Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Grønbog om handel« (97/C 287/09)

Europa-Kommissionen besluttede den 28. november 1996 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Grønbog om handel«.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Christos Folias til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. maj 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 346. plenarforsamling af 28. og 29. maj 1997, mødet den 28. maj 1997, med 95 stemmer for, 4 imod og 19 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Grønbogen om handel er det første seriøse forsøg fra EU's side på at registrere, analysere og, ikke mindst, planlægge en af EU's vigtigste aktiviteter, nemlig handelen.

1.2. Grønbogen, der udkommer efter mange års forgæves forsøg, kan kun hilses velkommen, da den giver mulighed for at indlede en seriøs og ansvarlig dialog på alle forvaltningsniveauer i EU - en dialog, som ikke alene skal sigte mod en grundig beskrivelse af den nuværende situation og de eksisterende problemer, men tillige - og først og fremmest - skal sætte fokus på handelens nye udviklingsperspektiver på vej ind i det 21. århundrede.

1.2.1. Opmærksomheden henledes dog på, at grønbogen om handel kun giver en meget overfladisk - og af samme grund delvis ufuldstændig - beskrivelse af handelens situation i Den Europæiske Union. Der mangler fuldstændigt analyser af og politiske anbefalinger vedrørende engroshandel, import- og eksporthandel, handelsrepræsentanter, grossistvirksomhed og vandrehandel, selv om det drejer sig om betydningsfulde handelsaktiviteter, hvis særlige problemer, bidrag til den samlede værditilvækst og fremtidsperspektiver Kommissionen burde undersøge.

1.3. Som Christos Papoutsis - kommissær med ansvar for handelen -, skriver i sin åbningserklæring, stilles handelen frem til årtusindskiftet over for en bred vifte af udfordringer, heriblandt indførelsen af euroen, beskæftigelsessituationen, konkurrenceevnen, samhørigheden i by og på land samt informationssamfundet, herunder navnlig den elektroniske handel.

1.4. Det bliver op til den af grønbogen affødte debat at tegne et nuanceret billede af strukturer og udviklingstendenser i den europæiske handel. Det er tvingende nødvendigt i vidt omfang at inddrage resultaterne af den empiriske forskning i handel. I sin nuværende form kan grønbogen ikke inspirere virksomheder og politiske instanser til aktioner. Forslag til aktioner vil man forhåbentlig finde i en kommende hvidbog om handel.

1.5. ØSU håber således, at Kommissionens grønbog om handel vil inspirere til en frugtbar debat om emnet.

2. Handelens struktur og udvikling

2.1. Handelens økonomiske og sociale betydning

2.1.1. Handelen er beviseligt den sektor, hvor der skabes flest nye arbejdspladser i EU. Kvaliteten af tjenesteydelserne bør forbedres, sideløbende med at der oprettes nye arbejdspladser. Derfor bør handelsvirksomhederne have som målsætning at skabe nye specialiserede arbejdspladser til unge og kvinder - i stedet for midlertidige job til pensionister, studerende og folk på gennemrejse - samt halvtidsstillinger (på 20-25 timer om ugen), især beregnet på småbørnsmødre.

2.1.2. Såvel Fællesskabet som medlemsstaterne bør lægge særlig vægt på udvikling af handelstjenesteydelser. Målsætningen, eller sloganet, bør være: »en ekstra arbejdsplads pr. handelsvirksomhed«. Under de rette vækstbetingelser vil opfyldelsen af dette mål betyde 4,5 mio. nye arbejdspladser. Og det er ikke et urealistisk ...

2.2. Koncentration og konkurrence inden for handel

2.2.1. En ukontrolleret koncentration i handelen kunne føre til uønskede negative konsekvenser for såvel markedet, industrien og den konkurrerende handel som for forbrugerne. For at forebygge ulemper for alle, der er impliceret i handelen, bør den eksisterende lovgivning vedrørende unfair konkurrence, karteller, dominerende stilling og monopoltendenser håndhæves strengt.

2.2.2. Forbrugernes magtfulde position kan måske bidrage væsentligt til en fornuftig udvikling i koncentrationsprocessen, eftersom den velinformerede forbruger er tilhænger af et bredt udbud af varer og tjenesteydelser.

2.3. Udviklingen af den selvstændige organiserede handel

2.3.1. Udviklingen hen imod større koncentration i handelen må på ingen måde få til følge, at de selvstændige små og mellemstore handelsforetagender forsvinder - og det gør den heller ikke.

2.3.1.1. De uafhængige små og mellemstore virksomheder har visse enestående fordele i forholdet til forbrugerne frem for den koncentrerede handel (personlige kontakter, lokal markedsføring, daglige informationer om forbrugernes ønsker, let levering i forbrugernes hjem).

2.3.2. Den nuværende hårde konkurrence på alle niveauer i handelen har lagt loft (omend et fleksibelt loft) over salgspriserne. Fortjenesterne søges nu således snarere opnået i indkøbs- end i salgsleddet.

2.3.3. Deraf den voldsomme vækst i den selvstændige organiserede handel i dag. Denne handel kan antage forskellige former:

- samarbejde mellem grossister;

- samarbejde mellem detailhandlere;

- indkøbsforeninger og -sammenslutninger (samarbejdsgrupper);

- frivillige kæder af grossister og/eller detailhandlere;

- franchisekæder;

- sammenslutninger inden for logistik, marketing, transport, edb-systemer, reklamevirksomhed osv.

2.3.4. Der er brug for en klar EU-lovgivningsramme, der kan fremme samarbejdet mellem små og mellemstore virksomheder. Et sådant samarbejde er nødvendigt, for at disse virksomheder kan overleve og udvikles.

2.4. Udviklingen af det indre marked og internationaliseringen

2.4.1. Grænseoverskridende handel i det indre marked

2.4.1.1. Nationale standarder er en hæmsko for den grænseoverskridende handel i det indre marked. Derfor bør Fællesskabet og medlemsstaterne mere energisk fortsætte bestræbelserne på at afskaffe endnu eksisterende hindringer af kunstig eller anden art.

2.4.1.2. Det var måske en idé at operere med afgrænsede zoner på begge sider af interne EU-grænser for »handel med reducerede standarder« i kraft af en aftale mellem erhvervskredse på begge sider (f.eks. handelskamrene) med henblik på en forenkling af de administrative procedurer og accept af samme praksis i udøvelsen af handelsvirksomhed på begge sider af de indre grænser.

2.4.2. Grænseoverskridende handel med lande uden for EU

2.4.2.1. Amerikanske og japanske foretagender har held med at trænge ind på andre markeder, bl.a. fordi deres hjemlande hver især er i besiddelse af:

- fælles standarder og lovgivning;

- fælles mønt;

- fælles tankegang;

- og fælles sprog.

Det samme er ikke tilfældet i dag i Europa.

2.4.2.2. Det kræver en intensiv, fælles indsats at nå frem til ensartede EU-standarder til gavn for EU-virksomheders handelsaktiviteter ud over EU's grænser.

2.4.2.3. Handelen med Fællesskabet spiller allerede en meget stor rolle for moderniseringen af handelen i de central- og østeuropæiske lande. Samme udvikling kan forventes i balkanlandene og i landene omkring Sortehavet og Middelhavet på trods af disse områders nuværende økonomiske og sociale problemer.

2.4.2.4. ØSU opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt gennem Udvalget for Handel og Distribution at sende delegationer til disse lande for at udvide mulighederne for handel og partnerskaber ligesom den for nylig sendte handelsdelegationer til Rusland, Ukraine og Ungarn, med henblik på i rapporter til GD I at foreslå foranstaltninger, som kan styrke handelen og udviklingen af forskellige uddannelsesprogrammer til støtte for handelen.

2.4.2.5. De store forskelle mellem standarderne i EU's medlemsstater og i tredjelande udgør i realiteten betydelige barrierer for udvikling af samarbejdet i det ønskede omfang.

2.4.2.6. Der bør vedtages særlige handlingsplaner til støtte for EU's handelsaktiviteter over for tredjelande:

- etablering af forsikringsordninger, »der begrænser risikoen« ved investering i tredjelande;

- en større indsats for at finde partnere til kommercielt samarbejde i tredjelande;

- managementuddannelse af potentielle ledere i tredjelande, der kan forestå EU-handelsvirksomheders ekspansion.

3. Medlemsstaternes og EU's rolle og aktioner i forbindelse med handel

3.1. Aktioner, som medlemsstaterne har iværksat

Der bør oprettes et organ på EU-plan, hvor højtplacerede repræsentanter for Kommissionen og de nationale forvaltninger i fællesskab kan behandle faktorer, som lægger sig hindrende i vejen for transaktioner internt i EU.

3.2. EU's rolle og aktioner

3.2.1. Aktioner til støtte for handelen

3.2.1.1. De fleste foranstaltninger under de flerårige programmer for virksomheder henvender sig til små og mellemstore virksomheder, herunder industri- og handelsvirksomheder samt handelsagenturer. Industri og handel har dog forskellige behov. Behovene varierer desuden fra land til land i begge sektorer. ØSU foreslår med henblik på en effektiv udnyttelse af fællesskabsmidlerne og større gennemsigtighed, at de små og mellemstore virksomheder deles op i handelsvirksomheder og industrivirksomheder (engelsk: SMEC og SMEI).

3.2.1.1.1. Kommissionen og medlemsstaterne bør hjælpe de små og mellemstore handelsvirksomheder med at få fuldt udbytte af Strukturfondene. Moderniseringen af handelsvirksomhederne kan ske gennem:

- uddannelse i ny informationsteknologi;

- uddannelse i nye ledelses- og moderniseringsmetoder;

- udvikling af logistik-systemer til virksomhederne;

- oprettelse af et observationscenter til at bearbejde oplysninger fra små og mellemstore handelsvirksomheder.

3.2.1.2. Konkrete og velafgrænsede programmer udelukkende henvendt til handelsvirksomheder og handelsagenturer er en absolut nødvendighed, som ikke tåler yderligere opsættelse.

Programmerne bør sættes ind på tre områder:

- økonomisk støtte til fornyelse, modernisering og udbygning af anlæg, organisations- og lagersystemer samt anvendelsen af ny teknologi;

- økonomisk støtte til joint ventures mellem virksomheder, der er hjemmehørende i mindst to forskellige medlemsstater;

- økonomisk støtte til joint ventures mellem handelsforetagender og -agenturer, der er hjemmehørende i mindst to medlemsstater, med henblik på en bedre organisation i forbindelse med køb og salg eller direkte organisatorisk støtte til selskaberne;

- økonomisk støtte, der kan fremme samarbejde mellem handelsvirksomheder med henblik på dannelsen af stærkere grupper til gavn for såvel handelen som forbrugerne;

- lettere adgang for handelsvirksomheder til økonomisk støtte på samme betingelser som produktionsvirksomheder og en løsning på problemet med manglen på faste aktiver som garanti;

- fremme af små og mellemstore handelsvirksomheders adgang til finansieringskilder som start- og risikokapital (seed and venture capital).

3.2.1.3. Iværksættelsen af aktioner til fordel for handelen, som hidtil er blevet forfordelt ved tildelingen af fællesskabsstøtte, bør ske på basis af konklusionerne af evalueringen af tidligere programmer for industri og forarbejdning, der har været gennemført med succes.

3.2.2. Rammerne for høringer

3.2.2.1. I dag betjenes EU's 4,5 mio. handelsvirksomheder - med 22 mio. medarbejdere - kun af en administrativ enhed med en halv snes ansatte under GD XXIII.

3.2.2.1.1. Når der findes generaldirektorater for industri, landbrug, forbrugerne og sågar fiskeri, er det ikke underligt, at man får indtryk af, at handelen forfordeles.

3.2.2.1.2. Af hensyn til den bedst mulige udnyttelse af handelens dynamiske, økonomiske og sociale rolle foreslår ØSU, at der oprettes et generaldirektorat for handel, under hvilket de af Fællesskabets tjenestegrene, der direkte eller indirekte beskæftiger sig med handelsaktiviteter, kan samles.

3.2.2.2. I betragtning af den vigtige funktion, som Udvalget for Handel og Distribution hidtil har haft som eneste rådgivende organ i Kommissionen med speciale i handel, anser ØSU det for nødvendigt at opvurdere og styrke dette udvalgs arbejde.

3.2.2.3. Handelens arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer er i dag nogle af de stærkeste og mest pålidelige på arbejdsmarkedet, og Fællesskabets tjenestegrene bør også behandle dem som sådan. Disse organisationer bør derfor inddrages i alt, hvad der vedrører sektoren gennem deres respektive repræsentanter, EUROCOMMERCE og EUROFIET, hvor sidstnævnte repræsenterer arbejdstagerne.

3.2.2.3.1. ØSU opfordrer Kommissionen til i højere grad at støtte den sociale dialog, som er under udvikling mellem arbejdsmarkedets parter inden for handelssektoren, dvs. EUROFIET, der repræsenterer de ansatte, og EUROCOMMERCE, med henblik på gensidig forståelse, yderligere udvikling af den sociale dialog, oprettelsen af nye arbejdspladser og bedre tjenesteydelser inden for handelen. Kommissionen bør desuden tage nøje hensyn til resultaterne af denne dialog, inden den træffer beslutninger.

3.2.2.4. Den manglende ramme for en dialog mellem repræsentanter for handelen og repræsentanter for forbrugerne efterlader til tider et forhandlingstomrum, som gør det endnu sværere at etablere relationer baseret på tillid. Sund handel fremmes ikke gennem et modsætningsforhold, men derimod gennem bedre og mere fyldestgørende oplysning af forbrugerne, så konkurrenceforvridende praksis bringes frem i lyset.

3.2.2.4.1. ØSU foreslår:

- at der nedsættes et fast rådgivende udvalg med repræsentanter for handelen og forbrugerne under DG XXIII-XXIV;

- at repræsentanter for forbrugerne og handelsstanden kan deltage i arbejdet i henholdsvis Det Rådgivende Forbrugerudvalg og Udvalget for Handel og Distribution, når emner af almen interesse er på dagsordenen;

- at der indføres regelmæssige forhandlinger mellem repræsentanter for handelen og forbrugerne.

4. Nye udfordringer for handelen

4.1. Sikring af et effektivt indre marked

4.1.1. Hindringer for det indre marked

4.1.1.1. Medlemsstaterne bør aflive tidligere tiders fordomme og straks tage fat på en harmonisering af de bestemmelser, som lægger hindringer i vejen for det indre marked.

4.1.1.2. Det bør gøres klart for de nationale og lokale myndigheder, at indførelsen af hindringer for virksomheders og varers frie bevægelighed i sidste ende vil ramme dem selv.

4.1.2. Forbrugernes interesser

4.1.2.1. Forbrugerne og handelsstanden har forskelligt udgangspunkt, men mødes på markedet, hvor de er afhængige af hinanden.

4.1.2.2. Oplyste forbrugere fungerer som garanter for en sund konkurrence inden for handelen, idet de, som de eneste, kan straffe umoralsk handelsvirksomhed (om nødvendigt ved helt at fordrive de pågældende fra markedet).

4.1.2.3. Handelsvirksomhederne skylder forbrugerne deres eksistens og må i erkendelse heraf tilbyde forbrugeren det bedst mulige forhold mellem oplysning, kvalitet, service og pris.

4.1.2.4. Forholdet mellem handelsstand og forbrugere er stadig præget af forældede, som regel udokumenterede fordomme, som må og skal fjernes, hvis man ønsker en dialog præget af tillid til gavn for begge parter, eftersom de to parter trods alt har flere ting til fælles end ting, der adskiller dem.

4.1.2.5. Effektiv anvendelse af statistiske data om forbrugsmønstre kan være til stor hjælp for udviklingen af små og mellemstore handelsvirksomheder.

4.1.2.6. Handelen kan yde et væsentligt bidrag til miljøbeskyttelsen ved at vælge økologisk emballage og bruge mindre og mere miljøvenlig energi.

4.1.3. Indførelsen af euroen

4.1.3.1. Indførelsen af euroen i de daglige transaktioner er en sag, der først og fremmest vedkommer handelen, selv om virkningen selvfølgelig bliver størst i bankverdenen.

4.1.3.1.1. Handelssektoren vil blive stillet over for nye omkostningskrævende udfordringer, som f.eks. tilpasning af kasseapparater og andet udstyr til de nye sedler og mønter, justeringer af priser, udfærdigelsen af nye prislister osv.

4.1.3.2. Med henblik på en så problemfri indførelse af euroen på markedet som mulig foreslås:

- et uddannelsesprogram for ejere og ansatte i handelsvirksomheder vedrørende de nye muligheder, fordele og ulemper ved brugen af euroen;

- et støtteprogram for omstilling i små og mellemstore handelsvirksomheder (oplysningsmøder og -brochurer, investeringslån til anskaffelse af de nødvendige elektroniske medier osv.);

- at den af GD II og GD X iværksatte oplysningskampagne ikke alene tager behørigt hensyn til de enkelte europæiske folks særlige kendetegn - uanset hvilke lande der vil deltage i 1. og 2. fase af ØMU - og uden at skabe skævheder, som kan give årsag til negative følelser over for EU, men også til det potentiale, som handelen rummer for at fremme euroen i befolkningen;

- at der udvikles særlige oplysningsprogrammer for grundskole- og gymnasieuddannelserne, så de unge europæere hurtigt og effektivt kan tilpasses de nye valutaforhold.

4.1.3.3. Overgangen fra de nationale valutaer til euroen den 1. januar 2002 vil skabe enorme problemer for handelen, eftersom denne dato falder sammen med det store jule- og nytårssalg, udfærdigelse af årsregnskabet, den årlige statusopgørelse samt starten på udsalget.

ØSU foreslår af praktiske grunde en tidligere dato.

4.1.3.4. Med hensyn til prisangivelser på varer, hvor der kræves en pris pr. enhed, foreslås efter indførelsen af euroen og i den problemfyldte overgangsperiode, hvor priserne midlertidigt skal angives i både den nationale valuta og i euro, tre priser anført:

- salgspris i national valuta;

- salgspris i euro;

- pris pr. enhed i euro.

Dette skønnes at være tilstrækkeligt, eftersom en sammenligning af priser i samme valuta fører til et klart resultat, uanset hvilken valuta der anvendes.

4.2. Erhvervsmiljø

4.2.1. Administrative byrder og forenkling af lovgivningen

4.2.1.1. Det ligger ØSU meget på sinde, at aktioner under SLIM-initiativet fremviser de forventede resultater, så små og mellemstore virksomheder kan investere deres kræfter i produktion i stedet for i bureaukratiske procedurer.

4.2.2. Uddannelse

4.2.2.1. ØSU foreslår:

- at der oprettes handelsskoler med et grundlæggende fælleseuropæisk studieprogram for uddannelse og efteruddannelse af ansatte og ledere i handelsvirksomheder;

- at der gives økonomisk støtte til særlige uddannelsesprogrammer for arbejdsgivere og arbejdstagere;

- at arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer inden for handelen får sæde i udvalg vedrørende faglig uddannelse;

- at der igangsættes overnational uddannelse og efteruddannelse af arbejdsgivere og arbejdstagere i handelssektoren, der kan sætte skub i nye initiativer, job, aktiviteter og virksomheder.

4.2.3. Statistiske oplysninger

4.2.3.1. De statistiske oplysninger i grønbogen er så gamle (de stammer fra perioden 1986-1992), at de i betragtning af den rivende udvikling i handelen - som næsten foregår fra dag til dag - kun har historisk interesse.

4.2.3.2. ØSU opfordrer såvel EUROSTAT som de nationale statistiske kontorer til at sørge for aktuelle, pålidelige oplysninger om handelen.

4.2.3.3. Det skal fremstå helt klart, at uden pålidelige oplysninger vil de EU-midler, der er til rådighed for initiativer, være givet ud forgæves.

4.2.3.4. Med hensyn til oplysninger vedrørende beskæftigelsen må de nationale data være sammenlignelige og opgjort efter køn, alder, arbejdstid (fuld tid, deltid eller løsarbejde), samt efter erhverv (erhvervsdrivende, lønmodtager, pensionist, studerende, person med mere end ét arbejde) osv.

4.2.3.5. ØSU foreslår, at der oprettes et »Statistisk Observationscenter for Handel«, der bl.a. skal indsamle, koordinere og offentliggøre:

- data om såvel udbuds- som aftagersiden (markedsandel pr. distributionskanal, pris- og volumenniveau m.m.);

- data efter branche og region.

4.3. Beskæftigelse, konkurrenceevne og samhørighed

4.3.1. Landdistrikter

4.3.1.1. EU bør med konkrete tiltag støtte den lille lokalhandel (i handelscentrene på landet), eftersom denne handel yder et vigtigt bidrag til udviklingen af de små samfund, f.eks. ved:

- at yde særlige lån med subsidierede rentesatser til handelsvirksomheder i delvist bymæssige områder og landdistrikter med en befolkning på under 10 000 indbyggere;

- at iværksætte særlige støtteprogrammer til modernisering af handelsvirksomheder i delvist bymæssige områder og landdistrikter med en befolkning på under 10 000 gennem indkøb af edb-udstyr og tilslutning til internationale datanet (navnlig Internettet);

- at give nem og billig adgang til telekommunikationsnet.

4.3.1.2. Handelsvirksomheder, der har etableret sig i landdistrikter, bør understøttes med både offentlige og private tjenesteydelser (posttjenester, sociale tjenester o.lign.).

4.3.1.3. ØSU synes, man skal lægge særlig vægt på oprettelse og drift af distributionsnet på øer, der afskæres fra fastlandet, så snart turistsæsonen er slut. De få tilbageværende beboere på disse øer er ofte uden så elementære ting som førstehjælp og medicin.

4.3.2. Byområder

4.3.2.1. Grønbogen fokuserer med rette på de dramatiske virkninger af den ændrede rolle, som de traditionelle handelscentre i større byer spiller. Udviklingen skyldes hovedsagelig forbrugernes ønske om at kunne nå handelscentrene med private transportmidler. Færre mennesker benytter sig af offentlig transport. Dette skaber problemer i bypolitikken, hvor det gælder om at forene modstridende hensyn til kommercielle interesser, kollektiv transport, privatbilens bekvemmelighed og forstadsplanlægningen. Hvis påpegningen af problemerne skal føre frem til løsninger, må der skabes større forståelse for samspillet mellem handelsplanlægning og fysisk planlægning, og man må sikre sig offentlighedens opbakning bag resultaterne.

4.3.2.2. Indførelsen af forskellige former for begrænsninger i den fysiske planlægning i visse medlemsstater for at dæmme op for supermarkedernes uhæmmede ekspansion i udkanten af byerne er et forsøg på at udligne nationaløkonomiske skævheder, der kan tilskrives ødelæggelsen af de historiske bykerner og den udflytning, som gør det af med vitale dele af byen.

4.3.2.3. ØSU foreslår iværksat en undersøgelse af typiske bykerner for at afdække, hvilke aktiviteter der - med visse justeringer - vil kunne give bykernerne nyt liv.

4.3.2.4. Den nuværende uheldige udvikling vil måske kunne vendes gennem mærkbare skattebegunstigelser til virksomheder, der vil medvirke til at gengive bykernerne deres tidligere dynamik.

4.3.2.5. Gennem dialog og et nært samarbejde mellem repræsentanter for handelen og de kommunale myndigheder vil man ikke alene kunne løse lokale problemer, men også forebygge og afvende nye. Den gensidige afhængighed mellem handel og transportsystemerne skal trækkes frem.

4.4. Informationssamfundet og handelen

4.4.1. Grønbogen indeholder ikke nogen generel beskrivelse af informationssamfundet og dets grundlæggende elementer, hvortil den elektroniske handel hører. Informationssamfundets indvirkning på den eksisterende handel kræver en mere systematisk og detaljeret analyse.

4.4.2. De internationale datanet fører først og fremmest til globalisering af handelen. Dette sker helt uden at stater, handelens repræsentanter over for offentligheden, og de internationale organisationer, der har til opgave at fremme handelen på internationalt plan, tages med på råd.

4.4.3. Forbrugerne kan efterhånden opfylde deres behov uden begrænsninger i et miljø, der er præget af en enorm konkurrence. Dette er - i hvert fald ved første øjekast - til fordel for forbrugeren.

4.4.4. De nye former for fjernsalg via ny teknologi bør gøres til genstand for særlige undersøgelser, hvis resultater bør formidles ud til alle virksomheder i EU, fordi fjernsalg givetvis vil medføre store ændringer i forbrugsvanerne og handelen.

4.4.5. Europa er så småt begyndt at tilpasse sig anvendelsen af ny teknologi og informationsdatanet. Anvendelsen af applikationer for elektronisk handel er i sig selv en revolution af handelen, idet den grundlæggende ændrer de internationale handelsstrukturer, handelens geografiske udstrækning, forholdet mellem handelsvirksomheder og forbrugere, logistiksystemernes funktion, den interne organisation, informationssystemerne og arbejdsnormerne.

4.4.6. Det må særligt understreges, at der ikke er nogen tid at spilde. Udviklingen sker i et rasende tempo, og konkurrerende virksomheder fra tredjelande gør allerede udstrakt brug af den nye teknologi.

4.4.7. Det er i dag næsten kun sikkerheden, der hindrer de nye elektroniske handelsformers totale dominans, navnlig på betalingsområdet i forbindelse med verifikation af underskrift som bemyndigelse til elektroniske transaktioner, som vil give en særlig sikkerhed i handelen via elektroniske medier og opmuntre forbrugerne til straks at gøre brug af de muligheder, som de nye teknologier giver.

I dialogen med kreditinstitutterne bør repræsentanter for handelsvirksomhederne og handelens organisationer indtage en særlig fremtrædende plads.

4.4.8. Det er nødvendigt med klare definitioner af de begreber, som er indeholdt i termen »elektronisk handel«, for at afdække, hvilke delområder og aktiviteter der vedrører transaktioner mellem handelsvirksomheder (elektronisk dataudveksling, effektiv planlægning af forbrugernes forventninger m.m.), og hvilke delområder der er relevante for den daglige handel med forbrugerne.

4.4.9. Handelsvirksomhederne er slutbrugere af alle former for elektroniske applikationer produceret af den elektroniske industri, og de har store problemer med at bruge dem.

Som slutbruger bør handelssektoren derfor havde et afgørende ord at skulle have sagt i forbindelse med Kommissionens deltagelse i udvikling og finansiering af den elektroniske handel, så det bliver netop de delområder, som er nyttige og nødvendige for handelen i det 21. århundrede, der udvikles.

4.4.10. Verdenshandelsorganisationen (WTO) opfordres til på grundlag af en international dialog om de elektroniske midler at kodificere reglerne for deres anvendelse samt sikre de transaktioner, der foregår gennem de elektroniske midler ved hjælp af de nødvendige sikkerheds- og troværdighedsforanstaltninger.

4.4.11. 2. fase af COMMERCE 2000 bør hurtigst muligt igangsættes for at give anvendelsen af de nødvendige elektroniske applikationer i små og mellemstore handelsvirksomheder et ordentligt skub fremad.

4.4.12. Afskaffelsen af de nationale telekommunikationsmonopoler (inden 1998) og den forventede liberalisering af telekommunikationstjenesterne i EU vil tjene til at mindske omkostningerne ved de nye tjenester, så også de små handelsvirksomheder kan få den nødvendige adgang til disse.

4.4.13. Kommissionen bør træffe de fornødne foranstaltninger for at beskytte forbrugeren på telemarkedet (elektronisk handel) på en sådan måde, at den hidtidige beskyttelse i hvert fald ikke forringes.

4.4.14. Medlemsstaterne opfordres til at tage de nye udfordringer i informationssamfundet op og indføre lovgivning, der direkte dækker virksomheders og forbrugeres nye behov.

4.4.15. Efterhånden som den elektroniske handel erobrer en større og større markedsandel, vil der ske et tilsvarende fald i antallet af job inden for den traditionelle handel. De negative følger ventes dog at blive opvejet af nye job inden for konsulentvirksomhed, dokumentation, emballage og distribution.

5. Efterskrift

5.1. Artikel 129 A i Traktaten om Den Europæiske Union vedrører forbrugerne, artikel 130 industrien.

5.1.1. ØSU foreslår, at der indføjes en artikel om handel i en eventuel ny version af traktaten efter regeringskonferencen.

5.2. Kommissionen må gøre en mere energisk indsats for handelen, så der så hurtigt som muligt kan etableres et moderne virksomhedsmiljø i EU, der kan hjælpe virksomhederne med at modstå den hårde internationale konkurrence, med at indføre ny teknologi og med at løse de uddannelses- og specialiseringsproblemer, som måtte opstå.

5.2.1. På trods af handelens store økonomiske og sociale betydning lider den stadig under et dårligt rygte i visse medlemsstater, som stammer fra de seneste årtiers politiske sklerose - fra en tankegang, der nu er forældet. Kommissionen bør tage initiativ til at fremme et sandt billede af handelen af hensyn til økonomien og beskæftigelsen.

5.2.2. Den løbende fælleseuropæiske dialog om handelen, som offentliggørelsen af grønbogen om handel har givet startskuddet til, bør føre frem til en handlingsplan omfattende alle aspekter af Fællesskabets handelspolitik.

Bruxelles, den 28. maj 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

BILAG til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under drøftelserne, men opnåede mere end en fjerdedel af de afgivne stemmer:

Punkt 2.1.1

Ny formulering:

»Handelen er beviseligt den sektor, hvor der skabes flest nye arbejdspladser i EU. Kvaliteten af tjenesteydelserne bør forbedres sideløbende med, at der oprettes nye arbejdspladser, som er fast tilknyttet handelssektoren og fortrinsvis fuldtidsjob, og kun etablere deltidsjob, hvis disse erstatter deltidsarbejdende, såsom pensionister, studenter eller folk på gennemrejse.«

Begrundelse

Fuldtidsarbejdende med fast tilknytning til handelssektoren skal prioriteres frem for deltidsarbejdende uden tilknytning til sektoren.

Afstemningsresultat

For: 26, imod: 40, hverken for eller imod: 8.

Punkt 3.2.2.2

Følgende tekst tilføjes:

»Der kan i den forbindelse henvises til EUROFIET's og EUROCOMMERCE's fælles udtalelse om udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan, som siger følgende: "There is a need for DG XXIII to consult properly and systematically the social partners for commerce, including within the framework of the Commerce and Distribution Committee".«

Begrundelse

Handels- og distributionsudvalget i DG XXIII må udvikles således, at begge sider af industrien er repræsenteret i udvalget, hvilket vil give udvalget et bedre grundlag for at diskutere emner såsom beskæftigelse.

Afstemningsresultat

For: 31, imod: 60, hverken for eller imod: 11.

Punkt 4.1.3.3

Andet afsnit (»ØSU foreslår af praktiske grunde en tidligere dato«) udgår.

Begrundelse

ØSU har afgivet en udtalelse om de praktiske foranstaltninger i forbindelse med indførelsen af euroen. Et forslag om at ændre datoen for euroens indførelse, så den ikke falder sammen med et årsskifte, leder man forgæves efter i den udtalelse. Der kan desuden fremføres andre, vægtige argumenter for, at euroen netop indføres ved et årsskifte, fx at holde regnskabsføringen for et år i samme valuta og al den statistik, som produceres på kalenderårsbasis.

Afstemningsresultat

For: 48, imod: 55, hverken for eller imod: 12.

Punkt 4.3.2.4

Udgår.

Begrundelse

Forslaget er overilet. Forslaget i punkt 4.3.2.3 ville være en mere passende fremgangsmåde for at udvikle nye strategier.

Afstemningsresultat

For: 35, imod: 64, hverken for eller imod: 17.

Det blev vedtaget på plenarforsamlingen at erstatte følgende dele af sektionens udtalelse med ændringsforslag, selv om den oprindelige tekst opnåede mere end en fjerdedel af de afgivne stemmer:

Punkt 3.2.1.4

»De store forskelle i skattepolitikken over for virksomhederne medlemsstaterne imellem har en konkurrenceforvridende effekt og modvirker det indre markeds gnidningsfrie funktion. ØSU vil bifalde ethvert initiativ, som Kommissionen måtte tage med henblik på harmonisering af såvel den indirekte som den direkte beskatning i EU's medlemsstater.«

Afstemningsresultat

For: 46, imod: 48, hverken for eller imod: 6.

Punkt 4.4.13

»Det nødvendige udstyr og de nødvendige efteruddannelsesprogrammer er de to vigtigste behov, som kræver direkte økonomiske støtte fra Kommissionen. Kommissionen opfordres til med særlig omhu at undersøge de små og mellemstore virksomheders behov og at iværksætte et virkningsfuldt støtteprogram for disse.«

Afstemningsresultat

For: 49, imod: 55, hverken for eller imod: 18.