Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug)"

(2002/C 80/14)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 2. juli 2001 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Malcolm Levitt til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. december 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 387. plenarforsamling af 16-17 januar 2002, mødet den 17. januar 2002, følgende udtalelse med 51 stemmer for, 2 imod og 6 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Kommissionen har fremsat et forslag til direktiv om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug), som skal forbedre standarderne for markedsintegritet på værdipapirområdet overalt i EU. Det er baseret på gennemsigtighed og ligebehandling af markedsdeltagerne. Det vil kræve et tættere samarbejde og en mere omfattende informationsudveksling mellem de kompetente nationale myndigheder, end det hidtil har været praktiseret. Det foreslåede direktiv skal mindske risikoen for uoverensstemmelser, forvirring og smuthuller ved at etablere grundlæggende rammebestemmelser for ansvarsfordeling, håndhævelse og samarbejde inden for EU. Initiativet er et af de centrale punkter i handlingsplanen for finansielle tjenester og skal sikre etableringen af et integreret finansmarked inden 2003. Kommissionen fremhæver, at det er ét af de to første direktivforslag efter den nye Lamfalussy-metode, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd i marts 2001 i Stockholm, og som skelner mellem grundprincipper og tekniske gennemførelsesforanstaltninger.

1.2. Ifølge Kommissionen kan markedsmisbrug opdeles i to hovedkategorier, nemlig insiderhandel og kursmanipulation. Det eksisterende direktiv om insiderhandel (89/592/EØF) blev vedtaget for mere end ti år siden, og i den forløbne tid har de finansielle markeder udviklet sig, så det nu er nødvendigt at ajourføre direktivets bestemmelser. Forslaget omfatter både insiderhandel og kursmanipulation for at sikre, at de samme rammebestemmelser finder anvendelse på begge former for markedsmisbrug, og det er tanken, at det administrativt set skal være enklere, ligesom det skal reducere antallet af forskellige regler og standarder i EU.

1.3. For at sikre, at EU's regler for markedsmisbrug fortsat er relevante i fremtiden under de hastigt skiftende forhold på finansmarkederne, indeholder direktivet en generel definition af markedsmisbrug. Denne definition skulle være tilstrækkelig fleksibel til at sikre, at eventuelle nye former for misbrug vil være omfattet deraf, og samtidig så klar, at den giver markedsdeltagerne fyldestgørende retningslinjer for, hvilken adfærd der er tilladt. Det foreslåede direktiv skal finde anvendelse på ethvert finansielt instrument, der er optaget til omsætning på et reguleret marked i mindst en medlemsstat, herunder primære markeder. Direktivet omfatter alle transaktioner i forbindelse med disse instrumenter, hvad enten der er tale om regulerede markeder eller ej, så man kan undgå misbrug inden for uregulerede markeder, alternative handelssystemer og andetsteds. I direktivet erkendes det dog, at det i særlige situationer og af fuldt legitime årsager er nødvendigt at fastsætte undtagelser, således at bestemte forbud ikke finder anvendelse.

1.4. Det understreges i forslaget, at integrerede finansielle markeder i EU kræver konvergens (og ikke divergens) i medlemsstaternes gennemførelses- og håndhævelsesmetoder, og at de nuværende forskelle i de administrative myndigheders ansvarsområder og beføjelser hindrer etableringen af et fuldt integreret marked og skaber forvirring på markedet. Kommissionen foreslår derfor, at medlemsstaterne hver især udpeger én enkelt myndighed til at tage sig af insiderhandel og markedsmisbrug. Disse myndigheder skal fastsætte regler og føre tilsyn, og de skal have et fælles minimum af ansvarsområder. I betragtning af det stadig stigende antal grænseoverskridende aktiviteter skal EU-reglerne sikre, at de nationale administrative myndigheder samarbejder effektivt og kan regne med hurtigt at få bistand og relevante oplysninger af hinanden.

1.5. Kommissionen fremhæver, at det er uacceptabelt på et integreret finansmarked, at ulovlig adfærd straffes hårdt i et land og mildt i et andet og slet ikke straffes i et tredje. Kommissionen erkender imidlertid, at der ikke er hjemmel i traktaten til at harmonisere sanktionerne. Det er dog både ønskeligt og i overensstemmelse med fællesskabsretten, at direktivet indeholder en generel forpligtelse for medlemsstaterne til at fastsætte og pålægge administrative og strafferetlige sanktioner.

1.6. Det påpeges i forslaget, at de eksisterende EU-regler for beskyttelse af markedsintegriteten er ufuldstændige, fordi der ikke findes fælles bestemmelser om kursmanipulation, og medlemsstaterne har vidt forskellige regler om markedsmisbrug. Disse forskelle medfører konkurrenceforvridninger på finansmarkederne og indebærer, at investeringsforetagender og andre økonomiske aktører ofte er usikre med hensyn til begreber, definitioner og retshåndhævelse på de forskellige europæiske markeder. Markedsmisbrug kan øge virksomhedernes finansieringsomkostninger og ligeledes skade finansmarkedernes integritet og offentlighedens tillid, samtidig med at det virker afskrækkende på nye investorer. Det kan føre til, at EU's økonomiske vækst svækkes.

1.7. Forslaget følger Lamfalussy-Vismandsudvalgets forslag om at sondre mellem grundprincipper og "mindre væsentlige" tekniske gennemførelsesforanstaltninger, der skal vedtages efter EU's udvalgsprocedurer; dette forslag blev godkendt på Det Europæiske Råds møde i Stockholm i marts. I dette tilfælde vil udvalgsprocedurerne finde anvendelse ved tilpasning og afklaring af definitioner og undtagelser for at sikre, at de anvendes på ensartet måde og er forenelige med den tekniske udvikling på finansmarkederne.

1.8. I begrundelsen til forslaget hedder det følgende: "I betragtning af at der er behov for hurtige indgreb over for markedsmisbrug, og at der allerede er gennemført omfattende konsultationer med medlemsstaternes regeringer, lovgivnings- og tilsynsmyndigheder (...) og andre interesserede parter på dette område, har Kommissionen besluttet at fremsætte sit forslag nu i stedet for at forsinke det ved gennemførelse af en mere formel konsultationsprocedure. I overensstemmelse med Vismandsudvalgets rapport vil Kommissionen indlede konsultationer, når den udarbejder gennemførelsesforanstaltninger efter direktivforslagets relevante bestemmelser (...)".

2. Hovedpunkterne i forslaget

2.1. "Intern viden" defineres således:

2.1.1. I artikel 1, stk. 1, defineres "intern viden" som "specifik viden, som ikke er blevet offentliggjort, som vedrører en eller flere udstedere af finansielle instrumenter eller et eller flere finansielle instrumenter, og som, hvis den blev offentliggjort, mærkbart ville kunne påvirke kursen på disse finansielle instrumenter eller på de afledte finansielle instrumenter".

2.2. Kursmanipulation defineres på to måder:

2.2.1. Artikel 1, stk. 2, litra (a): "transaktioner eller handelsordrer, der giver eller kan give urigtige eller vildledende signaler om udbuddet af, efterspørgslen efter eller kursen på finansielle instrumenter, eller hvorved en person eller flere personer i fællesskab sikrer, at kursen på et eller flere finansielle instrumenter ligger på et unormalt eller kunstigt niveau, eller hvorved der benyttes fiktive midler eller alle andre former for bedrag eller fiduser".

2.2.2. Artikel 1, stk. 2, litra (b): "udbredelse af oplysninger gennem medierne, herunder Internet, eller ved andre metoder, der giver eller kan give urigtige eller vildledende signaler om udbuddet af, efterspørgslen efter eller kursen på finansielle instrumenter, herunder spredning af rygter og urigtige eller vildledende nyheder".

2.2.3. I henhold til artikel 1, stk. 5, vil disse definitioner blive afklaret efter udvalgsproceduren, der er specificeret i artikel 17, stk. 2.

2.3. I artikel 2, 3 og 4 specificeres forbudet mod misbrug af intern viden, og det bemærkes, at det i artikel 2, stk. 1, præciseres, at det dermed forbydes "fysiske eller juridiske personer, der er i besiddelse af intern viden, at udnytte denne viden".

2.4. I artikel 5 er følgende fastsat: "Medlemsstaterne forbyder fysiske eller juridiske personer at foretage kursmanipulation. Bilagets afsnit B indeholder en liste over typiske kursmanipulationsmetoder, men listen er ikke udtømmende. Medlemsstaterne kan beslutte at indføre særlige regler for personer, der handler i journalistisk øjemed som et normalt led i udøvelsen af deres erhverv."

2.5. Artikel 6 fastsætter krav om offentliggørelse af viden, f.eks. hedder det i artikel 6, stk. 1: "Medlemsstaterne sikrer, at udstedere af finansielle instrumenter hurtigst muligt offentliggør intern viden." Artikel 6, stk. 3, fastsætter imidlertid følgende: "En udsteder kan på eget ansvar udsætte offentliggørelsen af en bestemt viden for ikke at skade sine berettigede interesser, forudsat at dette ikke vil kunne vildlede offentligheden (...)".

2.6. Artikel 7 og 8 omhandler visse undtagelser fra direktivets generelle regler, for eksempel at de ikke finder anvendelse på visse transaktioner, der gennemføres af en medlemsstat eller en centralbank, og på handel med egne aktier i tilbagekøbsprogrammer.

2.7. I henhold til artikel 9 vil direktivet finde "anvendelse på ethvert finansielt instrument, der er (...) optaget til omsætning på et reguleret marked i mindst en medlemsstat, uanset om transaktionen i praksis finder sted på dette marked eller ej". I artikel 10 er følgende fastsat: "Hver medlemsstat anvender de forbud og påbud, der er omhandlet i dette direktiv, på i hvert fald transaktioner, der gennemføres på dens område, når de pågældende finansielle instrumenter er eller vil blive optaget til omsætning i en medlemsstat."

2.8. Artikel 11 lyder: "Hver medlemsstat udpeger en enkelt administrativ myndighed med kompetence til at sikre anvendelsen af dette direktivs bestemmelser."

2.9. I artikel 12 tillægges den kompetente myndighed "alle de tilsyns- og undersøgelsesbeføjelser, der er nødvendige for, at den kan udøve sine funktioner".

2.10. I medfør af artikel 14 skal medlemsstaterne sikre, "at der træffes foranstaltninger, herunder administrative og strafferetlige sanktioner i henhold til national lovgivning" i tilfælde, hvor direktivet ikke er blevet overholdt, og medlemsstaternes kompetente myndigheder skal samarbejde med hinanden som fastsat i artikel 16.

3. Generelle bemærkninger

3.1. Selve målet med direktivet - at fremme udviklingen af et integreret finansielt marked ved at rydde op i myriaden af nationale tilgange til kursmanipulation - er bestemt prisværdigt. Netop i forbindelse med dette direktivforslag vækker den valgte fremgangsmåde dog en række bekymringer.

3.2. Selv om der i pressemeddelelsen, begrundelsen og selve direktivet ofte henvises til Lamfalussy-Vismandsudvalgets anbefalinger og Det Europæiske Råds blåstempling af Vismandsudvalgets rapport på mødet i Stockholm, lever direktivet ikke op til et af de vigtigste elementer i Vismandsudvalgets anbefalinger. Det drejer sig om, at konsultationen af markedsdeltagerne og andre berørte parter bør være åben og foregå løbende gennem hele lovgivningsprocessen. På grund af et ønske om hurtige fremskridt har det imidlertid ikke været tilfældet med det foreliggende direktivforslag, selv om det angiveligt skulle være et af de to første direktiver efter Lamfalussy-metoden. Havde der været gennemført ordentlige konsultationer af markedsdeltagerne forud for Kommissionens vedtagelse af direktivforslaget, ville processen som helhed måske være blevet kortere, end det kan tænkes blive tilfældet nu. Markedsdeltagerne indgav ganske rigtigt bemærkninger og gav udtryk for bekymringer - herunder spørgsmål om den præcise betydning og fortolkning af visse bestemmelser i forslagene fra FESCO (Forum of European Securities Commissions), men der blev aldrig givet noget begrundet svar på disse bemærkninger. Derfor følger forslaget i praksis ikke Vismandsudvalgets anbefalinger. Det er vigtigt, at Lamfalussy-principperne efterleves i fremtiden.

3.3. Et af direktivets hovedformål er at rydde op i junglen af indviklede og forskelligartede nationale tilgange til kursmanipulation, men det foreslåede direktiv skal præciseres på en række punkter:

- den nøjagtige definition af insiderhandel,

- anvendelsen af de foreslåede regler om kursmanipulation,

- de nøjagtige krav om meddelelse af oplysninger,

- risikoen for usikkerhed med hensyn til den ansvarlige nationale myndighed og

- hvordan fælles standarder, der er afgørende for opfyldelsen af direktivets målsætninger, vil blive opnået; dette bør være en af hovedopgaverne under forskriftsproceduren i artikel 17, stk. 2.

Disse bemærkninger er forklaret mere indgående i næste punkt.

4. Særlige bemærkninger

4.1. Artikel 1, stk. 1, artikel 2 og artikel 4 sigter mod at definere, hvad der skal forstås ved misbrug af intern viden (se punkt 2.1, 2.2 og 2.3 ovenfor), men det fremgår på ingen måde klart af direktivforslaget i dets nuværende form (især artikel 2), om personer kan beskyldes for misbrug af intern viden, hvis de ikke bevidst er i besiddelse af intern viden. Ved de f.eks., at der er tale om intern viden? Ved de, at der er tale om markedsfølsom viden? Og var det deres hensigt at misbruge intern viden? Forholdet mellem artikel 2 og 4 skal afklares med hensyn til kriteriet "bevidst". I artikel 2 henvises der ikke til kriteriet "bevidst". Det er overraskende, at skyldsspørgsmålet ikke efterprøves på grundlag af hensigten - hvorved en person, der beskyldes for misbrug af intern viden, heller ikke kan fremføre til sit forsvar, at han eller hun ikke havde til hensigt at misbruge denne viden. Som forslaget er udformet, kan enhver ansat i ethvert firma anklages, selv om det ikke er hensigten med direktivet.

4.1.1. Ændringsforslag: Artikel 1, stk. 2, litra (a)

4.1.1.1. "Kursmanipulation" bør defineres således: "bevidst gennemførelse af transaktioner eller handelsordrer, der giver eller kan give ...".

4.1.1.2. Begrundelse

1) Det er vigtigt at specificere, at kursmanipulationen skal være bevidst, dvs. tilsigtet. Denne betingelse er generelt anerkendt inden for strafferetten og er et led i beskyttelsen af borgerne.

2) Ordene "eller handelsordrer" bør udgå, fordi selve afgivelsen af ordren blot er gennemførelsen af en tredjeparts ønsker. Den person, der i praksis afgiver en ordre, ved ikke, hvilke hensigter kunden har, eller hvilke virkninger transaktionen vil få.

4.1.1.3. Af tilsvarende grunde bør artikel 2 og 3 ændres på lignende vis:

- Artikel 2: Medlemsstaterne forbyder fysiske eller juridiske personer, der er i besiddelse af intern viden og ved dette, at udnytte denne viden bevidst ved direkte eller indirekte ...

- Artikel 3: Medlemsstaterne forbyder personer, der er omfattet af forbuddet i artikel 2, og som ved, at de er i besiddelse af intern viden ...

4.1.2. Ændringsforslag: Artikel 4

4.1.2.1. "... alle andre end de i disse artikler omhandlede personer, der bevidst udnytter eller giver anledning til udnyttelse af intern viden."

4.1.2.2. Begrundelse: Denne artikel er særlig vigtig, fordi den specifikt sigter mod ansatte i virksomheder. Begrebet "with full knowledge of the facts" (med fuldt kendskab til forholdene), der er anvendt i den engelske udgave, er mindre klar end "knowingly" (bevidst), der implicerer en tilsigtet handling, hvorfor "knowingly" bør anvendes i stedet. Teksten bliver klarere, hvis "er i besiddelse af" erstattes med "udnytter eller giver anledning til udnyttelse af".

4.2. Eftersom artikel 2 henviser til både fysiske og juridiske personer, kunne virkningen blive, at europæiske investeringsbanker, hvor én afdeling yder rådgivning om selskabsfinanser (f.eks. om nyemissioner, fusioner og overtagelser) og en anden afdeling opkøber markedspositioner eller rådgiver investorer om netop de virksomheder, som deres kolleger i førstnævnte afdeling yder rådgivning til, kunne blive anklaget for insiderhandel. Igen er det ikke hensigten med direktivet, men som forslaget er udformet, fremgår det ikke tilstrækkeligt klart. Det kunne især betyde, at de handlende, der opkøber markedspositioner, eller den øverste ledelse i banken, der kender til aktiviteterne i begge afdelinger, men ikke forbyder deres handelsafdeling at opkøbe markedspositioner, kunne blive anklaget for insiderhandel, selv om "kinesiske mure" inden for institutionen hindrer opkøberne i at udnytte intern viden fra den afdeling, der yder rådgivning om selskabsfinanser.

4.2.1. Ændringsforslag: Artikel 6, stk. 4 og 6

4.2.1.1. Følgende passager bør udgå:

- i stk. 4: "og for at afsløre deres interesser eller interessekonflikter i forbindelse med de finansielle instrumenter, som oplysningerne vedrører".

- i stk. 6, sidste led: "og for afsløring af særlige interesser eller interessekonflikter, som omhandlet i stk. 4".

4.2.1.2. Begrundelse: Disse bestemmelser strider mod tjenesteleverandørernes normale praksis og interne etiske regler. Forholdsreglen, der overholdes meget nøje, går ud på at etablere en "kinesisk mur" mellem de personer, der har til opgave at forvalte ordrer, og de personer, der har til opgave at forvalte kundernes konti. Ethvert brud på denne diskretionsregel ville underminere selve grundlaget for direktivet.

4.3. Bestemmelserne om insiderhandel (artikel 2 og 6) har en klar funktion, når det gælder værdipapirer, hvor intern viden om det udstedende selskab er afgørende for spørgsmålet om kursmanipulation. De foreslåede regler omfatter imidlertid også elementer som rentesatser, valutakurser og råvarederivater, hvor der ikke er nogen emittent involveret, f.eks. kan et olieselskab være bekymret over produktionsprognoserne for det kommende år og søge at dække sin position mod risikoen for uheldige prisbevægelser ved hjælp af et egnet afledt instrument. Som direktivforslaget er udformet, kunne selskabet blive tvunget til at offentliggøre alle sine informationer over for modparter og konkurrenter, og det kan bestemt ikke være rigtigt. Der er behov for en afklaring. Artikel 9 synes ganske vist at udelukke handel med afledte OTC-instrumenter ved at begrænse direktivets anvendelse til regulerede markeder, men definitionen af "reguleret marked" drøftes for øjeblikket i forbindelse med revisionen af direktivet om investeringsservice, og spørgsmålet volder bekymring blandt markedsaktørerne.

4.4. I artikel 1, stk. 2, litra (b), karakteriseres spredning af rygter som kursmanipulation, uden at det efterprøves, om hovedformålet eller et vigtigt formål med rygtespredningen er at manipulere kurserne, og ligeledes uden at det efterprøves, om rygtet er sandfærdigt eller ej. Også her er det nødvendigt at præcisere hensigten med direktivet.

4.5. Kravene i artikel 6 om offentliggørelse af oplysninger er ikke klare. I artikel 6, stk. 1, kræves det, at den interne viden skal offentliggøres hurtigst muligt, mens det i artikel 6, stk. 3, hedder, at udstederen "på eget ansvar" kan udsætte offentliggørelsen. Dette kan give anledning til divergerende fortolkninger blandt de kompetente myndigheder i medlemsstaterne. I artikel 6, stk. 4, kræves det også, at de, der har ansvaret for fremlæggelse eller udbredelse af oplysninger til offentligheden, "udviser rimelig omhu", men der siges intet om, hvad der skal forstås ved rimelig omhu. Tilsvarende indføres der i artikel 6, stk. 5, et forbud mod at gennemføre transaktioner, hvis "det med rimelighed kan antages", at transaktionen er baseret på intern viden, men det præciseres ikke, hvad der menes med, at "det med rimelighed kan antages". I begge tilfælde skal det defineres, hvad der forstås ved "rimelighed" (f.eks. rimelighed som det forstås i strafferetlig sammenhæng? Eller i civilretlig sammenhæng?).

4.5.1. Ændringsforslag: Artikel 6, stk. 5

4.5.1.1. Ordene "hvis det med rimelighed kan antages" erstattes med "hvis de er i besiddelse af objektive elementer, som giver dem grundlag for at antage".

4.5.1.2. Begrundelse: Udtrykket "hvis det med rimelighed kan antages" er for vagt. Det er ikke indlysende, at et formidlende led skulle kunne nægte at udføre ordrer på grundlag af en subjektiv fornemmelse alene. Dette pålægger tjenesteleverandører (formidlere, der har modtaget instrukser af kunder) et større ansvar, end man med rimelighed kan forlange. Hertil kommer, at det ikke fremgår klart af teksten, hvem der har bevisbyrden. Det ville være meget vanskeligt at bevise, at tjenesteleverandørerne med rimelighed kunne antage, at der var tale om en lovovertrædelse.

4.6. Tanken bag direktivet er at fremme et mere enkelt og sammenhængende regelsæt, men forskelle i de 15 nationale kompetente myndigheders udlægning af forslagets konkrete ordlyd vil ikke sikre, at denne prisværdige målsætning opfyldes. Som et generelt princip gælder, at jo bredere en margen for fortolkninger direktivets bestemmelser levner, jo større er risikoen, og omvendt, at jo snævrere definitionen af kravene i direktivet er, jo lavere er risikoen. Det er derfor vigtigt, at forslaget strammes op og får et mere direkte fokus på en række punkter, således som det er beskrevet ovenfor.

4.7. Det er et vigtigt aspekt af markedsintegration, at markedsdeltagerne bør vide, hvilket regelsæt de står over for, hvilke regler de skal overholde, og hvilken kompetent myndighed der er ansvarlig for reglernes håndhævelse og eventuelle sanktioner. Det ser imidlertid ud til, at artiklerne 10-15 giver de kompetente myndigheder i alle medlemsstater, hvor et givet værdipapir eller finansielt instrument handles, mulighed for at pålægge markedsdeltageren deres egne regler, uanset hvor den pågældende markedsdeltager måtte være hjemmehørende. Et alternativ ville være at specificere, at den primære kompetente myndighed skulle være myndigheden i det land, hvor markedsdeltageren er hjemmehørende (oprindelseslandet), og at denne myndighed skulle have pligt/ret til at kræve, at alle markedsdeltagere skulle overholde dens regler. Det kan imidlertid tænkes, at hensigten er at beskytte integriteten på det marked, hvor værdipapirerne udstedes, for at forebygge kursmanipulation fra handlende i andre medlemsstater - men det fremgår langt fra klart af ordlyden i artikel 10 (jf. punkt 2.7), der synes at give den kompetente myndighed i en hvilken som helst medlemsstat beføjelse til at skride ind over for enhver markedsdeltager, der gennemfører transaktioner med et hvilket som helst finansielt instrument i en hvilken som helst medlemsstat.

4.8. Artikel 12 sammenholdt med artikel 14 fastsætter rammerne for medlemsstaternes håndhævelse af reglerne, og det er positivt, at der skal udpeges en enkelt kompetent myndighed i hver enkelt medlemsstat. Det sidste stykke i artikel 12 bør udgå, da det ellers vil medføre forskelsbehandling af virksomheder og personer afhængigt af, om der findes nationale retsregler om tavshedspligt eller ej. Faktisk er det sandsynligt, at det vil være langt mere vanskeligt at efterforske tilfælde af markedsmisbrug og dermed også at håndhæve reglerne i de lande, hvor der ikke er nogen undtagelser fra tavshedspligten. Det er imidlertid også sandsynligt, at det relativt beskedne antal vellykkede retsforfølgelser af insiderhandel/kursmanipulation i EU afslører mangler i de ressourcer, der afsættes til håndhævelsen, både med hensyn til kvantiteten og kvaliteten af disse ressourcer (f.eks. færdigheder og understøttende informations-, efterforsknings-, dataindsamlings- og overvågningssystemer). En mere proaktiv håndhævelse uden en udbygning af færdighederne og systemerne kunne skade lovlydige markedsdeltageres transaktioner uden på nogen måde at hæmme mindre hæderlige personers lyssky aktiviteter. Under alle omstændigheder bør samtlige medlemsstater sikre, at de råder over og rent faktisk anvender effektive, rimeligt udmålte administrative sanktioner.

4.8.1. ØSU foreslår følgende sætning føjet til artikel 14, stk. 1

4.8.1.1. "Strafferetlige sanktioner bør kun pålægges, hvis der foreligger solide beviser for kursmanipulation."

4.8.1.2. Begrundelse: Den foreslåede kumulering af administrative og strafferetlige sanktioner er en yderst alvorlig sag. Der bør tages højde for de betænkeligheder, som ØSU giver udtryk for i pkt. 4.1, 4.2, 4.3, 4.5 og 4.9 ovenfor.

4.8.2. Artikel 16, stk. 2, tredje afsnit

4.8.2.1. Sidste punktum i dette afsnit udgår: "Den myndighed, der modtager oplysningerne, kan dog anvende dem til andre formål eller videregive dem til andre staters kompetente myndigheder, hvis den myndighed, der har meddelt oplysningerne, giver sit samtykke."

4.8.2.2. Begrundelse: Eftersom direktivet sigter mod at eliminere markedsmisbrug, bør der ikke åbnes mulighed for, at sådanne oplysninger bruges til andre formål. EU's konkurrencelovgivning indeholder det princip, at indgivne oplysninger kun må anvendes med henblik på at gennemføre konkurrencelovgivningen.

4.9. I henhold til artikel 5 kan medlemsstaterne "indføre særlige regler for personer, der handler i journalistisk øjemed som et normalt led i udøvelsen af deres erhverv". Det er imidlertid uklart, om en journalist i stat A, som indfører regler til beskyttelse af journalister, kan komme i konflikt med myndighederne i stat B, hvor der ikke findes en sådan beskyttelse, hvis journalisten udtaler sig om en virksomhed, der er hjemmehørende i stat B.

5. Konklusion

5.1. Direktivet tjener et prisværdigt formål, nemlig at fremme integrationen af de finansielle markeder i EU og at gøre reglerne om kursmanipulation mindre indviklede og forvirrende. På en række punkter ville det dog være nyttigt at finpudse forslaget med henblik på at sikre en entydig fortolkning af reglerne og dermed mindske risikoen for forskelle i deres gennemførelse og håndhævelse i de forskellige EU-lande. Derudover skal det overvejes nærmere, hvordan man i direktivet kan inkorporere et krav om, at det skal undersøges, hvorvidt det har været "hensigten" at begå kursmanipulation eller ej.

Bruxelles, den 17. januar 2002.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg