Forslag til RÅDETS DIREKTIV om ændring af direktiv 2003/96/EF hvad angår visse medlemsstaters mulighed for at anvende midlertidige afgiftsfritagelser eller -lempelser for energiprodukter og elektricitet

(forelagt af Kommissionen)

1. INDLEDNING

Rådets direktiv 2003/96/EF om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (i det følgende benævnt "direktivet") blev vedtaget den 27. oktober 2003 [1]. Det træder i kraft den 1. januar 2004 [2].

[1] EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51.

[2] Foranstaltninger vedrørende biobrændstoffer og individuelle undtagelser, der er indrømmet på grundlag af artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF, træder i kraft med tilbagevirkende kraft fra og med 1. januar 2003.

De tiltrædende medlemsstater har ligesom de nuværende medlemsstater brug for visse overgangsordninger for at kunne opfylde de nye krav, der indføres med direktivet. Derfor må Kommissionen på grundlag af artikel 93 i EF-traktaten forelægge et forslag til ændring af direktivet.

2. SKATTEBESTEMMELSERNE FOR ENERGIPRODUKTER OG ELEKTRICITET

Generelt set findes der tre måder at beskatte energiprodukter på. Det drejer sig om a) punktafgifter, der er særlige afgifter, som fastsættes ud fra produktets kvantitet, b) andre specielle afgifter samt c) moms, der er en værdiafgift, som beregnes ud fra produktets salgspris.

2.1. Direktiverne om mineralolier

Hvad angår punktafgifter blev medlemsstaterne i 1992 enige om at indføre et EF-afgiftssystem for mineralolier. Dette blev gennemført på grundlag af to direktiver om hhv. harmonisering af punktafgiftsstrukturen (92/81/EØF) [3] og indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne (92/82/EØF) [4] for mineralolier Disse direktiver definerer de forskellige produkter og strukturer og fastsætter en minimumssats for de forskellige mineralolier afhængig af deres anvendelse (som motorbrændstof, til industriel eller kommerciel anvendelse eller til opvarmning).

[3] EFT L 316 af 31.10.1992, s. 12, senest ændret ved direktiv 94/74/EF (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 46).

[4] EFT L 316 af 31.10.1992, s. 19, senest ændret ved direktiv 94/74/EF (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 46).

Ifølge artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indføre yderligere fritagelser eller lempelser, hvis særlige politiske hensyn taler herfor. I øjeblikket er over 100 sådanne undtagelser i kraft i de 15 medlemsstater. Deres gyldighed blev forlænget i 2001, og de fleste af dem udløber den 31. december 2006 [5].

[5] Rådets beslutning af 12. marts 2001 om punktafgiftsnedsættelser og -fritagelser for visse mineralolier, når disse anvendes til særlige formål (EFT L 84 af 23.3.2001, s. 23).

Punktafgiftssatserne i tiltrædelseslandene er ofte langt lavere end i de nuværende medlemsstater. Selv om visse tiltrædelseslande allerede overholder Fællesskabets minimumssatser, som defineret i direktiv 92/82/EØF, er andre stadig i færd med at tilpasse deres satser og vil først komme på linje med Fællesskabets nuværende lovgivning på tiltrædelsesdatoen. I traktaten om tiltrædelse af Den Europæiske Union 2003 [6] er der imidlertid kun indrømmet følgende undtagelser hvad angår sådanne afgifter:

[6] EUT L 236 af 23.9.2003, s. 17.

i) For Cypern:

- Med forbehold af en formel afgørelse, der skal vedtages i henhold til proceduren i artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF, kan Cypern anvende fritagelse for punktafgifter på mineralolie, der anvendes i cementproduktion indtil et år efter tiltrædelsesdatoen.

- Med forbehold af en formel afgørelse, der skal vedtages i henhold til proceduren i artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF, kan Cypern også anvende fritagelse for ekstra punktafgifter på alle former for brændstof, der anvendes til lokal personbefordring indtil et år efter tiltrædelsesdatoen.

ii) For Polen:

- Med forbehold af enten en formel afgørelse, der skal vedtages i henhold til proceduren i artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF, eller af en vurdering af denne foranstaltning, jf. EF-traktatens artikel 87, kan Polen opretholde en reduceret punktafgiftssats på benzin fremstillet med absolut alkohol, dieselolie med lavt svovlindhold og benzin indeholdende ethanol-butyl-ether indtil et år efter tiltrædelsesdatoen.

Direktiv 92/81/EØF og 92/82/EØF ophæves pr. 31. december 2003.

2.2. Direktivet om energibeskatning

Med direktivet om energibeskatning udvides anvendelsesområdet for de tidligere direktiver om mineralolier til at omfatte næsten alle energiprodukter, herunder kul og gas, samt elektricitet. Desuden ajourføres minimumsafgiftssatserne for mineralolier, der ikke er blevet revideret siden 1992:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

Direktivet vil mindske den konkurrenceforvridning, der i dag gør sig gældende mellem medlemsstaterne som følge af deres forskellige afgiftssatser. Det vil desuden mindske konkurrenceforvridningen mellem mineralolier og de andre energiprodukter, som først nu er blevet omfattet af Fællesskabets skattelovgivning. Endelig vil direktivet tilskynde til et mere effektivt energiforbrug og dermed til mindre afhængighed af energiimport og færre CO2-emissioner i overensstemmelse med Kyoto-protokollen.

2.3. Differentierede afgifter og overgangsordninger

Direktivet giver forskellige muligheder for at differentiere afgiftssatserne, afhængig af anvendelsesformål eller produkter. Følgende foranstaltninger er særlig vigtige i forbindelse med det foreliggende forslag:

- For så vidt dette ikke skaber væsentlig konkurrenceforvridning, indrømmes medlemsstater, der har særlige vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af de nye minimumsafgiftssatser, en overgangsperiode indtil den 1. januar 2007 for at undgå at bringe prisstabiliteten i fare (jf. artikel 18, stk. 2).

- Medlemsstaterne skal i princippet fritage energiprodukter og elektricitet, der anvendes til produktion af elektricitet, for beskatning (jf. artikel 14, stk. 1, litra a)).

- Medlemsstaterne kan under afgiftsmyndighedernes kontrol indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for naturgas, hvis naturgassens andel af det endelige energiforbrug i den pågældende medlemsstat udgjorde mindre end 15 % i 2000. Der kan indrømmes hel eller delvis fritagelse eller lempelser i højst ti år efter dette direktivs ikrafttræden, eller indtil den nationale naturgasandel af det endelige energiforbrug når op på 25 %, hvis dette sker først. Når den nationale naturgasandel af det endelige energiforbrug når op på 20 %, skal de pågældende medlemsstater imidlertid anvende en strengt positiv afgiftssats, som skal forhøjes årligt, så det mindst når op på minimumssatsen ved udgangen af ovennævnte periode (jf. artikel 15, stk. 1, litra g)).

- Medlemsstaterne kan under afgiftsmyndighedernes kontrol indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for elektricitet, naturgas, kul og fast brændsel anvendt af husholdninger (jf. artikel 15, stk. 1, litra h)).

- Direktivet omfatter ikke dobbelt anvendelse [7] af energiprodukter, energiprodukter, der anvendes til andet end brændsel, og metallurgiske processer. Det samme er tilfældet for elektricitet, der anvendes til tilsvarende formål (jf. artikel 2, stk. 4).

[7] Anvendelse af energiprodukter til kemisk reduktion og til elektrolyse og metallurgiske processer skal anses for dobbelt anvendelse.

Desuden kan medlemsstaterne til og med den 31. december 2006 fortsat anvende de undtagelser, der blev indrømmet ved artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF, og som blev forlænget i 2002 (jf. artikel 18, stk. 1).

Endelig fastsætter direktivet overgangsperioder for visse medlemsstater, hvori de gradvis skal øge deres afgiftssatser og dermed formindske de respektive forskelle i forhold til de nye minimumsafgiftssatser (jf. artikel 18, stk. 14).

3. OVERGANGSORDNINGER FOR TILTRÆDELSESLANDENE

Rådets interimsudvalg noterede sig ved sit møde den 24. oktober 2003 de betænkeligheder ved direktivet, som tiltrædelseslandenes delegationer gav udtryk for. Kommissionen opfordrede delegationerne til hurtigst muligt og helst inden for 15 arbejdsdage at indgive detaljerede og begrundede anmodninger om overgangsordninger, så disse kunne blive undersøgt i god tid.

Tiltrædelseslandene indgav deres anmodninger til Kommissionen i løbet af november 2003.

I betragtning af tiltrædelseslandenes nuværende punktafgiftsniveau, den igangværende økonomiske omstilling og deres forholdsvis lave indkomstniveau kan de støde på store økonomiske og sociale vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af de minimumsafgiftssatser, der er fastsat i direktivet. Den prisstigning, der sandsynligvis vil være forbundet hermed, kan få negative konsekvenser for borgerne og økonomien i sin helhed, og de små og mellemstore virksomheder (smv'erne) vil blive hårdest ramt. Det skal imidlertid også understreges, at tiltrædelseslandene vil få overført betydelige midler fra Fællesskabet (TEN, struktur- og samhørighedsfonden (op til 4 % af deres BNP)), og selv om de nationale udviklingsplaner afviger fra hinanden hvad angår fordelingen af støtten til de forskellige indsatsområder, fordi deres sociale og økonomiske forhold og prioriterede områder ikke er de samme, tager disse overførsler sigte på at kompensere for deres svagheder og styrke deres konkurrenceevne ved at udvikle nye infrastrukturer, navnlig i energisektoren. De fleste tiltrædelseslande har desuden kun begrænsede muligheder for internt at kompensere for denne øgede afgiftsbyrde ved at sænke andre afgifter. Kommissionen foreslår derfor, at der om nødvendigt indrømmes overgangsordninger.

Dette ligger på linje med den generelle holdning, som EU gav udtryk for under forhandlingerne med tiltrædelseslandende, nemlig at der ved indrømmelsen af overgangsperioder både skulle tages hensyn til EU's og til kandidatlandenes interesser [8]. I forbindelse med kapitlet om beskatning anførte Kommissionen i sin meddelelse til Det Europæiske Råd om midtvejsevalueringen af gennemførelsen af udvidelsesstrategien, at medlemsstaterne i deres overvejelser om, hvorvidt der bør godtages overgangsforanstaltninger, både bør tage hensyn til behovet for at sikre et velfungerende indre marked og til de politiske, økonomiske og sociale følgevirkninger for kandidatlandene [9].

[8] EU's generelle holdning som anført i udvidelsesstrategien 2000, s. 26, og i meddelelsen til Kommissionen fra Günter Verheugen (efter aftale med formanden) af 23. oktober 2001 om de væsentlige elementer i forbindelse med punktafgifter på cigaretter med henblik på udkastet til fælles holdning til kapitlet om beskatning.

[9] KOM(2001) 553 af 2.10.2001, s. 17.

EU erkendte, at øgede indirekte afgifter (punkt- og merværdiafgifter) kunne få en direkte og muligvis negativ indvirkning på levestandarden for store dele af befolkningen i kandidatlandene. Derfor blev alle kandidatlandene indrømmet en række forskellige overgangsperioder under forhandlingerne med henblik på at bevare nedsatte merværdi- eller punktafgifter inden for særligt socialt og politisk følsomme områder, herunder opvarmning, elektricitet og gas samt cigaretter [10].

[10] Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse (EUT L 236 af 23.9.2003).

Med hensyn til beskatning af energi skal det erindres, at de nuværende medlemsstater også blev indrømmet overgangsperioder (som nævnt ovenfor) for de samme produkter som dem, tiltrædelseslandene har anmodet om overgangsperioder for. Derfor lagde Kommissionen de samme principper til grund for sin vurdering af tiltrædelseslandenes anmodninger som dem, der blev anvendt ved indrømmelsen af overgangsperioderne for de nuværende medlemsstater, samtidig med at den tog hensyn til deres særlige behov. Ifølge disse principper bør overgangsforanstaltningerne:

- være tidsbegrænsede og i princippet kun gælde til og med 2012

- stå i forhold til det problem, de skal løse

- eventuelt omfatte en gradvis tilpasning til de gældende minimumsafgiftssatser i Fællesskabet.

Når der ikke er indrømmet nogen overgangsperiode i tiltrædelsestraktaten, vil minimumsafgiftssatserne i direktiv 92/82/EØF desuden skulle anvendes fra den 1. maj 2004.

Andre af Fællesskabets politiske mål, navnlig at brændsel til opvarmning skal være miljøvenligt, er også indgået i analyserne.

Det skal bemærkes, at Kommissionen, da man havde nået en politisk aftale [11] (marts 2003), gav alle tiltrædelseslandene tekniske oplysninger om direktivet. Desuden blev tiltrædelseslandene inviteret med til det møde, der blev afholdt med medlemsstaterne den 1. juli 2003 for at drøfte vanskelighederne med at gennemføre det kommende direktiv.

[11] Dok. 8084/03 Fisc 59 af 3.4.2003.

3.1. Den Tjekkiske Republik

I deres brev af 13. november 2003 angav de tjekkiske myndigheder, at det ville få negative følger for forbrugerne, hvis der blev indført punktafgifter på elektricitet, fast brændsel og naturgas. Det ville medføre alt for store sociale omkostninger for de tjekkiske borgere. Desuden ville det påvirke de små og mellemstore virksomheder og gøre dem mindre konkurrencedygtige på det indre marked. De højere afgiftsniveauer ville også gå ud over den tjekkiske industri, især den kemiske industri, byggeindustrien (brændte mursten, tagdækning osv.), produktionen af keramik og porcelæn, traditionelt tjekkisk glaspusteri og bijouteri.

De tjekkiske myndigheder skønner, at indførelsen af minimumsafgiftssatserne i direktivet om energibeskatning vil medføre prisstigninger for de endelige forbrugere på ca. 1 % for elektricitet, ca. 10 % for fast brændsel [12] og op til 5 % for naturgas.

[12] For fast brændsel er spredningen temmelig stor, nemlig på mellem 4 % og 16 %, afhængig af produktet og anvendelsen.

Derfor anmoder Den Tjekkiske Republik om overgangsordninger for i) elektricitet og fast brændsel og ii) naturgas til opvarmning.

De tjekkiske myndigheder påpeger, at det samtidig vil være vigtigt at justere de nationale afgiftssatser for elektricitet, fast brændsel og naturgas til opvarmning for at undgå konkurrenceforvridning på energimarkedet.

3.1.1. Elektricitet og fast brændsel

Elektricitet og fast brændsel beskattes ikke i Den Tjekkiske Republik. Gennemførelsen af direktivet betyder, at der vil skulle indføres et helt nyt system for beskatning af elektricitet og fast brændsel, og at der vil skulle udarbejdes og vedtages ny lovgivning på dette område.

Hvad angår elektricitet vil elmarkedet være fuldstændig liberaliseret ved udgangen af 2005. Dette vil ændre handelsordningen for elektricitet. Det er derfor vigtigt, at den nye afgiftsordning for elektricitet ligger på linje med disse ændringer.

Den Tjekkiske Republik er et kulproducerende land. Hvis fast brændsel beskattes, vil det blive mindre konkurrencedygtigt i forhold til jordolie, hvilket vil føre til et yderligere fald i kulproduktionen. Dette vil få direkte virkninger for beskæftigelsen i kulregionerne.

På denne baggrund anmoder Den Tjekkiske Republik om en overgangsperiode indtil den 1. januar 2008 til at indføre en afgiftsordning for elektricitet og fast brændsel i overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet.

Vurdering

Behovet for at indføre passende lovgivning er ikke i sig selv en tilstrækkelig grund til at udskyde beskatningen af elektricitet og fast brændsel med tre og et halvt år. Kommissionen vil imidlertid kunne godtage en overgangsordning, hvis denne omfatter en gradvis indførelse af afgifterne, så der kan foretages en smidig tilpasning til minimumsafgiftssatserne i direktivet.

Kommissionen konkluderer, at Den Tjekkiske Republik bør gives tilladelse til at indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for elektricitet og fast brændsel indtil den 1. januar 2008.

3.1.2. Naturgas

I henhold til den nationale lovgivning om punktafgifter er naturgas til opvarmning allerede et afgiftspligtigt produkt, selv om afgiftssatsen er nul. Naturgasanlæggene er som regel ejet af de kommunale myndigheder, der ikke vil være i stand til at klare den faldende efterspørgsel, som højere gaspriser på grund af en øget beskatning vil medføre. Dermed vil kommunernes gældsætning stige, hvilket vil få alvorlige negative følger for den offentlige økonomi. En anden konsekvens vil være et øget forbrug af brændsel til opvarmning, som er mindre miljøvenligt end naturgas.

Derfor anmoder Den Tjekkiske Republik om en undtagelse hvad angår afgiftsniveauet for naturgas til opvarmning indtil den 1. januar 2008.

Vurdering

Kommissionen anser denne anmodning for rimelig.

Kommissionen konkluderer, at Den Tjekkiske Republik bør gives tilladelse til at indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for naturgas til fjernvarme indtil den 1. januar 2008.

3.2. Estland

I deres brev af 14. november 2003 anmodede de estiske myndigheder om overgangsperioder for: i) motorbrændstof, ii) olieskifer og skiferolie, iii) naturgas og iv) elektricitet.

3.2.1. Motorbrændstof

Estland er gradvis ved at øge punktafgifterne på motorbrændstof for ved tiltrædelsen at kunne opfylde kravene i direktiv 92/82/EØF. De nuværende afgiftssatser ligger imidlertid langt under de minimumsafgiftssatser, der er fastsat i dette direktiv. For at nå op på minimumsniveauerne i direktiv 2003/96/EF vil punktafgifterne på blyfri benzin og dieselolie skulle øges med henholdsvis 60 % og 85 %.

For at undgå prisstigninger og deraf følgende økonomiske problemer anmoder Estland om en overgangsperiode for anvendelsen af minimumsafgiftssatser for blyfri benzin, dieselolie og LPG. I deres brev af 14. november foreslår de estiske myndigheder en køreplan for, hvordan Estland gradvis kan øge sine afgiftssatser for at nå op på minimumsafgiftssatserne den 1. januar 2010.

Vurdering

Hvad angår LPG anvendt som brændstof fastslås det i artikel 15, stk. 1, litra i), i direktivet om energibeskatning, at medlemsstaterne under afgiftsmyndighedernes kontrol kan indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for naturgas og LPG anvendt som brændstof. Det er derfor ikke nødvendigt med en overgangsordning.

Kommissionen anser den øvrige del af anmodningen for rimelig. Kommissionen konkluderer, at Estland bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den estiske afgiftssats for dieselolie anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 330 EUR pr. 1 000 liter.

Estland bør også gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den estiske afgiftssats for blyfri benzin anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 359 EUR pr. 1 000 liter.

3.2.2. Olieskifer og skiferolie

Olieskifer og skiferolie anvendt til opvarmning er i øjeblikket ikke omfattet af punktafgifter i Estland.

Olieskifer er den vigtigste indenlandske primære energikilde og tegner sig for 60 % af Estlands samlede primære energibalance. Olieskifer spiller en afgørende rolle for Estlands selvforsyning på energiområdet. Olieskifer har to anvendelsesformål: 80 % anvendes til fremstilling af elektricitet og varme og 20 % som skiferolie. Produktionen og forbruget af olieskifer er begrænset til et bestemt geografisk område.

Hvis skiferolie til opvarmning blev beskattet ved tiltrædelsen af EU, ville den deraf følgende prisstigning medføre store problemer og bringe hele den pågældende industri i fare. Den faldende produktion af olieskifer og skiferolie til opvarmning ville også medføre øget arbejdsløshed, navnlig i den nordøstlige del af Estland, hvor arbejdsløsheden allerede er på ca. 17 % (2003).

Over halvdelen af de estiske varmeværker producerer varmeenergi fra skiferolie. Indførelsen af en punktafgift vil øge priserne på varmetjenesterne med ca. 14 %.

I brevet af 14. november foreslår Estland en køreplan for, hvordan afgiftssatserne kan øges for at nå op på minimumsafgiftssatserne i 2015, hvilket omfatter en fuldstændig fritagelse indtil udgangen af 2008.

Vurdering

Olieskifer er en bituminøs stenart, som frigiver kulbrinter, når det destilleres. Det tariferes under KN-kode 2714 og er derfor omfattet af direktivets anvendelsesområde (jf. artikel 2, stk. 1, litra b)).

Kommissionen vil gerne påpege, at olieskifer, der anvendes til produktion af elektricitet, i princippet er fritaget for beskatning i henhold til direktivets artikel 14, stk. 1, litra a). Olieskifer, der anvendes til produktion af skiferolie, vil endvidere sandsynligvis falde ind under artikel 21, stk. 3. En sådan anvendelse betragtes i princippet ikke som en afgiftsudløsende begivenhed. Anvendelsen af olieskifer vil derfor i langt de fleste tilfælde ikke blive beskattet i Estland.

Kommissionen har noteret sig den fælles erklæring, som de nuværende medlemsstater har afgivet vedrørende Estland i traktaten om tiltrædelse af Den Europæiske Union 2003 "om olieskifer, det indre marked for elektricitet og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet (elektricitetsdirektivet)". I denne erklæring hedder det bl.a., at "EU anerkender i denne henseende den særlige situation i forbindelse med omstruktureringen af olieskifersektoren, som kræver en særlig indsats indtil udgangen af 2012, og behovet for gradvis åbning af Estlands elektricitetsmarked for erhvervskunder indtil den dato. På grundlag af denne vurdering, og idet der tages fuldt hensyn til olieskifers ganske særlige karakter samt til sociale og økonomiske forhold i tilknytning til udvinding, produktion og forbrug af olieskifer i Estland, og idet der tages højde for Fællesskabets målsætninger for elektricitetsmarkedet, aflægger Kommissionen rapport til Rådet med passende anbefalinger."

Under disse særlige omstændigheder finder Kommissionen, at Estland bør gives tilladelse til at anvende hel fritagelse for beskatning af olieskifer indtil den 1. januar 2009 og derefter en lempelse af afgifterne på olieskifer indtil den 1. januar 2013. Den effektive afgiftssats for olieskifer kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2011. I den ovennævnte rapport til Rådet vil der kunne indgå passende skatteforanstaltninger for olieskifer fra den 1. januar 2010.

Skiferolie er en mineralolie i den i direktiv 92/81/EØF fastlagte betydning. I skattesammenhæng sidestilles den med svær brændselsolie. Der blev ikke anmodet om nogen overgangsperiode i forbindelse med udvidelsesforhandlingerne. Efter Kommissionens opfattelse bør de minimumssatser, der er fastsat i direktiv 92/82/EØF, derfor finde anvendelse ved tiltrædelsen. Kommissionen kan imidlertid undtagelsesvis godtage, at Estland ikke var helt klar over, at skiferolie skulle beskattes i overensstemmelse med direktiverne om mineralolier.

Kommissionen finder, at der for at undgå vanskeligheder af social karakter bør indrømmes en afgiftsfritagelse for husholdninger. Estland bør derfor gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den estiske afgiftssats for skiferolie, der anvendes til fjernvarme, til minimumsafgiftssatsen. Den effektive afgiftssats for skiferolie, der anvendes til fjernvarme, kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

For så vidt angår selskaber kan Kommissionen konstatere, at opvarmning ofte tegner sig for en betydelig del af det samlede energiforbrug. I direktivet om energibeskatning er der taget højde for dette ved at indrømme visse særordninger, særlig i artikel 17. Kommissionen mener ikke, at der ud over de nuværende regler bør indrømmes en yderligere ordning for fritagelse af skiferolie, der anvendes af selskaber.

3.2.3. Naturgas

Ifølge de statistikker, som de estiske myndigheder fremlagde i deres brev af 14. november 2003, udgjorde naturgasforbruget i 2000 og 2001 13 % af det samlede primære energiforbrug i Estland. Estland ønsker at anvende artikel 15, stk. 1, litra g), i direktivet med henblik på at nå op på direktivets minimumssatser i 2009.

Vurdering

I artikel 15, stk. 1, i direktivet om energibeskatning anføres en række afgiftsfritagelser eller -lempelser, der kan indrømmes af medlemsstaterne under afgiftsmyndighedernes kontrol. Medlemsstaterne behøver ikke at indgive en særlig anmodning til Kommissionen for at gennemføre sådanne foranstaltninger. Kommissionen mener ikke, at det er nødvendigt med nogen særlig overgangsordning, så længe betingelserne i artikel 15, stk. 1, er overholdt.

3.2.4. Elektricitet

Elektricitet er i øjeblikket ikke omfattet af punktafgifter. Estland har imidlertid indført en afgift på CO2-emissioner fra energiproduktion (i gennemsnit 0,76 EUR pr. MWh i 2002 og 1,145 EUR pr. MWh fra og med 2005). Afgiften på CO2-emissioner fra energiproduktion ligger således allerede 25 % over det minimumsafgiftsniveau, der er fastsat i direktivet.

Hvis der indføres punktafgifter ved tiltrædelsen af EU, vil elektricitetspriserne stige i Estland. Dette kan få alvorlige konsekvenser med tanke på de estiske forbrugeres gennemsnitsindkomster. Estland anmoder derfor om en overgangsperiode indtil år 2009 til gradvis at tilpasse sine afgiftssatser på elektricitet.

Vurdering

Den estiske emissionsafgift svarer til en input-afgift, der indføres af miljøpolitiske hensyn. Ifølge direktivets artikel 14, stk. 1, kan Estland fastholde en sådan afgift uden at skulle overholde de minimumsafgifter, der er fastsat i direktivet. Input-afgiften kan imidlertid ikke medregnes ved vurderingen af, om minimumsafgiftssatsen for elektricitet i henhold til direktivets artikel 10 er overholdt.

Et tilsvarende tilfælde er omhandlet i direktivets artikel 18, stk. 8. Kommissionen konkluderer derfor, at Estland bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at omlægge sit nuværende system med afgift på input til elproduktionen til et system med output-beskatning.

Denne ændring af afgiftsstrukturen kan i princippet forvaltes på en indkomstneutral måde, så den ikke medfører nogen prisstigning for forbrugerne.

3.3. Cypern

Cypern har ikke anmodet om andre overgangsordninger end dem, der er fastsat i tiltrædelsestraktaten.

3.4. Letland

I deres brev af 12. november 2003 anfører de lettiske myndigheder, at gennemførelsen direktivets punktafgiftssatser vil medføre, at punktafgiften på energiprodukter vil stige fra 5 % til 97 % fra og med 2004. Punktafgiften på dieselolie vil blive fordoblet. Forhøjelsen af de effektive minimumssatser for indirekte afgifter på energiprodukter vil derfor få umiddelbare negative følger i form af en brat stigning i priserne på motorbrændstoffer og energi til opvarmning.

Ifølge de lettiske myndigheder vil inflationstakten stige med mindst et procentpoint, hvis alle kravene i direktivet indføres pr. 1. januar 2004, hvilket vil påvirke landets makroøkonomiske udsigter. Inflationstakten i Letland forventes at ligge på 3 % i 2004, men på baggrund af det ovenstående vil den stige til mere end 4 %. I den situation risikerer Letland at overtræde et af kriterierne i Maastricht-traktaten.

I betragtning af de foranstaltninger, der er nødvendige for at tilpasse skatteforvaltningen til de omstrukturerede EF-bestemmelser for beskatning, og den eventuelle indførelse af nye afgifter er det endvidere ikke særlig sandsynligt, at skatteforvaltningen vil være fuld funktionsdygtig fra og med 2004, hverken arbejdsmæssigt, praktisk eller finansielt set.

Derfor anmoder Letland om en række overgangsperioder: i) for motorbrændstoffer, ii) for energiprodukter og elektricitet til offentlig passagerbefordring, iii) for svær brændselsolie, iv) for naturgas og v) for elektricitet, kul og koks.

3.4.1. Motorbrændstoffer

Udviklingen af transportsektoren, der er et nøgleområde for den lettiske økonomi, vil blive hårdt ramt, hvis afgifterne på motorbrændstoffer forhøjes fra den ene dag til den anden. Omkostningerne til personbefordring med jernbane vil stige med 6 %, og omkostningerne til godstransport med 5 %. Omkostningerne til andre former for personbefordring vil stige med 15-20 %.

De private brugere af motorbrændstof har ikke tilstrækkelig købekraft til at klare prisstigningen og vil derfor ikke være i stand til at købe brændstof til den nye pris. Dette vil føre til en markant stigning i antallet af skattesvigssager (smugleri) og faldende indtægter på statsbudgettet.

Letland anmoder om en overgangsperiode indtil den 31. december 2010 til at tilpasse punktafgiften for dieselolie, petroleum og brændselsolie anvendt i motorkøretøjer til minimumsafgiftssatsen på 302 EUR og indtil den 31. december 2012 til at nå op på 330 EUR. For blyfri benzin anmoder Letland om en overgangsperiode indtil den 31. december 2010 til at nå op på minimumsafgiftssatsen på 359 EUR. For LPG og blyholdig benzin anmoder Letland om en overgangsperiode indtil den 31. december 2004.

Vurdering

I henhold til direktivets artikel 15, stk. 1, litra i), kan medlemsstaterne under afgiftsmyndighedernes kontrol indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for naturgas og LPG anvendt som brændstof. Der er derfor ikke behov for en særordning.

I direktivets artikel 18, stk. 2, fastsættes det, at for så vidt dette ikke skaber væsentlig konkurrenceforvridning, indrømmes medlemsstater, der har særlige vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af de nye minimumsafgiftssatser, en overgangsperiode indtil den 1. januar 2007 for at undgå at bringe prisstabiliteten i fare. Kommissionen konstaterer, at de to betingelser, der er fastsat i denne artikel, er opfyldt i forbindelse med beskatning af blyholdig benzin i Letland. Det er derfor ikke nødvendigt at indrømme en særlig overgangsordning i det pågældende tilfælde.

De længste overgangsperioder, der er fastsat i direktivet for dieselolie og blyfri benzin, er indtil henholdsvis den 1. januar 2012 og den 1. januar 2010. På baggrund af de særlige omstændigheder i Letland, navnlig de nuværende lave afgiftssatser på motorbrændstoffer, erkender Kommissionen, at Letland har brug for et år mere til at nå op på de minimumsafgiftssatser, der er fastsat i direktivet. Derefter bør der planlægges en mellemliggende forhøjelse af de lettiske afgiftssatser.

Kommissionen konkluderer, at Letland bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2011 til at tilpasse den lettiske afgiftssats for dieselolie og petroleum anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 302 EUR pr. 1 000 liter og indtil den 1. januar 2013 til at nå op på 330 EUR. Den effektive afgiftssats for dieselolie og petroleum må imidlertid ikke være lavere end 274 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. januar 2008.

Letland bør også gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2011 til at tilpasse den lettiske afgiftssats for blyfri benzin anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 359 EUR pr. 1 000 liter. Den effektive afgiftssats for blyfri benzin må imidlertid ikke være lavere end 323 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. januar 2008.

3.4.2. Undtagelse for energiprodukter og elektricitet til offentlig passagerbefordring

Letland anmoder om en undtagelse for energiprodukter og elektricitet til offentlig passagerbefordring.

Vurdering

I henhold til direktivets artikel 15, stk. 1, litra e), kan medlemsstaterne under afgiftsmyndighedernes kontrol indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for energiprodukter og elektricitet, der anvendes til personbefordring og godstransport med jernbane, metro, sporvogn og trolleybus.

Ud over denne mulighed for medlemsstaterne er det efter Kommissionens mening kun køretøjer, der anvendes til lokal offentlig passagerbefordring, som bør nyde godt af en skattemæssig præferencebehandling. Denne holdning er også afspejlet i bilag II til direktivet, som omfatter en række undtagelser for sådanne køretøjer. Disse undtagelser er indrømmet indtil senest den 31. december 2006.

Kommissionen konkluderer, at Letland indtil den 31. december 2006 bør gives tilladelse til at anvende en nedsat afgiftssats eller en afgiftsfritagelse for energiprodukter og elektricitet til køretøjer, der anvendes til lokal offentlig passagerbefordring.

3.4.3. Svær brændselsolie

For det første anmoder Letland om en overgangsperiode indtil den 31. december 2004 til at indføre de nye minimumsafgiftssatser for svær brændselsolie.

For det andet gør de lettiske myndigheder opmærksom på, at punktafgiften refunderes for virksomheder, der anvender svær brændselsolie til produktion af rumvarme og varmt vand. I en række byer er svær brændselsolie det eneste brændsel, der anvendes til centralvarme, da der ikke er adgang til andre brændsler som følge af manglende infrastrukturer. Centralvarmeanlæg anvendes især i lejlighedskomplekser, der bebos af lavindkomstfamilier. Omkostningerne til opvarmning udgør en stor del af deres samlede udgifter. En kraftig stigning i varmepriserne vil kunne skabe sociale spændinger i disse områder. Derfor anmoder Letland om en afgiftsfritagelse for svær brændselsolie, der anvendes af virksomheder til produktion af rumvarme og varmt vand.

Vurdering

Hvad angår overgangsperioden indtil den 31. december 2004 til at indføre de nye minimumsafgiftssatser for svær brændselsolie fastsætter direktivets artikel 18, stk. 2, at for så vidt dette ikke skaber væsentlig konkurrenceforvridning, indrømmes medlemsstater, der har særlige vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af de nye minimumsafgiftssatser, en overgangsperiode indtil den 1. januar 2007 for at undgå at bringe prisstabiliteten i fare. Kommissionen konstaterer, at de to betingelser, der er fastsat i denne artikel, er opfyldt i forbindelse med den første anmodning fra Letland.

Det kan derfor konkluderes, at det ikke er nødvendigt med en særlig overgangsordning i dette tilfælde.

Hvad angår anmodningen om en afgiftsfritagelse for svær brændselsolie, som virksomheder anvender til produktion af rumvarme og varmt vand, mener Kommissionen, at den skal behandles som to forskellige tilfælde. For husholdninger kan der indrømmes en afgiftsfritagelse for at undgå en kraftig prisstigning. Letland bør derfor gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den lettiske afgiftssats for svær brændselsolie, der anvendes til fjernvarme, til minimumsafgiftssatsen. Den effektive afgiftssats for svær brændselsolie, der anvendes til fjernvarme, kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af minimumsafgiftssatsen i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

For så vidt angår selskaber konstaterer Kommissionen, at produktion af rumvarme og varmt vand ofte tegner sig for en betydelig del af det samlede energiforbrug. I direktivet er der taget højde for dette ved at indrømme visse særordninger, særlig i artikel 17. Kommissionen mener ikke, at der ud over de nuværende regler bør indrømmes en yderligere ordning for fritagelse af svær brændselsolie, der anvendes af selskaber.

3.4.4. Naturgas

Letland anmoder om i) at få udskudt indførelsen af den nye afgift på naturgas indtil den 31. december 2006, ii) at få mulighed for at anvende hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for naturgas indtil den 31. december 2009 og iii) en undtagelse med henblik på afgiftsfritagelse for naturgas, der anvendes som brændsel til opvarmning.

Vurdering

Anmodningen om en ubegrænset undtagelse kan af princip ikke godtages. I Letland var naturgassens andel af det endelige energiforbrug på 11 % i 2000. Derfor har Letland mulighed for at fritage naturgas for afgifter ifølge artikel 15, stk. 1, litra g). Efter Kommissionens mening er den langsigtede mulighed for at fritage naturgas for afgifter, der gives med denne artikel, tilstrækkelig til at dække Letlands behov. Kommissionen foreslår derfor ingen særlig overgangsordning.

3.4.5. Elektricitet, kul og koks

Elektricitet, kul og koks er i øjeblikket ikke omfattet af punktafgifter i Letland. Indførelsen af en minimumsafgiftssats kan betyde, at priserne på elektricitet stiger med op til 5 %, og priserne på kul og koks med op til 12 %. Desuden har Letlands kommission for offentlige værker allerede godkendt en prisstigning på elektricitet fra den 1. januar 2004. Prisen på den elektricitet, der forbruges af husholdninger, vil endvidere stige med 15 %, og inflationstakten vil stige med 0,45 procentpoint.

Letland anmoder om i) at få udskudt indførelsen af den nye afgift på elektricitet, kul og koks indtil den 31. december 2006 og ii) at få mulighed for at anvende hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for elektricitet, kul og koks indtil den 31. december 2009.

Vurdering

Kommissionen anser denne anmodning for rimelig for så vidt angår elektricitet. Med hensyn til fast brændsel bør overgangsordningen efter Kommissionens mening imidlertid udløbe senest i 2008. Afgifterne skal indføres gradvis, så der kan foretages en smidig tilpasning til minimumsafgiftssatserne i direktivet.

Kommissionen konkluderer, at Letland bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den lettiske afgiftssats for elektricitet til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for elektricitet kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Kommissionen konkluderer, at Letland bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2009 til at tilpasse den lettiske afgiftssats for kul og koks til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for kul og koks kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

3.5. Litauen

I deres brev af 7. november 2003 anførte de litauiske myndigheder, at Litauen vil få svært ved at gennemføre visse af de nye minimumsafgiftssatser for motorbrændstoffer og brændsel til opvarmning og ved at indføre beskatning af produkter, der ikke tidligere var omfattet af Fællesskabets harmoniserede afgiftsstruktur.

Litauen anmoder derfor om overgangsperioder for motorbrændstoffer, elektricitet, naturgas, stenkul, koks og brunkul samt orimulsion.

3.5.1. Motorbrændstoffer

Litauen vil ved tiltrædelsen anvende de minimumssatser for motorbrændstoffer, der er fastsat i direktiv 92/82/EØF. Når afgiftssatserne bringes op på det niveau, der er fastsat i direktivet om energibeskatning, vil det medføre en direkte stigning i husholdningernes og virksomhedernes udgifter.

Litauen anser følgende overgangsperioder for nødvendige:

- for blyfri benzin: indtil den 1. januar 2011

- for dieselolie og petroleum: indtil den 1. januar 2011 til at nå op på minimumssatsen på 302 EUR og indtil den 1. januar 2013 til at nå op på minimumssatsen på 330 EUR.

Litauen vil følge en gradvis fremgangsmåde for at nå op på minimumssatserne.

Vurdering

De længste overgangsperioder, der er fastsat i direktivet for dieselolie og blyfri benzin, er indtil henholdsvis den 1. januar 2012 og den 1. januar 2010. På baggrund af de særlige omstændigheder i Litauen, navnlig de nuværende lave afgiftssatser på motorbrændstoffer, erkender Kommissionen, at Litauen har brug for et år mere til at nå op på de minimumsafgiftssatser, der er fastsat i direktivet. Derefter bør der planlægges en mellemliggende forhøjelse af de litauiske afgiftssatser.

Kommissionen konkluderer, at Litauen bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2011 til at tilpasse den litauiske afgiftssats for dieselolie og petroleum anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 302 EUR pr. 1 000 liter og indtil den 1. januar 2013 til at nå op på 330 EUR. Den effektive afgiftssats for dieselolie og petroleum må imidlertid ikke være lavere end 274 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. januar 2008.

Litauen bør også gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2011 til at tilpasse den litauiske afgiftssats for blyfri benzin anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 359 EUR pr. 1 000 liter. Den effektive afgiftssats for blyfri benzin må imidlertid ikke være lavere end 323 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. januar 2008.

Kommissionen kan konstatere, at de minimumsafgiftssatser, som Litauen ifølge dette forslag skal nå op på fra og med 2008, stemmer overens med den foreløbige tidsplan for forhøjelsen af punktafgifterne på motorbrændstoffer, som de litauiske myndigheder fremlagde i deres brev af 7. november 2003.

3.5.2. Elektricitet, naturgas, stenkul, koks og brunkul samt orimulsion

Med direktivet indføres der beskatning af elektricitet, naturgas, stenkul, koks og brunkul samt orimulsion. Litauen anmoder om overgangsperioder til at indføre denne beskatning af nye energiprodukter for at undgå negative økonomiske og sociale følgevirkninger af det øgede forbrug af andre former for energiprodukter som følge af nedlæggelsen af Ignalina-kernekraftværket (2005-2009).

Litauen anser følgende overgangsperioder for nødvendige:

- for stenkul, koks og brunkul: indtil den 1. januar 2007

- for naturgas og elektricitet: indtil den 1. januar 2010

- for orimulsion: indtil den 1. januar 2016.

I stedet for at beskatte de ovennævnte produkter til lavere afgiftssatser, som derefter gradvis øges, vil Litauen gerne have tilladelse til fuldstændig at fritage disse produkter for afgifter indtil udgangen af de pågældende overgangsperioder.

Som svar på et yderligere spørgsmål fra Kommissionen påpegede de litauiske myndigheder, at orimulsion ikke kun anvendes til at producere elektricitet. I Litauen producerer elkraftværker også varmeenergi, som leveres til forbrugerne. Den energi, der produceres i kraftvarmeværkerne, består af 60-70 % varmeenergi og 30-40 % elektricitet.

Vurdering

I protokol nr. 4 til traktaten om tiltrædelse af Den Europæiske Union 2003 vedrørende Ignalina-kernekraftværket forpligter Litauen sig til at lukke Ignalina-kernekraftværkets reaktorenhed 1 inden 2005 og reaktorenhed 2 senest den 31. december 2009 og til efterfølgende at nedlægge disse reaktorenheder. Denne foranstaltning støttes under "Ignalina-programmet". Ifølge dette program skal der vedtages foranstaltninger, som "bidrager til den nødvendige omstrukturering, genopretning af miljøet og modernisering af energiproduktionen, transmissions- og distributionssektorerne i Litauen, samt med henblik på at øge energiforsyningssikkerheden og forbedre energieffektiviteten i Litauen."

I den forbindelse bør der efter Kommissionens mening som en supplerende foranstaltning indrømmes afgiftslempelser og -fritagelser indtil den 31. december 2009 for at fremme den yderst vigtige omstrukturering af energiproduktionssektoren i Litauen.

Kommissionen konkluderer, at Litauen bør gives tilladelse til at fritage stenkul, koks og brunkul fra afgifter indtil den 1. januar 2007 og naturgas og elektricitet indtil den 1. januar 2010.

Orimulsion er en blanding af bitumen og vand og klassificeres under KN-kode 2714. Det er ikke omfattet af direktiv 92/81/EØF [13]. Ifølge de litauiske myndigheder anvendes 30-40 % af orimulsionforbruget til at producere elektricitet. Medlemsstaterne skal i princippet fritage energiprodukter og elektricitet, der anvendes til produktion af elektricitet, for beskatning (jf. artikel 14, stk. 1, litra a)). Desuden anfører de litauiske myndigheder, at orimulsion anvendes til at producere varme i kraftvarmeværk. I henhold til direktivets artikel 15, stk. 1, litra c), kan medlemsstaterne under afgiftsmyndighedernes kontrol indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for energiprodukter og elektricitet, der anvendes til kraftvarmeproduktion. På baggrund af foranstaltningerne i direktivet om energibeskatning er Litauens anmodning om en fuldstændig afgiftsfritagelse for orimulsion, der anvendes til at producere enten elektricitet eller varme i kraftvarmeværk, således overflødig.

[13] Jf. drøftelserne i punktafgiftsudvalget i oktober 1995 (CED 163/12) og januar 1996 (CED 176/3).

Kommissionen finder desuden ikke, at en tolvårig overgangsperiode står i et rimeligt forhold til direktivets bestemmelser. På grund af de ovennævnte særlige omstændigheder vil der indtil den 1. januar 2010 kunne indrømmes en afgiftsfritagelse for orimulsion, der anvendes til andre formål end at producere elektricitet og varme.

Kommissionen konkluderer, at Litauen indtil den 1. januar 2010 bør gives tilladelse til at fritage orimulsion, der anvendes til andre formål end at producere elektricitet og varme, for afgifter.

3.6. Ungarn

Ved et brev af 6. november 2003 anmodede Ungarn om to overgangsperioder: i) for energiprodukter og elektricitet, der anvendes til fjernvarme, og ii) for kul og koks.

3.6.1. Energiprodukter og elektricitet, der anvendes til fjernvarme

Ifølge de ungarske myndigheder er boligmarkedet struktureret således, at mange husholdninger (18 %) bor i lejligheder, hvor der ikke er adgang til individuel opvarmning. Disse husholdninger må købe deres varmetjenester fra fjernvarmeleverandører [14]. Ifølge direktivet kan produkter, der anvendes direkte af husholdninger i forbindelse med individuel opvarmning, fritages for afgifter. Husholdninger, der anvender fjernvarme, må derimod betale energiafgifter på input.

[14] Ifølge de ungarske myndigheder skal der ved "fjernvarme" forstås varme, der leveres til beboere i et stort antal lejligheder, og som frembringes af et højtydende kedelanlæg, der befinder sig på afstand af lejlighederne og administreres af et uafhængigt selskab. Det omfatter også kollektiv varme, som et uafhængigt selskab leverer til et enkeltstående lejlighedskompleks.

Ungarn gør opmærksom på, at de lejligheder, der har fjernvarme, som regel ligger i store lejlighedskomplekser, der bebos af lavindkomstfamilier. Energiomkostningerne udgør en stor del af deres udgifter, da fjernvarme er 40 % dyrere end individuel opvarmning.

Endelig anføres det, at fjernvarme er meget mere miljøvenlig end individuelle opvarmningsformer.

Derfor anmoder Ungarn om en fritagelse for energiafgifter på elektricitet (KN-kode 2716), naturgas (KN-kode 2711) og kul og koks (KN-kode 2701, 2702 og 2704), der anvendes til fjernvarme, indtil den 31. december 2009.

Vurdering

Kommissionen anser denne anmodning for rimelig. Afgifterne bør imidlertid indføres gradvis, så der kan foretages en smidig tilpasning til minimumsafgiftssatserne i direktivet.

Kommissionen konkluderer, at Ungarn bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den ungarske afgiftssats for elektricitet, naturgas og kul og koks, der anvendes til fjernvarme, til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for de pågældende energiprodukter og for elektricitet kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

3.6.2. Kul og koks

Ifølge de ungarske myndigheder er kulforbruget ikke særlig stort i Ungarn.

Ca. 96-97 % af det ungarske kulforbrug vil være omfattet af fritagelserne i direktivet om energibeskatning (elproduktion, sektorer, der falder uden for direktivets anvendelsesområde, osv.) og af den ønskede fritagelse for fjernvarme. På det nuværende trin vil en beskatning af det resterende samlede forbrug (4 600 TJ) føre til uforholdsmæssig store administrative omkostninger.

Desuden er kulproduktionen og -forbruget i Ungarn faldende. Hvis kul beskattes, vil det fremskynde denne faldende udvikling og føre til lukning af miner og øget arbejdsløshed med deraf følgende risiko for sociale spændinger.

De ungarske myndigheder mener ikke, at fritagelsen vil være til skade for et velfungerende indre marked.

Ungarn bemærker, at det ved udgangen af den ønskede overgangsperiode, dvs. den 31. december 2009, vil være klar til at indføre en effektiv skatteordning for kul samt en effektiv håndhævelsesstruktur.

Vurdering

Kommissionen anser denne anmodning for rimelig, hvis perioden begrænses til 2008. På grund af de særlige problemer, der gør sig gældende i Ungarn, navnlig de store administrative omkostninger, bør der ikke stilles krav om en gradvis tilpasning.

Kommissionen konkluderer, at Ungarn bør gives tilladelse til at fritage kul og koks fra afgifter indtil den 1. januar 2009.

3.7. Malta

Ved deres brev af 10. december 2003 gør de maltesiske myndigheder opmærksom på, at Maltas økonomiske aktiviteter er begrænsede. Hvis direktivet blev anvendt til punkt og prikke, ville det bringe mange af de økonomiske aktiviteter i fare. Hvis energiafgifterne derimod blev indført gradvis, ville det være muligt langsomt at tilpasse økonomien til de nye produktionsomkostninger. Malta mener ikke, at det er sandsynligt, at særlige undtagelser vil påvirke Fællesskabets samhandel.

Malta anmoder om overgangsperioder for i) elektricitet og ii) alle andre energiprodukter. Malta anmoder også om en ubegrænset undtagelse for sejlads med fritidsfartøjer og for ikke-erhvervsmæssig privatflyvning.

3.7.1. Beskatning af elektricitet

De maltesiske myndigheder anfører, at Malta hverken importerer eller eksporterer elektricitet. De anmoder om en undtagelse til at indføre beskatningen af elektricitet trinvis frem til den 1. januar 2010, hvor der vil blive anvendt fuld beskatning.

Vurdering

Kommissionen anser denne anmodning for rimelig. Afgifterne skal imidlertid indføres gradvis, så der kan foretages en smidig tilpasning til minimumsafgiftssatserne i direktivet.

Kommissionen konkluderer, at Malta bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den maltesiske afgiftssats for elektricitet. Den effektive afgiftssats for elektricitet kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

3.7.2. Andre energiprodukter

De maltesiske myndigheder anmoder om en undtagelse til at indføre de nye minimumsafgiftssatser på alle andre energiprodukter (dvs. undtagen elektricitet) gradvis frem til den 1. januar 2010.

Vurdering

Kommissionen finder, at det på grund af de særlige økonomiske forhold i Malta er nødvendigt med en vis fleksibilitet, så Malta kan nå op på de nye minimumsafgiftssatser på motorbrændstoffer og brændsel til opvarmning. Som det foreslås af de maltesiske myndigheder, skal overgangsperioderne omfatte en gradvis indførelse af afgifterne, så der kan foretages en smidig tilpasning til minimumsafgiftssatserne i direktivet.

Med hensyn til flaskegas (LPG), der leveres til husholdningerne i trykflasker, gør Kommissionen opmærksom på, at minimumsafgiftssatsen for LPG, der anvendes til opvarmning, er nul.

Med hensyn til fast brændsel bør overgangsordningen efter Kommissionens mening udløbe senest i 2008.

Afgifterne skal indføres gradvis, så der kan foretages en smidig tilpasning til minimumsafgiftssatserne i direktivet.

Hvad angår svær brændselsolie er den nuværende afgiftssats i Malta imidlertid 14 EUR/1 000 kg, mens minimumsafgiftssatsen i direktivet er 15 EUR/1 000 kg. En overgangsperiode indtil 2010 synes derfor ikke at være rimelig.

Kommissionen konkluderer, at Malta bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den maltesiske afgiftssats for dieselolie og petroleum anvendt i motorkøretøjer til minimumsafgiftssatsen på 330 EUR pr. 1 000 liter.

Malta bør også gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den maltesiske afgiftssats for blyfri benzin og blyholdig benzin anvendt i motorkøretøjer til den pågældende minimumsafgiftssats.

Malta bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den maltesiske afgiftssats for naturgas, der anvendes som brændsel til opvarmning, til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for naturgas, der anvendes som brændsel til opvarmning, kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Endelig bør Malta gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2009 til at tilpasse den maltesiske afgiftssats for fast brændsel, der anvendes til opvarmning, til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for de pågældende energiprodukter kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

3.7.3. Sejlads med fritidsfartøjer og ikke-erhvervsmæssig privatflyvning

De maltesiske myndigheder anfører, at mange luft- og søfartøjer gør ophold på Malta, bl.a. for at genopfylde deres lagre. Især inden for fritidssejlads indgår skattefrit brændsel i et pakketilbud, som også omfatter skibsproviantering og vedligeholdelsesarbejde. Dette er en af Maltas betydeligste turistattraktioner. Hvis undtagelsen for brændsel bliver fjernet, vil det medføre tabte arbejdspladser i bunkringsindustrien.

Vurdering

Anmodningen om en ubegrænset undtagelse kan af princip ikke godtages.

Ifølge direktivets artikel 14, stk. 1, litra b) og c), indrømmer medlemsstaterne afgiftsfritagelse for energiprodukter, der leveres til anvendelse som flybrændstof, medmindre der er tale om ikke-erhvervsmæssig privatflyvning, og for energiprodukter, der leveres til anvendelse som motorbrændstof med henblik på sejlads i EF-farvande (herunder fiskeri), bortset fra sejlads med fritidsfartøjer, og elektricitet, der produceres om bord på et fartøj.

Kommissionen kan desuden konstatere, at en række nuværende medlemsstater er blevet indrømmet lignende lempelser/fritagelser i bilag II til direktivet.

Kommissionen kan derfor godtage en tidsbegrænset undtagelse indtil den 31. december 2006 for sejlads med fritidsfartøjer og ikke-erhvervsmæssig privatflyvning.

3.8. Polen

Ved deres brev af 14. november 2003 anmodede de polske myndigheder i henhold til artikel 57 i tiltrædelsestraktaten om overgangsperioder: i) for motorbrændstoffer, ii) for svær brændselsolie, iii) for gasolie, der anvendes som brændsel til opvarmning, iv) for naturgas, v) for kul og vi) for elektricitet.

Polen henviser desuden til særlige undtagelser i henhold til artikel 18, stk. 1, i direktivet.

3.8.1. Motorbrændstoffer

De polske myndigheder gør opmærksom på, at debatten om den nye punktafgiftslov endnu ikke er afsluttet i det polske parlament, Sejm. Derfor er den polske lovgivning stadig ikke fuldstændig på linje med EU's lovgivning på området. Desuden er afgiftssatserne for brændstoffer ofte betydeligt lavere end minimumssatserne i direktivet om energibeskatning og for så vidt angår diesel lavere end minimumssatserne i direktiv 92/82/EØF. Højere afgifter kan få negative socioøkonomiske følgevirkninger.

Polen anmoder også om at få tilladelse til anvende den vekselkurs mellem polske zloty og euro, der gjaldt den 1. oktober 2002, i stedet for den, der gjaldt den 1. oktober 2003.

Polen ønsker gradvis at tilpasse de polske afgiftssatser til Fællesskabets minimumssatser ifølge følgende tidsplan:

- for LPG: indtil den 1. januar 2009

- for blyholdig benzin: indtil den 1. januar 2005

- for blyfri benzin: indtil den 1. januar 2009

- for dieselolie: indtil den 1. januar 2012 til at nå op på den nye minimumssats på 302 EUR og indtil den 1. januar 2015 til at nå op på minimumssatsen på 330 EUR.

Vurdering

Ifølge artikel 13, stk. 1, skal omregningen mellem polske zloty og euro ved tiltrædelsen foretages på grundlag af den vekselkurs, der gjaldt den 1. oktober 2003. Artikel 13, stk. 2, finder ikke anvendelse, da den pågældende vekselkurs svingede med mere en 5 % mellem den 1. oktober 2002 og den 1. oktober 2003.

I henhold til direktivets artikel 15, stk. 1, litra i), kan medlemsstaterne under afgiftsmyndighedernes kontrol indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for naturgas og LPG anvendt som brændstof. Der er derfor ikke behov for en særordning.

Hvad angår blyholdig benzin ville afgifterne skulle forhøjes med 15 % for at nå op på minimumssatsen på 421 EUR (pr. 1 000 liter). I direktivets artikel 18, stk. 2, fastsættes det, at for så vidt dette ikke skaber væsentlig konkurrenceforvridning, indrømmes medlemsstater, der har særlige vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af de nye minimumsafgiftssatser, en overgangsperiode indtil den 1. januar 2007 for at undgå at bringe prisstabiliteten i fare. Kommissionen kan konstatere, at de to betingelser i denne artikel er opfyldt. Der er derfor ikke behov for en særordning i dette tilfælde.

Hvad angår blyfri benzin ville afgifterne skulle forhøjes med 9,5 % for at nå op på minimumssatsen på 359 EUR (pr. 1 000 liter). Polen bør også gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2009 til at tilpasse den polske afgiftssats for blyfri benzin anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 359 EUR pr. 1 000 liter.

Hvad angår svovlfattig dieselolie ville afgifterne skulle forhøjes med 50 % for at nå op på minimumssatsen på 330 EUR (pr. 1 000 liter). De længste overgangsperioder, der fastsættes for dette produkt i det foreliggende forslag, er indtil den 1. januar 2011 til at nå op på den nye minimumsafgiftssats på 302 EUR og indtil den 1. januar 2013 til at nå op på minimumsafgiftssatsen på 330 EUR. For at tiltrædelseslandene kan få en tilsvarende behandling, og i betragtning af den nuværende lave afgiftssats for dieselolie, finder Kommissionen, at Polen også bør indrømmes en sådan overgangsordning. Derefter bør der planlægges en mellemliggende forhøjelse af de polske afgiftssatser. Kommissionen konkluderer, at Polen bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2011 til at tilpasse den polske afgiftssats for dieselolie anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 302 EUR pr. 1 000 liter og indtil den 1. januar 2013 til at nå op på 330 EUR. Den effektive afgiftssats for dieselolie må imidlertid ikke være lavere end 274 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. januar 2008.

3.8.2. Svær brændselsolie

I Polen anvendes svær brændselsolie i stor udstrækning i kraftvarmeværk, i lokale varmeværk og i industrielle varmeværk til at producere varme, der anvendes til rumvarme og varmt vand på kommunalt plan. Det anvendes også i andre industrier, i tekniske processer, der kræver varmeenergi (f.eks. cementfabrikker), og til fremstilling af andre byggematerialer. Det vil endvidere kræve tid at gennemføre direktivets forskellige muligheder for at differentiere afgiftssatserne efter anvendelse (f.eks. i artikel 15 og 17).

Polen anmoder om en overgangsordning indtil den 1. januar 2008 til gradvis at tilpasse afgifterne på svær brændselsolie til minimumsafgiftssatsen på 15 EUR pr. 1 000 kg.

Vurdering

Kommissionen anser denne anmodning for rimelig. Polen bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2008 til at tilpasse den polske afgiftssats for svær brændselsolie til den nye minimumsafgiftssats på 15 EUR pr. 1 000 kg.

3.8.3. Gasolie, der anvendes som brændsel til opvarmning

Gasolie anvendt som brændsel til opvarmning har stor betydning for den polske økonomi, og derfor er det ifølge de polske myndigheder nødvendigt med en overgangsperiode, da a) det vil gøre det muligt at nedsætte den nuværende punktafgiftssats på gasolie, der anvendes til opvarmning, og da b) gasolie, der anvendes til opvarmning, i øjeblikket ikke er omfattet af en differentieret punktafgiftssats på grundlag af dens anvendelse.

Polen anmoder også om at få tilladelse til at anvende lavere afgiftssatser for gasolie, der anvendes som brændsel til opvarmning i særlige tilfælde, f.eks. til opvarmning af skoler, børnehaver og andre offentlige institutioner.

Polen anmoder om en overgangsperiode indtil den 1. januar 2008 til gradvis at tilpasse afgifterne på gasolie, der anvendes som brændsel til opvarmning, til minimumsafgiftssatsen på 21 EUR pr. 1 000 liter.

Vurdering

I Polen er afgiftssatsen for gasolie, der anvendes som brændsel til opvarmning, i øjeblikket på 42,7 EUR pr. 1 000 liter, hvilket er betydeligt højere end minimumsafgiftssatsen i direktivet (21 EUR/1 000 liter).

Efter Kommissionens opfattelse vedrører Polens anmodning først og fremmest spørgsmålet om afmærkning af gasolie. Kommissionen gør opmærksom på, at Polen skal afmærke gasolie, når dette produkt overgår til forbrug og beskattes efter en anden sats end den normale afgiftssats [15]. Der er derfor ikke behov for en særordning.

[15] Jf. Rådets direktiv 95/60/EF af 27. november 1995 om afgiftsmærkning af gasolier og petroleum (EFT L 291 af 6.12.1995, s. 46).

Kommissionen konstaterer endvidere, at Polen anmoder om at få mulighed for at anvende en nedsat punktafgift for gasolie, der anvendes af skoler, børnehaver og andre offentlige institutioner. En lignende mulighed er fastsat i direktivets artikel 18, stk. 10.

Kommissionen konkluderer, at Polen bør gives tilladelse til at indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for gasolie, der anvendes som brændsel til opvarmning af skoler, børnehaver og andre offentlige institutioner, i forbindelse med aktiviteter eller transaktioner, de udøver eller foretager i deres egenskab af offentlig myndighed, indtil den 1. januar 2008.

3.8.4. Naturgas

Naturgas er ikke omfattet af punktafgifter i Polen. Ifølge de polske myndigheder var naturgassens andel af det endelige energiforbrug på lidt over 11 % i 2000. Derfor vil Polen kunne benytte sig af den mulighed for at indrømme afgiftsfritagelse, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, litra g) i direktivet.

Hvis der indføres punktafgifter på naturgas, vil det imidlertid få direkte virkninger for køberne af dette energiprodukt og dermed måske føre til, at de holder op med at bruge denne miljøvenlige energibærer. Inflationen vil stige med 2 %. Den polske befolknings indkomstniveau ligger under gennemsnittet i EU, og derfor vil indførelsen af punktafgifter på naturgas først og fremmest kunne bremse udviklingen i den polske gasindustri. Desuden vil produkter, der fremstilles af den polske industri, blive mindre konkurrencedygtige. Endelig vil det blive yderst vanskeligt at forvalte punktafgifterne i Polen.

Derfor anmoder Polen om en permanent undtagelse eller om en overgangsperiode til at tilpasse den polske afgiftssats for naturgas til minimumsafgiftssatserne indtil den 31. december 2018, eller indtil naturgassens andel af det endelige energiforbrug i Polen når op på 25 %.

Vurdering

Anmodningen om en ubegrænset undtagelse kan af princip ikke godtages.

De polske myndigheder synes ikke i deres beregninger at tage højde for de muligheder for afgiftsfritagelse, der gives i direktivet. Naturgas, der anvendes af husholdninger, vil f.eks. kunne fritages for afgifter.

Kommissionen kan ikke se, hvordan Polens situation adskiller sig fra andre medlemsstaters hvad angår beskatning af naturgas. Efter Kommissionens mening er der med den langsigtede mulighed for at fritage naturgas for afgifter i artikel 15, stk. 1, litra g), opnået en god balance mellem målene for det indre marked og økonomiske, miljømæssige og energimæssige hensyn. Kommissionen foreslår derfor ingen særlig overgangsordning.

3.8.5. Kul

Kul er ikke omfattet af punktafgifter i Polen. De polske myndigheder hævder, at det vil få store konsekvenser for energi- og industrisektoren, hvis der indføres punktafgifter på dette produkt. Varigheden af de overgangsperioder for brændsel, som Polen anmoder om, vil skulle fastsættes under hensyntagen til den polske befolknings købekraft. Stenkulsektoren i Polen er blevet omstruktureret. Målet med omstruktureringen er bl.a. at tilpasse den nuværende produktionskapacitet, så kulsalget kan blive rentabelt. Øgede kulpriser som følge af beskatning vil uden tvivl påvirke kulsalget og dermed forværre sektorens økonomiske stilling og komplicere omstruktureringen. Reformen af kulsektoren er en langvarig og dyr proces, og behovet for at nedskære antallet af arbejdspladser i kulminerne vil medføre øget arbejdsløshed i Schlesien og dermed risiko for sociale problemer. Derfor vil en øget afgiftsbyrde blive set som en hindring for omstruktureringen af mineindustrien. Fjernvarme tegner sig for 3 % af Polens kulforbrug. Endelig vil det blive yderst vanskeligt at forvalte punktafgifterne i Polen.

Derfor anmoder Polen om en permanent undtagelse eller om en overgangsperiode indtil den 1. januar 2018.

Vurdering

Anmodningen om en ubegrænset undtagelse kan af princip ikke godtages.

De polske myndigheder synes ikke i deres beregninger at tage højde for de muligheder for afgiftsfritagelse, der gives i direktivet. Kul, der anvendes af husholdninger, vil f.eks. kunne fritages for afgifter. Kul, der anvendes til at producere elektricitet, vil i princippet være fritaget for afgifter. Kommissionen mener, at størstedelen af Polens kulforbrug vil kunne fritages for afgifter i henhold til direktivet. Dette bekræftes af de oplysninger, der er vedlagt brevet fra de polske myndigheder af 14. november 2003. Spørgsmålet om fjernvarme kræver særlig opmærksomhed.

Kommissionen konkluderer, at Polen bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den polske afgiftssats for kul, der anvendes til fjernvarme, til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for det pågældende energiprodukt kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Polen bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2009 til at tilpasse den polske afgiftssats for kul, der anvendes til andre formål end fjernvarme, til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for dette produkt kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

3.8.6. Elektricitet

Punktafgifterne på elektricitet ligger langt over de minimumsafgiftssatser, der er fastsat i direktivet. Polen anmoder om en frist indtil den 1. januar 2008 til at gennemføre Fællesskabets skatteordning for elektricitet.

Vurdering

Anmodningen vedrører den frist, der er nødvendig for at gennemføre energibeskatningsdirektivets bestemmelser om elektricitet i den polske lovgivning.

Direktivet indeholder bestemmelser, der gør det ganske enkelt at forvalte beskatningen af elektricitet. Der findes f.eks. ingen suspensionsordning, fordi elektricitet er omfattet af afgifter, og afgiftspligten indtræder øjeblikkeligt.

Kommissionen finder imidlertid, at Polen bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2006 til at tilpasse Polens nuværende beskatningsordning for elektricitet til Fællesskabets bestemmelser.

3.8.7. Undtagelser efter artikel 18, stk. 1, i direktivet

De polske myndigheder anser følgende fritagelser, der finder anvendelse i Polen, for at være i overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne:

flybrændstof, brændstof til turbomotorer og motorolie til flymotorer, som producenten af det pågældende brændstof sælger til:

- forsvarsministeriet eller indenrigsministeriet med henblik på anvendelse inden for luftfartsindustrien

- kontoret for råvarereserver til supplering af statens reserver

- forvaltningsenheder for ambulancefly til brug for deres aktiviteter

- dieselolie til skibsmotorer og motorer til marineteknologi samt motorolie til skibsmotorer og motorer til marineteknologi, som producenten af det pågældende brændstof sælger til kontoret for råvarereserver til supplering af statens reserver, til forsvarsministeriet med henblik på anvendelse inden for flåden og til indenrigsministeriet med henblik på marineteknisk anvendelse

- flybrændstof, brændstof til turbomotorer og dieselolie til skibsmotorer og motorer til marineteknologi samt motorolie til flymotorer, skibsmotorer og motorer til marineteknologi, som kontoret for råvarereserver sælger til forsvarsministeriet eller indenrigsministeriet

Blyholdig benzin og blyfri benzin med et indhold af ethylalkohol på mellem 4,5 % og 5 %; afgiftsfritagelsen svarer til andelen af dette produkt pr. 1 000 liter af disse brændstoffer.

Blyholdig benzin med et indhold af ethyl-tert-butylether (ETBE) på 8 % og blyfri benzin med et ETBE-indhold på 5 % hidrørende fra ethylalkohol; afgiftsfritagelsen svarer til andelen af dette produkt pr. 1 000 liter af disse brændstoffer.

Polen anmoder om fortsat at kunne anvende disse fritagelser i overensstemmelse med direktivets artikel 18, stk. 1.

Vurdering

Efter Kommissionens opfattelse stemmer anvendelsesområdet for undtagelse 1), 2) og 3) stort set overens med anvendelsesområdet for direktivets artikel 14, stk. 1, litra b), artikel 14, stk. 1, litra c), og artikel 15, stk. 1, litra j). For de dele, der ikke er omfattet af ovennævnte artikler, kan Kommissionen godtage en tidsbegrænset undtagelse.

Kommissionen kan konstatere, at Polen ifølge tiltrædelsestraktaten er omfattet af en overgangsordning for undtagelse 4) og 5). Direktivets artikel 16 fastsætter endvidere betingelserne for de afgiftsfritagelser, der under skattemyndighedernes kontrol kan indrømmes for biobrændstoffer. Sådanne fritagelser skal naturligvis også være i overensstemmelse med traktatens øvrige bestemmelser, som f.eks. artikel 90. Kommissionen foreslår derfor ingen særlig overgangsordning.

3.9. Slovenien

Ved brev af 10. november 2003 anmodede Slovenien om to overgangsperioder: for i) elektricitet og ii) naturgas. Slovenien hævder, at disse overgangsperioder ikke vil være til hinder for et velfungerende indre marked.

3.9.1. Elektricitet

Ifølge de slovenske myndigheder vil en fuldstændig gennemførelse af minimumsafgiftssatserne føre til et yderligere tryk på priserne og til inflation. Dette kan gøre det vanskeligt for den slovenske regering at opfylde de makroøkonomiske målsætninger om at nedbringe inflationen i overensstemmelse med Maastricht-kriterierne og at deltage i ERM2. Slovenien er også parat til at fremme en rationel anvendelse af elektricitet ved at påvirke dens priser. Slovenien mener, at man ved at indføre punktafgifter og gradvis øge beskatningen af elektricitet over en begrænset tidsperiode vil kunne opnå en god balance mellem miljømæssige og økonomiske hensyn. Slovenien anmoder om en overgangsperiode indtil den 1. januar 2007 til at nå op på minimumsafgiftssatsen for elektricitet.

Vurdering

I artikel 18, stk. 2, i direktivet om energibeskatning fastsættes det, at for så vidt dette ikke skaber væsentlig konkurrenceforvridning, indrømmes medlemsstater, der har særlige vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af de nye minimumsafgiftssatser, en overgangsperiode indtil den 1. januar 2007 for at undgå at bringe prisstabiliteten i fare.

Kommissionen konstaterer, at de to betingelser, der er fastsat i denne artikel, er opfyldt i forbindelse med beskatning af elektricitet i Slovenien. Det kan derfor konkluderes, at det ikke er nødvendigt med en særlig overgangsordning i dette tilfælde.

3.9.2. Naturgas

I Slovenien er naturgas omfattet af punktafgifter og af CO2-afgifter. Den samlede afgiftsbyrde for naturgas (uden moms) ligger på mellem 44,12 og 211,8 slovenske tolar (SIT) pr. gigajoule (ca. mellem 0,19 og 0,93 EUR pr. gigajoule [16]).

[16] Beregningen er baseret på euroens vekselkurs pr. 1. oktober 2002.

Naturgas er det fossile brændsel, der spiller den vigtigste rolle med hensyn til at nå målene i det nationale energiprogram og det operationelle program for nedbringelse af drivhusgasemissioner. Skattepolitikken indgår som en meget vigtig faktor i målene på disse områder.

Slovenien forsøger at udbrede brugen af naturgas, både for at opfylde det voksende behov for elektricitet og varme og for at erstatte de fossile brændsler (kul, brændselsolie). Hvis der med det samme indføres en minimumspunktafgift til den fastsatte frist, risikerer man, at målene ikke kan nås, og at Slovenien ikke kan opfylde sine forpligtelser under Kyoto-protokollen.

De slovenske myndigheder henviser til artikel 15, stk. 1, litra g), i direktivet om energibeskatning og påpeger, at naturgassens andel af det endelige energiforbrug var på 15,1 % i 2000.

Slovenien anmoder om en overgangsperiode på 10 år, dvs. indtil den 1. maj 2014, til at nå op på minimumsafgiftssatsen for naturgas.

Vurdering

Kommissionen anser denne anmodning for rimelig. Slovenien bør få adgang til den mulighed, der gives i artikel 15, stk. 1, litra g), og som i det væsentlige opfylder Sloveniens anmodning. Det bemærkes især, at naturgassens andel af det endelige energiforbrug ligger meget tæt på den tærskel, der er fastsat i direktivet (15 %).

Kommissionen konkluderer, at Slovenien bør gives tilladelse til under afgiftsmyndighedernes kontrol at anvende hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for naturgas. Der kan indrømmes hel eller delvis fritagelse eller lempelser indtil maj 2014, eller indtil den slovenske naturgasandel af det endelige energiforbrug når op på 25 %, hvis dette sker først. Når den slovenske naturgasandel af det endelige energiforbrug når op på 20 %, bør Slovenien imidlertid anvende en strengt positiv afgiftssats, som forhøjes årligt, så det mindst når op på minimumssatsen ved udgangen af ovennævnte periode.

3.10. Slovakiet

De slovakiske myndigheder anfører i deres brev af 21. november 2003, at naturgas, kul, koks og elektricitet ikke er omfattet af punktafgifter ifølge gældende slovakisk lovgivning.

Hvis direktivets minimumsafgiftssatser for disse produkter blev gennemført med det samme, ville det medføre uoverkommelige omkostninger for husholdningerne. Naturgas anvendes især til både central og individuel produktion af varme til husholdninger. Energipriserne er for nylig blevet betydelig dyrere. Navnlig er salgspriserne på naturgas til husholdninger steget med 40 %, uafhængigt af den kommende indførelse af punktafgifter.

Det er først for nyligt, at man er begyndt at bruge naturgas som brændsel. Hvis der indføres punktafgifter, vil det i høj grad mindske den konkurrencemæssige fordel, som naturgas i kraft af sin større miljøvenlighed har i forhold til dieselolie i dag.

Desuden vil de slovakiske produkters konkurrencedygtighed på det indre marked blive forværret, da priserne på elektricitet og naturgas allerede nu er højere end eller lige så høje som råvarepriserne i EU's medlemsstater.

Slovakiet vil endvidere have behov for en overgangsperiode til gennemførelsen af direktivet.

Slovakiet anmoder derfor om overgangsperioder for i) elektricitet, naturgas og fast brændsel, ii) LPG og iii) olieaffald og miljøvenligt affald, der anvendes som brændsel.

3.10.1. Elektricitet, naturgas og fast brændsel

Slovakiet anmoder om en overgangsperiode indtil den 31. december 2009 med henblik på afgiftsfritagelse for elektricitet, naturgas og fast brændsel.

Vurdering

Slovakiets behov for overgangsordninger for elektricitet, naturgas og fast brændsel er først og fremmest begrundet med de sociale virkninger af de prisstigninger, som afgifterne vil medføre. Kommissionen gør opmærksom på, at medlemsstaterne under afgiftsmyndighedernes kontrol kan indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for elektricitet, naturgas, kul og fast brændsel anvendt af husholdninger i henhold til artikel 15, stk. 1, litra h).

Kommissionen konstaterer også, at naturgassens andel af det endelige energiforbrug i Slovakiet lå langt over 15 % i 2000.

Med hensyn til fast brændsel bør overgangsordningen efter Kommissionens mening udløbe senest i 2008.

Endelig kan anmodningen kun anses for rimelig, hvis den omfatter en gradvis indførelse af afgifter, så der kan foretages en smidig tilpasning til minimumsafgiftssatserne i direktivet.

Kommissionen konkluderer, at Slovakiet bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den slovakiske afgiftssats for elektricitet og naturgas, der anvendes som brændsel til opvarmning, til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for elektricitet og naturgas, der anvendes som brændsel til opvarmning, kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Slovakiet bør gives tilladelse til at anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2009 til at tilpasse den slovakiske afgiftssats for fast brændsel til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for fast brændsel kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

3.10.2. LPG

Slovakiet anmoder om en forlængelse af den nuværende afgiftsfritagelse for flaskegas (LPG), der anvendes som brændsel.

Vurdering

I henhold til direktivets artikel 15, stk. 1, litra i), kan medlemsstaterne under afgiftsmyndighedernes kontrol indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for naturgas og LPG, der anvendes som brændstof. Desuden er minimumsafgiftssatsen nul for LPG, der anvendes som brændsel til opvarmning.

Der er derfor ikke behov for en særordning.

3.10.3. Olieaffald og miljøvenligt affald, der anvendes som brændsel

Slovakiet anmoder om en undtagelse for olieaffald og miljøvenligt affald, der anvendes som brændsel.

Vurdering

Kommissionen er blevet informeret om, at det såkaldt miljøvenlige affald også omfatter mineralolieaffald. Ifølge det ændrede direktiv 75/439/EØF [17] om bortskaffelse af olieaffald skal medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger for at prioritere behandling af olieaffald ved regenerering. Domstolen har bekræftet denne prioritering [18]. Afgiftsfritagelse og -lempelse for olieaffald, der anvendes som brændsel, strider derfor mod formålet med dette direktiv, eftersom det fremmer forbrænding af olieaffald, hvilket er til skade for udviklingen af et marked for regenerering af olieaffald.

[17] Rådets direktiv 75/439/EØF af 16.6.1975 (EFT L 194 af 25.7.1975, s. 23), som ændret ved Rådets direktiv 87/101/EØF af 22.12.1986 (EFT L 42 af 12.2.1987, s. 43).

[18] Sag C-102/97, Kommissionen mod Tyskland, Sml. 1999, s. I-5051.

Det ændrer ikke Kommissionens holdning til dette spørgsmål, at Rådet har givet en række medlemsstater tilladelse til fortsat at anvende afgiftsfritagelser og -lempelser for olieaffald indtil 2006.

Kommissionen foreslår derfor ikke, at der indføres en særordning.

4. KONKLUSION

I det foreslåede skattedirektiv fastsættes der velbegrundede og rimelige overgangsordninger for tiltrædelseslandene. Det bør behandles så hurtigt som muligt af Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg for at undgå et retligt tomrum ved tiltrædelsen.

Endelig gør Kommissionen opmærksom på de forpligtelser, der følger af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 88 (tidligere artikel 93) [19], især reglerne om eksisterende støtte og ny støtte. Kommissionen henstiller, at tiltrædelseslandene underretter Kommissionen om eventuelle statsstøtteelementer i forbindelse med disse skatteforanstaltninger efter interimsproceduren for eksisterende støtte i bilag IV, punkt 3, til tiltrædelsestraktaten.

[19] EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

2004/0016 (CNS)

Forslag til RÅDETS DIREKTIV om ændring af direktiv 2003/96/EF hvad angår visse medlemsstaters mulighed for at anvende midlertidige afgiftsfritagelser eller -lempelser for energiprodukter og elektricitet

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [20],

[20] EUT C [...] af [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [21],

[21] EUT C [...] af [...], s. [...].

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg [22], og

[22] EUT C [...] af [...], s. [...].

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet [23] erstattede med virkning fra den 1. januar 2004 Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier [24] og Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier [25]. I direktivet fastsættes strukturerne og satserne for de afgifter, der skal indføres på energiprodukter og elektricitet.

[23] EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51.

[24] EFT L 316 af 31.10.1992, s. 12, ændret ved direktiv 94/74/EF (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 46).

[25] EFT L 316 af 31.10.1992, s. 19, ændret ved direktiv 94/74/EF.

(2) Minimumsafgiftssatserne i direktiv 2003/96/EF risikerer at skabe betydelige økonomiske og sociale vanskeligheder i visse medlemsstater, navnlig Cypern, Den Tjekkiske Republik, Estland, Letland, Litauen, Malta, Polen, Slovakiet, Slovenien og Ungarn, i betragtning af deres tidligere forholdsvis lave punktafgiftsniveau, den igangværende økonomiske omstilling, deres forholdsvis lave indkomstniveau og deres begrænsede mulighed for at kompensere for den øgede afgiftsbyrde ved at sænke andre afgifter. Først og fremmest risikerer deres medborgere og nationale økonomier at mærke de negative virkninger af de prisstigninger, som minimumsafgiftssatserne i direktiv 2003/96/EF vil medføre, og de små og mellemstore virksomheder vil blive hårdest ramt.

(3) Disse medlemsstater bør derfor have mulighed for midlertidigt at indrømme yderligere fritagelser eller at anvende lavere afgiftssatser, når det ikke er til skade for et velfungerende indre marked eller medfører konkurrenceforvridning. I overensstemmelse med de principper, der lå til grund for overgangsperioderne i direktiv 2003/96/EF, bør sådanne foranstaltninger endvidere omfatte en gradvis tilpasning til de gældende EF-minimumsafgiftssatser.

(4) I traktaten om tiltrædelse af Den Europæiske Union 2003 [26] er der for Polen og Cypern fastsat overgangsordninger vedrørende gennemførelsen af direktiv 92/81/EØF og 92/82/EØF. Traktaten indeholder også særlige foranstaltninger vedrørende visse energispørgsmål i Litauen og Estland. Der bør tages højde for disse foranstaltninger, når der gives tilladelse til særlige afgiftsfritagelser.

[26] EUT L 236 af 23.9.2003, s. 17.

(5) Dette direktiv foregriber ikke udfaldet af eventuelle fremtidige sager om forvridning af det indre marked, som anlægges navnlig i henhold til traktatens artikel 87 og 88. Det fritager heller ikke medlemsstaterne for i henhold til traktatens artikel 88 at underrette Kommissionen om eventuelle statsstøtteprojekter.

(6) Formuleringen af artikel 18, stk. 2, bør tydeliggøres hvad angår den overgangsperiode, der fastsættes i denne artikel.

(7) Direktiv 2003/96/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

I direktiv 2003/96/EF foretages følgende ændringer:

1) I artikel 18 foretages følgende ændringer:

a) I stk. 1 affattes første afsnit således:

"Som undtagelse fra bestemmelserne i dette direktiv kan de i bilag II nævnte medlemsstater fortsat anvende de afgiftsnedsættelser eller -fritagelser i de tilfælde, der er opregnet i dette bilag."

b) I stk. 2 ændres "i stk. 3-12" til "i stk. 3-13".

2) Som artikel 18a indsættes:

"Artikel 18a

1. Som undtagelse fra bestemmelserne i dette direktiv kan de i bilag III nævnte medlemsstater anvende de afgiftsnedsættelser eller -fritagelser i de tilfælde, der er opregnet i dette bilag.

Medmindre Rådet på grundlag af et forslag fra Kommissionen foretager en gennemgang af situationen på området tidligere end planlagt, gælder denne mulighed til og med den 31. december 2006 eller den dato, der er fastsat i bilag III.

2. Uanset de perioder, der er fastsat i stk. 3-11, og for så vidt dette ikke skaber væsentlig konkurrenceforvridning, skal medlemsstater, der har særlige vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen af de nye minimumsafgiftssatser, indrømmes en overgangsperiode indtil den 1. januar 2007, navnlig for at undgå at bringe prisstabiliteten i fare.

3. Den Tjekkiske Republik kan indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for elektricitet, fast brændsel og naturgas, der anvendes til fjernvarme, indtil den 1. januar 2008.

4. Republikken Estland kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den estiske afgiftssats for dieselolie anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 330 EUR pr. 1 000 liter. Afgiftssatsen for dieselolie anvendt i motorkøretøjer kan imidlertid ikke være lavere end 245 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. maj 2004.

Republikken Estland kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den estiske afgiftssats for blyfri benzin anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 359 EUR pr. 1 000 liter. Afgiftssatsen for blyfri benzin kan imidlertid ikke være lavere end 287 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. maj 2004.

Republikken Estland kan helt fritage olieskifer for afgifter indtil den 1. januar 2009. Indtil den 1. januar 2013 kan den desuden anvende en nedsat afgiftssats for olieskifer, forudsat at dette ikke fører til, at afgiftssatsen udgør mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2011.

Republikken Estland kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den estiske afgiftssats for skiferolie, der anvendes til fjernvarme, til minimumsafgiftssatsen. Afgiftssatsen for skiferolie, der anvendes til fjernvarme, kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Republikken Estland kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at omlægge sit nuværende system med afgift på input til elproduktionen til et system med output-beskatning.

5. Republikken Letland kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2011 til at tilpasse den lettiske afgiftssats for dieselolie og petroleum anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 302 EUR pr. 1 000 liter og indtil den 1. januar 2013 til at nå op på 330 EUR. Afgiftssatsen for dieselolie og petroleum kan imidlertid ikke være lavere end 245 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. maj 2004 og ikke lavere end 274 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. januar 2008.

Republikken Letland kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2011 til at tilpasse den lettiske afgiftssats for blyfri benzin anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 359 EUR pr. 1 000 liter. Afgiftssatsen for blyfri benzin kan imidlertid ikke være lavere end 287 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. maj 2004 og ikke lavere end 323 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. januar 2008.

Republikken Letland kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den lettiske afgiftssats for svær brændselsolie, der anvendes til fjernvarme, til minimumsafgiftssatsen. Afgiftssatsen for svær brændselsolie, der anvendes til fjernvarme, kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af minimumsafgiftssatsen i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Republikken Letland kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den lettiske afgiftssats for elektricitet til den pågældende minimumsafgiftssats. Afgiftssatsen for elektricitet kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Republikken Letland kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2009 til at tilpasse den lettiske afgiftssats for kul og koks til den pågældende minimumsafgiftssats. Afgiftssatsen for kul og koks kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

6. Republikken Litauen kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2011 til at tilpasse den litauiske afgiftssats for dieselolie og petroleum anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 302 EUR pr. 1 000 liter og indtil den 1. januar 2013 til at nå op på 330 EUR. Afgiftssatsen for dieselolie og petroleum kan imidlertid ikke være lavere end 245 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. maj 2004 og ikke lavere end 274 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. januar 2008.

Republikken Litauen kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2011 til at tilpasse den litauiske afgiftssats for blyfri benzin anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 359 EUR pr. 1 000 liter. Afgiftssatsen for blyfri benzin kan imidlertid ikke være lavere end 287 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. maj 2004 og ikke lavere end 323 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. januar 2008.

7. Republikken Ungarn kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den ungarske afgiftssats for elektricitet, naturgas, kul og koks, der anvendes til fjernvarme, til den pågældende minimumsafgiftssats. Afgiftssatsen for de pågældende energiprodukter og for elektricitet, der anvendes til fjernvarme, kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

8. Republikken Malta kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den maltesiske afgiftssats for elektricitet. Afgiftssatsen for elektricitet kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Republikken Malta kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den maltesiske afgiftssats for dieselolie og petroleum anvendt i motorkøretøjer til minimumsafgiftssatsen på 330 EUR pr. 1 000 liter. Afgiftssatsen for dieselolie og petroleum anvendt i motorkøretøjer kan imidlertid ikke være lavere end 245 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. maj 2004.

Republikken Malta kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den maltesiske afgiftssats for blyfri benzin og blyholdig benzin anvendt i motorkøretøjer til den pågældende minimumsafgiftssats. Afgiftssatsen for blyfri benzin og blyholdig benzin anvendt i motorkøretøjer kan imidlertid ikke være lavere end henholdsvis 287 EUR pr. 1 000 liter og 337 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. maj 2004.

Republikken Malta kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den maltesiske afgiftssats for naturgas, der anvendes som brændsel til opvarmning, til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for naturgas kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Republikken Malta kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2009 til at tilpasse den maltesiske afgiftssats for fast brændsel til den pågældende minimumsafgiftssats. Den effektive afgiftssats for de pågældende energiprodukter kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

9. Republikken Polen kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2009 til at tilpasse den polske afgiftssats for blyfri benzin anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 359 EUR pr. 1 000 liter. Afgiftssatsen for blyfri benzin kan imidlertid ikke være lavere end 287 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. maj 2004.

Republikken Polen kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2011 til at tilpasse den polske afgiftssats for dieselolie anvendt i motorkøretøjer til den nye minimumsafgiftssats på 302 EUR pr. 1 000 liter og indtil den 1. januar 2013 til at nå op på 330 EUR. Afgiftssatsen for dieselolie kan imidlertid ikke være lavere end 245 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. maj 2004 og ikke lavere end 274 EUR pr. 1 000 liter fra den 1. januar 2008.

Republikken Polen kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2008 til at tilpasse den polske afgiftssats for svær brændselsolie til den nye minimumsafgiftssats på 15 EUR pr. 1 000 kg. Afgiftssatsen for svær brændselsolie kan imidlertid ikke være lavere end 13 EUR pr. 1 000 kg fra den 1. maj 2004.

Republikken Polen kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den polske afgiftssats for kul, der anvendes til fjernvarme, til den pågældende minimumsafgiftssats. Afgiftssatsen for kul, der anvendes til fjernvarme, kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Republikken Polen kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2009 til at tilpasse den polske afgiftssats for kul, der anvendes til anden opvarmning end fjernvarme, til den pågældende minimumsafgiftssats. Afgiftssatsen for kul, der anvendes til anden opvarmning end fjernvarme, kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Republikken Polen kan indtil den 1. januar 2008 indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for gasolie, der anvendes som brændsel til opvarmning af skoler, børnehaver og andre offentlige institutioner, i forbindelse med aktiviteter eller transaktioner, de udøver eller foretager i deres egenskab af offentlig myndighed.

Republikken Polen kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2006 til at tilpasse sin beskatningsordning for elektricitet til EF-bestemmelserne.

10. Republikken Slovenien kan under afgiftsmyndighedernes kontrol indrømme hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse for naturgas. Der kan indrømmes hel eller delvis fritagelse eller lempelser indtil maj 2014, eller indtil den slovenske naturgasandel af det endelige energiforbrug når op på 25 %, hvis dette sker først. Når den slovenske naturgasandel af det endelige energiforbrug når op på 20 %, skal Slovenien imidlertid anvende en strengt positiv afgiftssats, som forhøjes årligt, så det mindst når op på minimumssatsen ved udgangen af ovennævnte periode.

11. Den Slovakiske Republik kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2010 til at tilpasse den slovakiske afgiftssats for elektricitet og naturgas, der anvendes som brændsel til opvarmning, til den pågældende minimumsafgiftssats. Afgiftssatsen for elektricitet og naturgas, der anvendes som brændsel til opvarmning, kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

Den Slovakiske Republik kan anvende en overgangsperiode indtil den 1. januar 2009 til at tilpasse den slovakiske afgiftssats for fast brændsel til den pågældende minimumsafgiftssats. Afgiftssatsen for fast brændsel kan imidlertid ikke udgøre mindre end 50 % af den pågældende minimumsafgiftssats i Fællesskabet fra den 1. januar 2007.

12. I de fastsatte overgangsperioder skal medlemsstaterne gradvis formindske de respektive forskelle i forhold til de nye minimumsafgiftssatser. Når forskellen mellem den nationale afgiftssats og minimumsafgiftssatsen ikke overstiger 3 % af minimumsafgiftssatsen, kan den pågældende medlemsstat dog vente til udgangen af perioden med at justere sin nationale afgiftssats."

3) Teksten i bilaget til dette direktiv indsættes som bilag III.

Artikel 2

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 2. maj 2004. De tilsender straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser med en sammenligningstabel, som viser sammenhængen mellem de pågældende bestemmelser og dette direktiv.

Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne tilsender Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af nærværende direktiv.

Artikel 3

Dette direktiv træder i kraft den 1. maj 2004.

Artikel 4

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

BILAG

"BILAG III

Afgiftsnedsættelser og -fritagelser som omhandlet i artikel 18a, stk. 1

1) Letland

- energiprodukter og elektricitet til køretøjer, der anvendes til lokal offentlig passagerbefordring.

2) Litauen

- stenkul, koks og brunkul indtil den 1. januar 2007

- naturgas og elektricitet indtil den 1. januar 2010

- orimulsion, der anvendes til andre formål end at producere elektricitet og varme, indtil den 1. januar 2010.

3) Ungarn

- kul og koks indtil den 1. januar 2009.

4) Malta

- sejlads med private lystfartøjer

- luftfart, der ikke er omfattet af artikel 14, stk. 1, litra b), i direktiv 2003/96/EF.

5) Polen

- flybrændstof, brændstof til turbomotorer og motorolie til flymotorer, som producenten af det pågældende brændstof sælger til forsvarsministeriet eller indenrigsministeriet med henblik på anvendelse inden for luftfartsindustrien, til kontoret for råvarereserver til supplering af statens reserver eller til forvaltningsenheder for ambulancefly til brug for deres aktiviteter

- dieselolie til skibsmotorer og motorer til marineteknologi samt motorolie til skibsmotorer og motorer til marineteknologi, som producenten af det pågældende brændstof sælger til kontoret for råvarereserver til supplering af statens reserver, til forsvarsministeriet med henblik på anvendelse inden for flåden eller til indenrigsministeriet med henblik på marineteknisk anvendelse

- flybrændstof, brændstof til turbomotorer og dieselolie til skibsmotorer og motorer til marineteknologi samt motorolie til flymotorer, skibsmotorer og motorer til marineteknologi, som kontoret for råvarereserver sælger til forsvarsministeriet eller indenrigsministeriet."