den globale finansielle og økonomiske krise. Imidlertid giver andelen af arbejdstagere, der var vendt tilbage til arbejdsmarkedet - som angivet ved udløbet af de respektive gennemførelsesperioder - kun et øjebliksbillede af arbejdstagernes beskæftigelsessituation på tidspunktet for oplysningernes indsamling. Det siger intet om beskæftigelsens art og kvaliteten af det arbejde, som de har fundet, og som i ørvigt kan ændre sig markant i løbet af kort tid. Ifølge de oplysninger, der er modtaget fra en række medlemsstater, synes andelen af arbejdstagere, der er vendt tilbage til arbejdsmarkedet, at stige få måneder efter fremsendelsen af de endelige rapporter og stige endnu mere på mellemlang sigt især i de tilfælde, hvor arbejdstagerne fortsat får en individualiseret støtte ud over EGF-perioden for medlemsstaternes egen regning eller med hjælp fra ESF. Det viser, at EGF's medfinansierede støtte kan have en yderligere positiv virkning på lang sigt. 4.4.2.Kvalitativ vurdering De støttepakker, som 13 medlemsstater stillede til rådighed for de afskedigede arbejdstagere, indeholdt en bred vifte af individuel jobsøgning, genplacerings- og omskolingsforanstaltninger. De højeste beløb blev brugt på to kategorier af foranstaltninger: faglig uddannelse og omskoling (ca. 56,5 mio. EUR, svarende til 32 % af de samlede individualiserede tilbud for alle 34 sager) og finansielle godtgørelser udbetalt til arbejdstagerne, mens disse befandt sig i de aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger (ca. 68,5 mio. EUR eller 38,8 % af de samlede individualiserede tilbud for i alt 34 sager). Siden EGF-forordningen fra 2013 trådte i kraft, er godtgørelserne blevet begrænset til et maksimum på 35 % af de samlede omkostninger. Individuel vejledning og fremme af iværksætteri udgjorde andre ofte anvendte foranstaltninger. Kvalifikations- og uddannelsesprogrammerne var skræddersyet til arbejdstagernes behov og ønsker, samtidig med at der blev taget hensyn til de lokale og regionale arbejdsmarkeder og til den fremtidige udnyttelse af lovende sektorer. Den efterfølgende evaluering, der blev offentliggjort i maj 2014, viser, at EGF ydede et positivt bidrag med hensyn til at tackle de betydelige sociale og arbejdsmarkedsmæssige problemer som følge af storstilede afskedigelsesprocedurer. EGF gjorde det muligt for medlemsstaterne at handle mere effektivt i de regioner, der er ramt af afskedigelser, end hvad der ville have været muligt uden EGF-støtte, både med hensyn til antallet af støttede personer og støttens omfang, varighed og kvalitet. Evalueringen påpeger også, at den intensive og skræddersyede bistand, der ydes gennem EGF, i princippet fører til bedre resultater for en tilbagevenden til beskæftigelse end de standardiserede pakker, der leveres gennem nationale aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger. Ved at gøre det lettere for afskedigede arbejdstagere at få mere intensive støttepakker har EGF i nogle lande også gjort det muligt for de nationale myndigheder at nå ud til arbejdstagere og støtte foranstaltninger, der ellers ville have været umulige, hvilket bidrager til udarbejdelsen af politikker om omstrukturering, aktive arbejdsmarkedspolitikker og erhvervsuddannelse. Tabel 4 — Endelige rapporter modtaget i 2013 og 2014 — overblik over resultaterne 4.5.Programmeringsperioden 2014-2020 — den nye EGF-forordning

I overensstemmelse med artikel 20 i EGF-forordning (EF) nr. 1927/2006 blev forordningen revideret i 2013 med henblik på at udarbejde en flerårig finansiel ramme for 2014-2020. På grundlag af Kommissionens forslag har Rådet og Europa-Parlamentet godkendt videreførelsen af EGF som et middel til at yde specifik engangsstøtte til arbejdstagere, der er blevet afskediget som følge af gennemgribende strukturelle ændringer, der kan tilskrives globaliseringen eller den globale finansielle og økonomiske krise. Den nye EGF-forordning (forordning (EU) nr. 1309/2013) blev vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet den 17. december 2014. Den nye forordning genindfører krisekriteriet, således at en EGF-ansøgning kan begrundes med nuværende eller fremtidige økonomiske og finansielle kriser. Den udvider også anvendelsesområdet for EGF ved at gøre arbejdstagere med tidsbegrænsede kontrakter og selvstændige arbejdstagere berettiget til støtte. For at støtte gennemførelsen af ungdomsgarantien indeholder den nye forordning en undtagelse, der gælder indtil udgangen af 2017, som gør det muligt at inkludere unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, i regioner, der er støtteberettigede i henhold til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Den nye forordning begrænser også foranstaltningerne i henhold til artikel 7, litra b), (f.eks. tilskud og incitamenter) til 35 % af de samlede omkostninger, mens iværksætterorienterede tilskud er på højst 15 000 EUR pr. arbejdstager. Den nye forordning indfører også frister, der har til formål at afkorte det tidsrum, der går fra indgivelsen af ansøgninger, til afgørelsen om mobilisering er truffet af Europa-Parlamentet og Rådet. 4.6.Finansielt regnskab 4.6.1.Midler tildelt af EGF I 2013 og 2014 godkendte budgetmyndigheden 28 støttebevillinger fra EGF til et samlet beløb på 114 427 463 EUR (se tabel 2 ovenfor). Denne støtte kom fra budgetterne for 2013 og 2014, de fire seneste støttebevillinger blev godkendt af budgetmyndigheden i december 2014 og udbetalt i begyndelsen af 2015. I henhold til artikel 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006, som fastlægger budgetrammen for EGF indtil udgangen af 2013, må EGF (udtrykt i forpligtelsesbevillinger) ikke overstige et maksimalt årligt beløb på 500 mio. EUR. Dette beløb kan hentes fra enhver eksisterende margen under det samlede udgiftsloft for det foregående år og/eller fra annullerede forpligtelsesbevillinger fra de to foregående år, eksklusive forpligtelsesbevillinger under udgiftsområde 1b i den finansielle ramme. Beløbet på 500 mio. EUR blev stillet til rådighed på EGF's reservepost i 2013. For 2014 til 2020 fastsætter artikel 12 i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 det maksimale årlige finansielle loft fra 2014 til 2020 og giver mulighed for at anvende EGF op til et årligt beløb på 150 mio. EUR (2011-priser). I 2014 betød dette, at forpligtelsesbevillinger på 159 181 000 EUR blev stillet til rådighed på EGF's reservepost. Forpligtelsesbevillingerne til den støtte, der blev bevilget begge år, blev overført fra EGF's reserve til EGF's budgetpost efter budgetmyndighedens godkendelse af hver enkelt ansøgning. For så vidt angår betalingsbevillinger blev et beløb på 50 000 000 EUR godskrevet EGF's budgetpost i begyndelsen af både 2013 og 2014. I 2013 var dette tilstrækkeligt til støttebevillingerne, som beløb sig til EUR 35 748 557. I 2014 var der behov for yderligere betalingsbevillinger til de godkendte EGF-ansøgninger, som beløb sig til i alt EUR 78 678 907. Midlerne stammede fra inddrevne beløb efter underudnyttelse, som medlemsstaterne havde indberettet i afslutningsfasen. 4.6.2.Udgifter til teknisk bistand I henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1927/2006 kan op til 0,35 % af de finansielle midler, der er til rådighed om året (1,75 mio. EUR i 2013), på Kommissionens initiativ benyttes til finansiering af teknisk bistand til de aktiviteter i forbindelse med forberedelse, overvågning, oplysning og oprettelse af en videnbase, administrativ og teknisk støtte, revision, kontrol og evaluering, der er nødvendige for at gennemføre EGF-forordningen. I artikel 11, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1309/2013 fastsættes der et loft for teknisk bistand på Kommissionens initiativ på 0,5 % af det reducerede samlede beløb (ca. 0,75 mio. EUR i 2014). Budgetmyndigheden godkendte Kommissionens forslag for 2013 og 2014 om teknisk bistand, der var på henholdsvis 750 000 EUR og 330 000 EUR. Tabel 5 - Udgifter til teknisk bistand i 2013 og 2014 Beskrivelse Budgetteret 2013 (EUR) Faktisk anvendte midler 2013 (EUR) Budgetteret 2014 (EUR) Faktisk anvendte midler i 2014 (EUR) Bemærkninger Oplysning (f.eks. ajourføring af EGF's websted på alle EU-sprog, publikationer og audiovisuelle aktiviteter) 80 000 28 000 20 000 6 364 Midlernes sene ankomst vanskeliggjorde deltagelse i GD EMPL’s aktiviteter Administrativ og teknisk støtte: - To møder i ekspertgruppen af EGF-kontaktpersoner - To seminarer om gennemførelsen af EGF 70 000 120 000 40 752 81 522 70 000 120 000 140 149 Det medførte lavere omkostninger at kombinere møder med kontaktpersoner og seminarer. Der blev kun afholdt et seminar i 2014. Overvågning af indsamlingen af oplysninger og et statistisk portræt af EGF 0 0 20 000 0 Arbejde udført af Kommissionen Oprettelse af en videnbase:

standardiserede procedurer for EGF-ansøgningerne og deres sagsbehandling; oprettelse og rationalisering af EGF-databasen, der indeholder fakta og tal vedrørende EGF-sager 80 000 79 739 100 000 100 000 Integration af EGF i det fælles system for delt fondsforvaltning (SFC) Evaluering 400 000 326 611 0 0 I 2013 var den udvalgte kontrahents tilbud lavere end budgetteret. Den næste evaluering skal foreligge i 2015 I alt 750 000 556 624 330 000 246 513 4.6.3.Anmeldte eller afsluttede uregelmæssigheder Der var ingen uregelmæssigheder, der blev indberettet til Kommissionen i henhold til EGF-forordningerne i 2013 og 2014, og der blev heller ikke afsluttet EGF-relaterede uregelmæssigheder i 2013 og 2014. 4.6.4.Opgørelse af den økonomiske EGF-støtte Procedurerne for opgørelsen af den økonomiske EGF-støtte i 2013 og 2014 er fastsat i henholdsvis artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1927/2006 og artikel 15, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1309/2013. 34 sager, der var blevet gennemført mellem 2009 og 2013, blev opgjort i 2013 og 2014. Sagerne er anført i tabel 3 i bilaget. En EGF-sag gøres op, når den endelige rapport er blevet godkendt af Kommissionen, alle udestående udbetalinger er blevet betalt, og det ikke er nødvendigt med yderligere foranstaltninger fra medlemsstatens eller Kommissionens side ud over forpligtelsen til at opbevare alle bilag i yderligere tre år, hvis Kommissionen eller Revisionsretten skulle kræve disse (artikel 21, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1309/2013). Den gennemsnitlige budgetudnyttelsesgrad i forbindelse med sager, der er gjort op, lå på 49,8 % med store forskelle fra ingen til fuld budgetudnyttelsesgrad. De ikke-anvendte midler, der blev tilbagebetalt til Kommissionen i disse 34 sager, beløb sig til ca. 67,1 mio. EUR (50,2 % af EGF-støtten til disse sager). Der er forskellige grunde til, at medlemsstaterne ikke anvendte hele den bevilgede støtte. Selv om medlemsstaterne gentagne gange opfordres til at udarbejde realistiske budgetoverslag for den samordnede pakke af individualiserede tilbud, kan der være tale om en unøjagtig og mangelfuld planlægning. Der kan være medtaget en for høj sikkerhedsmargen i de oprindelige beregninger, som kunne vise sig unødvendig. Antallet af arbejdstagere, der ønsker at deltage i de foreslåede foranstaltninger, kan have være overvurderet i planlægningsfasen. Nogle arbejdstagere har måske valgt foranstaltninger med lavere omkostninger i stedet for foranstaltninger med højere omkostninger eller kortvarige foranstaltninger i stedet for langvarige, eller de har fundet et nyt job hurtigere end forventet. Andre årsager til lavere udgifter kan have været en forsinket start på foranstaltningerne eller en manglende anvendelse af den eksisterende fleksibilitet med hensyn til en omfordeling af midlerne mellem budgetposterne i forbindelse med gennemførelsen af pakken af individualiserede tilbud. Kommissionen har arbejdet hårdt for at hjælpe medlemsstaterne gennem regelmæssig information og vejledning og har afholdt specifikke seminarer for at fremme den bedst mulige forvaltning af midlerne. Ikke desto mindre er tilbagebetalingssatserne ved afslutningen af gennemførelsen, stik mod forventning forblevet ret høje. Den oprindelige tilbagebetalingssats på over 60 %, der blev indberettet i de første sager, er faldet til 50,2 %, men der er stadig behov for en væsentlig forbedring.

Budgetteringen af foranstaltningerne og planlægningen af arbejdstagernes deltagelse i den forlængede periode på 24 måneder forventes at blive bedre i takt med erfaringerne. Der kan også konstateres forbedringer med hensyn til tidsplanen for EGF-støttens start i det pågældende område, kapaciteten i de forskellige koordinerings- og gennemførelsesstrukturer og kvaliteten af kommunikationen mellem de nationale og de regionale/lokale niveauer. Medlemsstaterne er også blevet bedre til at udnytte muligheden for at revidere deres budgetter og omfordele udgifter mellem forskellige foranstaltninger og/eller afholde udgifter. Endelig prøver EU-institutionerne ihærdigt at sætte fart i procedurerne for beslutningstagningen og udbetalingen af EGF-midler, således at perioden og de tildelte midler kan udnyttes optimalt. Den nye EGF-forordning fastsætter meget strenge frister for vurdering og godkendelse af EGF-ansøgninger, således at midlerne bliver tilgængelige tidligere. Medlemsstaterne kan med samtykke fra Kommissionen også opstille et nyt budget og indføre nye støtteberettigede foranstaltninger under gennemførelsen. 4.6.5.Andre tilbagebetalinger Der var ingen andre tilbagebetalinger i 2013 og 2014. 4.7.Tekniske støtteaktiviteter, som varetages af Kommissionen 4.7.1.Oplysning og offentlig omtale Hjemmeside I henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1927/2006 og artikel 12, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1309/2013 skal Kommissionen "oprette en hjemmeside tilgængelig på alle fællesskabssprog med oplysning om Globaliseringsfonden, vejledning med hensyn til indgivelse af ansøgninger, og ajourførte oplysninger om godkendte og afviste ansøgninger, der fremhæver budgetmyndighedens rolle". Kommissionens hjemmeside for EGF blev ajourført med relevante oplysninger i 2013 og 2014 i overensstemmelse med kravene. Hjemmesiden registrerede 72 418 sidevisninger i 2013 og 38 753 i 2014 og blev konsulteret af 52 968 enkeltbesøgende i 2013 og 28 994 i 2014. 4.7.2.Møder med de nationale myndigheder og EGF-interessenter Det 11., 12., 13. og 14. møde i Ekspertgruppen af Kontaktpersoner for Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen, som er medlemsstaternes kontaktpersoner i forbindelse med EGF, blev afholdt i Bruxelles i henholdsvis marts og oktober 2013 og 2014. En del af hvert møde var reserveret til drøftelserne af Kommissionens forslag til EGF-forordning om den flerårige finansielle ramme 2014-2020 og forhandlingerne om forslaget med Europa-Parlamentet og Rådet samt anliggender, der skal gennemføres i fremtiden. Medlemmerne blev endvidere underrettet om den efterfølgende evaluering af EGF 2007-2013 og om en række andre punkter på dagsordenen. De to netværksseminarer i 2013 og 2014 fokuserede på den nye EGF-forordning og dens indvirkninger på ansøgerne. Begge var velbesøgt af medlemsstaternes repræsentanter, der er involveret i gennemførelsen af EGF-sagerne. 4.7.3.Oprettelse af en videnbase — EGF-database og standardiserede procedurer for EGF-ansøgninger For at kunne registrere de kvantitative oplysninger vedrørende EGF-sagerne til statistiske formål forbedrede Kommissionens EGF-databasen i 2013 og 2014 og tilpassede flere formularer for at lette indgivelsen af oplysninger om ansøgningerne i EGF-databasen. Det har gjort det lettere for medlemsstaterne at udarbejde og indgive ansøgninger og for Kommissionen at analysere, samle og sammenligne fakta og tal om EGF-sagerne. Det forberedende arbejde med at udvikle en ny elektronisk ansøgningsformular startede planmæssigt i november 2013. Det tog hensyn til det tidligere forberedende arbejde, som eksterne eksperter havde udført i 2011, og som var finansieret af budgettet 2011 for teknisk bistand. I 2014 ønskede Kommissionen at forenkle tingene yderligere ved at indarbejde EGF i Kommissionens og medlemsstaternes IT-kommunikationssystem, det fælles system for delt fondsforvaltning (SFC). I fremtiden vil medlemsstaterne anvende dette system til at indsende ansøgninger online via en ansøgningsproces med trinvis vejledning. Dette bør resultere i indsendelse af mere korrekte og fuldstændige ansøgninger, og det gør det lettere for Kommissionen at udarbejde sit forslag og for EGF at indberette resultater. Den forbedrede procedure bør yderligere afkorte det tidsrum, der går fra en medlemsstats indsendelse af en ansøgning til vedtagelsen af det forslag, som Kommissionen har forelagt for Europa-Parlamentet og Rådet. 4.7.4.Efterfølgende evaluering af EGF i programmeringsperioden 2007-13 33 sager blev evalueret i den første fase af den efterfølgende evaluering (jf. artikel 17, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1927/2006). Disse sager blev udvalgt med den begrundelse, at de endelige gennemførelsesrapporter var blevet modtaget af Kommissionen senest den 20. september 2012. Endnu en gruppe på 25 EGF-sager blev analyseret i løbet af den sidste fase af den efterfølgende evaluering. I forbindelse med disse sager var de endelige rapporter blevet modtaget senest ved udgangen af december 2013. Resultatet af den første fase af den efterfølgende evaluering blev forelagt i maj 2014, og resultatet af den anden fase blev afleveret til Kommissionen i maj 2015. En liste over de sager, der blev undersøgt i begge faser af den efterfølgende evaluering, findes i tabel 4 i bilaget. 5.Udviklingstendenser Med det stigende antal EGF-sager råder man over flere oplysninger, der kan vise udviklingstendenser i ansøgningerne og give et overblik over, i hvilken retning fondens aktiviteter bevæger sig. De oplysninger, der er anført i nedenstående figurer og i bilagene, vedrører 134 ansøgninger fra medlemsstaterne fra 2007 og indtil 2014. Der er blevet anmodet om i alt 561,1 mio. EUR på vegne af 122 121 arbejdstagere (det antal arbejdstagere i målgruppen, der er anslået af medlemsstaterne).



Figur 1:

Antal ansøgninger modtaget for 2007-2014

Ændringen i 2009 af EGF-forordningen med optagelsen af krisekriteriet havde en betydelig virkning på antallet af ansøgninger, som Kommissionen har modtaget: fra maj 2009 (hvor den relevante ændring trådte i kraft) til udgangen af 2011 var der en betydelig stigning i antallet af ansøgninger. Fra 2007 til 2014 var der 76 kriserelaterede ansøgninger og 58 handelsrelaterede ansøgninger. 82 % af de ansøgninger, der blev modtaget mellem maj 2009 og udgangen af 2011, hang sammen med den internationale finansielle og økonomiske krise. Som det fremgår af tabel 2 i bilaget, er Spanien den medlemsstat, som har indgivet flest ansøgninger om EGF-støtte (20 ansøgninger), efterfulgt af Nederlandene (16 ansøgninger), Italien (12 ansøgninger) og Danmark (10 ansøgninger). Pr. 31. december 2014 havde 8 medlemsstater endnu ikke ansøgt om EGF-støtte, nemlig Cypern, Estland, Letland, Luxembourg, Ungarn, Slovakiet, Det Forenede Kongerige og Kroatien (som først blev medlem af EU den 1. juli 2013).



Figur 2:

Ansøgt EGF-støtte pr. medlemsstat for 2007-2014 Mio. EUR Fra 2007 til 2014 ansøgte 20 medlemsstater EGF om et samlet beløb på 561,1 mio. EUR (jf. oversigtstabellen i bilaget). Frankrig ansøgte om det største beløb i medfinansiering fra EGF (84,6 mio. EUR for syv ansøgninger), efterfulgt af Irland (67,3 mio. EUR for 9 ansøgninger), Danmark (63,7 mio. EUR for 10 ansøgninger) og Italien (62,5 EUR for 12 ansøgninger).



Figur 3:

Antal arbejdstagere i målgruppen pr. medlemsstat for 2007-2014 Frankrig er den medlemsstat, som har søgt om EGF-støtte til det største antal afskedigede arbejdstagere (15 454 i 7 ansøgninger), efterfulgt af Spanien (14 863 i 20 ansøgninger), Italien (13 367 i 12 ansøgninger) og Tyskland (11 957 i 9 ansøgninger). I yderligere 13 lande bevægede antallet sig fra lidt over 1 800 i Polen til lidt under 11 000 i Irland. I hver af de resterende tre medlemsstater, som havde indsendt ansøgninger, var der under 1 000 arbejdstagere, som var omfattet af ansøgningerne.



Figur 4:

Antal ansøgninger pr. sektor (NACE Rev. 2) for 2007 - 2014 Fra 2007 til 2014 modtog EGF ansøgninger vedrørende arbejdstagere, der var blevet afskediget i 45 erhvervssektorer (se også oversigt i bilaget). De fleste af de berørte sektorer tilhørte fremstillingssektoren, men bygge- og anlægsvirksomhed og tjenesteydelser var også repræsenteret. Fire fremstillingssektorer tegnede sig for det største antal ansøgninger: automobilindustrien (20 ansøgninger eller 15 % af det samlede antal), efterfulgt af sektoren for maskiner og udstyr (13 ansøgninger eller 10 % af det samlede antal), tekstilsektoren (11 ansøgninger eller 8 % af det samlede antal) og trykkeriindustrien (9 ansøgninger eller 7 % af det samlede antal). Ca. 6 % (8 ansøgninger) vedrørte arbejdstagere i bygge- og anlægsindustrien, som i bred forstand var defineret som dækkende opførelsen af bygninger, specialiserede bygge- og anlægsaktiviteter samt arkitekt- og ingeniørvirksomhed. Hvis dertil knyttede hjælpesektorer, såsom byggematerialer, tømrer- og snedkerartikler og keramik også medtages, ville tallet stige til 13 ansøgninger eller ca. 10 % af ansøgningerne. I mere end halvdelen af de involverede sektorer (28 ud af 45 sektorer) modtog EGF kun en enkelt ansøgning.



Figur 5:

Antal arbejdstagere i målgruppen pr. sektor (NACE Rev. 2) for 2007-2014 De 134 ansøgninger, der er indsendt af 20 medlemsstater vedrørte i alt 122 121 afskedigede arbejdstagere. De berørte sektorer var hovedsageligt automobilindustrien med næsten 29 000 arbejdstagere i målgruppen (23,0 % af det samlede antal i de indsendte ansøgninger) efterfulgt af mobiltelefonindustrien (med næsten 12 000 arbejdstagere i målgruppen eller 9,4 % af det samlede antal), tekstilindustrien (med lidt over 11 500 arbejdstagere i målgruppen eller 9,2 % af det samlede antal) og sektoren for maskiner og udstyr (med mere end 10 000 arbejdstagere i målgruppen eller 8,0 % af det samlede antal). Figur 6:

Gennemsnitlig ansøgt EGF-støtte pr. arbejdstager i målgruppen pr. medlemsstat for 2007-2014