DA    DA DA 
 
EN    EN  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 14.7.2004 
KOM(2004) 486 endelig 
2004/0155 (COD) 
2004/0159 (COD)  Tekniske bilag 
  
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIVER 
Omarbejdning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF af 20. marts 2000 
om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut 
 og af Rådets direktiv 93/6/EØF af 15. mart s 1993 om kravene til in vesteringsselskabers 
og kreditinstitutters kapitalgrundlag 
(forelagt af Kommissionen) 
  
{SEK(2004) 921} 
 
EN 2   EN BEGRUNDELSE  
- 
 
DA 3   DA Forslag til 
RÅDETS DIREKTIV 
af […] 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - 
under henvisning til traktaten om oprettelse af  Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel […], 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1, 
under henvisning til udtalelse  fra Europa-Parlamentet2, 
under henvisning til udtalelse fra Det Eu ropæiske Økonomiske og Sociale Udvalg3, 
under henvisning til udtal else fra Regionsudvalget4, og 
ud fra følgende betragtninger: (1) […]. 
(2) […] -  
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
[…] 
Artikel […] 
Medlemsstaterne sætter de nødvend ige love og administrative bestemmelser i kraft for at 
efterkomme dette direktiv inden den […]. De underretter straks Kommissionen herom. 
Disse love og bestemmelser skal  ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv 
eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for 
henvisningen fastsættes af medlemsstaterne. 
                                                
 
1 EUT C […] af  […], s. […]. 
2 EUT C […] af  […], s. […]. 
3 EUT C […] af  […], s. […]. 
4 EUT C […] af  […], s. […]. 
 
DA 4   DA Artikel […] 
Dette direktiv træder i kraft på […]dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions 
Tidende . 
Artikel […] 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den […] 
 På Rådets vegne 
 Formand  […] 
 
DA 5   DA BILAG  
 
Ø nyt 
Bilag V – Tekniske kriterier for til rettelæggelse og behandling af risici  
1. LEDELSE  
1. Det ledelsesorgan, der er omhandlet i ar tikel 11, iværksætter arrangementer med 
henblik på adskillelse af funktioner i fo rbindelse med håndtering og forebyggelse af 
interessekonflikter. 
2. BEHANDLING AF RISICI  
2. Ledelsesorganet i artikel 11 godkender og genne mgår regelmæssigt de strategier og 
politikker, der iværksættes for at imødegå , håndtere, overvåge og reducere de risici, 
som kreditinstituttet er eller kan blive eks poneret for, heriblandt risici, som skyldes 
de makroøkonomiske forhold, det er underl agt, i relation til konjunkturforløbet. 
3. KREDIT - OG MODPARTSRISICI  
3. Långivningen baseres på sunde og veldefiner ede kriterier. Der skal fastlægges en 
klar procedure for godkendelse, ændri ng, fornyelse og refinansiering af lån. 
4. Der skal iværksættes effektive systemer til løbende forvaltning og overvågning af de 
forskellige porteføljer og engagementer, de r indebærer en kreditrisiko, bl.a. med 
henblik på at identificere og håndt ere problemlån og foretage passende 
værdireguleringer og hensættelser. 
5. Låneporteføljerne skal diversificeres tilstræ kkeligt set i forhold til kreditinstituttets 
målmarkeder og overordnede lånestrategi. 
4. RESTRISICI  
6. Der skal udarbejdes skriftlige politikker og procedurer for at afdække og begrænse 
risikoen for, at de anerkendte teknikker til reduktion af kreditrisikoen, der anvendes 
af kreditinstituttet, viser sig at være mindre effektive end forventet. 
5. KONCENTRATIONSRISICI  
7. Der skal udarbejdes skriftlige politikker og procedurer for at afdække og begrænse 
koncentrationsrisici i forbindelse med engagementer med modparter, grupper af 
indbyrdes forbundne modparter og modpart er, der opererer i samme økonomiske 
sektor eller geografiske område eller udbyde r samme ydelse eller vare, anvendelse af 
kreditrisikoreduktionsteknikker og navnlig st ore indirekte kredite ngagementer (f.eks. 
med en enkelt sikkerhedsstiller). 
 
DA 6   DA 6. RISICI I FORBINDELSE MED SECURITISATION  
8. Risici hidrørende fra securitisationstransaktioner, som initieres eller finansieres af 
kreditinstitutter, skal vurderes og reduceres ved hjælp af passende politikker og 
procedurer for navnlig at sikre, at tran saktionens økonomiske indhold afspejles fuldt 
ud i risikovurderingen og de le delsesmæssige beslutninger. 
9. Kreditinstitutter, som initierer revolveren de securitisationstransaktioner, der er 
underlagt en førtidsindfrielsesbestemmelse, skal udarbejde likviditetsplaner for at 
tage højde for virkningerne af såvel indf rielse ved udløb som førtidig indfrielse. 
7. RENTERISICI , DER HIDRØRER FRA IKKE -HANDELSMÆSSIGE AKTIVITETER  
10. Der skal indføres systemer til vurdering og håndtering af risikoen for potentielle 
ændringer af rentesatserne, som kan påvi rke kreditinstituttets ikke-handelsmæssige 
aktiviteter. 
8. OPERATIONELLE RISICI  
11. Der skal implementeres politikker og pro cedurer for vurdering og håndtering af 
eksponeringen i forhold til operationelle risi ci, bl.a. i forbindelse med sjældne og 
meget alvorlige hændelser. Kreditinstitutterne skal, uden at dette berører definitionen 
i artikel 4, nr. 22, præcisere, hvad der fors tås ved operationel risiko med henblik på 
disse politikker og procedurer. 
12. Kreditinstitutterne skal udarbejde beredskabs - og kontinuitetsplaner, som sikrer, at de 
kan videreføre driften og begrænse deres tab i tilfælde af alvorlige driftsforstyrrelser. 
9. LIKVIDITETSRISICI  
13. Kreditinstitutterne skal udarbejde politikke r og procedurer for måling og styring af 
deres aktuelle og fremtidige nettofinansie ring og nettofinansieringsbehov. Der skal 
opstilles alternative scenarier, og de  antagelser, som beslutninger om 
nettofinansieringen baseres på, skal  regelmæssigt tages op til revision. 
14. Der skal udarbejdes beredskabsplaner til håndtering af likviditetskriser. 
 
DA 7   DA BILAG VI  
 
Standardmetoden  
 
Del 1 - Risikovægte  
1. ENGAGEMENTER  MED  CENTRALREGERINGER  ELLER  
CENTRALBANKER 
1.1. Behandling 
1. Engagementer med centralregeringer og centralbanker tillægges, uden at dette 
berører bestemmelserne i punkt 2-8, en risikovægt på 100 %. 
2. Engagementer med centralregeringer og centr albanker, for hvilke der foreligger en 
kreditvurdering udarbejdet af et anerkendt ek sternt kreditvurderingsinstitut ("ECAI"), 
risikovægtes i henhold til tabel 1, der bygger på de kompetente myndigheders 
bestemmelse af, hvilket af de seks trin  på kreditkvalitetsskalaen de anerkendte 
ECAI’ers kreditvurderinger skal henføres til. 
Tabel 1 
Kreditkvalitetstrin 1 2 3 4 5 6 
Risikovægt: 0 % 20 % 50 % 100 % 100 % 150 % 
3. Engagementer med Den Europæiske Centralbank vægtes med 0 %. 
1.2. Engagementer i låntagerens nationale valuta 
4. Engagementer med centralregeringen og centralbanken, som lyder på og er 
finansieret i den nationale valuta, kan efter de kompetente myndigheders skøn 
tillægges en lavere risikovæ gtning end anført i punkt 2. 
5. Når de kompetente myndigheder i en medlemsstat udøver skønsmuligheden i 
punkt 4, kan de kompetente myndigheder i en  anden medlemsstat også tillade deres 
egne kreditinstitutter at anvende samme risikovægt for engagementer med denne 
centralregering eller centralbank, såfrem t disse engagementer lyder på og er 
finansieret i den pågældende valuta. 
6. Fastsætter de kompetente myndigheder i et tredjeland, hvis tilsyns- og lovregler er 
mindst lige så strenge som dem, der anve ndes i Fællesskabet, en lavere risikovægt 
end den, der er anført i punkt 1 og 2, for e ngagementer med deres centralregering og 
centralbank, når disse engageme nter lyder på og er finans ieret i national valuta, kan 
medlemsstaterne tillade deres egne kreditins titutter at tillægge sådanne engagementer 
samme risikovægt. 
1.3. Anvendelse af kreditvurdering er fra eksportkreditagenturer 
7. En kreditvurdering, der er fo retaget af et eksportkredi tagentur, anerkendes kun, hvis 
en af nedenstående be tingelser er opfyldt: 
 
DA 8   DA a) kreditvurderingen er en konsensusbas eret risikoberegning foretaget af et 
eksportkreditagentur, der ha r tilsluttet sig OECD’s vejledende retningslinjer for 
offentligt støttede eksportkreditter ("Arrangement on Guidelines for Officially 
Supported Export Credits") 
b) eksportkreditagenturet offentliggør sine kreditvurderinger, agenturet anvender 
den metodologi, der er vedtaget af OE CD, og kreditvurderingen knyttes til en 
af de syv minimumseksportkreditpræmi er (MEIP), der er fastsat i OECD’s 
metodologi. 
8. Engagementer, hvor en kreditvur dering foretaget af et ekspor tkreditagentur er blevet 
anerkendt med henblik på risikovægtning, tillæ gges en risikovægt i henhold til tabel 
2. 
Tabel 2 
MEIP 1 2 3 4 5 6 7 
Risiko-
vægt: 0 % 20 % 50 % 100 % 100 % 100 % 150 % 
 
2. ENGAGEMENTER  MED  REGIONALE  REGERINGER  ELLER  LOKALE  
MYNDIGHEDER 
9. Engagementer med regionale regeringer og lokale myndigheder risikovægtes, uden 
at dette berører bestemmelserne i punkt 10-12, som engagementer med institutioner. 
De kompetente myndigheder udøver denne skønsmulighed uafhængigt af deres 
udøvelse af den skønsmulighed, der er anført i artikel 80. Reglerne i punkt 30, 31 og 
36 om særbehandling af kortfristede e ngagementer finder ikke anvendelse. 
10. Engagementer med regionale regeringer og lokale myndigheder kan efter de 
kompetente myndigheders skøn behandles som engagementer med centralregeringen 
i det pågældende land, hvis der ikke er nogen forskel i risiko mellem disse 
engagementer, fordi de førstnævnte instanser har beføjelser til at  inddrive midler, og 
hvis der findes særlige institutionelle bestemmelser, som reducerer risikoen for, at de 
misligholder deres forpligtelser. 
11. Når de kompetente myndigheder i en me dlemsstat udøver skønsmuligheden i punkt 
10, kan de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat også tillade deres egne 
kreditinstitutter at anvende samme risikovæ gt for engagementer med disse regionale 
regeringer og lokale myndigheder. 
12. Behandler de kompetente myndigheder i et tredjeland, hvis tilsyns- og lovregler er 
mindst lige så strenge som dem, der anve ndes i Fællesskabet, engagementer med 
regionale regeringer og lokale m yndigheder som engagementer med deres 
centralregering, kan medlemsstaterne tillade deres egne kreditinstitutter at tillægge 
engagementer med sådanne regionale re geringer og lokale myndigheder samme 
risikovægt. 
 
DA 9   DA 3. ENGAGEMENTER  MED  ADMINISTRATIVE  ORGANER  OG  IKKE-
PROFITSØGENDE  FORETAGENDER 
3.1. Behandling 
13. Engagementer med administrative organe r og ikke-profitsøgende foretagender 
tillægges, uden at dette berører bestem melserne i punkt 14-18, en risikovægt på 
100 %. 
3.2. Offentlige virksomheder 
14. Engagementer med offentlige virksomhed er tillægges, uden at dette berører 
bestemmelserne i punkt 15-17, en risikovægt på 100 %. 
15. Engagementer med offentlige virksomheder  kan efter de kompetente myndigheders 
skøn behandles som engagementer med in stitutioner. De kompetente myndigheder 
udøver denne skønsmulighed uafhængigt af deres udøvelse af den skønsmulighed, 
der er anført i artikel 80. Reglerne i punkt 30, 31 og 36 om særbehandling af 
kortfristede engagementer finder ikke anvendelse. 
16. Når de kompetente myndigheder i en medlemsstat udnytter muligheden for at 
behandle engagementer med offentlige virksomheder som engagementer med 
institutioner, kan de kompetente myndighede r i en anden medlemsstat tillade deres 
egne kreditinstitutter at anvende samme risikovægt for engagementer med sådanne 
offentlige virksomheder. 
17. Behandler de kompetente myndigheder i et tredjeland, hvis tilsyns- og lovregler er 
mindst lige så strenge som dem, der anve ndes i Fællesskabet, engagementer med 
offentlige virksomheder som engagementer med institutioner, kan medlemsstaterne 
tillade deres egne kreditinstitutter at ti llægge engagementer med sådanne offentlige 
virksomheder samme risikovægt. 
3.3. Kirker og trossamfund 
18. Engagementer med kirker og trossamfund, der har status som offentligretlige 
juridiske personer, behandles, i det omfa ng de i henhold til loven har hjemmel til at 
opkræve skatter, som engagementer med offentlige virksomheder. 
4. ENGAGEMENTER  MED  MULTILATERALE  UDVIKLINGSBANKER 
4.1. Anvendelsesområde 
19. Med henblik på artikel 78-83 betragtes De t Interamerikanske Investeringsselskab 
som en multilateral udviklingsbank. 
4.2. Behandling 
20. Engagementer med multilaterale udviklingsbanker behandles, uden at dette berører 
bestemmelserne i punkt 21 og 22, som engage menter med kreditinstitutter i henhold 
til punkt 28-31. Reglerne i punkt 30, 31 og 36 om særbehandling af kortfristede 
engagementer finder ikke anvendelse. 
 
DA 10   DA 21. Engagementer med følgende multilaterale udviklingsbanker tillægges en risikovægt 
på 0 %: 
a) Den Internationale Bank fo r Genopbygning og Økonomisk Udvikling 
b) Den Internationale Finansieringsinstitution 
c) Den Interamerikanske Udviklingsbank 
d) Den Asiatiske Udviklingsbank 
e) Den Afrikanske Udviklingsbank 
f) Europarådets Udviklingsbank 
g) Den Nordiske Investeringsbank 
h) Den Caraibiske Udviklingsbank 
i) Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling 
j) Den Europæiske Investeringsbank 
k) Den Europæiske Investeringsfond 
l) Organisationen for Multilate rale Investeringsgarantier. 
22. For den tegnede, men ikke indbetalt e kapitalandel i Den Europæiske 
Investeringsfond anvendes en  risikovægtning på 20 %. 
5. ENGAGEMENTER  MED  INTERNATIONALE  ORGANISATIONER 
23. Engagementer med følgende internationale  organisationer tillægge s en risikovægt på 
0 %: 
a) Det Europæiske Fællesskab 
b) Den Internationale Valutafond 
c) Den Internationale Betalingsbank. 
6. ENGAGEMENTER  MED  INSTITUTIONER 
6.1. Behandling 
24. Risikovægtene for engagementer med institu tioner fastsættes ved anvendelse af en af 
de to metoder, der er be skrevet i punkt 26-27 og 28-31. 
6.2. Laveste risikovægt for engagement er med ikke-ratede institutioner 
25. Engagementer med en ikke-rated institution må ikke tillægges en lavere risikovægt 
end den, der anvendes for engagementer  med den pågældende centralregering. 
 
DA 11   DA 6.3. Metoden baseret på risikovægten for centralregeringen 
26. Engagementer med institutioner risikovægtes  i forhold til det kreditkvalitetstrin, som 
engagementer med centralregeringen i det land, hvor institutionen er etableret, 
henføres til i henhold til tabel 3. 
Tabel 3 
Kreditkvalitetstrin, 
som central-
regeringen henføres 
til 1 2 3 4 5 6 
Engagementets 
risikovægt 20 % 50 % 100 % 100 % 100 % 150 % 
27. Risikovægten for engagementer med instit utioner, der er etableret i lande, hvor 
centralregeringen ikke er rate d, må ikke overstige 100 %. 
6.4. Kreditvurderingsmetoden 
28. Engagementer med en oprindelig reel løbetid på over tre måneder med institutioner, 
for hvilke der foreligger en kreditvurde ring udarbejdet af et anerkendt ECAI, 
risikovægtes i henhold til tabel 4, der bygger på de kompetente myndigheders 
bestemmelse af, hvilket af de seks trin  på kreditkvalitetsskalaen de anerkendte 
ECAI’ers kreditvurderinger skal henføres til. 
Tabel 4 
Kreditkvalitetstrin 1 2 3 4 5 6 
Risikovægt: 20 % 50 % 50 % 100 % 100 % 150 % 
29. Engagementer med ikke-ratede instituti oner tillægges en risikovægt på 50 %. 
30. Engagementer med en oprindelig reel løbeti d på tre måneder eller derunder med en 
institution, for hvilken der foreligger en kr editvurdering udarbejdet af et anerkendt 
ECAI, risikovægtes i henhold til tabel 5, der bygger på de kompetente myndigheders 
bestemmelse af, hvilket af de seks trin  på kreditkvalitetsskalaen de anerkendte 
ECAI’ers kreditvurderinger skal henføres til. 
Tabel 5 
Kreditkvalitetstrin 1 2 3 4 5 6 
Risikovægt: 20 % 20 % 20 % 50 % 50 % 150 % 
31. Engagementer med en oprindelig reel lø betid på tre måneder eller derunder med 
ikke-ratede institutioner tillæ gges en risikovægt på 20 %. 
 
DA 12   DA 6.5. Samspillet med kortsigtede kreditvurderinger 
32. Hvis metoden i punkt 28-31 anvendes på en gagementer med institutioner, resulterer 
det i følgende samspil med specifikke kortsigtede kreditvurderinger. 
33. Foreligger der ikke en kortsigtet vurdering af engagementet, anvendes de almindelige 
regler om særbehandling af kortfristede engagementer, der er anført i punkt 30, for 
alle engagementer med en oprindelig løbeti d på højst tre måneder med institutioner. 
34. Foreligger der en kortsigtet vurdering, hvoref ter der anvendes en mere fordelagtig 
risikovægt eller samme risikovægt som ved a nvendelsen af de almindelige regler om 
særbehandling af kortfristede engagement er, der er anført i punkt 30, anvendes den 
kortsigtede vurdering kun for det specif ikke engagement. Andre kortfristede 
engagementer følger de almindelige re gler om særbehandling af kortfristede 
engagementer, der er anført i punkt 30. 
35. Hvis der foreligger en kortsigtet vurderi ng, hvorefter der anve ndes en mindre 
fordelagtig risikovægt end ved anvendelsen af de almindelige regler om 
særbehandling af kortfristede engagement er, der er anført i punkt 30, anvendes de 
almindelige regler om særbehandling af kortf ristede engagementer ikke, og alle ikke-
ratede kortfristede fordringer tillægges den risikovægt, der fremgår af den specifikke 
kortsigtede vurdering. 
6.6. Kortfristede engagementer i låntagerens nationale valuta 
36. Har de kompetente myndigheder valgt at be nytte den metode, der er beskrevet i 
punkt 4-6, for engagementer med centralrege ringer og centralbanker, kan de efter 
eget skøn og både i forbindelse med me toden i punkt 26-27 og metoden i punkt 28-
31 tillægge engagementer med institutioner, når disse engagementer har en 
oprindelig reel løbetid på tre måneder elle r derunder og lyder på og er finansieret i 
national valuta, en risikovægt i kategor ien lige under den særligt fordelagtige 
risikovægt, der er beskreve t i punkt 4-6, for engagementer med den pågældende 
centralregering. 
37. Engagementer, som har en oprindelig reel løbetid på tre månede r eller derunder og 
lyder på og er finansieret i låntagerens nationale valuta , tillægges en risikovægt på 
mindst 20 %. 
6.7. Investeringer i lovregul erede kapitalinstrumenter 
38. Investeringer i aktier eller lovregulerede kapitalinstrumenter udstedt af institutioner 
tillægges en risikovægt på 100 %, medm indre de fratrækkes egenkapitalen. 
7. ENGAGEMENTER  MED  VIRKSOMHEDER 
7.1. Behandling 
39. Engagementer, for hvilke der foreligger en kr editvurdering udarbejd et af et anerkendt 
ECAI, risikovægtes i henhold til tabel 5, der bygger på de kompetente myndigheders 
bestemmelse af, hvilket af de seks trin  på kreditkvalitetsskalaen de anerkendte 
ECAI’ers kreditvurderinger skal henføres til. 
 
DA 13   DA Tabel 5 
Kreditkvalitetstrin 1 2 3 4 5 6 
Risikovægt: 20 % 50 % 100 % 100 % 150 % 150 % 
 
40. Engagementer, for hvilke der ikke foreli gger en sådan kreditvurdering, tillægges en 
risikovægt på 100 % eller den samme ri sikovægt som for den pågældende 
centralregering, idet den høj este vægt lægges til grund. 
8. DETAILENGAGEMENTER 
41. Engagementer, der opfylder kriterierne i ar tikel 79, stk. 2, kan efter de kompetente 
myndigheders skøn tillægges en risikovægt på 75 %. 
9. ENGAGEMENTER  MED  SIKKERHED  I FAST  EJENDOM 
42. Engagementer, for hvilke der er stillet fuld sikkerhed i form af pant i fast ejendom, 
tillægges, uden at dette berører bestem melserne i punkt 43-57, en risikovægt på 
100 %. 
9.1. Engagementer med sikkerhed i form af pant i fast ejendom til beboelse 
43. Engagementer, som til de kompetente myndigheders tilfredshed er helt og fuldt 
sikrede ved pant i fast ejendom til beboelse, der er eller vil blive beboet eller udlejet 
af ejeren, tillægges en  risikovægt på 35 %. 
44. Engagementer, som til de kompetente myndigheders tilfredshed er helt og fuldt 
sikrede ved andele i finske boligselskaber, der drives i henhold til den finske lov om 
boligselskaber af 1991 eller senere tilsvar ende lovgivning, og som vedrører boliger, 
der er eller vil blive beboet  eller udlejet af ejeren, til lægges en risikovægt på 35 %. 
45. De kompetente myndigheder skal, når de udøver deres skønsmulighed, sikre sig 
følgende: 
a) at den faste ejendoms værdi ikke i væsentlig grad afhænger af skyldners 
kreditkvalitet. Dette krav  berører ikke tilfælde , hvor rent makroøkonomiske 
faktorer påvirker såvel ejendommens værdi som låntagerens betalingsevne 
b) at risikoen for låntagerens vedkommende ikke i væsentlig grad afhænger af den 
underliggende ejendoms eller det underligge nde projekts værdi, men snarere af 
låntagerens grundlæggende evne til at indfri  gælden på anden vis. Indfrielsen af 
den pågældende facilitet afhænger således ikke i væ sentlig grad af, hvilke 
pengestrømme den underliggende ejendom, der er stillet som sikkerhed, måtte 
generere 
c) at minimumskravene i bilag VIII, de l 2, punkt 8, og værdiansættelsesreglerne i 
bilag VIII, del 3, punkt 63-66, er overholdt 
d) at den faste ejendoms værdi langt overstiger engagementernes værdi. 
 
DA 14   DA 46. De kompetente myndigheder kan fravig e betingelsen i punkt 45, litra b), for 
engagementer, der er helt og fuldt sikrede ved pant i fast  ejendom til beboelse i det 
pågældende land, hvis de kan påvise, at der eksisterer et veludvi klet og veletableret 
marked for ejerboliger i landet med tabsproc enter, der er tilstrækkelig lave til at 
berettige en sådan behandling. 
47. Når de kompetente myndigheder i en me dlemsstat udøver skønsmuligheden i punkt 
46, kan de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat tillade deres egne 
kreditinstitutter at anvende en risikovægt  på 35 % for sådanne engagementer, der er 
helt og fuldt sikrede ved pant i fast ejendom til beboelse. 
9.2. Engagementer med sikkerhed i form  af pant i erhvervsejendomme 
48. Engagementer, som efter de kompetente myndigheders skøn og til deres tilfredshed 
er helt og fuldt sikrede ved pant i konto r- eller andre forretningsejendomme i det 
pågældende land, kan tillægge s en risikovægt på 50 %. 
49. Engagementer, som efter de kompetente myndigheders skøn og til deres tilfredshed 
er helt og fuldt sikrede ved andele i finske  boligselskaber, der drives i henhold til den 
finske lov om boligselskaber af 1991 e ller senere tilsvarende lovgivning, og som 
vedrører kontor- eller andre forretnings ejendomme, kan tillægges en risikovægt på 
50 %. 
50. Med forbehold af de kompetente myndighede rs skøn kan engagementer, der vedrører 
ejendomsleasingtransaktioner i forb indelse med kontor- eller andre 
forretningsejendomme i det pågæld ende land, og som er underkastet 
lovbestemmelser, hvorefter udlejeren beholde r den fulde ejendomsret til de udlejede 
aktiver, så længe lejeren ikke har benytte t sin købsoption, tillægges en risikovægt på 
50 %. 
51. Anvendelsen af punkt 48-50 forudsætter, at følgende betingelser er opfyldt: 
a) at den faste ejendoms værdi ikke i væsentlig grad afhænger af låntagers 
kreditkvalitet. Dette krav  berører ikke tilfælde , hvor rent makroøkonomiske 
faktorer påvirker såvel ejendommens værdi som låntagerens betalingsevne 
b) at risikoen for låntagerens vedkommende ikke i væsentlig grad afhænger af den 
underliggende ejendoms eller det underligge nde projekts værdi, men snarere af 
låntagerens grundlæggende evne til at indfri  gælden på anden vis. Indfrielsen af 
den pågældende kreditfacilitet må såle des ikke i væsentlig grad afhænge af, 
hvilke pengestrømme den underliggende eje ndom, der er stille t som sikkerhed, 
måtte generere 
c) at minimumskravene i bilag VIII, de l 2, punkt 8, og værdiansættelsesreglerne i 
bilag VIII, del 3, punkt 63-66, er overholdt. 
52. 50 %-vægtningen gælder for den del af lånet, der ikke overstiger en grænse, der er 
beregnet ud fra en af følgende betingelser: 
a) 50 % af den pågældende ejendoms markedsværdi 
 
DA 15   DA b) 50 % af ejendommens markedsværdi el ler 60 % af belåningsværdien, idet den 
laveste af disse værdier lægges til grund, i de medl emsstater, som ved love 
eller administrative bestemmelser har fa stsat strenge kriterier for vurderingen 
af belåningsværdien. 
53. For den del af lånet, der overstiger græn serne i punkt 52, anvendes en risikovægt på 
100 %. 
54. Når de kompetente myndigheder i en me dlemsstat udøver skønsmuligheden i punkt 
48-50, kan de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat tillade deres egne 
kreditinstitutter at anvende en risikovægt  på 50 % for sådanne engagementer, der er 
helt og fuldt sikrede ved pant i erhvervsejendomme. 
55. De kompetente myndigheder kan fravig e betingelsen i punkt 51, litra b), for 
engagementer, der er helt og fuldt sikrede ved pant i erhvervsejendomme i det 
pågældende land, hvis de kan påvise, at der eksisterer et veludvi klet og veletableret 
marked for erhvervsejendomme i landet med tabsprocenter, der ikke overstiger 
følgende grænser: 
a) 50 % af markedsværdien (eller even tuelt 60 % af belåningsværdien, såfremt 
denne værdi er lavest) må ikke overstige 0,3 % af de lån, der i et givet år er 
uindfriede 
b) det samlede tab på lån med sikkerhed i erhvervsejendomme må ikke overstige 
0,5 % af de lån, der i et givet år er uindfriede. 
56. Hvis en af de grænser, der er anført i punkt 55, overskrides i et givet år, bortfalder 
retten til at anvende denne risikovægtni ng, og den må ikke anvendes igen, før den 
anden betingelse, der er anført i pun kt 51, litra b), igen er opfyldt. 
57. Når de kompetente myndigheder i en me dlemsstat udøver skønsmuligheden i punkt 
55, kan de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat tillade deres egne 
kreditinstitutter at anvende en risikovægt  på 50 % for sådanne engagementer, der er 
helt og fuldt sikrede ved pant i erhvervsejendomme. 
10. POSTER  I RESTANCE 
58. Uden at dette berører bestemmelserne i punkt 59-62, tillægges den usikrede del af 
poster, der har været i restance i over 90 dage, en risikovægt på: 
a) 150 %, hvis værdireguleringerne andrag er mindre end 20 % af den usikrede del 
af engagementets væ rdi efter regulering 
b) 100 %, hvis værdireguleringerne andrag er mindst 20 % af den usikrede del af 
engagementets værdi efter regulering 
c) 50 % efter de kompetente myndighe ders skøn, hvis værdireguleringerne 
andrager mindst 50 % af den usikrede  del af engageme ntets værdi efter 
regulering. 
59. Med henblik på at definere den sikrede del af poster i restance anerkendes den 
samme sikkerhedsstillelse og gara nti som for kreditrisikoreduktion. 
 
DA 16   DA 60. Når der imidlertid ydes fuld sikkerhed fo r en post i restance ved hjælp af andre 
former for sikkerhedsstillelse end dem, de r anerkendes til reduktion af kreditrisikoen, 
kan der efter de kompetente myndigheders skøn benyttes en ri sikovægt på 100 %, 
som baseres på strenge operationelle kriterier, for at sikre, at den stillede sikkerhed 
har den fornødne kvalitet, såfremt værdireguleringerne når op på 15 % af 
engagementets værdi efter regulering. 
61. Engagementerne i punkt 43-47 tillægges en ri sikovægt på 100 % før værdiregulering, 
hvis de har været i restance i over 90 dage . Hvis værdireguleringerne udgør mindst 
20 % af engagementernes værdi efter reguler ing, kan risikovægten for den resterende 
del af engagementet nedsættes til 50 % efter de kompetente myndigheders skøn. 
62. Engagementerne i punkt 48-57 tillægges en risikovægt på 100 %, hvis de har været i 
restance i over 90 dage. 
11. POSTER  HENHØRENDE  UNDER  LOVMÆSSIGT  FASTSATTE  
HØJRISIKOKATEGORIER 
63. Engagementer, der er særligt risi kobetonede, såsom investeringer i 
risikokapitalvirksomheder og i private aktier, tillægges efter de kompetente 
myndigheders skøn en risikovægt på 150 %. 
64. De kompetente myndigheder kan tillade, at poster, som ikke er  i restance og efter 
bestemmelserne i de foregående afsnit vægtes med 150 %, og for hvilke der er 
foretaget værdireguleringer, tillægges en risikovægt på: 
a) 100 %, hvis værdireguleringerne a ndrager mindst 20 % af engagementets 
værdi efter regulering 
b) 50 %, hvis værdireguleringerne andrager mindst 50 % af engagementets værdi 
efter regulering. 
12. ENGAGEMENTER I FORM AF DÆKKEDE OBLIGATIONER 
65. Ved "dækkede obligationer" forstås de oblig ationer, der er defineret i artikel 22, 
stk. 4, i direktiv 85/611/EØF og sikret ve d et af følgende anerkendte aktiver: 
a) engagementer, som er indgået med el ler garanteret af centralregeringer, 
centralbanker, multilaterale udviklingsbanker eller internationale 
organisationer, der henføres til kreditkva litetstrin 1 som fastsat i dette bilag 
b) engagementer, som er indgået med elle r garanteret af offentlige virksomheder 
eller regionale regeringer og lokale  myndigheder, og so m risikovægtes som 
engagementer med institutioner eller centralregeringer og centralbanker i 
overensstemmelse med henholdsvis punkt 15, 9 eller 10 og henføres til 
kreditkvalitetstrin 1 som fastsat i dette bilag 
c) engagementer indgået med institutioner,  der henføres til kreditkvalitetstrin 1 
som fastsat i dette bilag. Den samlede eksponering af denne art må ikke 
overstige 10 % af den nominelle værdi af det udstedende kreditinstituts 
udestående dækkede obligationer. Enga gementer, som skyldes overførsel af 
 
DA 17   DA midler fra låntagere, der har optaget lån med sikkerhed i fast ejendom, til 
indehavere af dækkede obligationer, er ikke omfattet af grænsen på 10 % 
d) lån med sikkerhed i fast ejendom til beboelse eller i andele i finske 
boligselskaber, jf. punkt 44, hvor panterettighederne sammenlagt med 
eventuelle tidligere panterettighede r udgør højst 80 % af den pantsatte 
ejendoms værdi 
e) lån med sikkerhed i erhvervsejendomme eller i andele i finske boligselskaber, 
jf. punkt 49, hvor panterettighederne samm enlagt med eventuelle tidligere 
panterettigheder udgør højst 60 % af den pantsatte ejendoms værdi. De 
kompetente myndigheder kan an erkende lån med sikkerhed i 
erhvervsejendomme, hvor belåningsprocen ten på 60 forhøjes til højst 70, hvis 
værdien af de samlede aktiver, der st illes som sikkerhed for de dækkede 
obligationer, overstiger de t udestående nominelle bel øb af disse obligationer 
med mindst 10 %, og obligationsinde havernes fordringer opfylder de 
retssikkerhedskrav, der er anført i bila g IX. Obligationsindehavernes fordringer 
fyldestgøres forud for de øvrige panthaveres fordringer. 
66. Kreditinstitutterne skal i forbindelse med dækkede obligationer med sikkerhed i fast 
ejendom overholde minimumskraven e i bilag VIII, del 2, punkt 8, og 
værdiansættelsesreglerne i bilag VIII, del 3, punkt 63-66. 
67. Uanset bestemmelserne i punkt 65 og 66 kan dækkede obligationer, som falder ind 
under definitionen i artikel 22, stk. 4, i dire ktiv 85/611/EØF og er udstedt inden den 
31. december 2007, også omfattes af reglerne om særbehandling indtil 
forfaldstidspunktet. 
68. Risikovægten for dækkede obligationer fastsæ ttes på grundlag af den risikovægt, der 
gælder for privilegerede us ikrede engagementer med de t kreditinstitut, der har 
udstedt dem. Der gælder følgende  sammenhæng mellem risikovægtene: 
a) hvis engagementer med kreditinstitu ttet risikovægtes med 20 %, vægtes 
dækkede obligationer med 10 % 
b) hvis engagementer med kreditinstitu ttet risikovægtes med 50 %, vægtes 
dækkede obligationer med 20 % 
c) hvis engagementer med kreditinstitu ttet risikovægtes med 100 %, vægtes 
dækkede obligationer med 50 % 
d) hvis engagementer med kreditinstitu ttet risikovægtes med 150 %, vægtes 
dækkede obligationer med 100 %. 
13. POSTER,  DER  REPRÆSENTERER  SECURITISATIONSPOSITIONER 
69. Risikovægtede værdier af engagementer vedrørende securitisationspositioner 
fastsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 94-101. 
 
DA 18   DA 14. KORTSIGTEDE  ENGAGEMENTER  MED  KREDITINSTITUTTER  OG  
VIRKSOMHEDER 
70. Kortsigtede engagementer med kreditinstitutter eller virksomheder, for hvilke der 
foreligger en kreditvurdering udarbejdet af et anerkendt ECAI, risikovægtes i 
henhold til tabel 6, der viser de kompetente myndigheders fordeling af de anerkendte 
ECAI’ers kreditvurderinger på seks  trin på en kreditkvalitetsskala. 
Tabel 6 
Kreditkvalitetstrin 1 2 3 4 5 6 
Risikovægt: 20 % 50 % 100 % 150 % 150 % 150 % 
 
15. ENGAGEMENTER  MED  INSTITUTTER  FOR  KOLLEKTIV  INVESTERING  
I VÆRDIPAPIRER 
71. Engagementer med institutter for ko llektiv investering i værdipapirer 
(investeringsinstitutte r) tillægges, uden at dette berører bestemmelserne i punkt 72-
78, en risikovægt på 100 %. 
72. Engagementer med investeringsinstitu tter, for hvilke der foreligger en 
kreditvurdering udarbejdet af et anerkendt  ECAI, risikovægtes i henhold til tabel 7, 
der bygger på de kompetente myndigheders be stemmelse af, hvilket af de seks trin 
på kreditkvalitetsskalaen de an erkendte ECAI’ers kreditvurde ringer skal henføres til. 
Tabel 7 
Kreditkvalitetstrin 1 2 3 4 5 6 
Risikovægt: 20 % 50 % 100 % 100 % 150 % 150 % 
 
73. Betragter de kompetente myndigheder en position i et investeringsinstitut som 
særligt risikobetonet, skal de kræve, at denne position tillægges en risikovægt på 
150 %. 
74. Kreditinstitutterne kan som anført i punkt 76-78 fastsæ tte risikovægten for et 
investeringsinstitut, såfremt følgende anerkendelseskriterier er opfyldt: 
a) investeringsinstituttet ledes af et selskab, der er undergivet en medlemsstats 
tilsyn, og følgende krav med forbehold af kreditinstituttets kompetente 
myndigheds godkendelse er overholdt: 
i) de ledes af et selskab, som er undergivet et tilsyn, der anses for at svare til det, 
der er fastlagt i Fæ llesskabets lovgivning, og 
ii) der sikres det fornødne samarbejde mellem de kompetente myndigheder 
 
DA 19   DA b) det oplyses i investeringsinstituttets  prospekt eller i et tilsvarende dokument: 
– hvilke kategorier af aktiver investeri ngsinstituttet har ret til at investere i 
– hvilke investeringsgrænser der anvend es, såfremt sådanne er fastsat, og 
hvordan de er beregnet 
c) investeringsinstituttet aflægger beretning om sin virksomhed mindst én gang 
årligt, således at det er muligt at vurd ere dets aktiver og passiver, indtægter og 
transaktioner i den period e, beretningen dækker. 
75. Hvis en kompetent myndighed anerkender et investeringsinstitut i et tredjeland som 
anført i punkt 74, litra a) , kan en kompetent myndighe d i en anden medlemsstat 
basere sig på denne anerkendelse uden  selv at foretage en vurdering. 
76. Har kreditinstituttet kendskab til et investeringsinstituts underliggende 
engagementer, kan det i overensstemmelse me d de metoder, der er fastsat i artikel 
78-83, lade disse underliggende engageme nter indgå i beregningen af den 
gennemsnitlige risikovægt for investeringsinstituttet. 
77. Har kreditinstituttet ikke kendskab ti l de underliggende engagementer i et 
investeringsinstitut, kan det beregne den gennemsnitlige risikovægt for dette 
investeringsinstitut i overensstemmelse med de  metoder, der er fastsat i artikel 78-83. 
Det antages i den forbindelse, at investerings instituttet først investerer så meget, som 
det har tilladelse til, i de engagementsklasser, hvor kapitalkravet er højest, og dernæst 
investerer i de lavere kategorier, indt il den øvre investeringsgrænse er nået. 
78. Kreditinstitutter kan i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i punkt 76 og 
77, gøre brug af en tredjemand til at be regne og indberette en risikovægt for 
investeringsinstituttet, forudsat at bere gningens og indberetningens nøjagtighed er 
tilstrækkelig sikret. 
16. ANDRE  POSTER 
16.1. Behandling 
79. Materielle aktiver i henhold til artikel 4, stk. 10, i direktiv 86/635/EØF tillægges en 
risikovægt på 100 %. 
80. Periodeafgrænsningsposter, hvor kreditinstitu ttet ikke er i stand til at bestemme 
modparten i overensstemmelse med direktiv  86/635/EØF, tillægges en risikovægt på 
100 %. 
81. Likvide midler under overfø rsel tillægges en risikovægt  på 20 %. Kassebeholdning 
og tilsvarende likvide midler tildeles en risikovægtning på 0 %. 
82. Medlemsstaterne kan tillade en risi kovægt på 10 % for engagementer med 
kreditinstitutter, som er specialiseret i in terbankmarkeder og markeder for offentlig 
gæld i hjemlandet, og som er underkastet nøj e tilsyn af de kompetente myndigheder, 
når de nævnte aktivposter er helt og fuldt garanteret til hjemlandets kompetente 
myndigheders tilfredshed ved en kombinati on af aktivposter, som vægtes med 0 eller 
20 % og er anerkendt af myndighe derne som passende sikkerhed. 
 
DA 20   DA 83. Beholdninger af aktier og andr e kapitalinteresser tillægge s en risikovægt på mindst 
100 %, medmindre de fratrækkes egenkapitalen. 
84. Guldbarrer, der opbevares i egne boksanlæ g eller hos tredjemand, tillægges, for så 
vidt de understøttes af indskud i guld, en risikovægt på 0 %. 
85. I tilfælde af salgs- og tilbagekøbsaftaler samt køb i henhold til terminskontrakt 
anvendes risikovægten for de omhandle de aktiver og ikke for modparterne. 
86. Hvis et kreditinstitut yder kreditbeskyttelse for en række engagementer, således at 
den n’te misligholdelse i forbindelse med disse  engagementer bevirker, at betalingen 
forfalder, hvorved kontrakten bringes til ophør, anvendes de risikovægte, der er 
anført i artikel 78-83, forudsat at der er  foretaget en ekstern kreditvurdering af 
produktet med hjælp fra et anerkendt ECAI . Er produktet ikke vurderet af et 
anerkendt ECAI, aggregeres risikovægtene  for samtlige engagementer i kurven med 
undtagelse af n-1-engagementer op til højst 1250 %, hvorefter de multipliceres med 
den nominelle værdi af den beskyttelse, der ydes af kreditderivatet, for at nå frem til 
den risikovægtede værdi af aktiverne. De n-1-engagementer, der ikke indgår i 
aggregeringen, fastsættes således, at de i ndbefatter de engagementer, der hver især 
resulterer i en lavere ri sikovægtet værdi end den risi kovægtede værdi af samtlige 
engagementer i aggregeringen. 
 
DA 21   DA Del 2 – Anerkendelse af eksterne kreditvurder ingsinstitutter og konvertering af deres 
kreditvurderinger  
1. METODOLOGI 
1.1. Objektivitet 
1. De kompetente myndigheder skal kontro llere, at den metodologi, der danner 
grundlag for kreditvurderingerne, er st ringent, systematisk og tidsmæssigt 
sammenhængende, og at den valideres på  baggrund af den historiske erfaring. 
1.2. Uafhængighed 
2. De kompetente myndigheder skal kontroll ere, at metodologien friholdes for ydre 
politiske påvirkninger e ller begrænsninger og for økonomisk pres, der kan indvirke 
på kreditvurderingen. 
3. De kompetente myndigheder tager stilling til, om ECAI’ets metodologi er 
uafhængig, ved hjælp af en ræ kke faktorer, heriblandt:  
a) ECAI’ets ejer- og organisationsstruktur 
b) ECAI’ets økonomiske ressourcer 
c) ECAI’ets personale og ekspertise 
d) ECAI’ets ledelse. 
1.3. Løbende revision 
4. De kompetente myndigheder skal kontrollere,  at ECAI’er løbende reviderer deres 
kreditvurderinger og tilpasser dem til æ ndringer i den finansielle situation. 
Vurderingerne revideres efter alle vigtige begivenheder og mindst én gang om året. 
5. Inden de kompetente myndigheder giver dere s godkendelse, skal de kontrollere, at 
der for hvert enkelt markedssegment benyt tes en vurderingsmetodologi, som bl.a. 
bygger på følgende standarder: 
a) der foretages en nærmere efterprøvni ng ("backtesting") mindst én gang om året 
b) de kompetente myndigheder sikrer si g, at ECAI’et foretager regelmæssige 
revisioner 
c) de kompetente myndigheder kan ved he nvendelse til ECAI’et få oplyst, hvilke 
kontakter det har haft med den overordnede  ledelse i de enheder, det rater. 
6. De kompetente myndigheder skal træffe pa ssende foranstaltninger til at sikre, at 
ECAI’erne øjeblikkeligt unde rretter dem om alle væse ntlige ændringer af den 
metodologi, der danner grundlag  for kreditvurderingerne. 
 
DA 22   DA 1.4. Gennemsigtighed og offentliggørelse 
7. De kompetente myndigheder skal træffe pa ssende foranstaltninger til at sikre, at 
principperne i den metodologi, ECA I’et benytter, når det udarbejder 
kreditvurderinger, gøres offentligt tilgængelige, således at alle potentielle brugere 
bliver i stand til at bedømme, om disse vurderinger foretages på en fornuftig måde. 
2. INDIVIDUELLE  KREDITVURDERINGER 
2.1. Troværdighed og markedsaccept 
8. De kompetente myndigheder skal kontro llere, at ECAI’ernes individuelle 
kreditvurderinger opfattes som troværdige og pålidelige hos brugerne af disse 
kreditvurderinger. 
9. De kompetente myndigheder  skal bedømme vurderingern es troværdighed ved hjælp 
af en række faktorer, heriblandt: 
a) ECAI’ets markedsandel 
b) ECAI’ets indtægter og i mere overor dnet forstand dets økonomiske ressourcer 
c) hvorvidt den pågældende ra ting anvendes til prissætning. 
2.2. Gennemsigtighed og offentliggørelse 
10. De kompetente myndigheder skal kontroller e, at individuelle kreditvurderinger som 
et minimum gøres tilgængelige på samme vilk år for alle, der har en legitim interesse 
i disse individuelle kreditvurderinger. 
11. De kompetente myndigheder skal na vnlig kontrollere, at individuelle 
kreditvurderinger på samme vilkår som fo r tilsvarende indenlandske parter er 
tilgængelige for ikke-indenlandske parter, der har en legitim interesse i disse 
individuelle kreditvurderinger. 
3. "KONVERTERING" 
12. De kompetente myndigheder skal fo r at kunne sondre mellem de relative 
risikograder, der fremkommer ved hver e nkelt kreditvurdering, tage hensyn til 
kvantitative faktorer såsom den langsigtede misligholdelsesrate for alle poster med 
samme rating. Hvis det pågældende ECAI er nystiftet eller kun har indsamlet få data 
om misligholdelser, skal de kompetente m yndigheder anmode det om at oplyse, hvad 
det anser for at være den langsigtede mis ligholdelsesrate for alle poster med samme 
rating. 
13. De kompetente myndigheder skal fo r at kunne sondre mellem de relative 
risikograder, der fremkommer ved hver e nkelt kreditvurdering, tage hensyn til 
kvalitative faktorer, heriblandt hvilken gruppe af udstedere EC AI’et dækker, hvilke 
kreditvurderinger ECAI’et foretager, hvad den enkelte kreditvur dering indeholder, 
og hvordan ECAI’et define rer misligholdelse. 
 
DA 23   DA 14. De kompetente myndigheder skal sammen ligne misligholdelsesraten for hver enkelt 
kreditvurdering, der er foretaget af det konkr ete ECAI, med en benchmark baseret på 
den misligholdelsesrate, som andre ECAI’e r har registreret for en udstedergruppe, 
der efter de kompetente myndigheders opfattelse repræsenterer en tilsvarende 
kreditrisiko. 
15. Finder de kompetente myndigheder, at den misligholdelsesrate, som et konkret ECAI 
har registreret ved en kreditvurdering, til stadighed er betydeligt højere end 
benchmarken, skal disse myndigheder henføre ECAI’ets kreditvurdering til et højere 
risikotrin på kred itkvalitetsskalaen. 
16. Hvis de kompetente myndigheder har forhøj et den risikovægt, som et konkret ECAI 
har fastsat i forbindelse med en bestemt kreditvurdering, og ECAI’et godtgør, at den 
misligholdelsesrate, der er registreret ve d denne kreditvurdering, ikke længere til 
stadighed er betydeligt højere end benc hmarken, kan de kompetente myndigheder 
beslutte at flytte ECAI’ets kreditvur dering tilbage til det oprindelige trin på 
kreditkvalitetsskalaen. 
 
DA 24   DA Del 3 – Anvendelse af kreditvurderinger fr a eksterne kreditvurderingsinstitutter til 
fastlæggelse af risikovægte  
1. BEHANDLING  
1. Et kreditinstitut kan udnævne et eller fler e anerkendte ECAI’er t il fastsættelse af 
risikovægte for aktivposte r og poster under stregen. 
2. Et kreditinstitut, der beslutte r at anvende kreditvurderinger  udarbejdet af et anerkendt 
ECAI for en bestemt kategori af poster,  skal anvende disse kreditvurderinger 
konsekvent for alle engagement er inden for denne kategori. 
3. Et kreditinstitut, der beslutte r at anvende kreditvurderinger  udarbejdet af et anerkendt 
ECAI, skal anvende dem vedvarende og konsekvent over tid. 
4. Kreditinstituttet kan kun  anvende kreditvurderinger fra ECAI’er, hvis de indbefatter 
samtlige beløb, dvs. både hovedstolen og de renter, der er påløbet. 
5. Hvis der for en rated post kun foreligger én  kreditvurdering fra et anerkendt ECAI, 
skal denne kreditvurdering anvendes til fastsættelse af risikovægten for denne post. 
6. Hvis der foreligger to kreditvurderinge r fra anerkendte ECAI’er, og disse 
kreditvurderinger opstiller to forskellige ri sikovægte for en rate d post, anvendes den 
højeste risikovægt. 
7. Hvis der for en rated post foreligger mere  end to kreditvurderinger fra anerkendte 
ECAI’er, skal de to vurderi nger, der resulterer i de to laveste risikovægte, lægges til 
grund. Hvis de to laveste risikovægte afvi ger fra hinanden, anvendes den højeste 
risikovægt. Hvis de to lave ste risikovægte er ens, anvendes denne risikovægt. 
8. Kreditinstitutter skal benytte kreditvur deringer, som de har anmodet om. De 
kompetente myndigheder kan ti llade kreditinstitutter at anvende kreditvurderinger, 
som de ikke har anmodet om. 
2. KREDITVURDERING AF UDSTEDERE OG EMISSIONER  
9. Foreligger der en kreditvurdering for et sp ecifikt emissionsprogram eller en specifik 
emissionsfacilitet, som den post, der repr æsenterer engagementet, indgår i, skal 
denne kreditvurdering anvende s til fastsættelse af risikovægten for denne post. 
10. Når der ikke foreligger en umiddelbart anvendelig kreditvurdering for en bestemt 
post, men der foreligger en kreditvurdering fo r et specifikt emissionsprogram eller en 
specifik emissionsfacilitet, som den post,  der repræsenterer engagementet, ikke 
indgår i, eller der foreligger en generel kreditvurdering af uds tederen, skal denne 
kreditvurdering anvendes, hvis den resulterer i en højere risikovægt, end der ellers 
ville opnås, eller hvis den resulterer i en lavere risi kovægt, og det pågældende 
engagement i alle henseender rangerer pari pa ssu eller anses for privilegeret i forhold 
til det specifikke emissionsprogram eller den specifikke emissionsfacilitet eller i 
givet fald i forhold til den pågælde nde udsteders privile gerede usikrede 
engagementer. 
 
DA 25   DA 11. Punkt 9 og 10 er ikke til hinder for anvende lsen af punkt 65-68 i del 1 i dette bilag. 
12. Kreditvurderinger af udstedere, der til hører en koncern, kan ikke anvendes som 
kreditvurderinger af andre udstedere inden for samme koncern. 
3. LANGSIGTEDE OG KORTSIGTEDE KREDITVURDERINGER  
13. Kortsigtede kreditvurderinger kan kun anve ndes på kortfristede aktivposter og poster 
under stregen i forbindelse med engageme nter med institutione r og virksomheder. 
14. En kortsigtet kreditvurdering finder kun anvendelse på den post, som den kortsigtede 
kreditvurdering omhandler, og må ikke be nyttes til beregning af risikovægte for 
andre poster. 
15. Uanset bestemmelserne i punkt 14 vil det,  hvis en facilitet med kortsigtet rating 
tillægges en risikovægt på 150 %, medfør e, at alle ikke-ratede usikrede 
engagementer med den pågældende låntag er også tillægges en risikovægt på 150 % 
uden hensyn til, om disse engagementer er kortfristede eller langfristede. 
16. Uanset bestemmelserne i punkt 14 vil inte t ikke-rated kortfristet engagement kunne 
opnå en risikovægt på under 100 %, hvis en facilitet med kortsigtet rating tillægges 
en risikovægt på 50 %. 
4. POSTER I NATIONAL OG UDENLANDSK VALUTA  
17. En kreditvurdering, som vedrører en post, de r er denomineret i skyldnerens nationale 
valuta, kan ikke anvendes til beregning af en risikovægt fo r et andet engagement med 
samme låntager, når dette engagement er denomineret i udenlandsk valuta. 
18. Uanset bestemmelserne i punkt 17 kan de kompetente myndigheder, når et 
engagement vedrører en banks involveri ng i et lån, som er bevilget af en 
multinational udviklingsbank, der har status af privilegeret kreditor på markedet, 
tillade, at kreditvurderingen af låntagerens post i nati onal valuta anvendes til 
fastsættelse af en risikovægt. 
 
DA 26   DA BILAG VII  
 
Metoden med interne ratings  
 
Del 1 – Risikovægtede værdier af  engagementer og forventede tab  
1. BEREGNING AF RISIKOVÆGTEDE VÆRDIER AF ENGAGEMENTER I RELATION TIL 
KREDITRISIKO  
1. Medmindre andet er bestemt, fastsæ ttes inputparametrene sandsynlighed for 
misligholdelse ("probability of default" (PD )), tab i tilfælde af  misligholdelse ("loss 
given default" (LGD)) og løbetid ("matu rity" (M)) som anført i del 2, mens 
engagementets værdi fastsættes som anført i del 3. 
2. De enkelte engagementers risikovægtede væ rdi beregnes efter følgende formler:  
1.1. Risikovægtede værdier af engagementer med virksomheder, institutioner, 
centralregeringer og centralbanker 
3. Med forbehold af bestemmelserne i punkt 4-8 beregnes de risikovægtede værdier af 
engagementer med virksomheder, institutioner, centralregeringer og centralbanker 
efter følgende formler: 
Korrelation (R) = ( ) ( ) () ( )
()() ( ) () [] 50 1/ *50 11*24.0 50 1/ *50 1 12.0
−− −−−+−− −−×
EXP PD EXPEXP PD EXP
 
Amortisationsfaktor (b) = () ()2ln* 05478.0 11852.0 PD − 
Risikovægt (RW) = 
() ( ) ()()() [ ] ( )
() ( ) () 06.1*5.12**5.2 1* *5.11* * 999.0* 1/ * 1 *
15.0 5.0
b M bLGD PD G R R PDG R N LGD
−+ −− −+ −
−−
 
N(x) angiver den kumulative fordelingsfunktion for en normeret normalfordelt 
stokastisk variabel (dvs. sandsynligheden for,  at en normalfordelt stokastisk variabel 
med middelværdi 0 og varians 1 er mindre end eller lig med x). )(zG angiver den 
inverse kumulative fordelingsfunktion fo r en normeret normalfordelt stokastisk 
variabel (dvs. den x-værdi, for hvilken det gælder, at )(xN= z).  
Værdien af det risikovægtede engagement = RW * engagementets værdi 
4. For engagementer med virksomheder, som tilhører en koncern, hvis samlede 
årsomsætning er på under 50 mio. EUR, ka n kreditinstitutterne anvende følgende 
korrelationsformel til beregning af risikovægt ene for erhvervsengagementer. S står i 
denne formel for den samlede årsomsætning i mio. EUR, hvor 
5 mio. EUR <= S <= 50 mio. EUR. Hvis de n registrerede omsætning er på under 
5 mio. EUR, sættes den til 5 mio. EUR. For erhvervede fordringer svarer den 
 
DA 27   DA samlede årsomsætning til det vægtede genne msnit af de enkelte  engagementer i 
puljen. 
Korrelation (R) =( ) () () ( )
()() ( ) () []
()() 45/5 1*04.050 1/ *50 11*24.0 50 1/ *50 1 12.0
−− −−− −−−+−− −−×
SEXP PD EXPEXP PD EXP
 
Kreditinstitutter skal lægge koncernens sa mlede aktiver til gr und i stedet for den 
samlede årsomsætning, hvis den samlede årsomsætning ikke udgør en relevant 
indikator for virksomhedens størrelse, og de  samlede aktiver udgør en mere relevant 
indikator end den samlede årsomsætning. 
5. Hvis kreditinstituttet i forbindelse med specialiserede udlånsengagementer ikke kan 
godtgøre, at dets estimater af sandsyn ligheden for misligholdelse opfylder de 
minimumskrav, der er anført i del 4, skal det fastsætte risikovægte for disse 
engagementer i henhold til tabel 1. 
Tabel 1:  
Restløbetid kategori 
1 kategori 
2 kategori 
3 kategori 
4 kategori 
5 
Under 2½ år 50 % 70 % 115 % 250 % 0 % 
2½ år eller 
derover 70 % 90 % 115 % 250 % 0 % 
 
De kompetente myndigheder kan tillade, at kreditinstitutter som hovedregel 
fastsætter særligt fordelagtige risikovægte på  50 % for engagementer i kategori 1 og 
en risikovægt på 70 % for engagementer i kate gori 2, forudsat at kreditinstitutternes 
emissions- og andre risikokarakteristika be rettiger en placering i den relevante 
kategori. 
Institutterne skal ved fastsættelse n af risikovægte for specialiserede 
udlånsengagementer tage hensyn til følgende  faktorer: den finansielle styrke, det 
politiske og lovgivningsmæssige miljø, tr ansaktionernes og/eller aktivernes art, 
garantistillerens og virksomhedens styrke samt eventuelle indtægter fra offentlig-
private partnerskaber og værdipapirporteføljen. 
6. Erhvervede fordringer på selskaber skal for at kunne behandles som 
erhvervsengagementer opfylde de minimums krav, der er angivet i del 4, punkt 104-
108. I forbindelse med erhvervede fordri nger på selskaber, der også opfylder 
betingelserne i punkt 12, kan standarder ne i del 4 for risi kokvantificering af 
detailengagementer anvendes, hvis det vi lle være urimeligt belastende for et 
kreditinstitut at benytte de standarder for risikokvantificering af 
erhvervsengagementer, der er fastsat i del 4. 
 
DA 28   DA 7. Når der er tale om erhvervede fordringer på selskaber, kan købsrabatter, der kan 
tilbagebetales, eller fuld eller delvis sikkerh edsstillelse for første del af et tab som 
følge af misligholdelse eller begge dele behandles som "fir st-loss"-positioner som led 
i IRB-securitisationsrammerne. 
8. Hvis et kreditinstitut yder kreditbeskyttelse for en række engagementer, således at 
den n’te misligholdelse i forbindelse med disse  engagementer bevirker, at betalingen 
forfalder, hvorved kontrakten bringes til ophør, anvendes de risikovægte, der er 
anført i artikel 94-101, forudsat at der er  foretaget en ekster n kreditvurdering af 
produktet med hjælp fra et anerkendt ECAI . Er produktet ikke vurderet af et 
anerkendt ECAI, aggregeres risikovægtene for samtlige engagementer i kurven med 
undtagelse af n-1-engagementer, hvor summen af væ rdien af det forventede tab 
multipliceret med 12,5 og af det risikovægt ede engagement ikke overstiger den 
nominelle værdi af den beskyttelse, der ydes af kreditderivatet, multipliceret med 
12,5. De n-1-engagementer, der ikke indgår i aggreg eringen, fastsættes således, at de 
indbefatter de engagementer, der hver især resulterer i en lavere  risikovægtet værdi 
end den risikovægtede værdi af samtlig e engagementer i aggregeringen. 
1.2. Risikovægtede værdier af detailengagementer 
9. Med forbehold af bestemmelserne i punkt 10 og 11 beregnes de risikovægtede 
værdier af detailengagementer efter følgende formler: 
Korrelation (R) =( ) () () ( )
()() ( ) () [] 35 1/ *35 11*16.0 35 1/ *35 1 03.0
−− −−−+−− −−×
EXP PD EXPEXP PD EXP
 
Risikovægt: 
() ( ) ()()() [ ] ( ) 06.1*5.12* * 999.0* 1/ * 1 *5.0 5.0LGD PD G R R PDG R N LGD − −+ −−
 
N(x) angiver den kumulative fordelingsfunktion for en normeret normalfordelt 
stokastisk variabel (dvs. sandsynligheden for,  at en normalfordelt stokastisk variabel 
med middelværdi 0 og varians 1 er mindre end eller lig med x). )(zG angiver den 
inverse kumulative fordelingsfunktion fo r en normeret normalfordelt stokastisk 
variabel (dvs. den x-værdi, for hvilken det gælder, at )(xN= z).  
Værdien af det risikovægtede engagement = RW * engagementets værdi 
10. For detailengagementer med sikkerhed i fa st ejendom benyttes en  korrelation (R) på 
0,15 i stedet for den værdi, der bere gnes med korrelationsformlen i punkt 9. 
11. For de kvalificerede revolverende detailengage menter, der er defineret i litra a) – e), 
benyttes en korrelation (R ) på 0,04 i stedet for den værdi, der beregnes med 
korrelationsformlen i punkt 9. 
Engagementer betegnes som kvalificerede revolverende detailengagementer med 
kvalificerede udstedere, hvis de opfylder følgende betingelser: 
a) engagementerne er indgået med enkeltpersoner 
 
DA 29   DA b) engagementerne er revolverende og usikrede, og de kan umiddelbart opsiges 
uden betingelser af kreditinstituttet, hvis de ikke udnyttes med det samme 
(revolverende engagementer defineres i denne forbindelse som engagementer, 
hvor tilgodehavender hos kunder varierer alt efter, hvor meget disse kunder 
vælger at låne eller betale tilbage, op til den grænse, kreditinstituttet har 
fastsat). Uudnyttede lånetilsagn kan ops iges uden betingelser, hvis vilkårene 
herfor sætter kreditinstituttet i stand til at opsige dem i det omfang, det er tilladt 
i medfør af forbruge rbeskyttelseslovgivninge n og tilknyttet lovgivning 
c) engagementet med hver enkelt pers on i delporteføljen udgør højst 100 000 
EUR 
d) kreditinstituttet er i stand til at god tgøre, at korrelati onsformlen i dette punkt 
kun anvendes i forbindelse med portefølje r, hvor tabsprocenterne udviser lav 
volatilitet set i forhold til de gennemsnitlige tabsprocenter, navnlig i det 
interval, hvor sandsynligheden for misligholdelse er mindst. 
Tilsynsmyndighederne undersøger den re lative volatilitet med hensyn til 
tabsprocenter i de revolver ende delporteføljer med kvalificerede udstedere på 
detailmarkedet samt den samlede re volverende portefølje med kvalificerede 
udstedere på detailmarkedet og har ti l hensigt at udveksle oplysninger om 
særlige karakteristika for tab på revo lverende engagementer med kvalificerede 
udstedere på detailmarkedet i de forskellige lande 
e) den kompetente myndighed finder det foreneligt med delporteføljens 
grundlæggende risikokara kteristika at behandle engagementet som et 
revolverende engagement med en kvalif iceret udsteder på detailmarkedet. 
12. Erhvervede fordringer skal for at kunne beha ndles som lån på detailmarkedet opfylde 
de minimumskrav, der er anført i del 4,  punkt 104-108, samt følgende betingelser: 
a) kreditinstituttet har købt fordringerne af udenforstående tredjemænd, og dets 
engagement med låntageren for den pågældende fordring indebærer ingen 
risici, der direkte eller indirekt e udgår fra kreditinstituttet selv 
b) de erhvervede fordringer opstår på  uafhængig basis mellem sælgeren og 
låntageren. Mellemværender mellem virksomheder i samme koncern og 
mellem virksomheder ved hjælp af modkontering kan ikke uden videre 
behandles på den pågældende måde 
c) det købende kreditinstitut  har ret til det samlede provenu af de erhvervede 
fordringer eller til en forholdsmæssig andel af provenuet 
d) porteføljen af erhvervede fordringe r er tilstrækkelig diversificeret. 
13. Ved erhvervede fordringer kan købsrabatter, der kan tilbagebetales, fuld eller delvis 
sikkerhedsstillelse som "first-l oss"-sikring som følge af mi sligholdelse, tab som følge 
af udvanding eller begge dele behandles so m "first-loss"-positioner som led i IRB-
securitisationsrammerne. 
14. I forbindelse med blandede puljer af erhve rvede fordringer på detailmarkedet, hvor 
de købende kreditinstitutter ikke er i stand til at adskille engagementer med 
 
DA 30   DA sikkerhed i fast ejendom og revolverende  detailengagementer med kvalificerede 
udstedere fra andre detailengagementer, anvendes den funktion til beregning af 
risikovægten for kunder på detailmarkedet, der resulterer i det højeste kapitalkrav for 
disse engagementer. 
1.3. Risikovægtede værdier af aktiepositioner 
15. Kreditinstitutterne kan med forbehold af  de kompetente myndigheders godkendelse 
anvende forskellige metoder for forskellige porteføljer, såfremt kreditinstitutterne 
selv anvender forskellige metoder internt. Hvis et kreditinstitut har fået tilladelse til 
at anvende forskellige metoder, skal det godtgøre over for de kompetente 
myndigheder, at disse metoder er valgt på et konsistent gr undlag og ikke bunder i 
regelarbitrage. 
16. De kompetente myndigheder kan uanset bestemmelserne i punkt 15 tillade, at der 
fastsættes risikovægtede værdier fo r aktiepositioner med accessoriske 
servicevirksomheder efter reglerne om be handling af andre aktiver, der ikke er 
gældsforpligtelser. 
1.3.1.  Den forenklede risikovægtningsmetode 
17. De risikovægtede værdier af positione r beregnes efter følgende formel: 
Risikovægt (RW) = 190 % for private aktie positioner i tilstrække ligt diversificerede 
porteføljer 
Risikovægt (RW) = 290 % for pos itioner i børsnoterede aktier 
Risikovægt (RW) = 370 % for alle andre aktiepositioner 
Værdien af den risikovægtede position = RW * positionens værdi  
18. Korte likvide positioner og afledte instru menter uden for handelsbeholdningen kan 
modregnes med lange positioner i samme individuelle aktier, forudsat at disse 
instrumenter udtrykkeligt er beregne t til risikoafdækni ng af specifikke 
aktiepositioner, og at risikoafdækningen gæ lder i mindst et år mere. Andre korte 
positioner behandles, som om der var tale om lange positioner, og den relevante 
risikovægt anvendes på de enkelte positione rs absolutte værdi. Er der manglende 
match mellem positionernes løbetid , anvendes samme metode som for 
erhvervsengagementer. 
19. Kreditinstitutter kan anerkende ufinansieret kreditbeskyttelse, der er baseret på en 
aktieposition, i overensstemmelse med de me toder, der er fastsat i artikel 90-93. 
1.3.2.  PD-/LGD-metoden 
20. De risikovægtede værdier af engagementer beregnes efter formlerne i punkt 3. Hvis 
kreditinstitutterne ikke råder over tilstræ kkelige oplysninger til at kunne anvende den 
definition af misligholdelse, der er anført  i del 4, punkt 44-48, justeres risikovægtene 
med en faktor 1,5. 
 
DA 31   DA 21. For de enkelte engagementer må summen  af værdien af det forventede tab 
multipliceret med 12,5 og af det risi kovægtede engagement ikke overstige 
engagementets værdi multipliceret med 12,5. 
22. Kreditinstitutter kan anerkende ufinansieret kreditbeskyttelse, der er baseret på en 
aktieposition, i overensstemmels e med de metoder, der er fastsat i artikel 90-93. Det 
kræver, at LGD fastsættes til 90 % fo r engagementet med den part, der yder 
risikoafdækningen. For priv ate aktiepositioner i tilstrækkeligt diversificerede 
porteføljer kan LGD fastsættes til 65 %. L øbetiden sættes med henblik herpå til 5 år. 
1.3.3.  Metoden med interne modeller 
23. De risikovægtede værdier af engagementer  opgøres ud fra det potentielle tab på 
kreditinstituttets aktiepositioner, hvilket beregnes ved brug af interne modeller for 
den potentielle risiko for tab ("value- at-risk") baseret på et ensidigt 99 %-
konfidensinterval, der viser forskellen mellem kvartalsafkastet og et passende 
risikofrit afkast, der er beregnet over en længere analyseperiode, multipliceret med 
12,5. De risikovægtede værdier af hvert enke lt engagement må ikke være lavere end 
summen af de risikovægtede værdier af e ngagementer, der som et minimum kræves 
efter PD-/LGD-metoden, og de tilsvarende forventede tab multipliceret med 12,5. 
24. Kreditinstitutter kan anerkende ufinansieret kreditbeskyttelse, der er baseret på en 
aktieposition. 
1.4. Risikovægtede værdier af engagementer vedr ørende andre aktiver, der ikke er 
gældsforpligtelser 
25. De risikovægtede værdier af engagement er beregnes efter følgende formel: 
Værdien af det risikovægtede engagement = 100 % * engagementets værdi 
2. BEREGNING AF RISIKOVÆGTEDE VÆRDIER AF ENGAGEMENTER MED HENSYN TIL 
UDVANDINGSRISICI FOR ERHVERVEDE FORDRINGER  
26. Risikovægte for udvandingsrisici vedrørende  erhvervede fordringe r på selskaber og 
detailfordringer: 
Risikovægtene beregnes efter formlen i punkt 3. Inputparametrene PD og LGD 
bestemmes som anført i del 2, engagementet s værdi bestemmes som anført i del 3, og 
løbetiden sættes til 1 år. Hvis kreditinstitu tterne kan godtgøre over for de kompetente 
myndigheder, at udvandingsrisikoen er ubetydelig, behøver den ikke at blive 
anerkendt. 
3. BEREGNING AF DE FORVENTEDE TAB  
27. Medmindre andet er anført, bestemmes i nputparametrene PD og LGD som anført i 
del 2 og engagementets værdi som anført i del 3. 
28. De forventede tab vedrørende engageme nter med virksomheder, institutioner, 
centralregeringer og centralbanker samt detailengagementer beregnes efter følgende 
formler: 
 
DA 32   DA Forventet tab (EL) = PD × LGD 
Værdien af det forventede tab = EL × engagementets værdi 
Præmier vedrørende erhvervede engagementer behandles som EL. 
29. De forventede tab vedrørende spec ialiserede udlånsengagementer, hvor 
kreditinstitutterne anvender de risikovægtningsmetoder, der er anført i punkt 5, 
klassificeres i henhold til tabel 2. 
Tabel 2 
Restløbetid kategori 
1 kategori 
2 kategori 
3 kategori 
4 kategori 
5 
Under 2½ år 0 % 5 % 35 % 100 % 625 % 
EL for 2½ år eller 
derover 5 % 10 % 35 % 100 % 625 % 
 
Hvis de kompetente myndigheder har tilladt , at et kreditinstitut som hovedregel 
anvender særligt fordelagtige risikovægte på  50 % for engagementer i kategori 1 og 
70 % for engagementer i kategori 2, vil det forventede tab ligge på 0 % for 
engagementer i kategori 1 og 5 % for engagementer i kategori 2. 
30. De forventede tab vedrørende aktiepositioner, hvor de risikovægtede værdier af disse 
engagementer beregnes i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i punkt 
17-19, beregnes efter følgende formel: 
Værdien af det forventede tab = EL × engagementets værdi 
Der anvendes følgende EL-værdier: 
Forventet tab (EL) = 10 % for private aktiepositioner i tilstrækkeligt 
diversificerede porteføljer 
Forventet tab (EL) = 10 % for positioner i børsnoterede aktier 
Forventet tab (EL) = 30 % for alle andre aktiepositioner. 
31. De forventede tab vedrørende aktiepositioner, hvor de risikovægtede værdier af disse 
engagementer beregnes i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i punkt 
20-22, beregnes efter følgende formler: 
Forventet tab (EL) = PD × LGD 
Værdien af det forventede tab = EL × engagementets værdi 
 
DA 33   DA 32. De forventede tab vedrørende aktiepositioner, hvor de risikovægtede værdier af disse 
engagementer beregnes i overensstemmelse med de metoder, der er fastsat i punkt 
23-24, udgør 0 %. 
33. De forventede tab vedrørende udvandingsri sici for erhvervede fordringer beregnes 
efter følgende formel: 
Forventet tab (EL) = PD × LGD 
Værdien af det forventede tab = EL × engagementets værdi 
4. BEHANDLING AF DE FORVENTEDE TAB  
34. De forventede tab, der beregnes i overensstemmelse med punkt 28, 29 og 33, 
fratrækkes summen af de værdireguleringe r og hensættelser, der foretages for disse 
engagementer. Nedslag i forbindelse med erhvervede engagementer, jf. del 3, punkt 
1, behandles som værdireguleringer,  og præmier vedrørende erhvervede 
engagementer, jf. del 3, punkt 1, tillægges de forventede tab. De forventede tab 
vedrørende securitiserede engagementer og de værdireguleringer og hensættelser, der 
foretages for disse engagementer, indgår ikke i denne beregning. 
 
DA 34   DA Del 2 - PD, LGD og løbetid  
1. Inputparametrene sandsynlighed for mis ligholdelse (PD), tab i tilfælde af 
misligholdelse (LGD) og løbetid (M), som anvendes ved beregningen af de 
risikovægtede værdier af engagementer og fo rventede tab, der er anført i del 1, 
baseres på kreditinstituttets estimater i overensstemmelse med del 4, forudsat at 
følgende bestemmelser er overholdt. 
1. ENGAGEMENTER MED VIRKSOMHEDER , INSTITUTIONER SAMT 
CENTRALREGERINGER OG CENTRALBANKER  
1.1. PD 
2. PD for et engagement med en virksomhed eller en institution fa stsættes til mindst 
0,03 %. 
3. For erhvervede fordringer på selskaber, hvor kreditinstitutt et ikke kan godtgøre, at 
dets PD-estimater opfylder minimumskraven e i del 4, bestemmes PD ved hjælp af 
følgende metoder. For privilegerede kr av vedrørende erhvervede fordringer på 
selskaber baseres PD på kreditinstituttets es timat af det forventede tab divideret med 
LGD for disse fordringer. For efterstillede krav vedrørende erhvervede fordringer på 
selskaber baseres PD på kreditinstituttets estimat af det forventede tab. Hvis et 
kreditinstitut har tilladelse til at beny tte sine egne estimater af LGD for 
erhvervsengagementer, og det er i stand til at  foretage en pålidelig opdeling af sine 
estimater af det forventede tab vedrørende  erhvervede fordringe r på selskaber i PD 
og LGD, kan PD-estimatet anvendes. 
4. PD udgør 100 % for låntagere, der er i restance. 
5. Kreditinstitutter kan anerkende  ufinansieret kreditbes kyttelse vedrørende PD i 
overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 90-93. 
6. Kreditinstitutter, der benytter deres egne estimater af LGD, kan med forbehold af 
bestemmelserne i punkt 11 anerkende ufinansi eret kreditbeskyttelse ved at justere 
PD. 
7. I forbindelse med udvandingsrisici for erhverv ede fordringer på selskaber fastsættes 
PD, så den svarer til estimat et af det forventede tab vedrørende udvandingsrisici. 
Hvis et kreditinstitut har tilladelse til at benytte sine egne LGD-estimater for 
erhvervsengagementer, og det er i stand til at  foretage en pålidelig opdeling af sine 
estimater af det forventede tab vedrørende  udvandingsrisici for erhvervede fordringer 
i selskaber i PD og LGD, ka n PD-estimatet anvendes. 
1.2. LGD 
8. Kreditinstitutterne skal anvende følgende LGD-værdier: 
a) privilegerede engagementer uden anerkendt sikkerhedsstillelse: 45 % 
b) efterstillede engagementer uden anerkendt sikkerhedsstillelse: 75 % 
 
DA 35   DA c) kreditinstitutter kan anerkende finansieret og ufinansieret kreditbeskyttelse 
vedrørende LGD i overensstemmelse me d bestemmelserne i artikel 90-93 
d) dækkede obligationer som definere t i bilag VI, del 1, punkt 65-67, kan 
tillægges en LGD-værdi på 12,5 % 
e) for privilegerede engagementer vedrøre nde erhvervede fordri nger på selskaber, 
hvor kreditinstituttet ikke kan godtgør e, at dets PD-estimater opfylder 
minimumskravene i del 4: 45 % 
f) for efterstillede engagementer vedrøre nde erhvervede fordringer på selskaber, 
hvor kreditinstituttet ikke kan godtgør e, at dets PD-estimater opfylder 
minimumskravene i del 4: 100 % 
g) for udvandingsrisici vedr ørende erhvervede fordri nger på selskaber: 75 %. 
9. Uanset bestemmelserne i punkt 8 kan et kreditinstitut med hensyn til udvandings- og 
misligholdelsesrisici, hvis det har tilladelse ti l at benytte sine egne LGD-estimater for 
erhvervsengagementer, og det er i stand til at  foretage en pålidelig opdeling af sine 
estimater af det forventede tab vedrørende  erhvervede fordringe r på selskaber i PD 
og LGD, anvende LGD-estimatet for er hvervede fordringer på selskaber. 
10. Uanset bestemmelserne i punkt 8 kan et kred itinstitut, hvis det ha r tilladelse til at 
benytte sine egne LGD-estimater for engage menter med virksomheder, institutioner, 
centralregeringer og centralbanker, anerkende ufinansieret kreditbeskyttelse ved at 
justere PD- eller LGD-estimaterne, forudsat  at minimumskravene i del 4 er opfyldt, 
og der er opnået godkendelse fra de kompetente myndigheder. Kreditinstitutter må 
ikke fastsætte justerede PD- eller LGD-væ rdier for garanterede engagementer, hvis 
det resulterer i, at den just erede risikovægt bliver lavere end for et lignende direkte 
engagement med garantistilleren. 
1.3. Løbetid 
11. Med forbehold af bestemmelserne i punkt  12 fastsætter kreditinstitutterne for 
engagementer i tilknytning til genkøbstransa ktioner eller transa ktioner vedrørende 
ud- eller indlån af værdipapirer eller råvare r løbetiden (M) til 0,5 år, mens de for alle 
andre engagementer fastsætter løbetiden til 2,5 år. De kompetente myndigheder kan 
forlange, at alle kreditinstitutter på de res område anvender den pågældende løbetid 
på hvert engagement som anført i punkt 12. 
12. Kreditinstitutter, der har tilla delse til at benytte deres eg ne LGD-estimater eller deres 
egne omregningsfaktorer for engagementer  med virksomheder, institutioner eller 
centralregeringer og centralb anker, skal beregne løbetiden for hvert af disse 
engagementer som anført i litra a) – e) og med forbehold af bestemmelserne i punkt 
13-15. Løbetiden må under ingen omstændigheder overstige 5 år. 
a) For et instrument, der er underlagt en pengestrømsplan, beregnes løbetiden 
efter følgende formel: 
M = MAX{1; MIN{∑∑
tt t
tCF CFt / *
 ; 5}} 
 
DA 36   DA hvor CF t angiver de betalinger (afdrag, re nter og gebyrer), låntageren har 
forpligtet sig til at foretage i perioden t. 
b) For derivater, der er underlagt en ramm eaftale om netting, fastsættes løbetiden 
ud fra engagementets vægtede gennemsnitlige restløbetid. Løbetiden skal 
mindst være på 1 år. Løbetiden vægtes i forhold til den nominelle værdi af 
hvert engagement. 
c) For engagementer i tilknytning til ge nkøbstransaktioner eller transaktioner 
vedrørende ud- eller indlån af værdipap irer eller råvarer, der er underlagt en 
rammeaftale om netting, fastsættes løbetid en ud fra transakt ionernes vægtede 
gennemsnitlige restløbetid. Løbetiden skal mindst være på 5 dage. Løbetiden 
vægtes i forhold til den nomine lle værdi af hver transaktion. 
d) Har et kreditinstitut tilladelse til at benytte sine egne PD-estimater for 
erhvervede fordringer på selskaber, fa stsættes en løbetid for udnyttede beløb 
svarende til den engagementsvægtede ge nnemsnitlige løbetid for de erhvervede 
fordringer. Løbetiden skal mindst være  på 1 år. Den samme løbetid anvendes 
også for uudnyttede beløb, der indgår i en  fastlagt købsfacilitet, forudsat at 
denne facilitet indeholder e ffektive klausuler, regler om førtidsindfrielse eller 
andre elementer, der beskytter det købe nde kreditinstitut mod væsentlige 
forringelser af kvaliteten af de fremtidige  fordringer, det har pligt til at købe i 
facilitetens løbetid. I mangel af en  sådan effektiv beskyttelse beregnes 
løbetiden for uudnyttede beløb som summe n af den længste løbetid for en 
potentiel fordring, der i ndgår i købsaftalen, og købs facilitetens restløbetid. 
Løbetiden skal være på mindst 1 år. 
e) Når der er tale om andre instrumenter  end dem, der er nævnt i dette punkt, eller 
kreditinstituttet ikke er i stand til at beregne løbetiden som anført i litra a), 
fastsættes løbetiden til det maksimale tidsr um (målt i år), låntageren har fået til 
at indfri alle sine kontrak tlige forpligtelser. Løbetiden skal være på mindst 1 år. 
13. Uanset bestemmelserne i punkt 12, litra a), b), d) og e), skal løbetiden fastsættes til 
mindst én dag for de kortfristede enga gementer, som de kompetente myndigheder 
angiver, og som har en restløbetid på under et år og ikke indgår i kreditin stituttets 
løbende engagement med skyldneren. 
14. De kompetente myndigheder kan tillade, at  der for engagementer med virksomheder, 
som er beliggende i Fællesskabet, og hvis konsoliderede omsætning og 
konsoliderede aktiver udgør under 500 mio. EUR,  anvendes den løbetid, der er anført 
i punkt 11. 
15. Manglende løbetidsmatch behandles  som anført i artikel 90-93. 
2. DETAILENGAGEMENTER  
2.1. PD 
16. Sandsynligheden for misligholdelse af et engagement fastsættes til mindst 0,03 %. 
17. PD udgør 100 % for låntagere, der er i re stance, eller, hvis der tages udgangspunkt i 
gælden, for misligholdte engagementer. 
 
DA 37   DA 18. I forbindelse med udvandingsrisici for erhve rvede fordringer fastsættes PD, så den 
svarer til estimaterne af det forventede tab vedrørende udvandingsrisici. Hvis et 
kreditinstitut er i stand til at foretage en  pålidelig opdeling af si ne estimater af det 
forventede tab vedrørende udvandingsrisic i for erhvervede ford ringer i PD og LGD, 
kan PD-estimatet anvendes. 
19. Ufinansieret kreditbeskyttelse kan med forbehold af bestemmelserne i punkt 21 
anerkendes ved ju stering af PD. 
2.2. LGD 
20. Kreditinstitutter skal tilvejebringe deres egne estimater af LGD, forudsat at 
minimumskravene i del 4 er opfyldt, og de r er opnået godkendelse fra de kompetente 
myndigheder. For udvandingsrisi ci vedrørende erhvervede fordringer fastsættes en 
LGD-værdi på 75 %. Hvis et kreditinstitut er i stand til at fo retage en pålidelig 
opdeling af sine estimater af det forven tede tab vedrørende udvandingsrisici for 
erhvervede fordringer i PD og LGD, kan PD-estimatet anvendes. 
21. Ufinansieret kreditbeskyttelse kan aner kendes ved justering af PD- eller LGD-
estimaterne, forudsat at minimumskravene i del 4, punkt 95-103, er opfyldt, og der er 
opnået godkendelse fra de kompetente myndighe der, enten for et enkelt engagement 
eller for en pulje af engagementer. Kredit institutter må ikke fastsætte justerede PD- 
eller LGD-værdier for garanterede engageme nter, hvis det resulterer i, at den 
justerede risikovægt bliver lavere end for et lignende direkte engagement med 
garantistilleren. 
3. AKTIEPOSITIONER , DER BEHANDLES EFTER PD -/LGD-METODEN  
3.1. PD 
22. Sandsynligheden for misligholdelse bestemme s efter de metoder, der gælder for 
erhvervsengagementer. 
PD skal mindst udgøre: 
a) 0,09 % for positioner i børsnoterede ak tier, hvor investeringen indgår i et 
længerevarende kundeforhold 
b) 0,09 % for positioner i ikke-børsnotered e aktier, hvor investeringsafkastet er 
baseret på regelmæssige og periodiske pengestrømme, der ikke skyldes 
kursgevinster 
c) 0,40 % for positioner i børsnoterede aktier, herunder andre korte positioner 
som anført i del 1, punkt 17 
d) 1,25 % for alle andre aktiepositioner, herunder andre korte positioner som 
anført i del 1, punkt 17. 
3.2. LGD 
23. Tab i tilfælde af misligholdelse fastsættes  til 65 % for private aktiepositioner i 
tilstrækkeligt diversificerede porteføljer. 
 
DA 38   DA 24. For alle andre engagementer fastsættes LGD til 90 %. 
3.3. Løbetid 
25. Løbetiden fastsættes til 5 år for samtlige engagementer. 
 
DA 39   DA Del 3 – Værdien af engagementer  
1. ENGAGEMENTER MED VIRKSOMHEDER , INSTITUTIONER OG CENTRALREGERINGER 
OG CENTRALBANKER SAMT DETAILENGAGEMENTER  
1. Medmindre andet er anført, måles værdien af  engagementer vedrørende balanceførte 
poster efter regulering. Denne regel gælder  også for aktiver, som erhverves til en 
pris, der afviger fra det skyl dige beløb. For erhvervede aktiver betegnes forskellen 
mellem det skyldige beløb og den nettoværdi,  der er opført på kreditinstituttets 
balance, som et nedslag, hvis det skyldige  beløb er større, og som en præmie, hvis 
det er mindre. 
2. Når kreditinstitutter anvender rammeaftaler om netting i forbindelse med 
genkøbstransaktioner eller transaktioner vedrør ende ud- eller indlån af værdipapirer, 
beregnes værdien af engagementer i overensstemmelse med artikel 90-93. 
3. Kreditinstitutter skal i forbindelse med balanceført netting af udlån og indlån 
anvende de metoder, der er omhandlet  i artikel 90-93, til beregning af 
engagementernes værdi. 
4. Værdien af engagementer vedrørende leje kontrakter svarer til de diskonterede 
lejeindbetalinger. 
5. For alle poster, der er opført i bilag IV, bestemmes engagementsværdien ved hjælp af 
en af de to metoder, der er beskrevet i bilag III. 
6. Med henblik på beregning af  risikovægtede værdier af engagementer vedrørende 
erhvervede fordringer fastsættes engage mentsværdien til det udestående beløb 
fratrukket kapitalkrav vedrørende udvandings risici forud for kr editrisikoreduktion. 
7. Uanset bestemmelserne i punkt 5 anvendes de metoder, der er fastsat i bilag III, ikke 
på kontrakter, der handles på anerkendte børser, og valutakurskontrakter (undtagen 
kontrakter vedrørende guld) med en opri ndelig løbetid på 14 kalenderdage eller 
mindre. Der ansættes en engagementsværdi på nul. 
8. Uanset bestemmelserne i punkt 5 kan de kompetente myndigheder fastsætte, at de 
metoder, der er omhandlet i bilag III, ikke  skal anvendes i forbindelse med "over-the-
counter"-kontrakter (OTC-kont rakter) og ansætte en enga gementsværdi på nul for 
sådanne kontrakter, der er clearet af et clearinginstitut, når dette handler som juridisk 
modpart, og alle deltagerne dagligt stiller fuld sikkerhed  for den risiko, de frembyder 
for clearinginstituttet, idet sikkerhedsstillelsen yder en beskyttelse, der omfatter såvel 
de aktuelle genanskaffelsesomkostninger som den potentielle fremtidige risiko. 
Den stillede sikkerhed skal: 
a) opfylde betingelserne fo r en 0 % risikovægtning eller 
b) være sikret ved indl ån i kontanter i det långiv ende kreditinstitut eller 
c) være i form af indlånsbeviser e ller lignende instrume nter udstedt af og 
deponeret i dette institut. 
 
DA 40   DA De kompetente myndigheder skal sikre si g, at der ikke er fare for, at 
clearinginstituttets risici kommer til at ove rstige markedsværdien af den stillede 
sikkerhed. 
9. For uudnyttede erhvervede forpligtelser i fo rbindelse med engagementer vedrørende 
revolverende erhvervede ford ringer på selskaber beregne s engagementsværdien ud 
fra det forpligtede, men uudnyttede beløb multipliceret med 75 %. 
10. Når et engagement har form af værdipapir er, der sælges, stilles som sikkerhed eller 
udlånes i forbindelse med en genkøbstransakti on eller en transak tion vedrørende ud- 
eller indlån af værdipapirer eller råvarer,  er værdien af engagementet værdien af 
værdipapirerne eller råvarerne beregne t i overensstemmelse med artikel 74. 
Anvendes den udbyggede metode for finansiel sikkerhedsstillelse, der er omhandlet i 
bilag VIII, del 3, skal engagementets værd i som fastsat i det nævnte bilag forhøjes 
med den volatilitetsjustering, der gælder for sådanne værdipapirer eller råvarer. 
11. Værdien af engagementer vedrørende  følgende poster beregnes ud fra det 
forpligtede, men uudnyttede beløb multipliceret med en omregningsfaktor. 
Kreditinstitutter skal anvende følgende omregningsfaktorer: 
a) for uforpligtede engagementer, som kan opsiges uden betingelser, eller som 
effektivt sikrer, at kreditinstituttet automatisk kan opsige dem når som helst 
uden varsel, anvendes en omregningsfaktor på  0 %. Kreditinstitutter skal for at 
kunne anvende en omregningsfaktor på 0 % nøje overvåge låntagerens 
finansielle situation, og deres interne kont rolsystemer skal sætte dem i stand til 
øjeblikkeligt at identificere forringe lser af låntagerens kreditkvalitet. 
Uudnyttede detailengagementer kan betragtes som kreditter, der uden 
betingelser kan opsiges, hvis vilkårene herfor sætter kreditinstituttet i stand til 
at opsige dem i det omfang, det er tilladt i medfør af 
forbrugerbeskyttelseslovgi vningen og tilknyttet lovgivning 
b) for kortfristede kredittilsagn vedrørende varebevægelser anvendes en 
omregningsfaktor på 20 % for såvel det udstedende som det bekræftende 
kreditinstitut 
c) for andre engagementer, "note i ssuance facilities" (NIF) og "revolving 
underwriting facilities" (RUF) anve ndes en omregningsfaktor på 75 % 
d) kreditinstitutter, der opfylder minimumskravene i del 4 for brug af egne 
estimater af omregningsfaktorer, kan med forbehold af de kompetente 
myndigheders godkendelse benytte deres e gne estimater af omregningsfaktorer 
for forskellige produktkategorier. 
12. Er en forpligtelse knyttet til i ndgåelsen af en anden forpligtelse, anvendes den laveste 
af de to omregningsfaktorer, der gæ lder for de enkelte forpligtelser. 
13. For alle andre poster under stregen end de m, der er nævnt i punkt 1-11, fastsættes 
engagementsværdien i overen sstemmelse med bilag II. 
 
DA 41   DA 2. AKTIEPOSITIONER  
14. Værdien af engagementer baseres på den væ rdi, der er anført i årsregnskabet. Det 
omfatter følgende aktiepositioner: 
a) for investeringer, der ansættes til dagsværdi ("fair value"), og hvor 
værdiændringer henregnes direkte til i ndtægterne og derfra til egenkapitalen, 
baseres engagementsværdien på den da gsværdi, der er opf ørt på balancen 
b) for investeringer, der ansættes til dagsværdi, og hvor værdiændringer ikke 
henregnes til indtægterne, men til et sær ligt skattejusteret aktieelement, baseres 
engagementsværdien på den dagsværd i, der er opført på balancen 
c) for investeringer, der ansættes til kostpris eller markedsværdi eller til den 
laveste af disse værdier, baseres enga gementsværdien på den kostpris eller 
markedsværdi, der er opført på balancen. 
3. ANDRE AKTIVER , DER IKKE ER GÆLDSFORPLIGTELSER  
15. Værdien af engagementer vedrørende andre aktiver, der ikke er gældsforpligtelser, 
baseres på den værdi, der er anført i årsregnskabet. 
 
DA 42   DA Del 4 – Minimumskrav i forbindelse med metoden med interne ratings  
1. RATINGSYSTEMER  
1. Et ratingsystem skal omfatte alle de metoder, procedurer, tilsyns- og 
dataindsamlingsforanstaltninger og IT-systemer, der er nødvendige for at vurdere 
kreditrisici, henføre engagementer ti l risikogrupper elle r puljer (rating) og 
kvantificere estimater af misligholdelse og tab for en bestemt type engagementer. 
2. Hvis et kreditinstitut anvender flere forskellige ratingsystemer, skal de 
grundlæggende regler om, hvordan en låntager  eller en transaktion henføres under et 
ratingsystem, dokumenteres og anvendes på  en sådan måde, at det afspejler 
risikoniveauet i tilstrækkelig grad. 
3. Ratingkriterier og -procedurer skal revidere s regelmæssigt for at afklare, om de 
fortsat er hensigtsmæssige set i forhold ti l den aktuelle portefølje og de eksterne 
vilkår. 
1.1. Ratingsystemernes struktur 
4. Anvender et kreditinstitut direkte estimater  af risikoparametre, svarer det til at 
opstille risikogrupper på en  kontinuert ratingskala. 
1.1.1.  Engagementer med virksomheder, institutioner samt centralregeringer og 
centralbanker 
5. Ratingsystemet skal tage højde for låntagernes og transaktionernes 
risikokarakteristika. 
6. Ratingsystemet skal omfatte en ratingskala for låntagere med det ene formål at 
kvantificere risikoen for, at låntager ne misligholder deres forpligtelser. 
Ratingskalaen for låntagere skal bestå af  mindst 7 risikogrupper for låntagere, der 
ikke er i restance, og 1 risikogruppe for låntagere, de r er i restance. 
7. Ved "låntagerrisikogruppe" forstås en risikoka tegori på den ratingskala for låntagere, 
der indgår i et ratingsystem. Låntagerne fo rdeles på grupper ud fra en række nærmere 
angivne ratingkriterier, so m danner grundlag for udarbejdelse af estimater af 
sandsynligheden for misligholdelse. Kred itinstituttet skal dokumentere forholdet 
mellem de forskellige låntagerrisikogruppe r, nærmere bestemt hvilken risiko for 
misligholdelse der gælder for hver gruppe, og hvilke kriterier der er anvendt ved 
fastlæggelsen af denne risiko for misligholdelse. 
8. Kreditinstitutter, der har store porteføljer inden for et bestemt markedssegment og 
interval for misligholdelsesrisici, skal opdele dette interval i et passende antal 
låntagerrisikogrupper for at undgå for store koncentrationer af låntagere inden for en 
bestemt gruppe. Forekommer der omfattende koncentrationer inden for en bestemt 
risikogruppe, skal der fremlægges overbevise nde empirisk dokumentation for, at PD 
inden for låntagerrisikogruppen dækker et fo rholdsvis snævert bånd, og at den risiko 
for misligholdelse, der er forbundet med samtlige låntagere i gruppen, ligger inden 
for dette bånd. 
 
DA 43   DA 9. Ratingsystemet skal, for at de kompet ente myndigheder kan anerkende det til 
beregning af kapitalkravet ved hjælp af egne LGD-esti mater, omfatte en særlig 
ratingskala for faciliteter, som ude lukkende afspejler LGD-relaterede 
transaktionskarakteristika. 
10. Ratingsystemet skal, for at de kompet ente myndigheder kan anerkende det til 
beregning af kapitalkravet ved hjælp af egne estimater af omregningsfaktorer, 
omfatte en særlig ratingskala for faciliteter, som ude lukkende afspejler 
transaktionskarakteristika ve drørende omregningsfaktorer. 
11. Ved "facilitetsgruppe" forstås en risikokategori  på den ratingskala for faciliteter, der 
indgår i et ratingsystem. Engagementer ford eles på facilitetsgr upper ud fra en række 
nærmere angivne ratingkriteri er, som danner grundlag for ud arbejdelse af estimater 
af enten LGD eller omregningsfaktorer. Definitionen af facilitetsgrupper skal 
indeholde en beskrivelse af, hvordan engage menter henføres til en gruppe, og hvilke 
kriterier der anvendes til fa stsættelse af risikoniveauet for de forskellige grupper. 
12. Forekommer der omfattende koncentrationer inden for en bestemt facilitetsgruppe, 
skal der fremlægges overbevisende empi risk dokumentation for, at LGD eller 
omregningsfaktorer inden for facilitetsgr uppen dækker et forholdsvis snævert bånd, 
og at den risiko, der er forbundet med sam tlige engagementer i gruppen, ligger inden 
for dette bånd. 
13. Kreditinstitutter, som anvende r de metoder, der er anfø rt i del 1, punkt 5, til 
risikovægtning af specialiserede udlånsengage menter, undtages fra kravet om, at de 
skal fastsætte en ratingskala for låntagere med det ene formål at  kvantificere risikoen 
for, at låntagerne misligholder deres forpligtelser i forb indelse med disse 
engagementer. Uanset bestemmelserne i punkt 6 skal disse kreditinstitutter for disse 
engagementer fastsætte minds t 4 risikogrupper for låntagere,  der ikke er i restance, 
og mindst 1 risikogruppe for lånt agere, der er i restance. 
1.1.2.  Detailengagementer 
14. Ratingsystemer skal afspejle risici i til knytning til såvel låntagere som transaktioner 
og indregne alle relevante karakteristika vedrørende låntagere og transaktioner. 
15. Det skal ved sondringen mellem risici sikres, at antallet af engagementer i en given 
risikogruppe eller pulje er tilstrækkeligt til, at der kan foretages en meningsfuld 
kvantificering og validering af tabskarakter istikaene for den pågældende gruppe eller 
pulje. Fordelingen af engage menter og låntagere på risi kogrupper eller puljer skal 
tage sigte på at undgå uforholds mæssigt store koncentrationer. 
16. Kreditinstitutterne skal godtgør e, at den måde, hvorpå de henfører engagementer til 
risikogrupper eller pulje r, gør det muligt at foretage en meningsfuld sondring mellem 
risici, klassificere engagementer, der er tils trækkelig ensartede, og foretage nøjagtige 
og konsekvente vurderinger af tabskarakteris tikaene for de pågældende grupper eller 
puljer. Klassificeringen skal for erhve rvede fordringer afspejle sælgerens 
emissionspraksis og kundernes forskellighed. 
17. Kreditinstitutterne skal tage  hensyn til følgende risikofaktorer, når de inddeler 
engagementer i risikogrupper eller puljer: 
 
DA 44   DA Låntagernes risikokarakteristika 
a) Transaktionernes risikokarakter istika med hensyn til produkter og/eller 
sikkerhedsstillelse. Kreditinstitutterne sk al tage eksplicit stilling til tilfælde, 
hvor flere engagementer er omfa ttet af samme sikkerhedsstillelse 
b) Misligholdelse, medmindre kreditins tituttet godtgør over for den kompetente 
myndighed, at misligholdelse ikke udgør en væsentlig risikofaktor for 
engagementet 
c) Inddeling i risikogr upper eller puljer. 
18. Kreditinstituttet skal fastsætte specifikke definitioner af og pro cedurer og kriterier 
for, hvordan engagementer inddeles i de ri sikogrupper eller puljer, der indgår i et 
ratingsystem. 
a) Definitioner og kriterier vedrørende risikogrupper eller puljer skal være så 
detaljerede, at de ansvarlige for rati ngen konsekvent henfører låntagere eller 
faciliteter, der indebærer samme risi ko, til samme risikogruppe eller pulje. 
Denne konsekvens skal gøre sig gælde nde for alle forretningsområder, 
afdelinger og geografiske områder. 
b) Dokumenteringen af ratingprocessen skal gøre det muligt for tredjemand at 
forstå, hvordan engagementer fordeles  på risikogrupper eller puljer, at 
efterprøve denne inddeling og at be dømme, om inddelingen i risikogrupper 
eller puljer sker på en hensigtsmæssig måde. 
c) Kriterierne skal også stemme overens me d kreditinstituttets interne kreditregler 
og med dets politik for håndtering af nødlidende låntagere og faciliteter. 
19. Kreditinstituttet skal tage alle relevante opl ysninger i betragtni ng ved inddelingen af 
låntagere og facilitete r i risikogrupper eller puljer. Oplysningerne skal være aktuelle 
og gøre det muligt for kreditinstituttet at forudse, om forpligtelserne i forbindelse 
med engagementet vil blive opfyldt. Jo fæ rre oplysninger et kreditinstitut har, jo 
mere konservativt er det nødt til at være, når det inddeler engagementer i 
låntagerrisiko- og facilitetsgr upper eller puljer. Hv is kreditinstituttet primært baserer 
sin interne rating på en ekstern rating, sk al det sørge for også at inddrage andre 
relevante oplysninger. 
1.2. Rating af engagementer 
1.2.1.  Engagementer med virksomheder, institutioner samt centralregeringer og 
centralbanker 
20. De enkelte låntagere henføres til en låntagerrisik ogruppe som led i 
kreditbevillingsproceduren. 
21. Kreditinstitutter, der har tilladelse til at benytte deres egne estimater af LGD eller 
omregningsfaktorer, skal også henføre de e nkelte engagementer til facilitetsgrupper 
som led i kreditbevillingsproceduren. 
 
DA 45   DA 22. Kreditinstitutter, som anvende r de metoder, der er anfø rt i del 1, punkt 5, til 
risikovægtning af specialiserede udlånsenga gementer, skal henføre hvert af disse 
engagementer til en risikogruppe  i overensstemmelse med punkt 13. 
23. Alle juridiske enheder, som kreditinstituttet driver forretning med, skal rates særskilt. 
Kreditinstituttet skal  godtgøre over for den kompeten te myndighed, at det har en 
fornuftig politik for behandling af indi viduelle låntagere og  grupper af indbyrdes 
forbundne kunder. 
24. Særskilte engagementer med samme låntager henføres til samme 
låntagerrisikogruppe, uanset om der er fors kel på de konkrete transaktioners art. I 
følgende tilfælde kan særskilte enga gementer dog henføres til forskellige 
risikogrupper for samme skyldner: 
a) hvis der, afhængig af om engageme nterne er denomineret i lokal eller 
udenlandsk valuta, forekommer  lande-/overførselsrisici 
b) hvis behandlingen af de garantier, de r stilles i tilknytning til et engagement, 
kan give anledning til, at engagementet henføres til en anden 
låntagerrisikogruppe. 
1.2.2.  Detailengagementer 
25. De enkelte engagementer henf øres til en låntag errisikogruppe eller en pulje som led i 
kreditbevillingsproceduren. 
1.2.3.  Tilsidesættelse af ratings 
26. Kreditinstitutter skal i forbindelse med inddelingen i risikogrupper og pul jer oplyse, i 
hvilke tilfælde man kan beslut te at tilsidesætte de input  eller output, der indgår i 
ratingprocessen, og hvilke medarbejdere der har til opgave at godkende disse 
beslutninger. Kreditinstitutterne skal fremlægge oplysninger om disse beslutninger 
og om de ansvarlige medarbejdere. Kred itinstitutterne skal undersøge, om 
forpligtelserne i forbindelse med de engageme nter, hvis rating er blevet tilsidesat, er 
blevet opfyldt. De skal bl.a. vurdere,  om forpligtelserne i forbindelse med 
engagementer, hvis rating er blevet tilside sat af en bestemt person på vegne af 
samtlige ansvarlige medarbejdere, er blevet opfyldt. 
1.3. Ratingprocessens integritet 
1.3.1.  Engagementer med virksomheder, institutioner samt centralregeringer og 
centralbanker 
27. Ratings og regelmæssige revi sioner af ratings skal foretages eller godkendes af en 
uafhængig part, som ikke har direkte gavn af  de beslutninger, der træffes om ydelse 
af lån. 
28. Kreditinstitutterne skal ajourføre deres rati ngs mindst én gang om året. Låntagere i 
højrisikogruppen og problematiske enga gementer skal revideres hyppigere. 
Kreditinstitutterne skal gennemføre en ny rating, hvis der fremkommer væsentlige 
oplysninger om låntageren eller engagementet. 
 
DA 46   DA 29. Kreditinstituttet skal indføre effektive met oder til tilvejebringelse og ajourføring af 
relevante oplysninger om låntagernes kara kteristika, som indvirker på PD, og om 
transaktionernes karakteristika, som indvirker på LGD og omregningsfaktorer. 
1.3.2.  Detailengagementer 
30. Kreditinstituttet skal mindst én gang om år et ajourføre sin rati ng af låntagere og 
faciliteter eller i givet fald revidere tabskarakteristika og status med hensyn til 
misligholdelser for de enkelte  risikopuljer. Kreditinstitutt et skal også mindst én gang 
om året gennemgå et repræsentativt udsni t af de engagementer, der indgår i hver 
pulje, for at sikre sig, at engagementerne stadig befi nder sig i den rigtige pulje. 
1.4. Anvendelse af modeller 
31. Kreditinstitutter, der anvender statistiske modeller og andre mekaniske metoder til 
inddeling af låntagere eller faciliteter i risikogrupper eller puljer, er underlagt 
følgende krav: 
a) kreditinstituttet skal godtgøre over for den kompetente myndighed, at modellen 
gør det muligt at opstille præcise prognoser, og at den ikke fordrejer 
kapitalkravene. Inputvariablerne skal udgøre et hensigtsmæssigt og effektivt 
grundlag for de prognoser, der frembringe s. Modellen må ikke være behæftet 
med alvorlige systematiske fejl ("bias") 
b) kreditinstituttet skal iværksætte en me tode til analyse af de data, der anvendes i 
modellen. Denne metode skal gøre det muligt at kontrollere, om dataene er 
nøjagtige, fuldstændige og hensigtsmæssige 
c) kreditinstituttet skal godtgøre, at  de data, der indgår i modellen, er 
repræsentative for alle kreditins tituttets nuværende låntagere eller 
engagementer 
d) kreditinstituttet skal foretage regelm æssig modelvalidering, herunder overvåge 
modellens funktion og stabilitet, gennemgå modelspecifikationer og 
sammenholde modeloutput med modelresultater 
e) kreditinstituttet skal understøtte den statistiske model ved hjælp af 
menneskelige beslutninger og kontrolf oranstaltninger med henblik på at 
revidere de modelbasered e ratings og sikre, at m odellerne anvendes på en 
hensigtsmæssig måde. Revisionsprocedurer ne skal sigte m od at afdække og 
begrænse fejl, der skyldes svaghede r ved modellen. De menneskelige 
beslutninger skal træffes på  grundlag af alle relevant e oplysninger, der ikke er 
indregnet i modellen. Kredi tinstituttet skal gøre rede for, hvordan det agter at 
kombinere menneskelige beslutni nger med modelresultater. 
1.5. Dokumentering af ratingsystemer 
32. Kreditinstitutter skal  dokumentere, hvordan deres ra tingsystemer er udformet og 
fungerer i praksis. Denne dokumentation skal  vise, at minimums kravene i denne del 
er opfyldt, og belyse emner som portefølje spredning, ratingkriterier, hvilke opgaver 
der varetages af de parter, der rater lå ntagere og engagement er, revisionshyppighed 
for ratings og ledelsesmæssig kontrol med ratingprocessen. 
 
DA 47   DA 33. Kreditinstituttet skal dokumentere grundlaget for dets valg af ratingkriterier og den 
analyse, der har motiveret dette valg. Kred itinstituttet skal dokume ntere alle større 
ændringer i risikoratingprocessen og angi ve, hvilke ændringer der er foretaget i 
risikoratingprocessen efte r de kompetente myndighe ders seneste revision. 
Tilrettelæggelsen af rati ngarbejdet, herunder rati ngprocessen og den interne 
kontrolstruktur, skal også dokumenteres. 
34. Kreditinstitutterne skal dokumentere de sp ecifikke definitioner af misligholdelse og 
tab, som anvendes internt, og godtgøre, at de stemmer overens med definitionerne i 
dette direktiv. 
35. Hvis kreditinstituttet benytter statisti ske modeller i ratingprocessen, skal det 
dokumentere sine metodologier. Dette materiale skal: 
a) indeholde en detaljeret  beskrivelse af de teorie r, antagelser og/eller 
matematiske og empiriske faktorer, der ligger til grund for fordelingen af 
estimater på risikogrupper, individuelle låntagere, engagementer eller puljer, 
og den eller de datakilder, der er anvendt til estime ring af modellen 
b) sigte mod at iværksætte en stringent statistisk proces (der inkluderer "out-of-
time"- og "out-of-sample"-funktionste sts) til validering af modellen og 
c) oplyse om tilfælde, hvor mode llen ikke fungerer effektivt. 
36. Selv om der anvendes en model, som er købt  hos en tredjemand, der hævder at have 
patent på teknologien, betyder det ikke, at dokumentationskr avet eller de øvrige krav, 
der stilles til ratingsystemer, bortfalder. Kr editinstituttet har pligt til at opfylde de 
kompetente myndigheders krav. 
1.6. Datavedligeholdelse 
37. Kreditinstitutter skal  indsamle og opbevare data om  aspekter vedrørende deres 
interne ratings, jf. artikel 145-149. 
1.6.1.  Engagementer med virksomheder, institutioner samt centralregeringer og 
centralbanker 
38. Kreditinstitutterne skal  indsamle og opbevare: 
a) detaljerede oplysninger om tidliger e ratings af låntagere og anerkendte 
garantistillere 
b) oplysninger om tidspunktet for de pågældende ratings 
c) nøgledata og oplysninger om den me todologi, der har dannet grundlag for 
ratingen 
d) oplysninger om den person, der har ansvaret for ratingen 
e) oplysninger om misligholdende lånt agere og misligholdte engagementer 
 
DA 48   DA f) oplysninger om tidspunktet for og  omstændighederne i forbindelse med 
sådanne misligholdelser 
g) data vedrørende PD og den faktiske  misligholdelse sammenholdt med ratings 
og ændringer af ratings 
h) kreditinstitutter, der ikke benytter deres egne estimater af LGD og/eller 
omregningsfaktorer, skal indsamle  og opbevare data vedrørende 
sammenligninger af de faktiske tab i tilf ælde af misligholdelse med værdierne i 
del 2, punkt 8, og sammenligninger af de faktiske omregningsfaktorer med 
værdierne i del 3, punkt 11. 
39. Kreditinstitutter, der benytter deres egne estimater af LGD og/eller 
omregningsfaktorer, skal indsamle og opbevare: 
a) fyldestgørende data vedrørende tidligere ratings af faciliteter samt estimater af 
LGD og omregningsfaktorer i forbinde lse med de enkelte ratingskalaer 
b) oplysninger om, hvornår de pågældende  ratings og estimater blev foretaget 
c) nøgledata og oplysninger om den me todologi, der har dannet grundlag for 
ratings af faciliteter samt esti mater af LGD og omregningsfaktorer 
d) oplysninger om, hvem der har rated faciliteten, og hvem der har foretaget 
estimater af LGD og omregningsfaktorer 
e) data vedrørende estimerede og fakt iske LGD-værdier og omregningsfaktorer i 
forbindelse med hvert misligholdt engagement 
f) data vedrørende LGD for engagementer før og efter vurdering af virkningerne 
af en garanti eller et kreditderivat, såfremt kreditinstituttet tager hensyn til 
garantiers eller kreditderivaters kr editrisikobegrænsende virkninger ved 
beregningen af LGD 
g) data vedrørende tabskomponenter for hvert misligholdt engagement. 
1.6.2.  Detailengagementer 
40. Kreditinstitutter skal indsamle og opbevare:   
a) de data, der anvendes ved inddelingen  af engagementer i risikogrupper eller 
puljer 
b) data vedrørende estimater af PD , LGD og omregningsfaktorer sammenholdt 
med risikogrupper eller puljer af engagementer 
c) oplysninger om misligholdende lånt agere og misligholdte engagementer 
d) data vedrørende de risikogrupper elle r puljer, misligholdte engagementer blev 
henført til i det år, der gik forud for misligholdelsen, samt de faktiske LGD-
værdier og omregningsfaktorer 
 
DA 49   DA e) data vedrørende tabspr ocenter og spread for revolverende engagementer med 
kvalificerede udstedere på detailmarkedet. 
1.7. Anvendelse af stresstest i forbindelse med vurdering af kapitalgrundlaget 
41. Kreditinstituttet skal indføre sunde metoder til krisesimulation (stresstest) til brug 
ved vurderingen af dets kapitalgrundlag. Stresstest skal sigte mod at afdække 
eventuelle begivenheder eller fremtidige ændringer i de økonomiske forhold, som 
kunne påvirke kreditinstituttets krediteksponer ing i negativ retning, og at vurdere 
kreditinstituttets evne til at  modstå sådanne ændringer. 
42. Kreditinstituttet skal regelmæssigt gennemfør e en stresstest af kreditrisici for at 
vurdere, hvordan bestemte fo rhold vil indvirke på dets samlede kapitaldækning for 
kreditrisici. Den anvendte test skal udvæ lges af kreditinstituttet og underkastes 
tilsynsmæssig kontrol. Den anvendte test skal være meningsfuld og forholdsvis 
konservativ og som et minimum indbe fatte virkningerne af milde 
recessionsscenarier.  Kreditinstituttet skal analysere ændringer af sine ratings ved 
hjælp af stresstestscenarier. De stre sstestede porteføljer skal omfatte den 
altovervejende del af kreditinstituttets samlede eksponering. 
2. KVANTIFICERING AF RISICI  
43. Kreditinstitutter skal opfylde følgende kr av i forbindelse med beregningen af de 
risikoparametre, der skal knyttes til ratinggrupper eller puljer: 
2.1. Definition af misligholdelse 
44. Det betragtes som en "misligholdelse" fra låntagerens side, hvis en af eller begge de 
følgende begivenheder har fundet sted: 
a) kreditinstituttet anser det for usandsynligt, at låntageren vil indfri alle sine 
gældsforpligtelser over for kreditinstitutt et, moderselskabet eller et af dets 
datterselskaber, medmindre kreditinstituttet griber ind ved f.eks. at realisere en 
eventuel sikkerhed 
b) låntageren har i over 90 dage været i restance med en væsentlig 
gældsforpligtelse over for kreditinstitutte t, moderselskabet eller et af dets 
datterselskaber. 
Låntageren anses for at være i restan ce, hvis han har overskredet den meddelte 
grænse, har fået meddelt en grænse, der er  lavere end det aktuelle tilgodehavende, 
eller har trukket et beløb ude n at have tilladelse hertil. 
Den meddelte grænse er de n grænse, skyldneren er bl evet gjort bekendt med. 
For detailengagementer og engagementer med offentlige virksomheder skal de 
kompetente myndigheder fastsætte antallet  af restancedage som anført i punkt 48. 
For erhvervsengagementer ka n de kompetente myndighede r fastsætte antallet af 
restancedage som anført i artikel 154, stk. 4. 
 
DA 50   DA I forbindelse med detailengagementer kan kreditinstitutterne anvende denne 
definition på faciliteter. 
45. Følgende faktorer indikere r, at låntageren ikke kan forventes at betale: 
a) kreditinstituttet sætter gældsforpligtelsen i bero 
b) kreditinstituttet foretager en værdiregulering, fordi der menes at være sket en 
væsentlig forringelse af kr editkvaliteten, efter at  kreditinstituttet indgik 
engagementet 
c) kreditinstituttet sælger gældsforpligte lsen med et betydeligt kreditrelateret 
økonomisk tab 
d) kreditinstituttet indvilliger i en omlægn ing af gældsforpligtelsen, hvilket ventes 
at formindske den finansielle forpligtel se som følge af væsentlig eftergivelse 
eller udsættelse af afdrag, renter eller (i givet fald) gebyrer. I forbindelse med 
aktiepositioner, der vurderes efter PD-/LGD-metoden, omfatter det en 
omlægning af selve aktierne 
e) kreditinstituttet har indgivet konkursb egæring mod låntageren eller anmodet 
om en lignende foranstaltning vedrøre nde låntagerens gæld sforpligtelse over 
for kreditinstituttet, moderselskabet eller et af dets datterselskaber 
f) låntageren har erklæret  sig konkurs eller er blevet  erklæret konkurs eller har 
opnået en lignende beskyttelse, som be tyder, at han kan undlade eller vente 
med at indfri en gældsforpligtelse ove r for kreditinstituttet, moderselskabet 
eller et af dets datterselskaber. 
46. Kreditinstitutter, som anvender eksterne  data, der ikke uden videre opfylder 
definitionen af misligholdelse, skal godtgør e over for de kompetente myndigheder, at 
de har foretaget passende justeringer for at bringe dem i generel overensstemmelse 
med definitionen af misligholdelse. 
47. Mener kreditinstituttet, at et  engagement, der tidligere har været misligholdt, ikke 
længere er forbundet med øget risiko for misli gholdelse, skal det rate låntageren eller 
faciliteten på samme måde som et ikke-m isligholdt engagement. Hvis det på et 
senere tidspunkt vurderes, at  definitionen af en mislighol delse er opfyldt, anses det 
for at være en ny misligholdelse. 
48. For detailengagementer og engagementer med offentlige virksomheder kan de 
enkelte medlemsstaters kompetente myndighe der fastsætte det nøjagtige antal af 
restancedage, som alle kreditinstitutter på deres område skal væ re underlagt efter den 
definition af misligholdelse, der er fa stsat i punkt 44, for engagementer med 
modparter, som er etableret på medlemsstat ens område. Det konkrete antal skal være 
på mellem 90 og 180 dage afhængigt af, hv ilket produktområde der er tale om. For 
engagementer med modparter, der er etab leret på en anden medlemsstats område, 
fastsætter de kompetente myndigheder et antal restancedage, som ikke må være 
højere end det antal, der er fastsat af  den kompetente myndighed i denne anden 
medlemsstat. 
 
DA 51   DA 2.2. Generelle krav til estimater 
49. Kreditinstituttets egne estimater af risikoparametrene sandsynlighed for 
misligholdelse, tab i tilfælde af mislighol delse, omregningsfaktorer og forventet tab 
skal baseres på alle relevante data, opl ysninger og metoder. Estimaterne skal 
foretages ved brug af såvel den historiske erfaring som empiriske data og ikke bare 
overlades til kreditinstitut tets eget skøn. Estimaterne skal være troværdige og 
intuitive og baseres på de faktorer, der indvirker mest på de respektive 
risikoparametre. Jo færre data et kreditinstitut  har, jo mere konservativt er det nødt til 
at være i sin vurdering. 
50. Kreditinstituttet skal være i stand til at udskille sin tabserfaring med hensyn til 
misligholdelsesrate, tab i tilfælde af mis ligholdelse, omregningsfa ktorer eller tab, 
hvor der anvendes estimater af det forvente de tab, i de faktorer, der efter dets 
opfattelse indvirker på de respektive risikoparametre. Kreditinstituttet skal godtgøre, 
at dets estimater bygger på lang tids erfaring. 
51. Der skal tages hensyn til even tuelle ændringer i udlånspraks is eller i procedurerne for 
inddrivelse af gæld i de observationsperioder, der er  omhandlet i punkt 66, 71, 81, 
85, 92 og 94. Kreditinstituttets estimater sk al afspejle virkningerne af tekniske 
fremskridt og nye data og andre oplysni nger, efterhånden som de fremkommer. 
Kreditinstitutterne skal revidere deres es timater i lyset af nye oplysninger, dog 
mindst én gang om året. 
52. Den gruppe af engagementer, der har le veret data til brug for estimater, de 
kreditstandarder, der blev a nvendt ved genereringen af di sse data, og andre relevante 
karakteristika skal være sammenlignelige med de tilsvarende karakteristika for 
kreditinstituttets engagementer og standarder . Kreditinstituttet skal også godtgøre, at 
de økonomiske eller markedsmæssige vilkår , der ligger til grund for dataene, er 
relevante for de aktuelle og fremtidige v ilkår. Antallet af engagementer i det 
pågældende udsnit og den data periode, der anvendes ved kv antificeringen, skal være 
tilstrækkelig til, at kreditinstituttet har tillid  til, at dets estimater er nøjagtige og 
velfunderede. 
53. For erhvervede fordringer skal estimaterne afspejle alle relevante oplysninger, som 
det købende kreditinstitut er  i besiddelse af, vedrør ende kvaliteten af de 
underliggende fordringer, heriblandt data om  lignende puljer tilvej ebragt af sælgeren, 
af det købende kreditinstitut eller af andre foretagender.  Det købende kreditinstitut 
skal vurdere alle data, som sælgeren lægger til grund. 
54. Kreditinstituttet skal opstille en forsigtighe dsmargen for sine estimater baseret på de 
estimeringsfejl, der må forventes. Hvis metoder og data er mi ndre tilfredsstillende, 
og der må forventes et større antal fejl, fastsættes en større forsigtighedsmargen. 
55. Anvender kreditinstitutterne forskellige estim ater til beregning af risikovægte og til 
interne formål, skal disse estimater dokumenteres, og det skal godtgøres over for den 
kompetente myndighed, at de er hensigtsmæssige. 
56. Hvis kreditinstitutterne kan godtgøre over fo r de kompetente myndigheder, at der er 
foretaget passende justeringer af de data, der er indsamlet forud for gennemførelsen 
af dette direktiv, med henblik på at  skabe generel overensstemmelse med 
 
DA 52   DA definitionerne af misligholdelse eller tab,  kan de kompetente myndigheder tillade 
kreditinstitutterne en vis fleksibilitet med hensyn til anvendelsen af de fastsatte 
datastandarder. 
57. Anvender kreditinstituttet data fra en pulje , der er fælles for flere kreditinstitutter, 
skal det godtgøre, at: 
a) de øvrige kreditinstitutter i puljen anvender ratingsystemer og kriterier, der 
svarer til dets egne 
b) puljen er repræsentativ for den por tefølje, de fælles data vedrører 
c) kreditinstituttet anvender de fælles da ta konsekvent over tid til sine løbende 
estimater. 
58. Selv om et kreditinstitut anvender data, der er fælles for flere kreditinstitutter, vil det 
stadig være ansvarlig for sine ratingsystemers integritet. Kreditinstituttet skal 
godtgøre over for den kompet ente myndighed, at det ha r det fornødne kendskab til 
sine egne ratingsystemer, he runder at det formår at sikr e en effektiv overvågning og 
revision af ratingprocessen. 
2.2.1.  Særlige krav vedrørende PD-estimater 
Engagementer med virksomheder, inst itutioner samt centralregeringer og 
centralbanker 
59. Kreditinstitutterne skal estimere sandsynligheden for misligholdelse for hver 
låntagerrisikogruppe baseret på den langsigtede gennemsnitlige misligholdelsesrate i 
løbet af et år. 
60. For erhvervede fordringer på selskaber kan kreditinstitutterne estimere de forventede 
tab for hver låntagerrisikogruppe ud fra den langsigtede gennemsnitlige 
misligholdelsesrate i løbet af et år. 
61. Hvis et kreditinstitut fastsætter langsigtede gennemsnitlige estimater af PD og LGD 
for erhvervede fordringer på selskaber på grundlag af et estimat af EL samt et 
passende estimat af PD eller LGD, skal de n metode, der anvendes til estimering af de 
samlede tab, opfylde de generelle standard er for estimering af PD og LGD, der er 
anført i denne del, og resultatet skal stemme overens med det LGD-koncept, der er 
omhandlet i punkt 73. 
62. Kreditinstitutternes teknikke r til estimering af PD skal  understøttes af analyser. 
Kreditinstitutterne skal erkende vigtigheden af, at de bruger deres egen dømmekraft, 
når de skal kombinere resultaterne af disse teknikker og korrigere for de 
begrænsninger, der er forbunde t med teknikker og oplysninger. 
63. For så vidt som et kreditinstitut anvender data, der er baseret på dets egen erfaring 
med misligholdelser, til estimering af PD , skal det godtgøre i sin analyse, at 
estimaterne afspejler emissi onsstandarder og eventuelle afvigelser mellem det 
ratingsystem, der har genereret dataene, og det nuværende ratingsystem. Hvis 
emissionsstandarder eller ratingsystemer er blevet ændret, skal kreditinstituttet 
fastsætte en større forsigtighedsmargen i sit estimat af PD. 
 
DA 53   DA 64. For så vidt som et kreditinst itut relaterer eller konverterer  sine interne ratings til den 
skala, der anvendes af et ECAI eller en lignende organisation, og derefter anvender 
den misligholdelsesrate, der er observeret fo r den eksterne organisations ratings, på 
kreditinstituttets ratings, skal konverteringe n baseres på en sammenligning af interne 
ratingkriterier med de kriterier, der anve ndes af den eksterne organisation, og en 
sammenligning af interne og eksterne rati ngs af eventuelle fælles låntagere. 
Systematiske fejl (bias) eller uoverensst emmelser i konverteringsmetoden eller i de 
underliggende data bør undgås. De kriterier,  som den eksterne or ganisation har lagt 
til grund for de data, der anvendes til kvantificeringen, skal kun fokusere på 
misligholdelsesrisici og ikke afspejle transa ktionskarakteristika. Kreditinstituttet skal 
i forbindelse med sin analyse sammenligne de  definitioner af misligholdelse, der er 
anvendt, med forbehold af kravene i punkt 44- 48. Kreditinstitutte t skal dokumentere 
grundlaget for konverteringen. 
65. Hvis et kreditinstitut anvender statistiske m odeller til forudsigelse af misligholdelser, 
kan det estimere PD som et simpelt gennemsnit af de estimater af sandsynligheden 
for misligholdelse, der er opstillet for de enkelte låntagere i en bestemt risikogruppe. 
Kreditinstituttet skal op fylde kravene i punkt 31, når de anvender modeller 
vedrørende sandsynligheden for mi sligholdelse til dette formål. 
66. Uanset om kreditinstituttet anvender eksterne , interne eller fælles datakilder eller en 
kombination heraf til estimering af PD , skal den underliggende historiske 
observationsperiode strække sig over mindst fem år for mindst én kilde. Hvis den 
omhandlede observationsperiode strækker sig over længere tid for en kilde, og de 
pågældende data er relevante, anvendes den lange periode. Bestemmelserne i dette 
punkt gælder også for anvendelse af PD-/ LGD-metoden i forbindelse med aktier. 
Detailengagementer 
67. Kreditinstitutterne skal estimere PD for hve r låntagerrisikogruppe eller pulje baseret 
på den langsigtede gennemsnitlige misligholdelsesrate i løbet af et år. 
68. Uanset bestemmelserne i punkt 67 kan PD-es timater også beregnes ud fra de faktiske 
tab og passende estimater af LGD. 
69. Kreditinstitutterne skal betragte de in terne data, der anve ndes til inddeling af 
engagementer i risikogrupper eller puljer,  som den primære informationskilde i 
forbindelse med estimering af tabskarakteristika. Kreditinstitutterne kan anvende 
eksterne data (herunder fælles data) eller statistiske modeller ti l kvantificeringen, 
forudsat at det kan godtgøres, at de r består en tæt forbindelse mellem: 
a) kreditinstituttets metode til inddeling  af engagementer i risikogrupper eller 
puljer og den metode, der benytte s af den eksterne datakilde 
b) kreditinstituttets interne risikoprofil og  sammensætningen af de eksterne data. 
Kreditinstitutterne kan gøre brug af både  eksterne og interne referencedata 
vedrørende erhvervede detailfordringer. Kreditinstitutterne skal foretage 
sammenligninger mellem alle relevante datakilder. 
 
DA 54   DA 70. Hvis et kreditinstitut fastsætter langsigtede gennemsnitlige estimater af PD og LGD 
for detailengagementer på grundlag af et es timat af de samlede tab samt et passende 
estimat af PD eller LGD, skal den metode , der anvendes til estimering af de samlede 
tab, opfylde de generelle standarder for es timering af PD og LGD, der er anført i 
denne del, og resultatet skal stemme  overens med det LGD-koncept, der er 
omhandlet i punkt 73. 
71. Uanset om kreditinstituttet anvender eksterne , interne eller fælles datakilder eller en 
kombination heraf til estimering af tabska rakteristika, skal den underliggende 
historiske observationsperiode strække sig over mindst fem år for mindst én kilde. 
Hvis den omhandlede observationsperiode stræ kker sig over længere tid for en kilde, 
og de pågældende data er relevante, anve ndes den lange periode. Kreditinstituttet har 
ikke pligt til at tillægge historiske data samme vægt , hvis det kan overbevise den 
kompetente myndighed om, at nyere data er bedre til beregning af de fremtidige 
tabsprocenter. 
72. Kreditinstitutterne skal identificere og analysere forventede ændringer af 
risikoparametre i kreditengageme nters levetid (sæsoneffekter). 
2.2.2.  Særlige krav vedrørende egne LGD-estimater 
73. Kreditinstitutterne skal foretage estimater af LGD for hver facilitetsgruppe eller pulje 
på grundlag af det gennemsnitlige faktiske LGD for hver facilitetsgruppe eller pulje 
og inddrage alle konstaterede misligholde lser, der beskrives i datakilderne 
(gennemsnitlig vægtning af misligholdelsen). 
74. Kreditinstitutterne skal  anvende de LGD-estimater, der er passende for en økonomisk 
afmatning, hvis disse estimater er mere kons ervative end det langsigtede gennemsnit. 
Såfremt et ratingsystem sigter mod at ti lvejebringe løbende faktiske LGD-værdier 
fordelt på risikogrupper eller puljer over tid , skal kreditinstitutterne justere deres 
estimater af risikoparametre for risikogrupp er eller puljer for at begrænse den 
virkning, en økonomisk afmatn ing vil få på kapitalen. 
75. Kreditinstituttet skal undersøge, hvilken sammenhæng der er mellem den risiko, der 
er forbundet med låntageren, og den risiko, der er forbundet med sikkerhedsstillelsen 
eller sikkerhedsstilleren. De tilfælde, hvor  der er en klar sammenhæng, skal 
behandles konservativt. 
76. Manglende valutamatch mellem den underliggende forpligtelse og 
sikkerhedsstillelsen skal behandles konservati vt i forbindelse med kreditinstituttets 
vurdering af LGD. 
77. For så vidt som LGD-estimater tager hensyn  til den stillede si kkerhed, skal disse 
estimater ikke udelukkende baseres på si kkerhedens anslåede markedsværdi. LGD-
estimater skal tage hensyn til, hvilken betydning det har, hvis kreditinstitutter ikke er 
i stand til hurtigt at overtage kontrollen med den sikkerhed, de har stillet, og realisere 
den. 
78. For så vidt som et kreditinstitut ikke opfylder de minimumskrav til 
sikkerhedsstillelsen, der er fastsat i b ilag VIII, skal de beløb, som denne 
sikkerhedsstillelse ventes at  kunne indbringe, ikke medre gnes i dets LGD-estimater. 
 
DA 55   DA 79. Med hensyn til engagementer, der allerede  er nødlidende, skal kreditinstituttet 
anvende sit bedste estimat af det forventede  tab for hvert engageme nt set i forhold til 
de aktuelle økonomiske forhold og engagementets status. 
80. Såfremt kreditinstituttet har kapitaliser et ubetalte forfaldne gebyrer i sit 
driftsregnskab, skal disse ge byrer indgå i dets opgørelse  af engagementer og tab. 
Engagementer med virksomheder, inst itutioner samt centralregeringer og 
centralbanker 
81. Estimater af LGD skal baseres på data ve drørende en periode på mindst syv år for 
mindst én datakilde. Hvis den omhandled e observationsperiode strækker sig over 
længere tid for en kilde, og de pågældende  data er relevante, anvendes den lange 
periode. 
Detailengagementer 
82. Uanset bestemmelserne i punkt 73 kan LGD- estimater beregnes ud fra de faktiske 
tab og passende estimater af PD. 
83. Uanset bestemmelserne i punkt 88 kan kredit institutterne tage højde for fremtidige 
træk på kreditfaciliteter enten i dere s omregningsfaktorer eller i deres LGD-
estimater. 
84. I forbindelse med erhvervede fordringer på detailmarkedet kan kreditinstitutter gøre 
brug af både interne og eksterne re ferencedata til estimering af LGD. 
85. Estimater af LGD skal baseres på data for en periode på mindst fem år. Uanset 
bestemmelserne i punkt 73 har kreditinstitutte t ikke pligt til at tillægge historiske 
data samme vægt, hvis det kan overbevise  den kompetente myndighed om, at nyere 
data er bedre til forudsigelse af de fremtidige tabsprocenter. 
2.2.3.  Særlige krav vedrørende egne es timater af omregningsfaktorer 
86. Kreditinstitutterne skal foretage esti mater af omregningsfaktorer for hver 
facilitetsgruppe eller pulje på gr undlag af de gennemsnitlige faktiske 
omregningsfaktorer for hver facilitetsgruppe el ler pulje og inddrage alle konstaterede 
misligholdelser, der beskrives i data kilderne (gennemsnitlig vægtning af 
misligholdelsen). 
87. Kreditinstitutterne skal anvende de estimat er af omregningsfaktorer, der er passende 
for en økonomisk afmatning, hvis disse estimater er mere konservative end det 
langsigtede gennemsnit. Såfremt et ratingsys tem sigter mod at tilvejebringe løbende 
faktiske omregningsfaktorer fordelt på risikogrupper eller puljer over tid, skal 
kreditinstitutterne justere deres estimate r af risikoparametre for risikogrupper eller 
puljer for at begrænse den virkning, en økonomisk afmatning vil få på kapitalen. 
88. Kreditinstitutternes estimater af omregningsfa ktorer skal afspejle muligheden for, at 
låntageren foretager yderligere træk på sit lån, både før og efter at den begivenhed, 
der udløser en mislighol delse, er indtrådt. 
 
DA 56   DA Estimatet af omregningsfaktoren skal omfatte  en større forsigtighedsmargen, hvis der 
er grund til at forvente en stærkere positiv  korrelation mellem misligholdelsesraten 
og omregningsfaktorens størrelse. 
89. Kreditinstitutterne skal ved beregningen af  estimater af omregningsfaktorer inddrage 
de særlige politikker og strategier, der er fastlagt vedrørende kontostyring og 
betalingsprocedurer. Kreditinstitutterne skal også tage højde for deres evne og vilje 
til at forhindre yderligere træk under omstæn digheder, hvor der ikke er tale om 
manglende betaling, men om tilsidesættelse af klausuler eller andre tekniske 
misligholdelsesbegivenheder. 
90. Kreditinstitutterne skal indføre passende systemer og procedurer til overvågning af 
facilitetsbeløb, aktuelle tilgodehavender i forhold til bevilgede lån og ændringer i 
tilgodehavender hos individuelle  låntagere og grupper af lånt agere. Kreditinstituttet 
skal være i stand til at varetage den daglige overvågning af samtlige tilgodehavender. 
91. Hvis kreditinstitutterne benytter forske llige estimater af omregningsfaktorer til 
beregning af risikovægtede værd ier af engagementer og til interne formål, skal disse 
estimater dokumenteres, og det skal godtgør es over for den kompetente myndighed, 
at de er hensigtsmæssige. 
Engagementer med virksomheder, inst itutioner samt centralregeringer og 
centralbanker 
92. Estimater af omregningsfaktorer skal base res på data vedrørende en periode på 
mindst syv år for mindst én datakilde.  Hvis den omhandlede observationsperiode 
strækker sig over længere tid for en kilde, og de pågældende da ta er relevante, 
anvendes den lange periode. 
Detailengagementer 
93. Uanset bestemmelserne i punkt 88 kan kredit institutterne tage højde for fremtidige 
træk på kreditfaciliteter enten i dere s omregningsfaktorer eller i deres LGD-
estimater. 
94. Estimater af omregningsfaktorer baseres på  data for en periode på mindst fem år. 
Uanset bestemmelserne i punkt 86 har kred itinstituttet ikke p ligt til at tillægge 
historiske data samme vægt, hvis det ka n overbevise den kompetente myndighed om, 
at nyere data er bedre til forudsigelse af fremtidige træk på kreditfaciliteter. 
2.2.4.  Minimumskrav for vurdering af gar antiers og kreditderivaters virkning 
Engagementer med virksomheder, institutioner og centralregeringer og 
centralbanker, der anvender egne LGD-estimater, samt detailengagementer 
95. Kravene i punkt 96-103 finder ikke anvend else på garantier, der stilles af 
institutioner samt centralregeringer og centralbanker, hvis kreditinstituttet har fået 
tilladelse til at anvende re glerne i artikel 78-83 for engagementer med sådanne 
foretagender. I så fald anve ndes kravene i artikel 90-93. 
96. For garantier på detailmarkedet gælder di sse krav også for inddeling af engagementer 
i risikogrupper eller puljer  og for estimering af PD. 
 
DA 57   DA Anerkendte garantistillere og garantier 
97. Kreditinstitutterne skal fastsæ tte klare kriterier for, hvilke typer garantistillere de 
anerkender med henblik på beregnin g af risikovægtede engagementer. 
98. Anerkendte garantistillere er omfattet af de  samme regler som låntagere, jf. punkt 18-
30. 
99. Garantien skal foreligge på skrift, den må ikke kunne opsiges af garantistilleren, den 
skal gælde, indtil forpligtelsen er fuldt indfriet (i forhold til garantibeløbet og 
garantiens ordlyd), og den skal kunne håndhæves retligt over for gara ntistilleren i et 
land, hvor det er muligt at gøre udlæg i gara ntistillerens aktiver og fuldbyrde en dom. 
Garantier, som er underlagt betingelser om, at  garantistilleren ka n fritages for sine 
forpligtelser (betingede garantier), kan anerkende s efter godkendelse fra de 
kompetente myndigheder. Kreditinstituttet skal godtgøre, at de r i ratingkriterierne 
tages tilstrækkelig højde for eventuelle begrænsninger af den risikoreducerende 
effekt. 
Justeringskriterier 
100. Kreditinstituttet skal fastsætte klare kriterier for ju stering af risikogrupper, puljer 
eller LGD-estimater og – i forbindelse me d anerkendte erhvervede  detailfordringer – 
for inddeling af engagementer i risikogrupper eller puljer med henblik på at afspejle 
garantiers indvirkning på beregningen af ri sikovægtede aktiver. Disse kriterier skal 
opfylde minimumskravene i punkt 18-30. 
101. Kriterierne skal være troværdige og intu itive. De skal fokusere på, hvorvidt 
garantistilleren kan og vil opfylde sine fo rpligtelser i henhold til garantien, hvornår 
garantistilleren forventes at foretage eventuelle betalinger, i hvilket omfang 
garantistillerens evne til at opfylde sine  forpligtelser i henhold til garantien er 
korreleret med låntagerens evne til at indf ri gælden, og i hvilket omfang der fortsat 
vil være en restrisiko i forhold til låntageren. 
Kreditderivater 
102. De minimumskrav for garantier, der er beskrevet i denne del, gælder også for 
"single-name"-kreditderivater. Hvis der er manglende match mellem den 
underliggende forpligtelse og re ferenceforpligtelsen for de t pågældende kreditderivat 
eller den forpligtelse, der af gør, om en kreditbegivenhed er  indtrådt, finder kravene i 
bilag VIII, del 2, punkt 20, anvendelse. Med hensyn til detail engagementer og 
anerkendte erhvervede fo rdringer gælder bestemme lserne i dette punkt for 
inddelingen af engagementer i risikogrupper eller puljer. 
103. Kriterierne skal fokusere på kreditderiv atets udbetalingsstruktur og bygge på en 
konservativ vurdering af de konsekvenser, denne struktur har for, hvor mange 
fordringer der inddrives, og hvornår det sker . Kreditinstituttet skal undersøge, hvilke 
andre former for restrisici der forekommer. 
2.2.5.  Minimumskrav for erhvervede fordringer 
Retssikkerhed 
 
DA 58   DA 104. Faciliteten skal struktureres på en så dan måde, at kreditinstituttet under alle 
tænkelige forhold bevarer den reelle eje ndomsret til og kontrol over samtlige midler, 
der indbetales i tilknytning til fordringerne. Såfremt låntageren betaler direkte til en 
sælger eller servicevirksomhed, skal kred itinstituttet regelmæssi gt kontrollere, at 
samtlige betalinger foretages, og at de kontraktmæssige vilkår overholdes. Ved 
servicevirksomhed forstås en enhed, der varetager den daglige styring af en pulje af 
erhvervede fordringer eller af de  underliggende låneengagementer. 
Kreditinstitutterne skal indføre procedur er, som sikrer, at ejendomsretten til 
fordringer og modtagne midler er beskytte t mod virkningerne af  en konkurs eller en 
retssag, der kan betyde, at långiveren i længere  tid må afholde sig fra at realisere eller 
disponere over fordringerne eller at overt age kontrollen over de modtagne midler. 
Overvågningssystemers effektivitet 
105. Kreditinstituttet skal kontrollere både kva liteten af de erhve rvede fordringer og 
sælgerens og servicevirksomhedens finansie lle situation. Det omfatter bl.a. følgende 
opgaver: 
a) Kreditinstituttet skal vurdere korrelationen mellem kvaliteten af de erhvervede 
fordringer og både sælgerens og servicev irksomhedens finansielle situation og 
opstille interne politikker og procedurer, som yder tils trækkelig beskyttelse i 
tilfælde af uforudsete hændelser, og her under fastsætte intern e risikoratings for 
hver enkelt sælger og servicevirksomhed. 
b) Kreditinstituttet skal fastsætte klare og effektive politikker og procedurer for 
vurdering af, hvilke sælgere og servic evirksomheder der kan anerkendes. 
Kreditinstituttet eller dets befuldmægtiged e skal føre regelm æssigt tilsyn med 
sælgere og servicevirksomheder for at  kontrollere, om sælgerens eller 
servicevirksomhedens indberetninger er nøjagtige, af sløre svig eller 
operationelle mangler og kontrollere kvali teten af sælgerens kreditpolitik og 
servicevirksomhedens indsamlingsstrate gier og procedurer. Resultaterne af 
dette tilsyn skal dokumenteres. 
c) Kreditinstituttet skal vurdere karakteristika for puljer af erhvervede fordringer, 
herunder overtræk; sælgerens tidligere re stancer, uerholdelige fordringer og 
afskrivninger af uerholdelige fordri nger; betalingsvilkår og eventuelle 
modkonti. 
d) Kreditinstituttet skal fastsætte effekt ive politikker og procedurer for overordnet 
overvågning af koncentratione r på enkelte låntagere bå de inden for og på tværs 
af puljer af erhvervede fordringer. 
e) Kreditinstituttet skal sørge for, at  servicevirksomheden forsyner det med 
aktuelle og tilstrækkelig detaljerede oplysninger om aldersfordeling og 
udvanding af fordringer for at sikre ove rholdelsen af kr editinstituttets 
anerkendelseskriterier og udlånspolitik for erhvervede fordringer og 
tilvejebringe et effektivt middel til overvågning og bekræftelse af sælgerens 
salgsbetingelser og udvanding. 
Gældsomlægningsordningers effektivitet 
 
DA 59   DA 106. Kreditinstituttet skal iværksætte systemer  og procedurer til tidlig afdækning af 
forringelser af sælgerens finansielle si tuation og af kvaliteten af erhvervede 
fordringer og til proaktiv håndtering af nyopståede problemer. Kr editinstituttet skal 
navnlig fastsætte klare og e ffektive politikker, procedur er og informationssystemer 
for at føre tilsyn med overtrædelser af kl ausuler og klare og effektive politikker og 
procedurer for anlæggelse af retssager og håndtering af problematiske erhvervede 
fordringer. 
Effektiviteten af systemer til kontrol af sikkerhedsstillelse, kreditmuligheder og 
likvide midler 
107. Kreditinstituttet skal fastsætte klare og effektive politikker og procedurer for 
kontrollen med erhvervede fordringer, kredit ter og likvide midler. Der skal navnlig 
udarbejdes skriftlige interne politikker med fokus på alle væsentlige elementer af det 
program, der er fastlagt for køb af ford ringer, herunder udlånssatser, anerkendt 
sikkerhedsstillelse, nødvendig dokumentation,  koncentrationsgrænser og håndtering 
af udbetalte midler. Disse elementer skal  fastlægges under passende hensyn til alle 
relevante og væsentlige faktorer, herunde r sælgerens og servicevirksomhedens 
finansielle situation, risikokoncentrati oner og udviklingen i kvaliteten af de 
erhvervede fordringer og i sælgerens kundegr undlag, og interne systemer skal sikre, 
at der kun ydes lån, såfremt den krævede sikkerhed og dokumentation foreligger. 
Overholdelse af kreditinstituttets interne politikker og procedurer 
108. Kreditinstituttet skal indføre en effektiv in tern metode til vurdering af, om alle dets 
interne politikker og procedurer overholdes. Denne me tode skal omfatte regelmæssig 
kontrol af alle kritiske faser i kr editinstituttets købsprogram, kontrol af 
funktionsadskillelsen mellem for det fø rste vurderingen af sælgeren og 
servicevirksomheden og vurderingen af lånt ageren og for det andet vurderingen af 
sælgeren og servicevirksomheden og de n eksterne kontrol af sælgeren og 
servicevirksomheden samt evaluering af "back office"-transaktioner med særlig 
fokus på kvalifikationer, er faringer, personaleantal og tilhørende automatiserede 
systemer. 
3. VALIDERING AF INTERNE ESTIMATER  
109. Kreditinstitutterne skal indf øre robuste systemer til validering af nøjagtigheden og 
konsistensen af ratingsystemer, proce durer og estimater af alle relevante 
risikoparametre. Kreditinstituttet skal godt gøre over for den kompetente myndighed, 
at den interne validering gør det muligt for den at foretage en konsekvent og 
meningsfuld vurdering af resultatern e af interne ratingsystemer og 
risikoestimeringssystemer. 
110. Kreditinstitutterne skal regelmæssigt samm enligne de faktiske misligholdelsesrater 
med PD-estimater for hver risikogruppe. Så fremt de faktiske misligholdelsesrater 
ligger uden for de rammer, der er fa stlagt for denne risikogruppe, skal 
kreditinstitutterne iværksætte en nærmer e undersøgelse af årsage rne til afvigelsen. 
Kreditinstitutter, der benytter deres egne estimater af LGD eller omregningsfaktorer, 
skal foretage en tilsvarende undersøge lse vedrørende disse estimater. Disse 
sammenligninger skal baseres på historiske data, som går så langt tilbage i tiden som 
muligt. Kreditinstituttet skal dokumenter e de metoder og data, der benyttes til 
 
DA 60   DA sådanne sammenligninger. Undersøgelsen  og dokumentationen skal ajourføres 
mindst én gang om året. 
111. Kreditinstitutterne skal ogs å inddrage andre kvantitati ve valideringsredskaber og 
foretage andre sammenligninger med releva nte eksterne datakilder. Undersøgelsen 
skal baseres på data, som er relevante for porteføljen, opdateres regelmæssigt og 
dækker en passende observationsperiode. Kred itinstitutternes interne vurderinger af 
deres ratingsystemers funktion skal ba seres på den længst mulige periode. 
112. De metoder og data, der anvendes i forbindels e med kvantitativ validering, skal være 
konsekvente over tid. Ændringer af estim erings- og valideringsmetoder og data 
(såvel datakilder som relevante perioder) skal dokumenteres. 
113. Kreditinstitutterne skal fastsæ tte sunde interne re tningslinjer for situationer, hvor de 
faktiske værdier for PD, LGD, omregningsfaktorer og samlede tab, når der tages 
udgangspunkt i det forventede tab, afviger så meget fra de forventede værdier, at det 
skaber usikkerhed om gyldigheden af disse estimater. Disse retningslinjer skal tage 
højde for konjunkturforholdene og lignende  systematiske udsving i de faktiske 
misligholdelsesrater. Hvis de faktiske værdier vedvarende er højere end de 
forventede værdier, skal kreditinstitutter ne opjustere estimaterne i lyset af deres 
misligholdelses- og tabserfaring. 
4. BEREGNING AF RISIKOVÆGTEDE VÆRDIER AF AKTIEPOSITIONER VED HJÆLP AF 
METODEN MED INTERNE MODELLER  
4.1. Kapitalkrav og risi kokvantificering 
114. Kreditinstitutter skal opfylde følgende standarder med henblik på beregning af 
kapitalkrav: 
a) estimatet af det potentielle tab skal være robust over for negative 
markedsændringer, der kan påvirke den langsigtede risikoprofil for 
kreditinstituttets specifikke aktiebesiddelser. De data, der anvendes for at vise 
fordelingen af afkast, skal dække den længste analyseperiode, for hvilken der 
foreligger data, og være egnede ti l opstilling af ri sikoprofilen for 
kreditinstituttets specifikke aktiepos itioner. De anvendte data skal være 
tilstrækkelige til at tilvejebringe konserva tive, statistisk pålidelige og robuste 
tabsestimater, der ikke udelukkende er baseret på subjektive eller 
skønsmæssige hensyn. Kreditinstitutterne skal godtgøre over for de kompetente 
myndigheder, at det pågældende chok re sulterer i et konser vativt skøn over 
potentielle tab i løbet af den relevante langsigtede markeds- eller 
erhvervscyklus. Kreditinstituttet skal foretage empiriske analyser af de 
foreliggende data og justeringer baseret på  en række forskellige faktorer for at 
opnå modeloutput, der er tilstræ kkelig realistiske og konservative. 
Kreditinstitutter, der opstiller ”Value  at Risk”-modeller (VaR-modeller) til 
vurdering af potentielle kvartalstab, kan benytte kva rtalsdata eller konvertere 
data, der dækker en kortere tidshorisont, til tilsvarende kvartalsdata ved hjælp 
af en analytisk hensigtsmæssig metode , der bygger på empirisk dokumentation 
og på en veludviklet og dokumenteret idéproces og analyse. En sådan 
fremgangsmåde skal anvendes konserva tivt og konsekvent over tid. Hvis 
 
DA 61   DA mængden af relevante data er begrænset, skal kreditinstituttet tillægge passende 
forsigtighedsmargener 
b) de anvendte modeller skal tage tilstr ækkeligt hensyn til alle  væsentlige risici, 
der er forbundet med aktieafkast, herunde r både de generelle markedsrisici og 
de specifikke risici, der knytter sig til kreditinstituttets aktieportefølje. De 
interne modeller skal på passende vis bely se historiske prisudsving, kalkulere 
med potentielle koncentrationer udtrykt  i størrelse og ændringer i deres 
sammensætning og være robuste over for negative markedsforhold. De 
kreditrisici, som er repræsenteret i de data, der benyttes ved vurderingen, skal 
svare nøje til eller i det mindste være  sammenlignelige med de risici, der er 
forbundet med kreditinstituttets aktiepositioner 
c) den interne model skal være tilpasset kreditinstituttets aktieporteføljes 
risikoprofil og kompleksitet.  Når et kreditinstitut besidder en større mængde 
aktier, hvis værdi er særdeles ikke-lin eær, skal de interne modeller være 
udformet, så de tager tilstrækkelig høj de for de risici, der er forbundet med 
sådanne instrumenter 
d) de enkelte positioner skal indarbej des i indikatorer, markedsindekser og 
risikofaktorer på en troværdig, intuitiv og velfungerende måde 
e) kreditinstitutterne skal godtgøre ve d hjælp af empiriske analyser, at 
risikofaktorerne er hensigtsmæssige, og at de dækker så vel generelle som 
specifikke risici 
f) estimater af aktiepositioners afkast volatilitet skal base res på relevante og 
foreliggende data, oplysninger og me toder. Der benyttes uafhængigt 
kontrollerede interne data el ler data fra eksterne kild er (herunder fælles data) 
g) der skal iværksættes et string ent og omfattende stresstestprogram. 
4.2. Risikostyringsprocedu re og kontrolmekanismer 
115. Med hensyn til udvikling og anvendelse af interne modeller til fastlæggelse af 
kapitalkrav skal kreditinstitutterne iværksætte politikker, procedurer og 
kontrolmekanismer, som sikrer modellens og modelleringsprocessens integritet. I 
tilknytning til disse politikker, procedurer og kontrolmekanismer skal der træffes 
følgende foranstaltninger: 
a) fuldstændig integrering af den interne model i kreditinstituttets overordnede 
ledelsesinformationssystemer og i styrin gen af den aktieportefølje, der ikke 
indgår i handelsbeholdningen. De interne modeller skal integreres fuldt ud i 
kreditinstituttets risikostyringsinfrastr uktur, hvis de især anvendes til: måling 
og vurdering af aktieporteføljens resu ltater (herunder de risikovægtede 
resultater); overførsel af økonomisk kapital til aktiepo sitioner og vurdering af 
den overordnede kapitaldækning og forvaltningen af investeringer 
b) fastlagte ledelsessystemer, procedurer  og kontrolforanstaltninger til sikring af 
regelmæssig og uafhængig revision af  alle elementer af den interne 
modelleringsproces, herunder godkendelse af modelrevisioner, analyse af 
 
DA 62   DA modelinput og revision af modelresulta ter, f.eks. ved direkte kontrol af 
risikoopgørelser. Disse revisi oner skal sigte mod at vurdere, om modelinput og 
-resultater er nøjagtig e, fuldstændige og hensigtsmæ ssige, og fokusere på både 
at afdække og begrænse potentielle fejl,  der skyldes kendte svagheder, og at 
finde frem til ukendte svagheder ved modellen. Revisionerne kan iværksættes 
af en intern uafhængig enhed eller af en uafhængig ekstern tredjepart 
c) passende systemer og procedurer til overvågning af investeringsgrænser og 
kreditrisici for aktiepositioner 
d) de enheder, der er ansvarlige for modellens udformning og anvendelse, skal 
være funktionelt uafhængige af de enhede r, der er ansvarlige for forvaltningen 
af de individue lle investeringer 
e) de parter, der er ansvarlige for best emte aspekter af modelleringsprocessen, 
skal have de fornødne kvalifikationer. Ledelsen skal afsæ tte tilstrækkeligt 
kvalificerede og kompetente medarb ejdere til modelarbejdet. 
4.3. Validering og dokumentation 
116. Kreditinstitutterne skal indf øre et robust system til va lidering af deres interne 
modellers og modelleringsprocessers nøj agtighed og konsistens. Alle væsentlige 
elementer af de interne modeller samt modelleringsprocessen og valideringen skal 
dokumenteres. 
117. Kreditinstitutterne skal anvende intern va lidering med henblik på at foretage en 
konsekvent og meningsfuld vurdering af resu ltaterne af deres interne modeller og 
processer. 
118. De metoder og data, der anvendes i forbindels e med kvantitativ validering, skal være 
konsekvente over tid. Ændringer af estim erings- og valideringsmetoder og data 
(såvel datakilder som relevante perioder) skal dokumenteres. 
119. Kreditinstitutterne skal regelmæssigt sammenligne de faktiske aktieafkast (beregnet 
ud fra realiserede og ikke-realiserede fortje nester og tab) med de modelberegnede 
estimater. Disse sammenligninger skal basere s på historiske data , som går så langt 
tilbage i tiden som muligt. Kreditinstituttet skal dokumentere de metoder og data, der 
benyttes til sådanne sammenligninger. Undersøgelsen og dokumentationen skal 
ajourføres mindst én gang om året. 
120. Kreditinstitutterne skal inddrage andre kvant itative valideringsre dskaber og foretage 
andre sammenligninger med eksterne datakild er. Undersøgelsen skal baseres på data, 
som er relevante for porteføljen, opda teres regelmæssigt og dækker en passende 
observationsperiode. Kreditinstitutternes interne vurderinger af deres modellers 
resultater skal baseres på  den længst mulige periode. 
121. Kreditinstitutterne skal fastsætte sunde inte rne retningslinjer for situationer, hvor 
sammenligningen af de faktiske aktieafkast med modelestimaterne skaber usikkerhed 
om gyldigheden af estimatern e eller af modellerne som så dan. Disse retningslinjer 
skal tage højde for konjunkturforholde ne og lignende syst ematiske udsving i 
aktieafkast. Alle justeringer af interne modeller, der foretages som følge af 
 
DA 63   DA modelrevisioner, skal dokumenteres og stemme overens med kreditinstituttets 
retningslinjer for modelrevision. 
122. Den interne model og modelle ringsprocessen skal dokumenteres, og der skal oplyses 
om, hvilke opgaver deltagerne i modelarbej det varetager, og om modelgodkendelse 
og modelrevision. 
5. LEDELSE OG KONTROL  
5.1. Ledelse 
123. Alle væsentlige aspekter af rating- og estimeringsprocesserne skal godkendes af 
kreditinstituttets bestyrelse eller et sæ rligt udvalg herunder og af den overordnede 
ledelse. Disse parter skal have en generel forståelse af kreditinstituttets 
ratingsystemer og et mere indgående kends kab til de ledelsesrapporter, der knytter 
sig hertil. 
124. Den overordnede ledelse skal underrette be styrelsen eller et sæ rligt udvalg herunder 
om væsentlige ændringer eller afvigelser fra  den fastlagte politik, såfremt disse vil få 
væsentlig indvirkning på kreditinstituttets ratingsystemers funktion. 
125. Den overordnede ledelse skal have et godt kendskab til ratingsystemernes opbygning 
og funktion. Den overordnede ledelse skal løbende kontrollere, at ratingsystemerne 
fungerer korrekt. Kreditrisikokontrolenhedern e skal holde den ove rordnede ledelse 
orienteret om resultaterne af ratingpro cessen, områder, hvor der er behov for 
forbedringer, og resultatet af bestræbels er på at udbedre tid ligere konstaterede 
mangler. 
126. En intern rating-baseret analyse af kredi tinstituttets kreditrisikoprofil skal udgøre et 
centralt element i ledelsesrapporterne til disse parter. Rapporterne skal som et 
minimum omhandle risikoprofiler for de  enkelte risikogrupper, forskydninger 
mellem grupper, estimering af de releva nte parametre for hver risikogruppe og 
sammenligning af faktiske misligholdels esrater og egne estimater af LGD og 
omregningsfaktorer med de forventede værdier samt stresstestresultater. 
Rapporteringshyppigheden skal afhænge af, hvi lke oplysninger der er tale om, hvor 
vigtige de er, og hvilken status modtageren har. 
5.2. Kreditrisikokontrol 
127. Kreditrisikokontrolenheden skal arbejde uafhængigt af pers onalefunktionen og 
ledelsesfunktionen, som har ansvaret for at  initiere eller forn y engagementer, og den 
skal rapportere direkte til den overordnede  ledelse. Enheden skal udforme eller 
udvælge, implementere og føre tilsyn me d ratingsystemer og kontrollere deres 
resultater. Enheden skal regelmæssigt  udarbejde og analysere rapporter om 
ratingsystemers output. 
128. Kreditrisikokontrolenhedens/- ernes ansvarsområder er: 
a) undersøgelse og overvågning af risikogrupper og puljer 
b) udarbejdelse og analyse af kortfatte de rapporter om kreditinstituttets 
ratingsystemer 
 
DA 64   DA c) iværksættelse af procedurer med henblik  på at kontrollere, at definitioner af 
risikogrupper og puljer anvendes på sa mme måde i alle afdelinger og 
geografiske områder 
d) gennemgang af ratingprocessen og doku mentering af eventuelle ændringer 
heraf, herunder årsagerne til disse ændringer 
e) gennemgang af ratingkrite rier med henblik på at vurdere, om de stadig er 
egnede til forudsigelse af risici. Ændri nger af ratingprocessen, af kriterier eller 
af individuelle ratingparametre sk al dokumenteres og registreres 
f) aktiv deltagelse i udformningen e ller udvælgelsen, implementeringen og 
valideringen af de modeller, der anvendes under ratingprocessen 
g) kontrol og overvågning af de modelle r, der anvendes under ratingprocessen 
h) løbende revision og ændring af  de modeller, der anvendes under 
ratingprocessen. 
129. Kreditinstitutter, der anve nder fælles data i overensstemmelse med punkt 57 og 58, 
kan uanset bestemmelserne i punkt 128 outsource følgende opgaver: 
a) tilvejebringelse af oplysninger vedrørende undersøgelse og overvågning af 
risikogrupper og puljer 
b) udarbejdelse af kortfattede rapporte r om kreditinstituttets ratingsystemer 
c) tilvejebringelse af oplysninger vedrørende gennemgang af ratingkriterier med 
henblik på at vurdere, om de stadig er  egnede til foruds igelse af risici 
d) dokumentering af ændringer af ratingpr ocessen, kriterier eller individuelle 
ratingparametre 
e) tilvejebringelse af oplysninger vedrøre nde løbende revision og ændring af de 
modeller, der anvendes under ratingprocessen. 
Kreditinstitutter, der anvender bestemmelserne  i dette punkt, skal sørge for, at de 
kompetente myndigheder har adgang til alle  relevante oplysni nger fra tredjemand, 
som er nødvendige for at undersøge, om minimumskravene er opfyldt, og at de 
kompetente myndigheder kan foretage de samme undersøgelser på stedet, som der 
iværksættes inden for kreditinstituttet. 
5.3. Intern revision 
130. Den interne revisionsafdeling skal mindst én gang om året gennemgå 
kreditinstituttets ratingsystemer og transaktioner, herunder transaktioner i 
kreditfunktionen samt estimeringen af PD, LGD, forventede tab og 
omregningsfaktorer. Revisionen skal bl.a. afdække, om samtlige minimumskrav er 
opfyldt. 
 
EN 65   EN BILAG VIII – Kreditrisikoreduktion  
 
Part 1- Anerkendte former for kreditrisikoreduktion  
1. I denne del beskrives, hvilke former fo r kreditrisikoredukti on der anerkendes med 
henblik på artikel 92. 
2. I dette bilag forstås ved: 
"sikret udlånstransaktion": alle transaktioner, som giver anledning til et engagement, 
for hvilket der stilles sikkerhed, og hvor de t ikke bestemmes, at kreditinstituttet har 
ret til at modtage hyppige margenbetalinger 
"kapitalmarkedstransaktion": alle transaktioner, der giver anledning til et 
engagement, for hvilket der stilles sikkerhed, og hvor det bestemmes, at 
kreditinstituttet har ret til at modtage hyppige margenbetalinger. 
1. FINANSIERET KREDITBESKYTTELSE  
1.1. Balanceført netting 
3. Balanceført netting af gensidige krav me llem kreditinstituttet og dets modpart kan 
anerkendes. 
4. Uden at dette berører bestemmelserne  i punkt 5, er de t kun den gensidige 
likviditetssaldo mellem kreditinstituttet og modparten, der kan anerkendes. Det er 
kun muligt at ændre de risikovægtede værdie r af engagementer for det långivende 
kreditinstituts udlån og indlån og i givet fa ld for de forventede tab som led i en 
balanceført aftale om netting. 
1.2. Rammeaftaler om netting i forbindels e med genkøbstransaktioner og/eller 
transaktioner vedrørende ud- eller indlån  af værdipapirer eller råvarer og/eller 
andre kapitalmarkedstransaktioner 
5. For kreditinstitutter, der vælger at bruge den udbyggede metode for finansiel 
sikkerhedsstillelse, der er omhandlet i de l 3 i dette bilag, kan virkningerne af 
bilaterale nettingaftaler, de r dækker genkøbstransaktioner, transaktioner vedrørende 
ud- eller indlån af værdipapirer eller råvarer og/eller andre 
kapitalmarkedstransaktioner med en tredje part, anerkendes. Uden at dette berører 
bestemmelserne i bilag II til direktiv [93 /6/EØF ], skal den sikkerhed, der stilles, og de 
værdipapirer eller råvarer, der udlånes i forbindelse med sådanne arrangementer, 
overholde de krav for anerke ndelse af sikkerhedsst illelse, der er fa stsat i punkt 7 og 
11. 
1.3. Sikkerhedsstillelse 
6. Hvis den teknik, der anvendes med henblik på kreditrisikoreduktion, er baseret på 
kreditinstituttets ret til at likvidere eller beholde aktiver, afhænger anerkendelsen af, 
om de risikovægtede værdier af de pågæ ldende engagementer og i givet fald de 
forventede tab beregnes efter bestemmelserne i artikel 78 -83 eller bestemmelserne i 
 
EN 66   EN artikel 84-89. Anerkendelsen afhænger også af, om der gøres brug af den enkle 
metode for finansiel sikkerhedsstillels e eller den udbyggede metode for finansiel 
sikkerhedsstillelse, der er omhandlet i del 3. Med hensyn til genkøbstransaktioner og 
transaktioner vedrørende ud- eller indlån  af værdipapirer e ller råvarer afhænger 
anerkendelsen også af, om den pågældende  transaktion indgår i handelsbeholdningen 
eller ej. 
1.3.1.  Anerkendt sikkerhedsstillelse i forbinde lse med alle fremgangsmåder og metoder 
7. Følgende finansielle poster kan aner kendes som gyldig sikkerhedsstillelse i 
forbindelse med alle fremgangsmåder og metoder: 
a) indlån i kontanter elle r kontantlignende instrumenter  placeret i det långivende 
kreditinstitut 
b) obligationer, der er uds tedt af centralregeringer eller centralbanker, og for 
hvilke der foreligger en kreditvurderi ng udarbejdet af et ECAI eller et 
eksportkreditagentur, som er anerkendt  med henblik på artikel 78-85, og som 
den kompetente myndighed har henført til kreditkvalitetstrin 4 eller derover i 
henhold til reglerne i artikel 78-83 om  risikovægtning af engagementer med 
centralregeringer og centralbanker 
c) obligationer, der er udste dt af kreditinstitutter, og for hvilke der foreligger en 
kreditvurdering udarbejdet af et an erkendt ECAI, som den kompetente 
myndighed har henført til kreditkvalitet strin 3 eller derover i henhold til 
reglerne i artikel 78-83 om ri sikovægtning af engagementer med 
kreditinstitutter 
d) obligationer, der er uds tedt af andre foretagender, og for hvilke der foreligger 
en kreditvurdering udarbej det af et anerkendt ECAI, som den kompetente 
myndighed har henført til kreditkvalitet strin 3 eller derover i henhold til 
reglerne i artikel 78-83 om risikovægtning af engagementer med virksomheder 
e) obligationer, for hvilke der foreligger en kortsigtet kreditv urdering udarbejdet 
af et anerkendt ECAI, som den ko mpetente myndighed har henført til 
kreditkvalitetstrin 3 eller derover i he nhold til reglerne i artikel 78-83 om 
risikovægtning af kortfristede engagementer 
f) aktier eller konvertible obliga tioner, der indgår i et hovedindeks 
g) guld. 
I litra b) indbefatter "oblig ationer, der er udstedt af centralregeringer eller 
centralbanker": 
i) obligationer, som er udstedt af regionale regeri nger eller lokale myndigheder, 
og som behandles som engagementer med centralregeringen i det pågældende 
land i henhold til bilag VI 
ii) obligationer, som er uds tedt af multilaterale udvikli ngsbanker, der tillægges en 
risikovægt på 0 % i henhold til artikel 78-83 
 
EN 67   EN iii) obligationer, som er udstedt af intern ationale organisatione r, der tillægges en 
risikovægt på 0 % i henhold til artikel 78-83. 
I litra c) indbefatter "obligationer, der er udstedt af kreditinstitutter": 
i) obligationer, som er udstedt af regionale regeri nger eller lokale myndigheder, 
men som ikke behandles som engageme nter med centralregeringen i det 
pågældende land i henho ld til artikel 78-83 
ii) obligationer, som er udstedt af offentlige virksomheder, og som behandles som 
engagementer med kreditinstitutter i henhold til artikel 78-83 
iii) obligationer, som er udstedt af multilaterale udviklingsbanker, der ikke 
tillægges en vægt på 0 % i henhold til artikel 78-83. 
8. Obligationer, der er udstedt af institutio ner, og for hvilke der ikke foreligger en 
kreditvurdering udarbejdet af et aner kendt ECAI, kan anerkendes som gyldig 
sikkerhedsstillelse, hvis de opf ylder følgende kriterier: 
a) de er noteret på en anerkendt børs 
b) de opfylder betingelserne  for privilegeret gæld 
c) alle andre ratede værdipapirer med samme rang, som institutionen har udstedt, 
og med en kreditvurdering fra et aner kendt ECAI har en kreditvurdering 
udarbejdet af et anerkendt ECAI, som de kompetente myndigheder har henført 
til kreditkvalitetstrin 3 elle r derover i henhold til reglerne i artikel 78-83 om 
risikovægtning af engagementer med institutioner eller af kortfristede 
engagementer 
d) det långivende kreditinstitut er ikke i besiddelse af oplysning er, der tyder på, at 
værdipapirerne bør tildeles  en lavere kreditvurdering end den, der er anført i 
litra c) 
e) kreditinstituttet kan godtgøre over  for de kompetente myndigheder, at 
instrumentets markedslikviditet er tilstrækkelig med henblik herpå. 
9. Andele i institutter for kollektiv invest ering i værdipapirer kan anerkendes som 
gyldig sikkerhedsstillelse, hvis fø lgende betingelser er opfyldt: 
a) de er genstand for daglig e officielle kursnoteringer 
b) instituttet for kollektiv investerin g begrænser sig til at investere i de 
instrumenter, der kan anerkendes i henhold til punkt 7 og 8. 
Selv om et institut for kollektiv invest ering anvender (eller påtænker at anvende) 
afledte instrumenter til risikoa fdækning af tilladte investerin ger, bevirker det ikke, at 
andele i dette institut ikke kan anerkendes. 
10. Hvis der i relation til punkt 7, litra b) - e), for en si kkerhedsstillelse foreligger to 
kreditvurderinger fra anerkendte ECAI’er, skal den mindst fordelagtige vurdering 
lægges til grund. Hvis der for en sikke rhedsstillelse foreligger mere end to 
 
EN 68   EN kreditvurderinger fra anerkendt e ECAI’er, skal de to me st fordelagtige vurderinger 
lægges til grund. Hvis de to mest fordelag tige kreditvurderinger er  forskellige, skal 
den mindst fordelagtige af disse to vurderinger lægges til grund. 
1.3.2.  Anden anerkendt sikkerhedsstillelse i fo rbindelse med den udbyggede metode for 
finansiel sikkerhedsstillelse 
11. Ud over den sikkerhedsstillelse, der er beskrevet i punkt 7-10, kan følgende 
finansielle poster, hvis et kreditinstitu t anvender den udbyggede metode for finansiel 
sikkerhedsstillelse, der er omhandlet  i del 3, anerkendes som gyldig 
sikkerhedsstillelse: 
a) aktier eller konvert ible obligationer, der ikke indgår i et hovedindeks, men 
handles på en anerkendt børs 
b) andele i institutter for kollektiv i nvestering i værdipapirer, hvis følgende 
betingelser er opfyldt: 
i) de er genstand for daglig e officielle kursnoteringer 
ii) instituttet for kollektiv investerin g begrænser sig til at investere i de 
instrumenter, der kan anerkendes i henhold til punkt 7 og 8, og i de poster, der 
er nævnt i dette punkts litra a). 
Selv om et institut for kollektiv invest ering anvender (eller påtænker at anvende) 
afledte instrumenter til risikoa fdækning af tilladte investerin ger, bevirker det ikke, at 
andele i dette institut ikke kan anerkendes. 
1.3.3.  Anden anerkendt sikkerhedsstillelse med henblik på beregningerne i artikel 84-89 
12. Ud over den ovenfor anførte sikkerhedsstil lelse finder bestemmelserne i punkt 13-22 
anvendelse, hvis et kreditin stitut beregner risikovægtede værdier af engagementer og 
forventede tab efter metoden i artikel 84-89: 
a) Sikkerhed i fast ejendom 
13. Fast ejendom til beboelse, som er eller vil blive benyttet eller udlejet af ejeren, og 
erhvervsejendomme, dvs. kontor- og andr e forretningsejendomme, kan anerkendes 
som gyldig sikkerhedsstillelse på betingelse af: 
a) at den faste ejendoms værdi ikke i væsentlig grad afhænger af låntagers 
kreditkvalitet. Dette krav  berører ikke tilfælde , hvor rent makroøkonomiske 
faktorer påvirker såvel ejendommens værdi som låntagerens betalingsevne 
b) at risikoen for låntagerens vedkommende ikke i væsentlig grad afhænger af den 
underliggende ejendoms eller det underligge nde projekts værdi, men snarere af 
låntagerens grundlæggende evne til at indfri  gælden på anden vis. Indfrielsen af 
den pågældende facilitet afhænger således ikke i væsentlig grad af, hvilke 
pengestrømme den underliggende ejendom, der er stillet som sikkerhed, måtte 
generere. 
 
EN 69   EN 14. Kreditinstitutterne kan også anerkende andele  i finske boligselskaber, der drives i 
henhold til den finske lov om boligsels kaber af 1991 eller senere tilsvarende 
lovgivning, og som vedrører boliger, der er eller vil blive beboe t eller udlejet af 
ejeren, som sikkerhed i fast ejendom til beboelse, forudsat at disse betingelser er 
opfyldt. 
15. De kompetente myndigheder kan også tillade kreditinstitutterne at anerkende andele i 
finske boligselskaber, der drives i henhold til den finske lov om boligselskaber af 
1991 eller senere tilsvarende lovgivni ng, som sikkerhed i erhvervsejendomme, 
forudsat at disse be tingelser er opfyldt. 
16. De kompetente myndigheder kan tillade kredi tinstitutterne at fravige betingelsen i 
punkt 13, litra b), for engagementer med sikkerhed i fast ejendom til beboelse i den 
pågældende medlemsstat, hvis de kan påvise , at der eksisterer et veludviklet og 
veletableret marked med tabsprocenter, der er tilstrækkelig lave til at berettige en 
sådan behandling. Dette er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder i en 
medlemsstat, der ikke benytter sig af mu ligheden for fravigelse, anerkender fast 
ejendom til beboelse, som er anerkendt i en anden medlemsstat som følge af denne 
mulighed. Medlemsstaterne skal fremlægge  oplysninger om, hvorvidt de har udnyttet 
denne mulighed. 
17. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan tillade kreditinstitutterne at fravige 
betingelsen i punkt 13, litra b), for erhvervsejendomme i den pågældende 
medlemsstat, hvis de kan påvise , at der eksisterer et ve ludviklet og veletableret 
marked, og at tabsprocenterne i forbindelse med udlån med sikkerhed i 
erhvervsejendomme opfylder følgende betingelser: 
a) 50 % af markedsværdien (eller even tuelt 60 % af belåningsværdien, såfremt 
denne værdi er lavest) må ikke oversti ge 0,3 % af de lån med sikkerhed i 
erhvervsejendomme, der i et  givet år er uindfriede 
b) det samlede tab på lån med sikkerhed i erhvervsejendomme må ikke overstige 
0,5 % af de lån, der i et  givet år er uindfriede. 
18. Hvis en af disse betingelser ikke er opfyl dt i et givet år, bortfalder retten til at 
anvende denne behandling, indtil betingelserne  igen er opfyldt i det efterfølgende år. 
19. De kompetente myndigheder i en medlem sstat, som ikke benytter sig af den 
mulighed for fravigelse, der er be skrevet i punkt 17, kan anerkende 
erhvervsejendomme, som er anerkendt i en anden medlemsstat som følge af denne 
mulighed. 
b) Fordringer 
20. De kompetente myndigheder kan anerkende si kkerhedsstillelse i form af fordringer i 
tilknytning til en eller flere handelstransakt ioner med en oprindeli g løbetid på et år 
eller derunder. Fordringer ve drørende securitisationer, indirekte deltagelse eller 
kreditderivater eller beløb, der skyldes af tilsluttede part er, anerkendes ikke. 
c) Andre former for fysisk sikkerhedsstillelse 
 
EN 70   EN 21. De kompetente myndigheder kan anerkende  fysiske genstande ud over dem, der er 
anført i punkt 13-19, som sikkerhedssti llelse, hvis de finder det godtgjort: 
a) at der findes likvide markeder, hvor de t er hurtigt og billigt at afhænde den 
pågældende sikkerhedsstillelse 
b) at der foreligger velfunderede, offe ntligt tilgængelige markedspriser for 
sikkerhedsstillelsen. Kreditinstituttet skal  kunne godtgøre, at der ikke er grund 
til at antage, at de nettopriser, det opnår ved realiseringen af 
sikkerhedsstillelsen, afviger væsent ligt fra disse markedspriser. 
d) Leasing 
22. Uanset bestemmelserne i del 3, punkt 73,  skal engagementer i forbindelse med 
transaktioner, hvor et kredit institut leaser et formuegode til tredjemand, forudsat at 
kravene i del 2, punkt 11, er opfyldt, beha ndles som lån med sikkerhed i den type 
formuegode, der leases. 
1.4. Andre former for finansiere t kreditrisikoafdækning 
1.4.1.  Indlån i kontanter eller kontantlignende instrumenter placeret i et eksternt 
kreditinstitut 
23. Indlån i kontanter eller kontantlignende inst rumenter, som er placeret i et eksternt 
kreditinstitut, uden at der foreligger en  depotaftale, og som er pantsat til det 
långivende kreditinstitut, kan anerkende s som gyldig kreditrisikoafdækning. 
1.4.2.  Livsforsikringspolicer, der er pantsat til det långivende kreditinstitut 
24. Livsforsikringspolicer, der er pantsat til det långivende kreditinstitut, kan anerkendes 
som gyldig kreditrisikoafdækning. 
1.4.3.  Instrumenter, der købes tilbage på anmodning 
25. Instrumenter, som er udstedt af et ekster nt kreditinstitut, og som på anmodning købes 
tilbage af dette kreditinstitut, kan anerkendes som gyldig kreditrisikoafdækning. 
2. UFINANSIERET KREDITRISIKOAFDÆKNING  
2.1. Anerkendte udbydere af kreditrisikoafdækn ing i forbindelse med alle metoder 
26. Følgende parter kan anerkendes som udbydere af ufinansieret kreditrisikoafdækning: 
a) centralregeringer og centralbanker 
b) regionale regeringer og lokale myndigheder 
c) multilaterale udviklingsbanker 
d) internationale organisationer, såfrem t engagementer med disse tildeles en 
risikovægtning på 0 % efter be stemmelserne i artikel 78-83 
 
EN 71   EN e) offentlige virksomheder, såfremt de kompetente myndigheder behandler 
fordringer på disse som fordringer på institutioner efter bestemmelserne i 
artikel 78-83 
f) institutioner 
g) andre selskaber, herunder kreditinstituttets moderselskab, datterselskaber og 
tilknyttede selskaber, for hvilke der: 
i) foreligger en kreditvurdering udarbej det af et anerkendt ECAI, som de 
kompetente myndigheder har henført til kreditkvalitetstrin 2 eller derover i 
henhold til reglerne i artikel 78-83 om  risikovægtning af engagementer med 
virksomheder 
ii) for så vidt angår kreditinstitutter, der beregner risikovægtede værdier af 
engagementer og forventede tab efter bestemmelserne i artikel 84-89, ikke 
foreligger en kreditvurdering udarbejdet af et anerkendt ECAI, og som ifølge 
en intern rating skønnes at have en sa ndsynlighed for misligholdelse svarende 
til den, der relateres til kreditkvalitetstr in 2 eller derover i henhold til reglerne i 
artikel 78-83 om risikovægtning af  engagementer med virksomheder. 
27. Hvis der beregnes risikovægtede værdier af  engagementer og forventede tab efter 
bestemmelserne i artikel 84-89, skal der, for at en garantistiller kan anerkendes, 
foreligge en intern rating udarbejdet af kreditinstituttet i overensstemmelse med 
bestemmelserne i bilag VII, del 4. 
28. Uanset punkt 26 kan medlemsstaterne også anerkende andre finansieringsinstitutter 
som udbydere af ufinansieret kredit risikoafdækning, forudsat at disse 
finansieringsinstitutter er meddelt tilladelse og  underlagt tilsyn af de kompetente 
myndigheder, der er ansvarlige for tilladelse  til og tilsyn med kredi tinstitutter, og at 
de underlagt de samme tilsynskrav som kreditinstitutter. 
3. KATEGORIER AF KREDITDERIVATER  
29. Kategorier af kreditderivater og instrumenter, der består af  følgende kreditderivater 
eller af instrumenter, der i økonomisk henseende kan sidestilles hermed, kan 
anerkendes: 
a) "credit default swaps" 
b) "total return swaps" 
c) "credit linked not es" under hensyn til likvide midler. 
30. Hvis et kreditinstitut tilvejebringer kredit risikoafdækning ved køb af en "total return 
swap" og registrerer de nettobetalinger, de r modtages i forbindelse med swappen, 
som nettoindkomst, men ikke modregner fo rringelser af værdien af det aktiv, der 
beskyttes (enten ved nedsættelse af dagsvæ rdien eller ved hensættelse til reserver), 
kan denne kreditbeskytte lse ikke anerkendes. 
 
EN 72   EN 3.1. Intern afdækning 
31. Hvis et kreditinstitut benytter et kreditderivat til intern afdækning – dvs. afdækker 
kreditrisikoen for et engagement, der li gger uden for handelsbeholdningen, med et 
kreditderivat, der indgår i handelsbeholdningen – skal de n kreditrisiko, der lægges 
over på handelsbeholdningen, overføres t il en eller flere tredjeparter, for at 
afdækningen kan anerkendes med henblik på de tte bilag. I sådanne tilfælde anvendes 
reglerne i del 3-6 for beregning af ri sikovægtede værdier af engagementer og 
forventede tab med hensyn til erhvervelse af ufinansieret kreditrisikoafdækning, 
forudsat at en sådan overførsel af kreditri sikoen opfylder de krav for anerkendelse af 
kreditrisikoreduktion, der er  fastsat i dette bilag. 
 
EN 73   EN Del 2 - Minimumskrav  
1. Kreditinstituttet skal over fo r de kompetente myndigheder godtgøre, at det benytter 
hensigtsmæssige risikostyringsprocedurer til sikring mod risici, som kreditinstituttet 
kan blive eksponeret for, gennem anvendels e af metoder til kreditrisikoreduktion. 
2. Uanset om der er taget højde for kr editrisikoreduktion ved beregningen af 
engagementernes risikovægtede værdi og  eventuelt forventede tab, skal 
kreditinstitutterne fortsat foretage en fuldstændig risikovurdering af det 
underliggende engagement og over for de  kompetente myndigheder kunne godtgøre, 
at de er i stand til at opfylde dette krav. I forbindelse med genkøbstransaktioner 
og/eller udlån eller indlån i værdipapirer eller råvarer betragtes det underliggende 
engagement i forbindelse med dette p unkt kun som engagementets nettobeløb. 
1. FINANSIERET KREDITRISIKOAFDÆKNING  
1.1. Balanceført netting (ud over masternettingaftaler, der omfatter 
genkøbstransaktioner, udlån  eller indlån i værdipap irer eller råvarer og/eller 
andre kapitalmarkedsrela terede transaktioner) 
3. Følgende betingelser skal være opfyldt, for at balanceførte nettingaftaler - ud over 
masternettingaftaler, der omfatter genkøbstr ansaktioner, udlån eller indlån i 
værdipapirer eller råvarer og/ eller andre kapitalmarkedsrela terede transaktioner - skal 
kunne anerkendes i henhold til artikel 90-93: 
a) de skal have et veletableret retsgr undlag og have retsgyld ighed under gældende 
lov, herunder i tilfælde af modpartens insolvens eller konkurs 
b) kreditinstituttet skal til enhver tid kunne  identificere de aktiver og passiver, der 
er omfattet af nettingaftalen 
c) kreditinstituttet skal overvåge og begrænse de ri sici, der er forbundet med 
kreditrisikoafdækningens ophør 
d) kreditinstituttet skal overvåge og begrænse de relevante engagementer på 
nettobasis. 
1.2. Masternettingaftaler, der omfatter genk øbstransaktioner og/eller indlån eller 
udlån i værdipapirer eller råvarer og/el ler andre kapitalmarkedsrelaterede 
transaktioner 
4. Følgende betingelser skal være opfyldt, for at masternettingaftaler, der omfatter 
genkøbstransaktioner og/eller i ndlån eller udlån i værdipap irer eller råvarer og/eller 
andre kapitalmarkedsrelaterede transak tioner, kan anerkende s i henhold til 90-93: 
a) de skal have et veletableret retsgr undlag og have retsgyld ighed under gældende 
lov, herunder i tilfælde af modpartens insolvens eller konkurs 
b) de skal give den part, der ikke misli gholder aftalen, ret til i tide at afslutte og 
lukke alle transaktioner i henhold til af talen i tilfælde af misligholdelse, 
herunder i tilfælde af modpart ens konkurs eller insolvens 
 
EN 74   EN c) de skal give mulighed for netting af gevinster og tab på transaktioner, der 
afsluttes under en nettingaftale, sålede s at den ene part skylder den anden et 
enkelt nettobeløb. 
5. Desuden skal minimumskravene for anerke ndelse af finansiel sikkerhedsstillelse i 
henhold til den udbyggede metode for finansie l sikkerhedsstillelse, som beskrives i 
punkt 6, være opfyldt. 
1.3. Finansiel sikkerhedsstillelse 
1.3.1.  Minimumskrav for anerkendelse af finansiel si kkerhedsstillelse i fo rbindelse med alle 
fremgangsmåder og metoder 
6. Følgende betingelser skal være opfyldt, fo r at finansiel sikkerhedsstillelse og guld 
kan anerkendes: 
a) Lav korrelation 
Låntagers kreditkvalitet og værdien af si kkerhedsstillelsen må ikke have nogen 
betydende positiv korrelation. 
Værdipapirer udstedt af låntager eller et tilhørende selskab i koncernen kan ikke 
anerkendes. 
b) Retssikkerhed 
Kreditinstitutterne skal opf ylde alle kontraktbestemte og lovgivningsmæssige krav 
med hensyn til retsgyldighede n af aftalerne om sikkerhed sstillelse i henhold til den 
lovgivning, der gælder for deres interess e i sikkerhedsstillels en, og tage alle 
nødvendige skridt til at si kre denne retsgyldighed. 
Kreditinstitutterne skal have foretaget en  tilstrækkelig juridisk gennemgang, der 
bekræfter retsgyldigheden af aftalerne om  sikkerhedsstillelse i alle relevante 
retsområder. Denne gennemgang skal foreta ges på ny, når det er nødvendigt for at 
sikre den fortsatte retsgyldighed. 
c) Operationelle krav 
Aftaler om sikkerhedsstillelse  skal dokumenteres behørigt ved hjælp af en klar og 
solid procedure for rettidig ophæ velse af sikkerhedsstillelsen. 
Kreditinstitutterne skal anvende solide pr ocedurer og processer til at begrænse 
risikoen ved brug af sikkerhedsstillelse - herunder risici som følge af mangelfuld 
eller reduceret kreditrisikoafdækning, værdia nsættelsesricisi, risici i forbindelse med 
kreditrisikoafdækningens ophør, koncentr ationsrisici, der skyldes brugen af 
sikkerhedsstillelsen, og inte raktion med kreditinstitutt ets samlede risikoprofil. 
Kreditinstituttet skal have en  dokumenteret politik og praksi s vedrørende de typer og 
størrelser af sikkerhedsst illelse, der accepteres. 
 
EN 75   EN Kreditinstitutterne skal beregne markedsvær dien af sikkerhedssti llelsen og foretage 
en nyværdiansættelse mindst en gang hvert  halve år, og hver ga ng kreditinstituttet 
har grund til at tro, at dens mark edsværdi er faldet betragteligt. 
Når sikkerhedsstillelsen opbevares af tredjemand, skal kreditinstitutterne træffe 
rimelige forholdsregler med henblik på at  sikre, at den på gældende tredjemand 
holder sikkerhedsstillelsen adsk ilt fra sine egne aktiver. 
1.3.2.  Supplerende minimumskrav for anerkendels e af finansiel sikkerhedsstillelse i 
henhold til den enkle metode for finansiel sikkerhedsstillelse 
7. Ud over kravene i punkt 6 ovenfor skal kr editrisikoafdækningens restløbetid være 
mindst lige så lang som engagementets restl øbetid for at kunne anerkendes i henhold 
til den enkle metode for finansiel sikkerhedsstillelse. 
1.4. Minimumskrav for anerkendelse af sikkerh ed i form af pant i fast ejendom 
8. Følgende betingelser skal være opfyldt, fo r at pant i fast ejendom kan anerkendes 
som sikkerhed: 
a) Retssikkerhed 
Prioriteten eller pantet skal  have retsgyldighed i alle relevante retsområder, og 
prioriteten eller lånet skal være registrere t korrekt og i tide. Afta len skal være udtryk 
for et brugeligt pant (dvs. alle juridiske kr av vedrørende pantet skal være opfyldt). 
Aftalen om kreditrisikoafdækning og den underliggende juridiske procedure skal 
give kreditinstituttet mulighed for at re alisere værdien af kreditrisikoafdækningen 
inden for en rimelig frist. 
b) Overvågning af ejendomsværdi 
Ejendommens værdi skal overvåges regelm æssigt og mindst en gang om året. Der 
skal foretages en hyppigere overvågning, når markedssituationen er præget af 
betydelige forandringer. Der kan anvendes statistiske  metoder til at overvåge 
ejendommens værdi og til at identificere, hvilke ejendomme der skal overvåges. 
Ejendommen skal vurderes af en uafhængi g valuar, når der foreligger oplysninger, 
der godtgør, at ejendommens værdi kan væ re faldet betydeligt i forhold til 
markedsprisen. Ved lån, der overstiger 3 mio. EUR eller 5 % af kreditinstituttets 
egenkapital, skal ejendommen vurderes af en uafhængig valuar mindst hvert tredje 
år. 
Ved "uafhængig valuar" forstås en person,  som har de nødvendi ge kvalifikationer, 
evner og erfaring til at foretage en værd iansættelse, og som er uafhængig af 
kreditbevillingsprocessen. 
c) Dokumentation 
Det skal klart dokumenteres, hvilke typer af bolig- og erhvervsejendomme 
kreditinstituttet accepterer, samt hvad dets udlånspolitik er i den henseende. 
d) Forsikring 
 
EN 76   EN Kreditinstituttet skal have indført procedur er til overvågning af, at den faste ejendom, 
der anvendes som sikkerhed, er tils trækkeligt forsikret mod skader. 
1.5. Minimumskrav for anerkendelse af fordringer som sikkerhed 
9. Følgende betingelser skal være opfyldt , for at fordringerne kan anerkendes: 
a) Retssikkerhed 
i) Den juridiske mekanisme, som danner grundlag for sikkerhedsstillelsen, skal 
være solid og effektiv og sikre, at lång iver har entydig adkomst til indtægterne. 
ii) Kreditinstitutterne skal træffe alle nødvendige fora nstaltninger for at opfylde 
lokale krav vedrørende retsgyldigheden af interesserne i sikkerhedsstillelsen. 
Der skal forefindes rammer, som sikrer, at långiver har et prioriteret krav i 
genstanden for sikkerhedsstillelsen i he nhold til de nationale bestemmelser, 
således at sådanne krav vil være omfa ttet af præferencekreditorers krav i 
henhold til lovgivningsmæssige bestemmelser eller 
gennemførelsesbestemmelser. 
iii) Kreditinstitutterne skal have foretage t tilstrækkelige juridiske undersøgelser til 
at kunne bekræfte retsgyldigheden af af talerne om sikkerhedsstillelse i alle 
relevante retsområder. 
iv) Aftalerne om sikkerhedsstillelse sk al være behørigt dokumenterede med en 
entydig og solid procedure for inddr ivelse af sikkerhedsstillelsen. 
Kreditinstitutternes procedurer skal sikr e, at alle juridisk e krav vedrørende 
kundens misligholdelse af betingelser ne samt rettidig inddrivelse af 
sikkerhedsstillelsen, overholdes. Hvis låntager får økonomiske problemer eller 
misligholder aftalen, skal kreditinstitutt et have juridisk bemyndigelse til at 
sælge eller overføre fordringerne t il tredjemand uden låntagers samtykke. 
b) Risikostyring 
i) Kreditinstituttet skal have en forsva rlig procedure med hensyn til at fastlægge 
kreditrisikoen i forbindelse med fordringe rne. En sådan pro cedure skal blandt 
andet omfatte analyser af låntagers fo rretning og branche samt de typer af 
kunder, som låntager foretager transakti oner med. Når krediti nstituttet benytter 
låntagers vurdering til at fastlægge kreditrisikoen ved kunderne, skal det 
gennemgå låntagers kreditpraksis for at vurdere, hvorvidt de er forsvarlige og 
troværdige. 
ii) Forskellen mellem engagementets større lse og fordringens værdi skal afspejle 
alle relevante faktorer, herunder udgifterne til indd rivelse, koncentrationen 
inden for den samlede pulje af fordringer, som er pantsat af en enkelt låntager, 
samt den potentielle koncentrationsrisi ko inden for kreditinstituttets samlede 
engagementer, som falder uden for den del, der styres ved hjælp af 
kreditinstituttets overordnede metode. Kreditinstituttet skal løbende foretage 
tilsyn, der er relevante i forhold til fordringerne. Der skal føres tilsyn med, at 
kreditinstituttets samlede koncentrations grænser overholdes. Desuden skal der 
 
EN 77   EN regelmæssigt føres tilsyn med overholdelsen af låneaftaler, miljørestriktioner 
og andre juridiske krav. 
iii) Fordringerne, der pantsætte s af en låntager, skal være  diversificerede og ikke 
være uretmæssigt forbundet med låntager . Når der er tale om en konkret, 
positiv korrelation, skal der tages hensyn til de dermed forbundne risici ved 
fastsættelsen af margener for den sa mlede pulje af fordringer under ét. 
iv) Fordringer fra enheder, der er tilknytte t låntager (herunder underafdelinger og 
ansatte), anerkendes ikke som risikoreduktion. 
v) Kreditinstituttet skal ha ve en dokumenteret pro cedure for inddrivelse af 
forfaldne fordringer i nøds ituationer. De krævede f aciliteter til inddrivelsen 
skal forefindes, selv hvor kreditinstitu ttet normalt vil overdrage inddrivelsen til 
låntager. 
1.6. Minimumskrav for anerkendelse af andre former for fysisk sikkerhedsstillelse 
10. Følgende betingelser skal være opfyl dt, for at andre former for fysisk 
sikkerhedsstillelse kan anerkendes: 
a) aftalen om sikkerhedsstill elsen skal have retsgyldighed under al gældende 
lovgivning og give kreditinstituttet mu lighed for at realisere formuegodets 
værdi inden for en rimelig tidsramme 
b) med de tilladte foranstående fordringer  i henhold til punkt 9, litra a), nr. ii), 
som eneste undtagelse tillades kun førs te panteret eller behæftelser på 
sikkerhedsstillelsen. Dermed skal kredit instituttet have forrang til indtægterne 
fra sikkerhedsstillelsen frem for alle andre långivere 
c) formuegodets værdi skal overvåges hyppigt og mindst en gang om året. Der 
kræves hyppigere overvågning, når de r forekommer betydelige ændringer i 
markedsbetingelserne 
d) låneaftalen skal indehold e detaljerede beskrivelser af sikkerhedsstillelsen samt 
detaljerede specifikationer af  måden, hvorpå værdiansæt telser skal foretages, 
samt deres hyppighed 
e) de typer af fysisk sikkerhedsstillels e, som kreditinstituttet accepterer, samt 
politikker og praksis vedrørende det re levante beløb for de enkelte typer af 
sikkerhedsstillelse i forhold til engageme ntet skal være klart dokumenterede i 
de interne kreditpolitikker og -procedure r, som er tilgængelige for undersøgelse 
f) kreditinstituttets kreditpolitikker med hensyn til transaktionsstrukturen skal 
omfatte hensigtsmæssige krav til sikkerh edsstillelse vedrørende engagementet, 
mulighed for hurtigt at real isere sikkerhedsstillelsen , mulighed for objektivt at 
fastsætte en pris eller en marked sværdi, den hyppighed, hvormed værdien 
hurtigt kan fastsættes (herunder en professionel vurdering eller 
værdiansættelse) samt volatiliteten i værdien af sikkerhedsstillelsen 
g) ved såvel den oprindelige værdiansættelse som fornyede værdiansættelser skal 
der tages hensyn til, at sikkerhedsstillelsen eventuelt kan være blevet forringet 
 
EN 78   EN eller forældet. Ved værdiansættelsen og fornyede værdiansættelser skal man 
være særligt opmærksom på de vir kninger, som tidens tand kan have på 
modebetonet eller datoafhæ ngig sikkerhedsstillelse 
h) kreditinstituttet skal have ret til at foretage fysisk inspektion af formuegodet. 
Det skal have politikker og procedurer ve drørende udøvelsen af retten til fysisk 
inspektion 
i) kreditinstituttet skal have procedurer  til overvågning af, at det formuegode, der 
anvendes som sikkerhedsstillelse, er tilstrækkeligt forsikret mod skader. 
1.7. Minimumskrav for behandling af leased e aktiver som sikkerhedsstillelse 
11. For at engagementer, der udspringer af l easingtransaktioner, skal kunne behandles 
som sikkerhedsstillelse i henhold til typen af  det leasede formuegode, skal følgende 
betingelser være opfyldt: 
a) betingelserne i punkt 8 eller 10 vedrøre nde anerkendelsen af typen af leasede 
formuegoder som sikkerhedsstillelse skal være opfyldt 
b) leasinggiver skal udføre en forsvar lig risikostyring med hensyn til aktivets 
placering, anvendelse, alde r og planlagte forældelse 
c) der skal indføres forsvarlige juridiske rammer til fastlæggelse af leasinggivers 
juridiske ejendomsret til aktivet og dennes mulighed for at udøve sine 
rettigheder som ejer på hensigtsmæssig vis, og 
d) forskellen mellem afskrivningstakten for det fysiske aktiv og tilbagebetalingen 
af leasingydelserne må ikke  være så stor, at kreditrisikoreduktionen for de 
leasede aktiver overdrives. 
1.8. Minimumskrav for anerkendelse af andre former for finansieret 
kreditrisikoafdækning 
1.8.1.  Kontanter eller kontantlignende inst rumenter deponeret hos tredjemand 
12. For at være omfattet af metoden i henhold til del 3, punkt 80, skal 
kreditrisikoafdækningen, som omtales i del 1, punkt 23, opfylde følgende 
betingelser: 
a) långivers fordring på tredjemanden pantsættes frit eller overføres til det 
långivende kreditinstitut 
b) tredjemand underrettes om pantet eller overførslen 
c) som et resultat af denne underretni ng kan tredjemand udelukkende foretage 
betalinger til det långivende kreditinstitut eller til andre parter med det 
långivende kreditinstituts tilsagn 
d) pantet eller overførslen er  betingelsesløs og uigenkaldelig. 
 
EN 79   EN 1.8.2.  Livsforsikringspolicer pantsat hos det långivende kreditinstitut 
13. Følgende betingelser skal væ re opfyldt, for at livsforsikr ingspolicer, der er pantsat 
hos det långivende kreditin stitut, kan anerkendes: 
a) selskabet, der udsteder livsforsikr ingen, kan anerkendes som anerkendt 
udsteder af ufinansieret sikkerhedsst illelse i henhold til del 1, punkt. 26 
b) livsforsikringspolicen pantsættes fr it eller overføres til det långivende 
kreditinstitut 
c) selskabet, der udsteder livsforsikri ngen, underrettes om pantsætningen eller 
overførslen og kan som følge heraf i kke ophæve kontrakten eller udbetale 
forfaldne beløb i henhold til kontrakten uden det långivende kreditinstituts 
samtykke 
d) policen skal have en indberettet ti lbagekøbsværdi, som ikke kan nedskrives 
e) det långivende kreditinstitut skal ha ve ret til at ophæve policen og modtage 
tilbagekøbsværdien rettidigt i tilfælde af misligholde lse fra låntagers side 
f) det långivende kreditinstitut underrett es om policeindehaverens eventuelle 
manglende indbetalinger i henhold til policen 
g) kreditrisikoafdækningen skal være gældende i hele lånets løbetid, og 
h) pantet skal have retskraft i alle relevante retsområder. 
2. UFINANSIERET KREDITRISIKOAFDÆKNING OG "CREDIT LINKED NOTES " 
2.1. Fælles krav for sikkerhedsst illelse og kreditderivater 
14. Med forbehold af stk. 16 skal følgende krav være opfyldt, for at 
kreditrisikoafdækningen fra en sikkerhedss tillelse eller et kreditderivat kan 
anerkendes: 
a) kreditrisikoafdækningen skal være direkte 
b) omfanget af kreditrisikoafdækningen skal  være klart define ret og uomtvisteligt 
c) kontrakten vedrørende kreditri sikoafdækningen må ikke indeholde 
bestemmelser, hvis opfyldelse ligger ude n for långivers direkte kontrol, og 
som: 
i) vil give udstederen mulighed for ensi digt at ophæve kreditrisikoafdækningen 
ii) vil øge de reelle om kostninger ved kreditrisikoa fdækningen som følge af 
forringet kreditkvalitet for det afdækkede engagement 
iii) kan forhindre, at udstederen forpligtes til at foretage en udbetaling rettidigt, 
hvis den oprindelige låntager undlader at  betale forfaldne beløb; eller som 
iv) kan give udstederen mulighed for at afkorte kreditrisiko afdækningens løbetid 
 
EN 80   EN d) den skal have retskraft i alle relevante retsområder. 
2.1.1.  Operationelle krav 
15. Kreditinstituttet skal over for den tilsynsførende godtgøre, at det har indført 
systemer, der giver mulighed for at forvalte en potentiel koncentration af risici, der 
skyldes kreditinstituttets brug af sikkerhedsstillelse eller kreditderivater. 
Kreditinstituttet skal  kunne påvise, hvordan dets st rategi vedrørende brugen af 
kreditderivater og sikkerhedsstillelser hæ nger sammen med dets styring af den 
overordnede risikoprofil. 
2.2. Modgarantier fra staten og andre dele af den offentlige sektor 
16. Når et engagement er afdækket af en sikke rhedsstillelse, som ha r en modgaranti fra 
en centralregering eller en centralbank, regionalregeringe r eller lokale myndigheder, 
for hvilke fordringer behandles som fordringe r på den stat, på hvis område de er 
etableret i henhold til artikel 78-83, en mu ltilateral udviklingsbank, for hvilken der 
anvendes en 0 % risikovægtning i henhold til  artikel 78-83, eller en offentlig 
institution, for hvilken fordringer behandl es som fordringer på kreditinstitutter i 
henhold til artikel 78-83, ka n engagementet behandles som værende afdækket af en 
sikkerhedsstillelse udstedt af den pågældende institution, når følgende betingelser er 
opfyldt: 
a) modgarantien dækker alle kreditelementer i fordringen 
b) såvel den oprindelige sikkerhedsstill else som modgarantien opfylder kravene 
til sikkerhedsstillelse i henhold t il punkt 14, 15 og 17, bortset fra at 
modgarantien ikke behøver at være direkte 
c) den kompetente myndighed har forvisset sig om, at dækningen er forsvarlig, og 
at der ikke tidligere har været eksemp ler på, at modgarantiens dækning ikke 
reelt har været den samme som for en  direkte sikkerhedsstillelse fra den 
pågældende institution. 
2.3. Supplerende krav til si kkerhedsstillelse 
17. Følgende betingelser skal li geledes være opfyldt, for at  en sikkerhedsstillelse kan 
anerkendes: 
a) hvis modparten misligholder aftalen eller undlader at betale, skal det 
långivende kreditinstitut have ret til i tide at  retsforfølge garantistilleren for alle 
skyldige beløb under fordringen, for hvilken der er stillet sikkerhed. 
Garantistillerens betaling må ikke væ re betinget af, at det långivende 
kreditinstitut først er nødt til at retsforfølge låntager 
b) sikkerhedsstillelsen skal være en ud trykkeligt dokumenteret forpligtelse, som 
garantistilleren påtager sig 
c) med forbehold af nedenstående sætni ng skal sikkerhedssti llelsen dække alle 
typer af betalinger, som låntager forv entes at foretage i forbindelse med 
fordringen. Når visse typer af betalinger er undtaget fra sikkerhedsstillelsen, 
 
EN 81   EN tilpasses den anerkendte værdi af sikkerh edsstillelsen, så den afspejler den 
begrænsede dækning. 
18. I forbindelse med sikkerhedsstillelse, som ydes i forbindelse med gensidige 
garantiordninger, der anerkendes som såda nne af de kompetente myndigheder, eller 
som udstedes eller modgaranteres af de i punkt 16 omtalte enheder, anses kravene i 
litra a) for overholdt, når en af ne denstående betingelser er opfyldt: 
a) de kompetente myndigheder anerkender, at kreditinstituttet  har ret til en 
rettidig foreløbig betaling fra garantis tilleren, der beregnes som et rimeligt 
skøn over det økonomiske tab, herunder tab,  der skyldes manglende betaling af 
renter og andre typer af betalinger, som låntager er forpligtet til at foretage, og 
som kreditinstituttet forventeligt vil blive påført proportionalt med 
sikkerhedsstillelsens dækning 
b) de kompetente myndigheder i øvrigt  kan godkende sikkerhedsstillelsens 
tabsbeskyttende virkninger, herunder tab som følge af manglende rentebetaling 
og andre typer af betalinger, som låntager er forpligtet til at foretage. 
2.4. Supplerende krav til kreditderivater 
19. Følgende betingelser skal ligeledes være  opfyldt, for at et kreditderivat kan 
anerkendes: 
a) med forbehold af litra b) skal kr editbegivenhederne, som angives under 
kreditderivatet, som et minimum omfatte: 
i) manglende betaling af skyldige bel øb i henhold til betingelserne for den 
underliggende fordring, som er gældende på tidspunktet for den manglende 
betaling (med en henstandsperiode, der har præcis samme va righed eller er 
kortere end henstandsperioden for den underliggende fordring), og 
ii) låntagers konkurs, insolven s eller manglende evne til at betale sin gæld eller 
låntager manglende evne til at betale sin gæld, efterhånden som denne 
forfalder, eller låntagers skriftlige  indrømmelse af dette og tilsvarende 
begivenheder 
iii) omlægning af den underliggende ford ring, herunder eftergivelse eller 
udsættelse af betalingen af hovedstolen, renter eller gebyrer, som fører til en 
kreditbegivenhed (f.eks. regul ering af værdien eller a nden tilsvarende debet på 
driftsregnskabet) 
b) når kreditbegivenhederne, som er a ngivet under kreditderiv atet, ikke omfatter 
omlægning af den underliggende fordring so m beskrevet i tredje  led under litra 
a), kan kreditrisikoafdækningen alligeve l anerkendes på betingelse af, at der 
foretages en nedskrivning af den anerkendte værdi som angivet i del 3, punkt 
84 
c) ved kreditderivater med mulighed for kontante indbetalinger skal der 
forefindes en forsvarlig værdiansætte lsesprocedure, således at man kan 
foretage pålidelige estimater af tabet. Der skal være tale om en klart angivet 
 
EN 82   EN periode for værdiansætte lser af den underli ggende fordring efter 
kreditbegivenheden 
d) hvis det er nødvendigt, at køberen af kreditrisikoafdækning har ret til og 
mulighed for at overføre den underliggende fordring til udstedere n, skal det af 
betingelserne for den underliggende be skyttelse fremgå, at det krævede 
samtykke til en sådan overførsel ikke må tilbageholdes unødigt 
e) identiteten af de parter, der ha r ansvaret for at fastslå, hvorvidt 
kreditbegivenheden er indtruffet, skal defineres entydigt. Fastlæggelsen af 
deres identitet må ikke være udbyderens eneansvar. Køberen af 
kreditrisikoafdækningen skal have ret til/mulighed for at underrette udbyderen 
af kreditrisikoafdækningen om, at kr editbegivenheden er indtruffet. 
20. Der tillades kun manglende match melle m den underliggende fordring og 
referenceforpligtelsen under kreditderivatet  (dvs. forpligtelsen, der anvendes til at 
fastsætte den kontante afregni ngsværdi eller den forfaldne forpligtelse) eller mellem 
den underliggende fordring og forpligtelsen , der benyttes til at afgøre, hvorvidt 
kreditbegivenheden er indtruffet, hvi s følgende betingelser er opfyldt: 
a) referenceforpligtelsen eller forpligtelse n, der benyttes til at afgøre, hvorvidt en 
kreditbegivenhed er indtruffe t, rangerer på lige fod me d eller er efterstillet i 
forhold til den underliggende fordring 
b) den underliggende fordring og referencef orpligtelsen eller forpligtelsen, der 
benyttes til at afgøre, hvorvidt en kred itbegivenhed er indtruffet, har samme 
låntager (dvs. samme juri diske person), og der forefi ndes retsgyldige klausuler 
vedrørende "cross-default" eller "cross-acceleration”. 
 
EN 83   EN Del 3 - Beregning af virkning erne af kreditrisikoreduktion  
1. Med forbehold af del 4-6, og når bestem melserne i del 1 og 2 er opfyldt, kan 
beregningen af størrelsen af risikovægtede engagementer i underafdeling 1, artikel 
78-83, og beregningen af størrelsen af risi kovægtede engagementer og forventede tab 
i henhold til artikel 84-89 ændres i overe nsstemmelse med bestemmelserne i denne 
del. 
2. Kontantbeløb, værdipapirer eller råvare r, der købes, lånes eller modtages i 
forbindelse med en genkøbstransaktion elle r udlån eller indlån  i værdipapirer og 
råvarer behandles som sikkerhedsstillelse. 
1. FINANSIERET KREDITRISIKOAFDÆKNING  
1.1. "Credit linked notes" 
3. Investeringer i "credit linke d notes" udstedt af det lå ngivende kreditinstitut kan 
behandles som kontant sikkerhedsstillelse. 
1.2. Balanceført netting 
4. Lån og indeståender hos det långivende kreditinstitut, som er omfattet af balanceført 
netting, skal behandles so m kontant sikkerhedsstillelse. 
1.3. Masternettingaftaler, der omfatter genk øbstransaktioner og/ eller indlåns- og 
udlånstransaktioner i værdipapi rer eller råvarer og/eller andre 
kapitalmarkedsrelat erede transaktioner 
1.3.1.  Beregning af den fuldt re gulerede engagementsværdi 
a) Ved brug af "tilsynsmetoden" eller metoden med "egne estimater” for 
volatilitetsjusteringer 
5. Med forbehold af punkt 12-22 skal der ved beregningen af den "fuldt regulerede 
engagementsværdi" (E*) for engagement er, der er omfattet af en anerkendt 
masternettingaftale, der dækker genkøbs transaktioner og/eller indlåns- og 
udlånstransaktioner i værdipapirer  eller råvarer og/eller andre 
kapitalmarkedsrelaterede transaktioner,  enten anvendes volat ilitetsjusteringer 
beregnet som beskrevet nedenfor med tilsynsmetoden eller metoden med egne 
estimater som beskrevet i punkt 35-60 for den udbyggede metode for finansiel 
sikkerhedsstillelse. Ved brug af metoden med egne estimater gælder de samme 
betingelser og krav som for den udbyggede me tode for finansiel sikkerhedsstillelse. 
6. Nettopositionen for de enkelt e typer af værdipapirer be regnes ved at trække den 
samlede værdi af værdipapirer  af den pågældende type, de r lånes, købes eller stilles 
til rådighed i henhold til aftalen, fra de n samlede værdi af værdipapirer af den 
pågældende type, der lånes, købes eller stilles til rådighed i henhold til 
masternettingaftalen. 
7. I forbindelse med punkt 6 betegner "type væ rdipapir" værdipapirer, som udstedes af 
samme enhed, har samme udstedelsesdato , samme løbetid og er omfattet af de 
 
EN 84   EN samme betingelser og bestemmelser og er  underlagt de samme likvidationsperioder 
som angivet i punkt 35-60. 
8. Nettopositionen for de enkelte valutaer  bortset fra afregningsvalutaen for 
masternettingaftalen beregnes ved at trække den samlede værdi af værdipapirer i den 
lånte valuta, som lånes, købes eller stille s til rådighed i henhold til aftalen, og som 
lægges til kontantbeløbet i den pågældende valuta, som lånes eller stilles til rådighed 
i henhold til aftalen, fra den samlede værdi af værdipapirer i de n pågældende valuta, 
som udlånes, sælges eller st illes til rådighed i henhold ti l masternettingaftalen, som 
lægges til kontantbeløbet i den pågældende valuta, som lånes eller modtages i 
henhold til aftalen. 
9. Den korrekte volatilitetsjustering for en give n type værdipapirer eller kontan tposition 
anvendes på den positive eller negative nettoposition for værdipapirer af den 
pågældende type. 
10. Volatilitetsjusteringen for valutakursrisici (fx) anvendes på den positive eller 
negative nettoposition i de enkelte valutaer  bortset fra afregni ngsvalutaen for den 
pågældende masternettingaftale. 
11. E* beregnes ved hjælp af følgende formel: 
E* = max {0, [( ∑(E) - ∑(C)) + ∑(|nettoposition for de en kelte værdipapirer| x H sec) + 
+ (∑|Efx| x Hfx)]}  
Når de risikovægtede værdier af engagementerne beregnes i henhold til ar tikel 78-83, 
er E engagementets værdi for de enkelte enga gementer i henhold t il aftalen, som ville 
være gældende, hvis der ikke va r anvendt kreditrisikoafdækning. 
Når de risikovægtede værdier af engageme nterne og de forventede tab beregnes i 
henhold til artikel 84-89, er E engagementets værdi for de enkelte engagementer i 
henhold til aftalen, som ville være gældende, hvis der ikke var anvendt 
kreditrisikoafdækning. 
C er værdien af værdipapirer  eller råvarer, som lånes,  købes eller modtages, eller 
kontanter, som lånes eller modtages, i fo rbindelse med hvert enkelt af sådanne 
engagementer. 
∑(E) er summen af alle E'er under aftalen. 
∑(C) er summen af alle C'er under aftalen. 
Efx er nettopositionen (positiv eller negativ) i en given valuta bortset fra 
afregningsvalutaen for aftale n som beregnet under punkt 8. 
Hsec er den korrekte volatilitetsjustering for en bestemt type værdipapir. 
Hfx er volatilitetsjusteringen for valutakursrisici. 
E* er den fuldt regulerede engagementsværdi. 
b) Med metoden med interne modeller 
 
EN 85   EN 12. Som et alternativ til tilsynsmetodeneller metoden med egne estimater til beregning af 
volatilitetsjusteringer i forbindelse med beregning af den fuldt regulerede 
engagementsværdi (E*), som er result atet af at benytte en anerkendt 
masternettingaftale, der omfatter genkøbstransaktioner, indlåns- eller 
udlånstransaktioner med værdipapirer  eller råvarer og/eller andre 
kapitalmarkedsrelaterede transaktioner bor tset fra transaktioner i derivater, kan 
kreditinstitutterne få tilladelse til at be nytte en metode med interne modeller, hvor 
der tages hensyn til korrelationsvirkninge r mellem værdipapirpositioner, der er 
omfattet af den pågældende masternettingaft ale samt likviditeten for de pågældende 
instrumenter. De interne modeller, der anvendes ved denne metode, skal omfatte 
estimater af den potentielle ændri ng af værdien af den ikke-sikrede 
engagementsværdi ( ∑E - ∑C). 
13. Et kreditinstitut kan vælge at benytte me toden med interne modeller uafhængigt af, 
om det har valgt standardmetoden eller IRB-metoden på kred itrisici. Hvis et 
kreditinstitut imidlertid ønsker at benytte metoden med interne modeller, skal det 
gøre det for alle modparter og værdipapirer , undtagen immaterielle porteføljer, hvor 
det kan benytte enten tilsynsmetoden e ller metoden med egne estimater til 
volatilitetsjusteringer so m beskrevet i punkt 5-11. 
14. Metoden med interne modeller kan benyttes af kreditinstitutter, der har fået 
anerkendt en intern risikostyringsmodel i henhold til bilag V i direktiv [93/6/EØF]. 
15. Kreditinstitutter, som ikke har fået tilsynsmyndighedernes  godkendelse til at benytte 
en sådan model i henhold til direktiv 93/6/EØF, kan ansøge de kompetente 
myndigheder om at få anerkendt en mode l til måling af den interne risiko med 
henblik på anvendelse af disse punkter. 
16. Denne godkendelse gives kun, hvis den kompetente myndighed anser det for 
godtgjort, at kreditinstituttets risikostyringssy stem til forvaltning af risici, der opstår i 
forbindelse med transaktioner omfattet af den pågældende masternettingaftale, er 
konceptuelt forsvarligt og implementeres med integritet, og navnlig at følgende 
kvalitative standarder er opfyldt: 
a) modellen til måling af den interne ri siko, der anvendes til beregning af den 
potentielle prisvolatilitet for transaktionerne, udgør en integreret del af 
kreditinstituttets daglige risikosty ringsprocedure og udgør grundlaget for 
rapportering om risikoeksponering til kreditinstituttets øverste ledelse 
b) kreditinstituttet har en risikokontrolenhed, der er uafhængig af 
handelsafdelingerne, og som rapportere r direkte til den øverste ledelse. 
Enheden skal have ansvaret for at udfor me og implementere kreditinstituttets 
risikostyringssystem. Den skal udarbej de og analysere da glige rapporter om 
resultaterne fra risikomålingsmodellen samt om hensigtsmæssige 
foranstaltninger vedrørende  afgrænsning af positioner 
c) de daglige rapporter fra risikokontrolenhe den gennemgås på et ledelsesniveau 
med tilstrækkelige beføjelser til at foretage reduktioner af positioner og af den 
samlede risikoeksponering 
 
EN 86   EN d) kreditinstituttet råder over et tilstræ kkeligt antal medarbejdere, der har erfaring 
i brugen af de avancerede modeller i risikokontrolenheden 
e) kreditinstituttet har indført procedurer for overvågning og sikring af 
overholdelsen af et doku menteret sæt af intern e politikker og kontroller 
vedrørende den overordnede br ug af risikomålingssystemet 
f) kreditinstituttets modeller har vist si g at være rimeligt nøjagtige til måling af 
risici, hvilket kan påvises ved kontrol af  resultaterne ved hjælp af oplysninger 
for mindst et år 
g) kreditinstituttet gennemfører regelmæ ssigt et grundigt program med stresstest, 
og resultaterne af disse test gennemgås af den øverste ledelse og afspejles i de 
politikker og grænser, som denne fastsætter 
h) kreditinstituttet skal som led i sin interne revisionsprocedure foretage en 
uafhængig gennemgang af sit risikomå lingssystem. Denne gennemgang skal 
både omfatte handelsafdelingernes og den uafhængige risikokontrolenheds 
aktiviteter 
i) kreditinstituttet skal mindst en gang årligt foretage en gennemgang af sit 
risikostyringssystem. 
17. Beregningen af de potentielle ændringer af værdien skal udf øres i henhold til 
følgende minimumsstandarder: 
a) mindst en daglig beregning af de n potentielle ændring af værdien 
b) et 99-percentil, enhalet pålidelighedsinterval 
c) en likvidationsperiode på 5-da ges ækvivalent, undtagen ved andre 
transaktioner end genkøbstr ansaktioner eller indlåns-  og udlånstransaktioner i 
værdipapirer eller råvarer, hvor der sk al benyttes en likvidationsperiode på 10-
dages ækvivalent 
d) en effektiv historisk observationspe riode på mindst et år, undtagen når en 
kortere observationsperiode kan begr undes med en betydelig stigning i 
prisvolatiliteten 
e) opdatering af datasættene hver tredje måned. 
18. De kompetente myndigheder skal kræve, at den interne risikomålingsmodel omfatter 
et tilstrækkeligt antal risikofaktorer med he nblik på at registrere alle væsentlige 
prisrisici. 
19. De kompetente myndigheder kan give kredi tinstitutterne lov til at benytte empiriske 
korrelationer inden for risikokategorier og på tv ærs af risikokategorier, hvis de finder 
det godtgjort, at instituttets system til måling af korrelationer er forsvarligt og 
implementeres med integritet. 
20. Et kreditinstitut, der benytter metoden med interne modeller, skal kontrollere 
resultaterne fra modellen på  en stikprøve med 20 modpart er, som fastsættes årligt. 
 
EN 87   EN Disse modparter skal omfatte de ti største so m fastlagt af kreditin stituttet i henhold til 
dets egen metode til måling af eksponering samt ti andre tilfældi gt udvalgte. For hver 
dag og for hver modpart skal kreditinstitu ttet sammenligne den faktiske ændring i 
engagementets værdi for den pågældende modpart over en 1-dages horisont med den 
forventede ændring i engagementets væ rdi beregnet ved hjælp af metoden med 
interne modeller pr. seneste lukketid. En  undtagelse gør sig gældende for alle 
observationer, hvor den faktiske ændring i engagementet overstiger den forventede 
ændring i henhold til den interne model. Af hængigt af antallet  af undtagelser ved 
observationerne af de 20 modparter gennem de seneste 250 arbejdsdage (omfattende 
5000 observationer) hæves det forventede resultat af den interne model ved hjælp af 
multiplikatoren i tabel 1. 
Tabel 1 
Zone Antal undtagelser Multiplikator 
Grøn zone  0-99  1 
  100-119  1,13 
  120-139  1,17 
Gul zone  140-159  1,22 
  160-179  1,25 
  180-199  1,28 
Rød zone  200 eller 
derover  1,33 
 
Som led i kontrollen skal kreditinstitut tet bekræfte, at undtagelserne for 
engagementerne ikke er koncentrer et på en eller flere modparter. 
21. Den fuldt regulerede engagementsværdi (E*) for kreditinstitutter, der anvender 
metoden med interne modeller, beregnes ved hjælp af følgende formel: 
E* = max {0, [( ∑E - ∑C) + (forventet resu ltat af multiplikatoren x i henhold til den 
interne model)]} 
Når de risikovægtede værdier af e ngagementerne beregnes i henhold til 
underafdeling 1, artikel 78-83, er E engagementets værdi for de enkelte 
engagementer i henhold til aftalen, som ville være gældende, hvis der ikke var 
anvendt kreditrisikoafdækning. 
Når de risikovægtede værdier af engageme nterne og de forventede tab beregnes i 
henhold til artikel 84-89, er E engagementets værdi for de enkelte engagementer i 
henhold til aftalen, som ville være gældende, hvis der ikke var anvendt 
kreditrisikoafdækning. 
 
EN 88   EN C er den aktuelle markedsværdi af værd ipapirer, som lånes, købes eller modtages, 
eller kontanter, som lånes eller modtages, i forbindelse med hvert enkelt af sådanne 
engagementer. 
∑(E) er summen af alle E'er under aftalen. 
∑(C) er summen af alle C'er under aftalen. 
22. Ved beregning af kapitalkravene ve d hjælp af interne modeller skal 
kreditinstitutterne benytte resultatet af modellen fra den foregående arbejdsdag. 
1.3.2.  Beregning af størrelsen af  risikovægtede engagementer og forventede tab for 
genkøbstransaktioner og/eller indlåns- og udlånstransaktioner i værdipapirer eller 
råvarer og/eller andre kapitalmarkedsrelatere de transaktioner, der er omfattet af 
masternettingaftaler 
Standardmetoden 
23. E* som beregnet i henhold til punkt 5-22 a nvendes som den eksponerede værdi af 
engagementet med modparten, der opstår so m følge af transakti oner, der er underlagt 
den pågældende masternettinga ftale i henhold til artikel 80. 
IRB-metoden 
24. E* som beregnet i henhold til punkt 5-22 a nvendes som den eksponerede værdi af 
engagementet med modparten, der opstår so m følge af transakti oner, der er underlagt 
den pågældende masternettinga ftale i henhold til bilag VII. 
1.4. Finansiel sikkerhedsstillelse 
1.4.1.  Den enkle metode for finansiel sikkerhedsstillelse 
25. Den enkle metode for finansiel sikkerheds stillelse kan kun anvendes, når størrelsen 
af det risikovægtede engagement beregnes i henhold til artikel 78-83. Et kreditinstitut 
kan ikke både anvende den enkle og den udbyggede metode for finansiel 
sikkerhedsstillelse. 
Værdiansættelse 
26. I henhold til denne metode tildeles den fi nansielle sikkerhedsstillelse en værdi 
svarende til markedsværdien som fas tlagt i henhold til del 2, punkt 6. 
Beregning af størrelsen af de  risikovægtede engagementer 
27. Den risikovægtning, der ville finde anve ndelse i henhold til artikel 78-83, hvis 
långiver var direkte eksponeret fo r instrumentet, der anvendes som 
sikkerhedsstillelse, finder anvendelse på de dele af fordringerne, hvor 
sikkerhedsstillelsen er dækket af markedsværdien af den anerkendte 
sikkerhedsstillelse. Risikovægten for den del,  der er omfattet af sikkerhedsstillelse, 
skal være på mindst 20 %, bortset fr a de i punkt 28-30 omtalte tilfælde. Den 
resterende del af engagementet er omfattet af  en risikovægt svarende  til den, der ville 
 
EN 89   EN skulle anvendes for et ikke -sikret engagement med modpa rten i henhold til artikel 
78-83. 
Genkøbstransaktioner og indlåns- og udlånstra nsaktioner i værdipapirer eller råvarer 
28. Der anvendes en risikovægt på 0 % på den si krede del af engageme ntet, der vedrører 
transaktioner, som opfyld er kriterierne i punkt 59 og 60. Hvis modparten i 
transaktionen ikke er en central marked saktør, anvendes en risikovægt på 10 %. 
Transaktioner i OTC-derivater, for hvilke der foretages daglig værdiansættelse til 
markedsværdi 
29. Der anvendes en risikovægt på 0 % for den sikrede dels vedkommende på værdien af 
eksponeringen som fastlagt i henhold t il bilag III for de i bilag IV omtalte 
derivatinstrumenter, for hvilke der fo retages daglig værdiansættelse til 
markedsværdi, og som er sikret med kont anter eller kontantlignende instrumenter, 
når der ikke er tale om manglende valuta match. Der anvendes en risikovægt på 10 % 
på den sikrede del af engagementet ved tran saktioner, der er sikret med gældsbeviser 
udstedt af centralregeringer eller centralba nker, som er tildelt en risikovægt på 0 % i 
henhold til artikel 78-83. 
I forbindelse med dette punkt omfatter be tegnelsen "gældsbeviser udstedt af 
centralregeringer eller ce ntralbanker" følgende: 
a) gældsbeviser udstedt af regionalreg eringer eller lokale myndigheder, med 
hvem engagementer behandles som engage menter med den centralregering, på 
hvis retsområde de er beligge nde, i henhold til artikel 78-83 
b) gældsbeviser udstedt af multilaterale udviklingsbanker, som tillægges en 
risikovægt på 0 %, i henhold til artikel 78-83 
c) gældsbeviser udstedt af internat ionale organisationer, som tillægges en 
risikovægt på 0 %, i henhold til artikel 78-83. 
Øvrige transaktioner 
30. Der kan anvendes en risikovægt på 0 %, nå r engagementet og sikkerhedsstillelsen er 
denomineret i samme valuta, og en af følgende faktorer gør sig gældende: 
a) sikkerhedsstillelsen er deponerede  kontanter eller et kontantlignende 
instrument, eller 
b) sikkerhedsstillelsen sker i form af gæ ldsbeviser udstedt af centralregeringer 
eller centralbanker, de r er tillagt en risikovægt på 0 %, i henhold til artikel 78-
83, og hvor markedsværdien nedsættes med 20 %. 
I forbindelse med dette punkt omfatter be tegnelsen "gældsbeviser udstedt af 
centralregeringer eller centralbanker" de gældsbeviser, der omtales i foregående 
afsnit. 
 
EN 90   EN 1.4.2.  Den udbyggede metode for finansiel sikkerhedsstillelse 
31. Ved vurderingen af finansiel sikkerhedsst illelse i forbindelse med den udbyggede 
metode for finansiel sikkerhedsstillelse a nvendes der "volatilitetsjusteringer" på 
sikkerhedsstillelsens markedsværdi i henhol d til punkt 35-60 nedenfor med henblik 
på at tage hensyn til prisvolatiliteten. 
32. Med forbehold af behandlingen af mangle nde valutamatch ved transaktioner i OTC-
derivater som angivet i punkt 33 skal der, hvis sikkerhedsstillelsen er denomineret i 
en anden valuta end det underliggende engagement, anvendes en supplerende 
justering, der afspejler kurs volatiliteten, ud over den releva nte volatilitetsjustering for 
sikkerhedsstillelsen i he nhold til punkt 35-60. 
33. Ved transaktioner i OTC-derivater, der er omfattet af nettingaftaler, som er anerkendt 
af de kompetente myndigheder i henhold til bilag III, skal der foretages en 
volatilitetsjustering, der afspejler valutavolatiliteten, når der foreligger manglende 
match mellem valutaen, som sikkerhedsstillelsen er denomineret i, og 
afregningsvalutaen. Selv i de tilfælde, hvor  der anvendes flere valutaer til de 
transaktioner, der er omfattet af netti ngaftalen, anvendes der kun en enkelt 
volatilitetsjustering. 
a) Beregning af de regulerede værdier 
34. Den relevante volatilitetsjusterede værdi af  sikkerhedsstillelsen beregnes som angivet 
nedenfor for alle transaktioner undtagen tr ansaktioner, der er underlagt anerkendte 
masternettingaftaler, for hvilke bestemme lserne i punkt 5-24 finder anvendelse: 
CVA = C x (1-H C-HFX) 
Den volatilitetsjusterede værdi af det re levante engagement beregnes som følger: 
EVA = E x (1+H E), og for transaktioner i OTC-derivater E VA = E. 
Den fuldt regulerede værdi af engagementet  under hensyntagen til såvel volatiliteten 
som de risikobegrænsende virkninger af si kkerhedsstillelsen be regnes som følger: 
E* = max {0, [E VA - CVAM]} 
hvor 
E er engagementets værdi i henhold til henholdsvis artikel 78-83 eller artikel 84-89, 
hvis engagementet ikke var sikret. 
EVA er den volatilitetsjustered e værdi af engagementet. 
CVA er den volatilitetsjusterede værdi af sikkerhedsstillelsen. 
CVAM er C VA med yderligere regulering for ma nglende løbetidsmatch i henhold til 
bestemmelserne i del 4. 
HE er den relevante volatilite tsjustering for engagementet (E) som beregnet i henhold 
til punkt 35-60. 
 
EN 91   EN HC er den relevante volatilitetsjusteri ng for sikkerhedsstillelsen som beregnet i 
henhold til punkt 35-60. 
HFX er den relevante volatili tetsjustering på grund ma nglende valutamatch som 
beregnet i henhold til punkt 35-60. 
E* er den fuldt regulerede værdi af enga gementet under hensyntag en til volatiliteten 
og den risikobegrænsende virk ning af sikkerhedsstillelsen. 
b) Den relevante beregning af volatilitetsjusteringer 
35. Volatilitetsjusteringer kan beregnes på to måder: tilsynsmetoden for 
volatilitetsjusteringer og metoden for volatilit etsjusteringer baseret på egne estimater 
(metoden med egne estimater). 
36. Et kreditinstitut kan vælge at benytte tilsynsmetoden til beregning af 
volatilitetsjusteringer eller metoden med e gne estimater, uanset om det har valgt 
artikel 78-83 eller artikel 84-89 til bere gning af de risikovægtede værdier af 
engagementerne. Men hvis kreditinstituttern e ønsker at anvende metoden med egne 
estimater, skal de gøre det for hele rækken af instrumenttyper, undtagen immaterielle 
porteføljer, hvor de kan benytte tilsyn smetoden for volatilitetsjusteringer. 
Når sikkerhedsstillelsen består af en række anerkendte elementer, er 
volatilitetsjusteringen ∑=
ii iHa H
, hvor a i er et elements forhold til 
sikkerhedsstillelsen som helhed, og H i er den gældende volat ilitetsjustering for det 
pågældende element. 
i) Tilsynsbaserede volatilitetsjusteringer  
37. De volatilitetsjusteringer, der sk al anvendes under tilsynsmetoden for 
volatilitetsjusteringer (under forudsætning af daglige værd iansættelser), angives i 
tabel 2-5. 
VOLATILITETSJUSTERINGER 
 
EN 92   EN Tabel 2 
Kredit-
kvalitetstrin, 
som kredit-
vurderingen 
af 
gældsbeviset 
er henført til Rest-
løbetid Volatilitetsjusteringer for 
gældsbeviser udstedt af de i 
del 1, punkt 7, litra b), 
beskrevne enheder  Volatilitetsjusteringer for 
gældsbeviser udstedt af de i del 1, 
punkt 7, litra c) og d), beskrevne 
enheder  
  20 
dages 
likvi- 
dations
- 
periode 
(%) 10 dages 
likvi- 
dations- 
periode 
(%) 5 dages 
likvi- 
dations- 
periode 
(%) 20 dages 
likvi- 
dations- 
periode 
(%) 10 dages 
likvi- 
dations- 
periode 
(%) 5 dages 
likvi- 
dations- 
periode 
(%) 
1 = 1 år 0,707 0,5 0,354 1,414 1 0,707 
 >1 = 5 år 2,828 2 1,414 5,657 4 2,828 
 > 5 år 5,657 4 2,828 11,314 8 5,657 
2-3 = 1 år 1,414 1 0,707 2,828 2 1,414 
 >1 = 5 år 4,243 3 2,121 8,485 6 4,243 
 > 5 år 8,485 6 4,243 16,971 12 8,485 
4 = 1 år 21,213 15 10,607 ITR ITR ITR 
 >1 = 5 år 21,213 15 10,607 ITR ITR ITR 
 > 5 år 21,213 15 10,607 ITR ITR ITR 
 
 
EN 93   EN Tabel 3 
Kredit-
kvalitetstrin, 
som 
kreditvurde-
ringen af et 
gældsbevis 
med kort 
løbetid er 
henført til Volatilitetsjusteringer for gældsbeviser 
udstedt af de i del 1, punkt 7, litra b), 
beskrevne enheder med 
kreditvurderinger med kort løbetid Volatilitetsjusteringer for gældsbeviser 
udstedt af de i del 1, punkt 7, litra c) og d), 
beskrevne enheder med kreditvurderinger 
med kort løbetid 
 
 20 dages 
likvida- 
tions- 
periode 
(%) 10 dages 
likvida- 
tions- 
periode 
(%) 5 dages 
likvida- 
tions- 
periode (%) 20 dages 
likvida- 
tions- 
periode (%) 10 dages 
likvida- 
tions- 
periode (%) 5 dages 
likvida- 
tions- 
periode (%) 
1 0,707 0,5 0,354 1,414 1 0,707 
2-3 1,414 1 0,707 2,828 2 1,414 
Tabel 4 
Andre t yper sikkerhedsstillelse eller en gagemente r 
 20 dages likvida-
tionsperiode (%) 10 dages likvida- 
tionsperiode (%) 5 dages likvida-
tionsperiode (%) 
Værdipapirer i hovedindekser, 
konvertible obligationer i 
hovedindekser 21,213 15 10,607 
Andre værdipapirer eller 
konvertible obligationer noteret på 
en anerkendt børs 35,355 25 17,678 
Kontanter 0 0 0 
Guld 21,213 15 10,607 
Tabel 5 
Volatilitetsjustering for manglende valutamatch 
20 dages likvidationsperiode 
(%) 20 dages likvidationsperiode 
(%) 5 dages likvidationsperiode 
(%) 
11,314 8 5,657 
 
EN 94   EN 38. Ved sikrede udlånstransaktioner er likvidationsperioden 20 hverdage. For 
genkøbstransaktioner (undtagen transaktioner, der omfatter overførsel af råvarer eller 
garanterede rettigheder vedrørende a dkomst til råvarer) samt indlåns- og 
udlånstransaktioner i værdipapirer er li kvidationsperioden 5 hverdage. For andre 
kapitalmarkedsrelaterede transaktione r er likvidationsperioden 10 hverdage. 
39. I tabel 2-5 og i punkt 40-42 er det kreditkva litetstrin, som en kreditvurdering af 
gældsbeviset er henført til, det kreditkvalitetstrin, som anvendes af de relevante 
kompetente myndigheder, som i henhold til artikel 78-83 henføres til den eksterne 
kreditvurdering. I denne forbindelse finde r del 1, punkt 10, lig eledes anvendelse. 
40. For ikke-anerkendte værdipapirer, der udl ånes eller sælges i forbindelse med 
genkøbstransaktioner eller indlåns- og udl ånstransaktioner i værdipapirer, er 
volatilitetsjusteringen den samme som fo r værdipapirer uden for hovedindekserne, 
der er noteret på en anerkendt børs. 
41. For anerkendte enheder i kollektiv e investeringsforetagender er 
volatilitetsjusteringen den høj este volatilitetsjustering,  der under hensyntagen til 
likvidationsperioden for transaktionen i henhold til punkt 38 ville være gældende for 
alle aktiver, som fonden har ret til at investere i. 
42. For ikke-ratede gældsbeviser udstedt  af institutioner, som opfylder 
godkendelseskriterierne i del 1, punkt 8, er  volatilitetsjusteringerne de samme som 
for værdipapirer udstedt af institutione r eller virksomheder med en ekstern 
kreditvurdering på kreditkva litetstrin 2 eller 3. 
ii) Egne estimater af volatilitetsjusteringer  
43. De kompetente myndigheder kan tillade, at  institutioner, der opfylder kravene i punkt 
48-57, benytter deres egne estimater af volatiliteten til at beregne de 
volatilitetsjusteringer, der skal anvendes  på sikkerhedsstillelse og engagementer. 
44. Når gældsbeviser har en kreditvurdering fr a et anerkendt kreditvurderingsinstitut 
(ECAI) svarende til "investment grade" elle r bedre, kan de kompetente myndigheder 
give kreditinstitutterne tilladelse til at beregne et volatilitetsestimat for hver enkelt 
kategori af værdipapirer. 
45. Ved fastlæggelsen af de relevante kategorier skal kreditinstitutterne tage hensyn til 
typen af udsteder af værdipapirerne, den ek sterne kreditvurdering af værdipapirerne, 
restløbetiden og deres ændrede løbetid.  Volatilitetsestimaterne skal være 
repræsentative for de værdipapirer, som kreditinstituttet har medtaget inden for den 
pågældende kategori. 
46. For gældsbeviser, der har en kreditvurderi ng fra et anerkendt ECAI svarende til 
under "investment grade" samt for andre anerkendte sikkerhedss tillelser, skal 
volatilitetsjusteringer beregne s for de enkelte papirer. 
47. Kreditinstitutter, der benytter metoden med e gne estimater, skal vurdere volatiliteten 
for sikkerhedsstillelsen eller som følge af  manglende valutamatch uden hensyntagen 
til eventuelle sammenhænge mellem det us ikrede engagement, sikkerhedsstillelsen 
og/eller valutakurser. 
 
EN 95   EN Kvantitative kriterier 
48. Ved beregningen af volatilitetsjusteri nger anvendes et 99-percentil, enhalet 
pålidelighedsinterval. 
49. Likvidationsperioden skal være 20 hverd age for sikrede udlånstransaktioner; 5 
hverdage for genkøbstransaktioner, undtagen  når sådanne transaktioner omfatter 
overførsel af råvarer eller garanterede rettigheder vedrørende adkomsten til sådanne 
råvarer, og udlåns- og indlånstransaktioner i værdipapirer; og 10 hverdage for andre 
kapitalmarkedsrelaterede transaktioner. 
50. Kreditinstitutter kan bruge ta l for volatilitetsjusteringe n, der beregnes i henhold til 
kortere eller længere likvidationsperioder, og som skaleres op eller ned til den 
likvidationsperiode, der angives i punkt 49 fo r den pågældende transaktionstype, ved 
hjælp af kvadratroden på tiden: 
N M N M TTH H /= 
hvor T M er den relevante likvidationsperiode 
HM er volatilitetsjusteringen i løbet af  den relevante likvidationsperiode 
HN er volatilitetsjusteringen base ret på likvidationsperioden T N; 
51. Kreditinstitutterne skal tage højde for ma nglende likviditet for aktiver af lavere 
kvalitet. Likvidationsperioden reguleres i opadgående retning, når der er tvivl om 
sikkerhedsstillelsens likviditet . De skal også identificere t ilfælde, hvor historiske data 
kan føre til en undervurdering af den potentiel le volatilitet, f.eks. en valuta, der er 
knyttet til en anden valuta. Sådanne tilfælde skal håndteres ved hjælp af et 
stressscenario. 
52. Den historiske observationsperiode (stikprøvemetoden) til beregning af 
volatilitetsjusteringer skal som et minimum være på et år. For kreditinstitutter, der 
bruger en vægtningsmet ode eller andre metoder på den historiske 
observationsperiode, skal den effektive obs ervationsperiode være på mindst et år 
(dvs. at den vægtede, gennemsnitlige ti dsforskydning for de enkelte observationer 
ikke må være mindre end seks månede r). De kompetente myndigheder kan også 
kræve, at et kreditinstitut beregner sine volatilitetsjusteringer på baggrund af en 
kortere observationsperiode, hvis de kompe tente myndigheder skønner, at dette kan 
begrundes med en kraftig s tigning i prisvolatiliteten. 
53. Kreditinstitutterne skal ajourføre deres da ta mindst en gang hver tredje måned og 
skal også foretage en fornyet vurdering, nå r der forekommer bet ydelige ændringer i 
markedspriserne. Dette indebærer, at volat ilitetsjusteringer skal beregnes mindst hver 
tredje måned. 
Kvalitative kriterier 
54. Volatilitetsestimaterne skal bruges i kreditinstituttets dagl ige risikostyring, herunder i 
forhold til dets interne grænse for engagementer. 
 
EN 96   EN 55. Hvis likvidationsperioden, som kreditinstitutte t bruger i sin daglige risikostyring, er 
længere end angivet i denne del for de n pågældende transaktionstype, skal 
kreditinstituttets volatilitetsjusteringer skaleres op ved hjælp af formlen med 
kvadratroden på tiden so m beskrevet i punkt 50. 
56. Kreditinstituttet skal have etablerede pr ocedurer for overvågning og sikring af 
overholdelsen af et dokumenteret sæt af po litikker og kontroller til brug i dets system 
til estimater af volatilitetsjusteringer samt for integration af sådanne estimater i dets 
risikostyringsproces. 
57. Der skal regelmæssigt foretages en ua fhængig gennemgang af kreditinstituttets 
system for estimater af volatili tetsjusteringer i forbindelse med kreditinstituttets egen 
interne revisionsprocedure. Der skal foretages en revision af det samlede system for 
estimater af volatilitetsj usteringer og integration af disse justeringer i 
kreditinstituttets risikostyringsproces minds t en gang om året, og denne skal som et 
minimum omfatte: 
a) integration af de estimerede volatilit etsjusteringer i den daglige risikostyring 
b) validering af eventuelle væsentlige ændringer i proceduren for estimater af 
volatilitetsjusteringer 
c) kontrol af relevansen, rettidighede n og troværdigheden af datakilder, der 
benyttes inden for systemet til estimeri ng af volatilitetsjusteringer, herunder 
sådanne datakilders uafhængighed 
d) nøjagtigheden og relevansen af de antagelser, der ligger til grund for 
volatiliteten. 
iii) Opskalering af volatilitetsjusteringer  
58. De volatilitetsjusteringer, der beskrives i punkt 37-42, er de volat ilitetsjusteringer, 
der skal anvendes, når der anvendes dagl ige fornyede værdia nsættelser. Når et 
kreditinstitut anvender sine egne estimater af volatilitetsjusteringer i 
overensstemmelse med punkt 43-57, skal di sse i første omgang beregnes på grundlag 
af den daglige værdiansættelse. Hvis værdiansættelsen sker mindre hyppigt end 
dagligt, skal der anvendes større volatilitetsjusteringe r. Disse beregnes ved at 
opskalere den daglige værdiansættelse af volatilitetsjusteringerne ved hjælp af 
følgende formel for "kvadratroden af tiden": 
MM R
MTT N HH)1 (−+=
 
hvor 
H er den volatilitetsjuste ring, der skal anvendes 
HM er volatilitetsjusteringen, når de r anvendes daglig værdiansættelse 
NR er det faktiske antal hverd age mellem værdiansættelserne 
 
EN 97   EN TM er likvidationsperioden for de n pågældende transaktionstype. 
iv) Betingelser for anvendelse af en 0 % volatilitetsjustering  
59. Når et kreditinstitut i forbindelse me d genkøbstransaktioner og indlåns- og 
udlånstransaktioner i værdipapirer anvender tilsynsmetoden til beregning af 
volatilitetsjusteringer eller metoden med egne estimater, og hvor betingelserne i 
punkt a) - h) er opfyldt, kan de kompetente myndigheder give kreditinstituttet lov til 
ikke at benytte de volatilite tsjusteringer, der er beregne t i henhold til punkt 35-58, og 
i stedet anvende en volatilitetsjustering på 0%. Denne mulighe d gælder ikke for 
kreditinstitutter, der anvender metoden me d interne modeller, som beskrives i punkt 
12-22. 
a) Såvel engagementet som sikkerhedssti llelsen er kontanter eller værdipapirer, 
der hører ind under del 1, punkt 7, litra b). 
b) Engagementet og sikkerhedsst illelsen er i samme valuta. 
c) Enten er transaktionens løbetid højs t en dag, eller både engagementet og 
sikkerhedsstillelsen er genstand for dag lig værdiansættelse til markedsværdi 
eller daglig fastsættelse af margen. 
d) Tidsrummet mellem den seneste væ rdiansættelse til markedsværdi før 
modpartens manglende fastsættelse af margen og likvidationen af 
sikkerhedsstillelsen må højst være fire hverdage. 
e) Transaktionen afregnes ved hjælp af et anerkendt afregningssystem for den 
pågældende transaktionstype. 
f) Dokumentationen for aftalen er en standardmarkedsdokumentation for 
genkøbstransaktioner eller indlåns- og udl ånstransaktioner i værdipapirer for de 
pågældende værdipapirer. 
g) Transaktionen er omfattet af dokum entation, hvori det angives, at hvis 
modparten undlader at opfylde en forp ligtelse til at aflevere kontanter eller 
værdipapirer eller til at fastsætte margenen eller på anden måde misligholder 
aftalen, kan transaktionen afsl uttes med øjeblikkelig virkning. 
h) Modparten betragtes som en "centr al markedsaktør" af de kompetente 
myndigheder. Centrale markedsaktører  kan omfatte følgende enheder: 
– de i del 1, punkt 7, litra b), nævnte e nheder, med hvilke engagementer tildeles 
en risikovægtning på 0 % i henhold til artikel 78-83 
– institutioner 
– andre finansielle virksomheder (her under forsikringsselskaber), med hvilke 
engagementer tildeles en risikovægtni ng på 20 % i henhold til artikel 78-83, 
eller som, når der er tale om kreditinstitutter, der beregner størrelsen af de 
risikovægtede engagementer og forventede tab i henhold til artikel 83-89, ikke 
har en kreditvurdering foretaget af et anerkendt ECAI, og som internt betragtes 
som havende en sandsynlighed for misli gholdelse svarende til den, der er 
 
EN 98   EN knyttet til kreditvurderinger foretaget af ECAI'er, som de kompetente 
myndigheder betragter som havende en kred itkvalitet på trin 2 eller derover i 
henhold til bestemmelserne om risikovægtning af engagementer med selskaber 
i henhold til artikel 78-83 
– regulerede kollektive investeringsforeta gender, der er under lagt kapitalkrav 
eller krav vedrørende gæld i forhold til egenkapitalen 
– regulerede pensionsfonde og 
– anerkendte clearingorganisationer. 
60. Når en kompetent myndighed giver tilladels e til, at behandlingen i henhold til punkt 
59 kan anvendes på genkøbstransaktioner el ler indlåns- og udlånstransaktioner i 
værdipapirer, der udstedes af dens hj emlige regering, kan andre kompetente 
myndigheder vælge at give kreditinstitutter , der er etableret på deres retsområde, 
tilladelse til at anvende samme meto de på de samme transaktioner. 
c) Beregning af størrelsen af de risikov ægtede engagementer og forventede tab 
Standardmetoden 
61. E* som beregnet i henhold til punkt 34 anvendes som engagementets værdi i 
forbindelse med artikel 80. 
IRB-metoden 
62. Som LGD* (tab i tilfælde af misligholdelse – ”Loss Given Default”) beregnet som 
beskrevet i dette punkt anvendes LGD som angivet i bilag VII. 
LGD* = Max {0, LGD x [(E*/E]}  
hvor 
LGD er tabet i tilfælde af misligholdelse, der ville finde anvendelse på engagementer 
i henhold til artikel 84-89, hvis e ngagementet ikke var sikret 
E er engagementets værdi i henhold til artikel 84-89 
E* er som beregnet i henhold til punkt 34. 
1.5. Andre anerkendte sikkerhedsstillelser under artikel 84-89 
1.5.1.  Værdiansættelse 
a) Sikkerhedsstillelse i form af fast ejendom 
63. Ejendommen skal være vurdere t til markedsværdien eller derunder af en uafhængig 
valuar. I medlemsstater, der har fastsat stramme kriterier for vurderingen af 
belåningsværdien i lovgivningsmæssige eller administrative bestemmelser, kan 
ejendommen i stedet være vurderet til belåningsværdien eller derunder af en 
uafhængig valuar. 
 
EN 99   EN 64. Ved markedsværdien forstås det skønnede beløb, som ejendommen kan handles til 
på værdiansættelsesdatoen ved en uafh ængig transaktion me llem en interesseret 
køber og en interesseret sælger efter korrekt  markedsføring, hvor parterne hver især 
har handlet på et velinformeret gr undlag, med forsigtighed og uden tvang. 
Markedsværdien skal dokumenteres på en gennemsigtig og klar måde. 
65. Ved belåningsværdi forstå s ejendommens værdi som fastsat gennem en forsigtig 
vurdering af de fremtidige muligheder for at sælge under hensyn til bl.a. 
ejendommens holdbarhed på lang sigt, de almindelige og de lokale markedsforhold, 
den nuværende brug og alternative anve ndelsesmuligheder for ejendommen. Ved 
vurderingen af belåningsværdien må der ikke  tages hensyn til spe kulative elementer. 
Belåningsværdien skal dokumenteres på  en gennemsigtig og klar måde. 
66. Værdien af sikkerhedsstillelsen er mark edsværdien eller belåningsværdien, for 
hvilken der er foretaget en nedskrivning, de r afspejler resultaterne af det tilsyn, der 
kræves i henhold til del 2, punkt 8, samt for at tage hensyn til eventuelle foranstående 
krav på ejendommen. 
b) Fordringer 
67. Værdien af fordringer er værd ien af det udestående beløb. 
c) Anden fysisk sikkerhedsstillelse 
68. Formuegodet vurderes til markedsværdien  - dvs. det skønnede beløb, som 
formuegodet kan handles til på værdiansætte lsesdatoen i en uafhængig transaktion 
mellem en interesseret køber og en interesseret sælger. 
1.5.2.  Beregning af størrelsen af de risikovægtede engageme nter og forventede tab 
a) Generel behandling 
69. Som LGD* (tab i tilfælde af misligholdelse – ”Loss Given Default”) beregnet som 
beskrevet i punkt 70-73 anvendes LGD som angivet i bilag VII. 
70. Når forholdet mellem sikkerhedsstillelsens  værdi (C) og engagementets værdi (E) 
ligger under et tærskeln iveau på C* (det kræv ede minimumsniveau for 
sikkerhedsstillelsen for engagementet) som a ngivet i tabel 6, er LGD* lig med LGD 
som fastsat i bilag VII for usikre de engagementer med modparten. 
71. Når forholdet mellem sikkerhedsstillelsens  værdi og engagementets værdi overstiger 
et andet og højere tærske lniveau på C** (dvs. det krævede niveau for 
sikkerhedsstillelse for at kunne  opnå fuld anerkendelse af LGD) som angivet i tabel 
6, er LGD* det i følgende tabel fastsatte. 
72. Når det krævede niveau for sikkerhedsstille lse C** ikke er nået for engagementet 
som helhed, skal engagementet i denne fo rbindelse opfattes som to engagementer - 
en del, for hvilken det krævede niveau for sikkerhedsstillelse C** er nået, samt 
resten. 
73. I tabel 6 angives det relevante LGD* samt de krævede sikkerhedsstillelsesniveauer 
for den sikrede del af engagementerne: 
 
EN 100   EN Tabel 6 
Minimums-LGD for den sikred e del af engagementerne 
 LGD* for 
privilegerede 
fordringer eller 
eventual-
fordringer LGD* for 
efterstillede 
fordringer eller 
eventual-
fordringer Krævet 
minimalt 
sikkerheds-
stillelsesniveau 
for 
engagementet 
(C*) Krævet 
minimalt 
sikkerheds-
stillelsesniveau 
for 
engagementet 
(C**) 
Fordringer 35 % 65 % 0 % 125 % 
Boliger/erhvervs-
ejendomme 35 % 65 % 30 % 140 % 
Anden 
sikkerheds-
stillelse 40 %  70 % 30 % 140 % 
 
Indtil den 31. december 2012 kan de kompetente myndigheder undtagelsesvis og 
med forbehold af de anførte ni veauer for sikkerhedsstillelse: 
a) lade kreditinstitutterne anvende et LGD på 30 % på privilegerede fordringer i 
form af leasing af erhvervsejendomme; og 
b) lade kreditinstitutterne anvende et LGD på 35 % på privilegerede fordringer i 
form af leasing af udstyr. 
Ved slutningen af denne periode tages de nne undtagelsesbestemmelse op til revision. 
b) Alternativ behandling af sikkerhedsstillelse i form af fast ejendom 
74. I henhold til kravene i dette punkt og punkt 75 og som et alternativ til behandlingen i 
henhold til punkt 69-73 kan en medlem sstats kompetente myndigheder give 
kreditinstitutter tilladelse til at anvende en risikovægtning på 50 % på den del af 
engagementet, der er sikret fuldt ud med pant i boligejendomme eller 
erhvervsejendomme, der er beliggende på medlemsstatens område, hvis det er 
godtgjort, at de relevante markeder er veludviklede og veletablerede med 
tabsprocenter på udlån med sikkerh ed i henholdsvis boligejendomme og 
erhvervsejendomme, der ikke overstiger følgende niveauer: 
a) op til 50 % af markedsværdien (eller 60 % af belåningsværdien, hvor det er 
relevant, og hvis denne er lavere) må ikke overstige 0,3 % af de udestående 
realkreditlån til bolig- eller erhvervsejendomme i et givet år 
b) de samlede tab på udlån med sikkerhed i henholdsvis bolig- eller 
erhvervsejendomme må ikke overstige 0,5 % af de udestående realkreditlån 
med sikkerhed i den pågældende form for fast ejendom i et givet år. 
 
EN 101   EN 75. Hvis en af betingelserne i punkt 74 ikke er  opfyldt i et givet år, ophæves muligheden 
for at anvende denne behandling, indtil betingelserne er opfyldt i et efterfølgende år. 
76. De kompetente myndigheder, som ikke gi ver godkendelse til behandlingen i henhold 
til punkt 73, kan give kreditinstitutter till adelse til at anvende risikovægte, der er 
tilladt i henhold til denne behandling, for engagementer  med sikkerhed i henholdsvis 
bolig- eller erhvervsejendomme, der er plac eret på de medlemsstaters område, hvis 
kompetente myndigheder giver tilladelse til denne behandling i henhold til de samme 
betingelser, som er gældende i den pågældende medlemsstat. 
1.6. Beregning af størrelsen af de risikovæ gtede engagementer og forventede tab ved 
blandede puljer af sikkerhedsstillelse 
77. Når størrelsen af de  risikovægtede engagementer og stør relsen af de forventede tab 
beregnes i henhold til artikel 84-89, og enga gementet sikres med både finansiel 
sikkerhedsstillelse og andre anerkendte former for sikkerhedsstillelse, beregnes 
LGD* (de faktiske tab i tilfælde af mis ligholdelse), som skal anvendes som LGD i 
forbindelse med bilag VII, som følger. 
78. Det kræves, at kreditinstituttet opdeler engagementets volatilitetsjusterede værdi 
(dvs. værdien efter anvendelse af volatilitetsjustering so m angivet i punkt 34) i dele, 
der hver især dækkes af kun én type si kkerhedsstillelse. Det vil sige, at 
kreditinstituttet skal opdele engagementet i en del, der dækkes af en anerkendt 
finansiel sikkerhedsstillelse,  en del, der dække s af fordringer, de le, der dækkes af 
sikkerhed i form af erhvervsejendomme og/ eller boligejendomme, en del, der er 
dækket af andre typer af an erkendt sikkerhedsstillelse, samt den usikrede del. 
79. LGD* for hver del af engagementet bere gnes separat i henhold til de relevante 
bestemmelser i dette bilag. 
1.7. Andre typer af finansieret  kreditrisikoafdækning 
1.7.1.  Depoter hos tredjepartsinstitutter 
80. Når betingelserne i del 2, punkt 12, er opf yldt, kan kreditrisikoafdækning, der er 
omfattet af bestemmelserne i del 1, punkt 23, behandles som en garanti stillet af 
tredjepartsinstituttet. 
1.7.2.  Livsforsikringspolicer pantsat hos det långivende kreditinstitut 
81. Når betingelserne i del 2, punkt 13, er opf yldt, kan kreditrisikoafdækning, der er 
omfattet af bestemmelserne i del 1, punkt 24, behandles so m sikkerhed stillet af den 
virksomhed, der udbyder livsforsikri ngen. Værdien af den anerkendte 
kreditrisikoafdækning er livsforsi kringspolicens tilbagekøbsværdi. 
1.7.3.  Institutionelle instrumenter, der genkøbes på anmodning 
82. Instrumenter, der er anerkendt i henhold til del 1, punkt 25, kan behandles som en 
garanti stillet af det udstedende institut. 
83. I denne forbindelse fastsætte s værdien af den anerkendt e kreditrisikoafdækning som 
følger: 
 
EN 102   EN a) når instrumentet vil blive genkøbt til pålydende  værdi, er værdien af 
sikkerhedsstillelsen dette beløb 
b) når instrumentet vil blive genkøbt til markedsprisen, er værdien af 
sikkerhedsstillelsen instrumentets værd i vurderet på samme måde som de 
gældsbeviser, der angives i del 1, punkt 8. 
2. UFINANSIERET KREDITRISIKOAFDÆKNING  
2.1. Værdiansættelse 
84. Værdien af ufinansieret kred itrisikoafdækning (G) er det beløb, som udstederen har 
garanteret at ville udbetale, hv is låntager misligholder afta len eller ikke betaler, eller 
hvis andre, nærmere bestemte kreditbegivenhe der indtræffer. Ved kreditderivater, der 
ikke som kreditbegivenhed har medtag et en omlægning af den underliggende 
fordring, herunder eftergivelse eller udskydels e af tilbagebetaling af hovedstol, renter 
eller gebyrer, der fører til en kreditbegive nhed (f.eks. værdiregulering, foretagelse af 
værdiregulering eller anden t ilsvarende debet på driftsregn skabet), skal værdien af 
kreditrisikoafdækningen som beregnet i he nhold til første punktum under dette punkt 
nedskrives med 40 %. 
85. Når den ufinansierede kreditrisikoafdækning er denomineret i en anden valuta end 
den valuta, hvori engagementet er denominer et (manglende valutamatch), reduceres 
værdien af kreditrisikoafdækningen gennem anvendelse af en volatilitetsjustering 
HFX defineret som følger: 
G* = G x (1-H FX) 
hvor 
G er den pålydende værdi af kreditrisikoafdækningen 
G* er G reguleret for en eventuel kursrisiko, og 
Hfx er volatilitetsjusteringen, når der fo religger manglende valutamatch mellem 
kreditrisikoafdækningen og den underliggende fordring. 
Når der ikke foreligger manglende valutamatch, er 
G* = G 
86. De volatilitetsjusteringer, der skal anvendes i tilfælde af manglende valutamatch, kan 
beregnes efter tilsynsmetode n for volatilitetsjusteringe r eller metoden med egne 
estimater som beskrevet i punkt 35-58. 
2.2. Beregning af størrelsen af de risikovæ gtede engagementer og størrelsen af de 
forventede tab 
2.2.1.  Delvis risikoafdækning - tranching 
87. Når kreditinstituttet overfører en del af ri sikoen ved et lån i en eller flere trancher, 
finder bestemmelserne i artikel 94-101 anve ndelse. Tærskelværdier for betalinger, 
 
EN 103   EN under hvilke der ikke foretages nogen udbetaling  i tilfælde af tab, anses for at svare 
til de ikke-afhændede "first loss"-pos itioner og indebærer en trancheinddelt 
risikooverførsel. 
2.2.2.  Standardmetoden 
a) Fuld risikoafdækning 
88. I forbindelse med artikel 80 er g den risikovægt, der skal anvendes for et 
engagement, der er fuldt afdækket af ufinansieret risikoafdækning (G A), 
hvor 
g er risikovægten for engagementer med udstederen som angivet i henhold til artikel 
78-83; og 
GA er værdien af G* som beregnet i henhol d til punkt 85 og videre justeret for 
manglende løbetidsmatch som angivet i del 4. 
b) Delvis risikoafdækning - samme prioritet 
89. Når det afdækkede beløb er lavere end e ngagementets værdi, og de afdækkede og 
ikke-afdækkede dele har samme priorite t - dvs. kreditinstituttet og udstederen af 
risikoafdækningen deles prorata om tab, tillades der en forholdsmæssig, 
lovgivningsbestemt kapitalfritagelse. I forbindelse med artikel 80 beregnes de 
enkelte engagementers risikovægted e værdi efter følgende formel: 
(E-G A) x r + G A x g 
hvor 
E er engagementets værdi 
GA er værdien af G* som beregnet i henhol d til punkt 85 og videre justeret for 
manglende løbetidsmatch som angivet i del 4 
r er risikovægten for engagementer over fo r låntager som angivet i henhold til artikel 
78-83 
g er risikovægten for engagementer med udstederen som angivet i henhold til artikel 
78-83. 
c) Statslige garantier 
90. De kompetente myndigheder kan udvide be handlingen i henhold til bilag VI, punkt 
4-6, til at omfatte engagementer eller de le af engagementer, der garanteres af 
centralregeringen eller centralbanken, når sikkerheden er denomineret i låntagerens 
nationale valuta, og engagementet finansieres i samme valuta. 
2.2.3.  IRB-metoden 
Fuld risikofafdækning/delvis ri sikoafdækning - samme prioritet 
 
EN 104   EN 91. For den afdækkede del af engagementet (baseret på den justerede værdi af 
kreditrisikoafdækningen G A) kan PD i forbindelse med bila g VII, del 2, være PD for 
udstederen af kreditrisikoafdækningen elle r en PD, der ligger mellem låntagerens og 
garantistillerens, hvis det ikke skønne s nødvendigt med fuld substitution. Ved 
efterstillede tilgodehavender og ikke-efterstillet, ufinansi eret risikoafdækning kan det 
LGD, der anvendes i forbindelse med bilag VII, del 2, være det samme som det, der 
benyttes for privilegerede fordringer. 
92. For eventuelle ikke-afdækkede dele af e ngagementet skal PD være låntagers PD, 
mens LGD er LGD for det underliggende engagement. 
93. GA er værdien af G* som beregnet i henhold til punkt 85 ovenfor og yderligere 
justeret for eventuel manglende lø betidsmatch som angivet i del 4. 
 
EN 105   EN Del 4 – Manglende løbetidsmatch  
1. Ved beregning af risikovægtede enga gementer forekommer manglende 
løbetidsmatch, når restløbetiden for kreditrisikoafdækningen er kortere end 
restløbetiden for det afdækkede engage ment. Risikoafdækning med mindre en tre 
måneders restløbetid, hvor løbetiden er kortere end l øbetiden for det underliggende 
engagement, anerkendes ikke. 
2. Når der forekommer manglende løbetidsm atch, anerkendes kreditrisikoafdækningen 
ikke, når 
a) den oprindelige løbetid for ri sikoafdækningen er under 1 år; eller 
b) engagementet er et kortfristet e ngagement, som ifølge de kompetente 
myndigheder er omfattet af en bundværdi på en dag snarere end på et år med 
hensyn til løbetiden (M) i henhold til bilag VII, del 2, punkt 13. 
1. DEFINITION AF LØBETID  
3. Inden for en maksimal periode på 5 år er den effektive løbetid for det underliggende 
engagement den længst mulige resterende tid,  før låntager efter planen skal opfylde 
sine forpligtelser. Med forbehold af punkt  4 er kreditrisikoafdækningens løbetid 
tidsrummet frem til den tidligste dato, hvor risikoafdækningen kan afsluttes. 
4. Når sælgeren af risikoafdækningen har mulighed for at vælge at afslutte 
risikoafdækningen, er risikoafdækningens løbetid tidsrummet frem til den tidligste 
dato, hvor denne mulighed kan benyttes.  Når køberen af risikoafdækningen har 
mulighed for at afslutte ri sikoafdækningen, og betingelser ne i den aftale, der ligger 
til grund for risikoafdækningen, indeholde r et positivt incitament til, at 
kreditinstituttet kan afslutte  transaktionen før den kontraktbestemte forfaldsdato, er 
risikoafdækningens løbetid den tidligste dato, hvor denne mulighed kan anvendes; 
ellers anses en sådan mulighed ikke fo r at påvirke risikoafdækningens løbetid. 
5. Når der ikke er noget til hinde r for, at et kreditderivat forfalder forud for en eventuel 
henstandsperiode i tilfælde af mislighol delse af den underliggende fordring, der 
træder i kraft ved manglende betaling, reduceres risikoafdæ kningens løbetid med 
samme tidsrum som henstandsperioden. 
2. VÆRDIANSÆTTELSE AF RISIKOAFDÆKNINGEN  
2.1. Transaktioner omfattet af finansieret k reditrisikoafdækning - den enkle metode 
for finansiel sikkerhedsstillelse 
6. Når der er manglende match mellem engageme ntets løbetid og bes kyttelsens løbetid, 
anerkendes sikkerhedsstillelsen ikke. 
2.2. Transaktioner omfattet af finansieret  kreditrisikoafdækning - den udbyggede 
metode for finansiel sikkerhedsstillelse 
7. Kreditrisikoafdækningens og engagementets løbetid skal afspejles i den justerede 
værdi af sikkerhedsstillelsen  i henhold til følgende formel: 
 
EN 106   EN CVAM = C VA x (t-t*)/(T-t*) 
hvor 
CVA er den volatilitetskorrigerede  værdi af sikkerhedsstille lsen som angivet i del 3, 
punkt 34, eller engagementets størrelse, idet den laveste af disse to anvendes 
t er det resterende antal år  frem til kreditrisikoafdækni ngens forfaldsdato beregnet i 
overensstemmelse med punkt 3-5 eller værdien af T, idet den la veste af disse to 
anvendes 
T er det resterende antal år frem til engagementets forfaldsdato beregnet i 
overensstemmelse med punkt 3-5 eller 5 år, idet den laveste af de to anvendes, og 
t* er 0,25. 
CVAM er C VA med yderligere justering for manglende  løbetidsmatch, som medtages i 
formlen til beregning af den fuldt justerede værdi af engagementet (E*) som angivet i 
del 3, punkt 34. 
2.3. Transaktioner omfattet af ufin ansieret kreditrisikoafdækning 
8. Kreditrisikoafdækningens og engagementets løbetid skal afspejles i den justerede 
værdi af sikkerhedsstillelsen  i henhold til følgende formel: 
GA = G* x (t-t*)/(T-t*) 
hvor 
G* er risikoafdækningens størrelse juster et for eventuelt manglende valutamatch 
GA er G* justeret for eventuelt manglende løbetidsmatch 
t er det resterende antal år  frem til kreditrisikoafdækni ngens forfaldsdato beregnet i 
overensstemmelse med punkt 3-5 eller værdien af T, idet  den laveste af de to 
anvendes 
T er det resterende antal år frem til engagementets forfaldsdato beregnet i 
overensstemmelse med punkt 3- 5 eller 5 år , idet den laveste af de to vælges, og 
t* er 0,25. 
GA er herefter værdien af risikoafdæ kningen i henhold til del 3, punkt 84-93. 
 
EN 107   EN Del 5 - Kombineret kreditrisikoreduktion  i forbindelse med standardmetoden  
9. Når et kreditinstitut beregner størrelsen af risikovægted e engagementer i henhold til 
artikel 78-83, og der er tale om mere end én type kreditrisikore duktion for et enkelt 
engagement (f.eks. et kreditinstitut har bå de sikkerhedsstillelse og en garanti som 
delvis afdækning af et engagement), skal kreditinstituttet opdele engagementet i dele, 
der dækkes af de forskellige typer af værktøje r til kreditrisikoreduktion (f.eks. en del, 
der dækkes af sikkerhedsst illelse, og en del, der dækkes af en garanti) og størrelsen 
af risikovægtede engagementer for hver af delene skal be regnes separat i 
overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 78-83 og dette bilag. 
10. Når kreditrisikoafdækningen fra samme udste der har forskellige løbetider, anvendes 
en metode svarende til den, der beskrives i punkt 1. 
 
EN 108   EN Del 6 - Kurve af CRM-teknikker  
1. "FIRST-TO-DEFAULT "-KREDITDERIVATER  
1. Når et kreditinstitut opnår kreditrisikoafdæ kning for en række engagementer på de 
vilkår, at den første misligholdelse bla ndt engagementerne udløser forfald, og at 
denne kreditbegivenhed medfører kontra ktens ophør, kan kreditinstituttet ændre 
beregningen af stø rrelsen af de risi kovægtede engagementer og eventuelt det 
forventede tab på engagementet, som ve d manglende kreditrisikoafdækning ville 
medføre det laveste risikovægtede engageme nt i henhold til ente n artikel 78-83 eller 
artikel 84-89 i overensstemmelse med de tte bilag, men kun hvis engagementets 
værdi er mindre end eller lig med væ rdien af kreditrisikoafdækningen. 
2. "nTH-TO-DEFAULT "- KREDITDERIVATER  
2. Når den n'te misligholdelse af engageme nterne udløser udbetaling under 
kreditrisikoafdækningen, må det kreditinst itut, der erhverver risikoafdækningen, kun 
anerkende risikoafdækningen til beregni ng af størrelsen af risikovægtede 
engagementer og eventuelt stør relsen af de forventede ta b, hvis der også har været 
risikoafdækning af misligholdelse 1 til n-1, eller når der allerede er forekommet n-1 
misligholdelser. I sådanne tilfælde skal metoden svare til den, der angives i punkt 1 
under "first-to-default"-derivater med de nødvendige ændringer for " nth-to-default"-
produkter. 
 
EN 109   EN BILAG IX – Securitisation  
 
Del 1 - Definitioner med henblik på bilag X  
1. I dette bilag forstås ved: 
– "overskydende spread": opkrævede finansieringsudgifter og andre 
gebyrindtægter, der modtages i forbindelse med de securitiserede 
engagementer før omkostninger og udgifter 
– "clean-up call option": en kontrakt bestemt option, som giver det 
engagementsleverende kreditinstitut mulighed for at genkøbe eller annullere 
securitisationspositionerne, før alle  de underliggende engagementer er 
tilbagebetalt, når størrelsen af de udestående engagementer når under et 
bestemt niveau 
– "likviditetsfacilitet": securitisationsposition, der udspringer af en 
kontraktmæssig aftale om at stille finans iering til rådighed for at sikre rettidige 
udbetalinger til investorer 
– "kirb": 8 % af størrels en af risikovægtede engagementer som beregnet i 
henhold til artikel 84-89 for de securitis erede engagementer, hvis de ikke var 
securitiserede, plus størrelsen af forventede tab i forbindelse med de 
pågældende engagementer beregne t i henhold til disse artikler 
– "ratingmetoden": metode til beregni ng af størrelsen af risikovægtede 
engagementer for securitisationspositi oner i henhold til del 4, punkt 45-49 
– "tilsynsmetoden": metode til beregni ng af størrelsen af risikovægtede 
engagementer for securitisationspositi oner i henhold til del 4, punkt 50-52 
– "ikke-rated position": en securitisation sposition, som ikke har en gyldig 
kreditvurdering foretaget af et anerke ndt ECAI som defineret i artikel 97 
– "rated position": en secu ritisationsposition, som ha r en gyldig kreditvurdering 
foretaget af et anerkendt EC AI som defineret i artikel 97 
– "program for handelsveksler med si kkerhed i konkrete aktiver" ("ABCP"-
program): securitisationsprogram, hvor  værdipapirerne hovedsagelig er 
handelsveksler med en løbetid på et år eller derunder. 
 
EN 110   EN Del 2 - Minimumskrav for anerkendelse af overførsel af væsentlige kreditrisici og 
beregning af størrelsen af risikovægtede engagementer og forventede tab i forbindelse 
med securitiserede engagementer  
1. MINIMUMSKRAV FOR ANERKENDELSE AF OVERFØRSEL AF VÆSENTLIGE 
KREDITRISICI I EN TRADITIONEL SECURITISERINGSTRANSAKTION  
1. Det ordregivende kreditinstitut ved en traditionel securitisation kan udelukke 
securitiserede engagementer fra beregning en af størrelsen af de risikovægtede 
engagementer og størrelsen af de forven tede tab, hvis en betydelig kreditrisiko 
vedrørende de securitiserede engagementer  er blevet overført til tredjemand, og 
overførslen opfylder fø lgende betingelser: 
a) dokumentationen vedrørende securi tisationen afspejler transaktionens 
økonomiske substans 
b) de securitiserede engagementer  bringes uden for det ordregivende 
kreditinstituts og dettes kreditorers ræ kkevidde, herunder i tilfælde af konkurs 
og likvidation. Dette skal underbygges me d en udtalelse fr a en autoriseret 
advokat 
c) de udstedte værdipapirer må ikke ud gøre betalingsforpligtelser, der påhviler det 
ordregivende kreditinstitut 
d) modtageren er enhed, der er opre ttet netop med henblik på securitisation 
(SSPE) 
e) det engagementsleverende kreditinstitut bevarer ikke en reel eller indirekte 
kontrol over de overførte engageme nter. Et engagementsleverende 
kreditinstitut anses for at have beva ret reel kontrol ov er de overførte 
engagementer, hvis det har ret til at genkøbe de tidligere overførte 
engagementer fra modtageren med henblik på at realisere gevinsterne af disse, 
eller hvis det er forpligtet til igen at påtage sig den overfør te risiko. Hvis det 
engagementsleverende kreditinstitut bevarer sine rettigheder eller forpligtelser 
vedrørende engagementerne, udgør dette i kke i sig selv nogen indirekte kontrol 
over engagementerne 
f) når der er tale om en "clean-up call  option", skal følgen de betingelser være 
opfyldt: 
i) den pågældende "clean-up call option" kan udøves, når det 
engagementsleverende kreditinstitut ønsker det 
ii) den pågældende "clean-up call op tion" kan kun udnyttes, når 10 % eller 
derunder af de securitiserede engage menters værdi ikke er afskrevet, og 
iii) den pågældende "clean-up call option" i kke er struktureret med henblik på at 
undgå fordeling af tab på positioner til forbedring af kreditværdigheden eller 
andre positioner, som indehaves af invest orer, og ikke i øvrigt  er struktureret 
med henblik på at forbedre kreditværdigheden 
 
EN 111   EN g) dokumentationen for securitisationen indeholder ikke bestemmelser, som: 
i) undtagen hvis der foreligge r førtidsindfrielsesbestemmel ser, stiller krav om, at 
positioner i securitisationen skal forbedres af det engagementsleverende 
kreditinstitut, herunder, men ikke begr ænset til ændringer af de underliggende 
kreditengagementer eller forøgelse af udbytte, som skal udbetales til investorer 
i tilfælde af en forringelse af de se curitiserede engagementers kreditkvalitet, 
eller 
ii) øger udbyttet, der skal udbetales til indehavere af positioner inden for 
securitisationen på grund af en forri ngelse af puljen af underliggende aktivers 
kreditkvalitet. 
2. MINIMUMSKRAV FOR ANERKENDELSE AF OVERFØRSEL AF VÆSENTLIGE 
KREDITRISICI I EN SY NTETISK SECURITISATION  
2. Et engagementsleverende kreditinstitut t il en syntetisk securitisation kan beregne 
størrelsen af risikovægtede engagementer og i givet fald størrelsen  af de forventede 
tab for de securitiserede engagement er i overensstemmelse med punkt 3 og 4 
nedenfor, hvis en betydelig kreditrisiko er overført til tredjemand enten gennem 
finansieret eller ufinansieret kreditrisikoa fdækning, og overførslen opfylder følgende 
betingelser. 
a) dokumentationen vedrørende securi tisationen afspejler transaktionens 
økonomiske substans 
b) kreditrisikoafdækningen, hvorved kr editrisikoen er overført, opfylder 
godkendelseskravene og andre krav i henhold til artikel 90-93 vedrørende 
anerkendelse af en sådan kreditris ikoafdækning. I denne forbindelse 
anerkendes enheder med særlige formål ikke som udstedere af ufinansieret 
risikoafdækning 
c) instrumenterne, der anvendes til overfø rsel af kreditrisikoe n, indeholder ikke 
betingelser eller bestemmelser, som: 
i) pålægger væsentlige tærskelværdier , under hvilke kreditrisikoafdækningen 
ikke udløses, hvis en kreditbegivenhed indtræffer 
ii) giver mulighed for at ophæve risikoaf dækningen som følge af en forringelse af 
de underliggende engagementers kreditkvalitet 
iii) kræver, at positionerne inden for securitisationen forbedres af det 
engagementsleverende kreditinstitut, undtagen hvis der foreligger 
førtidsindfrielsesbestemmelser 
iv) øger kreditinstituttets omkostninger ti l kreditrisikoafdækning eller udbytte, der 
skal udbetales til indehavere af positione n inden for securitisationen som følge 
af en forringelse af de unde rliggende aktivers kreditkvalitet 
d) der indhentes en udtalelse fra en au toriseret advokat, hvori det bekræftes, at 
kreditrisikoafdækningen har retsgyldighe d i alle relevante retsområder. 
 
EN 112   EN 3. DET ENGAGEMENTSLEVERENDE KREDITINSTITUTS BEREGNING AF STØRRELSEN AF 
RISIKOVÆGTEDE ENGAGEME NTER FOR ENGAGEMENTER , DER ER SECURITISERET I 
EN SYNTETISK SECURITISATION  
3. Ved beregning af størrelsen af risikovægt ede engagementer for de securitiserede 
engagementer skal det engagementslever ende kreditinstitut for en syntetisk 
securitisation, når betingelserne i punkt 2 er opfyldt og med forbehold af punkt 5-8, 
anvende de relevante beregningsmetoder, so m beskrives i del 4 og ikke de i artikel 
78-89 beskrevne. For kreditinstitutter, de r beregner størrelsen af risikovægtede 
engagementer og størrelsen af de forvente de tab i henhold til artikel 84-89, skal det 
forventede tab på sådanne engagementer være nul. 
4. For klarhedens skyld henviser punkt 3 til de samlede engagementer, der findes i 
securitisationen. Med forbehold af  punkt 5-8 kræves det, at det 
engagementsleverende kreditinstitut be regner størrelsen af  de risikovægtede 
engagementer for alle trancher i s ecuritisationen i overensstemmelse med 
bestemmelserne i del IV, herunder tr ancher vedrørende anerkendelse af 
kreditrisikoreduktion. Når en tranche f. eks. overføres til tredjemand gennem 
ufinansieret kreditrisikoafdæ kning, skal risikovægten for den pågældende tredjemand 
anvendes på tranchen ved beregningen af st ørrelsen af risikovæ gtede engagementer 
for det engagementsleverende kreditinstitut. 
3.1. Behandling af manglende løbetidsmatch i nden for syntetiske securitisationer 
5. I forbindelse med beregninge n af størrelsen af risi kovægtede engagementer i 
overensstemmelse med punkt 3 skal der tages hensyn til eventuelt manglende 
løbetidsmatch mellem kreditrisikoafdæ kningen, i forbindelse med hvilken 
trancheopdelingen foretages, og de securitiserede engage menter i overensstemmelse 
med punkt 6-8. Som løbetid for de secu ritiserede engagementers anvendes den 
længste løbetid for disse engagementer, dog højst fem år. 
6. Som løbetid for de securitiserede engage menter anvendes den længste løbetid for 
disse engagementer, dog højst fem år. Løbetiden for kred itrisikoafdækningen 
fastsættes i overensstemmelse med bilag VIII. 
7. Når et engagementsleverende kreditinstit ut anvender del 4, punkt 6-35, til beregning 
af størrelsen af de risi kovægtede engagementer, skal det ikke tage hensyn til 
manglende løbetidsmatch ved beregning en af størrelsen  af risikovægtede 
engagementer for trancher, der er ikke-ratede  eller har en rating, som er lavere end 
"investment grade". For alle andre tranch er anvendes den behandling af manglende 
løbetidsmatch, som er angivet i bilag VIII,  i overensstemmelse med følgende formel: 
RW* er [RW(SP) x (t-t*)/(T-t*)]  + [RW(Ass) x (T-t)/(T-t*)]  
hvor 
RW* er størrelsen af det risikovægtede enga gement i henhold til artikel 75, litra a) 
RW(Ass) er størrelsen af det risikovægte de engagement for engagementer, hvis de 
ikke var securitiseret, beregnet prorata 
 
EN 113   EN RW(SP) er størrelsen af det risikovægte de engagement beregnet i henhold til punkt 
3, hvis der ikke var tale om manglende løbetidsmatch 
T er løbetiden for de underliggende engagementer udtrykt i år 
t er løbetiden for kreditri sikoafdækningen udtrykt i år 
t* er 0,25. 
8. Når et engagementsleverende kreditinstitut anvender del 4, punkt 36-74, til 
beregning af størrelsen af risikovægtede enga gementer, skal det ikke tage hensyn til 
manglende løbetidsmatch ved beregning en af størrelsen  af risikovægtede 
engagementer for trancher eller dele af trancher, der har en risikovægt på 1250 % i 
henhold til disse punkter. For alle andre tranch er eller dele af trancher anvendes den 
behandling af manglende løbetidsmatch, som er angivet i bilag VIII, i 
overensstemmelse med formlen i punkt 7. 
 
EN 114   EN Del 3 - Eksterne kreditvurderinger  
1. KRAV, SOM SKAL OPFYLDES VED KREDITVURDERINGER FORETAGET AF ECAI' ER 
1. Hvis den anvendes til beregn ing af størrelsen af risi kovægtede engagementer i 
henhold til del 4 i dette bilag, skal en kred itvurdering foretaget af  et anerkendt ECAI 
opfylde følgende betingelser: 
a) der må ikke være forskel mellem de typer af betalinger, der medtages i 
kreditvurderingen, og de typer af betalinger, som kreditinstituttet er berettiget 
til i henhold til den kontrakt, der ligger til grund for den pågældende 
securitisationsposition 
b) den skal være offentligt tilgængelig på markedet. Kreditvurderinger anses kun 
for offentligt tilgængelige, hvis de er o ffentliggjort i et offentligt tilgængeligt 
forum og er medtaget i den pågæ ldende ECAI's overgangsmatrice. 
Kreditvurderinger, der kun st illes til rådighed for et begrænset antal enheder, 
anses ikke for at være offentligt tilgængelige. 
2. BRUG AF KREDITVURDERINGER  
2. Et kreditinstitut kan udpege et eller fler e anerkendte ECAI'er, hvis kreditvurderinger 
skal anvendes ved beregning af størrelsen  af dets risikovægtede engagementer i 
henhold til artikel 94-101 (et "anerkendt ECAI"). 
3. Med forbehold af punkt 5-7 nedenfor skal et  kreditinstitut benytte  kreditvurderinger 
fra anerkendte ECAI'er konsekvent i forbi ndelse med dets securitisationspositioner. 
4. Med forbehold af punkt 5 og 6 kan et kreditinstitut ikke benytte et ECAI’s 
kreditvurderinger til sine positioner i nogle trancher og et andet ECAI’s 
kreditvurderinger til sine positioner i andre tr ancher inden for samme struktur, uanset 
om den er blevet rated af det førstenævnte ECAI eller ej. 
5. I de tilfælde, hvor en positio n har to kreditvurderinger foretaget af anerkendte 
ECAI'er, skal kreditinstituttet benytte den mindst fordelagtige kreditvurdering. 
6. I de tilfælde, hvor en position har mere end to kreditvurderinger foretaget af 
anerkendte ECAI'er, skal kreditinstitut tet benytte de to mest fordelagtige 
kreditvurderinger. Hvis de to mest fordelag tige vurderinger er fo rskellige, skal den 
mindst fordelagtige af de to benyttes. 
7. Når den anerkendte kreditrisik oafdækning i henhold til artik el 90-93 ydes  direkte til 
SSPE, og denne risikoafdækning kommer til udtryk i kreditvurderingen af en 
position foretaget af et anerkendt ECAI, kan risikovægten i forbindelse med den 
pågældende kreditvurdering benyttes. Hvis  risikoafdækningen i kke er anerkendt i 
henhold til artikel 90-93, godkendes kreditvurderingen ik ke. I de tilfælde, hvor 
kreditrisikoafdækningen ikke gælder SSPE'e n, men snarere direkte vedrører en 
securitisationsposition, aner kendes kreditvurderingen ikke. 
 
EN 115   EN 3. KONVERTERING  
8. De kompetente myndigheder skal afgøre, hvilk et kreditkvalitetstrin  i tabellen i del 4 
de enkelte kreditvurderinger foretaget af et anerkendt ECAI skal henføres til. I den 
forbindelse skal de kompetente myndighede r sondre mellem de relative risikograder, 
som kommer til udtryk ved de enkelte vurde ringer. De skal overveje kvantitative 
faktorer såsom misligholdelses- og/eller tabsprocenter samt kvalitative faktorer 
såsom rækken af transaktioner, der vurderes af det pågældende ECAI, og 
kreditvurderingens betydning. 
9. De kompetente myndigheder skal forsøge at sikre, at securitisationspositioner, for 
hvilke den samme risikovægtning anvende s på grundlag af kreditvurderinger 
foretaget af anerkendte ECAI'er, er plac eret på samme kreditkvalitetstrin. Dette 
indebærer, at de skal ændr e deres fastsættelse af kreditkvalitetstrin, som en bestemt 
kreditvurdering henføres til som den rette. 
 
EN 116   EN Del 4 - Beregning  
1. BEREGNING AF STØRRELSEN AF RISIKOVÆGTEDE ENGAGEMENTER  
1. I forbindelse med artikel 96 skal størrels en af risikovægtede engagementer i en 
securitisationsposition beregnes ved at anvende den relevante risikovægtning som 
angivet i denne del på engagementets værdi inden for positionen. 
2. Med forbehold af punkt 3 
a) skal engagementets værdi for en bala nceført securitisati onsposition være dets 
regnskabsmæssige værdi, når et kred itinstitut beregner størrelsen af 
risikovægtede engagementer  i henhold til punkt 6-35 
b) skal engagementets værdi for en ba lanceført securitisat ionsposition være 
bruttoværdireguleringer, når et kreditinstitut beregner størrelsen af 
risikovægtede engagementer  i henhold til punkt 36-74 
c) skal engagementets værdi for en securi tisationsposition under stregen være dets 
nominelle værdi ganget med en konverter ingsfaktor som foreskrevet i dette 
bilag. Denne konverteringsfaktor skal være 100 %, medmindre andet angives. 
3. Engagementets værdi for en securitisations position, der hidrører fra et af de 
derivatinstrumenter, som angives i bilag IV , skal fastlægges i overensstemmelse med 
bilag III. 
4. Når en securitisationsposition er omfatte t af finansieret risikoafdækning, kan 
engagementets værdi i den pågældende pos ition ændres i overensstemmelse med og 
med forbehold af kravene i bilag VIII so m specificeret yderligere i dette bilag. 
5. Når et kreditinstitut har to eller flere overlappende positioner inden for en 
securitisation, skal det for så vidt angår de overlappende positioner ved beregning af 
størrelsen af de risikovægtede engagement er kun medtage den position eller dele af 
en position, der giver den højeste risi kovægtede værdi af e ngagementet. I denne 
forbindelse betegner "overlappe nde", at positionerne, helt eller delvis, repræsenterer 
en eksponering for samme risiko, således at der i den overlappende del er tale om en 
og samme eksponering. 
2. BEREGNING AF STØRRELSEN AF RISIKOVÆGTEDE ENGAGEMENTER EFTER 
STANDARDMETODEN  
6. Med forbehold af punkt 8 og 9 beregnes stør relsen af risikovæ gtede engagementer 
for en rated securitisationsposition ved at gange engagementets værdi med den 
risikovægt, der er henført ti l det kreditkvalitetstrin, so m de kompetente myndigheder 
har bestemt, at kreditvurderingen er henført til i overensstemmelse med artikel 98 
som anført i nedenstående tabel 1 og 2. 
Tabel 1 
Andre positioner end positioner med kortfristede kreditvurderinger 
 
EN 117   EN Kredit-
vurdering 1 2 3 4 5 og derunder 
Risikovægt 20 % 50 % 100 % 350 % 1250 % 
Tabel 2 
Positioner med kortfristede kreditvurderinger 
Kreditvurdering 1 2 3 Alle andre 
kreditvurderinger 
Risikovægt 20 % 50 % 100 % 1250 % 
 
7. Med forbehold af punkt 10-16 sk al størrelsen af risikovægt ede engagementer for en 
ikke-rated securitisationspos ition beregnes ved at anvende  en risikovægt på 1250 %. 
2.1. Engagementsleverende og organis erende kreditinstitutter 
8. Engagementsleverende kreditinstitutter og  organiserende kreditinstitutter skal 
anvende en risikovægtning på 1250 % på alle ikke-afhændede eller genkøbte 
securitisationspositioner, som har en kred itvurdering foretaget af et anerkendt ECAI, 
som de kompetente myndigheder har an erkendt som værende henført til et 
kreditkvalitetstrin, der er la vere end kreditkvalitetstrin 3. Ved fastlæggelsen af, 
hvorvidt en position har en sådan kreditvur dering, finder bestemmelserne i del 3, 
punkt 2-7, anvendelse. 
9. For et engagementsleverende eller et orga niserende kreditinstitut kan størrelsen af 
risikovægtede engagementer beregnet i henhold til positionerne inden for en 
securitisation begrænses til størrelsen af  de risikovægtede engagementer, som ville 
skulle beregnes for de securitiserede engage menter, hvis de ikke  var securitiserede, 
med anvendelse af en teoretisk risikovægt ning på 150 % for alle forfaldne poster og 
poster tilhørende "lovmæssigt fastsatte højri sikokategorier" blandt  de securitiserede 
engagementer. 
2.2. Behandling af ikke-ratede positioner 
10. De kompetente myndigheder kan give et kreditinstitut, der har en ikke-rated 
securitisationsposition, till adelse til at anvende met oden i punkt 11 til beregning af 
størrelsen af risikovægtede engagement er for den pågældende position på den 
betingelse, at sammensætningen af den pulje af engagementer, der er securitiseret, til 
enhver tid er kendt. 
11. Et kreditinstitut kan anvende den vægt ede, gennemsnitlige risikovægt, som ville 
skulle anvendes på de securitiserede enga gementer i henhold til artikel 78-83 af et 
kreditinstitut, der ligger inde med engagementerne, ganget med en 
koncentrationsfaktor. Denne koncentrations faktor er lig med summen af de 
nominelle værdier af alle trancher divide ret med summen af de nominelle værdier af 
trancherne, som er efterstill et eller sidestillet med tranchen, i hvilken positionen 
 
EN 118   EN indehaves, inklusive den pågældende tran che. Den resulterende risikovægt må ikke 
være højere end 1250 % eller lavere end en  anden risikovægt, der finder anvendelse 
på en mere privilegeret tranche med rating. Når kreditinstituttet ikke er i stand til at 
bestemme de risikovægte, der skal anvende s på de securitiserede engagementer i 
henhold til artikel 78-83, skal det anvende en risikovægt på 1250 % for den 
pågældende position. 
2.3. Behandling af securitisationsposition er i en "second loss"-tranche eller bedre 
inden for et ABCP-program 
12. Med forbehold for muligheden for en me re fordelagtig behandling i henhold til 
bestemmelserne om likviditetsfaciliteter  i punkt 14-16 kan et kreditinstitut ved 
securitisationspositioner, der opfylde r betingelserne i punkt 13, anvende en 
risikovægt på over i) 100 % eller ii) den høj este risikovægt, der vi l blive anvendt på 
de securitiserede engagementer i henhold ti l artikel 78-83 af et kreditinstitut, som 
ligger inde med engagementerne. 
13. Hvis behandlingen i punkt 12 skal finde a nvendelse, skal securitisationspositionen 
være: 
a) i en tranche, der økonomisk er placer et i en "second loss"-position eller bedre 
inden for securitisationen, og "first lo ss"-tranchen skal udgøre en relevant 
forbedring af kreditkvaliteten i fo rhold til "second loss" tranchen 
b) af en kreditkvalitet svarende til "investment grade" eller bedre og 
c) deponeret i et kreditinstitut, der ikke ligger inde med en position i "first loss"-
tranchen. 
2.4. Behandling af ikke-ratede likviditetsfaciliteter 
2.4.1.  Anerkendte likviditetsfaciliteter 
14. Når følgende betingelser er opfyldt, best emmes engagementets værdi ved at anvende 
en konverteringsfaktor på 20 % på det nomin elle beløb af likviditetsfaciliteter med 
en oprindelig løbetid på et år e ller derunder, mens der anvendes en 
konverteringsfaktor på 50 % på det nominelle  beløb af likviditetsfaciliteter med en 
oprindelig løbetid på over et år. 
a) Dokumentationen for li kviditetsfaciliteten skal entydigt identificere og 
afgrænse de omstændigheder, hvor under faciliteten kan udnyttes. 
b) Der skal ikke kunne trækkes på facilitet en for at yde kreditstøtte ved at dække 
tab, der allerede er opstået på det tidspunkt, hvor faciliteten udnyttes - f.eks. 
ved at stille likviditet ti l rådighed i forbindelse med misligholdte engagementer 
på tidspunktet for udnyttelsen af facilite ten eller ved at erhverve aktiver til 
mere end deres rimelige værdi. 
c) Faciliteten må ikke anvendes til at  stille permanent eller regelmæssig 
finansiering til rådighed for securitisationen. 
 
EN 119   EN d) Tilbagebetaling af trækninger på facilitet en må ikke være efterstillet fordringer 
fra investorer bortset fra fordri nger, der opstår i forbindelse med 
derivatkontrakter vedrørende  renter eller valuta, gebyr er eller andre tilsvarende 
betalinger, og ej heller være gens tand for undtagelser eller udsættelse. 
e) Det må ikke være muligt at udnytte faciliteten, når alle muligheder for 
forbedring af kreditkvaliteten, som likvidi tetsfaciliteten kan være omfattet af, 
er udtømt. 
f) Faciliteten skal omfatte en bestemmels e, der medfører en automatisk reduktion 
af det beløb, der kan udnyttes, svarende til størrelsen af misligholdte 
engagementer, idet misligholdelse har de n betydning, der følger af artikel 84-
89, eller hvor de samlede securitisere de engagementer består af ratede 
instrumenter, hvorved faciliteten ophæves , hvis den gennemsnitlige kvalitet af 
puljen falder til under "investment grade". 
Den anvendte risikovægt skal være den højes te risikovægt, der ville blive anvendt på 
et hvilket som helst af de securitiserede engagementer i henhold til artikel 78-83 af et 
kreditinstitut, som ligger inde med engagementerne. 
2.4.2.  Likviditetsfacilite ter, der kun kan udnyttes i tilfælde af en alvorlig 
markedsforstyrrelse 
15. Med henblik på bestemmelse af engagement ets værdi kan en konverteringsfaktor på 
0 % anvendes på den pålydende værdi af en  likviditetsfacilitet, der kun kan udnyttes i 
tilfælde af en alvorlig markedsforstyrrelse (dvs. hvor mere end én SPE på tværs af 
flere forskellige transaktioner er ude af stand til at for ny handelsveksler, der nærmer 
sig forfald, og hvor denne manglende evne  ikke skyldes en forringelse af den 
pågældende SPE’s kreditværdighed i forbindelse med de securitiserede 
engagementer), under forudsætning af at  betingelserne i punkt 14 er opfyldt. 
2.4.3.  Faciliteter med kontante forskud 
16. Med henblik på at bestemme engage mentets værdi kan der anvendes en 
konverteringsfaktor på 0 % på den pålydende værdi af en likviditetsfacilitet, som kan 
ophæves betingelsesløst, under forudsætning af  at betingelserne i punkt 14 er opfyldt, 
og at tilbagebetaling af træk på facilite ten har forrang frem for andre fordringer på 
cash flows fra de securitiserede engagementer. 
2.5. Yderligere kapitalkrav for securitisati on af revolverende engagementer med 
førtidsindfrielsesbestemmelser 
17. Ud over værdien af risikovægted e engagementer som beregnet for 
securitisationspositionerne skal et engage mentsleverende kreditinstitut beregne den 
risikovægtede værdi af engagementet efte r metoden i punkt 18-32, når det sælger 
revolverende engagementer i en s ecuritisation, der er underlagt en 
førtidsindfrielsesbestemmelse. 
18. Kreditinstituttet skal beregne engagement ets risikovægtede størrelse i henhold til 
summen af det engagementsleverende kreditinstituts kapitalinteresser og investors 
interesser. 
 
EN 120   EN 19. Ved securitisationsstrukturer, hvor de securitiserede engagementer omfatter 
revolverende og ikke-revolverende engageme nter, skal et engagementsleverende 
kreditinstitut anvende den behandling, der beskrives nedenfor, på den del af den 
underliggende pulje af engagementer, de r omfatter revolverende engagementer. 
20. I denne forbindelse betegner "det engagementsleverende kreditinstituts 
kapitalinteresser" det pålydende beløb på den teoretiske  del af en pulje af udnyttede 
beløb, der sælges til en securitisation, hvor forholdet mellem denne og størrelsen af 
den samlede pulje, der sælges til strukturen, bestemmer den andel af cash flow'et, der 
genereres af hovedstol og renter samt øvr ige tilknyttede beløb, som ikke er til 
rådighed til udbetaling til enheder, der har s ecuritisationspositioner i securitisationen. 
For at blive anerkendt som sådan må de t engagementsleverende kreditinstituts 
kapitalinteresser ikke være efterstillet investors kapitalinteresser. 
"Investors kapitalinteresser"  betegner det pålydende beløb på den resterende 
teoretiske del af de samlede udnyttede beløb. 
21. Det engagementsleverende kreditinstituts engagement i forbindelse med dets 
rettigheder i henhold  til ordregivers kapitalinteresser betragtes ikke som en 
securitisationsposition, men som et pr orata-engagement i de securitiserede 
engagementer, som om disse ikke var securitiserede. 
2.5.1.  Undtagelser fra behandling som førtidsindfrielse 
22. Ordregivere til følgende typer af securitisa tion er fritaget for kapitalkravet i punkt 17: 
a) securitisationer af revolverende e ngagementer, hvor investorerne er fuldt 
eksponeret for alle fremtidige trækninger foretaget af låntagere, således at 
risikoen på de underliggende faci liteter ikke vender tilbage til det 
engagementsleverende kreditinstitut, heller ikke efter førtidsindfrielse, er 
undtaget fra behandling so m førtidsindfrielse, og 
b) securitisationer, hvor en eventuel førtidsindfrielsesbestemmelse udelukkende 
udløses af begivenheder, der ikke  har nogen sammenhæng med, hvordan de 
securitiserede aktiver eller det engagementsleverende kreditinstitut klarer sig, 
såsom drastiske ændringer i sk attelovgivning eller -regler. 
2.5.2.  Krav til maksimumskapital 
23. For et engagementsleverende kreditinstitut,  der er underlagt krav et i punkt 17, må 
den samlede risikovægtede værdi af engageme ntet for så vidt angår dets positioner i 
investors kapitalinteresser og størrelsen af  de risikovægtede enga gementer beregnet i 
henhold til punkt 17 ikke væ re større end den højeste af følgende værdier: 
a) størrelsen af risikovægtede engagement er beregnet i henhold til dets positioner 
i investorernes kapitalinteresser 
b) størrelsen af risikovægtede engageme nter, som ville blive beregnet af et 
kreditinstitut, der lå inde med engagementerne, for så vidt angår de 
securitiserede engagementer, som om disse ikke var securitiserede med et 
beløb svarende til investor ernes kapitalinteresser. 
 
EN 121   EN 24. Fratrækning af eventuelle nettogevinster, der skyldes kapitalisering af fremtidige 
indtægter som krævet i artikel 57, skal behandles uden for det maksimumsbeløb, der 
angives i punkt 23. 
2.5.3.  Beregning af størrelsen af risikovægtede engagementer 
25. Størrelsen af risikovægtede engagementer , som skal beregnes i overensstemmelse 
med punkt 17, bestemmes ved at gange større lsen af investorernes kapitalinteresser 
med produktet af den relevant e konverteringsfaktor, som er angivet i punkt 27-32, og 
den vægtede gennemsnitlige risikovægtni ng, der ville finde anvendelse på de 
securitiserede engagementer, hvis  disse ikke var securitiserede. 
26. En førtidsindfrielsesbestemmelse betragtes som værende "kontrolleret", når følgende 
betingelser er opfyldt: 
a) det engagementsleverende kreditinstitut har udarbejdet en hensigtsmæssig 
kapital-/likviditetsplan for at sikre, at det råder over tilstrækkelig kapital og 
likviditet i tilfælde af førtidsindfrielse 
b) i hele transaktionens varighed fo rekommer der ikke nogen prorata-deling 
mellem det engagementsleverende kreditinstituts kapitalinteresser og 
investorernes kapitalinteresser hvad a ngår betaling af renter og hovedstol, 
udgifter, tab og inddrivelser baseret på balancen ved månedens begyndelse for 
udestående fordringer 
c) tilbagebetalingsperioden anses for ti lstrækkelig for 90 % af den samlede 
udestående gæld (det engagementslever ende kreditinstituts og investorers 
kapitalinteresser) ved begyndels en af perioden for førtidsindfrielse, der skal 
tilbagebetales eller anerkendes som værende misligholdt 
d) tempoet for tilbagebetalingen er ikke højere end for en lineær tilbagebetaling i 
løbet af den periode, der fastsæ ttes i betingelsen i litra c). 
27. Ved securitisationer, der er omfattet af en førtidsindfrielsesbestemmelse for 
detailengagementer, der er uforpligtede  og kan annulleres betingelsesløst uden 
forudgående varsel, skal kred itinstitutterne, når førtidsi ndfrielsen udløses af, at det 
uforholdsmæssigt store spread falder til et  nærmere angivet niveau, sammenligne det 
uforholdsmæssigt store spread for en peri ode på tre måneder med det niveau for 
uforholdsmæssigt store spreads, hvor de t kræves, at det uforholdsmæssigt store 
spread registreres. 
28. I tilfælde, hvor securitisati onen ikke kræver, at det uf orholdsmæssigt store spread 
registreres, anses registreringspunktet fo r at ligge 4,5 procentpoint højere end 
niveauet for et overskydende spread, hvor der udløses en førtidsindfrielse. 
29. Den anvendte konverteringsfaktor bestemme s af niveauet på et tre-måneders 
gennemsnit af det faktiske uforholdsmæssi gt store spread i overensstemmelse med 
tabel 3. 
 
EN 122   EN Tabel 3 
 Securitisationer omfattet 
af en kontrolleret 
førtidsindfrielses-
bestemmelse Securitisationer omfattet af 
en ikke-kontrolleret 
førtidsindfrielses-
bestemmelse 
3 måneders 
gennemsnitligt 
overskydende 
spread Konverteringsfaktor Konverteringsfaktor 
Over niveau A 0 % 0 % 
Niveau A 1 % 5 % 
Niveau B 2 % 15 % 
Niveau C 20 % 50 % 
Niveau D 20 % 100 % 
Niveau E 40 % 100 % 
 
30. I tabel 3 betegner "Niveau A" niveauer for et overskydende spread , der er lavere end 
133,33 % af "trapping level"  for et overskydende spread , men ikke under 100 % af 
dette "trapping level"; ‘Niveau B’ betegner niveauer for et overskydende spread på 
under 100 % af "trapping level" for et ove rskydende spread, men ikke under 75 % af 
dette "trapping level"; ‘Niveau C’ betegner niveauer for et overskydende spread på 
under 75 % af "trapping level" for et ove rskydende spread, men ikke under 50 % af 
dette "trapping level"; ‘Niveau  D’ betegner niveauer for et overskydende spread på 
under 50 % af "trapping level" for et ove rskydende spread, men ikke under 25 % af 
dette "trapping level"; og ‘Niveau E’ betegn er niveauer for et overskydende spread 
på under 25 % af "trapping level"  for et overskydende spread. 
31. Alle øvrige securitisationer, der er omfattet af en kontrolleret 
førtidsindfrielsesbestemmelse under revolvere nde engagementer, er omfattet af en 
kreditkonverteringsfaktor på 90 %. 
32. Alle øvrige securitisationer, der er  omfattet af en ikke-kontrolleret 
førtidsindfrielsesbestemmelse under revolvere nde engagementer, er omfattet af en 
kreditkonverteringsfaktor på 100 %. 
2.6. Anerkendelse af kreditrisikoreduktio n på securitisationspositioner 
33. Når der opnås kreditrisikoafdækning på en securitisationsposition, kan beregningen 
af størrelsen af risikovægtede engagement er ændres i overensstemmelse med bilag 
VIII. 
 
EN 123   EN 2.7. Reduktion af størrelsen af  risikovægtede engagementer 
34. I henhold til artikel 66, stk. 2), kan kr editinstitutter i forbindelse med en 
securitisationsposition, hvor hvilken der gælder en risikovægt på 1250 %, som et 
alternativ til at medtage pos itionen i deres beregning af størrelsen af risikovægtede 
engagementer fratrække engagementets væ rdi i positionen fra deres egenkapital. I 
denne forbindelse kan beregningen af enga gementets værdi afspejle en anerkendt 
finansieret risikoafdækning på en må de, der er forenelig med punkt 33. 
35. Når et kreditinstitut benytter sig af alternativet i punkt 34,  skal der i forbindelse med 
punkt 9 fratrækkes 12,5 gange det beløb, der fratrækkes i henhold til dette punkt, fra 
det beløb, der under det pågældende  punkt angives som den maksimale 
risikovægtede værdi af engagementer, som skal beregnes af de deri angivne 
kreditinstitutter. 
3. BEREGNING AF STØRRELSEN AF RISIKOVÆGTEDE ENGAGEMENTER EFTER 
METODEN MED INTERNE RATINGS  
3.1. Hierarki af metoder 
36. I forbindelse med artikel 96 beregnes den risikovægtede værdi af  engagementet for 
en securitisationsposition i ove rensstemmelse med punkt 36-74. 
37. For en rated position eller en  position, for hvilken der ka n anvendes en af ledt rating, 
skal den ratingbaserede metode, som beskri ves i punkt 45-49, anvendes til at beregne 
den risikovægtede værdi af engagementet. 
38. For en ikke-rated position skal tilsyns metoden som beskrevet i punkt 50-52 
anvendes, undtagen når det er  tilladt at benytte metode n med intern vurdering som 
beskrevet i punkt 42 og 43. 
39. Andre kreditinstitutter end et engagement sleverende kreditinstitut eller et 
organiserende kreditinstitut kan kun benytte tilsynsmetoden med de kompetente 
myndigheders godkendelse. 
40. Når der er tale om et engagementsleverende eller et organiserende kreditinstitut, som 
ikke er i stand til at beregne Kirb, og som ikke har fået tilladelse til at benytte 
metoden med intern vurdering for positioner inden for ABCP-programmer, og andre 
kreditinstitutter, der ikke har fået tilladels e til at anvende tilsynsmetoden eller, for 
positioner i ABCP-programmer, den interne vurderingsmetode, skal der anvendes en 
risikovægt på 1250 % på ikke-ratede securi tisationspositioner, for hvilke der ikke 
kan anvendes en afledt rating. 
3.1.1.  Brug af afledte ratings 
41. Når følgende operationelle minimumskrav er opfyldt, skal en inst itution ved en ikke-
rated position anvende en afle dt kreditvurdering, der svar er til kreditvurderingen for 
de ratede positioner ("referencepositionern e"), som er de højest privilegerede 
positioner, der i alle henseender er ef terstillet den pågældende ikke-ratede 
securitisationsposition. 
 
EN 124   EN a) Referencepositionerne skal i alle henseender være efterstillet den tranche af 
securitisationen, der ikke er rated. 
b) Referencepositionernes løbetid skal være lig med eller længere end for den 
pågældende ikke-ratede position. 
c) Alle afledte ratings skal ajourføres re gelmæssigt for at afspejle eventuelle 
ændringer i kreditvurderingen for de secu ritisationspositioner, der benyttes som 
reference. 
3.1.2.  Den "interne vurderingsmetode" for positioner i ABCP-programmer 
42. Med forbehold af de kompetente myndighe ders godkendelse kan et kreditinstitut, når 
følgende betingelser er opfyldt, anvende en afledt rating i henhold til punkt 43 på en 
ikke-rated position inden for et program med handelsveksler med sikkerhed i 
konkrete aktiver. 
a) Positioner i handelsvekslen, der udste des under programmet, skal være ratede 
positioner. 
b) Kreditinstituttet skal ov er for de kompetente m yndigheder godtgøre, at dets 
interne vurdering af positionens kreditkvalitet afspejler den offentligt 
tilgængelige vurderingsmetode, der anvendes af en eller flere ECAI'er i 
forbindelse med rating af værdipapirer med sikkerhed i engagementer af den 
type, der securitiseres. 
c) De ECAI'er, hvis metode skal afspejle s som krævet i litra b), skal omfatte de 
ECAI'er, som har udarbejdet en ekstern ra ting for det gældsbrev, der er udstedt 
i forbindelse med programmet. De kvantita tive faktorer - såsom stressfaktorer - 
som anvendes ved vurderingen af positionen for en bestemt kreditkvalitet, skal 
være mindst lige så konservative som dem, der anvendes inden for den 
relevante vurderingsmetode fo r de pågældende ECAI'er. 
d) Ved udviklingen af sin interne vurderi ngsmetode skal kreditinstituttet tage 
hensyn til alle anerkendte ECAI'ers offentliggjorte ratingmetoder til rating af 
værdipapirer med sikkerhed i engagement er af den type, der securitiseres. 
Kreditinstituttet skal dokumentere denne  hensyntagen, og den skal ajourføres 
mindst en gang om året. 
e) Kreditinstituttets interne vurderingsmetode skal om fatte risikogrupper. Der skal 
være sammenhæng mellem sådanne risikog rupper og de anerkendte ECAI'ers 
kreditvurderinger. Denne korrespondan ce skal dokumenteres udtrykkeligt. 
f) Den interne vurderingsmetode skal anvendes i kreditinstituttets interne 
risikostyringsprocedurer, herunder procedurer for beslutningstagning, 
information af ledelsen samt kapitalfordeling. 
g) Interne eller eksterne revisorer, et EC AI eller kreditinstituttets interne afdeling 
for kreditrevision eller risikostyring sk al regelmæssigt gennemgå den interne 
vurderingsprocedure og kvaliteten af de interne vurderinger af kreditinstituttets 
engagementer i et ABCP-program. Hvis kreditinstituttets afdelinger for intern 
revision, kreditrevision e ller risikostyring foretager gennemgangen, skal disse 
 
EN 125   EN afdelinger være uafhængige af forret ningsområdet for ABCP-programmet samt 
af kunderelationer. 
h) Kreditinstituttet skal registrere resultate rne af sine interne ratings over tid for at 
evaluere resultaterne af sin intern e vurderingsmetode og skal foretage 
eventuelle tilpasninger af denne metode, når resultaterne inden for 
engagementerne rutinemæssigt adskiller sig fra de beregnede i henhold til de 
interne ratings. 
i) ABCP-programmet skal omfatte emi ssionsstandarder i form af kredit- og 
investeringsretningslinjer. Når der skal træffes beslutning om anskaffelse af et 
aktiv, skal programadministratoren overv eje, hvilken type aktiv der skal 
anskaffes, engagementernes type og økono miske værdi, der følger af adgangen 
til likviditetsfaciliteter og forbedringen af kreditkva litet, fordelingen af tab 
samt den juridiske og økonomiske isolati on af de overførte aktiver fra den 
enhed, der sælger aktiverne. Der skal foretages en kreditanalyse af 
risikoprofilen for sælgeren af aktivet,  og denne skal omfatte analyser af 
hidtidige og forventede økonomis ke resultater, den nuværende 
markedsposition, forventet fremtidig konkurrenceevne, forhold mellem gæld 
og egenkapital, cash flow samt rented ækning og risikorating. Desuden skal der 
foretages en gennemgang af sælgers emissionsstandarder, muligheder for 
gældsafvikling samt inddrivelsesprocedurer. 
j) ABCP-programmets emissionsstandarder  skal omfatte minimumskriterier for 
godkendelse af aktiver, som navnlig: 
i) udelukker anskaffelse af aktiver, der er  betydeligt over forfald eller misligholdt 
ii) begrænser den uforholdsmæssige koncen tration på enkelte kreditorer eller 
geografiske områder og 
iii) begrænser indholdet af de aktiver, der kan anskaffes. 
k) ABCP-programmet skal omfatte inddr ivelsespolitikker og -procedurer, der 
tager hensyn til låntagers operationelle muligheder og kreditkvalitet. 
Programmet skal begrænse risikoen for sælger/låntager med forskellige 
metoder såsom udløsende værdier baseret på den aktuelle kreditkvalitet, som 
skal udelukke sammenblanding af midler. 
l) Ved det aggregerede estimat af ta b på en pulje af aktiver, som ABCP-
programmet overvejer at erhverve, skal  der tages hensyn til alle potentielle 
risikokilder, såsom kreditrisikoen og udva ndingsrisikoen. Hvis omfanget af den 
forbedring af kreditkvaliteten, som sælger  står for, udelukkende er baseret på 
kreditrelaterede tab, skal der oprettes en separat reserve til udvandingsrisikoen, 
hvis udvandingsrisikoen har central bet ydning for den pågældende pulje af 
engagementer. Ved udmålingen af det krævede niveau for forbedring af 
kreditkvaliteten skal programmet desuden gennemgå adskillige års historiske 
oplysninger, forfaldne beløb, udva ndinger samt omsætningstakten for 
fordringerne. 
 
EN 126   EN m) ABCP-programmet skal omfatte strukt urelle elementer - f.eks. udløsende 
værdier for nedtrapning - ved anskaffels e af engagementer med henblik på at 
begrænse den potentielle forringelse af kreditkvaliteten af den underliggende 
portefølje. 
Kravet om, at ECAI'ets vurderingsmetode skal være offentligt tilgængelig, kan 
fraviges af de kompetente myndigheder, nå r disse finder det godtgjort, at der som 
følge af de specifikke træk ved securitisa tionen - f.eks. at der er tale om en 
enestående struktur - endnu ikke fore ligger nogen offentlig tilgængelig ECAI-
vurderingsmetode. 
43. Kreditinstituttet skal placere den ikke-ratede position i en af de risikogrupper, der 
beskrives i punkt 42. Positionen skal tildeles  en afledt rating, der er den samme som 
de kreditvurderinger, der sv arer til det ratingniveau, de r fastlægges i punkt 42. Når 
denne afledte rating ved udformningen af s ecuritisationen er på "investment grade" 
eller bedre, anses den for at svare til en  gyldig kreditvurdering foretaget af et 
anerkendt ECAI i forbindelse med beregni ngen af størrelsen af risikovægtede 
engagementer. 
3.2. Den maksimale risikovægted e værdi af engagementet 
44. For et engagementsleverende kreditinstitut, et organiserende kreditinstitut eller andre 
kreditinstitutter, som kan beregne K IRB, kan størrelsen af risikovægtede 
engagementer beregnet i henhold  til dets positione r i en securitisation begrænses til 
den værdi, der vil medføre et kapitalkrav i he nhold til artikel 75, litra a), svarende til 
et beløb på 8 % af størrelsen af den ri sikovægtede værdi af engagementet, som ville 
blive resultatet, hvis de securitiserede aktiv er ikke var securitiserede og var placeret 
på kreditinstituttets balance plus de forven tede tab på de pågældende engagementer. 
3.3. Den ratingbaserede metode 
45. I henhold til den ratingbaserede metode  beregnes den risikovægtede værdi af 
engagementet for en rated securitisations position ved at gange engagementets værdi 
med den risikovægtning, der er henført til de t kreditkvalitetstrin, som de kompetente 
myndigheder har fastsat, at kreditvurderinge n er henført til i overensstemmelse med 
artikel 98 som anført i tabel 4 og 5. 
Tabel 4 
Andre positioner end positioner med kortfristede kreditvurderinger 
Kreditkvalitetstrin (CQS) Risikovægt 
 A B C 
CQS 1 7 % 12 % 20 % 
CQS 2 8 % 15 % 25 % 
CQS 3 10 % 18 % 35 % 3 
 
EN 127   EN CQS 4 12 % 20 % 35 % 
CQS 5 20 % 35 % 35 % 
CQS 6 35 % 50 % 50 % 
CQS 7 60 % 75 % 75 % 
CQS 8 100 % 100 % 100 % 
CQS 9 250 % 250 % 250 % 
CQS 10 425 % 425 % 425 % 
CQS 11 650 % 650 % 650 % 
Under CQS 11 1250 % 1250 % 1250 % 
Tabel 5 
Positioner med kortfristede kreditvurderinger 
Kreditkvalitetstrin (CQS) Risikovægt 
 A B C 
CQS 1 7 % 12 % 20 % 
CQS 2 12 % 20 % 35 % 
CQS 3 60 % 75 % 75 % 
Alle andre 
kreditvurderinger 1250 % 1250 % 1250 % 
 
46. Med forbehold af punkt 47 finder risikovæ gten i kolonne A i de to tabeller 
anvendelse, når positionen befinder sig i den mest privilegerede tranche af en 
securitisation. For at afgøre, hvorvidt en tranche er den mest privilegerede i denne 
forbindelse, er det ikke nødvendigt at  tage hensyn til fo rfaldne beløb under 
kontrakter vedrørende rente- eller valutade rivater, forfaldne gebyrer eller tilsvarende 
betalinger. 
47. Risikovægtene i kolonne C i tabellerne anve ndes, når positionen befinder sig i en 
securitisation, hvor det faktiske antal securi tiserede engagementer er lavere end seks. 
Ved beregning af det faktiske antal se curitiserede engagementer skal flere 
engagementer med samme debitor behandles som et enkelt engagement. Det faktiske 
antal engagementer beregnes som: 
 
EN 128   EN ∑∑
=
iiii
EADEAD
N22) (
 
hvor EAD i udgør summen af engagementernes værdi for alle engagementer med den 
iende låntager. I tilfælde af gensecuritisation (securitisation af 
securitisationsengagementer) skal kreditinstituttet tage hensyn til antallet af 
securitisationsengagementer i puljen og ikke  antallet af underliggende engagementer 
i den originale pulje, hvorfra de underligge nde securitisationsengagementer stammer. 
Hvis den del af porteføljen, der er tilknyttet det største engagement, C 1, er 
tilgængeligt, kan kreditinstituttet beregne N som 1/C 1. 
48. Risikovægtene i kolonne B skal anve ndes på alle andre positioner. 
49. Kreditrisikoreduktion for securitis ationspositioner kan anerkendes i 
overensstemmelse med punkt 58-60. 
3.4. Tilsynsmetoden 
50. Med forbehold af punkt 56 og 57 skal risi kovægten for en securitisationsposition 
beregnet efter tilsynsmetoden være den stør ste værdi af 7 % elle r den risikovægt, der 
anvendes i henhold til punkt 51. 
51. Med forbehold af punkt 56 og 57 skal  følgende risikovægt anvendes på 
engagementet: 
12,5 x (S[L+T] – S[L]) / T 
hvor 
() () ⎭⎬⎫
⎩⎨⎧
< − ⋅+ −+≤=−x Kirbr when e Kirbr/ω d K[Kirbr] K[x] KirbrKirbrx when xxSx)/Kirbr ω(Kirbr1][
 
hvor 
τ = 1000,  
og ω = 20. 
I disse formler henviser Beta [x; a, b]  til den kumulative betafordeling med 
parametrene a og b sat til x. 
T (tykkelsen af den tranche, hvor positionen ligger) måles som forholdet mellem a) 
tranchens pålydende beløb og b) summen  af engagementernes værdi for de 
securitiserede engagementer. I den forbi ndelse skal engagementets værdi ved et i 
bilag IV opført derivatinstru ment være det potentielle, fr emtidige kreditengagement 
beregnet i overensstemmelse med bilag III,  når den aktuelle genanskaffelsesværdi 
ikke er positiv. 
 
EN 129   EN Kirbr er forholdet mellem (a) Kirb og (b) summen af engagementernes værdi for de 
engagementer, der er securitis eret. Kirbr udtrykkes som et decimaltal (f.eks. vil Kirb 
lig med 15 % af puljen blive ud trykt som en Kirbr på 0,15). 
L (forbedringen af kreditkva liteten) måles som forholdet mellem det pålydende beløb 
for alle trancher, der er underordnet den tranche, hvor positionen ligger, og summen 
af engagementernes værdi for de securitiserede engagementer. Kapitaliserede 
fremtidige indtægter medtages ikke i det målte L. Skyldige be løb fra modparter i 
forbindelse med de i bilag IV nævnte deriva tinstrumenter, der udgør trancher, som er 
efterstillet den pågældende tranch e, kan måles med deres aktuelle 
genanskaffelsesudgift (uden de potentie lle fremtidige kreditengagementer) ved 
beregning af forbedringen af kreditkvaliteten. 
N er det faktiske antal engagementer, som beregnes i henhold til punkt 47. 
ELGD, det engagementsvægtede, gennemsnitli ge tab i tilfælde af misligholdelse, 
beregnes som følger: 
∑∑⋅
=
iiii i
EADEAD LGD
ELGD
 
hvor LGD i repræsenterer den gennemsnitlige LGD vedrørende alle engagementer 
med den iende låntager, idet LGD fastsættes i ove rensstemmelse med artikel 84-89. I 
forbindelse med gensecuritisation anvendes en LGD på 100 % på de securitiserede 
positioner. Når risikoen for misligholdelse og udvanding for erhvervede fordringer 
behandles samlet inden for en securitisati on (hvor man f.eks. kan benytte en enkelt 
reserve eller oversikkerhedsstillelse til at dække tabene fra begge kilder), udformes 
LGD-inputtet som et vægtet gennemsnit af  LGD for kreditrisikoen og 75 % LGD for 
udvandingsrisikoen. Vægtene skal være de  separate kapita lomkostninger ved 
henholdsvis kreditrisikoe n og udvandingsrisikoen. 
Forenklede inputs 
Hvis engagementets værdi for det største securitiserede engagement, C 1, ikke er 
større end 3 % af engagementernes saml ede værdi inden for de securitiserede 
engagementer, kan kreditinstituttet i forbindelse med tilsynsmetoden sætte LGD= 
50 % og N lig med enten 
1
11
1 }0, 1 max{1−
⎟⎟
⎠⎞
⎜⎜
⎝⎛−⎟
⎠⎞⎜
⎝⎛
−−+= CmmC CCC Nm
m
 . 
eller 
N=1/ C 1. 
Cm er forholdet mellem summen af engage menternes værdi for de største 'm' 
engagementer og summen af engageme nternes værdi for de securitiserede 
engagementer. Niveauet for ‘m’ kan fastsættes af kreditinstituttet.  
 
EN 130   EN For securitisationer, der omfatter deta ilengagementer, kan de kompetente 
myndigheder give tilladelse til at benytte tilsynsmetoden med følgende forenklinger: 
h = 0 og v = 0 . 
52. Kreditrisikoreduktion for securitis ationspositioner kan anerkendes i 
overensstemmelse med punkt 58, 59 og 61-65. 
3.5. Likviditetsfaciliteter 
53. Bestemmelserne i punkt 54 og 55 fi nder anvendelse ved fastsættelse af 
engagementets værdi for en ikke-rated securi tisationsposition i form  af visse typer af 
likviditetsfaciliteter. 
3.5.1.  Likviditetsfaciliteter, som kun er ti l rådighed i tilfælde af en alvorlig 
markedsforstyrrelse 
54. Der kan anvendes en konverteringsfaktor på  20 % på den pålydende værdi af en 
likviditetsfacilite t, som kun kan udnyttes i tilfælde af en alvorlig markedsforstyrrelse, 
og som opfylder betingelserne for at blive betragtet som en "anerkendt 
likviditetsfacil itet’ i henhold til punkt 14. 
3.5.2.  Faciliteter med kontante forskud 
55. Der kan anvendes en konverteringsfaktor på  0 % på den pålyde nde værdi af en 
likviditetsfacilitet, der opfylder betingelserne i punkt 16. 
Undtagelsesbestemmelser, når K irb ikke kan beregnes. 
56. Når det ikke er praktisk muligt for kred itinstituttet at bere gne den risikovægtede 
værdi af engagementet for de securitise rede engagementer, som om de ikke var 
securitiserede, kan et kreditinstitut  undtagelsesvis og med de kompetente 
myndigheders godkendelse midlertidigt få tilla delse til at anvende følgende metode 
til beregning af den risikovægtede værd i af engagementet for en ikke-rated 
securitisationsposition i form  af en likviditetsfacilitet. 
57. Den højeste risikovægt, der i henhold til artikel 78-83 ville kunne  anvendes på et 
hvilket som helst af de securitiserede engage menter, hvis ikke de var securitiserede, 
kan anvendes på den securitisa tionsposition, som likviditetsfaciliteten repræsenterer. 
For at bestemme engagementets væ rdi inden for positionen kan en 
konverteringsfaktor på 50 % anvendes på lik viditetsfacilitetens pålydende værdi, 
hvis faciliteten har en oprindelig løbe tid på et år eller derunder. Hvis 
likviditetsfacil iteten opfylder betingelserne i punkt 54, kan der anvendes en 
konverteringsfaktor på 20 %. 
3.6. Anerkendelse af kreditrisi koreduktion vedrørende securitisationspositioner 
3.6.1.  Finansieret risikoafdækning 
58. Den anerkendte finansierede risikoafdækning er begrænset til det, der anerkendes til 
beregning af den risikovægtede værdi af engagementet i henhol d til artikel 78-83 
som angivet i artikel 90-93,  og anerkendelsen er betinget af, at minimumskravene i 
disse artikler overholdes. 
 
EN 131   EN 3.6.2.  Ufinansieret risikoafdækning 
59. Anerkendt ufinansieret risikoafdækning og anerkendte udstedere af ufinansieret 
risikoafdækning er begrænset til dem, der er anerkendt i henhold til artikel 90-93, og 
anerkendelsen er betinget af, at de re levante minimumskrav i disse artikler 
overholdes. 
3.6.3.  Beregning af kapitalkrav for securitisa tionspositioner med kr editrisikoreduktion 
Den ratingbaserede metode 
60. Når størrelsen af risikovægtede engage menter beregnes ved hjælp af den 
ratingbaserede metode, kan engagementets værdi og/eller den ri sikovægtede værdi af 
engagementet for en securitisati onsposition, som danner grundlag for 
kreditrisikoafdækningen, ændres i overen sstemmelse med bestemmelserne i bilag 
VIII, idet de finder anvendelse på beregni ngen af størrelsen af de risikovægtede 
engagementer i henhold til artikel 78-83. 
Tilsynsmetoden - fuld risikoafdækning 
61. Når størrelsen af de risikovægtede engagementer beregnes ved hjælp af 
tilsynsmetoden, skal kreditinstituttet bestemme den "faktiske risikovægt" for 
positionen. Dette sker ved at dividere størrelsen af de risikovægtede engagementer i 
positionen med engagementets værdi i pos itionen og gange resultatet med 100. 
62. Ved finansieret kreditrisikoafdækning bere gnes størrelsen af de risikovægtede 
engagementer i securitisati onspositionen ved at gange væ rdien af det finansierede, 
risikoafdækningsjusterede engagement i positionen (E* som beregnet i henhold til 
artikel 90-93 for beregningen af størrelsen  af risikovægtede engagementer i henhold 
til artikel 78-83, idet beløbet på securi tisationspositionen sættes til E) med den 
effektive risikovægtning. 
63. Ved ufinansieret kreditrisikoafdækning be regnes størrelsen af de risikovægtede 
engagementer vedrørende securiti sationspositionen ved at gange G A (størrelsen af 
risikoafdækningen justeret for eventuelt manglende valutamatch og løbetidsmatch i 
overensstemmelse med bestemmelserne i bilag VIII) med risikovægten for 
udstederen; hertil lægges det beløb,  der opnås ved at gange beløbet på 
securitisationspositionen minus G A med den effektive risikovægt. 
Tilsynsmetoden - delv is risikoafdækning 
64. Hvis kreditrisikoreduktionen omfatter ‘first loss’ eller forholdsmæssigt fordelte tab 
på securitisationspositionen,  kan kreditinstituttet anvende bestemmelserne i punkt 
61-63. 
65. I øvrige tilfælde skal kreditinstituttet be handle securitisationspositionen som to eller 
flere positioner, idet den ikke-dækkede del betragtes som positionen med den laveste 
kreditkvalitet. Ved beregning af størrelsen  af risikovægtede engagementer for denne 
position finder bestemmelserne i punkt 50-52 anvendelse med forbehold af følgende 
ændringer: "T" reguleres til e*, når der er tale om fina nsieret risikoafdækning, og til 
T-g, når der er tale om ufinansieret ri sikoafdækning, hvor e* betegner forholdet 
mellem E* og det samlede pålydende belø b i den underliggende pulje, hvor E* er 
 
EN 132   EN den regulerede størrelse af engagementet  i securitisationspositionen beregnet i 
overensstemmelse med bestemmelserne i bila g VIII, idet disse finder anvendelse ved 
beregning af størrels en af risikovægtede engagementer  i henhold til artikel 78-83, 
idet størrelsen af securiti sationspositionen sættes til E;  og g er forholdet mellem det 
pålydende beløb af kreditrisikoafdækninge n (justeret for manglende valutamatch 
eller løbetidsmatch i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag VIII) og 
summen af engagementernes størrelse i de securitiserede engagementer. Når der er 
tale om ufinansieret kreditrisikoafdækni ng, anvendes udstederens risikovægtning på 
den del af positionen, der ikke falder inden for den regulerede værdi for "T". 
3.7. Yderligere kapitalkrav for securitisati on af revolverende engagementer med 
førtidsindfrielsesbestemmelser 
66. Ud over størrelsen af de risikovægt ede engagementer som beregnet for 
securitisationspositionerne skal det enga gementsleverende kred itinstitut beregne 
størrelsen af det risikovægtede engagement i henhold til metoden i punkt 17-32, når 
det sælger revolverende engagementer i en securitisation, der er underlagt en 
førtidsindfrielsesbestemmelse. 
67. Med henblik på punkt 66 træder punk t 68 og 69 i stedet for punkt 20 og 21. 
68. I forbindelse med disse bestemmelser er "d et engagementsleverende kreditinstituts 
kapitalinteresser" summen af 
a) det pålydende beløb af den teoretiske del af en pulje af udnyttede beløb, der 
sælges til en securitisation, hvor fo rholdet mellem denne og beløbet af den 
samlede pulje af engagementer, der sælg es til strukturen, bestemmer den andel 
af cash flows, der genereres af hoveds tol og renter samt øvrige tilknyttede 
beløb, som ikke er til rådighed til udbetaling til enheder, der har 
securitisationspositioner i securitisationen; plus 
b) det pålydende beløb af den uudnyttede de l af puljen af kreditlinjer, for hvilke 
de udnyttede beløb er solgt til securiti sationen, hvis andel i forhold til den 
samlede værdi af sådanne uudnyttede beløb er den samme som forholdet 
mellem de pålydende beløb, som beskrives i litra a), og den pålydende værdi af 
puljen af udnyttede beløb, der er solgt til securitisationen. 
For at blive anerkendt som sådan må de t engagementsleverende kreditinstituts 
kapitalinteresser ikke være efterstillet investors interesser. 
"Investorers kapitalinter esser" betegner den pålydende værdi af den teoretiske del af 
puljen af udnyttede beløb, der ikke falder ind under litra a), plus den pålydende værdi 
af den del af puljen af uudnyttede beløb fra kreditlinjerne, hvorfra de udnyttede beløb 
er solgt til securitisationen, som ikke falder ind under litra b). 
69. Det engagementsleverende kreditinstitu ts engagement sammenholdt med dets 
rettigheder i henhold til den del af ordr egivers kapitalintere sser som beskrevet i 
punkt 68, litra a), betragtes ikke som en s ecuritisationsposition, men som et prorata-
engagement i de securitiserede engagementer, som om de ikke var securitiserede 
med et beløb svarende til det i punkt 68, litra a), beskrevne. Det 
engagementsleverende kreditinstitut anses ogs å for at have et prorata-engagement i 
 
EN 133   EN de uudnyttede beløb af kreditlinjerne, fo r hvilke de udnyttede beløb er solgt til 
securitisationen, på et beløb svarende til det i punkt 68, litra b), beskrevne. 
3.8. Reduktion af størrelsen af  risikovægtede engagementer 
70. Størrelsen af de risikovæ gtede engagementer for en securitisations position, for 
hvilken der anvendes en risikovægtning på  1250 %, kan reduceres med 12,5 gange 
størrelsen af eventuelle værdireguleringe r, som kreditinstituttet har foretaget med 
hensyn til de securitiserede engagementer. I den udstrækning der tages højde for 
værdireguleringerne i denne forbindelse, skal der ikke tages hensyn til disse i 
forbindelse med beregningen, som angi ves i bilag VII, del 1, punkt 34. 
71. Størrelsen af de risikovægtede engage menter for en securitisationsposition kan 
reduceres med 12,5 gange størrelsen af  eventuelle værdireguleringer, som 
kreditinstituttet har foretaget med hensyn til positionen. 
72. I henhold til artikel 66, stk. 2), kan kreditinstitutter ved en securitisationsposition, for 
hvilken der gælder en risikovægt på 1250 %, som et alterna tiv til at medtage 
positionen i deres beregning af størrelsen af risikovægtede engagementer fratrække 
engagementets værdi i positionen fra deres egenkapital. 
73. Med hensyn til punkt 73: 
a) kan engagementets værdi vedrørende pos itionen afledes af størrelsen af de 
risikovægtede engagementer under hensyntagen til eventuelle reduktioner, som 
er foretaget i overensstemmelse med punkt 70 og 71 
b) kan beregningen af engagementets værd i afspejle en aner kendt finansieret 
risikoafdækning på en måde, der er fo renelig med metoden som beskrevet i 
punkt 58-65 
c) når tilsynsmetoden benyttes til at be regne størrelsen af de risikovægtede 
engagementer samt L < KIRBR og [L+T] > K IRBR, kan positionen behandles som 
to positioner, hvor L er lig med K IRBR for den mest privilegerede af 
positionerne. 
74. Når et kreditinstitut benytter sig af alternativet i punkt 72,  skal der i forbindelse med 
punkt 44 fratrækkes 12,5 gange det beløb, der fratrækkes i henhold til dette punkt, fra 
det beløb, der angives under det pågældende punkt som den maksimale 
risikovægtede værdi af engagementer, som skal beregnes af de deri angivne 
kreditinstitutter. 
 
EN 134   EN Bilag X  
 
Operationelle risici  
 
Del 1 - Metoden med basisindikatorer  
1. KAPITALKRAV  
1. I henhold til metoden med basisindikatorer svarer kapitalkravet for operationelle 
risici til 15 % af den relevante i ndikator, som defineres nedenfor. 
2. DEN RELEVANTE INDIKATOR  
2. Den relevante indikator er et treårigt ge nnemsnit af summen af nettorenteindtægten 
og ikke-renterelaterede nettoindtægter. 
3. Det treårige gennemsnit beregnes på grundlag af de seneste seks observationer for 
tolv måneder ved midten og udgangen af  finansåret. Når der ikke foreligger 
reviderede tal, kan selskabe ts egne estimater anvendes. 
4. Hvis summen af nettorenteindtægten og ikke  renterelateret netto indtægt for en given 
observation er negativ eller lig med nul, medt ages dette tal ikke i beregningen af det 
treårige gennemsnit. Den relevante indi kator beregnes som summen af positive tal 
divideret med antallet af positive tal. 
2.1. Kreditinstitutter omfattet  af direktiv 86/635/EØF 
5. På grundlag af de regnskabsmæssige kategorier på kreditinstitutternes 
resultatopgørelse i henhold t il artikel 27 i direktiv 86/ 635/EØF skal den relevante 
indikator udtrykkes som summen af elementern e i tabel 1. De enkelte elementer skal 
medtages i summen med positivt eller negativt fortegn. 
6. Det kan være nødvendigt at regulere disse el ementer for at afspejle forbeholdene i 
punkt 7 og 8. 
Tabel 1: 
1 Renteindtægter og lignende indtægter 
2 Renteudgifter og lignende udgifter 
3 Indtægter af værdipapirer: 
a) kapitalandele og andre værdipapirer med 
variabelt afkast 
b) indtægter af kapitalinteresser 
c) indtægter af andele i tilknyttede 
virksomheder 
 
EN 135   EN 4 Provisionsindtægter 
5 Provisionsudgifter 
6 Resultat af finansielle transaktioner 
7 Andre driftsindtægter 
 
2.1.1.  Forbehold: 
7. Indikatoren skal beregnes inden frat rækning af gebyrer og driftsudgifter. 
8. Følgende elementer skal ikke beny ttes ved beregning af indikatoren: 
a) fortjeneste/tab ved salg af poste r, der ikke indgår i handelsbeholdningen 
b) indtægter fra ekstraordinære eller uregelmæssige poster 
c) indtægter fra forsikring. 
Når en fornyet værdiansættelse af poste r i handelsbeholdningen er en del af 
resultatopgørelsen, kan denne fornyede væ rdiansættelse medtages. Når artikel 36, 
stk. 2), i direktiv 86/635/EØF anvendes, skal den fornyede værdiansættelse, der 
bogføres på resultatopgørelsen, medtages. 
2.2. Kreditinstitutter, der er und erlagt andre regnskabssystemer 
9. Når kreditinstitutter er underlagt andre regnskabssystemer end det, der indføres ved 
direktiv 86/635/EF, skal de be regne den relevante indikato r på grundlag af data, der 
mest hensigtsmæssigt afspe jler ovenstående definition. 
 
EN 136   EN Del 2 - Standardmetoden  
1. KAPITALKRAV  
1. I henhold til standardmetoden er kapitalkrave t for operationelle risici den simple sum 
af kapitalkravene beregnet for hvert  af forretningsområderne i tabel 2. 
2. Kapitalkravet for et bestemt forretningsområ de er lig med en bestemt procentdel af 
en relevant indikator. 
3. Indikatoren beregnes for de enkelte forretningsområder. 
4. For hvert forretningsområde er den releva nte indikator et treårigt gennemsnit af 
summen af nettorenteindtægten og den årlig e ikke-renterelaterede nettoindtægt som 
defineret i del 1, punkt 5-9. 
5. Det treårige gennemsnit beregnes på grundlag af de seneste seks observationer for 
tolv måneder ved midten og udgangen af  finansåret. Når der ikke foreligger 
reviderede tal, kan selskabe ts egne estimater anvendes. 
6. Hvis summen af nettorenteindtægten og de n ikke-renterelaterede nettoindtægt for en 
given observation er negativ, tildeles den værdien nul. 
Tabel 2: 
Forretningsområde Aktiviteter Procentdel 
Selskabsfinansiering Emission af finansielle instrumenter 
og/eller anbringelse af finansielle 
instrumenter i et forpligtende 
engagement 
Tjenesteydelser i forbindelse med 
emissioner 
Investeringsrådgivning 
Rådgivning af virksomheder om 
kapitalstruktur, branchestrategi og 
relaterede spørgsmål samt rådgivning 
og tjenesteydelser vedrørende 
virksomhedsfusioner og -opkøb 
Investeringsforskning og finansanalyse 
samt andre former for generelle 
anbefalinger vedrørende transaktioner i 
finansielle instrumenter 18 % 
Handel og salg Transaktioner for egen regning 18 % 
 
EN 137   EN Mæglervirksomhed vedrørende penge 
Modtagelse og overførsel af ordrer 
vedrørende et elle r flere finansielle 
instrumenter 
Udførelse af ordrer på kunders vegne 
Placering af finansielle instrumenter 
uden forpligtende engagement 
Drift af multilaterale handelsfaciliteter 
Børsmæglervirksomhed på 
detailmarkedet 
(Aktiviteter med enkeltpersoner 
eller med små og mellemstore 
virksomheder, der opfylder 
kriterierne i artikel 55 
vedrørende detailengagementer) Modtagelse og overførsel af ordrer 
vedrørende et elle r flere finansielle 
instrumenter 
Udførelse af ordrer på kunders vegne 
Placering af finansielle instrumenter 
uden forpligtende engagement 12 % 
Forretningsbankydelser Modtagelse af indl ån og andre midler 
på anfordring 
Udlån 
Finansiel leasing 
Garantier og forpligtelser 15 % 
Detailbankydelser 
(Aktiviteter med enkeltpersoner 
eller med små og mellemstore 
virksomheder, der opfylder 
kriterierne i artikel 55 
vedrørende detailengagementer) Modtagelse af indl ån og andre midler 
på anfordring 
Udlån 
Finansiel leasing 
Garantier og forpligtelser 12 % 
Betaling og afvikling Tjenesteydelser vedrørende 
pengeoverførsler 
Emission og administration af 
betalingsmidler 18 % 
Tjenesteydelser i afdelinger Opbevaring og administration af 
finansielle instrumenter på kundernes 
vegne, herunder formueforvaltning og 
tilhørende tjenester såsom forvaltning 
af kontanter/sikkerhedsstillelse 15 % 
 
EN 138   EN Porteføljeadministration Porteføljeadministration 
Forvaltning af investeringsinstitutter 
(UCITS) 
Andre former for 
porteføljeadministration  12 % 
 
7. De kompetente myndigheder kan give et kred itinstitut tilladelse til at beregne sit 
kapitalkrav for operationelle risici ved hj ælp af en alternativ standardmetode i 
henhold til beskrivelsen i punkt 9-16. 
2. PRINCIPPER FOR KONVERTERING AF FORRETNINGSOMRÅDER  
8. Kreditinstitutter skal udforme og dokumenter e specifikke politikker og kriterier for 
konvertering af indikatoren for aktuelle  forretningsområder og aktiviteter til 
standardrammerne. Kriterierne skal revide res og justeres, når det er påkrævet i 
forbindelse med nye eller ændrede forretni ngsaktiviteter og risici. Principperne for 
konvertering af forretningsområder er som følger: 
a) alle aktiviteter skal konve rteres til forretningsområde rne, således at de ikke 
overlapper hinanden og tilsammen dækker hele området 
b) alle aktiviteter, som ikke umiddelb art kan konverteres til rammerne for 
forretningsområderne, men som udgør en støttefunktion for en aktivitet inden 
for disse rammer, skal anbringes under det forretningsområde, hvor de fungerer 
som støttefunktion. Hvis støttef unktionen vedrører mere end et 
forretningsområde, skal der anvendes obj ektive kriterier for konverteringen 
c) hvis en aktivitet ikke kan konverteres til et bestemt forretningsområde, skal 
forretningsområdet med det højeste procentmæssige afkast anvendes. Det 
samme forretningsområde gælder ligel edes for eventuelle tilknyttede 
støttefunktioner 
d) kreditinstitutter kan benytte interne prissætningsmetoder til at fordele 
indikatoren mellem forretningsområderne.  Omkostninger, der genereres inden 
for ét forretningsområde, og so m skal opføres under et andet 
forretningsområde, kan omplaceres til det forretningsområde, de vedrører, 
f.eks. ved at benytte en metode basere t på de interne overførselsomkostninger 
mellem de to forretningsområder 
e) konvertering af aktiviteter til forretn ingsområder med henblik på operationel 
risikokapital skal ske i overensstemmels e med de kategorier, der benyttes til 
kredit- og markedsrisici 
f) den øverste ledelse har ansvaret for konverteringspoliti kken under tilsyn af 
kreditinstituttets styrende organer 
g) konverteringen til forretningsområder skal underkastes uafhængig revision. 
 
EN 139   EN 3. ALTERNATIVE INDIKATORER FOR BESTEMTE FORRETNINGSOMRÅDER  
3.1. Nærmere bestemmelser 
9. De kompetente myndigheder kan give kreditin stituttet tilladelse til at benytte en 
alternativ indikator fo r forretningsområderne:  detailbankydelser og 
forretningsbankydelser. 
10. For disse forretningsområder skal den rele vante indikator være en standardiseret 
indtægtsindikator svarende til det treårige gennemsnit af den samlede pålydende 
værdi af lån og forskud ganget med 0,035. 
11. Hvad angår forretningsområdet detailba nkydelser, udgør lån og forskud de samlede 
udnyttede beløb inden for følgende kreditpor teføljer: detailengagemeneter, SMV, der 
behandles som detailengagementer, og erhvervede fordringer på detailmarkedet. 
12. Hvad angår forretningsområdet forretni ngsbankydelser, udgør lån og forskud de 
samlede udnyttede beløb inden for følgende  kreditporteføljer: selskaber, staten, 
institutioner, specialiserede udlån, SMV, de r behandles som selskaber, og erhvervede 
fordringer på virksomheder. Værdipapirer , der ikke indgår i handelsbeholdningen, 
skal ligeledes medtages. 
3.2. Betingelser 
13. Tilladelsen til at anvende alternative i ndikatorer er underlagt betingelserne i punkt 
14-16. 
3.2.1.  Generel betingelse 
14. Kreditinstituttet skal opfylde an erkendelseskriterierne i punkt 17. 
3.2.2.  Specifikke betingelser for detailbankydelser og forretningsbankydelser 
15. Kreditinstituttet er hove dsagelig aktivt inden for bankak tiviteter på detailmarkedet og 
inden for forretningsbankaktiviteter, og disse skal udgøre mindst 90 % af dets 
indtægter. 
16. Kreditinstituttet kan over for de kompeten te myndigheder godtgøre, at en betydelig 
del af dets aktiviteter på detailmarkedet og/ eller inden for forretn ingsbankdrift består 
af lån, der er forbundet med en høj sa ndsynlighed for misligholdelse, og at den 
alternative standardmetode giver et bedre grundlag for at vurdere de operationelle 
risici. 
4. ANERKENDELSESKRITERIER  
17. Kreditinstitutter skal opfylde nedenst ående anerkendelseskriterier ud over de 
overordnede standarder for risikostyri ng som angivet i artikel 22 og bilag V. 
a) Kreditinstituttet skal have et  veldokumenteret vurderings- og 
forvaltningssystem vedrørende operatione lle risici, og dette system skal være 
henført til entydige ansvarsområder. De t skal identificere sin eksponering for 
operationelle risici og registrere releva nte oplysninger vedrørende operationelle 
 
EN 140   EN risici, herunder oplysninger om betydelig e tab. Dette system skal regelmæssigt 
revideres af en uafhængig instans. 
b) Vurderingssystemet for operationelle risici skal være tæt integreret med 
kreditinstituttets risikostyringsproc edurer. Resultaterne skal udgøre en 
integreret del af proceduren for over vågning og styring af  kreditinstituttets 
profil med hensyn til operationelle risici. 
c) Kreditinstituttet skal indf øre et system for rapporteri ng til ledelsen, der sikrer 
rapportering vedrørende operationelle ri sici til de relevante funktioner inden 
for kreditinstituttet. Kreditinstituttet skal have procedurer, der giver mulighed 
for hensigtsmæssig indgriben på grundlag  af oplysningerne i rapporterne til 
ledelsen. 
 
EN 141   EN Del 3 - Metoderne med avanceret måling  
1. ANERKENDELSESKRITERIER  
1. For at kunne anvende en metode med avanceret måling skal kreditinstitutterne 
godtgøre over for de kompetente myndighe der, at de opfylder nedenstående 
anerkendelseskriterier ud over de generelle  risikostyringsstandard er i artikel 22 og 
bilag V. 
1.1. Kvalitative data 
2. Kreditinstituttets interne målingssystem for operationelle risici skal være tæt 
integreret med dets daglige risikostyring. 
3. Kreditinstituttet skal have en uafhængig risikostyringsfunkti on for operationelle 
risici. 
4. Der skal ske en regelmæ ssig rapportering om erfaringer med eksponering og tab i 
forbindelse med operationelle risici. Kreditin stituttet skal have procedurer, der giver 
mulighed for at foretage hensigtsmæ ssige korrigerende foranstaltninger. 
5. Kreditinstituttets risikostyringssystem skal  være veldokumenteret. Kreditinstituttet 
skal have rutiner til sikring af overhol delsen af bestemme lserne og politikker 
vedrørende håndtering af manglende overholdelse. 
6. Styringsprocedurer og måli ngssystemer for operationell e risici skal underkastes 
regelmæssig revision, der udføres af interne og/eller eksterne revisorer. 
7. De kompetente myndigheders validering af målingssystemet for operationelle risici 
skal omfatte følgende aspekter: 
a) kontrol af, at de inte rne valideringsprocedurer fungerer tilfre dsstillende 
b) sikring af, at datastrømme og processe r vedrørende risikomålingssystemet er 
gennemsigtige og tilgængelige. 
1.2. Kvantitative standarder 
1.2.1.  Procedure 
8. Kreditinstitutter skal beregne deres kapita lkrav ved at medtage både forventede og 
uventede tab, medmindre de kan påvise, at  forventede tab opfa nges i deres interne 
forretningsgange på tilfredsstillende vis.  Målingen af operati onelle risici skal 
registrere begivenheder med potentielt alvor lige konsekvenser med henblik på at 
opnå en pålidelighedsstandard, der er sammenlignelig med et 99,9 % 
pålidelighedsinterval ov er en etårig periode. 
9. Et kreditinstituts målingssystem for ope rationelle risici skal omfatte visse 
nøgleelementer for at opfylde ovennævnte på lidelighedsstandarder . Disse elementer 
skal omfatte brugen af interne data, ekster ne data, scenarioanalyser og faktorer, der 
afspejler erhvervsmiljøet, samt interne kontrolsystemer som beskrevet i punkt 13-24 
 
EN 142   EN nedenfor. Et kreditinstitut skal have en veldokumenteret metode til vægtning af disse 
fire elementer i sit overordnede system til måling af operationelle risici. 
10. Risikomålingssystemet skal registrere de væsentligste drivkræfter bag risikoen, der 
påvirker formen af halen med tabsestimaterne. 
11. Korrelationer mellem tab som følge af operationelle risici på tværs af individuelle 
estimater af operationelle ri sici kan kun anerkendes, hvis kreditinstitutterne over for 
de kompetente myndigheder kan godtgøre, at deres systemer til måling af 
korrelationer er forsvarlige, implementeres med integritet og tager hensyn til den 
usikkerhed, der omgiver alle såda nne korrelationsestimater, navnlig i 
stresssituationer. Kreditinstituttet skal validere sine korrelationsestimater ved hjælp 
af hensigtsmæssige kvantita tive og kvalitative teknikker. 
12. Risikomålingssystemet skal være konsekve nt internt, og det skal undgås, at 
kvalitative vurderinger eller risikoredukt ionsteknikker, der anerkendes på andre 
område af rammerne vedrørende ka pitalkrav, tælles flere gange. 
1.2.2.  Interne data 
13. Målinger af operationelle risici, som genereres internt, skal være baseret på en 
historisk observationsperiode på mindst fem år. Når et kreditinstitut første gang går 
over til at anvende en avanceret må lemetode, kan en treårig historisk 
observationsperiode accepteres. 
14. Kreditinstitutter skal kunne konvertere deres historiske da ta for interne tab til de 
forretningsområder, der defineres i del 2, og de typer af begivenheder, der defineres i 
del 5, og kunne fremlægge disse data efter anmodning fra de kompetente 
myndigheder. Der skal forefindes dokumenter ede, objektive kriterier for fordelingen 
af tab på de angivne fo rretningsområder og typer af begivenheder. Tab på 
operationelle risici, som er knyttet til kr editrisikoen, og som historisk har været 
medtaget i de interne kreditrisikodataba ser, skal registreres i databaserne over 
operationelle risici og identificeres særskilt . Sådanne tab vil ikke være en del af 
omkostningerne ved operationelle risici , så længe de fortsat behandles som 
kreditrisici i forbindelse med beregni ng af minimumskapitalkravene. Tab på 
operationelle risici, der vedrører markedsr isici, skal medtages i kapitalkravet 
vedrørende opera tionelle risici. 
15. Kreditinstituttets data vedrørende intern e tab skal være omfattende, idet alle 
væsentlige aktiviteter og engagementer fra alle relevante delsystemer og geografiske 
placeringer skal registreres. Kreditinstitu tterne skal kunne godtgør e, at eventuelle 
udelukkede aktiviteter eller engagementer, både  enkeltvis og samlet, ikke ville have 
nogen betydelig indvirkning på de overordnede risikoestimat er. Der skal defineres en 
hensigtsmæssig minimumstærskel for indsam ling af data vedrørende interne tab. 
16. Ud over oplysninger om størrelsen af br uttotab skal kreditinstitutter indsamle 
oplysninger om datoen for begivenheden, ev entuel inddrivelse af bruttotab samt 
beskrivelser af drivkræfterne bag eller årsagerne til tabet. 
 
EN 143   EN 17. Der skal foreligge specifikke kriterier fo r fordeling af tabsdata, der skyldes en 
begivenhed i en centraliseret  funktion eller en aktivitet, der strækker sig over mere 
end et forretningsområde, samt fra re laterede begivenheder i en periode. 
18. Kreditinstitutter skal  have dokumenterede procedurer  for vurdering af den løbende 
relevans af historiske tabsdata, herunde r situationer, hvor man kan tilsidesætte 
vurderinger, anvende skaleri ng eller andre reguleringer, i hvilken udstrækning disse 
kan anvendes, og hvem der har bemyndigelse til at træffe sådanne beslutninger. 
1.2.3.  Eksterne data 
19. Kreditinstituttets målesystem vedrørende ope rationelle risici skal benytte relevante 
eksterne data, navnlig når der foreli gger en begrundet formodning om, at 
kreditinstituttet er eksponeret for sjæl dne, men dog potentielt alvorlige tab. Et 
kreditinstitut skal have en systematisk pro cedure til identificering af situationer, hvor 
der skal anvendes eksterne data, og til at afgøre, hvilke metoder der skal anvendes til 
at indsætte oplysningerne i målesystemet. Betingelser og praksis vedrørende brugen 
af eksterne data skal re videres regelmæssigt, dokument eres og underkastes periodisk, 
uafhængig revision. 
1.2.4.  Scenarioanalyse 
20. Kreditinstituttet skal benytte scenarioanalys er i form af ekspertudtalelser kombineret 
med eksterne data til at vurdere sin eks ponering for meget alvorlige begivenheder. 
Over tid skal sådanne vurde ringer valideres og revur deres gennem sammenligning 
med de faktiske tab for at sikre, at de er rimelige. 
1.2.5.  Erhvervsmiljø og interne kontrolfaktorer 
21. Kreditinstituttets risikovurderi ngsmetode, der gælder for hele firmaet, skal registrere 
centrale faktorer i erhvervsmiljøet og fakt orer vedrørende intern kontrol, der kan 
ændre dets profil med hensyn til operationelle risici. 
22. Valget af de enkelte faktorer skal begr undes som en betydende drivkraft bag risikoen 
baseret på erfaring og en ek spertbedømmelse af de berørte forretningsområder. 
23. Risikoestimaternes følsomhed over for æ ndringer i faktorerne  og den relative 
vægtning af de forskellige faktorer skal være velbegrundet. Ud over at registrere 
ændringer i risiciene på gr und af forbedringer i risikost yringen skal systemet også 
registrere potentielle stigninger i risikoni veauet som følge af aktiviteternes øgede 
kompleksitet eller øget omsætning. 
24. Disse rammer skal dokumenteres og underkaste s uafhængig revision, både internt i 
kreditinstituttet og fra de kompetente myndi gheders side. Over tid skal processen og 
resultaterne valideres og revurderes genne m sammenligning med de faktiske interne 
tab samt relevante eksterne data. 
2. BETYDNINGEN AF FORSIKRING  
25. Kreditinstitutter skal  kunne anerkende betydninge n af forsikring i henhold til 
bestemmelserne i punkt 26-29. 
 
EN 144   EN 26. Udbyderen har tilladelse til at udbyde  forsikring eller genforsikring. 
27. Udbyderen har en rating for sin evne til erstatningsbetaling på minimum A (eller 
tilsvarende) 
a) Forsikringspolicen skal have en oprinde lig løbetid på mindst et år. For policer 
med en restløbetid på mindre end et år skal kreditinstituttet foretage 
hensigtsmæssige ”haircuts”, der afspejler policens faldende restløbetid, op til et 
”haircut” på 100 % for policer med en re stløbetid på 90 dage  eller derunder. 
b) Opsigelsesfristen for forsikri ngspolicen er på mindst 90 dage. 
c) Forsikringspolicen indeholder ingen undtagelser eller begrænsninger, der 
udløses af handlinger foretaget af en  tilsynsmyndighed eller i tilfælde af 
misligholdelse fra et kreditinstituts side, der forhindrer kreditinstituttet, kurator 
eller likvidator i at få erstatning for tab eller udgifter, som er påført 
kreditinstituttet, undtagen i forbindelse med begivenheder, der opstår efter 
indsættelsen af kurator eller iværksættelsen af likvidationsproceduren over for 
kreditinstituttet, under forudsætning af  at forsikringspolicen ikke omfatter 
bøder, sanktioner eller strafe rstatninger på grund af fo ranstaltninger indført af 
de kompetente myndigheder. 
d) Risikoreduktionsberegningerne skal afsp ejle forsikringsdækningen på en måde, 
der er gennemsigtig for så vidt angå r forholdet til og er relevant for den 
faktiske sandsynlighed for tab og virkni ngen af sådanne tab, som anvendes ved 
den overordnede fastsættelse af  den operationelle risikokapital. 
e) Forsikringen leveres af tredjemand. Når der er tale om forsikring gennem 
kontrollerede og tilknyttede selskaber, skal eksponeringen overføres til en 
uafhængig tredjemand, f.eks. ge nnem genforsikring, der opfylder 
anerkendelseskriterierne. 
f) Rammerne for anerkendelse af forsik ring er velbegrundede og dokumenterede. 
28. Metoden for anerkendelse af forsikring sk al omfatte følgende elementer gennem 
reduktioner eller ”haircuts” vedrøren de det anerkendte forsikringsbeløb: 
a) policens restløbetid, når denne er  under et år som angivet ovenfor 
b) opsigelsesbetingelserne for en police,  når opsigelsesfrist en er under et år 
c) betalingsusikkerhed samt misfor hold med hensyn til forsikringspolicers 
dækning. 
29. Kapitalbegrænsningen som følge af anerkende lsen af forsikringe n må ikke overstige 
20 % af kapitalkravet vedrørende opera tionelle risici før anerkendelse af 
risikoreduktionsteknikker. 
 
EN 145   EN 3. ANSØGNING OM TILLADELSE TIL AT ANVENDE EN AVANCERET MÅLEMETODE FOR 
HELE KONCERNEN  
30. Når man har til hensigt at benytte en avancer et målemetode i et moderkreditinstitut, 
der er hjemmehørende i EU, og dettes datter selskaber eller i datterselskaber af et 
finansielt moderholdingse lskab, der er hjemmehøre nde i EU, skal ansøgningen 
omfatte en beskrivelse af metoden, der a nvendes ved fordelingen af den operationelle 
risikokapital mellem koncernens  forskellige selskaber. 
31. I ansøgningen skal det angives, hvorvidt og hvordan virkningerne af diversificering 
vil blive indregnet som fakt or i risikomålingssystemet. 
 
EN 146   EN Del 4 – Kombineret anvendelse af forskellige metoder  
1. BRUG AF EN AVANCERET MÅLEMETODE KOMBINERET MED ANDRE METODER  
1. Et kreditinstitut kan benytte en avanceret  målemetode kombineret med metoden med 
basisindikatorer elle r standardmetoden på følgende betingelser: 
a) alle operationelle risici for kredi tinstituttet registreres. Den kompetente 
myndighed skal anerkende den metode, de r anvendes til at dække forskellige 
aktiviteter, geografiske place ringer, juridiske struktur er eller andre relevante 
opdelinger, der fastlægges internt 
b) godkendelseskriterierne i del 2 og 3 er opf yldt for den del af aktiviteterne, der 
dækkes af henholdsvis standardmetode n og af avancerede målemetoder. 
2. I enkelttilfælde kan den kompetente m yndighed indføre følgende supplerende 
betingelser: 
a) på datoen for implementeringen af en avanceret målemetode skal en betydelig 
del af kreditinstituttets operationelle risici registreres med den avancerede 
målemetode 
b) kreditinstituttet forpligter sig til at  anvende den avancerede målemetode på en 
betydelig del af dets operationer i henhold til en tidsplan, som aftales med de 
kompetente myndigheder. 
2. KOMBINERET BRUG AF METODEN MED BA SISINDIKATORER OG STANDARDMETODEN  
3. Et kreditinstitut kan kun anvende en komb ination af metoden med basisindikatorer 
og standardmetoden i ekstraordinære si tuationer, såsom ny lige indkøb af nye 
forretningsaktiviteter, der kan nødvendiggør e en overgangsperiode vedrørende 
implementeringen af standardmetoden. 
4. Den kombinerede brug af metoden med basisindikatorer og standardmetoden er 
betinget af, at kreditinstitu ttet implementerer standa rdmetoden i henhold til en 
tidsplan, der aftales med de kompetente myndigheder. 
 
EN 147   EN Del 5 - Klassifikation af typ er af tabsgivende begivenheder  
Tabel 3 
Kategori af 
begivenhedstype Definition 
Intern svig Tab, der skyldes handlinger, der har til formål at begå svig, 
uberettiget tilegne sig midler elle r omgå bestemmelser, lovgivningen 
eller virksomhedens politik, undtagen begivenheder vedrørende 
forskellighed/forskelsbehandling, der involverer mindst en intern 
part. 
Ekstern svig Tab, der skyldes handlinger med det formål at begå svig, uberettiget 
tilegne sig midler eller omgå lovgi vningen, begået af tredjemand. 
Ansættelsesvilkår og 
sikkerhed på 
arbejdspladsen Tab, der skyldes handlinger, der strider mod arbejdsmarkeds-, 
sundheds- eller sikkerhedslovgivning - eller aftaler, udbetaling af 
erstatninger som følge af personska de eller begivenheder vedrørende 
forskellighed/forskelsbehandling. 
Kunder, produkter og 
forretningspraksis Tab, der opstår som følge af utilsigtede handlinger eller 
forsømmelighed, der medfører manglende opfyldelse af en 
professionel forpligtelse over for bestemte kunder (herunder tillids- 
og egnethedskrav), eller som følge af produktets art eller 
udformning. 
Skader på fysiske 
aktiver Tab, der skyldes tab af eller skader på fysiske aktiver som følge af 
naturkatastrofer eller andre begivenheder. 
Forretningsforstyrrelser 
og systemfejl Tab som følge af forretningsforstyrrelser eller systemfejl. 
Ordreafvikling, levering 
og procesforvaltning Tab som følge af mangelfuld tr ansaktionsforvaltning eller 
procesforvaltning vedrørende tran saktioner med handelspartnere og 
forhandlere. 
 
 
EN 148   EN Bilag XI 
 
De kompetente myndigheders tekniske kriterier for revision og evaluering 
1. Ud over kreditrisiko, markedsrisiko og operationelle risici skal det tilsyn og den 
vurdering, der foretages af de kompetent e myndigheder i henhold til artikel 124, 
omfatte følgende: 
a) resultaterne af stresstesten, som kred itinstitutterne foretager i henhold til en 
IRB-metode 
b) kreditinstitutternes eksponering for og forvaltning af likviditetsrisiko og 
koncentrationsrisiko, herunder overholde lsen af kravene i artikel 108-118 
c) soliditeten, egnetheden og gennemførel sen af de politikke r og procedurer, som 
kreditinstitutterne har indført til forva ltning af restrisikoen, der er forbundet 
med brugen af anerkendte kr editrisikoreduktionsteknikker 
d) hvorvidt kreditinstituttets egenkapital er  tilstrækkelig i forhold til de aktiver, 
som det har securitiseret, set i forhold til transaktionens økonomiske substans, 
herunder graden af risikooverførsel. 
2. De kompetente myndigheder skal føre tilsyn med, hvorvidt et kreditinstitut har ydet 
implicit støtte til en securitisation. Hvis det viser sig, at et kreditinstitut har ydet 
implicit støtte i mere e nd et tilfælde, skal den kompetente myndighed træffe 
hensigtsmæssige foranstaltninger, der afspejler en øget forventning om, at 
kreditinstituttet fremover vil yde støtte til  dets securitisatione r og derved ikke opnå 
en betydelig risikooverførsel. 
 
EN 149   EN Bilag XII  
 
Tekniske kriterier for oplysningspligt  
 
DEL 1 - GENERELLE KRITERIER  
1. Oplysninger betragtes som væsentlige i forbindelse med oplysningspligten, hvis 
udeladelse eller fejlcitering af disse oplysninger kan ændr e eller påvirk e vurderingen 
eller beslutningen hos en bruger, der base rer sig på de pågældende oplysninger med 
henblik på at træffe økonomiske beslutninger. 
2. Oplysninger skal betragtes som et kredi tinstituts ejendom, hvis offentliggørelse af 
oplysningerne vil undergrave dets konkurrenceposition. De kan omfatte oplysninger 
om produkter eller systemer, som ville gøre kreditinstituttets investeringer i disse 
produkter eller systemer mindre værdifulde, hvis konk urrenter fik adgang til 
oplysningerne. 
3. Oplysningerne betragtes som fortrolige, hv is der foreligger beti ngelser vedrørende 
forholdet til kunder eller andre modparter, de r indebærer en fort rolighedsforpligtelse 
for kreditinstituttet. 
4. De kompetente myndigheder skal kræve, at  kreditinstituttet vurderer behovet for at 
offentliggøre alle oplysn inger eller en del af disse hyppige re end en gang årligt i lyset 
af de relevante kendetegn ved dets aktiv iteter, såsom transaktionernes omfang, 
bredden i aktiviteterne, tilstedeværelse i forskellige lande, involvering i forskellige 
finanssektorer samt deltagelse på interna tionale finansmarkeder samt i betalings-, 
afregnings- og clearingsystemer. Ved denne vurdering skal der lægges særlig vægt 
på det mulige behov for en hyppigere offen tliggørelse af oplysninger i henhold til del 
2, punkt 3, litra b) og e), samt punkt 4, litra b) - f), samt oplysninger om 
risikoeksponering og andre faktor er, der hurtigt kan ændre sig. 
5. Oplysningspligten i del 2, punkt 4, litra f), gælder i henhold til artikel 72, stk. 1 og 2. 
Del 2 - Generelle krav  
1. Målsætningerne og politikkerne for kreditin stituttets risikostyring skal offentliggøres 
for de enkelte risikokategorier, herunde r de risici, der omtales i punkt 1-13. 
Offentliggørelsen skal omfatte: 
a) strategier og pro cedurer til styring af de pågældende risici 
b) strukturen i og tilrettelæggelsen af den relevante risikostyringsfunktion eller 
andre relevante funktioner 
c) omfanget og arten af systemer til risikorapportering og -måling 
d) politikker til risikoafdækning og -reduk tion samt strategier og procedurer til 
overvågning af afdæknings- og reduk tionsmekanismernes effektivitet. 
2. Følgende oplysninger skal afgives vedr ørende anvendelsesområdet for kravene i 
nærværende direktiv: 
 
EN 150   EN a) navnet på kreditinstituttet, for hvilk et direktivets krav finder anvendelse 
b) en oversigt over forskellene i kons olideringsgrundlaget i regnskabsmæssig 
henseende og med tilsynsmæssige formål med en kortfattet beskrivelse af 
poster, der er: 
i) fuldt konsoliderede 
ii) proportionalt konsoliderede 
iii) fratrukket egenkapitalen 
iv) hverken konsoliderede eller fratrukket 
c) alle nuværende eller for udsete konkrete eller juridisk e hindringer for en hurtig 
overførsel af egenkapital eller tilb agebetaling af fordringer mellem 
moderselskabet og dets datterselskaber 
d) det samlede beløb, som den faktiske  egenkapital er mindre end det krævede 
minimum i alle datterselskaber, der ikke  er omfattet af konsolideringen, samt 
navnet eller navnene på sådanne datterselskaber 
e) i givet fald omstændighederne, der ligger til grund for anvendelsen af 
bestemmelserne i artikel 69 og 70. 
3. Kreditinstitutterne skal offentliggøre følgende oplysninger vedrørende deres 
egenkapital: 
a) en oversigt over bestemmelser og betingelser vedrørende de væsentligste 
karakteristika for alle poster i ege nkapitalen og de underliggende komponenter 
b) størrelsen af den oprindelige egenkap ital med separate oplysninger om alle 
positive poster og fradrag 
c) den samlede størrelse af tilført egenkapital og egenkapital som defineret i 
[bilag V i direktiv 93/6/EØF] 
d) fradrag fra oprindelig egenkapital og tilført egenkapital i henhold til artikel 66, 
stk. 1, litra c), med separate oplysninger  om de poster, der omtales i artikel 57, 
litra q) 
e) den samlede anerkendte egenkapital minus fradrag og begrænsninger i henhold 
til artikel 66. 
4. Følgende oplysninger skal afgives for så vidt angår kreditinstituttets overholdelse af 
kravene i artikel 75 og 123: 
a) en oversigt over kreditinstituttets metode  for vurdering af, hvorvidt dets interne 
kapital er tilstrækkelig til at unders tøtte nuværende og kommende aktiviteter 
 
EN 151   EN b) for kreditinstitutter, der beregner størrelsen af de risikovægtede engagementer i 
henhold til artikel 78-83, 8 % af størrels en af de risikovægtede engagementer 
for hver af de engagementsklasser, der angives i artikel 79 
c) for kreditinstitutter, der beregner størrelsen af de risikovægtede engagementer i 
henhold til artikel 84-89, 8 % af størrels en af de risikovægtede engagementer 
for hver af de engagementsklasser, der a ngives i artikel 86. For så vidt angår 
detailengagementer finder dette krav anvendelse på alle de kategorier af 
engagementer, som de forskellige korrela tioner i bilag VII, del 1, punkt 9-11, 
svarer til. For aktiepositionskl assen finder kravet anvendelse på: 
i) hver af de metoder, som er angi vet i bilag VII, del 1, punkt 15-25 
ii) positioner i børsnoterede aktier, priv ate aktiepositioner i tilstrækkeligt 
diversificerede porteføljer  og andre engagementer 
iii) engagementer, der er omfattet af en overgangsordning for så vidt angår tilsynet 
med kapitalkrav 
iv) engagementer, der er omfattet af overordnede bestemmelser vedrørende 
kapitalkrav 
d) minimumskapitalkrav beregnet i he nhold til artikel 75,  litra b) og c) 
e) minimumskapitalkrav, som bere gnes i henhold til artikel 103-105, og som 
offentliggøres separat 
f) solvensnøgletal beregnet på grundl ag af samlet egenkapital og oprindelig 
egenkapital. 
5. Følgende oplysninger skal offentliggøres ve drørende kreditinstituttets eksponering 
for kreditrisiko og udvandingsrisikoen: 
a) de regnskabsmæssige definitioner af forfaldne og nødlidende fordringer 
b) en beskrivelse af de anvendte fremgangsmåder og metoder til fastsættelse af 
værdireguleringer og hensættelser 
c) de samlede engagementer efter bo gføringsmæssige forskydninger og uden 
hensyntagen til virkningerne af kred itrisikoreduktion og  engagementernes 
gennemsnitlige størrelse i løbet af perioden opdelt på de forskellige typer af 
engagementsklasser 
d) den geografiske fordeling af engage menterne opdelt i betydende områder i 
henhold til væsentlige engagementsklasser, eventuelt mere detaljeret 
e) engagementernes fordeling på branch er eller typer af modparter opdelt på 
engagementsklasser, eventuelt mere detaljeret 
f) opdeling af alle engagementer i henhol d til restløbetid, opdelt i henhold til 
engagementsklasser, eventuelt mere detaljeret 
 
EN 152   EN g) i henhold til betydende branche elle r type af modpart størrelsen af: 
i) nødlidende fordringer og forfal dne fordringer, angivet separat 
ii) værdireguleringer og hensættelser 
iii) omkostninger ved værdireguleringer i løbet af perioden 
h) størrelsen af nødlidende fordringer og forfaldne fordringer angivet separat og 
opdelt på betydende geografiske områ der, herunder størrelsen af 
værdireguleringer og hensættelser for de enkelte geografiske områder, hvis det 
er praktisk gennemførligt 
i) afstemning af ændringer i værdireguleringer og hensættelser til nødlidende 
fordringer opført separat. Oplysningerne skal omfatte: 
i) en beskrivelse af typen af værdireguleringer og hensættelser 
ii) åbningsbalancerne 
iii) beløbene i forhold til hens ættelserne i løbet af perioden 
iv) beløb, der hensættes eller tilbagef øres til estimerede sandsynlige tab på 
engagementer i løbet af perioden, ev entuelle andre reguleringer, herunder 
reguleringer som følge af manglende va lutamatch, forretningskombinationer, 
opkøb og frasalg af datterselskaber samt overførsler mellem hensættelser 
v) lukkesaldi. 
Værdireguleringer og inddrevne beløb, der registreres direkte på driftsregnskabet, 
skal oplyses særskilt. 
6. For kreditinstitutter, der beregner størrels en af risikovægtede engagementer i henhold 
til artikel 78-83, skal følgende oplysninger offentliggøres for hver af de 
engagementsklasser, der angives i artikel 79: 
a) navnene på de anerkendte ECAI'er og eksportkreditagenturer (ECA'er) samt 
årsagerne til eventuelle ændringer 
b) engagementsklasserne, som de enke lte ECAI'er eller ECA' anvendes til 
c) en beskrivelse af proceduren for overfø rsel af kreditvurderi nger og tildeling af 
kreditvurderinger for poster, som ikke indgår i handelsbeholdningen 
d) sammenhængen mellem den eksterne ra ting for hvert af de udpegede ECAI'er 
eller ECA'er og kreditkvalite tstrinnene i bilag VI under hensyntagen til, at disse 
oplysninger ikke skal offentliggøres, hvis kreditinstituttet overholder den 
standardhenførsel, som den kompetente myndighed har offentliggjort 
e) engagementernes værdi og engagementer nes værdi efter kreditrisikoreduktion i 
forbindelse med de forskellige kreditkva litetstrin, som beskrives i bilag VI, 
samt engagementer, der fratrækkes egenkapitalen. 
 
EN 153   EN 7. Kreditinstitutter, de r beregner størrelsen af ri sikovægtede engagementer i 
overensstemmelse med bilag VII, del 1, punkt 5 eller 17-19, skal oplyse, hvilke 
engagementer der er henført til de enkelt e kategorier af tabellen i punkt 5 ovenfor 
eller til de enkelte risikovægte, som nævnes i punkt 17-19 ovenfor. 
8. Kreditinstitutter, der beregner deres kapitalkrav i henhold til artikel 75, litra b) og c), 
skal offentliggøre disse krav særskilt for de enkelte risici, der henvises til i disse 
bestemmelser. 
9. Følgende oplysninger skal angives af alle kreditinstitutter, der beregner deres 
kapitalkrav i henhold til [bila g VIII i direktiv 93/6/EØF]: 
a) for hver af de omfa ttede delporteføljer: 
i) kendetegn for de anvendte modeller 
ii) en beskrivelse af den stresstest,  der er anvendt på delporteføljen 
iii) en beskrivelse af den anvendte metode til kontrol og validering af 
nøjagtigheden og konsekvensen af de interne modeller og 
modelleringsprocesser 
b) omfanget af den kompetente myndigheds godkendelse 
c) for delporteføljerne under modellen: 
i) målinger af risikobelagte  værdier i kategorierne høj , middel og lav i løbet af 
rapporteringsperioden samt ved slutningen af perioden 
ii) en sammenligning af målingerne af de  risikobelagte værdie r med de faktiske 
gevinster og tab, som kreditinstituttet ha r oplevet, samt en analyse af afvigende 
resultater blandt kontrolresultaterne. 
10. Kreditinstitutterne skal offe ntliggøre følgende oplysninge r om operationelle risici: 
a) metoder til vurdering af  egenkapitalkrav vedrørende  operationelle risici, som 
finder anvendelse for kreditinstituttet 
b) en beskrivelse af metoden, som angi ves i artikel 105, hvis denne anvendes af 
kreditinstituttet, herunder en diskussion af relevante interne og eksterne 
faktorer, som indgår i kreditinstituttets målemetode. Hvis der anvendes 
elementer fra forskellige metoder,  beskrives disses udstrækning og 
dækningsområde. 
11. Følgende oplysninger skal offentliggøres vedrørende engagementer i værdipapirer, 
der ikke indgår i handelsbeholdningen: 
a) sondringen mellem engagementer basere t på formål, herunde r kapitalvinding 
og strategiske årsager, og en oversig t over anvendte bogføringsteknikker og 
værdiansættelsesmetoder, herunder centr ale forudsætninger og praksis, der 
påvirker værdiansættelsen, samt even tuelle betydelige ændringer i denne 
praksis 
 
EN 154   EN b) den regnskabsmæssige værdi, den teor etiske værdi og for børshandlede papirer 
en sammenligning med markedsprisen, når denne i væsentlig udstrækning 
adskiller sig fra de n teoretiske værdi 
c) typer og art af samt størrelsen på positioner i børsnoterede aktier, unoterede 
aktiepositioner i tilstrækkeligt dive rsificerede porteføljer og andre 
engagementer 
d) de samlede realiserede gevinster elle r tab som følge af salg og likvidation i 
løbet af perioden 
e) de samlede ikke-realiserede gevinster el ler tab, de samlede latente gevinster og 
tab i henhold til værdiansættelsen samt di sse beløbs eventuelle medtagelse i 
den oprindelige eller ti lførte egenkapital. 
12. Kreditinstitutterne skal offe ntliggøre følgende oplysninger om deres eksponering for 
renterisici i positioner, der ikke indgår i handelsbeholdningen: 
a) arten af renterisikoen og de centrale forudsætninge r (herunder forudsætninger 
vedrørende tilbagebetaling af lån samt udviklingen i indeståender med 
ubestemt løbetid) samt hyppigheds målinger af renterisikoen 
b) variation i indtægter, økonomisk væ rdi eller andre relevante målinger, som 
ledelsen anvender til måling af re nterisikoen ved opadgående eller 
nedadgående rentechok i henhold til ledelsens metode, opdelt i henhold til 
valuta. 
13. Kreditinstitutter, der beregner størrelsen af de risikovægt ede engagementer i henhold 
til artikel 94-101, skal angive følgende oplysninger: 
a) en diskussion af kreditinstituttets målsætninger vedrørende 
securitisationsaktiviteter 
b) kreditinstituttets roller i securitisationsprocessen 
c) en angivelse af graden af kreditinstituttets involvering i hver af disse 
d) metoderne til beregning af størrelsen af de risikovægtede engagementer, som 
kreditinstituttet anvender i forbindelse med sine securitisationsaktiviteter 
e) en oversigt over kreditinstituttets bogføringspolitikker vedrørende 
securitisationsaktiviteter, herunder: 
i) hvorvidt transaktionerne behandl es som salg eller finansiering 
ii) registrering af gevinster ved salg 
iii) de centrale forudsætninger for væ rdiansættelse af ikke-afhændede 
kapitalinteresser 
iv) behandlingen af syntetiske  securitisationer, hvis dette ikke er omfattet af andre 
regnskabspolitikker 
 
EN 155   EN f) navne på de ECAI'er, der anvendes i forbindelse med securitisationer, og de 
typer af engagementer, som de enkelte institutter benyttes til 
g) de samlede udestående engagementer, som er securitiseret af kreditinstituttet, 
og som er omfattet af rammerne for securitisationen (opdelt i traditionel og 
syntetisk), i henhold til engagementstype 
h) for engagementer, der er securitiseret af kreditinstituttet, og som er omfattet af 
rammerne for securitisationen, en o pdeling i henhold til engagementstype af 
beløbet for nødlidende og forfaldne  securitiserede fordringer samt 
kreditinstituttets registrerede tab i løbet af perioden 
i) det samlede beløb for ikke-afhændede eller erhvervede 
securitisationspositioner, opdelt efter engagementstype 
j) det samlede beløb for ikke-afhændede eller erhvervede 
securitisationspositioner, opdelt i et meningsfyldt antal 
risikovægtningsgrupper; positioner, der ha r fået tildelt en risikovægt på 
1250 %, eller som er fratrukket, skal angives særskilt 
k) det samlede udestående beløb på s ecuritiserede revolverende engagementer 
opdelt i henhold til det engagementsleveren de kreditinstituts interesser og 
investorers interesser 
l) en oversigt over securitisationsaktivite terne i perioden, heru nder størrelsen af 
securitiserede engagementer (i henhol d til engagementstype ) og registrerede 
gevinster eller tab ved salg fordelt på engagementstype. 
3. Del 3 - Anerkendelseskrav for anvendelse af særlige instrumenter eller metoder  
14. Kreditinstitutter, der beregner størrelsen af de risikovægt ede engagementer i henhold 
til artikel 84-89, skal offent liggøre følgende oplysninger: 
a) den kompetente myndigheds accept af metoden eller anerkendte 
overgangsbestemmelser 
b) en forklaring på og en gennemgang af:  
i) strukturen i systemet med interne ratings og forholdet mellem interne og 
eksterne ratings 
ii) brugen af interne estimater til andre funktioner end beregning af størrelsen af 
risikovægtede engagementer i henhold til artikel 84-89 
iii) proceduren for forvaltning og an erkendelse af kreditrisikoreduktion 
iv) kontrolmekanismerne for ratingsystemer, herunder en beskrivelse af 
uafhængighed, ansvarlighed og revision af ratingsystemet 
c) en beskrivelse af de n interne ratingproces, angi vet separat for følgende 
engagementsklasser: 
 
EN 156   EN i) centralregeringer og centralbanker 
ii) institutioner 
iii) selskaber, herunder SMV, specialiser ede udlån og erhvervede fordringer på 
virksomheder 
iv) detailmarkedet for hver af de enga gementskategorier, som de forskellige 
korrelationer i bilag VII, del 1, punkt 9-11 svarer til 
v) værdipapirer 
d) engagementernes værdi for hver af engagementsklasserne i artikel 86. 
Engagementer med centralregeringer og centralbanker, kreditinstitutter og 
selskaber, hvor kreditin stitutterne anvender egne  LGD-estimater eller 
konverteringsfaktorer til beregning af størrelsen af risikovægtede 
engagementer, skal offentliggøres sæ rskilt fra engagementer, for hvilke 
kreditinstitutterne ikke udarbejder sådanne estimater 
e) for hver af engagementsklassern e centralregeringer og centralbanker, 
institutioner, selskaber og aktiekapital, og på tværs af et t ilstrækkeligt antal 
risikogrupper for låntagere (herunder misligholdt) for at kunne foretage en 
meningsfyldt differentiering af kreditrisikoen skal kreditinstitutterne angive: 
i) de samlede engagementer (for enga gementsklasserne cent ralregeringer og 
centralbanker, institutioner og selska ber: summen af ude stående lån og 
størrelsen af engagementer for uudnytte de forpligtelser; for aktiekapital: det 
udestående beløb) 
ii) for kreditinstitutter, der anvender egne LGD-estimater til beregning af 
størrelsen af de risikovægtede enga gementer, det engagementsvægtede 
gennemsnitlige LGD i procent 
iii) den engagementsvægtede gennemsnitlige risikovægt 
iv) for kreditinstitutter, de r anvender egne estimater af  konverteringsfaktorer til 
beregning af størrelsen af de risikovægtede engage menter, størrelsen af 
uudnyttede forpligtelser og de engageme ntsvægtede gennemsnitlige størrelser 
af engagementer for de enkelte engagementsklasser 
f) for engagementsklassen detailengag ementer og for hver af kategorierne 
defineret under litra c) ovenfor: enten de offentliggjorte oplysninger under litra 
e) ovenfor (eventuelt i puljeform), eller en analyse af engagementerne 
(udestående lån og engagementernes værdi ved uudnyttede forpligtelser) i 
forhold til et tilstrækkeligt antal EL -grades for at muliggøre en meningsfyldt 
differentiering af kreditrisi koen (eventuelt i puljeform) 
g) de faktiske værdireguleringer i de n foregående periode for de enkelte 
engagementsklasser (for detailengage menter, for hver af kategorierne som 
defineret under litra c) ovenfor), og hvordan dette adskiller sig fra tidligere 
erfaringer 
 
EN 157   EN h) en beskrivelse af faktor er, der har haft indflydelse på tabene i den foregående 
periode (har kreditinstituttet f.eks. opl evet misligholdelsesprocenter, der er 
højere end gennemsnittet eller LGD'er og konverteringsfaktor er, der er højere 
end gennemsnittet) 
i) kreditinstituttets estimater i forhold t il de faktiske resultater over en længere 
periode. Disse skal som minimum omfa tte oplysninger om estimerede tab i 
forhold til faktiske tab inden for de enkelte engagementsklasser (for 
detailengagementer for hver af kategor ierne, som define res under litra c) 
ovenfor) over en periode, der er tilstrækkelig lang til at muliggøre en 
meningsfyldt vurdering af procedurerne  for intern rating for de enkelte 
engagementsklasser (for detailengageme nter for hver af kategorierne, som 
defineres under litra c) ovenfor). Når de t er relevant, skal kreditinstitutterne 
opdele dette yderligere for at kunne foretage en PD-analyse, og for 
kreditinstitutter, der anvender egne LGD-estimater og/eller 
konverteringsfaktorer, resultater for LGD og konverteringsfaktorer i forhold til 
de estimater, der angives i oplysni ngerne om kvantitative risikovurderinger 
ovenfor. 
Med henblik på litra c)  ovenfor skal beskrivelsen omfa tte de typer af engagementer, 
der er medtaget i engagementsklassen, definitioner, metoder og data til estimering og 
validering af PD og i givet fald L GD og konverteringsfakt orer, herunder de 
forudsætninger, der er anvendt ved afledninge n af disse variabler, samt beskrivelser 
af betydelige afvigelser fra definitionen af  misligholdelse som beskrevet i bilag VII, 
del 4, punkt 44-48, herunder de overordnede segmenter, der påvirkes af sådanne 
afvigelser. 
15. Kreditinstitutter, der anvender kreditrisikor eduktionsteknikker, skal opgive følgende 
oplysninger: 
a) politikker og procedurer for samt en angivelse af, i hvilken udstrækning 
enheden benytter sig af balancefør t netting og netting under stregen 
b) politikker og procedurer for væ rdiansættelse og forvaltning af 
sikkerhedsstillelse 
c) en beskrivelse af hovedkategorierne af  sikkerhedsstillelse, som kreditinstituttet 
modtager 
d) hovedtyperne af modparter  i form af garantistille r og kreditderivater samt 
disses kreditværdighed 
e) oplysninger om markeds- eller kred itrisikokoncentrationer inden for den 
foretagne kreditrisikoreduktion 
f) kreditinstitutter, der beregner størrels en af de risikovægtede engagementer i 
overensstemmelse med artikel 78-83 elle r 84-89, men som ikke foretager egne 
estimater af LGD'er eller konvert eringsfaktorer i forbindelse med 
engagementsklassen, skal særskilt fo r hver engagementsklasse opgive den 
samlede værdi af engagementerne (efter  eventuel balanceført netting eller 
netting under stregen), som er dækket - efter anvendelse af 
 
EN 158   EN volatilitetsjusteringer - af anerkendt finansiel sikkerhed sstillelse og anden 
anerkendt sikkerhedsstillelse 
g) kreditinstitutter, der beregner størrels en af de risikovægtede engagementer i 
overensstemmelse med artikel 78-83 el ler 84-89, skal særskilt for hver 
engagementsklasse opgive de samlede engagementer (efter eventuel 
balanceført netting eller net ting under stregen), der er dækket af garantier eller 
kreditderivater. For aktiepositionsklassen finder dette krav anvendelse på hver 
af de metoder, der er angivet i bilag VII, del 1, punkt 15-24. 
16. Kreditinstitutter, der anvender metoden i artikel 105 til be regning af deres 
egenkapitalkrav vedrørende operationelle ri sici, skal fremlægge en beskrivelse af 
deres brug af forsikring med henb lik på at reducere risikoen.