[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 11.7.2007

SEK(2007) 936

ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN

Ledsagedokument til hvidbogen om idræt {KOM(2007) 391 endelig} {SEK(2007) 932} {SEK(2007) 934} {SEK(2007) 935}

I konsekvensanalysen til hvidbogen om idræt redegøres der for de væsentligste årsager og den proces, der har fået Kommissionen til at udarbejde en hvidbog om idræt. Beslutningen er resultatet af en kombination af intern viden, omfattende høringer af statslige og ikke-statslige berørte parter og en gennemgang af de foreliggende rapporter, beretninger og undersøgelser[1], hvilket har gjort det muligt for Kommissionen at fastsætte prioriteter for et politisk initiativ på sportsområdet. Analysen har bekræftet, at der er store forventninger til EU om at tage bedre hensyn til de særlige forhold, der kendetegner idræten, i beslutningsprocessen[2] med respekt for idrættens uafhængighed, og at der er flere områder, hvor en EU-indsats på idrætsområdet kunne skabe en merværdi for de eksisterende tiltag på nationalt plan. Den bekræftede også, at idrættens potentiale på det sociale og økonomiske område kunne udnyttes bedre til at nå EU's strategiske mål.

De nuværende lovgivningsmæssige rammer giver ikke EU en specifik retlig kompetence på idrætsområdet. Ikke desto mindre er det et område, der er omfattet af mange bestemmelser i EF-traktaten, og som derfor også har været genstand for domme afsagt af EF-Domstolen og Retten i Første Instans og afgørelser truffet af Kommissionen. Det komplekse europæiske idrætslandskab med alle dets mangfoldige aspekter indgår i et samspil med mange af EU's politikområder og er stillet over for nye sociale og økonomiske realiteter og udfordringer - et forhold, der ikke hidtil er blevet behandlet bredt som led i et initiativ på EU-plan. Ethvert initiativ, der skal tage højde for de berørte parters forventninger til et EU-initiativ, skal derfor bygge på en helhedsorienteret politikmodel, som tager hensyn til de tilgrundliggende retlige rammer og behovet for at respektere sportens uafhængighed og kravene om nærhed. Et sådant initiativ kræver naturligvis tæt samarbejde mellem alle Kommissionens berørte tjenestegrene.

På denne baggrund skitseres de væsentligste overvejelser om et kommissionsinitiativ på idrætsområdet i konsekvensanalysen, og der redegøres for de tilgrundliggende årsager, de vigtigste problemer indkredses, og hovedmålene beskrives. De vigtigste problemer har kunnet tilskrives tre kerneområder, hhv. idrættens rolle i samfundet, idrættens økonomiske aspekter og idrættens organisering. De præsenteres i form af en emneliste med de vigtigste udfordringer i forhold til de pågældende emner. I betragtning af de mange emner, der skal behandles som led i en omfattende sportsstrategi, er der til konsekvensanalysen udvalgt seks prioriteter, der afspejler de vigtigste spørgsmål, som de berørte parter har rejst:

a) den manglende retssikkerhed med hensyn til EU-rettens anvendelse på idrætsområdet

b) styreformerne, primært inden for den professionelle sport, særlig de former for ulovlig praksis, der synes at være udbredte blandt spilleragenter, den utilstrækkelige beskyttelse af mindreårige sportsfolk og de skadelige virkninger af doping, racisme og vold inden for idræt

c) finansieringen af idræt og udfordringerne for de traditionelle finansieringsmodeller inden for breddeidræt

d) mangelen på data om sportssektoren som grundlag for beslutningsprocessen

e) det stigende problem med overvægt, fedme, hjerte-kar-sygdomme og slidgigt, som i vidt omfang skyldes utilstrækkelig fysisk aktivitet

f) den begrænsede hensyntagen til idrætsrelaterede spørgsmål i politikken på uddannelsesområdet.

Konsekvensanalysen viser, at et EU-initiativ på sportsområdet bør sigte mod at opstille strategiske mål for idrættens rolle i Europa, at rejse debat om bestemte problemer og at gøre sektoren mere synlig i EU's beslutningsproces. Ifølge konsekvensanalysen skal initiativet tydeliggøre, anerkende og fremme idrættens særlige samfundsmæssige, økonomiske og organisatoriske kendetegn i EU's beslutningsproces. Et andet mål består i at sikre bedre hensyntagen til idræt i de eksisterende og planlagte EU-programmer og EU-tiltag og at afklare, hvordan der kan ydes økonomisk støtte til projekter på idrætsområdet gennem EU's finansieringsinstrumenter. Desuden bliver det i konsekvensanalysen fastsat som mål at skabe en bedre dialog og bedre strukturer til det politiske samarbejde på idrætsområdet på EU-plan.

Ifølge konsekvensanalysen er der fire forskellige valgmuligheder til at behandle idrættens rolle i Europa inden for de nuværende retlige og politiske rammer:

- valgmulighed 1: der iværksættes ingen indsats, og de nuværende ordninger på idrætsområdet fortsætter.

- valgmulighed 2: der gennemføres yderligere høringer om behovet for et EU-initiativ på idrætsområdet ved hjælp af en grønbog

- valgmulighed 3: idræt behandles som led i et bredt og omfattende initiativ i form af et ikke-bindende instrument, nemlig en hvidbog eller en meddelelse

- valgmulighed 4: der træffes regulerende foranstaltninger for bestemte problemer, og der tages bedre hensyn til idræt i EU's politikker og programmer.

De mulige virkninger, effektiviteten, omkostningseffektiviteten, sammenhængen og de mulige risici ved de foreslåede tiltag på de seks prioriterede områder gennemgås i konsekvensanalysen. Konklusionen er, at valgmulighed 1 (ingen EU-indsats) ikke vil opfylde de berørte parters forventninger og kan føre til endnu flere forspildte muligheder for at håndtere de aktuelle udfordringer på idrætsområdet. I betragtning af de seneste års omfattende høringer vil der ifølge konsekvensanalysen ikke være nogen merværdi ved at fortsætte høringsprocessen (valgmulighed 2). Regulerings- eller lovgivningsmæssige forslag på en række områder (valgmulighed 4) vil ifølge konsekvensanalysen kunne være i strid med nærhedsprincippet og idrættens uafhængighed, og de vil heller ikke tage hensyn til idrættens mangfoldige aspekter.

En hvidbog er den valgmulighed, der bedst lever op til de fastsatte mål, og som også er mest omkostningseffektiv. En hvidbog - med en handlingsplan med konkrete tiltag på de vigtigste områder - samler de mest effektive tiltag på forskellige niveauer og respekterer samtidig idrættens uafhængighed og kompetencefordelingen på idrætsområdet i Europa. Det er den valgmulighed, der bedst svarer til ønsket om at give politisk gennemslagskraft og synlighed til et initiativ på idrætsområdet på EU-plan inden for de nuværende retlige rammer.

[1] Et udførligt sammendrag af de seneste års høringer af statslige og ikke-statslige berørte parter findes i bilag III til arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene, der ledsager hvidbogen.

[2] Jf. Det Europæiske Råds Nice-erklæring fra 2000.