Nr. C 281/20  De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende 
Derfor  kan  der  i en ubestemt  tid opretholdes  ordnin-
ger, der ikke  er harmoniseret. 
8. Udvalget  konstaterer,  at Kommissionens  forslag 
for 1977  fremkommer  på et tidspunkt,  hvor  Fælles-
skabet  forbereder  sig til multilaterale  toldforhandlin-
ger inden  for  GATT.  Især  hvad  angår  tropiske  pro-
dukter  rejser  det spørgsmålet,  om  det  forhold,  at der 
fra 1. januar  1977  ensidigt  anvendes  koncessioner, 
der i øvrigt  er tilbudt  inden  for rammerne  af GATT, 
ikke  risikerer  at svække  chancerne  for at opnå  rime-
lige modydelser  fra visse  udviklinglande,  som  allerede 
har nået  et vist  industrialiseringsniveau. 
9. Udvalget  glæder  sig over,  at Kommissionen  i et 
vist omfang  tager  hensyn  til et ønske,  som  det  frem-
satte  i sin udtalelse  fra 1975.  Det  drejer  sig om  den 
skelnen,  som  det  bliver  nødvendigt  at indføre  mellem 
de præferenceberettigede  lande  alt efter  deres  kon-
kurrenceevne  med  det  formål  at forbeholde  flest 
mulige  fordele  til de mindst  udviklede  lande. 
10. Udvalget  beklager  dog,  at Kommissionen  har 
begrænset  anvendelsen  af dette  princip.  Det  ønsker, 
at denne  ordning  så hurtigt  som  muligt  udstrækkes  til 
alle områder,  som  dækkes  af ordningen  med  gene-
relle  toldpræferencer.  Kommissionen  bør  ikke  vige 
tilbage  for  at udelukke  udviklingslande  med  en vis 27. 11.76 
konkurrenceevne  fra  ordningen  med  generelle 
toldpræferencer. 
11. Mere  generelt  beklager  Udvalget,  at Kommis-
sionen  ikke  hidtil  har  konkretiseret  den  hensigt,  den 
gav udtryk  for  (bl.a.  i sit dokument  fra  3. februar 
1975)  om  den  fremtidige  udvikling  af ordningen  med 
generelle  toldpræferencer)  om,  at denne  ordning 
skulle  anvendes  i et økonomisk  og kommercielt  system 
med regler  og internationale  forpligtelser,  som  — 
selv om ordningen  forblev  autonom  — indebar  rettig-
heder  og forpligtelser  for giverlandene  og for modta-
gerlandene.  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  havde 
allerede  i sin udtalelse  fra september  1975  understre-
get den  betydning,  den  tillægger  en overholdelse  af 
sådanne  regler  og forpligtelser  bl.a.  inden  for den  in-
ternationale  handel  (dumping,  støtteordninger,  ikke 
overholdelse  af mindstekrav  mht.  arbejdstagernes 
sociale  standard).  (Anvendelsen  af disse  regler  burde 
især pålægges  de af modtagerlandene,  som  allerede 
har nået  en vis industriel  udviklingsgrad). 
Udfærdigt  i Bruxelles,  den  29.  september  1976. 
Henri  CANONGE 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om  videreførelse  og virkeliggørelse  af en politik  og et handlingsprogram  for 
De europæiske  Fællesskaber  på miljøområdet  (udkast  til Rådets  resolution,  forelagt  af 
Kommissionen) 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er ikke  offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  6. april  1976  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om  oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  al høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om 
det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg  vedtog  på sin  141.  plenarforsamling,  afholdt  i 
Bruxelles  den  29. og 30. september  1976,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
27. 11. 76 De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten,  om oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel 
198, 
under  henvisning  til anmodning  fra  Rådet  for  De 
europæiske  Fællesskaber  af 6. april  1976  om en udta-
lelse, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af Udvalgets 
præsidium  om  at pålægge  Afdelingen  for  miljøbe-
skyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug  at udarbejde  en 
udtalelse  og en beretning  herom  (beslutningen  truffet 
30. marts  1976  i forventning  om en umiddelbart  fore-
stående  høring), 
under  henvisning  til udtalelse  afgivet  af Afdelingen 
for miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug  den 
16. september  1976, 
under  henvisning  til den  af ordføreren,  hr. Merli 
Brandini,  aflagte  beretning, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  141.  ple-
narforsamling  den  29. og 30. september  1976,  mødet 
den 29. september  1976,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Det andet  program  vil bidrage  til at definere  indhol-
det af miljøpolitikken  samt  til at blotlægge  miljøpoli-
tikkens  påvirkning  af Fællesskabets  valg; 
programmet  vil kun  virke  efter  hensigten,  hvis  der 
gøres  en grundig  indsats  for at påvirke  befolkningen 
således,  at den  bliver  sig forslagets  problemkredse  be-
vidst; 
med forslaget  skal  der i øvrigt  gøres  et første  forsøg 
på via hensigtsmæssige  metoder  til vurdering  af effek-
ten på miljøet  at få indblik  i og om muligt  måle  føl-
gevirkningerne  af beslutninger  eller  foranstaltninger, 
som kan  have  indflydelse  på miljøet; 
de begrænsede  ressourcer  nødvendiggør  et præcist 
valg med  hensyn  til udformningen  af de anbefalede 
aktioner  samt  en hensigtsmæssig  vurdering  af de 
positive  effekter,  sådanne  aktioner  kan  have  på den 
samlede  indkomstdannelse  — Nr. C 281/21 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
énstemmigt,  idet  dog  4 undlod  at stemme: 
Udvalget  godkender  Kommissionens  forslag  under 
forbehold  af følgende  bemærkninger: 
1. Indledende  bemærkninger 
.1.1. Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  vedtog 
det første  handlingsprogram  på miljøområdet  den 
22. november  1973.  Formålet  med  dette  program  var 
at gennemføre  en række  lovgivningsmæssige  og for-
ordningsmæssige  foranstaltninger  til beskyttelse  og 
bevarelse  af miljøet  særlig  med  henblik  på forebyg-
gende  foranstaltninger  samt  forbedring  af livskva-
liteten. 
1.2. Udvalget  har givet  udtryk  for sine  synspunkter 
vedrørende  de generelle  retningslinjer  og de priorite-
ringer,  der  bør  gennemføres,  både  i en studie  om 
»Første  meddelelse  fra Kommissionen  om Fællesska-
bets politik  på miljøområdet«  og i en udtalelse  om 
»Udkast  til resolution  vedrørende  et handlingspro-
gram  for De europæiske  Fællesskaber  på miljøområ-
det« (1). 
1.3. Kommissionen  tog de henstillinger  til efterret-
ning,  som  Udvalget  forelagde  for Rådet  i forbindelse 
med høringen  om de forskellige  forslag.  Udvalget  har 
således  behandlet  henved  40 forslag  til forordning, 
direktiv  og beslutning,  hvori  der hver  gang  blev  givet 
udtryk  for at de erhvervs-  og samfundsgrupper,  der 
er repræsenteret  i Udvalget  ønsker  en dybtgående  for-
bedring  af leve-  og arbejdsvilkårene  for Fællesskabets 
befolkning. 
1.4. Nu,  tre  år efter  Rådets  beslutning,  ønsker 
Kommissionen  dels  at sikre  kontinuiteten  i den 
aktion,  der  iværksættes  ved  gennemførelsen  af det 
første  program,  og derved  at styrke  virkningerne  af 
Fællesskabets  politiske  valg,  og dels  har  den  sat sig 
som mål  at præcisere  visse  principper,  som  allerede 
var blevet  fremsat  i dette  program  såsom  vedtagelsen 
af forebyggende  foranstaltninger,  fastsættelse  af fælles 
langfristede  målsætninger,  koordinering  af nationale 
programmer,  tilnærmelse  af nationale  lovgivninger 
(>) EFT  nr. C 88 af 22/10.  1973. 
Nr. C 281/22 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 27. 11. 76 
og harmonisering  af internationale  konventioner  ind-
byrdes  og  med  Fællesskabets  lovgivning  på  dette 
område. 
1.5. Med  de målsætninger,  Kommissionen  har  fast-
sat i det nye  program,  har  den  navnlig  understreget, 
hvorledes  aktionen  skal  forløbe,  så at man  kan  undgå 
alle de former  for spild,  der  er karakteristisk  for  in-
dustriproduktionen,  samt  nødvendigheden  af  en 
snævrere  kontakt  med  landene  i den  tredje  verden, 
hvis der skal  opnås  en virkelig  samarbejdspolitik. 
1.6. Endvidere  støtter  Udvalget  Kommissionen,  når 
denne  ønsker  at tage  hensyn  til den  nye  økonomiske 
udvikling,  der  må forventes  som  følge  af den  vedva-
rende  krise  i Fællesskabet  og i verden. 
1.7. Udvalget  understreger,  at Kommissionen  må 
fastholde  initiativet  inden  for  miljøpolitikken,  da det 
må undgås,  at medlemsstaternes  forskellige  initiativer 
hæmmes  af manglende  fleksibilitet.  Derfor  anmoder 
Udvalget  Kommissionen  om,  at den  lægger  stadig 
mere  handlekraft  bag  forvaltningen  af aftalen  om 
udveksling  af informationer,  så at der  skabes  en sam-
let politik. 
1.8. Udvalget  konstaterer,  at Kommissionen  på 
den ene  side  med  fasthed  understreger,  at den  indu-
strielle  ekspansion  i dag  hæmmes  både  af de begræn-
sede  naturressourcer  og af det  værdisystem,  som  er 
skabt  af forbrugersamfundet;  imidlertid  peger  den  på 
principløsninger,  der  i sig selv  ikke  er tilstrækkelige  i 
denne  forbindelse,  såsom  en harmonisk  udvikling  i 
den økonomiske  aktivitet  for slet  ikke  at tale  om den 
parallelitet,  der  må  være  mellem  gennemførelsen  af 
Fællesskabets  miljøpolitik  og  den  økonomiske  og 
sociale  udvikling. 
1.9. Det  skal  imidlertid  indrømmes,  at det  er van-
skeligt  at foreslå  mere,  når  Kommissionen  insisterer 
på, at der  iværksættes  foranstaltninger  til afhjælpning 
af de mest  åbenlyse  mangler.  I øvrigt  vil det  ikke 
være  let af afgrænse  målsætningen  om at nå det,  som 
er ønskeligt  for samfundsformen,  på en positiv  måde, 
så længe  man  fortsætter  med  at definere  de mil-
jømæssige  forstyrrelser  ved  hjælp  af negative  termer 
(den utilfredsstillende  luft-  eller  vandkvalitet,  tids-
mangel,  etc.). 
1.10.  Udvalget  støtter  bl.a.  principperne  og 
målsætningerne,  som  er en videreførelse  af princip-
perne  og målsætningerne  i det første  program,  og un-
derstreger: — betydningen  af en forebyggende  indsats  i de for-
skellige  sektorer,  da dette  vil kunne  hindre  store 
udgifter  senere; 
— betydningen  af forslagene  om en vurdering  af ind-
virkningen  på miljøet,  så at et større  antal  ele-
menter  (positive,  negative,  på kort  og lang  sigt  og 
den alternative  mulighed)  kan  indgå  i beslutnings-
grundlaget; 
— betydningen  af at der  udformes  en kortlægnings-
metode,  som  kan  danne  grundlaget  for de beslut-
ninger,  der  skal  træffes  inden  for områdeplanlæg-
ningen. 
1.11.  Udvalget  er af den  opfattelse,  at anvendelsen 
af disse  instrumenter  på  de  forskellige  felter  vil 
bidrage  til på den  bedst  tænkelige  måde  at løse  pro-
blemerne  omkring  prioriteringen  af indgreb  i forhold 
til de begrænsede  ressourcer,  at formidle  oplysning 
om de opnåede  resultater  og at få befolkningerne  til i 
større  omfang  at tilslutte  sig en stadig  større  udbre-
delse  af programmet. 
1.12.  I  denne  sammenhæng  henstiller  Udvalget  til 
Kommissionen,  at konferencen  om  byproblemer  får 
størst  mulig  deltagelse  af de forskellige  erhvervs-  og 
samfundsgrupper. 
2. Generelle  bemærkninger 
2.1. Udvalget  glæder  sig over  Kommissionens  for-
slag om en fortsættelse  og gennemførelse  af en fælles-
skabspolitik  på miljøområdet,  men  konstaterer  med 
beklagelse,  hvor  langsomt  gennemførelsesfasen  forlø-
ber. Selv  om Rådet  indtil  dato  har  vedtaget  22 direk-
tiver,  afgørelser  henstillinger  og resolutioner,  har  det 
stadig  et større  antal  forslag  til EF-lovgivning  under 
behandling. 
2.2. På  baggrund  af de tidsfrister,  der er fastsat  for 
meddelelse  i de allerede  vedtagne  lovdokumenter,  vil 
der sandsynligvis  først  i løbet  af 1977  kunne  fastlæg-
ges de første  lovgivningsmæssige  og administrative 
målsætninger  i medlemsstaterne  for  gennemførelsen 
af det  første  program.  Afgørelsernes  virkninger  vil 
derfor  først  vise  sig og kunne  bedømmes  i tiden  her-
efter. 
2.3. Virkningerne  af de trufne  foranstaltninger  er 
en væsentlig  faktor,  når  man  skal  fastlægge  det rette 
forhold  mellem  mål  og midler,  gennemprøvede  løs-
ninger  og  effektiviteten  heraf,  og  derved  kunne 
opstille  prioriteringer  for  den  senere  aktion.  Det  er 
følgelig  nødvendigt  at definere  et prioriteret  system, 
27.11.  76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 281/23 
som følger  en passende  tidsplan,  og som  er bedre 
skikket  til at styre  ressourceanvendelsen  og dermed 
bidrager  til at gøre  programmet  mere  realistisk  i 
praksis. 
2.4. I  den  forbindelse  kan  Udvalget  kun  bekræfte, 
at en effektiv  bekæmpelse  af forureningen  og de 
øvrige  former  for  miljøforstyrrelser  samt  en indsats 
for at forbedre  livskvaliteten,  er en betingelse,  hvis 
man skal  fremme  en harmonisk  udvikling  netop  in-
den for  den  økonomiske  aktivitet.  Hvis  man  ønsker 
bedre  at kunne  vurdere  forbindelserne  mellem  miljø-
politik  og økonomisk  udvikling,  mener  Udvalget,  det 
vil være  hensigtmæssigt  med  en fornyelse  af de tra-
ditionelle  økonomiske  beregningsmåder. 
3. Særlige  bemærkninger 
3.1. Analyse  af omkostningerne  ved  miljøbeskyttelse 
3.1.1.  Det  er ikke  tilstrækkeligt  at vurdere  ekspan-
sionen  og bruttonationalproduktet  udelukkende  ud 
fra den  materielle  velstands  udvikling,  thi dette  giver 
både  de offentlige  myndigheder  og det  private  er-
hvervsliv  et fejlagtigt  billede  af fremtidsudsigterne. 
Den overbevisning  at nogle  ressourcer,  såsom  luft  og 
vand,  skulle  være  ubegrænsede  og vilkårligt  kunne 
forbruges  og forringes,  bliver  stadig  mere  forkert. 
3.1.2.  Gennem  en  nøjagtigere  beregning  skulle 
man dels  kunne  opgøre  bruttonationalproduktstig-
ningen  og — på passivsiden  — ødelæggelsen  eller 
forringelsen  af de naturgivne  ressourcer  (lugt,  vand, 
jord,  osv.),  der  er medgået  for  at stigningen  kunne 
opnås,  eller  de omkostninger,  der  er nødvendige  for 
at regenerere  ressourcerne. 
3.1.3.  Der  må  foretages  en samlet  vurdering  af in-
terventionsomkostningerne  og de omkostninger,  der 
vil opstå,  hvis  intet  foranstaltes  (forringelse  af befolk-
ningens  sundhed  og de udgifter,  dette  vil medføre, 
miljøforringelse  og de udgifter,  der bliver  for at råde 
bod herpå  etc.).  Når  det  drejer  sig om  goderne  må 
man  udover  de kvantitative  faktorer  tillige  se på, 
hvilke  kvalitative  forhold,  der følger  af en miljøforbe-
dring  og bedre  levevilkår  som  sådan.  Til bruttonatio-
nalproduktet  må på aktivsiden  føjes  forbedring  af be-
folkningens  sundhed,  den  tid,  der  bruges  på adspre-
delser  samt  arbejde  i hjemmet;  på passivsiden  bør 
figurere  de skadelige  virkninger  på miljøet. 
3.1.4.  Problemet  er at medtage  kvalitative  elemen-
ter i beregningen  af den  økonomiske  ekspansion. 
Man  må  erkende  nødvendigheden  af at supplere  den 
traditionelle  beregning  med  kvalitative  og sociale  in-
dikatorer. 
3.1.5.  Til  støtte  for  de aktioner,  Kommissionen 
kan gennemføre,  vil det  være  hensigtsmæssigt  at se nøjere  på de undersøgelser,  der  allerede  er igangsat 
på internationalt  plan  vedrørende  cost-benefitanaly-
ser inden  for  miljøpolitikken,  som  skulle  gøre  det 
muligt  også  at vurdere  de kvalitative  elementer  i 
denne  sammenhæng.  Der  er naturligvis  mange  van-
skeligheder  forbundet  med  at nå frem  til fælles  krite-
rier for  vurdering  og måling  af disse  kvalitative  ele-
menter.  Dette  gør  det dog  ikke  mindre  nødvendigt  at 
fastlægge  passende  kriterier  for en national  opgørelse, 
hvori  kvalitetsmålsætningerne  indgår,  og  hvor 
omkostnings-  og resultatbegreberne  bliver  bedre  defi-
neret  i sammenhæng  med  disse  målsætninger. 
3.2. Forebyggelse  og  mindskelse  af  forurening  og 
miljøforstyrrelse 
3.2.1.  Sålænge  disse  problemer  ikke  er løst,  vil 
man  stadig  kunne  nære  tvivl  om,  hvorvidt  miljøpoli-
tikkens  målsætninger  er i strid  med  de øvrige  målsæt-
ninger  på det økonomiske  og sociale  område. 
3.2.2.  Det  er givet,  at der  må findes  et kompromis 
med de traditionelle  målsætninger,  men  de står  ikke  i 
noget  modsætningsforhold  til disse. 
3.2.3.  Selv  i de traditionelle  økonomiske  regnska-
ber afspejler  forsøgene  på at afhjælpe  miljøødelæg-
gelsen  sig i kvantitative  aspekter,  på trods  af at den 
har indvirkning  på indkomsternes  sammensætninger 
og investeringsstrukturen  (eksempelvis:  vand-  og 
luftrensningsanlæg  m.m.). 
3.2.4.  En  sådan  form  for indkomst  ændrer  imidler-
tid nationalindkomstens  kvalitative  sammensætning, 
da den  kan  få virkninger  for forbrugsstrukturen.  Der-
for er det nødvendigt,  at der  på miljøområdet  skabes 
fuld klarhed  over  omkostninger  og  goder  og  de 
regnskabsmæssige  virkninger  heraf.  Faktisk  er det 
afgørende  nødvendigt,  hvis  befolkningen  skal 
medinddrages  og  yde  støtte  til programmerne  og 
derigennem  lære  at påskønne  og acceptere  de ændrin-
ger, dette  medfører  for deres  egne  indkomstforhold. 
3.3. Fremme  af  interessen  for  miljøbeskyttelse  gen-
nem oplysning 
3.3.1.  I  den  forbindelse  glæder  Udvalget  sig over, 
at det  er Kommissionens  hensigt  at skabe  interesse  i 
befolkningen  for  det  økologiske  område  gennem 
oplysning  herom.  Et interesseskabende  og oplysende 
program  kunne  efter  Udvalgets  mening  udformes 
således: 
— de traditionelle  uddannelsescentre,  familierne  og 
skolerne  medinddrages  med  det  formål,  at de 
yngre  generationer  efterhånden  skal  blive  sig de 
miljømæssige  problemer  bevidst  ved  at få indpo-
det en fremtidig  adfærd,  der  karakteriseres  ved 
respekt  for miljøet; 
Nr. C 281/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 27. 11.76 
— samtlige  massekommunikationsmedier  (presse,  tv 
og radio)  medinddrages  med  henblik  på videregi-
velse  af oplysninger  om resultaterne  af forskellige 
miljøbeskyttelsesforanstaltninger.  Dette  kræver  en 
passende  formidlingsmetode  (sammenfatning  af 
foranstaltninger,  omkostningerne  ved  disse  foran-
staltninger  samt  disses  nytte-  og substitutionsef-
fekter,  med  hensyn  til luft,  vand,  jord  og ressour-
cespild),  som  er mere  let fattelig  og som  aktiverer 
befolkningen.  Kommissionen  må  fremhjælpe 
udarbejdelsen  af egnede  programmer  i direkte 
samarbejde  med  de nationale  organer,  som  forval-
ter massekommunikationen; 
— særlige  befolkningsgrupper  må  inddrages  i spe-
cielle  programmer.  Her  skal  blot  peges  på bilister, 
landbrugere,  turister,  brugere  af skadelige  pro-
dukter,  osv.  Sådanne  programmer  skulle  med  for-
del kunne  udvikles  efter  samme  mønster  som 
almindelige  reklamekampagner; 
— inden  for den  højere  uddannelse  udvides  læsepla-
nerne  med  almene  kurser  i miljøbeskyttelsespro-
blemer  og særlige  kurser  ved  økologisagkyndige 
og andre,  som  har  berøring  med  miljøproblemer. 
3.3.2.  Udvalget  anmoder  derfor  Kommissionen  om 
udover  de allerede  iværksatte  programmer  at udar-
bejde  programmer  efter  ovennævnte  retningslinjer. 
Som  heihed  skulle  dette  med  tiden  gøre  det  muligt 
både  at lede  samfundsbestræbelserne  ind  i de rette 
baner  og skabe  et bedre  grundlag  for  at vurdere 
resultaterne  af disse  bestræbelser. 
3.4. EF-foranstaltninger  imod  forurening  af hav-  og 
ferskvand 
3.4.1.  Udvalget  minder  om,  at det har  godkendt  de 
foranstaltninger,  der  er truffet  med  henblik  på en 
bekæmpelse  af vandforureningen  i såvel  have  som 
vandløb  og søer;  det har  i denne  forbindelse  betonet 
nødvendigheden  af, at der  foretages  en vurdering  af 
de økonomiske  og sociale  virkninger,  som  for strenge 
normer  og for korte  tidsfrister  kan  få for virksomhe-
der, der  er beliggende  i nærheden  af vandløbsafsnit, 
der falder  ind  under  den  nye  fællesskabsordning. 
Udvalget  har  også  fundet  det nødvendigt  med  over-
gangsperioder  i forbindelse  med  gennemførelsen  af de 
planlagte  foranstaltninger,  ligesom  der  må forskes  på 
vandforureningsområdet  for at opnå  en vis ligevægt 
mellem  de økonomiske  og sociale  aspekter  og miljø-
beskyttelsen. 
3.4.2.  især  med  hensyn  til nedbringelsen  af vand-
forureningen  fra papirmassefabrikkerne  i medlemssta-
terne  har  Udvalget  understreget,  at det  i tilfælde  af 
vanskeligheder  af økonomisk  og social  art for  disse sektorers  virksomheder  vil være  mere  hensigtsmæs-
sigt at gøre  brug  af de offentlige  støtteordninger,  der 
findes  på dette  område,  end  at hjemle  undtagelser  fra 
direktivets  forskrifter.  Skabelsen  af en fællesskabs-
fond  vil,  efter  Udvalgets  mening,  sikre  en fælles  for-
valtning  af denne  støtte. 
3.4.3.  Udvalget  glæder  sig ligesom  Kommissionen 
over  de fastsatte  fællesskabsbestræbelser  inden  for 
denne  sektor  og over  den  prioritering,  der er givet  det 
nye program  for  beskyttelse  af vandmiljøet;  den  er 
imidlertid  bekymret  med  hensyn  til beskyttelsen  af 
faunaen  i vandet,  der  som  følge  af den  voldsomme 
udnyttelse  af flodsand  er ved  at forsvinde. 
3.4.4.  Udvalget  foreslår  derfor  Kommissionen  at 
undersøge  de virkninger,  denne  udnyttelse  har på for-
meringen  inden  for visse  umiddelbart  truede  arter  af 
vandfaunaen. 
3.4.5.  Med  hensyn  til beskyttelse  af vandressour-
cerne  foreslår  Udvalget,  at Kommissionen  fremsætter 
forslag  om en fælles  metodologi  til registrering,  kon-
trol og vurdering  af vandressourcerne,  alt efter  hvor-
ledes  behovet  for disse  ressourcer  måtte  udvikle  sig. 
3.4.6.  Endelig  erkender  Udvalget  vigtigheden  af, at 
de internationale  konventioner  vedrørende  havforure-
ning  harmoniseres  på fællesskabsplan,  og at disse 
konventioner  optages  i Fællesskabets  lovgivning,  hvis 
blot Fællesskabet  underkaster  sig international  ret i 
forbindelse  med  aftalerne  i disse  konventioner. 
Udvalget  henviser  her  til de udtalelser,  det har  frem-
sat om dette  spørgsmål,  og hvori  det bl.a.  anmodede 
Kommissionen  om  at videreføre  sine  bestræbelser 
med hensyn  til en række  punkter,  der  ikke  er inde-
holdt  i disse  konventioner. 
3.5. Fat  mening  af luft og jord 
3.5.1.  Udvalget  henviser  til sine  udtalelser  med 
hensyn  til de alvorlige  problemer  i forbindelse  med 
forurening  af luft  og jord.  Udvalget  har  udtrykt  til-
fredshed  over  bestemmelserne  vedrørende  en 
begrænsning  af anvendelsen  af bestemte  stoffer  som 
f.cks.  polychlordiphenyler  (PCB)  og  pesticider,  på 
grund  af de alvorlige  farer,  som  anvendelsen  af dem 
indebærer  for miljøet,  samt  over  bestemmelserne  ved-
rørende  informationsudvekslingen  mellem  medlems-
staterne  om  luftforurening  gennem  svovlforbindelser 
og svævepartikler.  Udvalget  har  i den  forbindelse 
peget  på problemet  med  forurening  på arbejdsplad-
sen, der,  som  det  forlængst  er blevet  påvist,  generelt 
frembyder  miljøtruende  aspekter,  som  derefter  over-
føres  til omverdenen. 
27. 11. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 281/25 
3.5.2.  Udvalget  erkender,  at landbruget  bidrager  til 
at beskytte  naturen,  men  understreger  samtidig,  at 
den måde,  hvorpå  man  i stigende  grad  anvender 
pesticider,  kemiske  gødningsstoffer  og fytosanitære 
produkter  i al almindelighed  inden  for  landbruget 
kan tænkes  at medføre  mange  og alvorlige  miljøpro-
blemer,  som  har  direkte  indvirkning  på befolkningens 
sundhed.  Det  samme  er sandsynligvis  tilfældet  med 
den massive  anvendelse  af antibiotika  på visse  større 
husdyrbrug. 
3.5.3.  Nogle  af disse  stoffer,  som  kun  til en vis 
grad  forsvinder,  er fortsat  til stede  i fødekædens  for-
skellige  led. 
3.5.4.  Udvalget  kan  derfor  støtte  ethvert  initiativ, 
der træffes  af Kommissionen  med  henblik  på at fjerne 
de omtalte  gener,  og  anbefaler,  at der  snarest 
iværksættes  særlige  miljøbeskyttende  foranstaltninger 
i forbindelse  med  udviklingen  af avistekniske  meto-
der. 
3.5.5.  Med  hensyn  til luftforurening  peger  Udval-
get på, at målet  kan  nås  gennem  fastsættelse  af kvali-
tetsnormer  eller  gennem  vedtagelse  af normer.  I mil-
jøbeskyttelsesøjemed  er sådanne  normer  nødvendige 
bestanddele,  for selv  om de er fastlagt  på fællesskabs-
plan  indebærer  de ikke,  at der  træffes  ensartede  for-
anstaltninger  inden  for  hele  territoriet.  De forskellige 
løsninger  må  imidlertid  sammensættes  af harmonise-
ringselementer  i den  fælles  stræben  henimod  miljøpo-
litiske  målsætninger,  som  fastlægges  i enighed  på 
fællesskabsplan. 
3.6. Fællesskabsforanstaltninger  med  hensyn  til ener-
giproduktion 
3.6.1.  Udvalget  har  konstateret,  at befolkningens 
bekymring  og reaktioner  ved  anlæg  af nye  el-værker 
tydeligvis  er afhængig  af, om der  er tale  om traditio-
nelle  elvarmeværker  eller  atomkraftværker. 
3.6.2.  Disse  reaktioner,  som  ganske  vist  kan  for-
klares  med  utilstrækkelige  og kun  delvis  nøjagtige 
oplysninger,  bevirker  en forsinkelse  af den  nødven-
dige udvikling  inden  for energiproduktionen. 
3.6.3.  Fællesskabets  forskningsprogrammer  på 
miljø-  og  energiområdet  rummer  foranstaltninger, 
som kan  forebygge  eller  imødegå  de gener,  som  føl-
ger af den  videre  udvikling  inden  for energisektoren. 
3.6.4.  I  et vist  omfang  vil reaktionerne  dog  være 
berettigede,  så længe  der  ikke  foreligger  et passende 
detaljeret  og tilgængeligt  oplysningsprogram  beregnet for offentligheden  med  det  formål  at orientere  om de 
faktiske  risici  og gener  samt  programmer  vedrørende 
fjernelse  af gener  og følger  ved  anvendelse  heraf. 
3.6.5.  Da  et af de største  problemer  er kraftvær-
kernes  beliggenhed,  og specielt  den  indbyrdes  afstand 
imellem  dem,  er det  nødvendigt,  at medlemsstaterne 
navnlig  for grænseområdernes  vedkommende  fører  et 
nært  samarbejde  og udveksler  oplysninger  (om  byg-
geplaner  og om de kriterier,  der  skal  danne  grundlag 
for anlæggelsen  og placeringen  af disse  kraftværker) 
med henblik  på beskyttelse  af miljøet. 
3.6.6.  Det  vil i høj  grad  være  ønskeligt  at få et 
fællesskabsdirektiv,  så det  kan  fastlægges,  hvilke  kri-
terier  der  fremover  skal  være  gældende  i forbindelse 
med placering  af  kraftværker.  Fastlæggelsen  af 
sådanne  kriterier  tillige  med  den  økologiske  kortlæg-
ning  vil øge  mulighederne  for at træffe  bedre  lokali-
seringsvalg  og forebygge  en koncentration  af kerne-
kraftanlæg  især  i grænseegne. 
3.7. Fcellesskabsforanstaltningner  med  hensyn  til be-
stemte  produkter  og  spildbekcempelse 
3.7.1.  Udvalget  understreger,  at det gentagne  gange 
har peget  på nødvendigheden  af, at fabrikanter,  der 
fremstiller  bestemte  produkter,  i stigende  grad  opfor-
dres til at benytte  materialer  og stoffer,  som  ikke  er 
sundhedsfarlige  og ikke  skaber  alvorlige  problemer, 
når de skal  tilintetgøres  som  affald.  Sideløbende  her-
med og med  samme  formål  bør  det  henstilles  til bru-
gerne  og forbrugerne,  at de i så høj  grad  som  overho-
vedet  muligt  begrænser  anvendelsen  af disse  materia-
ler og stoffer. 
3.7.2.  Udvalget  har  ligeledes  understreget,  at der 
må ske  en total  harmonisering  af de nationale  lovgiv-
ninger,  da en sådan  harmonisering  samtidig  vil be-
tyde  større  beskyttelse  af forbrugerne  og et bedre 
fungerende  fælles  marked. 
3.7.3.  Udvalget  har  desuden  fremhævet  nødvendig-
heden  af, at der  bliver  iværksat  en bredt  anlagt  oplys-
ningskampagne  på alle  niveauer,  specielt  for  de ska-
delige  produkters  vedkommende,  som  skal  klargøre 
betydningen  og  rækkevidden  af de angivelser,  der 
figurerer  på de forskellige  vareetiketter,  således  at 
offentligheden  får  kendskab  til de sundhedsbeskyt-
tende  foranstaltinger,  der  bliver  truffet;  alle  disse 
EF-bestemmelser  bør  i virkeligheden  ledsages  af pas-
sende  etiketteringsforanstaltninger,  som  sætter  for-
brugeren  i stand  til at træffe  sit valg  med  fuldt  kend-
skab  til de pågældende  produkter. 
3.7.4.  Med  hensyn  til  spildbekæmpelse  støtter 
Udvalget  navnlig  Kommissionens  tanker  om  en sam-
Nr. C 281/26 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 27. 11. 76 
let indsats  for  genbrug.  Hvis  en sådan  indsats  skal 
give resultater,  bør  der gives  særlige  belønninger  eller 
præmier  til visse  typeforsøg.  I denne  forbindelse  bør 
man støtte  de forskellige  initiativer  med  henblik  på 
oprettelse  af affaldscentraler  og samordning  af disses 
aktivitet  på europæisk  plan. 
3.8. Vurdering  af virkningerne  på  miljøet 
3.8.1.  Udvalget  godkender  det  initiativ,  Kommis-
sionen  har  taget  til at udarbejde  en fællesskabsproce-
dure  til vurdering  af virkningerne  på miljøet.  Nu 
hvor  nogle  medlemsstater  har  igangsat  undersøgelser 
eller  truffet  forholdsregler  på dette  felt,  finder  Udval-
get det  overordentligt  vigtigt,  at dette  initiativ 
igangsættes  efter  en harmonisering  af bestemmelserne 
samt  ud fra vurderingen  af tidligere  indhøstede  erfa-
ringer. 
3.8.2.  Sigtet  med  en  sådan  procedure  må  som 
udgangspunkt  være  at få kendskab  til og — om 
muligt  — måle  følgevirkningerne  af beslutninger  eller 
foranstaltninger,  som  kan  have  indflydelse  på miljøet. 
Dette  skulle  bidrage  til inden  for det muliges  grænser 
at forebygge  forurening  eller  beskadigelse  af det men-
neskelige  miljø. 
3.8.3.  Det  brede  sigte  rejser  selvsagt  definitionspro-
blemer,  der  må  gribes  præcist  og nøjagtigt  an.  I 
øvrigt  må dette  sigte  ikke  føre  til, at beslutninger  eller 
foranstaltninger  som  træffes  med  henblik  på at reali-
sere vækstmålsætninger,  forsinkes  eller  hæmmes. 
3.8.4.  Uden  i øvrigt  at gå ind  på tidsspørgsmålet 
kunne  virkningerne  af en sådan  procedure  tænkes  at 
være: 
— enten  at beslutningerne  godkendes; 
— eller  at initiativerne  forkastes,  idet  der  enten 
foreslås  alternativer  eller  de implicerede  må træffe 
alternative  beslutninger; 
— eller  at de implicerede  må foretage  regnskabsmæs-
sige justeringer  i forhold  til de miljømæssige  krav. 
3.8.5.  Virkningerne  af en sådan  procedure  må  i 
øvrigt  ikke  skade  de andre  målsætninger,  der er inde-
holdt  i de samme  beslutninger. 
3.8.6.  Proceduren  tænkes  at følge  nedenstående 
skema: 
— der  opstilles  objektive  kriterier  til bestemmelse  af 
referencetærsklen  for  den  miljømæssige  indvirk-ning,  som  nødvendiggør  en beskrivelse  af indvirk-
ningen  og en udtalelse  fra den  kompetente  myn-
dighed; 
— der  må  anlægges  et skøn  over  de miljømæssige 
følgevirkninger,  som  de offentlige,  nationale  eller 
lokale  myndigheder  må kende  for at træffe  beslut-
ninger  eller  forantaltninger; 
— der  må  anlægges  et skøn  over  de miljømæssige 
følgevirkninger,  som  private  borgere  må  kende 
for at træffe  beslutninger  eller  foranstaltninger, 
som kræver  myndighedernes  godkendelse; 
— der  må  drages  omsorg  for  enhver  anden  beslut-
ning  eller  foranstaltning,  som  ikke  henhører  un-
der de to første  kategorier,  og som  kan  have  ind-
flydelse  på miljøet; 
— det  må  defineres,  hvilke  offentlige  myndigheder, 
der skal  have  beføjelse  til at vurdere  den  mil-
jømæssige  indvirkning  på basis  af de første  resul-
tater,  som  de implicerede  parter  fremlægger,  og til 
at udtale  sig om sagen  efter  eget  skøn; 
— de pågældende  udtalelser  skal  enten  indeholde  en 
uforbeholden  godkendelse  af forslaget,  eller  en 
forkastelse  af forslaget  med  angivelse  af alternati-
ver eller  med  en forpligtelse  for  parterne  til at 
søge  alternativer  eller  tilpasse  forslaget,  eller  med 
en henstilling  til de parter,  der  berøres  af tilpas-
ningen,  om at effektuere  tilpasningen; 
— pågældende  udtalelse  kan  tænkes  som  supplement 
at indeholde  enhver  anden  nyttig  vurdering  fra de 
kompetente  myndigheders  side,  som  har  relation 
til de enkelte  beslutninger  eller  foranstaltninger,  i 
særdeleshed  for så vidt  angår  de mere  langsigtede 
effekter  eller  effekternes  grad  af reversibilitet; 
— fastsættelse  af frister  for udtalelsens  afgivelse; 
— udtalelsen  følger  de beslutningsprocesser,  som  er 
normale  for  de institutioner  eller  borgere,  som 
skal træffe  beslutninger  eller  foranstaltninger. 
3.9. Den  internationale  økonomiske  konkurrence 
3.9.1.  Alle  undersøgelser  udført  af såvel  nationale 
som internationale  organisationer  (f.eks.  OECD) 
viser,  at de ekstra  omkostninger,  der  følger  af en 
omsorgsfuld  forvaltning  af miljøet,  ikke  er uover-
kommelige.  Men  foranstaltninger  iværksat  ensidigt  af 
EØF  eller  af en medlemsstat,  kan  medføre  et alvorligt 
handicap  med  hensyn  til den  internationale  konkur-
rence  (f.eks.  titandioxid  og papirmasse). 
27.11.76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 281/27 
3.9.2.  Dette  gælder  både  hvad  angår  de forure-
ningsbekæmpende  foranstaltninger  og indførelsen  af 
langvarige  procedurer  forud  for  markedsføringen 
eller  industriens  forpligtelse  til at fremkomme  med 
detaljerede  oplysninger  om  forbrug  af energi  og 
råstoffer,  om investeringer,  produktion  og forurening. 
3.9.3.  Udvalget  anmoder  Kommissionen  om  at be-
handle  dette  spørgsmål  nøjere. 
3.10.  Udvalget  konstaterer  med  skuffelse,  hvor  få 
konkrete  foranstaltninger,  der  er stillet  forslag  om  i 
sammenligning  med  de positive  forslag,  der  er inde-holdt  i dokumentet  »Første  overvejelser  vedrørende 
andet  handlingsprogram  for  De europæiske  Fælles-
skaber  på miljøområdet«.  Det  gælder  blandt  andet 
forslaget  (3. afdeling)  om foranstaltninger  vedrørende 
produkternes  sammensætning  og holdbarhed. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  30. september  1976. 
Henri  CANONGE 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
BILAG 
til udtalelse  fra Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
I. Følgende  ændringsforslag  forkastedes  under  debatten: 
Punkt  3.3.1 
Som første  led indsættes: 
»— der udføres  systematiske  undersøgelser  og analyser  over  befolkningens  ønsker  og 
krav på miljøområdet  med  henblik  på at opstille  en gennemsnitsværdiskala  for de 
forskellige  miljøkomponenter  og disses  ændringer  over  tiden«. 
Begrundelse 
Man  er af den  opfattelse,  at befolkningen  bør involveres  i miljøproblemerne,  da de er de 
første,  der rammes  af følgevirkninger,  og det er derfor  nødvendigt  at tage  hensyn  til deres 
ønsker  og livsmønster. 
Afstemningsresultat 
3 stemte  for, 9 stemte  imod,  mens  8 undlod  at stemme. 
Punkt  3.5.5 
Andet  punktum  slettes. 
Begrundelse 
Den betragtning,  der ønskes  slettet,  forekommer  at være  i modstrid  med  Fællesskabets  har-
moniseringskriterier,  som  EFs myndigheder  er gået  kraftigt  ind for. 
Afstemningsresultat 
1 stemte  for, 17 stemte  imod,  mens  11 undlod  at stemme. 
Punkt  1.4 
Punkt  3.6.2  udgår  og punkt  3.6.4  affattes  således: 
»Man  kan  ikke  se bort  fra de risici,  der måtte  findes  på de forskellige  trin  af den 
nukleare  forbrændingsproces,  ligesom  en vurdering  af disse  vil være  nødvendig.  Det er 
Nr. C 281/28 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 27.11.  76 
derfor  vigtigt,  at man  når  frem  til en objektiv  vurdering  af de risici,  som  befolkningen 
står overfor,  og at der  bliver  iværksat  en passende  oplysningskampagne,  som  henven-
der sig til befolkningen.  I øvrigt  henviser  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  til den 
udtalelse  om dette  spørgsmål,  som  fremsættes  i nærmeste  fremtid«. 
Afstemningsresultat 
5 stemte  for,  14 stemte  imod,  mens  8 undlod  at stemme. 
Punkt  3.8.6 
Som første  led indsættes: 
>>— afgrænsning  af de miljømæssige  aspekter,  som  skal  tages  i betragtning«. 
Begrundelse 
Det forekommer  nødvendigt  at medtage  denne  betragtning,  som  et udgangspunkt  for  en 
bedre  forståelse  af den  foreslåede  fremgangsmåde,  der  bygger  på de øvrige  punkter  i 
skemaet. 
Afstemningsresultat 
3 stemte  for,  13 stemte  imod,  mens  11 undlod  at stemme. 
II. Efter  vedtagelsen  af visse  ændringsforslag  ændredes  følgende  tekster  i udtalelsen  fra Afde-
lingen  for miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug: 
Punkt  t.4 
»... fastsættelse  af fælles  langfristede  målsætninger,  koordinering  af nationale  program-
mer og harmonisering  af medlemsstaternes  politik«. 
Resultat  af afstemningen  om  ændringsforslaget 
Enstemmigt  vedtaget. 
Punkt  3.4.6 
»Den  minder  om,  at Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  i øjeblikket  høres  om en sam-
ling af forslag  om lovgivning  på fællesskabsplan  med  henblik  på fremsættelse  af en 
udtalelse.  Afdelingen  finder  det  imidlertid  mest  hensigtsmæssigt  at udsætte  gennem-
gangen  af de specielle  spørgsmål  til senere  for på indeværende  tidspunkt  at nøjes  med 
at understrege  nødvendigheden  af, at der  gøres  en stadig  større  indsats  på dette  om-
råde«. 
Resultat  af afstemningen  om  ændringsforslaget 
Enstemmigt  vedtaget. 
Punkt  3.5.2 
»Afdelingen  erkender,  at landbruget  bidrager  til at beskytte  naturen,  men  understreger 
samtidig,  at den  måde,  hvorpå  man  i stigende  grad  anvender  pesticider,  kemiske 
gødningsstoffer  og fytosanitære  produkter  i almindelighed  inden  for  landbruget  kan 
tænkes  at medføre  mange  alvorlige  miljøproblemer,  som  har  direkte  indvirkning  på 
befolkningens  sundhed«. 
Resultat  af afstemningen  om  ændringsforslaget 
Enstemmigt  vedtaget. 
27.11.76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 281/29 
Punkt  3.5.3 
»Disse  stoffer,  som  kun  til en vis grad  forsvinder,  er fortsat  til stede  i fødekædens  for-
skellige  led.« 
Resultat  af afstemningen  om  ændrmgsforslaget 
Enstemmigt  vedtaget. 
Punkt  3.9 og 3.10  føjedes  til afdelingens  udtalelse. 
Resultat  af afstemningen  om  ændringsforslaget 
Enstemmigt  vedtaget.