Udtalelse om Kommissionens forslag til Raadets afgoerelse om et fleraarigt arbejdsprogram (1994-1996) til fordel for andelsselskaber, gensidige selskaber, foreninger og fonde i Faellesskabet () (94/C 388/05)

Raadet besluttede den 10. marts 1994 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennaevnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU`s Sektion for Industri, Handel, Haandvaerk og Tjenesteydelser, som udpegede Roger Ramaekers til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. juni 1994.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 317. plenarforsamling af 6. juli 1994 enstemmigt foelgende udtalelse.

()

1. Indledning

1.1. Med forelaeggelsen af dette program forfoelger Kommissionen de maalsaetninger, som blev opstillet i meddelelsen fra 1989 om »Erhvervsdrivende foreninger og realiseringen af det indre marked« (). Det paapeges med rette i begrundelsen, at andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger nok har deres saerlige karakteristika, men at de ikke des mindre er fuldgyldige aktoerer baade paa markedet og i erhvervslivet. Tilsvarende anerkendes den rolle, de kan spille for overvindelsen af den nuvaerende oekonomiske krise i Europa. De erhvervsdrivende foreninger har overmaade stor betydning og naevnes bl.a. i afsnittet om »Beskaeftigelse« i Kommissionens hvidbog om »Vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse« ().

1.2. OESU kan kun tilslutte sig en saadan maalsaetning. Det har altid anerkendt og stoettet den betydningsfulde rolle, som andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger spiller i det europaeiske erhvervsliv, i regionaludviklingen og i opbygningen af et socialt Europa. Samtidig anerkendes en raekke vaerdier, som er helt specifikke for disse virksomheder: individet har hoejere prioritet end kapitalen og har mulighed for at udfolde sig, og der satses paa principper som foreningsfrihed, demokratisk ledelsesstruktur, autonomi og medborgerlige vaerdier. OESU har i oevrigt i forskellige rapporter og udtalelser soegt at udbrede kendskabet til denne sektor og dens behov ().

1.3. Dog udtrykker OESU utilfredshed med den fulgte procedure. I fasen forud for programmets udformning synes visse parter ikke at vaere blevet hoert i det oenskelige omfang. Desuden har OESU foerst modtaget sin hoeringsanmodning den 10. marts paa trods af, at der allerede i december blev offentliggjort en indkaldelse af interessetilkendegivelser i EF-Tidende (EFT nr. C 332/93), hvori programmets hovedlinjer er trukket op. Ville det ikke have vaeret mere logisk, om OESU var blevet inddraget tidligere?

2. Generelle bemaerkninger

2.1.

Medtagelse af fonde i programmets titel

2.1.1. OESU konstaterer, at fonde er medtaget i programmets titel paa linje med andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger. OESU kan ikke forbigaa denne tilfoejelse i tavshed, fordi fonde dermed synes at blive anerkendt som en fjerde gruppe i kredsen af erhvervsdrivende foreninger, uden at ansvaret derfor kan laegges hos Kommissionen. OESU saetter spoergsmaalstegn ved, om dette er rimeligt og hensigtsmaessigt.

2.1.2. Fonde er selvfoelgelig ikke noget nyt faenomen. De er naevnt i erklaering nr. 23, der er vedfoejet som bilag til Maastricht-traktaten, som bidragende til finansieringen af projekter til udvikling af andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger, men det er et spoergsmaal, om dette kan siges at gaelde alle fonde. Fondenes maalsaetninger, aktiviteter og opbygning er saerdeles forskelligartede. I nogle tilfaelde benyttes de som juridisk eller skattemaessig kamuflage af virksomheder, der bestemt ikke saetter de vaerdier i hoejsaedet, som er karakteristiske for andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger.

2.1.3. De retsregler, der gaelder for fonde, varierer fra land til land og adskiller sig ikke altid fra de regler, foreningerne er underlagt. Hvor de saaledes i Frankrig er underkastet andre regler end foreninger, er dette ikke tilfaeldet i Belgien. I oevrigt er det i denne forbindelse meget sigende, at der ikke foreligger noget forslag til statut for den europaeiske fond, men at fonde udelukkende naevnes i bilaget til forslaget om statut for den europaeiske forening som juridiske personer, der kan medvirke til oprettelsen af en europaeisk forening.

2.1.4. Efter OESU`s opfattelse kan man ikke foretage en saadan kursaendring uden i det mindste at praecisere, hvad der forstaas ved fonde med status som erhvervsdrivende foreninger, og om de boer betragtes som en fjerde gruppe.

2.2.

Uklar differentiering mellem andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger paa den ene side og smaa og mellemstore virksomheder paa den anden side

2.2.1. Naar man gennemlaeser programmet, maa man uvaegerligt konstatere, at der ikke differentieres saerlig praecist mellem erhvervsdrivende foreninger og smaa og mellemstore virksomheder. I begrundelsen paapeges det, at »de fleste andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger er smaa og mellemstore virksomheder, eller de leverer tjenesteydelser til smaa og mellemstore virksomheder«. Senere i teksten modificeres dette udsagn dog noget: »der findes i denne sektor en raekke enheder af vidt forskellig stoerrelse, og der er langt fra kun tale om smaa og mellemstore virksomheder«.

2.2.2. Det er klart, at det af strategiske og budgetmaessige grunde kan vaere noedvendigt at naevne SMV, og f.eks. mange andelsselskaber hoerer da vitterligt ogsaa hjemme i SMV-kategorien. Dog maa man ikke undervurdere og udelukke de stoerre andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger, idet de agerer paa faellesskabs- og tvaernationalt plan og bidrager til den generelle dynamik inden for denne virksomhedssektor.

2.3.

Et ambitioest program

2.3.1. Programmet er omfattende og ambitioest. Det foelger fire centrale retningslinjer: der skal opbygges en stoerre viden om sektoren, eventuelle hindringer for sektorens udvikling skal lokaliseres og fjernes, der skal etableres et tvaernationalt samarbejde, og pilotprojekter skal fremmes. Det er grunden til, at Kommissionen med rette naevner forbudet mod at oprette apoteker paa andelsbasis i visse lande. OESU tvivler dog paa, at et saadant program er realistisk, og frygter samtidig, at man ved at forfoelge saa stort anlagte og isaer saa mange forskellige maalsaetninger goer det svaerere at naa det egentlige maal.

2.3.2. Ud over tiltag, som specifikt tager sigte paa andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger, naevner programmet ogsaa styrkelsen af foranstaltninger, som indgaar i andre EF-politikker, og som kan faa positive virkninger for disse virksomheder (). OESU stoetter et saadant initiativ, for de paagaeldende virksomheder ved ikke nok om de muligheder, som ligger i disse politikker, skoent sektoren kunne yde et aktivt bidrag til opfyldelsen af de tilstraebte maalsaetninger.

2.3.3. I oevrigt laegger Kommissionen overordentlig stor vaegt paa det tvaernationale aspekt. Det maa medgives, at dette er en hovedforudsaetning for sektorens udvikling. Men det tvaernationale samarbejde forudsaetter igen et samarbejde paa tvaers af sektorer, som i sig selv maa baseres paa et sektorsamarbejde i de enkelte lande.

2.3.4. OESU bifalder, at tredjelande og fremtidige medlemmer af Den Europaeiske Union ikke er blevet overset. Sidstnaevnte vil faktisk i maerkbar grad styrke sektorens dynamik og de fastlagte maalsaetninger.

2.4.

Manglende henvisning til statutten

I programmet henvises der intetsteds til Kommissionens forslag til statut for europaeiske andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger og ej heller til direktiverne om arbejdstagernes stilling. OESU er godt klar over, at proceduren foelger den slagne vej, og at programmet ikke har nogen indflydelse herpaa. Ikke desto mindre ville det vaere formaalstjenligt at naevne deres betydning, i det mindste i begrundelsen, eftersom de beroerte virksomheder savner et passende retsinstrument.

3. Saerlige bemaerkninger

3.1.

Vaesentlige faktorer i de forskellige erhvervsdrivende foreningers dynamik

3.1.1.

Uddannelse

3.1.1.1. OESU kan kun tilslutte sig, at der er medtaget et afsnit om uddannelse. Selv om det er fuldt berettiget at kontrollere, i hvilket omfang andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger goer brug af de eksisterende programmer, er det endnu mere afgoerende at anerkende denne sektors saerlige karakteristika ved at gennemfoere pilotaktioner paa omraadet.

3.1.1.2. Disse uddannelsestilbud skal ikke vaere begraenset til selskabernes eller foreningernes ledere. De skal samtidig helt klart omfatte ikke bare de enkelte andelshavere og selskabs- og foreningsmedlemmer, men ogsaa ansat personale i baade under- og overordnede funktioner. OESU tager for givet, at alle uddannelsesspoergsmaal vil blive droeftet med arbejdstagernes repraesentanter. De skal goeres bevidste om, at det er en helt speciel sektor, de er involveret i, og det europaeiske perspektiv skal traekkes klart op. Som en af de vigtigste forudsaetninger herfor maa disse maalgrupper bibringes kendskab ikke bare til hele den sektor, som andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger udgoer, men ogsaa til deres eget specifikke aktivitetsomraade.

3.1.1.3. OESU paapeger, at disse uddannelsestiltag kun kan krones med held, hvis der ogsaa fra medlemsstaternes side laegges vaegt paa uddannelse, og dét specielt naar det gaelder andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger.

3.1.1.4. Samtidig ville det vaere hensigtsmaessigt, om programmet stoettede udformningen af uddannelsesmoduler, som kan fremme offentlighedens forstaaelse for begrebet oekonomisk demokrati. Dette kan bl.a. foregaa i det almindelige undervisningssystem, og starten kan goeres allerede i folkeskolen. Paa den maade kunne man ogsaa overvinde den utilstraekkelige forstaaelse, som andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger er offer for. Hvad det sidste angaar, maa uddannelse og oplysning naturligvis gaa side om side.

3.1.2.

Fyldestgoerende retsinstrument

OESU bringer i erindring, at et fyldestgoerende retsinstrument er en forudsaetning for at gennemfoere de graenseoverskridende tiltag, programmet sigter mod.

3.1.3.

Det finansielle aspekt

3.1.3.1. Andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger stoeder ofte paa vanskeligheder, naar de har et finansieringsbehov. Tilvejebringelse af finansieringsmidler er saaledes et kardinalpunkt for disse virksomheder, ikke mindst i oekonomiske krisetider, hvor det er noedvendigt at udvide og gaa sammen for at skaffe sig plads paa det store marked. Ifoelge arbejdsprogrammet skal det kontrolleres, i hvor hoej grad der goeres brug af de eksisterende EF-ressourcer, saaledes at de om fornoedent kan foroeges. En saadan maalsaetning er noedvendig.

3.1.3.2. Dog ville det vaere hensigtsmaessigt at naevne de oevrige finansielle projekter, som enten er eller paataenkes sat i vaerk. Soficatra kan fremhaeves som eksempel paa etablering af en europaeisk mekanisme til finansiering af andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger med kvasi-kapital. Der er ogsaa i de enkelte lande eksempler paa, at man forsoeger at skabe finansielle konstruktioner, som skal goere det muligt at gennemfoere projekter, der lever op til denne sektors saerlige karakteristika. Det ville vaere gavnligt at formidle oplysninger om disse erfaringer og goere det nemmere for dem at slaa igennem paa europaeisk plan.

3.2.

Programmets gennemfoerlighed og opfoelgning

3.2.1.

Et uundvaerligt raadgivende organ

3.2.1.1. Kommissionen paapeger noedvendigheden af at etablere et permanent organ, der skal sikre kontakten mellem dels de erhvervsdrivende foreninger og dels EF-institutionerne.

3.2.1.2. Det er beklageligt, at et saadant organ ikke allerede var en realitet, foer denne udtalelse blev affattet, for det ville have sat Kommissionen i stand til at foretage en mere fyldestgoerende hoering af de paagaeldende virksomheders og foreningers repraesentanter om denne sektors behov.

3.2.1.3. Et saadan kontaktorgan er ligeledes noedvendigt for gennemfoerelsen af dette program. Man kan gaa saa vidt som til at sige, at programmet ingen virkning vil faa, foer dette organ er en realitet. Der tales hyppigt om formulering af og orientering om pilotaktioner, om indgaaelse af partnerskabsaftaler, om tvaernationalt samarbejde og om registrering af de konstaterede problemer. Et raadgivende udvalg, hvori Kommissionen og sektorens repraesentanter har saede, er et noedvendigt forum for debat og koordination, og dét ikke kun i relation til EF-institutionerne, men ogsaa i relation til de enkelte medlemsstater. Uden et saadant organ vil Kommissionen kun kunne faa opfyldt sine maalsaetninger fragmentarisk og med utilstraekkelig baggrundsviden.

3.2.1.4. Et saadant udvalg er ligeledes afgoerende vigtigt, naar det gaelder opfoelgningen af programmet. Det er ganske vist fastsat, at Raadet, Parlamentet og OESU skal have forelagt en evalueringsrapport om gennemfoerelsen af programmet. Men hvis det hele skal have nogen reel betydning, er det noedvendigt at vide, om det, der foregaar, lever op til sektorens behov og oensker. Det er imidlertid kun sektorens egne repraesentanter, som for alvor kan besvare disse spoergsmaal. Derfor vil et saadant udvalg vaere nyttigt.

3.2.1.5. OESU henstiller paa det kraftigste, at Kommissionen opretter et europaeisk hoeringsorgan for andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger. Hoeringsorganet skulle primaert have til opgave at afgive udtalelser til Kommissionen om alle spoergsmaal vedroerende andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger og at udtale sig om, hvilke virkninger Kommissionens tiltag paa andre omraader har for disse kategorier af virksomheder. I den forbindelse skal ogsaa arbejdstagernes interesser tilgodeses. Hoeringsorganet skulle bestraebe sig paa at holde loebende kontakt med de beroerte erhvervsog arbejdsmarkedskredse.

3.2.2.

Programmets budgetmidler

3.2.2.1. Det boer paapeges, at der ud over programmets eget budget er mulighed for at traekke paa budgetposter, som er knyttet til gennemfoerelsen af andre EF-politikker, herunder uddannelse, SMV-programmet og forbrugerpolitikken. Dermed bliver der flere midler til raadighed, naar det gaelder om at stoette andelsselskabers, gensidige selskabers og foreningers udvikling, og det bliver muligt at styrke den noedvendige vertikale strategi.

3.2.2.2. Der er afsat et budget paa 5,6 millioner ECU over tre aar. Med Kommissionens egne ord: »et ambitioest program med yderst beskedne midler«. I betragtning af andelsselskabers, gensidige selskabers og foreningers store betydning og den vaesentlige rolle, de spiller i oekonomisk og social henseende, boer budgettet efter OESU`s opfattelse forhoejes. Der boer i det mindste vaere en faelles linje for EF`s institutioner. Europa-Parlamentet har saaledes slaaet til lyd for en forhoejelse af budgetmidlerne til dette omraade, og man maa undre sig over, at dette ikke er slaaet igennem i det foreslaaede budget, og at man ikke lader den nye budgetlinje, der er vedtaget af Parlamentet, danne det fremtidige grundlag.

4. Konklusioner

Sammenfattende vil OESU gerne slaa til lyd for, at der opstilles foelgende prioriterede maal i forbindelse med arbejdsprogrammerne:

- Etablering af uddannelses- og oplysningsprogrammer;

- Udvikling af metoder og instrumenter til finansiering af andelsselskaber, gensidige selskaber og foreninger;

- Oprettelse af et raadgivende udvalg med henblik paa at sikre en omfattende og rettidig hoering af de beroerte erhvervs- og arbejdsmarkedskredse;

- Gennemfoerelse af innovative pilotprojekter.

Bryssel, den 6. juli 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 87 af 24. 3. 1994, s. 6.

() Meddelelse fra Kommissionen til Raadet, SEK(89) 2187 endelig udg.

() EF-Bulletin, Supplement 6/93.

() Jf. bl.a. OESU`s udtalelse om Kommissionens meddelelse til Raadet om »Erhvervsdrivende foreninger og realiseringen af det indre marked« (EFT nr. C 332/1990) og OESU`s rapport fra 1986 om kooperative foretagender, gensidige selskaber og foreninger i Det Europaeiske Faellesskab.

() F.eks. udviklingen af Faellesskabets statistik (s. 20) og udviklingspolitikken for samarbejde med tredjelande (s. 23).