DA    DA DA 
 
DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 17.3.2009 
SEK(2009) 301 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
 
om forslaget til en langsigtet plan for den nordlig e kulmulebestand og for fiskeriet efter denne 
bestand 
 
 
COM(2009) 122 final 
SEC(2009) 300 
 
DA 2   DA ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
 
om forslaget til en langsigtet plan for den nordlig e kulmulebestand og for fiskeriet efter denne 
bestand 
Konsekvensanalysen vedrører et forslagsudk ast til en forordning, som skal afløse den 
nuværende genopretningsplan og opstille langsigtede forvaltningsmål og 
gennemførelsesmetoder for fiskeriet efter den nordlige kulmule. 
Anvendelsesområdet for forslaget dækker bestande n af nordlig kulmule, der i det væsentlige 
findes vest og syd for Irland, i den vestlige de l af Den Engelske Kanal og i Biscayabugten, og 
de fiskerier, der fisk er efter denne bestand. 
I 2004 blev der vedtaget en genopretningsplan  for den nordlige kulmulebestand (forordning 
(EF) nr. 811/2004) til opfølgning af en tidligere genopretni ngsplan (forordning (EF) nr. 
1162/2001, nr. 2602/2001 og nr. 494/2002). Genopretnings planen sigtede mod et niveau for 
gydebiomasse i bestanden (SSB) på 140 000 t (forsigtighedsniveau for biomasse B pa). Dette 
mål skulle nås ved at begrænse andelen af ku lmule, der udtages fra bestanden ved fiskeri 
(fiskeridødelighed, F), til 0,25, og ved at begræn se ændringer af TAC til højst 15 % fra det 
ene år til det næste. Genopretningsplanen sk ulle føre til, at den sammenbrudstruede 
kulmulebestand blev bragt på et sikkert  minimumsniveau i overensstemmelse med 
forsigtighedstilgangen. 
Ifølge den nuværende forordning skulle genopretningsplanen udskiftes med en 
forvaltningsplan, når målniveauet  for bestanden blev nået to  år i træk. ICES skulle i 
samarbejde med STECF udtale sig om, hvornå r målene i genopretningsplanen var nået. 
De seneste videnskabelige vurderinger fra ICES og STECF indikerer, at genopretningsplanens 
mål er nået. Genopretningsplanen bør derfor udsk iftes med en forvaltni ngsplan til sikring af 
højt udbytte og bæredygtig udnyttelse af bestanden. 
I denne rapport vurderes Fællesskabets valg muligheder, når det gælder effektive 
foranstaltninger til forvaltn ing af den nordlige kulmulebest and. Følgende valgmuligheder 
analyseres:  
Valgmulighed 1: Uændret politik  
Man har overvejet muligheden for at vide reføre forvaltningen baseret på den 
fiskeridødelighed, der er fastsat i genopretni ngsplanen. Denne mulighed indebærer, at 
fiskeriet fortsætter på forsigtighe dsniveauet for fiskeridødelighed (F pa) på 0,25. 
Dette valg blev anset for at have negative kon sekvenser for den nordlige kulmule, da fiskeriet 
ville blive videreført på et ni veau, der er for højt for bestanden og medfører for stort udsmid, 
især af kulmuleungfisk. Det betyder også, at EU ikke ville leve op til sine forpligtelser ifølge 
den fælles fiskeripolitik, nemlig at begrænse fi skeriet til et bæredygtigt niveau med henblik på 
at genoprette og bevare besta ndene på et niveau, der kan give det maksimale bæredygtige 
udbytte, til gavn for hele fiskerisektoren.  
 
DA 3   DA Valgmulighed 2: Forvaltningsplan  
Udgangspunktet for denne mulighed er en til gang baseret på et maksimalt bæredygtigt 
udbytte. Med denne tilgang justeres fiskeridødeli gheden gradvis, således at bestanden kan 
genoprettes til niveauet for maksimalt bæredygtigt udbytte. Man har afprøvet flere varianter af 
denne plan. 
Denne mulighed blev anset for at have begrænsede negative økonomiske og sociale 
konsekvenser på kort sigt for de n berørte fiskeriflåde, men gavn lige virkninger for sektoren på 
lang sigt. Man mente også, at denne  løsning ville signale re, at EU vil gå la ngt for at beskytte 
sårbare marine økosystemer. Det vi lle imidlertid tage for lang tid at foretage de nødvendige 
justeringer af flådekapaciteten og forbedre dens effektivitet.  
Valgmulighed 3: Udtagning af fiskerfartøjer  
Denne mulighed er også baseret på et maksim alt bæredygtigt udbytte, men den anbefalede 
fiskeridødelighed ville kunne nås på kortere tid. Den går ud på, at fiskeridødeligheden og 
flådens overkapacitet mindskes gennem fr ivillig udtagning af fiskerfartøjer.  
Denne løsning blev anset for at signalere EU's  ønske om at skabe den rette balance mellem 
fiskeriet og bestandens produktionskapacitet.  Den ville også resu ltere i den påkrævede 
mindskelse af fiskeridødeligheden for kulmule bestanden på kort sigt og samtidig åbne 
mulighed for udvikling af en mindre, men mere effektiv og rentabel fiskerisektor. Denne 
løsning kan derfor bidrage til at mildne de økonomiske konsekve nser, som fiskerisektoren vil 
kunne blive udsat for i den første overgangsfase, og til at sikre fiskeressourcernes bæredygtighed. 
Konklusion: 
Rapporten konkluderer, at valgmu lighed 3 bør vælges. En løsni ng, der går ud på at justere 
fiskeridødeligheden til niveauet for maksim alt bæredygtigt udbytte gennem en kortvarig 
frivillig udtagning af fiskerfartøj er efterfulgt af fiskeri i et  stabilt omfang, ville være den 
bedste udvej til at håndtere de problemer, fisker iet efter den nordlige kulmule står over for.  
For at undgå sociale problemer koncentrered e Kommissionen tidligere sin indsats om 
gradvise justeringer af fisker idødeligheden baseret på langsigt ede forvaltningsplaner. Under 
de nuværende omstændigheder, hvo r industriens driftsomkostninge r er steget betydeligt med 
deraf følgende behov for at tilp asse flådekapaciteten, ønsker ak tørerne løsninger, der giver 
mulighed for en hurtigere tilpasning af EU-flåden. Udtagning af fiskerfartøjer er derfor den løsning, der støttes af GD MARE og aktørerne,  med hvem der har været omfattende høringer i 
forbindelse med udviklingen af denne strategi.