4.10.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 264/5 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets afgørelse om sammenlignelighed mellem erhvervsuddannelsesbeviser i 
Det europæiske Fællesskabs medlemsstater 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 20. september'1983) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 128 
og 155, 
under henvisning til Rådets afgørelse af 2. april 
1963 (') om opstilling af almindelige principper for 
gennemførelse af en fælles politik for faglig uddan­
nelse, særlig det ottende princip, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamen­
tet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og 
sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Hovedsigtet med det ottende af de almindelige prin­
cipper for gennemførelse af en fælles politik for faglig 
uddannelse, som er nedfældet i Rådets afgørelse af 
2. april 1963 ('), er at nå frem til gensidig anerken­
delse af certifikater og andre beviser på en afsluttet 
faglig uddannelse; 
i henhold til Rådets resolution af 6. juni 1974 (2) om 
gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater 
og andre kvalifikationsbeviser bør der udarbejdes 
lister over sådanne kvalifikationsbeviser, der er 
anerkendt som havende samme gyldighed; 
manglende gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, 
certifikater og andre kvalifikationsbeviser er hind­
rende for arbejdskraftens frie bevægelighed inden for 
(') EFT nr. 63 af 20. 4. 1963. 
(2) EFTnr. C 98 af 20. 8. 1974. Fællesskabet, idet den er ensbetydende med, at ar­
bejdstagere, der søger beskæftigelse i én medlemsstat, 
kun i begrænset omfang kan bruge de erhvervsuddan­
nelsesbeviser, de har fået i en anden medlemsstat; 
der består meget store forskelle mellem medlemssta­
ternes erhvervsuddannelssystemer, som desuden kon­
stant må tilpasses de nye situationer, der opstår som 
følge af den teknologiske udviklings indvirkning på 
beskæftigelse og jobindhold; 
i Rådets resolution af 3. juni 1983 om erhvervsuddan-
nelsespolitikken i Det europæiske Fællesskab i 
1980'erne fremhæves behovet for en koherent fælles 
aktion på erhvervsuddannelsesområdet, der iværksæt­
tes gradvis i erkendelse af forskellene mellem med­
lemsstaternes erhvervsuddannelsessystemer og behovet 
for fleksibilitet i Fællesskabets aktion; 
der har kunnet udarbejdes et fælles system for er-
hvervsuddannelsesniveauerne som et første skridt på 
vejen mod opfyldelse af de målsætninger, der er ned­
fældet i det ottende princip; 
der har for det faglærte niveau inden for dette system 
samt for udvalgte højtprioriterede erhvervsområder 
kunnet udarbejdes jobbeskrivelser og fastlægges hertil 
svarende erhvervsuddannelsesbeviser i de forskellige 
medlemsstater; 
drøftelser med de berørte sektorer har vist, at resulta­
terne af dette arbejde kan give virksomheder, arbejds­
tagere og offentlige myndigheder værdifulde oplys­
ninger om erhvervsuddannelsesbevisernes sammenlig­
nelighed; 
samme grundlæggende metode kan anvendes på 
andre erhverv eller erhvervsområder på faglært niveau 
eller på andre niveauer i det fælles system for uddan-
nelsesniveauerne, med rådgivning fra Det rådgivende 
Udvalg for Erhvervsuddannelse og i samarbejde med 
arbejdsgivere, arbejdstagere og de offentlige myndig­
heder inden for de pågældende erhvervssektorer; 
Nr. C 264/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.10. 83 
Kommissionen og Det rådgivende Udvalg for Er­
hvervsuddannelse har udført et forberedende arbejde 
med faglig bistand fra Det europæiske Center for ud­
vikling af Erhvervsuddannelse (i overensstemmelse 
med artikel 2, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 
337/75 af 10. februar 1975 om oprettelse af dette 
center), og med væsentlig støtte fra eksperter fra med­
lemsstaterne, udpeget efter henstilling fra Det rådgi­
vende Udvalg; 
Det rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse afgav 
på sit møde den 18. og 19. januar 1983 en udtalelse 
om spørgsmålet; 
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
Artikel 1 
Til opnåelse af sammenlignelighed mellem erhvervs-
uddannelsesbeviser i Det europæiske Fællesskab kræ­
ves der en stigende fælles indsats fra medlemsstater­
nes side, således at arbejdstagerne kan bruge deres 
kvalifikationsbeviser specielt med henblik på at opnå 
beskæftigelse i en anden medlemsstat. 
Medlemsstaterne sikrer inden for rammerne af deres 
eksisterende regler eller ved eventuelle yderligere for­
anstaltninger, som måtte være hensigtsmæssige for 
den enkelte medlemsstat, at denne generelle målsæt­
ning opfyldes i overensstemmelse med denne afgø­
relse, med rådgivning fra de kompetente fællesskabs­
organer og i samarbejde med arbejdsgivere og ar­
bejdstagere i de forskellige berørte erhvervssektorer. 
Artikel 2 
Herved etableres et fællesskabssystem for erhvervs­
uddannelsesniveauer omfattende fem forskellige ni­
veauer for erhvervsuddannelse, der i det store og 
hele svarer til henholdsvis specialarbejderuddannelse, 
faglært uddannelse, mellemteknikeruddannelse, 
teknikum uddannelse og fuld akademisk uddannelse, 
samt betingelser for adgang til erhvervsuddannelse på 
hvert niveau (bilag 1). 
Artikel 3 
Kommissionen påbegynder arbejdet med at fastlægge 
sammenligneligheden mellem erhvervsuddannelses-
beviserne i de forskellige medlemsstater inden for be­
stemte erhverv eller erhvervsområder. Dette arbejde 
koncentreres i første omgang om niveau 2 (faglært ni­
veau) i det i artikel 2 omhandlede system for uddan-
nelsesniveauerne. 
Denne afgørelses anvendelsesområde kan efterføl­
gende udvides på forslag fra Kommissionen med hen­
blik på at få etableret sammenlignelighed på andre 
niveauer inden for systemet. SEDOC-registeret (*), som anvendes i forbindelse 
med Fællesskabets system for udveksling af tilbud og 
ansøgninger om beskæftigelse, benyttes som fælles 
referenceramme for så vidt angår erhvervsklassifice-
ringer. 
Artikel 4 
Følgende arbejdsmetode, baseret på seks på hinanden 
følgende og komplementære stadier, anvendes af 
Kommissionen ved etablering af sammenlignelighed 
mellem erhvervsuddannelsesbeviser: 
— udvælgelse af de relevante erhverv eller erhvervs­
områder i den pågældende sektor; 
— udarbejdelse på fællesskabsplan af gensidigt aner­
kendte fælles jobbeskrivelser for disse erhverv; 
— sammenholdelse af de erhvervsuddannelsesbeviser, 
der anerkendes i de forskellige medlemsstater, 
med disse jobbeskrivelser; 
— udarbejdelse af komparative oversigter indehol­
dende oplysninger om SEDOC-klassificeringsko-
den og nationale erhvervsklassificeringskoder, er­
hvervsuddannelsesniveauet i henhold til det fælles 
system for uddannelsesniveauer samt oplysninger 
for hver enkelt medlemsstat om erhvervs-eller fag­
betegnelsen og de dertil svarende erhvervsuddan­
nelsesbeviser, oplysninger om de organisationer 
og institutioner, der er ansvarlige for erhvervsud­
dannelsen, samt oplysninger om de myndigheder 
og organisationer, der har kompetence til at ud­
stede eller attestere eksamensbeviser, certifikater 
og andre beviser på en afsluttet erhvervsuddan­
nelse; 
— offentliggørelse af de gensidigt anerkendte jobbe­
skrivelser og de komparative oversigter i De Euro­
pæiske Fællesskabers Tidende; 
— spredning af oplysninger om sammenlignelighed 
mellem erhvervsuddannelsesbeviser til alle rele­
vante organer på nationalt, regionalt og lokalt 
plan samt inden for de pågældende hovederhvervs­
områder. 
Artikel 5 
Hver medlemsstat udpeger et nationalt koordine­
ringsorgan, om muligt baseret på eksisterende struk­
turer, som i nært samarbejde med arbejdsmarkedets 
parter og de pågældende hovederhvervsområder skal 
sikre effektiv spredning af informationer til alle inte­
resserede parter, sørge for den nødvendige koordine­
ring mellem de forskellige sektorer og fungere som 
(l) Europæisk system for udveksling af tilbud og ansøgnin­
ger om beskæftigelse med henblik på international udlig­
ning. 
4.10.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 264/7 
landets kontaktled til koordineringsorganerne i de 
andre medlemsstater og til Kommissionen. 
De nationale koordineringsorganer skal desuden 
sørge for hensigtsmæssige modtagelses- og informati­
onsforanstaltninger vedrørende erhvervsuddannelse 
for statsborgere fra deres eget land, som ønsker at ar­
bejde i andre medlemsstater, samt for arbejdstagere, 
der ankommer fra andre medlemsstater, og de skal på 
anmodning udstede certifikater (udfærdiget efter pa­
radigmet i bilag 2) til bekræftelse af sammenlignelig­
heden mellem erhvervsuddannelsesbeviser. 
Kommissionen giver de nationale koordineringsor­
ganer al nødvendig hjælp og rådgivning vedrørende 
udformningen og iværksættelsen af reglerne for ud­
stedelsen af disse certifikater, herunder tilpasning, 
revision og kontrol af de tekniske dokumenter des­
angående. 
Artikel 6 
Kommissionen skal i snæver kontakt med de udpe­
gede koordineringsorganer i medlemsstaterne: 
BILAG I 
DET FÆLLES SYSTEM FOR UDDANNELSESNIVEAUERS 
NIVEAU 1 
Uddannelseskrav til dette niveau: obligatorisk skolegang + indledende faglig uddannelse 
Denne uddannelse fås enten på en skole eller gennem uddannelsesprogrammer, der ikke er forbun­
det med skolegang, eller i virksomheden. Det teoretiske kendskab og de praktiske færdigheder, der 
kræves, er meget begrænsede. 
Denne kvalifikation, der indebærer udførelse af relativt enkelt arbejde, kan opnås forholdsvis 
hurtigt. 
NIVEAU 2 
Uddannelseskrav til dette niveau: obligatorisk skolegang + erhvervsuddannelse 
(herunder læretid) 
På dette niveau opnås der fuldstændige kvalifikationer til udøvelse af et nøje afgrænset arbejde samt 
kendskab til det værktøj og den teknik, der anvendes i forbindelse hermed. 
Her tænkes hovedsageligt på praktisk arbejde, som kan udføres uden opsyn, i det mindste hvor det 
drejer sig om den teknik, som er blevet indlært. 
NIVEAU 3 
Uddannelseskrav til dette niveau: obligatorisk skolegang + enten erhvervsuddannelse og yderligere 
teknisk uddannelse og kvalifikationer eller skolegang eller anden teknisk uddannelse på sekundær­
trinnet 
Indplacering på dette niveau kræver mere teknisk viden end tilfældet er på det foregående niveau. 
Dette niveau indebærer hovedsagelig praktisk arbejde, som kan udføres uden opsyn, og/eller som 
omfatter andre former for ansvar, såsom planlægning og koordinering. — jævnhg revidere og ajourføre de gensidigt aner­
kendte jobbeskrivelser og de komparative over­
sigter vedrørende sammenligneligheden mellem 
erhvervsuddannelsesbeviser; 
— gennemgå de i artikel 7 omhandlede periodiske 
beretninger fra medlemsstaterne og i påkommende 
tilfælde fremsætte forslag med henblik på en 
effektivisering af systemet; 
— bistå med at løse eventuelle tekniske vanskelighe­
der mellem de nationale myndigheder eller andre 
relevante særlige organer; 
— i påkommende tilfælde fremme og iværksætte 
andre foranstaltninger, der kan gøre det lettere at 
opfylde kravet om sammenlignelighed mellem 
erhvervsuddannelsesbeviser. 
Artikel 7 
Medlemsstaterne forelægger hvert tredje år Kommis­
sionen en beretning om den praktiske iværksættelse af 
disse ordninger og resultaterne heraf. 
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne. 
Nr. C 264/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.10.83 
NIVEAU 4 
Uddannelseskrav til dette niveau: gennemført skoleuddannelse på sekundærtrinnet (almen eller 
erhvervsbetonet) + teknisk uddannelse på det postgymnasiale trin 
Her er der tale om teknisk uddannelse på et højt niveau, som erhverves enten på skoler eller andet­
steds. Den erhvervede kvalifikation som følge af denne uddannelse omfatter viden og færdigheder, 
som svarer til et højere niveau, men der kræves dog i almindelighed ikke beherskelse af videnskabe­
lig metode inden for de pågældende forskellige områder. Ovennævnte færdigheder og viden sætter 
specielt den pågældende i stand til på en i princippet selvstændig og uafhængig måde at påtage sig 
ansvaret for planlægning og/eller for administration og/eller ledelse. 
NIVEAU 5 
Uddannelseskrav til dette niveau: uddannelse på sekundærtrinnet (almen eller erhvervsmæssigt) + 
afsluttet højere uddannelse og/eller dertil svarende erhvervsmæssig uddannelse 
Denne uddannelse sætter i almindelighed den pågældende person i stand til selvstændig at udføre et 
erhverv — lønnet eller som selvstændig erhvervsdrivende — og indebærer beherskelse af det pågæl­
dende erhvervs videnskabelige grundprincipper. 
4. 10. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 264/9 
BILAG 2 
PARADIGME 
CERTIFIKAT 
til bekræftelse af sammenligneligheden mellem erhvervsuddannelsesbeviser 
Det bekræftes herved at: 
hr./fr 
fødselsdato 
bosiddende i (land) 
er i besiddelse af et erhvervsuddannelsesbevis for faget/erhvervet: 
SEDOC-erhvervsklassificeringskode 
National erhvervsklassificeringskode 
Som er anført i den komparative oversigt over uddannelsesbeviser på faglært niveau i dette fag/ 
erhverv, offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende nr af 
og som er i overensstemmelse med den gensidigt anerkendte jobbeskrivelse for det pågældende 
fag/erhverv, offentliggjort i samme udgave af De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Udstedelsesdato og -sted Undertegnet og stemplet 
på vegne af det kompetente udstedende organ 
Nr. C 264/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.10.83 
BILAG 3 
Udtalelse fra Det rådgivende udvalg for Erhvervsuddannelse om udarbejdelse af en fællesskabs-
metode til sikring af sammenlignelighed med hensyn til erhvervsuddannelsesbeviser 
DET RÅDGIVENDE UDVALG FOR ERHVERVSUDDANNELSE HAR — 
— under henvisning til Rådets afgørelse om opstilling af almindelige principper for gennemførelse 
af en fælles politik for faglig uddannelse ('), og især til det ottende af disse principper, der 
vedrører den gradvise tilnærmelse af uddannelsesniveauerne og den gensidige anerkendelse af 
certifikater og andre beviser på en afsluttet faglig uddannelse, 
— under henvisning til, at denne målsætning blev understreget i forbindelse med oprettelsen af Det 
europæiske Center for udvikling af Erhvervsuddannelse (CEDEFOP) (2), og blev gjort til et af 
dette centers hovedopgaver, 
— under henvisning til resultaterne af det arbejde, der siden 1975 er udført i Det rådgivende Ud­
valgs arbejdsgruppe vedrørende tilnærmelse af uddannelsesniveauer, siden 1978 i samarbejde 
med CEDEFOP og med væsentlig støtte fra eksperter fra medlemsstaterne, udpeget efter hen­
stilling fra Det rådgivende Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
— Den særdeles pragmatiske måde, arbejdet hidtil er foregået på, i og med at man har taget ud­
gangspunkt i et fælles system for uddannelsesniveauerne og i første omgang koncentreret sig 
om faglærte arbejdere, har gjort det muligt lettere at udarbejde beskrivelser af kravene om prak­
tiske erhvervsfærdigheder og identificere de hertil svarende erhvervsuddannelsesbeviser i de for­
skellige medlemsstater og har gjort det muligt at opnå sammenlignelighed mellem erhvervsud-
dannelsesbeviserne og kvalifikationskravene, hvilket bidrager til at nå de mål, der er nedfældet i 
Rådets ovenfor omtalte afgørelse; 
— drøftelser med de berørte sektorer på nationalt plan har vist, at resultaterne af det arbejde, der 
allerede er udført omkring erhvervsuddannelsesbeviser for en gruppe erhverv inden for elektro-
branchen, kan give virksomheder, arbejdstagere og offentlige myndigheder gode muligheder for 
at vurdere erhvervsuddannelsesbevisernes sammenlignelighed og kan herved bidrage til at øge 
arbejdskraftens frie bevægelighed i Fællesskabet; 
— på grundlag af et mandat fra Rådet kan Kommissionen etablere en sådan sammenlignelighed 
inden for andre erhverv eller grupper af erhvervsfunktioner på niveau 2 (faglærte arbejdere) 
under anvendelse af den samme grundlæggende metode, med løbende rådgivning fra Det rådgi­
vende Udvalg og i samarbejde med CEDEFOP og arbejdsgivere og arbejdstagere inden for de 
pågældende erhvervssektorer; 
på plenarmødet i Bruxelles den 18. og 19. januar 1983 — 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Der er enighed om, at den grundlæggende metode, der skal anvendes til at skabe sammenlig­
nelighed mellem erhvervskvalifikationsbeviser, skal baseres på en beskrivelse af kravene om prak­
tiske erhvervsfærdigheder og en på forhånd aftalt sammenlignelighed mellem de hertil svarende 
erhvervsuddannelsesbeviser. En sådan sammenlignelighed betyder, at indehaveren af et erhvervskva-
lifikationsbevis har modtaget en uddannelse, der svarer til de faglige krav, der er defineret på grund­
lag af den metode, Kommissionen har udviklet efter råd fra Det rådgivende udvalg for Erhvervsud­
dannelse, og den er ikke til hinder for, at der eventuelt kan opstilles supplerende betingelser på 
nationalt plan. 
2. Denne grundlæggende metode er en hensigtsmæssig ramme for arbejdet med at etablere sam­
menlignelighed mellem erhvervsuddannelsesbeviser på niveau 2 (faglærte arbejdere) for andre ho­
vederhvervsområder gennem et samarbejde med de pågældende sektorer. Et sådant arbejde kan 
også udføres på udtrykkelig opfordring fra de pågældende sektorer (arbejdsgivere eller arbejds­
tagere). 
C) EFT nr. 63 af 20. 4. 1963, s. 1338/63. 
(2) EFT nr. L 39 af 13. 2. 1975, s. 1. 
4.10.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 264/11 
3. Der bør i medlemsstaterne træffes forberedelse til en systematisk udbredelse af informationer 
om en sådan sammenlignelighed til alle relevante organer og personer på nationalt, regionalt og 
lokalt plan samt inden for de pågældende hovederhvervsområder. De enkelte medlemsstater bør 
inden for de eksisterende strukturer udpege organer, der kan varetage kontakten mellem medlems­
staterne og til Kommissionen og CEDEFOP, og der bør afsættes rimelig tid til en eventuel nødven­
dig tilpasning af disse strukturer og procedurer. 
4. Kommissionen bør med bistand fra CEDEFOP og i snæver kontakt med de udpegede instan­
ser i medlemsstaterne: 
— efter anmodning fra medlemsstaterne yde al nødvendig hjælp og rådgivning til de relevante na­
tionale kontorer vedrørende tekniske foranstaltninger i forbindelse med forberedelse og udbre­
delse af oplysninger om sammenlignelighed mellem erhvervsuddannelsesbeviser, herunder tilpas­
ning, revision og kontrol af de tekniske dokumenter desangående; 
— tage de nødvendige skridt for at sikre en periodisk revision og- ajourføring af de tekniske infor­
mationer om sammenligneligheden mellem erhvervsuddannelsesbeviserne inden for de pågæl­
dende sektorer under hensyntagen til ændringer i jobkravene og uddannelsernes indhold; 
— gennemgå medlemsstaternes periodiske beretninger om den praktiske iværksættelse og resulta­
terne heraf, og i påkommende tilfælde fremsætte forslag med henblik på en effektivisering af 
systemet; 
— bistå med at løse eventuelle tekniske vanskeligheder mellem de nationale myndigheder eller 
andre relevante særlige organer; 
— i påkommende tilfælde fremme og iværksætte alle andre foranstaltninger, hvorom der er enig­
hed, og som kan gøre det lettere at opfylde kravet om sammenlignelighed mellem erhvervsud­
dannelsesbeviser.