DA Den Europæiske Unions Tidende C 65/1

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

TEKNISKE VEJLEDENDE NOTER TIL GENNEMFØRELSE AF FORORDNING (EF) Nr. 689/2008

Offentliggørelse sker i henhold til artikel 23 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 689/2008 af 17. juni 2008 om eksport og import af farlige kemikalier

2011/C 65/01

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. INDLEDNING

2. ROTTERDAM-KONVENTIONEN

3. FORORDNING (EF) NR. 689/2008

3.1. Artikel 1: FORMÅL

3.2. Artikel 2: ANVENDELSESOMRÅDE

3.3. Artikel 3: DEFINITIONER

3.4. Artikel 4: UDPEGEDE NATIONALE MYNDIGHEDER

3.5. Artikel 5: DEN EUROPÆISKE UNIONS DELTAGELSE I KONVENTIONEN

3.6. Artikel 6: KEMIKALIER, DER ER UNDERKASTET EKSPORTANMELDELSESPLIGT, OPFYLDER BETINGELSERNE FOR PIC-ANMELDELSE OG OMFATTES AF PIC-PROCEDUREN

3.7. Artikel 7: EKSPORTANMELDELSER VIDERESENDT TIL TREDJELANDE

3.8. Artikel 8: EKSPORTANMELDELSER FRA TREDJELANDE

3.9. Artikel 9: OPLYSNINGER OM EKSPORT OG IMPORT AF KEMIKALIER

3.10. Artikel 10: DELTAGELSE I PIC-ANMELDELSESPROCEDUREN

3.11. Artikel 11: OPLYSNINGER, DER SKAL FORELÆGGES PIC-SEKRETARIATET OM KEMIKALIER, SOM IKKE OPFYLDER BETINGELSERNE FOR EN PIC-ANMELDELSE

3.12. Artikel 12: FORPLIGTELSER I FORBINDELSE MED IMPORT AF KEMIKALIER

3.13. Artikel 13: FORPLIGTELSER I FORBINDELSE MED EKSPORT AF KEMIKALIER, BORTSET FRA EKSPORTANMELDELSE

3.14. Artikel 14: EKSPORT AF VISSE KEMIKALIER OG ARTIKLER INDEHOLDENDE KEMIKALIER

3.15. Artikel 15: OPLYSNINGER OM TRANSITFORSENDELSER

3.16. Artikel 16: OPLYSNINGER, DER SKAL LEDSAGE EKSPORTEREDE KEMIKALIER

3.17. Artikel 17: FORPLIGTELSER FOR MEDLEMSSTATERNE OG EKSPORTØRERNE TIL AT KONTROLLERE IMPORT OG EKSPORT

3.18. Artikel 18: SANKTIONER

3.19. Artikel 19: UDVEKSLING AF OPLYSNINGER

3.20. Artikel 20: TEKNISK BISTAND

3.21. Artikel 21: OVERVÅGNING OG RAPPORTERING

3.22. Artikel 22: AJOURFØRING AF BILAGENE

3.23. Artikel 23: TEKNISKE RETNINGSLINJER

3.24. Artikel 24: UDVALG

4. DEN EUROPÆISKE DATABASE FOR EKSPORT OG IMPORT AF FARLIGE KEMIKALIER

5. EKSEMPLER

BILAG 1 BIlag i til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 689/2008

BILAG 2 Bilag II til forordning (EF) nr. 689/2008

BILAG 3 Bilag V til forordning (EF) nr. 689/2008

BILAG 4 Diagrammer over arbejdsgangen ved de vigtigste procedurer

BILAG 5 Oversigt over, hvad eksportøren først og fremmest skal foretage sig for at overholde forordning (EF) nr. 689/2008

BILAG 6 Liste over, hvilke sprog der anbefales til mærkning ved eksport

BILAG 7 Liste over udpegede nationale myndigheder i forordning (EF) nr. 689/2008

BILAG 8 Liste over OECD-lande, for hvilke der kan anvendes en fravigelse for udtrykkeligt samtykke

ERKLÆRING OM ANSVARSFRASKRIVELSE

I denne vejledning fastsættes ingen lovgivningsmæssige bestemmelser. Den afspejler Kommissionens fortolkning af forordning (EF) nr. 689/2008 og anden refereret lovgivning. I vejledningen etableres ingen nye rettigheder eller forpligtelser. Det skal bemærkes, at den bindende fortolkning af unionsretten i sidste instans hører under Den Europæiske Unions Domstol.

ANVENDTE FORKORTELSER OG DEFINITIONER

CLP Forordning (EF) nr. 1272/2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 CoP Partskonferencen DNA Udpegede nationale myndighed EDEXIM European Database Export Import of Dangerous Chemicals EF Det Europæiske Fællesskab EØF Det Europæiske Økonomiske Fællesskab EU Den Europæiske Union FAO De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation GHS Globalt harmoniseret system til klassificering og mærkning af kemikalier Risikosætning En sætning, der er tildelt til en fareklasse og -kategori, og som angiver arten af farerne ved et farligt stof eller en farlig blanding, herunder, hvis relevant, graden af fare OECD Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling PCB Polychlorerede bifenyler PIC Forudgående informeret samtykke POP Persistente organiske miljøgifte Sikkerhedssætning En sætning, der beskriver, hvilke(n) foranstaltning(er) der anbefales for at minimere eller undgå skadelige virkninger som følge af eksponering for et farligt stof eller en farlig blanding ved brug eller bortskaffelse heraf R-sætninger Standardiserede R-sætninger, der beskriver de særlige risici som følge af farerne i forbindelse med anvendelsen af stoffet REACH Forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier RIN Reference-id-nummer S-sætninger Standardiserede sætninger, som beskriver sikkerhedskrav og nødprocedurer for sikker brug af et stof Taric Tarif Intégré de la Communauté, De Europæiske Fællesskabers integrerede toldtarif TFEU Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde UNEP De Forenede Nationers miljøprogram

1. INDLEDNING

EU’s kemiske industri hører til blandt verdens største producenter af kemikalier. Industriens produkter omfatter en lang række stoffer til mange forskellige formål. Nogle stoffer er farlige for menneskers sundhed og/eller miljøet og skal benyttes under kontrollerede forhold. Visse kemikalier, der bliver fremstillet til eksport og anvendelse i andre lande, er forbudt eller underkastet strenge restriktioner i EU.

Kendskab til sikker opbevaring, transport, anvendelse og bortskaffelse af farlige kemikalier er meget vigtigt. Kendskab til, hvad der skal gøres i nødsituationer, og hvordan sundheds- og miljøproblemer løses hurtigt og effektivt, er også altafgørende. I mange lande, navnlig i udviklingslande, er der imidlertid ikke tilstrækkelig kapacitet til sikker håndtering af kemikalier. Arbejdstagerne mangler ofte oplæring i, hvordan farlige kemikalier anvendes og bortskaffes korrekt. Regeringer og virksomheder i disse lande råder ikke altid over egnede lager- og bortskaffelsesfaciliteter. De har utilstrækkelig viden om, hvad der gør et kemikalie farligt, og hvordan det undgås at udøve skade på mennesker og miljø.

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 689/2008 af 17. juni 2008 (1) om eksport og import af farlige kemikalier er den seneste i den række foranstaltninger, der er vedtaget gennem årene for at nå frem til en løsning på dette problem. Med forordningen gennemføres Rotterdam-konventionen om proceduren for forudgående informeret samtykke (PIC, Prior Informed Consent) for visse farlige kemikalier og pesticider i international handel for at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod potentiel skade og at bidrage til miljøforsvarlig anvendelse af disse stoffer. Med forordningen gennemføres også et af kravene fra Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte, da den forbyder eksport af kemikalier, som identificeres som persistente organiske miljøgifte i konventionen, medmindre der er taget højde for specifikke fravigelser i Stockholm-konventionen. Den afløser Europa-Parlamentets og Rådets forordning (2) (EF) nr. 304/2003 (3).

Med forordning (EF) nr. 689/2008 slår EU endnu engang fast, at Unionen ønsker at sikre en passende kontrol i handelen med og anvendelsen af farlige kemikalier på globalt plan ud fra princippet om, at EU bør bidrage til at beskytte menneskers sundhed og miljø både i og uden for Unionen. Forordningen er baseret på artikel 133 EF (nu artikel 207 TEUF) og artikel 175 EF (nu artikel 192 TEUF) med henblik på at afspejle bestemmelsernes handelsmæssige og miljømæssige virkninger.

Forordning (EF) nr. 689/2008 omfatter en række tekniske ændringer af de gældende bestemmelser i forordning (EF) nr. 304/2003 grundet erfaringen med gennemførelsen indtil nu. Navnlig er der på grund af de vanskeligheder, der opstår i forbindelse med forsinkede svar på anmodningerne om udtrykkeligt samtykke, indført en procedure, hvor det er muligt at tillade midlertidig eksport af visse kemikalier i tilfælde, hvor der selv efter alle rimelige bestræbelser ikke kan indhentes svar fra det importerende land. I forordningen opridses de specifikke betingelser, der skal opfyldes for at kunne tillade sådanne fravigelser, og der fastsættes relevante tidsfrister. Under visse omstændigheder kan kravet om indhentning af udtrykkeligt samtykke desuden fraviges ved eksport af visse kemikalier til lande, der er medlemmer af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD).

I den reviderede forordning forbedres og udvides anvendelsen af Kommissionens database, EDEXIM, idet der indføres krav om tildeling af koder til eksportmeddelelser, importbeslutninger, samtykker og fravigelser, som registreres i databasen. Eksportørerne skal angive disse koder i deres eksporterklæringer med henblik på at lette toldhåndhævelsen og reducere den administrative byrde. Forordningen omfatter også en række bestemmelser, som går videre end kravene i Rotterdam-konventionen med henblik på at opnå et højere niveau af beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet.

I afsnit II indledes denne vejledning med en introduktion til Rotterdam-konventionen, herunder en beskrivelse af de grundlæggende principper og mekanismer. Dette afsnit omfatter et resumé af de områder, hvor EU-lovgivningen går videre end konventionens krav. Vejledningen fortsætter med afsnit III med en gennemgang af forordning (EF) nr. 689/2008 artikel efter artikel, hvori de vigtigste krav i hver enkelt bestemmelse tydeligt forklares, og forholdet mellem de forskellige bestemmelser fremhæves. I afsnit IV beskrives Kommissionens rolle i forbindelse med den praktiske gennemførelse af forordningen og vedligeholdelse af EDEXIM-databasen. Endelig gives der i afsnit V nogle eksempler, som viser, hvordan forordningens krav praktisk kan gennemføres i en række sager.

I bilagene findes nyttige supplerende oplysninger. Bilag 1 til 3 gengiver bilag I, II og V i forordning (EF) nr. 689/2008. Bemærk, at bilag I i forordningen ajourføres jævnligt, og at den nyeste version altid kan findes på Kommissionens netsted på: http://edexim.jrc.ec.europa.eu. I bilag 4 findes der arbejdsgangsdiagrammer for de vigtigste procedurer for eksport af kemikalier, som er blevet udarbejdet med henblik på gennemførelsen af forordningen, mens der i bilag 5 findes en oversigt over eksportørens vigtigste opgaver. I bilag 6 findes en liste over anbefalede sprog til mærkning af eksportprodukter. I bilag 7 opføres EU-medlemslandenes udpegede nationale myndigheder, og i bilag 8 opføres de OECD-lande med tilhørende udpegede nationale myndigheder, for hvilke der kan indrømmes en fravigelse for udtrykkeligt samtykke.

Det skal bemærkes, at der i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (4) (CLP-forordningen) udstikkes nye bestemmelser for klassificering, mærkning og emballeringer af kemikalier i EU, som allerede har afløst visse dele af Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (5). Forordning (EF) nr. 1272/2008 afløser direktiv 67/548/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF af 31. maj 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater (6) fuldstændigt den 1. juni 2015. Den i forordning (EF) nr. 689/2008 anvendte terminologi er stadig baseret på tidligere direktiver, men bliver tilpasset til CLP-forordningen i nærmeste fremtid. I CLP-forordningen bruges eksempelvis ikke termen »præparat«, men i stedet »blanding«. I hele denne vejledning skal termen »præparat« derfor tolkes med samme betydning som termen »blanding« i CLP-forordningen.

2. ROTTERDAM-KONVENTIONEN

Formålet med Rotterdam-konventionen om proceduren for forudgående informeret samtykke for visse farlige kemikalier og pesticider i international handel er at styrke det fælles ansvar og samarbejdet mellem parterne i den internationale handel med farlige kemikalier og dermed beskytte menneskers sundhed og miljøet mod potentielle skader og bidrage til en miljøforsvarlig anvendelse af kemikalierne. Konventionen er udarbejdet på grundlag af tidligere erfaringer i forbindelse med gennemførelsen af De Forenede Nationers miljøprograms (UNEP) London-retningslinjer for udveksling af oplysninger om kemikalier i international handel, som ændret i 1989, og af Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisationens (FAO) internationale adfærdskode for distribution og anvendelse af pesticider, som ændret i 1990. Disse instrumenter banede vejen for en frivillig PIC-procedure.

Konventionen blev vedtaget og åbnedes for undertegnelse ved en konference i Rotterdam i 1998 og trådte i kraft den 24. februar 2004. 139 parter havde pr. 31. oktober 2010 ratificeret konventionen. Der afholdes en partskonference (CoP) hvert andet år. Ud over at vedtage beslutninger om både gældende bestemmelser i konventionen og proceduremæssige spørgsmål, som er forbundet med gennemførelsen heraf, har parterne også besluttet, at konventionens sekretariat skal stilles til rådighed i fællesskab af De Forenede Nationers miljøprogram i Geneve og Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisationen i Rom.

EU deltog inden vedtagelsen af konventionen i en frivillig procedure, som blev juridisk bindende i EU med forordning (EØF) nr. 2455/92. Efter EU’s ratificering af Rotterdam-konventionen den 20. december 2002 (se Rådets afgørelse 2003/106/EF (7)) blev forordning (EØF) nr. 2455/92 afløst af forordning (EF) nr. 304/2003, som blev fuldt ud implementeret i konventionens bestemmelser, og som omfatter en række bestemmelser, som går videre end konventionens krav. Navnlig har EU besluttet ikke at begrænse forordningen til kun at gælde for kemikalier, der er omfattet af konventionen, men også for kemikalier, som defineres som forbudte eller underkastet strenge restriktioner på EU-niveau. I takt med udviklingen af EU-lovgivningen var det nødvendigt at føje fire ændringer til bilag I for at udvide omfanget til yderligere kemikalier. Forordning (EF) nr. 689/2008 har nu afløst (EF) nr. forordning 304/2003 og de bestemmelser, som går videre end konventionen, er bevaret.

Konventionen dækker følgende to kategorier af kemikalier: pesticider og industrikemikalier. Det grundlæggende princip er, at eksport af et kemikalie, der er forbudt eller underkastet strenge restriktioner, og som er opført i konventionens bilag III, kun kan finde sted med den importerende parts forudgående informerede samtykke (PIC). Konventionen indeholder en procedure for indhentning af oplysninger om og kundgørelse af importlandenes beslutninger om, hvorvidt de ønsker at modtage fremtidige forsendelser af et givet kemikalie, og til sikring af, at disse beslutninger respekteres af eksportlandene. På nuværende tidspunkt er 40 kemikalier omfattet af PIC-proceduren. Konventionen indeholder endvidere en ordning for opførelse af yderligere stoffer på grundlag af nærmere anførte kriterier.

Parterne skal underrette sekretariatet om alle endelige reguleringsindgreb, hvormed der indføres forbud eller strenge restriktioner for et kemikalie, som er omfattet af konventionen, i form af indgivelse af såkaldte PIC-anmeldelser. PIC-anmeldelser er den udløsende faktor for, hvorvidt et kemikalie skal omfattes af processen. Når anmeldelser fra mindst to parter henhørende til to forskellige geografiske regioner (defineret af CoP), som omfattes af konventionen, er forelagt sekretariatet, vil oplysningerne blive vurderet af et hjælpeorgan, Kemikalieundersøgelseskomitéen (CRC), som består af regeringsudpegede eksperter inden for kemikaliehåndtering. Hvis de relevante kriterier for konventionen er opfyldt, udarbejder CRC et udkast til en beslutningsvejledning og henstiller til partskonferencen, at kemikaliet opføres i bilag III og omfattes af PIC-proceduren. Derefter afgør CoP enstemmigt, om kemikaliet skal omfattes af PIC-proceduren eller ej. Dernæst rundsendes beslutningsvejledningen til alle parterne med de oplysninger, de behøver for at træffe en kvalificeret beslutning om, hvorvidt de vil godkende eller nægte import eller tillade import på visse vilkår. Hver sjette måned underretter sekretariatet alle parterne om de svar, det har modtaget, ved at offentliggøre de såkaldte PIC-cirkulærer på PIC-netstedet, http://www.pic.int/. Importsvarene offentliggøres også i en database på dette netsted. De eksporterende parter er forpligtet til at sikre, at deres eksportører retter sig efter sådanne importbeslutninger. Formålet med denne forpligtelse er at beskytte de importerende lande, som ikke er besiddelse af en infrastruktur, der kan beskytte dem mod uønsket import.

Konventionens anden grundpille er bestemmelserne om udveksling af oplysninger mellem parterne om potentielt farlige kemikalier, som kan eksporteres. Den vigtigste bestemmelse i denne forbindelse er kravet om, at en part, der har planer om at eksportere et kemikalie, som er forbudt eller underkastet strenge anvendelsesrestriktioner på partens eget territorium, skal meddele den importerende part, at den pågældende eksport vil finde sted. Dette skal gøres inden den første forsendelse af kemikaliet og derefter hvert år (den såkaldte eksportanmeldelsesprocedure), indtil kemikaliet omfattes PIC-proceduren, og den importerende part har afgivet et svar vedrørende import af kemikaliet, som er blevet rundsendt til parterne. Derudover skal den eksporterende part kræve, at eksport af kemikalier, der er omfattet af PIC-proceduren, underlægges krav om mærkning, hvoraf eventuelle risici eller farer for menneskers sundhed og miljø tydeligt fremgår. Der kan også pålægges lignende krav i forbindelse med eksport af andre kemikalier, som er forbudt eller underkastet strenge restriktioner på partens eget territorium.

Konventionen indeholder også bestemmelser om teknisk bistand mellem parterne. Parter med mere avancerede programmer for regulering af kemikalier bør yde teknisk bistand, herunder uddannelse, til andre parter, f.eks. udviklingslande, for at hjælpe dem med at udvikle deres infrastruktur og kapacitet til håndtering af kemikalier.

Som anført ovenfor går forordningen i en række aspekter videre end kravene i Rotterdam-konventionen med henblik på at opnå et højere niveau af beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet. Kravene om eksportanmeldelser og udtrykkeligt samtykke udvides til at omfatte alle lande og ikke kun lande, som er parter i konventionen. Forordningens anvendelsesområde udvides til at omfatte alle kemikalier, som er forbudte eller underkastet strenge restriktioner på EU-niveau. For at fange endnu flere kemikalier er konventionens to anvendelseskategorier blevet opdelt i to underkategorier: Pesticider er opdelt i landbrugspesticider og andre pesticider, og industrikemikalier er opdelt i kemikalier til professionelt brug og kemikalier til forbrugerbrug. Derfor kan et forbud mod eller indførsel af strenge restriktioner for et kemikalie (selv hvis det ikke er forbudt eller underkastet strenge restriktioner på anvendelseskategoriniveau i konventionen) på underkategoriniveau i henhold til EU-lovgivningen udløse en eksportanmeldelse. Derfor vil nogle kemikalier, som ikke opfylder betingelserne til en PIC-anmeldelse i konventionens artikel 5, og som derfor ikke kræver en eksportanmeldelse i henhold til konventionens artikel 12, stadig kræve en eksportanmeldelse i henhold til forordningen.

Eksportører i EU er desuden forpligtet til at foretage eksportanmeldelser uanset tilsigtet brug, og uanset om den brug er forbudt eller underkastet strenge restriktioner i EU. Den samme regel gælder for anmodninger om udtrykkeligt samtykke. Endelig udvides kravet om udtrykkeligt samtykke til at omfatte flere kemikalier end dem, der er opført på listen over kemikalier, som er underlagt PIC-proceduren i henhold til konventionen, idet også alle kemikalier, som opfylder betingelserne for PIC-anmeldelse i nogen af konventionens to kategorier, omfattes.

3. FORORDNING (EF) NR. 689/2008

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 689/2008 om eksport og import af farlige kemikalier blev vedtaget den 17. juni 2008 og trådte i kraft den 1. august 2008. Den afløste forordning (EF) nr. 304/2003, som blev ophævet. Forordningens vigtigste bestemmelser er beskrevet i det følgende.

3.1. Artikel 1: FORMÅL

Forordningen har til formål:

— at gennemføre Rotterdam-konventionen (i enkelte tilfælde med mere vidtgående bestemmelser) også i forbindelse med andre lande, som ikke er parter i konventionen

— at pålægge samme emballerings- og mærkningskrav ved eksport af alle farlige kemikalier, som gælder i EU, medmindre de er i konflikt med krav i importlandet

Det skal bemærkes, at emballering og mærkning af det endelige produkt altid skal overholde eventuelle krav i det importerende land, som det markedsføres i.

3.2. Artikel 2: ANVENDELSESOMRÅDE

Forordningen finder anvendelse på

— kemikalier, der er omfattet af PIC-proceduren

— kemikalier, der er forbudt i EU eller underkastet strenge restriktioner

— klassificering, emballering og mærkning af alle kemikalier, der eksporteres (i henhold til EU-krav – se artikel 16).

Forordningen finder ikke anvendelse på sådanne kemikalier som narkotika, radioaktive materialer, affald, kemiske våben, fødevarer og tilsætningsstoffer dertil, foderstoffer, genmodificerede organismer samt lægemidler som defineret i anden EU-lovgivning (bortset fra desinfektionsmidler, insekticider og parasiticider). Den finder heller ikke anvendelse på kemikalier, som eksporteres eller importeres til forsknings- og analyseformål, forudsat at mængden ikke kan ventes at påvirke menneskers sundhed eller miljøet og under ingen omstændigheder overstiger 10 kg af det rene stof eller 10 kg af stoffet i blandinger (præparater) med andre stoffer.

Det skal bemærkes, at der er blevet etableret en særlig administrativ procedure til fremme af eksport, som er fritaget for forordningens bestemmelser. Denne fravigelse gælder for kemikalier, der eksporteres til forsknings- eller analyseformål i mængder på 10 kg eller mindre. Denne procedure, som er kendt som en særlig anmodning om reference-id-nummer, er beskrevet i kapitel 3.17. Det skal bemærkes, at denne procedure også anvendes for kemikalier opført i bilag I, del 3, som omfattes af den importbeslutning, som er offentliggjort i PIC-cirkulærer angående importsamtykke og artikel 7, stk. 6.

3.3. Artikel 3: DEFINITIONER

Definitioner af de vigtigste udtryk i forordningen omfatter: kemikalie, præparat, artikel, pesticider og industrikemikalier (disse er anvendelseskategorier i konventionen, som i forordningen er opdelt i to underkategorier hver), eksportanmeldelsespligtigt kemikalie, kemikalie, der opfylder betingelserne for PIC-anmeldelse, kemikalie, der er omfattet af PIC-proceduren, forbudt kemikalie og kemikalie, som er underkastet strenge restriktioner.

Eksempel: Ved »kemikalie« forstås selve stoffet, en ingrediens i et præparat eller et præparat, som indeholder stoffet, der er industrielt fremstillet eller forekommer naturligt, dog med undtagelse af levende organismer. Ved »pesticide« forstås et kemikalie, der omfattes af en af følgende underkategorier: pesticide anvendt som et plantebeskyttelsesprodukt eller pesticide til anden anvendelse som f.eks. et biocidholdigt produkt. Ved »industrikemikalie« forstås et kemikalie, der er omfattet af en af følgende underkategorier: kemikalie til erhvervsmæssig anvendelse eller kemikalie til privat anvendelse. Ved »forbudt kemikalie« forstås et kemikalie, som EU ved et definitivt reguleringsindgreb har forbudt til alle anvendelsesformål for at beskytte menneskers sundhed eller miljøet. Det gælder f.eks. kemikalier, som er nægtet godkendelse til førstegangsanvendelse, eller som er trukket tilbage af industrien, enten fra markedet eller fra videre behandling i en anmeldelses-, registrerings- eller godkendelsesproces, og hvor der er belæg for, at kemikaliet er problematisk af sundheds- eller miljømæssige årsager. Ved »kemikalie, som er underkastet strenge restriktioner«, gælder der en tilsvarende definition, dvs. at det er blevet forbudt til praktisk talt alle anvendelsesformål.

Definitionerne svarer ganske nøje til konventionens, om end der er enkelte væsentlige forskelle.

At kemikalier opdeles i underkategorier efter anvendelse, når det skal afgøres, om der er krav om eksportanmeldelse af kemikalier, der er forbudt eller underkastet strenge restriktioner i EU, betyder, at flere kemikalier skal eksportanmeldes, end det ellers havde været tilfældet. Disse kemikalier er opført i del 1 i bilag I til forordningen. For også at opfylde betingelserne for PIC-anmeldelse (del 2 i bilag I) skal et kemikalie imidlertid være forbudt eller underkastet strenge restriktioner inden for EU inden for en anvendelseskategori i konventionen. Ved et »kemikalie« forstås det rene stof eller indeholdt i et præparat, dvs. en blanding eller opløsning, der består af to eller flere stoffer.

Definitionerne omfatter også begrebet »artikler«. Derved forstås færdigvarer, der indeholder eller omfatter et kemikalie, hvis anvendelse ifølge EU-lovgivningen er forbudt eller underkastet strenge restriktioner i det specifikke produkt. Artikler, der indeholder sådanne kemikalier i ureageret form, er omfattet af eksportanmeldelsespligten. Artikler i bilag V kan være omfattet af eksportforbud.

I henhold til definitionen af »eksport« skal forordningen finde anvendelse på eksport af kemikaliet ud af Den Europæiske Unions toldområde. Toldområdet omfatter også områder, hvor særlige toldregler finder anvendelse som f.eks. frizoner og toldoplag.

»Eksportør« er også specifikt defineret, og ved termen forstås den person, som er indehaver af eksportkontrakten, eller, i mangel af en kontrakt, den person, som har beføjelse til at træffe afgørelse om eksport af kemikaliet ud af Den Europæiske Unions toldområde (uafhængigt af, hvilken medlemsstat eksporten forlader toldområdet fra). Hvis eksportøren ikke er etableret i EU, skal den kontraherende part, som er etableret i EU, opfylde eksportørens forpligtelser.

Endelig bør det understreges, at forordningens bestemmelser gælder for eksport til alle lande, uanset om de senere bliver part i konventionen, medmindre andet er udtrykkeligt anført.

3.4. Artikel 4: UDPEGEDE NATIONALE MYNDIGHEDER

Medlemsstaterne skal udpege en eller flere myndigheder, som skal udføre de administrative funktioner, forordningen indebærer, og underrette Kommissionen herom.

3.5. Artikel 5: DEN EUROPÆISKE UNIONS DELTAGELSE I KONVENTIONEN

Kommissionen, som er den fælles udpegede myndighed for så vidt angår EU’s deltagelse i konventionen, arbejder tæt sammen med medlemsstaternes udpegede nationale myndigheder. Kommissionen har bl.a. til opgave at videresende EU-eksportanmeldelser, indgive PIC-anmeldelser, modtage eksportanmeldelser fra tredjelande, forelægge EU-importbeslutninger vedrørende PIC-kemikalier og udveksle oplysninger med PIC-sekretariatet. Kommissionen samordner desuden EU’s bidrag i alle tekniske anliggender vedrørende konventionen, partskonferencen og arbejdet i konventionens hjælpeorganer, f.eks. Kemikalieundersøgelseskomitéen.

3.6. Artikel 6: KEMIKALIER, DER ER UNDERKASTET EKSPORTANMELDELSESPLIGT, OPFYLDER BETINGELSERNE FOR PIC-ANMELDELSE OG OMFATTES AF PIC-PROCEDUREN

Kemikalierne i ovennævnte kategorier er opført i bilag I til forordningen. Listen, som den så ud på tidspunktet for offentliggørelse, er gengivet i bilag 1. Den ajourførte liste findes på EDEXIM-netstedet på http://edexim.jrc.ec.europa.eu.

Bilaget er opdelt i tre særskilte dele svarende til kategorierne.

Del 1 består af de kemikalier og kemikaliegrupper, der er omfattet af eksportanmeldelsespligten. Listen indeholder således alle de kemikalier, der er forbudt eller underkastet strenge restriktioner i EU i mindst en af anvendelseskategoriernes underkategorier (dvs. pesticider, der anvendes som plantebeskyttelsesmiddel, andre pesticider såsom biocidholdige produkter, industrikemikalier til erhvervsmæssig anvendelse og industrikemikalier til privat anvendelse). Den omfatter ligeledes de kemikalier, der opfylder betingelserne for PIC-anmeldelse, og kemikalier, der er omfattet af PIC-proceduren (dvs. dem i listen i konventionens bilag III).

Del 2 består af de kemikalier, der opfylder betingelserne for PIC-anmeldelse, fordi de er forbudt eller underkastet strenge restriktioner i Den Europæiske Union i en af konventionens anvendelseskategorier (dvs. pesticid eller industrikemikalie).

Del 3 består af de kemikalier og kemikaliegrupper, der er omfattet af PIC-proceduren (opført på listen i konventionens bilag III).

Ud for hvert stof er den pågældende kategori og underkategori for anvendelse anført. For kemikalier, der er forbudte eller underkastet strenge restriktioner i EU, er de vigtigste kilder for relevante reguleringsindgreb på nuværende tidspunkt: Direktiv 91/414/EØF (8), som afløses af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (9) fra 14. juni 2011, direktiv 98/8/EF om markedsføring af biocidholdige produkter (10) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) (11).

Det bør bemærkes, at der er overlapninger mellem kemikalielisterne i de forskellige dele af bilag I. Alle kemikalierne i del 2 og del 3 er også opført i del 1 (med undtagelse af otte PIC-kemikalier, som er opført i del 3, men ekskluderet af del 1, da de er underlagt et eksportforbud i henhold til bestemmelserne i Stockholm-konventionen) (12). Ud over eksportanmeldelsen kræver de kemikalier, der er opført i del 2 og del 3, også udtrykkeligt samtykke fra importlandet (se artikel 13 nedenfor).

Bilag I til forordning (EF) nr. 689/2008 er ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 15/2010 og (EU) nr. 196/2010, og det bliver løbende ajourført i takt med både nye reguleringsindgreb i form af EU-lovgivning og udviklingen i konventionen. Den ajourførte version vil altid være at finde på Kommissionens netsted på http://edexim.jrc.ec.europa.eu.

3.7. Artikel 7: EKSPORTANMELDELSER VIDERESENDT TIL TREDJELANDE

Eksportanmeldelsespligten omfatter eksport af alle kemikalier opført i del 1 i bilag I til alle lande, uanset om landet er part i konventionen, og uanset kemikaliets anvendelse. Præparater, der indeholder et kemikalie opført i bilag I, skal også anmeldes, hvis indholdet af kemikaliet er så højt, at det ifølge direktiv 1999/45/EF skal mærkes. Artikler, der indeholder kemikalier opført i bilag I, er i visse tilfælde også omfattet af eksportanmeldelsespligten (se artikel 14). Der skal indgives en særskilt eksportanmeldelse for hvert stof, præparat eller artikel, hvorefter der udstedes et særskilt reference-id-nummer.

Første gang en eksportør i en EU-medlemsstat har til hensigt at eksportere et bestemt anmeldelsespligtigt kemikalie fra EU til et tredjeland, skal eksportanmeldelsesproceduren følges. Proceduren skal gentages ved første eksport i de efterfølgende år.

Der kræves imidlertid ikke længere eksportanmeldelser, når et kemikalie bliver omfattet af PIC-proceduren, og den importerende part i konventionen har givet et importsvar, medmindre den importerende part fortsat kræver anmeldelse. Kravet bortfalder ligeledes, når et importland officielt giver afkald på retten til at kræve eksportanmeldelser. Disse oplysninger vil være at finde på EDEXIM-netstedet på http://edexim.jrc.ec.europa.eu under punktet »Info Importing Country«.

Eksportøren skal i alle andre tilfælde indgive sin eksportanmeldelse til den udpegede nationale myndighed mindst 30 dage, inden den første eksport er planlagt til at finde sted; ved første eksport i de efterfølgende kalenderår er fristen 15 dage. Det anbefales imidlertid at indgive anmeldelsen så tidligt som muligt til den udpegede nationale myndighed, så myndigheden får tilstrækkelig tid til at behandle anmeldelsen.

Senere eksporter i samme kalenderår af samme kemikalie til samme land behøver ikke at anmeldes, medmindre det kræves af de importerende lande. Eksport af samme kemikalie til en andet tredjeland anses derimod som »første eksport« og er derfor omfattet af anmeldelsespligten.

De oplysninger, som skal indgå i eksportanmeldelsen, beskrives i forordningens bilag II, som også findes som bilag 2 til denne vejledning. Eksportanmeldelsesformularen, som findes på EDEXIM, skal anvendes til eksportanmeldelsen. Den udpegede nationale myndighed, som kan afkræve eksportøren et administrativt gebyr til dækning af dens omkostninger, kontrollerer anmeldelsen og sætter sig straks i forbindelse med eksportøren, hvis anmeldelsen ikke er i orden, således at eventuelt manglende oplysninger kan tilvejebringes. Når en eksportanmeldelse er blevet overført til EDEXIM (direkte af eksportøren eller via den udpegede nationale myndighed), registreres denne anmeldelse i EDEXIM, og der udstedes et reference-id-nummer (RIN). Udkastet til anmeldelsen gemmes på EDEXIM, mens den afventer behandling af den udpegede myndighed og/eller Kommissionen. Efter Kommissionens godkendelse sendes den endelige anmeldelse til den udpegede nationale myndighed i det importerende land sammen med en kvittering for modtagelse og, hvis den indgives af en eksportør, en kopi af sikkerhedsdatabladet for stoffet eller præparatet. Den endelige anmeldelse gemmes på EDEXIM og er frit tilgængelig for eksportøren og de udpegede nationale myndigheder. Reference-id-nummeret vil være aktivt som anført i den anmeldelse, der sendes til eksportøren (enten direkte af EDEXIM eller via den udpegede nationale myndighed) for at underrette vedkommende om gyldigheden af reference-id-nummeret. Eksporten kan gennemføres efter udløb af den foreskrevne tidsfrist, som anført i artikel 7, stk. 2., og som bestemt af gyldigheden af reference-id-nummeret. Hvis der er tale om kemikalier, der også er opført i del 2 og del 3 i bilag I, er reference-id-nummeret eventuelt ikke aktivt, fordi det først er nødvendigt at indhente udtrykkeligt samtykke fra det importerende land – se artikel 13. Bilag 4: I arbejdsgangsdiagram 1 illustreres den i artikel 7 beskrevne eksportanmeldelsesprocedure.

Reference-id-nummeret for eksportanmeldelsen er gyldigt fra den dato, som eksportøren har anført i anmeldelsen som eksportdatoen, eller fra den tidligst mulige dato i overensstemmelse med de i forordningen anførte tidsfrister. Reference-id-numre for eksportanmeldelser er gyldige indtil den 31. december i det år, hvor anmeldelsen er foretaget. Der skal indgives, behandles og indsendes en ny eksportanmeldelse til det importerende land, hvis der skal gennemføres en eksport i løbet af det efterfølgende år. I så fald skal eksportøren overføre eksportanmeldelsen til EDEXIM igen, og Kommissionen skal indsende en ny eksportanmeldelse til det importerende land. Der udstedes og godkendes et nyt reference-id-nummer for eksportanmeldelsen for det pågældende kalenderår.

Kommissionen fungerer som en fælles udpeget myndighed for EU og sender og modtager derfor alle eksportanmeldelser på vegne af medlemsstaterne. Det er derfor Kommissionen, som anmoder om en kvittering for modtagelse af eksportanmeldelsen. Kommissionen sender for hvert kemikalie/præparat, som indeholder et kemikalie, der er opført i bilag I, anmeldelsen af den første eksport fra EU til importlandet mindst 15 dage inden den første eksport og derefter hvert år inden den første eksport i det pågældende år. Selv hvis Kommissionen har indsendt en forudgående anmeldelse til et importerende land pga. en anmeldelse fra en eksportør, skal andre eksportører stadig indgive en anmeldelse, før den første årlige eksport af kemikaliet kan gennemføres. Hvert år opstilles der en liste over de pågældende kemikalier og importerende lande, som stilles til rådighed for offentligheden på http://edexim.jrc.ec.europa.eu.

Hvis eksporten sker i forbindelse med en sundheds- eller miljøkatastrofe, hvor en forsinkelse kan forværre situationen, kan medlemsstaten (i samråd med Kommissionen) beslutte at se helt eller delvis bort fra tidsfrister og informationskrav.

Myndighederne i importlandet kan reagere på en EU-eksportanmeldelse med krav om yderligere oplysninger. Oplysningerne skal opgives af eksportøren, den relevante udpegede myndighed i den pågældende medlemsstat eller Kommissionen. Hvis stoffet er opført i del 1 eller i del 2 og 3, og der allerede foreligger udtrykkeligt samtykke for det, påvirker det ikke eksportørens ret til at eksportere kemikaliet.

Der kræves en ny anmeldelse i følgende tilfælde:

— hvis EU-lovgivningen om markedsføring eller mærkning af kemikaliet ændres

— hvis sammensætningen af et præparat ændres med hensyn til kemikaliets koncentration (f.eks. så meget, at der kræves en anden mærkning).

Det skal fremgå af den nye anmeldelse, at det er en revideret udgave af den foregående anmeldelse. Dette gøres ved at markere den erklæring i eksportanmeldelsesformularen, der angiver, at anmeldelsen er en revideret udgave af en tidligere anmeldelse, og ved at påføre referencenummeret for den tidligere anmeldelse.

Kommissionen skal følge op på anmeldelserne i de tilfælde, hvor der ikke modtages nogen kvittering for modtagelse fra importlandet. Om nødvendigt sendes der endnu et eksemplar af anmeldelsen. Heller ikke i dette tilfælde berøres gennemførelsen af eksporten direkte. I eksempel 1 og 3 i afsnit V illustreres proceduren for en eksportanmeldelse for stoffer, der er opført i del 1 i bilag I.

3.8. Artikel 8: EKSPORTANMELDELSER FRA TREDJELANDE

Når Kommissionen modtager en eksportanmeldelse fra et tredjeland om et kemikalie, hvis markedsføring og brug er forbudt eller underkastet strenge restriktioner i oprindelseslandet, registreres den i databasen EDEXIM. Kommissionen bekræfter modtagelsen af den første anmeldelse af hvert kemikalie fra et andet land. Kommissionen sender en kopi af anmeldelsen og alle foreliggende oplysninger til den udpegede nationale myndighed i de importerende medlemsstater og efter anmodning til de øvrige medlemsstater.

Hvis den udpegede myndighed i en medlemsstat modtager en anmeldelse, skal den straks sende den videre til Kommissionen sammen med alle relevante oplysninger.

3.9. Artikel 9: OPLYSNINGER OM EKSPORT OG IMPORT AF KEMIKALIER

I løbet af årets første kvartal skal eksportøren af:

— stoffer opført i bilag I

— præparater, der indeholder stoffer, der er opført i bilag I, i en koncentration, der kan udløse mærkningskrav i henhold til direktiv 1999/45/EF

— artikler, der indeholder stoffer, der er opført i del 2 eller del 3 i bilag I, i ureageret form, eller præparater, der indeholder sådanne stoffer i en koncentration, der kan udløse mærkningskrav i henhold til bestemmelserne i direktiv 1999/45/EF

underrette sin udpegede nationale myndighed om, hvor stor en mængde af kemikaliet (i form af rent stof og indeholdt i præparater og/eller i artikler) der er eksporteret til hvert importerende land det foregående år. Oplysningerne skal omfatte en liste over de pågældende importører med angivelse af navn og adresse. Det skal bemærkes, at definitionen af »artikel« indebærer, at oplysningerne angående eksport kun er nødvendige, hvis brugen af kemikaliet i den pågældende artikel er forbudt eller underkastet strenge restriktioner i EU-lovgivningen, og ikke i andre artikler, hvor stoffet kan bruges uden restriktioner.

Eksport af kemikalier, der er opført under del 2 og del 3 i bilag I, der gennemføres med godkendelse af eksportørens udpegede nationale myndighed og Kommissionen, men uden udtrykkeligt samtykke fra den importerende part eller et andet land, skal opføres særskilt på listen (se artikel 13, stk. 7).

Importører skal forelægge tilsvarende oplysninger om de kemikalier, der markedsføres på det indre marked.

Eventuelle yderligere oplysninger, som den udpegede nationale myndighed eller Kommissionen kræver, skal også opgives.

De udpegede nationale myndigheder sammenfatter oplysningerne fra eksportørerne og importørerne som vist i skemaet i forordningens bilag III og sender dem til Kommissionen. Kommissionen offentliggør derefter en samlet oversigt over de ikke-fortrolige oplysninger på internettet.

3.10. Artikel 10: DELTAGELSE I PIC-ANMELDELSESPROCEDUREN

Kemikalier, der opfylder betingelserne for PIC-anmeldelse (dvs. dem, der i EU er forbudte eller underkastet strenge restriktioner i en af konventionens anvendelseskategorier), opføres i del 2 i bilag I. Når de er opført, skal Kommissionen give PIC-sekretariatet meddelelse herom senest 90 dage efter, at det relevante EU-reguleringsindgreb er trådt i kraft. Anmeldelsen skal indeholde de oplysninger, der er angivet i forordningens bilag IV. Hvis Kommissionen ikke har disse oplysninger til rådighed, kan den forlange, at eksportørerne/importørerne tilvejebringer dem inden for 60 dage. Anmeldelsen skal ajourføres, når der sker ændringer i det reguleringsindgreb, hvorved kemikaliet forbydes eller underkastes strenge restriktioner.

Ved prioriteringen af, hvilken rækkefølge sådanne anmeldelser finder sted i, tager Kommissionen hensyn til, om kemikaliet allerede er omfattet af PIC-proceduren, i hvilket omfang oplysningskravene i bilag IV i Rotterdam-konventionen kan opfyldes, og alvorlighedsgraden af den risiko, kemikaliet indebærer, navnlig for udviklingslandene.

Medlemsstaterne kan også via Kommissionen indgive anmeldelser af kemikalier, der ved nationale reguleringsindgreb er forbudt eller underkastet strenge restriktioner. I sådanne tilfælde skal den pågældende medlemsstat udlevere de relevante oplysninger til Kommissionen, som videresender dem til de øvrige medlemsstater. Medlemsstaterne har så fire uger til at fremsætte deres bemærkninger. Til sidst beslutter den anmeldende medlemsstat, om den vil bede Kommissionen om at sende anmeldelsen videre til PIC-sekretariatet eller forelægge oplysningerne i henhold til artikel 11.

Når Kommissionen modtager oplysning om PIC-anmeldelser fra andre parter i konventionen, skal den straks sende dem videre til alle medlemsstaterne og i påkommende tilfælde forberede en eventuel vedtagelse af relevante EU-foranstaltninger. Den ajourførte liste vil desuden være tilgængelig på EDEXIM-netstedet på http://edexim.jrc.ec.europa.eu.

3.11. Artikel 11: OPLYSNINGER, DER SKAL FORELÆGGES PIC-SEKRETARIATET OM KEMIKALIER, SOM IKKE OPFYLDER BETINGELSERNE FOR EN PIC-ANMELDELSE

Ud over PIC-anmeldelser findes der i forordningen andre muligheder for videreformidling af oplysninger om kemikalier, der er forbudt eller underkastet strenge restriktioner, som består i at benytte konventionens bestemmelser om udveksling af oplysninger. Det kan f.eks. være relevant for kemikalier, der kun er forbudte eller underkastet strenge restriktioner i EU i en underkategori og derfor ikke opfylder betingelserne for PIC-anmeldelse. Det er også relevant for kemikalier, der er forbudte eller underkastet strenge restriktioner ved nationale reguleringsindgreb i en eller flere medlemsstater, når disse medlemsstater efter den ovenfor omtalte høringsprocedure konkluderer, at en PIC-anmeldelse ikke er hensigtsmæssig.

I disse tilfælde forelægger Kommissionen PIC-sekretariatet de relevante oplysninger, således at de andre parter i konventionen kan underrettes.

3.12. Artikel 12: FORPLIGTELSER I FORBINDELSE MED IMPORT AF KEMIKALIER

Medlemsstaterne skal i henhold til forordningen kontrollere import af kemikalier, der er opført i bilag I, og udpege de myndigheder, som f.eks. toldvæsenet, der skal have ansvaret for dette (13). Forordningen omfatter ikke detaljerede bestemmelser om restriktioner eller forbud i forbindelse med import, men den indeholder en procedure, i henhold til hvilken Kommissionen i nært samarbejde med medlemsstaterne kan vurdere og træffe importbeslutning om kemikalier, der er omfattet af PIC-proceduren.

Kommissionen modtager fra PIC-sekretariatet beslutningsvejledninger, som den rundsender til medlemsstaterne. Senest ni måneder efter at sekretariatet har afsendt beslutningsvejledningerne, vedtager Kommissionen en EU-importbeslutning for det pågældende kemikalie vedrørende den eller de anvendelseskategorier, der er anført for kemikaliet i beslutningsvejledningen. Inden vedtagelse af beslutningen skal Kommissionen indhente en udtalelse fra medlemsstaterne efter proceduren med rådgivende udvalg via afstemning i det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 133 i forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH).

Importbeslutninger baseres på allerede eksisterende EU-lovgivning og benytter denne lovgivning inden for rammerne af Rotterdam-konventionen. Beslutningen om, hvorvidt det er tilladt at importere og/eller bruge og/eller markedsføre et kemikalie på EU’s område, fastlægges af den EU-retsakt, som gælder for import, brug eller markedsføring af det pågældende kemikalie, f.eks. REACH eller lovgivningen om plantebeskyttelsesmidler eller biocidholdige produkter. Derfor omfatter forordning (EF) nr. 689/2008 ikke detaljerede bestemmelser vedrørende importrestriktioner eller -forbud.

Importbeslutningen meddeles til Rotterdam-konventionens sekretariat (14), og de eksporterende parter skal overholde denne beslutning.

Importbeslutningen sendes ikke til medlemsstaterne og udgør derfor ikke et regelsæt, som medlemsstaterne eller operatørerne skal overholde. De forskrifter, som medlemsstaterne og operatørerne skal overholde, fastsættes i anden relevant EU-lovgivning. Ændres lovgivningen, eller ændrer et kemikalie status i lovgivningen (f.eks. som følge af en vurdering, der er udført i henhold til lovgivningen), revideres importbeslutningerne.

Hvis det er relevant, vil der i importbeslutningen også blive nævnt andre og mere specifikke nationale forskrifter, hvis den pågældende medlemsstat skriftligt anmoder derom. Importbeslutninger gælder for den anvendelseskategori, der er anført for det pågældende kemikalie i PIC-konventionen.

Ved vurderingen af oplysningerne i beslutningsvejledningerne ser Kommissionen og medlemsstaterne på, om der er behov for at vedtage EU-foranstaltninger, og hvis det anses for nødvendigt at mindske risikoen for menneskers sundhed og miljø, fremkommer Kommissionen med forslag til passende EU-lovgivning.

3.13. Artikel 13: FORPLIGTELSER I FORBINDELSE MED EKSPORT AF KEMIKALIER, BORTSET FRA EKSPORTANMELDELSE

EU-eksportører skal overholde de importbeslutninger (både midlertidige og definitive), som træffes af tredjeland og offentliggøres hvert halve år i »PIC-cirkulærer«, der udgives af PIC-sekretariatet (offentliggøres også på konventionens netsted http://www.pic.int). Kommissionen fremsender PIC-cirkulærer til de udpegede nationale myndigheder og industrisammenslutninger. Kommissionen stiller dem også til rådighed for offentligheden i databasen EDEXIM på http://edexim.jrc.ec.europa.eu. Importbeslutningerne kan endvidere rekvireres hos de udpegede nationale myndigheder. Pligten til at overholde en importbeslutning indtræder seks måneder efter, at sekretariatet har rundsendt oplysningerne.

For eksport af kemikalier opført i del 3 i bilag I, som omfattes af den importbeslutning, hvori der gives samtykke til importen, der er offentliggjort i de nyeste PIC-cirkulærer, er det i henhold til artikel 7, stk. 6, ikke nødvendigt at underrette om eksporten, medmindre den importerende part kræver det. Eksportørerne skal imidlertid opgive et reference-id-nummer for importbeslutningen i tolderklæringen. Dette reference-id-nummer kan fås enten ved at følge den administrative procedure, som er kendt som »særlig anmodningsprocedure om reference-id-nummer«, eller ved at søge i importbeslutningsdatabasen på EDEXIM. Eftersom importbeslutningsdatabasen ikke eksisterer endnu, skal det andet alternativ anvendes på nuværende tidspunkt. I henhold til den særlige anmodningsprocedure om reference-id-nummer skal eksportøren først kontrollere, om artikel 13, stk. 6, litra b), og artikel 7, stk. 6, finder anvendelse for eksporten. Hvis det er tilfældet, skal eksportøren anmode om et særligt reference-id-nummer fra den udpegede nationale myndighed i det eksporterende land. Den udpegede nationale myndighed skal, forudsat at alle betingelser er opfyldt, godkende anmodningen og aktivere reference-id-nummeret, som eksportøren skal angive på tolderklæringen (bilag 4: I arbejdsgangsdiagram 4 ses en beskrivelse af denne procedure). Den alternative procedure, som endnu ikke er tilgængelig, gør det muligt for eksportøren at konsultere importbeslutningsdatabasen på EDEXIM på http://edexim.jrc.ec.europa.eu, hvor vedkommende kan finde det reference-id-nummer, der skal angives i tolderklæringen. Eksportøren skal sikre, at eksporten overholder alle krav, som er angivet i importbeslutningen.

I mange tilfælde reagerer importlandene ikke på PIC-sekretariatets henvendelse, eller de reagerer med en midlertidig beslutning, der ikke omhandler import. Med få undtagelser, som angives nedenfor, går forordningen videre end konventionen, idet der kræves, at importlandets udtrykkelige samtykke skal foreligge, inden eksporten kan finde sted. Desuden gælder dette krav ikke blot for kemikalier, der er omfattet af PIC-proceduren (dvs. kemikalierne opført i del 3 i forordningens bilag I), men også for kemikalier, der opfylder betingelserne for PIC-anmeldelse, (dvs. kemikalierne i del 2 i bilag I).

Der skal anmodes om og modtages udtrykkeligt samtykke gennem eksportørens udpegede nationale myndighed og den udpegede nationale myndighed eller en anden kompetent myndighed i importlandet. Eksportør og importør bør ikke henvende sig direkte til nogen af disse myndigheder, førend eksportørens udpegede nationale myndighed har indledt den formelle procedure. Der kan findes oplysninger om de udpegede nationale myndigheder (ikke-parter) på EDEXIM-netstedet på http://edexim.jrc.ec.europa.eu. Hvis der er problemer med at finde frem til myndighederne i importlandet, eller hvis det i øvrigt er vanskeligt at få svar, er Kommissionen rede til at hjælpe. Den udpegede nationale myndighed for den eksporterende medlemsstat skal underrette Kommissionen, hvis den modtager ajourførte oplysninger om de udpegede nationale myndigheder fra tredjeparter.

Hvis hverken Kommissionen eller eksportørens udpegede nationale myndighed modtager noget svar senest 30 dage efter indsendelse af anmodningen, skal Kommissionen sende en påmindelse til den udpegede nationale myndighed i det importerende land. Kommissionen kan om nødvendigt sende flere påmindelser ved mangel på et svar efter yderligere 30 dage. Bilag 4: I arbejdsgangsdiagram 2 illustreres denne procedure.

Det anbefales, at der indhentes udtrykkeligt samtykke så tidligt som muligt inden eksporten. Der kan benyttes et udkast til en eksportanmeldelse (også tilgængelig på EDEXIM) til at give de oplysninger, som importlandet har brug for til at træffe sin beslutning. Med henblik på at fremme proceduren for den udpegede nationale myndighed eller en anden relevant myndighed i det importerende land vil det være hensigtsmæssigt for eksportørerne at indsende kopier af eventuelle registreringer eller tilladelser, som det importerende land har udstedt for det pågældende kemikalie, til den udpegede nationale myndighed i det eksporterende land Den udpegede myndighed i det eksporterende land kan i givet fald vedhæfte dokumentationen til anmodningen om samtykke.

Udtrykkeligt samtykke kan antage forskellige former. Det kan eksempelvis have form af en officiel importbeslutning, som fremsendes via sekretariatet og giver importlandets utvetydige samtykke til import (i de tilfælde, hvor kemikaliet er omfattet af PIC-proceduren), eller en e-mail eller brev med kvittering fra de behørige myndigheder i importlandet. Alle dokumenter, som anvendes som basis for en tilladelse til eksport af et kemikalie, som kræver udtrykkeligt samtykke, får tildelt et entydigt id-nummer (id-nummer for udtrykkeligt samtykke) og gemmes på EDEXIM.

Når den udpegede nationale myndighed modtager udtrykkeligt samtykke for et stof eller et præparat, skal den udpegede nationale myndighed overføre samtykket til EDEXIM. Dette »eksisterende« udtrykkelige samtykke kan derefter benyttes af udpegede nationale myndigheder og af Kommissionen til at godkende reference-id-numre for alle efterfølgende anmodninger angående det relevante land, forudsat at der ikke fremgår nogen særlige betingelser i det oprindelige svar med udtrykkeligt samtykke. Derfor skal udpegede nationale myndigheder kontrollere i EDEXIM, om der allerede findes et svar med et udtrykkeligt samtykke. Hvis det er tilfældet, behøver de nationale udpegede myndigheder ikke at indhente udtrykkeligt samtykke fra det relevante land igen. Hvis der findes et samtykke skal den udpegede nationale myndighed godkende eksportanmeldelsen og videresende den til Kommissionen uden at foretage en ny anmodning om udtrykkeligt samtykke. Kommissionen skal kontrollere, om der allerede findes gyldigt samtykke for eksporten på EDEXIM, og, hvis det er tilfældet, bruge det eksisterende indhold til godkendelse af reference-id-nummeret.

Det udtrykkelige samtykke for et kemikalie vil være gyldigt for efterfølgende eksporter, som gennemføres af eksportører i EU, i tre kalenderår, medmindre der specifikt fremgår andet af det udtrykkelige samtykke. Alle eksportører skal underrettes af den udpegede nationale myndighed, som modtager det udtrykkelige samtykke, hvis det importerende land har angivet nogle betingelser. Dette skal ske ved offentliggørelse i rubrikken »notes« på brugergrænsefladen i EDEXIM for eksportører. Ved det tredje års udløb skal den udpegede nationale myndighed i det eksporterende land indgive en ny anmodning om udtrykkeligt samtykke via Kommissionen til den udpegede nationale myndighed for den importerende part eller en anden relevant myndighed for det andet importerende land. Mens der afventes svar på en ny anmodning, må eksporten af det relevante kemikalie fortsætte i 12 måneder.

Hvis der er tale om stoffer, som både kræver en eksportanmeldelse og udtrykkeligt samtykke (dvs. kemikalier i del 2 og nogle kemikalier i del 3, som ikke omfattes af en eksisterende importbeslutning), kan gyldigheden af det udtrykkelige samtykke variere og vil i de fleste tilfælde være en anden end gyldigheden af reference-id-nummeret. Et udtrykkeligt samtykke vil være gyldigt indtil afslutningen af det tredje år fra det år, hvor det blev indhentet. Reference-id-nummeret vil imidlertid kun være gyldigt indtil den 31. december i det år, hvor anmeldelsen blev indgivet, hvorefter det deaktiveres. I dette tilfælde skal der foretages en ny eksportanmeldelse det efterfølgende år, og Kommissionen udsteder derefter et nyt reference-id-nummer. Dette nye reference-id-nummer aktiveres øjeblikkeligt efter behandling af eksportanmeldelsen, forudsat at alle betingelser er overholdt. Det vil ikke være nødvendigt at anmode om nyt samtykke, før det udtrykkelige samtykke udløber i slutningen af det tredje år fra det år, hvor det blev indhentet.

I forordningen gives der to muligheder for fravigelse fra kravet om, at der skal indhentes udtrykkeligt samtykke inden eksport af kemikalier, som er underlagt PIC-proceduren eller opfylder betingelserne for PIC-anmeldelse. Først og fremmest kan kravet fraviges fra sag til sag, hvis et kemikalie, som opfylder betingelserne for PIC-anmeldelse (kemikalier opført i del 2 i bilag I), skal eksporteres til OECD-lande. (15) Beslutningen om at fravige kravet skal træffes af den udpegede nationale myndighed i det eksporterende land i samråd med Kommissionen, og grundlaget for beslutningen skal være, at kemikaliet på importtidspunktet skal være omfattet af en importlicens, være registreret eller godkendt i det pågældende OECD-land. Bilag 4: I arbejdsgangsdiagram 3 illustreres denne procedure.

Dernæst kan der indrømmes en fravigelse fra sag til sag i henhold til artikel 13, stk. 7, hvis der trods alle anstrengelser ikke er modtaget et svar senest 60 dage efter en anmodning om udtrykkeligt samtykke for et kemikalie, som enten er omfattet af PIC-proceduren eller opfylder betingelserne for PIC-anmeldelse (kemikalier opført i del 2 eller 3 i bilag I). Beslutningen om at fravige kravet træffes af den udpegede nationale myndighed i det eksporterende land i samråd med Kommissionen, og grundlaget for beslutningen skal være, at kemikaliet på importtidspunktet skal være omfattet af en importlicens, være registreret eller godkendt i det relevante land. Når der træffes beslutning om eksport af kemikalierne opført i del 3 i bilag I, skal der i beslutningen også tages højde for mulige virkninger på menneskers sundhed og på miljøet i det importerende land eller et andet land. Disse fravigelser kan kun gives for en periode på højst 12 måneder, hvorefter der kræves udtrykkeligt samtykke, medmindre der er modtaget et svar på den oprindelige anmodning om udtrykkeligt samtykke. Når perioden på højst 12 måneder er udløbet, skal eksportøren, hvis der ikke er modtaget svar på anmodningen om udtrykkeligt samtykke, igen søge om udtrykkeligt samtykke via eksportørens udpegede nationale myndighed, hvilket betyder, at ovennævnte procedure starter forfra.

For at øge sandsynligheden for at få svar på en anmodning om udtrykkeligt samtykke opfordres de udpegede nationale myndigheder til i videst muligt omfang at benytte de officielle FN-sprog og til at anmode om udtrykkeligt samtykke på det af disse sprog, som er mest relevant for det importerende land. De udpegede nationale myndigheder kan finde skabeloner på breve til udtrykkeligt samtykke og formularer til svar på de mest almindelige sprog engelsk (EN), fransk (FR) og spansk (ES) under punktet »Explicit consent« på netstedet EDEXIM http://edexim.jrc.ec.europa.eu.

Eksportørernes udpegede nationale myndigheder indsender oplysninger om, for hvilke kemikalier der er anmodet om udtrykkeligt samtykke, modtaget svar og fravigelser indrømmet og til hvilke lande. Oplysningerne opbevares i databasen EDEXIM. Alle dokumenter, som benyttes som dokumentation (beslutning truffet af det importerende land eller anden form for dokumentation som anvendes til en fravigelse), kan findes i EDEXIM-databasen via det entydige id-nummer (id-nummer for udtrykkeligt samtykke), som det er blevet tildelt. Alle anmodninger om udtrykkeligt samtykke er opført med relevante oplysninger, herunder deres status, på EDEXIM og kan konsulteres af de udpegede nationale myndigheder i medlemsstaterne. Kommissionen offentliggør ikke-fortrolige oplysninger på internettet.

Det skal bemærkes, at forpligtelsen til at indhente udtrykkeligt samtykke også gælder eksport af præparater (dvs. blandinger i henhold til forordning (EF) nr. 1272/2008), som indeholder kemikalier opført i bilag I i del 2 eller del 3 i en koncentration, der kan udløse mærkningskrav i henhold til direktiv 1999/45/EF (16). Dette betyder, at der skal anmodes om særskilt udtrykkeligt samtykke for hvert præparat, og at der efterfølgende udstedes et reference-id-nummer for udtrykkeligt samtykke for hvert præparat. Med henblik på at fremme gennemførelsen af denne bestemmelse skal anmodningen om udtrykkeligt samtykke indeholde forskellige spørgsmål, som den udpegede nationale myndighed i det importerende land skal besvare. Et af spørgsmålene skal være: »— giver I samtykke til import af andre præparater, som indeholder det samme stof, der er opført i bilag I?« I de fleste tilfælde vil den udpegede nationale myndighed i det importerende land svare »nej« til dette spørgsmål, hvilket derefter vil nødvendiggøre særskilt udtrykkeligt samtykke for alle andre præparater. Skulle svaret derimod være positivt, kan de udpegede nationale myndigheder og Kommissionen direkte godkende eksport af andre præparater, der indeholder stoffet.

Da et præparat indeholder mere end et stof, er det nødvendigt at kontrollere, om der skal indhentes udtrykkeligt samtykke for hvert stof. Hvis dette er nødvendigt for mindst et af stofferne, skal der indgives en anmodning om udtrykkeligt samtykke. Et importerende land kan svare uklart, at registrerede kemikalier må importeres. Hvis stof A i præparatet AB er opført i bilag I i forordning (EF) nr. 689/2008 og er registreret i det importerende land, kan eksporten gennemføres, selv hvis stof B ikke er registreret, forudsat at det ikke er opført i bilag I. Anmodningen om udtrykkeligt samtykke blev nødvendig pga. stof A og ikke stof B.

Ud over disse forpligtelser er der krav til de eksporterede produkters kvalitet. Eksportøren skal sørge for, at produkter ikke eksporteres senere end seks måneder før sidste anvendelsesdato, hvis en sådan dato foreligger eller kan udledes af produktionsdatoen, medmindre dette på grund af kemikaliets iboende egenskaber ikke er praktisk muligt. For pesticiders vedkommende skal beholdernes størrelse og emballage optimeres med henblik på at minimere risikoen for forældede lagre, og mærkningen skal indeholde specifikke oplysninger om lagerbetingelser og lagerstabilitet under klimaforholdene i importlandet. Endelig skal eksporterede pesticider opfylde renhedsspecifikationerne i EU-lovgivningen.

3.14. Artikel 14: EKSPORT AF VISSE KEMIKALIER OG ARTIKLER INDEHOLDENDE KEMIKALIER

Også ved eksport af artikler, (17) der indeholder bestemte kemikalier, gælder eksportanmeldelsespligten i artikel 7. Dette gælder kun for artikler, der indeholder eller omfatter kemikalier i ikke-reageret form (dvs. at der kan være risiko for udsivning): kemikalier, som er omfattet af PIC-proceduren, kemikalier, hvis anvendelse i henhold til EU-lovgivningen i netop den artikel er forbudt eller underkastet strenge restriktioner, eller kemikalier, som indeholder stoffer i en koncentration, der nødvendiggør mærkningskrav i henhold til direktiv 1999/45/EF eller forordning (EF) nr. 1272/2008 (18).

Desuden må de kemikalier og artikler, der er opført i forordningens bilag V, og som det er fuldstændig forbudt at anvende i EU, ikke eksporteres. I øjeblikket omfatter bilag V kviksølvholdige sæber og ti kemikalier eller kemikaliegrupper, som er opført i Stockholm-konventionen om persistente organiske miljøgifte (POP) i overensstemmelse med bestemmelserne deri, og som også er omfattet af bilag 3 i denne vejledning. Fremtidige beslutninger, som træffes i henhold til Stockholm-konventionen, kan medføre, at der opføres flere kemikalier og artikler i bilag V.

3.15. Artikel 15: OPLYSNINGER OM TRANSITFORSENDELSER

Når en part i konventionen kræver oplysninger om transitforsendelser af kemikalier, der er omfattet af PIC-proceduren, skal eksportøren så vidt muligt give sin udpegede nationale myndighed de oplysninger, som er fastsat i bilag VI i forordning (EF) nr. 689/2008, senest 30 dage inden den første transitforsendelse skal finde sted, og senest otte dage før hver efterfølgende forsendelse. Den udpegede nationale myndighed videregiver oplysningerne sammen med eventuelle yderligere oplysninger til Kommissionen, som sender dem til den udpegede nationale myndighed for den importerende part, som har krævet oplysningerne, senest 15 dage inden den første transitforsendelse og forud for hver efterfølgende forsendelse. Hidtil har ingen af parterne i konventionen krævet sådanne oplysninger.

3.16. Artikel 16: OPLYSNINGER, DER SKAL LEDSAGE EKSPORTEREDE KEMIKALIER

Eksportører af alle kemikalier, der er defineret som farlige i EU-lovgivningen, skal emballere og mærke deres produkter på samme måde, som hvis de blev markedsført i EU, medmindre importlandet har sine egne specifikke mærkningskrav, hvori der tages hensyn til relevante internationale standarder.

De relevante EU-regler findes i følgende direktiver:

— Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (19).

— Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF af 31. maj 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater (20).

— Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (21).

— Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (22).

— Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (23).

Oplysningerne på mærkaten skal bl.a. omfatte følgende oplysninger:

— præparatets betegnelse eller handelsnavn

— navn og fuldstændig adresse og telefonnummer på den person, der er etableret inden for Unionen, der er ansvarlig for markedsføringen, det være sig fabrikanten, importøren eller forhandleren

— et standardfaresymbol (eller piktogram) eller kombination af symboler og fareangivelser

— standardiserede »R-sætninger« (eller faresætninger), der beskriver de særlige risici, der er forbundet med anvendelsen af stoffet

— standardiserede »S-sætninger« (eller sikkerhedssætninger), der beskriver sikkerhedsforskrifter og beredskabsprocedurer for anvendelse af stoffet

— betegnelsen for stoffet eller stofferne i præparatet (eller i blandingen) ifølge et internationalt nomenklatursystem.

Det skal bemærkes, at den ovenstående liste ikke er fyldestgørende, og at der kan findes detaljerede lovkrav i artikel 10 i direktiv 1999/45/EF og i artikel 17 i forordning (EF) nr. 1272/2008, hvori der også fastsættes nye krav til oplysninger, der skal fremgå af mærkaten. Disse nye krav vil sammen med udskiftningen af faresymbolerne og standardsætninger med GHS-farepiktogrammerne og -sætningerne finde anvendelse fra den 1. december 2010 for stoffer og fra den 1. juni 2015 for blandinger. I forordning (EF) nr. 1272/2008 bestemmes det også, at termen »blandinger« skal afløse termen »præparater«.

De standardfaresymboler, der benyttes i EU:

De ovenstående standardfaresymboler afløses af GHS-farepiktogrammerne i henhold til forordning (EF) nr. 1272/2008, som gennemfører det globale harmoniserede system til klassificering og mærkning af kemikalier. GHS-farepiktogrammerne ses nedenfor:

Bilag V til forordning (EF) nr. 1272/2008 indeholder hele listen over CLP-/GHS-farepiktogrammer for hver enkelt fareklasse og farekategori, hvis relevant. Den kan findes på http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/chemicals/documents/classification/index_en.htm.

I henhold til PIC-forordningen skal sidste anvendelsesdato (om nødvendigt for forskellige klimazoner) og produktionsdatoen også anføres på mærkningen, hvis det er relevant.

Desuden skal der sendes et sikkerhedsdatablad til hver importør sammen med kemikaliet. Sikkerhedsdatabladet skal stemme overens med artikel 31 i og bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af kemikalier (REACH) (24).

Oplysningerne på mærkaten og i sikkerhedsdatabladet bør så vidt muligt angives på bestemmelseslandets officielle sprog eller på et eller flere af hovedsprogene i det område, hvor kemikaliet påtænkes anvendt (se en liste over sprog i bilag 6 til denne vejledning) (25).

3.17. Artikel 17: FORPLIGTELSER FOR MEDLEMSSTATERNE OG EKSPORTØRERNE TIL AT KONTROLLERE IMPORT OG EKSPORT

Medlemsstaterne skal udpege myndigheder, som f.eks. toldkontorer, der skal kontrollere import og eksport af kemikalier opført i bilag I. Myndigheden skal i samarbejde med Kommissionen samordne håndhævelsesaktiviteter i forhold til eksportører, og medlemsstaterne skal jævnligt underrette om sådanne aktiviteter. Det skal bemærkes, at importrestriktionerne stammer fra relevant EU-lovgivning, som f.eks. forordning (EF) nr. 1907/2006 (REACH), direktiv 91/414/EØF eller direktiv 98/8/EF (se vejledning om artikel 12 for at få flere oplysninger).

Eksportørerne er forpligtet til at angive det relevante reference-id-nummer (RIN) på deres tolddeklarationer for modtagne eksportanmeldelser, importbeslutninger og udtrykkelige samtykker og fravigelser, som er relevante for de opførte kemikalier. Disse oplysninger skal angives i enten rubrik 44 i det administrative enhedsdokument (SAD) eller i det tilsvarende dataelement i en elektronisk eksporterklæring, som udfyldes i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (26).

Bemærk, at Y915 er den TARIC-kode, som angiver, at der er et krav om et reference-id-nummer. Hvis koden Y915 fremgår af rubrik 44 i det administrative enhedsdokument, skal det ledsages af et reference-id-nummer. Rubrik 44 skal derfor indeholde Y915 og reference-id-nummeret. Der er andre relevante Taric-foranstaltninger forbundet med PIC-forordningen, og disse anføres nedenfor:

— Y916 – denne foranstaltning angiver, at det kemikalie, der skal eksporteres, ikke omfattes af bestemmelserne i bilag I i forordning (EF) nr. 689/2008 (for så vidt angår restriktioner for eksport). Ingen restriktion.

— Y917 – denne foranstaltning angiver, at det kemikalie, der skal eksporteres, ikke omfattes af bestemmelserne i bilag I i forordning (EF) nr. 689/2008 (for så vidt angår restriktioner for eksport). Ingen forbud.

— Y919 – denne foranstaltning angiver, at kemikaliet, der skal eksporteres, er omfattet af bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, litra i), i forordning (EF) nr. 689/2008, som fritager eksporten for alle bestemmelser, forudsat at kemikaliet eksportere til forsknings- og analyseformål i mængder, der ikke må overstige 10 kg.

I tilfælde af Y919 skal den ledsages af et særligt reference-id-nummer (se nedenfor).

Hvis der angives et reference-id-nummer i rubrik 44, skal toldvæsnet konsultere toldbrugergrænsefladen på EDEXIM og kontrollere status for eksporten. Hvis reference-id-nummeret er aktivt for den pågældende eksport, skal eksporten godkendes som normalt. Hvis toldbetjente finder nogen problemer angående Taric-koden eller reference-id-nummeret i rubrik 44, må eksporten ikke gennemføres, og kemikalierne skal tages retur af eksportøren.

Den særlige administrative procedure, som er kendt som en særlig anmodning om reference-id-nummer, der er etableret for at facilitere visse eksporter, anvendes også til eksporter, som omfattes af de i artikel 2, stk. 2, litra i), angivne fravigelser for eksempelvis stoffer i bilag I eller bilag V til forsknings- og analyseformål i en mængde på højst 10 kg. I henhold til den særlige anmodningsprocedure om et reference-id-nummer skal eksportøren først kontrollere, om artikel 2, stk. 2, litra i), finder anvendelse for eksporten. Hvis det er tilfældet, skal eksportøren anmode om et særligt reference-id-nummer fra den udpegede nationale myndighed i det eksporterende land. Den udpegede nationale myndighed skal, forudsat at artikel 2, stk. 2, litra i), finder anvendelse, godkende anmodningen og aktivere reference-id-nummeret, som eksportøren skal angive på tolderklæringen. Bilag 4: I arbejdsgangsdiagram 4 vises denne procedure.

3.18. Artikel 18: SANKTIONER

Medlemsstaterne skal sørge for, at forordningens bestemmelser gennemføres korrekt, og etablere et system af sanktioner for overtrædelse, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. Oplysninger om sanktioner skal gøres tilgængelige ved anmodning.

3.19. Artikel 19: UDVEKSLING AF OPLYSNINGER

Kommissionen og medlemsstaterne skal fremme udlevering af oplysninger til andre lande om de kemikalier, forordningen omfatter. Der er i forordningen taget højde for, at der er behov for fortrolig behandling af visse oplysninger. Følgende oplysninger kan dog ikke anses for fortrolige:

— de oplysninger, der er omhandlet i bilag II (oplysninger, der kræves til eksportanmeldelser) og bilag IV (oplysninger, der kræves i PIC-anmeldelser)

— oplysningerne i sikkerhedsdatabladet

— kemikaliets holdbarhedsfrist

— kemikaliets fremstillingsdato

— oplysninger om forsigtighedsforanstaltninger, herunder fareklasse, risikoens art og relevant sikkerhedsrådgivning

— resumeet af resultaterne af de toksikologiske og økotoksikologiske undersøgelser

— oplysninger om håndtering af emballagen efter fjernelse af kemikalierne.

3.20. Artikel 20: TEKNISK BISTAND

Kommissionen og medlemsstaterne samarbejder om at fremme teknisk bistand især med henblik på at sætte udviklingslande og lande med overgangsøkonomi i stand til at gennemføre konventionen.

3.21. Artikel 21: OVERVÅGNING OG RAPPORTERING

Artikel 21 er en EU-standardartikel om krav til overvågning og rapportering af, hvordan forordningen fungerer og gennemføres.

Både medlemsstaterne og Kommissionen holder øje med udviklingen i henhold til forordningen. Medlemsstaterne sender regelmæssigt oplysninger til Kommissionen om, hvordan de forskellige procedurer fungerer, og Kommissionen sender regelmæssigt rapporter til Europa-Parlamentet og Rådet om, hvordan forordningen fungerer generelt. Også her er der taget hensyn til, at nogle oplysninger er kommercielt fortrolige.

3.22. Artikel 22: AJOURFØRING AF BILAGENE

Beslutning om ajourføring af bilagene træffes af forskriftsudvalget efter forskriftsproceduren med kontrol. I henhold til denne procedure skal Kommissionens forslag godkendes af et udvalg, der består af repræsentanter fra medlemsstaterne, før de indsendes til behandling i Rådet og Europa-Parlamentet. En negativ udtalelse fra en af disse vil forpligte Kommissionen til at indsende et ændret forslag til foranstaltningen til udvalget eller til at fremlægge et lovforslag, som skal vedtages via den fælles beslutningsprocedure.

Bilag I gennemgås mindst en gang om året. Inddragelse af nye kemikalier på de forskellige lister i bilag I udløser krav om eksportanmeldelse, forelæggelse af en PIC-anmeldelse og udtrykkeligt samtykke til eksport samt pligt til at overholde andre landes importbeslutninger om kemikalier, der er omfattet af PIC-proceduren.

Følgende foranstaltninger angående ajourføring af bilag skal vedtages med samme procedure:

— inddragelse af et kemikalie i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 850/2004 af 29. april 2004 om persistente organiske miljøgifte (27) i del 1 i bilag V

— ændring af bilag I, herunder ændringer af eksisterende kemikalier

— inddragelse af et kemikalie, der allerede er omfattet af et eksportforbud på EU-niveau, i del 2 i bilag V

— ændring af bilag II, III, IV og VI og

— foranstaltninger til ændringer i bilag V af angivelserne om allerede opførte kemikalier.

Ved inddragelse af stoffer eller artikler, som det endnu ikke er forbudt at eksportere, i del 2 i bilag V (dvs. eksportforbud) kræves der, at Europa-Parlamentet og Rådet vedtager en fælles beslutning på forslag af Kommissionen.

3.23. Artikel 23: TEKNISKE RETNINGSLINJER

Som hjælp til gennemførelsen udarbejder Kommissionen tekniske retningslinjer. Denne vejledning er et eksempel på en sådan. Alt vejledende materiale bliver offentligt tilgængeligt på EDEXIM.

3.24. Artikel 24: UDVALG

Kommissionen bistås af det udvalg, der er oprettet i medfør af artikel 133 i forordning (EF) nr. 1907/2006. Dets hovedopgaver er at stemme om forslåede EU-importbeslutninger (artikel 12) og ændringer af forordningens bilag (artikel 22).

4. DEN EUROPÆISKE DATABASE FOR EKSPORT OG IMPORT AF FARLIGE KEMIKALIER

Mange af de opgaver, der er forbundet med den praktiske gennemførelse af forordning (EF) nr. 689/2008, varetages ved hjælp af den europæiske database for eksport og import af farlige kemikalier (EDEXIM, European Database EXport IMport of dangerous chemicals). Databasen er et vigtig værktøj til behandling og håndtering af lovkrav og til udveksling af oplysninger, som anvendes af de europæiske interessenter, der er involveret i de forskellige aktiviteter. Interessenter fra tredjelande kan også benytte EDEXIM som en kilde til oplysninger om dette emne.

EDEXIM ajourføres hele tiden pga. dels det stigende antal anmeldelser, som skal behandles, og dels den stigende efterspørgsel efter supplerende funktioner, som kan hjælpe interessenterne i deres daglige arbejde. Databasen omfatter på nuværende tidspunkt fem brugergrænseflader:

— en brugergrænseflade for den generelle offentlighed, hvor der kan findes ikke-fortrolige oplysninger

— en brugergrænseflade for de udpegede nationale myndigheder, som benyttes af medlemsstaterne til håndtering af anvendelsen af forordning (EF) nr. 689/2008, navnlig af eksportanmeldelser (artikel 7) og anmodninger om udtrykkeligt samtykke (artikel 13)

— en grænseflade for eksportørerne, som EU-eksportørerne bruger til at underrette om (og efterfølgende til at følge op på) planlagte eksporter og til at fremlægge nødvendige oplysninger i overensstemmelse med lovkravene i forordning (EF) nr. 689/2008, hvilket fremskynder arbejdsgangene

— en brugergrænseflade for toldmyndighederne, som toldmyndighederne benytter til at kontrollere handlen med farlige kemikalier

— en administrationsbrugergrænseflade, som benyttes af Kommissionen til behandling og opbevaring af import- og eksportanmeldelser og til grundlæggende vedligeholdelse af netstedet.

Hovedformålet med EDEXIM er, at den skal fungere som platform for behandling af lovkravene og give brugerne oplysninger om gennemførelsen af forordning (EF) nr. 689/2008 i EU for så vidt angår:

— eksportanmeldelser af kemikalier, der er opført i forordningens bilag I

— importbeslutninger, der er truffet af lande ved anmodninger for kemikalier, der er opført i del 2 eller del 3 i bilag I i forordningen og

— importbeslutninger, der er truffet af lande, der deltager i den internationale PIC-procedure under Rotterdam-konventionen for kemikalier, der er opført i forordningens bilag I, del 3.

Med grænsefladen for eksportører kan eksportører underrette de udpegede nationale myndigheder direkte og online om planlagte eksporter af kemikalier opført i bilag I. Når eksportøren har oprettet og gemt en eksportanmeldelse, får eksporten tildelt et inaktivt eksportreference-id-nummer. Når eksportøren har indgivet en eksportanmeldelse, vil den udpegede nationale myndighed straks behandle eksportanmeldelsen og, hvis den er fuldendt og korrekt, videresende den til Kommissionen. EDEXIM underretter eksportøren, når den udpegede nationale myndighed har indgivet anmeldelsen til Kommissionen. Ved at indsætte reference-id-nummeret i feltet »Search Activation Status by RIN« kan eksportøren holde øje med anmeldelsens behandlingsstatus. Databasen underretter også eksportøren om den endelige godkendelse af anmeldelsen, herunder om anmeldelsens gyldighedsperiode. For stoffer, for hvilke der ikke kræves udtrykkeligt samtykke, vil reference-id-nummeret være aktivt (dvs. eksporten er tilladt) fra den eksportdato, som eksportøren har angivet, eller fra den tidligst mulige dato i henhold til de tidsrum, der er beskrevet i forordningen. For eksporter, hvor det er nødvendigt med udtrykkeligt samtykke, vil reference-id-nummeret kun blive aktiveret, hvis alle relevante betingelser er opfyldt.

EDEXIM-systemet tildeler også et internt id-nummer til hvert udtrykkeligt samtykke, dvs. det reference-id-nummer for udtrykkeligt samtykke (også kaldet id for udtrykkeligt samtykke), som knyttes til anmeldelsen under behandlingen. Når en udpeget national myndighed indsender et udtrykkeligt samtykke til EDEXIM, underrettes Kommissionen via EDEXIM og behandler det udtrykkelige samtykke. De nationale udpegede myndigheder og Kommissionen har adgang til listen over udtrykkelige samtykker.

Hvis der ikke foreligger udtrykkeligt samtykke, underrettes eksportøren via EDEXIM om, at denne eksport ikke er tilladt.

I EDEXIM-brugergrænsefladen for den generelle offentlighed findes der forskellige faciliteter, f.eks.: mulighed for at kontrollere, om der findes eksportanmeldelser vedrørende årets første eksport af bestemte farlige kemikalier til det relevante bestemmelsesland, oplysninger om klassificering af og mærkningskrav til farlige kemikalier, der er omfattet af forordningen, og præparater, der indeholder sådanne kemikalier, oplysninger om tredjelandes importbeslutninger om kemikalier opført i del 2 eller 3 i bilag I i forordning (EF) nr. 689/2008 og statistikker om registreret eksport fra EU.

Formålet med EDEXIM er at lette procedurerne for eksportøren, og databasen er derfor baseret på brugen af et enkelt reference-id-nummer, som indhentes ved enten at indgive en anmeldelse eller en anmodning om et særligt reference-id-nummer. Det er obligatorisk at indgive en anmeldelse for kemikalier opført i del 1 og del 2 i bilag I og for kemikalier opført i del 3 i bilag I, som ikke er omfattet af en importbeslutning. For kemikalier opført i del 3 i bilag I, som er omfattet af en importbeslutning, hvori der gives samtykke til importen, som er offentliggjort i PIC-cirkulæret, kan reference-id-nummeret, som skal angives i tolderklæringen, indhentes på to måder: 1) ved indgivelse af en særlig anmodning om reference-id-nummer via EDEXIM eller 2) ved at konsultere importbeslutningsdatabasen på EDEXIM. Eftersom importbeslutningsdatabasen ikke er tilgængelig endnu, skal eksportørerne bruge den anden mulighed på nuværende tidspunkt. Der skal også foretages en særlig anmodning om reference-id-nummer for alle eksporter, som omfattes af bestemmelsen om fravigelse i artikel 2, stk. 2, litra i), som f.eks. eksporter af stoffer opført i bilag I eller bilag V til forsknings- og analyseformål i en mængde på højst 10 kg.

Brug af og terminologi anvendt i forbindelse med reference-id-nummeret afviger af praktiske årsager fra forordning (EF) nr. 689/2008. Forskellene er blandt andet:

Det eksportreference-id-nummer, som nævnes i forordningen, er det samme som det reference-id-nummer, som indhentes ved indgivelse af en eksportanmeldelse.

Det reference-id-nummer for udtrykkeligt samtykke, som nævnes i forordningen, er det samme som det id-nummer for udtrykkeligt samtykke, der anvendes i EDEXIM til at identificere hvert udtrykkeligt samtykke og hver fravigelse. Det er ikke nødvendigt at angive dette nummer i tolderklæringen, da det relevante udtrykkelige samtykke er vedlagt eksportanmeldelsen og kan identificeres via reference-id-nummeret.

Importbeslutningsreference-id-nummeret er et reference-id-nummer, som indhentes enten via den særlige anmodning om et reference-id-nummer for kemikalier opført i del 3 i bilag I, som ikke er omfattet af en importbeslutning, hvori der gives samtykke til import, som er offentliggjort i PIC-cirkulæret, eller ved at konsultere importbeslutningsdatabasen på EDEXIM (bemærk, at importbeslutningsdatabasen ikke er tilgængelig endnu).

5. EKSEMPLER

I de følgende eksempler beskrives, hvilke trin eksportøren kan træffe i en række forskellige scenarier. Disse scenarier er baseret på en antagelse om, at eksportøren benytter EDEXIM til eksportanmeldelser, da det allerede er almindelig praksis. Eksempel 1 beskriver dels adskillige krav angående de oplysninger, der skal angives i tolderklæringer og til de udpegede nationale myndigheder, dels emballerings- og mærkningskrav, som skal overholdes ved eksport af kemikalier opført i bilag I. For at undgå gentagelser beskrives disse krav kun i eksempel 1, og i det efterfølgende henvises der kun til dem.

Det første trin for en eksportør af et kemikalie, der er opført i bilag I, er tildelingen af et reference-id-nummer via EDEXIM, som skal angives i eksportørens tolderklæring. Dernæst skal eksportøren i løbet af det første kvartal i det efterfølgende år underrette sin udpegede nationale myndighed om mængderne af kemikalier, dvs. kemikalier opført i bilag I, visse præparater, der indeholder stoffer opført i bilag I, og visse artikler, der indeholder stoffer opført i del 2 og del 3 i bilag I, som eksportlandet har afsendt i henhold til forordning (EF) nr. 689/2008 og navne og adresser på hver enkelt importør, som kemikaliet er sendt til.

Endelig skal eksportører af alle farlige kemikalier, som defineret i EU-lovgivningen, emballere og mærke deres produkter i overensstemmelse med EU-lovgivningen. Der skal desuden sendes et sikkerhedsdatablad til hver importør med alle oplysninger på importlandets officielle sprog, så vidt det er praktisk muligt, og på engelsk.

Eksempel 1

En producent i en af EU-medlemsstaterne vil eksportere hexachlorethan til land A for første gang. Hexachlorethan er opført i del 1 i bilag I til forordningen, da det er underkastet strenge restriktioner til erhvervsmæssig anvendelse. Det ser ud til, at kemikaliet ikke tidligere er eksporteret fra EU til land A.

— Eksportøren skal indgive en eksportanmeldelse via EDEXIM med de oplysninger, der kræves i forordningens bilag II, til sin udpegede nationale myndighed mindst 30 dage inden eksporten. EDEXIM tildeler eksportanmeldelsen et inaktivt reference-id-nummer.

— Når den udpegede nationale myndighed har konstateret, at eksportanmeldelsens oplysninger er fuldstændige, sender myndigheden straks anmeldelsen videre til Kommissionen. Når Kommissionen har bekræftet, at der ikke allerede er foretaget nogen EU-eksportanmeldelse i indeværende kalenderår, sender den eksportanmeldelsen til land A. Hvis der er foretaget en eksportanmeldelse for indeværende kalenderår, skal eksportanmeldelsen ikke sendes, men gemmes i EDEXIM.

— Eksportøren underrettes via EDEXIM om, at eksportanmeldelsen er blevet behandlet, og at reference-id-nummeret bliver aktiveret (dvs. eksporten kan gennemføres) på den forventede eksportdato, som blev angivet på eksportanmeldelsen. Reference-id-nummeret skal angives i tolderklæringen.

— Kemikaliet skal emballeres og mærkes på samme måde som i EU, medmindre importlandet har stillet andre krav. Eksportøren skal sende et sikkerhedsdatablad til importøren.

— Sikkerhedsdatabladet skal udarbejdes på engelsk og på det officielle sprog i land A (se flere oplysninger om sprog i bilag 6).

— Hvis det er påkrævet, anføres sidste anvendelsesdato og produktionsdato på mærkaten, som desuden skal indeholde specifikke oplysninger om lagerbetingelser og lagerstabilitet i forhold til klimaforholdene i land A. Eksporten af kemikaliet skal gennemføres inden for seks måneder før udløbsdatoen.

— Desuden skal pesticidebeholderes størrelse og emballage optimeres med henblik på at minimere risikoen for forældede lagre.

— Producenten i EU skal i løbet af det første kvartal af det efterfølgende år underrette sin udpegede nationale myndighed om mængderne af kemikaliet, som blev sendt til land A det foregående år.

Eksempel 2

Virksomheden Chemoproducts vil sende bortrichlorid til land B. Bortrichlorid er ikke opført i bilag I til forordningen, men er klassificeret som farligt kemikalie i henhold til direktiv 67/548/EØF og er klassificeret som et farligt kemikalie i bilag VI til forordning (EF) nr. 1272/2008 (28).

— Eksportøren behøver ikke at give sin udpegede nationale myndighed nogen oplysninger. Eksporten kan finde sted uden eksportanmeldelse og uden samtykke fra importlandet.

— De i eksempel 1 anførte krav til emballering og mærkning af eksporten, udløbsdato for kemikalier og tilrådighedsstillelse af et sikkerhedsdatablad skal finde anvendelse.

Eksempel 3

ABC Chemicals vil eksportere chloroform til land C. Chloroform er opført i del 1 i bilag I til forordningen, og der er tidligere det år eksporteret chloroform til land C af en anden virksomhed, men ABC Chemicals har aldrig eksporteret kemikaliet før.

— Eksportøren skal indgive en eksportanmeldelse med de oplysninger, der kræves i forordningens bilag II, til sin udpegede nationale myndighed mindst 30 dage inden eksporten.

— Når eksportøren har gemt og indsendt eksportanmeldelsen, tildeles vedkommende et reference-id-nummer, som ikke er aktivt på dette tidspunkt.

— Når den udpegede nationale myndighed har konstateret, at eksportanmeldelsens oplysninger er fuldstændige og korrekte, sender myndigheden anmeldelsen videre til Kommissionen. Kommissionen kontrollerer anmeldelsen og godkender den. Dette aktiverer reference-id-nummeret for eksporten fra den forventede eksportdato. Forudsat at der allerede er foretaget en EU-eksportanmeldelse for indeværende kalenderår, gemmes eksportanmeldelsen i EDEXIM og sendes ikke til importlandet.

— De i eksempel 1 anførte krav dels til de oplysninger, der skal angives i toldeerklæringer og til den relevante udpegede nationale myndighed, dels til emballering og mærkning af eksporten, udløbsdato og beholdere samt tilrådighedsstillelse af sikkerhedsdatablade skal finde anvendelse.

Eksempel 4

Virksomheden LongShip vil eksportere PCT til land D, som er part i konventionen. PCT er omfattet af PIC-proceduren under Rotterdam-konventionen og er derfor opført i del 1 og del 3 i bilag I til forordningen. Land D har i det seneste PIC-cirkulære givet meddelelse om en importbeslutning, hvori der gives samtykke.

— Eksportøren behøver ikke at forelægge nogen eksportanmeldelse og kan gennemføre eksporten, forudsat at kemikaliets forventede anvendelse i importlandet svarer til den kategori, som stoffet er opført under i bilag III til konventionen.

— Det anbefales, at eksportøren foretager en anmodning om et særligt reference-id-nummer (enten til den udpegede nationale myndighed, som indsætter det i EDEXIM, eller direkte via EDEXIM), og at vedkommende angiver dette reference-id-nummer i tolderklæringen. Eksportørens kan også vælge at konsultere importbeslutningsdatabasen på EDEXIM for at indhente reference-id-nummeret, som skal angives i tolderklæringen. Det skal bemærkes, at importbeslutningsdatabasen ikke er tilgængelig endnu.

— De i eksempel 1 anførte krav dels til de oplysninger, der skal angives i toldeerklæringer og til den relevante udpegede nationale myndighed, dels til emballering og mærkning af eksporten, udløbsdato og beholdere samt tilrådighedsstillelse af sikkerhedsdatablade skal finde anvendelse.

Eksempel 5

Virksomheden KillingPest, som har hjemsted i en af EU’s medlemsstater, vil importere parathion fra land E med henblik på at fremstille et pesticidpræparat, der dernæst skal eksporteres til land F. Det er forbudt at anvende parathion i EU som pesticid (både som plantebeskyttelsesprodukt og som biocid). Stoffet er opført i både del 1 og del 3 i bilag I til forordningen (omfattet af PIC-proceduren i kategorien pesticid). I det seneste PIC-cirkulære er EU’s importbeslutning for pesticidanvendelseskategorien »forbudt«. Importbeslutningen for land F er »samtykke«.

— Uanset EU’s importbeslutning kan virksomheden importere stoffet til industriel forarbejdning til et pesticidprodukt, som ikke skal markedsføres i EU.

— Da land F har givet samtykke til import, kan eksporten finde sted. Eksportanmeldelse er ikke nødvendig.

— Det anbefales, at eksportøren foretager en anmodning om et særligt reference-id-nummer (enten til den udpegede nationale myndighed, som indsætter det i EDEXIM, eller direkte via EDEXIM), og at vedkommende angiver dette reference-id-nummer i tolderklæringen. Eksportørens kan også vælge at konsultere importbeslutningsdatabasen på EDEXIM for at indhente reference-id-nummeret, som skal angives i tolderklæringen. Det skal bemærkes, at importbeslutningsdatabasen ikke er tilgængelig endnu.

— De i eksempel 1 anførte krav dels til de oplysninger, der skal angives i toldeerklæringer og til den relevante udpegede nationale myndighed, dels til emballering og mærkning af eksporten, udløbsdato og beholdere samt tilrådighedsstillelse af sikkerhedsdatablade skal finde anvendelse.

Eksempel 6

En eksportør vil gerne for første gang eksportere chlordimeform til land G, som er part i konventionen. Chlordimeform er opført i del 1 og del 3 i bilag I til forordningen, da stoffet er omfattet af PIC-proceduren i kategorien pesticid. I det seneste PIC-cirkulære findes der ingen importbeslutning for land G.

— Eksportøren skal indgive en eksportanmeldelse med de oplysninger, der kræves i forordningens bilag II, til sin udpegede nationale myndighed mindst 30 dage inden eksporten.

— Når eksportøren har gemt og indgivet eksportanmeldelsen, bliver den tildelt et reference-id-nummer, som endnu ikke er aktivt på dette tidspunkt.

— Eksporten kan ikke finde sted, medmindre den udpegede nationale myndighed i land G har givet udtrykkeligt samtykke til import af chlordimeform. Hvis eksportørens udpegede nationale myndighed ud fra EDEXIM kan konstatere, at der ikke allerede foreligger samtykke, skal den udpegede nationale myndighed i det eksporterende land indhente en sådan fra den udpegede nationale myndighed i land G (Kommissionen er villig til at bistå, hvis det er nødvendigt).

— Hvis der trods alle anstrengelser ikke modtages noget svar inden for 60 dage, kan den nationale udpegede myndighed i det eksporterende land i samråd med Kommissionen beslutte, at eksporten kan gennemføres, hvis det på anden måde kan dokumenteres, at chlordimeform er registreret eller tilladt i land G til brug som pesticid. Tilladelsen til eksporten vil imidlertid kun gælde i 12 måneder, hvorefter der skal indhentes udtrykkeligt samtykke fra land G igen. De betingelser, der beskrives i dette punkt, finder også anvendelse for eksempel 7 nedenfor.

— Kommissionen kan afhængigt af det endelige resultat af proceduren for anmodningen om udtrykkeligt samtykke tillade eksporten og aktivere reference-id-nummeret. I modsat fald vil reference-id-nummeret forblive inaktivt.

— Eksportøren vil fortsat være forpligtet til at indgive årlige eksportanmeldelser, selv om der gives udtrykkeligt samtykke, medmindre land G frafalder sit krav på at modtage sådanne anmeldelser.

— Hvis eksporten gennemføres, enten i henhold til udtrykkeligt samtykke eller en fravigelse, vil de i eksempel 1 anførte krav dels til de oplysninger, der skal angives i toldeerklæringer og til den relevante udpegede nationale myndighed, dels til emballering og mærkning af eksporten, udløbsdato og beholdere samt tilrådighedsstillelse af sikkerhedsdatablade finde anvendelse.

Eksempel 7

Virksomheden Buy and Sell vil for første gang eksportere et pesticid, der indeholder nitrofen til land H. Nitrofen er opført i del 1 og del 2 i bilag I til forordningen. Stoffet er forbudt til anvendelse som plantebeskyttelsesmiddel i EU, og de relevante reguleringsindgreb er anmeldt til PIC-sekretariatet. Land H er part i konventionen. Da kemikaliet ikke er omfattet af PIC-proceduren, findes der ingen importbeslutning om det.

— Eksportøren skal indgive en eksportanmeldelse med de oplysninger, der kræves i forordningens bilag II, til sin udpegede nationale myndighed mindst 30 dage inden eksporten.

— Når eksportøren har gemt og indgivet eksportanmeldelsen, bliver den tildelt et reference-id-nummer, som endnu ikke er aktivt på dette tidspunkt.

— Som i eksempel 6 ovenfor kan eksporten ikke finde sted, før den udpegede nationale myndighed i land H har givet udtrykkeligt samtykke til import af nitrofen. Forskellen er at, eftersom kemikaliet ikke er omfattet af PIC-proceduren, er der helt sikkert ikke offentliggjort nogen importbeslutning i det seneste PIC-cirkulære. De samme betingelser som i eksempel 6 finder anvendelse, herunder også betingelsen om at søge udtrykkeligt samtykke, muligheden for at anmode om en tidsbegrænset fravigelse og behovet for udtrykkeligt samtykke efter tidsfristens udløb.

— Kommissionen kan afhængigt af det endelige resultat af proceduren for anmodningen om udtrykkeligt samtykke tillade eksporten og aktivere reference-id-nummeret. I modsat fald vil reference-id-nummeret forblive inaktivt.

— Hvis eksporten gennemføres, vil de i eksempel 1 anførte krav dels til de oplysninger, der skal angives i toldeerklæringer og til den relevante udpegede nationale myndighed, dels til emballering og mærkning af eksporten, udløbsdato og beholdere samt tilrådighedsstillelse af sikkerhedsdatablade finde anvendelse.

— Eksportøren vil fortsat være forpligtet til at indgive årlige eksportanmeldelser, selv om der gives udtrykkeligt samtykke, medmindre land H frafalder sit krav på at modtage sådanne anmeldelser.

Eksempel 8

Virksomheden Exterminator vil eksportere dimethenamid til land I, som er et OECD-land. Dimethenamid er forbudt i EU til anvendelse som pesticid. Det er opført i del 1 og del 2 i bilag I til forordningen, og derfor vil det som regel være nødvendigt med udtrykkeligt samtykke fra importlandet. Da kemikaliet ikke er omfattet af PIC-proceduren, findes der ingen importbeslutning om det.

— Eksportøren skal indgive en eksportanmeldelse med de oplysninger, der kræves i forordningens bilag II, til sin udpegede nationale myndighed mindst 30 dage inden eksporten.

— Når eksportøren har gemt og indsendt eksportanmeldelsen til den nationale udpegede myndighed, tildeles eksportøren et reference-id-nummer, som endnu ikke er aktivt på dette tidspunkt.

— Når den udpegede nationale myndighed har konstateret, at eksportanmeldelsens oplysninger er fuldstændige og korrekte, sender den udpegede myndighed eksportanmeldelsen videre til Kommissionen. Hvis der ikke allerede er foretaget nogen EU-eksportanmeldelse i indeværende kalenderår, sender Kommissionen eksportanmeldelsen til land I. Hvis der er foretaget en eksportanmeldelse for indeværende kalenderår, skal eksportanmeldelsen ikke sendes, men gemmes i EDEXIM.

— Dimethenamid er opført i del 2 i bilag I, og eksporten kan derfor ikke gennemføres, medmindre der er søgt og indhentet udtrykkeligt samtykke til importen. Eftersom land I er et OECD-land, kan den udpegede nationale myndighed imidlertid overveje at indrømme en fravigelse og kan derfor kræve, at eksportøren forelægger dokumentation for, at stoffet er omfattet af en importlicens, er registreret eller er godkendt. Ved fremlæggelse af denne dokumentation kan den udpegede nationale myndighed i samråd med Kommissionen beslutte, at eksporten kan gennemføres uden udtrykkeligt samtykke fra importlandet.

— Hvis den udpegede nationale myndighed imidlertid i samråd med Kommissionen beslutter, at udtrykkeligt samtykke er nødvendigt, skal der indhentes udtrykkeligt samtykke til importen fra den udpegede nationale myndighed i land I på samme måde som beskrevet i eksempel 7 ovenfor.

— Kommissionen kan afhængigt af det endelige resultat af proceduren for anmodningen om udtrykkeligt samtykke tillade eksporten og aktivere reference-id-nummeret. I modsat fald vil reference-id-nummeret forblive inaktivt.

— De i eksempel 1 anførte krav dels til de oplysninger, der skal angives i toldeerklæringer og til den relevante udpegede nationale myndighed, dels til emballering og mærkning af eksporten, udløbsdato og beholdere samt tilrådighedsstillelse af sikkerhedsdatablade skal finde anvendelse.

— Eksportøren vil fortsat være forpligtet til at indgive årlige eksportanmeldelser, selv om der skulle blive givet udtrykkeligt samtykke, medmindre land I frafalder sit krav på at modtage sådanne anmeldelser.

Eksempel 9

Firma XYZ vil eksportere 1,2-dibromethan (ethylendibromid) til land J til erhvervsmæssig anvendelse. Ethylendibromid er opført i del 1 og del 3 i bilag I til forordningen. Det er forbudt til anvendelse som plantebeskyttelsesmiddel i EU og omfattet af PIC-proceduren under kategorien pesticider. I det seneste PIC-cirkulære er importbeslutningen for land J »samtykke« for anvendelse som pesticid.

— Da stoffet er omfattet af PIC-proceduren for anvendelse som pesticid, men ikke til erhvervsmæssig anvendelse, har land J ikke givet samtykke til import af ethylendibromid til erhvervsmæssig anvendelse. Eksportøren skal derfor indgive en eksportanmeldelse og skal indhente udtrykkeligt samtykke for import til erhvervsmæssig anvendelse. Denne kan indhentes efter samme fremgangsmåde som i eksempel 6 og 7.

— De i eksempel 1 anførte krav dels til de oplysninger, der skal angives i toldeerklæringer og til den relevante udpegede nationale myndighed, dels til emballering og mærkning af eksporten, udløbsdato og beholdere samt tilrådighedsstillelse af sikkerhedsdatablade skal finde anvendelse.

Eksempel 10

Virksomheden Pest Products vil eksportere et fungicidpræparat, der indeholder pentachlorphenol (60 % aktivt stof), fungicid X, til land K. Pentachlorphenol er opført i del 1 og del 3 i bilag I til forordningen, og er derfor omfattet af PIC-proceduren i kategorien pesticid. Land K er ikke part i konventionen, så der foreligger ingen importbeslutning for det land i nogen af PIC-cirkulærerne. En anden EU-v