Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse om informationssamfundets sociale og arbejdsmarkedsmæssige dimension - mennesket i centrum - De næste skridt« (98/C 129/06)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 29. juli 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede Giampaolo Pellarini til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 12. februar 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 352. plenarforsamling af 25. og 26. februar 1998, mødet den 26. februar 1998, med 97 stemmer for og 9 imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. I forlængelse af sit arbejde med at overvåge, analysere og vejlede om følgevirkningerne af og problemerne med informationssamfundet (IS) har Kommissionen udarbejdet et nyt dokument, der fortrinsvis handler om den sociale dimension og de arbejdsmarkedsmæssige konsekvenser.

1.2. Udgangspunktet er handlingsplanen fra 1994 om »Europa på vej mod informationssamfundet - en handlingsplan« og grønbogen fra 1996 om »Liv og arbejde i informationssamfundet: Mennesket i centrum«.

Meddelelsen følger den linje, der er lagt i ovennævnte baggrundsmateriale, og der opstilles følgende hovedmålsætninger:

- at bevidstgøre om informationssamfundets sociale konsekvenser;

- at integrere informationssamfundsdimensionen i de sociale politikker og aktioner;

- at finde frem til specifikke aktioner, der skal maksimere informationssamfundets bidrag til forbedring af beskæftigelsen og integrationen.

1.3. I et af de første kapitler lægger Kommissionen vægt på behovet for at lette adgangen til informationssamfundet, der »må bygge på principperne om lige muligheder, medbestemmelse og integration af alle«.

Infrastruktur og tjenesteydelser »bør være disponible til rimelige priser«; begreber som »universaltjeneste« og »offentlig adgang« skal undersøges nærmere og ses som dynamiske størrelser; hardware og software bør gøres stadig mere brugervenlige; socialgrupper med lav IKT-berøring og -viden skal oplyses om de muligheder, der ligger i de nye teknologier, og de skal deltage i et vedvarende uddannelsesforløb.

1.4. Indførelsen af informationssamfundet i de offentlige tjenester kan støtte og udvikle demokratiet ved at fremme deltagelse og åbenhed i forvaltningen. Kommissionen oplyser i den forbindelse, at den er ved at udarbejde en grønbog om »Adgang til og udnyttelse af information i den offentlige sektor«.

1.5. Der kan ligeledes opnås betydelige resultater på de rent sociale områder, som fx politikker vedrørende lige muligheder, fremme af en bedre livskvalitet og beskæftigelsesmuligheder for handicappede.

1.6. Et andet kapitel handler om ændringerne i arbejdets tilrettelæggelse og på arbejdsmarkedet. Allerede i grønbogen »Mennesket i centrum« foreslog Kommissionen, at der blev indledt en indgående debat om arbejdslivets modernisering.

Arbejdsmetoderne har i de seneste år ændret sig radikalt, og denne tendens fortsætter og påvirker især forholdet mellem fleksibilitet og tryghed i ansættelsen.

1.7. På den ene side kan nye arbejdstilrettelæggelsesmåder bidrage væsentligt til at styrke erhvervslivets konkurrenceevne, hvilket allerede er blevet påpeget i grønbogen om »Partnerskab - Vejen til fornyelse af arbejdstilrettelæggelsen«: dette er afgørende for Europas forberedelse til at spille en aktiv rolle i den stigende globalisering af produktion og markeder.

1.8. På den anden side har Kommissionens høringsproces vist, at »ansatte og fagforeninger frygter, at indførelsen af IKT og nye former for arbejdstilrettelæggelse vil føre til mindre jobsikkerhed og ringere arbejdsstandarder« ().

1.9. Kommissionen er særligt opmærksom på de forskellige former for distancearbejde, der fortsat er mindre udbredt end forventet, til trods for mange arbejdstageres erklærede interesse i denne arbejdsform.

1.10. Også arbejdsmarkedsdialogen påvirkes af de nye teknologier, »fordi arbejdsmarkedets parter stadig oftere går uden om de traditionelle kollektive overenskomstforhandlinger«, hvilket skyldes indførelsen af stadigt mere fleksible arbejdsmetoder og globaliseringen af markeder og produktion ().

1.11. Endelig handler et andet kapitel om, hvilke beskæftigelsesmuligheder informations- og kommunikationsteknologierne kan frembyde.

1.12. Liberaliseringen af telekommunikationsmarkederne kan føre til nye job, men antallet »vil afhænge af, hvor hurtigt liberaliseringen forløber, og hvor hurtigt teknologierne spredes« (pkt. 42).

Det er især de små og mellemstore software- og edb-virksomheder, der står bag jobskabelsen i Europa. Men der er problemer med mangel på faglært arbejdskraft, og der er behov for fortsat og hurtig ajourføring af de faglige kvalifikationer.

1.13. Regionale og lokale forvaltninger spiller en hovedrolle i bestræbelserne på at bistå SMV og hjælpe dem til at udnytte deres potentiale fuldt ud.

1.14. Den sociale økonomi kan ligeledes spille en vigtig rolle ved at udnytte de nye teknologier til at hjælpe specielt dårligt stillede samfundsgrupper med at undgå social udstødelse.

1.15. Endelig vil de offentlige arbejdsformidlinger opdage, at informations- og kommunikationsteknologierne (IKT) er det mest effektive og hurtigste middel til at matche udbud og efterspørgsel på arbejdsmarkedet.

1.16. Meddelelsen konkluderer, at den sociale dimension i høj grad bør integreres i medlemsstaternes strategi for udvikling af informationssamfundet.

2. Generelle bemærkninger

2.1. I sin udtalelse om Kommissionens meddelelse om »Europa i spidsen for det globale informationssamfund: Rullende handlingsplan« sagde ØSU, at »det ser positivt på den vedvarende indsats, der ydes af Kommissionen og alle de EU-organer (...)« ().

2.2. Med de meget komplekse spørgsmål, der berøres, bekræfter denne meddelelse uden tvivl, at den nye teknologiske revolution, der gennemsyrer alle økonomiske, sociale og kulturelle forhold, objektivt set har stor betydning.

2.3. Ganske vist ligger der store muligheder, men store dele af befolkningen risikerer også at blive hægtet af.

2.4. Det er ikke første gang, Kommissionen behandler spørgsmålet om de sociale konsekvenser, herunder især de beskæftigelsesmæssige konsekvenser af informationssamfundet, men den foreliggende meddelelse har helt klart en bedre indfaldsvinkel til de komplekse spørgsmål om social samhørighed og forholdet mellem beskæftigelse og ny teknologi.

2.5. For det første er det positivt, at forslagene ikke vedrører enkeltstående foranstaltninger, der i forskelligt omfang kunne forbedre de enkelte aspekter, men i stedet opstiller en egentlig strategi, der forpligter EU i de kommende år, ikke alene på det rent finansielle plan, men også i mere overordnede økonomiske, sociale og kulturelle politiske beslutninger.

2.6. Det var også det synspunkt, ØSU gav udtryk for i sin ovennævnte udtalelse om den rullende handlingsplan, da det sagde, at udviklingen af informationssamfundet »vil indebære valg, som ikke kan træffes enkeltvis, men som skal ses i en større sammenhæng og træffes under hensyntagen til de juridiske, organisationsmæssige, økonomiske, sociale og kulturelle konsekvenser« ().

2.7. Kommissionen sætter »mennesket i centrum« i denne meddelelse, og det kan helt konkret ses ved, at den ikke nøjes med at gøre rede for, hvilken strategi den agter at følge for yderligere at styrke den sociale dimension af informationssamfundet, men i slutningen af hvert kapitel fremsætter konkrete løsningsforslag, som godt nok skal efterprøves i praksis, men som umiddelbart udgør en værdifuld ramme for Kommissionens forpligtelser i de kommende år.

2.8. I hvert af de kapitler i meddelelsen, der behandler de enkelte, vigtigste aspekter af informationssamfundet ud fra en social synsvinkel, bebudes specifikke foranstaltninger, analyser og studier og konkrete tiltag, der kan fremme debatten og udbrede information.

2.9. Men der tages også fat på mere grundlæggende spørgsmål. Det er fx vigtigt, at Kommissionen erklærer, at den ved hjælp af passende undersøgelser og tilpasninger agter at »genoverveje« visse grundlæggende spørgsmål, som fx »universalservicens rækkevidde, kvalitet, niveau og pris inden den 1. januar 1998« med det formål at sikre adgang for alle.

2.10. Med det formål for øje at øge demokratiet accepterer Kommissionen således Europa-Parlamentets forslag om at udarbejde en kommunikations- og informationsstrategi, der kan lette befolkningens og organisationernes adgang til institutionerne.

2.11. Hvad angår beskæftigelsesspørgsmålet, der er kernen i denne meddelelse, fremgår det tydeligt, at Kommissionen er bevidst om, at de gennemgribende ændringer, der følger i kølvandet på IKT, bør følges på nært hold og analyseres for at sikre, dels at virksomhederne klarer sig bedre, dels at arbejdstagernes rettigheder respekteres.

2.12. Beslutningen om at etablere et europæisk net med henblik på at styrke den europæiske forskning og udbrede god praksis vedrørende de nye arbejdstilrettelæggelses- og produktionsformer hilses derfor velkommen. Forskning og undersøgelser skal indgå i bl.a. FTU-rammeprogrammerne og innovationshandlingsplanen.

2.13. Specielt hvad angår distancearbejde, er der vilje til at tage fat på spørgsmålet om en retlig definition heraf og til at indlede høringer med arbejdsmarkedets parter om, hvorvidt en fællesskabsaktion til beskyttelse af distancearbejdere kan anbefales.

2.14. Et andet ligeså vigtigt punkt er Kommissionens understregelse af, at beskæftigelse, balance mellem fleksibilitet og social tryghed samt arbejdsvilkår bør prioriteres højt i den fremtidige arbejdsmarkedsdialog, som kan udvikles bl.a. takket være de muligheder, der skabes af IKT.

2.15. I forbindelse med jobskabelsesmulighederne er der behov for at undersøge aspekterne af økonomiens »afmaterialisering« nærmere. Kommissionen ønsker at gennemføre denne undersøgelse som led i det femte FTU-rammeprogram, og vil samtidig følge de reelle udviklingstendenser, som de fremgår af de statistiske oplysninger fra Eurostat og ESIS.

2.16. Der lægges særlig vægt på den jobskabelseseffekt, der opnås med udbredelsen af de nye teknologier i lokaludviklingen. Som ØSU flere gange tidligere har sagt, er det en af de erhvervssektorer, der bør udnyttes mest muligt i de kommende år, da den indeholder et stort jobskabelsespotentiale. Indførelsen af de nye teknologier kan styrke og fremskynde disse muligheder.

2.17. Dertil kommer, at der ligeledes er behov for at løse det strukturelle problem med den såkaldte kvalifikationskløft mellem virksomhedernes efterspørgsel efter høje og tidssvarende kvalifikationer og en i vid udstrækning utilstrækkelig erhvervsuddannelse. Meddelelsen citerer en undersøgelse, der viser, at 52 % af jobsøgerne ikke har nogen erhvervsuddannelse, og kun et meget lille mindretal af disse får tilbud om omskoling eller efteruddannelse.

2.18. Kommissionen erklærer derfor, at den »i forbindelse med Agenda 2000-forslagene fuldt ud vil forpligte sig til at forbedre systemerne til udvikling af menneskelige ressourcer med henblik på at foregribe økonomiske og sociale ændringer, sikre beskæftigelsesegnetheden og udnytte beskæftigelsesmulighederne i informationssamfundet« (pkt. 48).

3. Universalservice

3.1. ØSU mener, at Kommissionens overordnede strategi for informationssamfundet er klart formuleret, men kunne være mere dybtgående og detaljeret, især hvad angår spørgsmålet om universalservice.

3.2. I denne meddelelse indtager Kommissionen en ny og mere kritisk holdning til universalservicespørgsmålet. ØSU har flere gange givet udtryk for sin betænkning ved en for ukritisk indfaldsvinkel til dette vanskelige, grundlæggende problem. Kommissionens forbehold synes at underbygge ØSU's holdning og gentagne opfordringer.

3.3. Der er flere forskellige aspekter at overveje:

- sandsynligheden for, at der sikres almen adgang til informationssamfundet;

- garanti for, at dem, der bor i landdistrikter og randområder eller tilhører de svageste samfundsgrupper, ikke udelukkes eller møder hindringer;

- masseudbredelse af informationsteknologierne og viden om informationssamfundet.

3.4. Først og fremmest skal der tages stilling til spørgsmålet om offentlig adgang. ØSU er enig med Kommissionen, når den tilskynder medlemsstaterne til »at sikre, at adgang bliver et centralt mål for deres informationssamfundsstrategier«. ØSU henleder endvidere opmærksomheden på anbefalingerne fra ekspertgruppen på højt niveau (EHN), der siger, at man for at undgå udstødelse og bevare den regionale samhørighed bør ændre den nuværende definition af begrebet »universaltjeneste«, således at man fokuserer på forpligtelsen til universel betjening af lokalsamfundenes institutioner på uddannelsesområdet, det kulturelle område, inden for sundhedsvæsen og på det sociale og økonomiske område ().

3.5. I denne sammenhæng vil ØSU gerne gentage nogle bemærkninger fra sin nylige udtalelse om »Samhørighed og Informationssamfundet« (), og specielt opfordrer ØSU Kommissionen til:

- mere præcist at udpege, hvilke serviceydelser der skal indgå i universalservicen, da det er underforstået, at begrebet ikke længere kan være begrænset til telefontjenester i faste net, men også må omfatte mere avancerede tjenesteydelser som fx Internetadgang;

- at udpege steder og offentlige institutioner, hvor sådanne ydelser kan være offentligt tilgængelige;

- at opstille finansierings- og prissætningssystemer, der gør offentlig adgang mulig, fx en universalservicefond med bidrag fra de virksomheder, der forvalter telekommunikationstjenesterne.

3.6. Disse spørgsmål har især betydning for landdistrikterne og randområderne, og mere generelt for de tilbagestående regioner, der har et udviklingsefterslæb.

ØSU er bekymret over, at alle data vedrørende netværksinstallationer og tjenester () klart viser, at selv om der utvivlsomt sker fremskridt, risikerer den teknologiske kløft at blive stadigt bredere i de kommende år.

Medlemsstaterne og Kommissionen bør virkelig passe på, at liberaliseringsprocessen ikke får en negativ virkning, da øgede omkostninger og lavere indtjening kan afskrække private operatører fra at investere i disse områder.

Den nye definition af universalserviceforpligtelsen bør gøre det muligt for alle at få adgang til avancerede telekommunikationsydelser til en overkommelig pris.

3.7. ØSU støtter Kommissionens bestræbelser på at få de små og mellemstore virksomheder i de dårligt stillede områder til at anvende de nye serviceydelser, da det bidrager til den økonomiske og sociale samhørighed, skaber nye beskæftigelsesmuligheder og overordnet set forbedrer disse regioners konkurrenceevne.

WOLF-pilotprojekterne og IMPLACE og MARSOURCE-initiativerne bør styrkes og udvides.

3.8. For at få et bedre kendskab og et bredere vurderingsgrundlag opfordres Kommissionen desuden til at foretage en årlig undersøgelse af informationssamfundsudviklingen i Europa set i forhold til den økonomiske og sociale samhørighed ().

4. Skoleuddannelse og livslang uddannelse

4.1. Et informationssamfund, der virkelig er for alle, forudsætter bred anvendelse af de nye serviceydelser og udbredte edb-kundskaber som et skridt på vejen fra informationssamfundet til videnssamfundet.

4.2. Her bør skolerne gå i spidsen.

ØSU gentager en bemærkning fra en tidligere udtalelse (): »informations- og kommunikationsteknologierne bør indføres på alle niveauer i uddannelsessystemet«.

4.3. I nogle europæiske lande har regeringerne allerede udarbejdet og er ved at gennemføre storstilede planer om anvendelse af informationsteknologi på alle klassetrin.

Målet om »en computer i hvert klasseværelse« bør forfølges af alle medlemsstaterne, og Kommissionen bør arbejde i samme retning og iværksætte programmer og aktioner til støtte og fremme af regeringernes indsats, pædagogiske forsøg og udveksling af erfaringer.

Der bør særligt fokuseres på uddannelse og efteruddannelse af lærere, således at de får mulighed for at anvende de nye informations- og kommunikationsteknologier i undervisningen.

4.4. Oprettelsen af netværk mellem skoler i alle medlemsstater kunne have stor værdi for fremme af denne type kulturelle tiltag, og dermed ville der blive skabt et »uddannelsesnetværk«.

4.5. ØSU gentager forslaget fra ekspertgruppen på højt niveau om at oprette et europæisk uddannelseskontor og -net (European Learning Agency and Network - ELAN), der skal fremme og formidle viden om avancerede anvendelsesmuligheder for IKT på områder af særlig interesse for almen og erhvervsfaglig uddannelse i hele Europa.

4.6. En kraftig satsning på at indføre informationssamfundet i skolerne ville have en positiv afsmitning på indførelse af IKT i de private hjem.

4.7. Medens de yngre generationer på sin vis er sikret adgang til informationssamfundet, risikerer de voksne og især de ældre i stort omfang at blive hægtet af.

Ekspertgruppen på højt niveau siger, »at det er vigtigt at anskue informationssamfundet som et uddannelsessamfund« og understreger, at »der i Europa ikke er tilstrækkelige incitamenter til at investere i sådanne livslange uddannelsesaktiviteter« ().

4.8. ØSU støtter Kommissionens plan om at iværksætte bevidstgørelseskampagner over for de grupper af voksne, der i dag har mindst berøring med informationssamfundet, eller som har størst risiko for at blive hægtet af, som fx de arbejdsløse, kvinderne og de ældre.

4.9. Risikoen for at blive «forældet» har bredt sig fra maskiner til kundskaber og personer. Mange ryger ud af arbejdsmarkedet og kan ikke komme ind igen, fordi de ikke er i stand til at holde trit med den teknologiske udvikling og de påkrævede kundskaber, der kræver en langt større fleksibilitet og omstillingsevne end tidligere.

Såvel de offentlige som de private uddannelsessystemer bør derfor tilbyde efteruddannelses- og omskolingskurser, der sigter mod en større indsigt i IKT, der efterhånden berører alle produktions- og handelssektorer.

4.10. ØSU støtter Kommissionens erklærede hensigt om at ville undersøge, hvorvidt der kan oprettes videncentre, hvor personer, der ellers risikerer at blive hægtet af, kan få adgang til en grundlæggende indføring i informationssamfundsteknologierne og dermed erhverve sig de nødvendige kvalifikationer.

4.11. At sikre adgang for alle til informationssamfundet bør være en af målsætningerne for udviklingen af den europæiske informationssamfundsmodel, der bl.a. bør være karakteriseret ved dens evne til at mindske social udstødelse og til at skabe nye muligheder for de svageste samfundsgrupper. Dette er særligt vigtigt i en tid, hvor de sociale sikringssystemer i alle medlemsstaterne gennemgår radikale ændringer.

5. Demokrati og offentlige tjenester

5.1. Et informationssamfund for alle har også en positiv afsmitning på demokratiet, da det giver borgerne nye muligheder for at blive holdt informeret og for at deltage og giver mulighed for bedre tilsyn med og større åbenhed i forvaltningen.

5.2. ØSU ser positivt på, at Kommissionen vil udarbejde en meddelelse om en kommunikations- og informationsstrategi, der kan lette befolkningens og organisationernes adgang til institutionerne.

ØSU mener, at anvendelsen af IKT bør fremmes i medlemsstaterne, der bl.a. bør anvende disse teknologier som et middel til at høre borgerne om overordnede spørgsmål, især i lokalsamfundene (livskvalitet i byerne, prioritering af regeringens arbejdsprogram, økonomiske og skattemæssige spørgsmål, transport, åbningstider i offentlige kontorer og hos private forretningsdrivende, sociale eller kulturelle spørgsmål osv.).

IKT kan fungere som et direkte og permanent bindeled mellem det offentlige og borgerne og bane vejen for en intens udveksling af oplysninger.

5.3. ØSU opfordrer desuden Kommissionen til at iværksætte en omfattende oplysningskampagne rettet mod borgerne og de centrale og lokale myndigheder i medlemsstaterne om, hvilke elektronisk lagrede oplysninger om EU-institutionerne der er adgang til (via Internet). Nationale eller regionale databaser eller websites om EU-spørgsmål kan være af særlig interesse, da de bl.a. ville fremme en generel inddragelse af alle borgere i spørgsmål om EU-støtte og -finansiering samt i alle andre EU-initiativer.

5.4. De offentlige forvaltninger kan sammen med skolerne blive drivkraften bag et informationssamfund for alle ved at tilbyde borgerne mulighed for at erhverve sig de nødvendige kundskaber og at anvende dem i praksis.

5.5. ØSU agter at behandle dette emne mere indgående, bl.a. på baggrund af den meddelelse, Kommissionen har bebudet at ville offentliggøre i de kommende måneder som en opfølgning af debatten om grønbogen om »Adgang til og udnyttelse af informationerne i den offentlige sektor«.

5.6. Indtil da understreger ØSU, at hvis den offentlige sektor i større omfang gør brug af IKT, vil det bl.a. have en positiv indflydelse på kvaliteten af serviceydelserne, især hvis der etableres fjernadgang, hvilket nedsætter ventetider og giver bevægelseshæmmede personer selvstændig adgang.

Der er utallige områder, lige fra folkeregistre og andre registre til sundheds- og kulturtilbud, hvor det offentlige kunne tilbyde borgerne en bedre service ved hjælp af IKT.

5.7. ØSU sætter især pris på Kommissionens retningslinjer mht. at bevidstgøre om IKT's mulighed for at forbedre sundhedssystemerne og planen om at udvikle et netværk på fællesskabsplan med henblik på at udveksle epidemiologiske data og udbrede kendskabet til de europæiske folkesundhedsprogrammer.

6. Handicap

6.1. Et informationssamfund, der virkelig er for alle, bør også give handicappede mulighed for en bedre livskvalitet og nye beskæftigelsesmuligheder.

IKT byder på nye teknologier og anvendelsesmåder af de forskellige serviceydelser, der kan imødekomme disse krav.

6.2. Ligesom Kommissionen opfordrer ØSU til, at man ved omdefineringen af begrebet universalservice giver høj prioritet til spørgsmålet om handicappedes adgang til informationssamfundet, og at man fastlægger, hvilke serviceydelser der er omfattet af universalservicebegrebet.

6.3. ØSU mener desuden, at Kommissionen bør opfordre medlemsstaterne til at stille grundlæggende og avancerede IKT-ydelser til rådighed for handicappede på lempelige vilkår.

Kommissionen kunne iværksætte og eventuelt også finansiere IKT-forsøgsuddannelser, der specielt tager sigte på handicappede.

6.4. Hvad angår beskæftigelsesmulighederne, bør udbredelsen af distancearbejde gøre det lettere - især for svært bevægelseshæmmede - at finde arbejde, men man skal passe på, at det ikke fører til isolering.

6.5. Endelig bør man forsøge at etablere et tættere samarbejde mellem industrien og handicaporganisationerne med henblik på at forbedre adgangen til hardware og på forsøgsbasis at udvikle software, der primært sigter mod personer med kommunikationsvanskeligheder.

7. Distancearbejde

7.1. Distancearbejde fortjener særlig opmærksomhed, da det igennem de seneste år - omend ud fra vidt forskellige vurderinger - er blevet anset for at være et af informationssamfundets største potentialer.

7.2. Den måde, hvorpå arbejdet nu tilrettelægges i alle de højtudviklede lande, åbner mulighed for fleksible arbejdsmetoder, herunder også distancearbejde.

Distancearbejde kan enten ses som et fremskridt for arbejdstagerne eller som et tilbageskridt, der sætter dem i en væsentlig svagere og usikker position.

7.3. Rent bortset fra de teknisk-organisatoriske vurderinger er forhold som social sikkerhed og juridiske, sundheds- og sikkerhedsmæssige aspekter særligt vigtige og bør undersøges nærmere med henblik på at finde nye løsninger.

7.4. Distancearbejdernes status er et emne, man i dag diskuterer i næsten alle medlemsstaterne, men der er også behov for at behandle spørgsmålet på EU-plan.

På nuværende tidspunkt har ingen af medlemsstaterne en specifik, sammenhængende lovgivning på dette felt.

Kommissionen har meget passende afsat punkt III.3 til behandling af dette emne med det formål at opstille passende rammer for distancearbejde.

7.5. ØSU hilser det velkomment, at Kommissionen vil indlede høringer med arbejdsmarkedets parter om muligheden for en fællesskabsaktion til social og retlig beskyttelse af distancearbejdere.

ØSU vil naturligvis deltage i denne debat, hvis form og forløb efterfølgende skal fastlægges af den kompetente institution.

Som foreslået af ekspertgruppen på højt niveau kunne konventionen og rekommendationen vedrørende beskyttelse af arbejdstagere med hjemmearbejde fra den Internationale Arbejdskonference i 1995 og Kommissionens forslag til direktiv om atypisk arbejde () eventuelt anvendes som EU-retningslinjer.

7.6. ØSU forslår, at Kommissionen tilskynder arbejdsmarkedets parter i medlemsstaterne til at indføje særlige regler vedrørende distancearbejde i de nye nationale overenskomster.

Kommissionen kunne endvidere registrere og udsende rundskrivelser om god praksis inden for kollektive overenskomstforhandlinger og praktiske erfaringer, som kunne foreslås arbejdsmarkedets parter som led i arbejdsmarkedsdialogen.

7.7. Endelig foreslår ØSU, at der satses bredt på »telecottage«-initiativer eller oprettelse af lokale multimedieservicecentre, der også kunne tjene som samlingspunkt for uddannelses- og informationsaktiviteter.

Ud over at hjælpe dem, der er i overhængende fare for at blive udstødt, som fx de langtidsledige, der ikke har midler at investere i hardware, til at blive beskæftiget som distancearbejdere, ville »telecottages« også være en social gevinst, da distancearbejdets iboende risiko for isolering dermed ikke længere vil være aktuel.

8. Konklusioner og forslag

8.1. ØSU støtter Kommissionens strategi om at lette adgangen til informationssamfundet.

Denne strategi skal baseres på principperne om lige muligheder samt alles deltagelse og inddragelse.

8.2. Rent konkret skal strategien gennemføres ved, at der i politikken og de sociale foranstaltninger tages højde for informationssamfundsaspekterne for at fremme beskæftigelse og social integration.

ØSU opfordrer navnlig til, at der i de planlagte og fremtidige foranstaltninger, som Kommissionen erklærer, »gives lejlighed til at fremme lige muligheder« () ved, at kvinder deltager aktivt i informations- og kommunikationsaktiviteter.

8.3. Hvad angår universalservice opfordrer ØSU Kommissionen til at undersøge, hvorledes universalservicebegrebet ud over de grundlæggende tjenesteydelser kan omfatte mere avancerede tjenester (som fx Internetadgang), samtidig med at man fremmer disponibilitet og rimelige priser.

8.4. ØSU henleder opmærksomheden på, at EHN foreslår, at universaltjenesten - for at undgå udelukkelse og for at bevare den regionale samhørighed - skal indebære, at lokale institutioner på det uddannelsesmæssige, kulturelle, medicinske, sociale og økonomiske område får særligt gunstige adgangsbetingelser til informationssamfundet.

8.5. ØSU understreger, at IKT bør indgå på alle niveauer i uddannelsessystemet.

Der bør især lægges vægt på uddannelse og efteruddannelse af lærere, således at de får mulighed for at anvende de nye informations- og kommunikationsteknologier i undervisningen.

8.6. ØSU støtter Kommissionens plan om som led i strategien for livslang uddannelse at iværksætte bevidstgørelseskampagner over for de grupper af voksne, der i dag er i mindst berøring med informationssamfundet, eller som har størst risiko for at blive holdt udenfor, som fx arbejdsløse, kvinder og ældre.

8.7. ØSU mener, at de offentlige forvaltninger sammen med skolerne kan blive drivkraften bag informationssamfundet. Hvis den offentlige sektor i større omfang gør brug af IKT, vil det have en positiv indflydelse på kvaliteten af serviceydelserne, idet borgerne dermed får nye muligheder og tjenesteydelser også på beskæftigelsesområdet.

8.8. Et informationssamfund, som virkelig er for alle, skal også give handicappede en bedre livskvalitet og nye beskæftigelsesmuligheder.

ØSU støtter Kommissionens plan om at prioritere handicappedes problemer med adgang til informationssamfundet ved en ny definering af begrebet universalservice.

8.9. ØSU glæder sig over, at Kommissionen har taget initiativ til at høre arbejdsmarkedets parter om muligheden for en fællesskabsaktion til retlig og social beskyttelse af distancearbejdere med særlig vægt på indkredsning af sundheds- og sikkerhedsproblemerne.

8.10. Ovennævnte tiltag har til formål at løse IKT-problemerne og skabe størst muligt kendskab til informationssamfundets muligheder.

Tilbage står et grundlæggende problem, som dette og alle foregående kommissionsdokumenter kun berører indirekte, men som efter ØSU's mening skal tackles med konkrete foranstaltninger, nemlig en ændring af informationssamfundets image.

8.11. Informationssamfundet er af mange blevet opfattet som årsag til jobnedskæringer, siden det første gang gjorde sin entré i service- og produktionsvirksomhederne.

Det er korrekt, at millioner af arbejdspladser i de seneste år er forsvundet pga. automatisering og indførelse af IKT, men der er skabt andre netop takket være hardware- og softwareproduktionen og de nye muligheder, der ligger i IKT på de forskellige produktions- og serviceområder.

8.12. En positiv opfattelse af informationssamfundet har dog svært ved at slå igennem.

Kommissionens seneste dokumenter () har imidlertid bidraget til, at debatten også har drejet sig om de positive aspekter af informationssamfundet, herunder beskæftigelsen.

Dette gælder især denne meddelelse om den sociale og arbejdsmarkedsmæssige dimension, som bør realiseres i videst muligt omfang.

8.13. ØSU støtter derfor Kommissionen bestræbelser på at inddrage den sociale dimension i udformningen af de politikker, der skal gennemføre informationssamfundet, og ønsker at bidrage positivt til dette arbejde.

Målgruppen for denne oplysningskampagne skal især være de unge, de langtidsledige og kvinderne, som i mange regioner er dem, der er hårdest ramt af arbejdsløsheden.

8.14. Efter ØSU's mening kan denne fokusering på den sociale dimension og iværksættelsen af konkrete foranstaltninger for at udnytte mulighederne for beskæftigelse og social integration bidrage til en mere positiv holdning til informationssamfundet.

Bruxelles, den 26. februar 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() Kommissionens meddelelse om »Informationssamfundets sociale og arbejdsmarkedsmæssige dimension«, KOM(97) 390, pkt. 26.

() Kommissionens meddelelse om »Informationssamfundets sociale og arbejdsmarkedsmæssige dimension«, KOM(97) 390, pkt. 32.

() EFT C 296 af 29.9.1997, s. 13.

() Afsluttende rapport fra gruppen af eksperter på højt niveau (EHN) »Opbygning af det Europæiske informationssamfund for alle«, april 1997, anbefaling 10a.

() ØSU's udtalelse: EFT C 355 af 21.11.1997 af 1. og 2. oktober 1997 om »Samhørighed og Informationssamfundet«.

() Se bilag i den ovennævnte meddelelse om »Samhørighed og Informationssamfundet«.

() På nuværende tidspunkt findes der kun en undersøgelse fortaget af Nexus m.fl. i slutningen af 1995, og oplysningerne deri er derfor stort set alle forældede, da udviklingen i informationssamfundet løber hurtigere end på andre teknologiske områder, og man risikerer derfor at basere diskussionen på et grundlag, der ikke svarer til virkeligheden, der hele tiden ændrer sig.

() ØSU's udtalelse om grønbog om liv og arbejde i informationssamfundet, EFT C 206 af 7.7.1997.

() Ovennævnte rapport fra EHN om »Opbygning af det europæiske informationssamfund for alle«. I rapporten citeres desuden Delors-rapporten »Learning: The Treasure Within, rapport til UNESCO fra Den Internationale Kommission for Uddannelse i det 21. århundrede, UNESCO, 1996«.

() KOM(90) 228 endelig udg. - SYN 280 og SYN 281.

() KOM(97) 390 endelig udg., pkt. 18.

() Fra hvidbogen om »Vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse« til dokumenterne om samhørighed i informationssamfundet, den menneskelige dimension osv.

BILAG til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne, men opnåede mere end en fjerdedel af de afgivne stemmer.

Punkt 7.5

Sidste punktum - der nævner konventionen og rekommandationen vedrørende beskyttelse af arbejdstagere med hjemmearbejde fra Den Internationale Arbejdskonference i 1995 som en eventuel model for europæiske retningslinjer udelades.

Begrundelse

»Hjemmearbejde« sigter kun til stedet, hvor arbejdet udføres. Distancearbejde er et langt bredere begreb.

Arbejdsgiverne vendte sig en bloc mod en konvention om hjemmearbejde og deltog ikke i drøftelserne. Der er kun få regeringer, der har ratificeret konventionen. Derfor bør henvisningen til den udelades.

Afstemningsresultat

For: 34, imod: 71, hverken for eller imod: 3.