Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens memorandum om livslang læring"

(2001/C 311/09)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 26. april 2001 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om "Kommissionens memorandum om livslang læring".

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Christoforos Koryfidis til ordfører og José Isaías Rodríguez García Caro og Bernd Rupp til medordførere. Sektionen vedtog sin udtalelse den 18. juli 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 384. plenarforsamling af 12.-13. september 2001, mødet den 12. september 2001, med 99 stemmer for og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Denne initiativudtalelse omhandler livslang læring og Kommissionens memorandum(1) herom. Udtalelsen er også led i ØSU's bestræbelser for at leve op til sin forpligtelse til at føre tidlige konsultationer med EU's politiske organer. På dette stadium er udtalelsens centrale anliggende at påvirke udformningen af den rapport(2) fra Kommissionen, baseret på resultaterne af denne høring, og den handlingsplan, der formentlig vil ledsage rapporten.

2. Memorandum

2.1. Sigtet med memorandummet om livslang læring er bl.a.:

- at markere Kommissionens standpunkt i relation til begrebet livslang læring. Kommissionen understreger: "Livslang læring skal ikke længere blot ses som et enkelt begreb i forbindelse med uddannelse: det skal udvikles til at blive det vejledende princip for udbydelse af og deltagelse i enhver læringsmæssig sammenhæng";

- at kombinere livslang læring med behovet for en vision, nemlig nødvendigheden af at "livslang læring finder sted samtidig med overgangen til en videnbaseret økonomi og et videnbaseret samfund og visionen om, at denne overgang skal implementeres i det kommende årti", og for så vidt angår mulighederne skal "alle, som bor i Europa, uden undtagelse kunne deltage";

- at forsøge at definere, hvorledes denne overgang skal ske til den ovenfor nævnte videnbaserede økonomi og det videnbaserede samfund samt den rolle, livslang læring skal spille i denne overgang;

- at sætte sig som mål at "starte en debat over hele EU om en omfattende strategi for implementering af livslang læring på individuelt og institutionelt plan og i alle områder af det offentlige og private liv".

2.2. Memorandummet indeholder seks nøglebudskaber/målsætninger, som skal indgå i overvejelserne og debatterne om implementering og udvikling af begrebet livslang læring. Disse budskaber munder ud i et konkret katalog over diskussionsemner, bestående i følgende:

Nøglebudskab 1: Nye grundlæggende færdigheder til alle

Nøglebudskab 2: Øget investering i menneskelige ressourcer

Nøglebudskab 3: Nytænkning inden for undervisning og læring

Nøglebudskab 4: Værdsættelse af læring

Nøglebudskab 5: Nye roller for rådgivning og vejledning

Nøglebudskab 6: Læring bringes tættere på borgerne.

2.3. Der findes to bilag til memorandummet. Det første omfatter europæiske og internationale eksempler for god praksis i forbindelse med livslang læring, og det andet indeholder en vigtig analyse af mulighederne for at opstille indikatorer og benchmarks for livslang læring.

3. Generelle bemærkninger

3.1. Memorandummet om livslang læring har særlig værdi og betydning for ØSU og det organiserede civilsamfund. Det er et hjælpemiddel til forståelse af de ændringer, som digitalteknologien og de moderne former for økonomisk og samfundsmæssig funktion (ændring af størrelsesordener, rytmer og hastigheder, intens mobilitet og konkurrence omkring kreativitet og innovation, intenst pres på enkeltpersoners og samfundets tilpasning til de nye realiteter inden for viden, teknologi og arbejde) har medført for menneskers liv. Memorandummet er ligeledes en kilde til udforskning af løsninger på de store daglige, aktuelle problemer, som såvel unge som voksne europæere, arbejdstagere og arbejdsløse samt det samlede organiserede europæiske civilsamfund er konfronteret med.

3.1.1. På den baggrund anbefaler ØSU den størst mulige udbredelse af kendskabet til begrebet livslang læring og den videst mulige spredning af kendskabet til memorandummet, således at dette tiltag bliver publiceret og forstået af hele det europæiske samfund.

3.2. Det er ikke første gang, ØSU beskæftiger sig med livslang læring og det dertil knyttede memorandum fra Kommissionen.

3.2.1. ØSU mener, at det har deltaget aktivt i udformningen af memorandummet på to måder:

- via sin deltagelse i de forberedende seminarer og debatter, som Kommissionen afholdt under den lange fase af udformningen af dens forskellige positioner og

- via dets samlede engagement på undervisnings- og erhvervsuddannelsesområdet via dets forskellige udtalelser(3).

3.3. ØSU tilslutter sig Kommissionens overordnede tilgang til den samlede problematik (se memorandummets indledning). ØSU støtter navnlig:

- understregningen af, at Det Europæiske Råd i Lissabon (marts 2000) medførte afgørende ændringer i udviklingen i de politiske retningslinjer og den politiske indsats;

- konstateringen af, at Europas undervisnings- og erhvervsuddannelsessystemer må omstille sig, hvis overgangen til en videnbaseret økonomi og et videnbaseret samfund skal lykkes(4);

- behovet for at udvikle en dialog i hele Europa med langt større deltagelse fra borgernes side med det formål at formulere en omfattende strategi for livslang læring(5);

- tilgangen, at livslang læring "ikke blot skal ses som et enkelt begreb i forbindelse med uddannelse. Det skal udvikles til at blive et vejledende princip for udbydelse af og deltagelse i enhver læringsmæssig sammenhæng"(6).

3.3.1. Navnlig hvad angår målet om at opnå "en omfattende og harmoniseret europæisk strategi for livslang læring", understreger ØSU følgende:

3.3.1.1. Strategien er nødvendig, fordi:

- en godt planlagt og velinformeret overgang i hele Europa til digitalalderen, informationssamfundet og vidensamfundet udgør en forudsætning for Europas overlevelse (som Union og i langt højere grad som nationalstater)(7);

- problemerne i forbindelse med overgangen er i reglen fælles, og derfor er en fælles indsats til løsning heraf lettere (også selv om indsatsen i princippet begrænses til udbredelse og udnyttelse af god praksis og til en åben koordineringsmetode);

- overgangen kræver en uddannelsesmæssig indsats.

3.3.1.2. ØSU finder strategien realistisk, fordi:

- den politiske konjunktur taler for at udforme relevante strategiske interventioner i EU på uddannelsesområdet(8);

- de aktuelle problemer, som de europæiske borgere står over for i forbindelse med globaliseringen af økonomien samt andre forhold, taler for, at der skabes enighed om sådanne politikker på politisk niveau, og at disse accepteres i samfundet;

- den teknologiske konjunktur er positiv, idet mange undervisningsaktiviteter kan udvikles på integreret vis under udnyttelse af digitalteknologien.

3.3.1.3. ØSU finder en sådan strategi nødvendig og også effektiv med henblik på at fremme en løsning af de aktuelle europæiske problemer, herunder navnlig de problemer, der berører:

- ledigheden og udnyttelsen af de muligheder, den nye økonomi bringer;

- de europæiske borgeres fortroliggørelse med digitalteknologien;

- den europæiske integration, nye styreformer i EU og den europæiske økonomis konkurrenceevne betragtet under et.

3.4. ØSU er bevidst om sin rolle og mere generelt om det organiserede civilsamfunds rolle med henblik på at definere vejen hen imod udvikling af en fælles strategi for livslang læring. Derfor er det særlig opmærksomt på dette emne. ØSU's hidtil udtrykte synspunkter herom, men også dets nuværende arbejder, giver svar på mange spørgsmål og punkter i memorandummet.

3.4.1. ØSU's hidtil skriftligt fremførte standpunkter vedrørende livslang læring kan opsummeres således:

- "De nuværende uddannelsessystemer - med deres fastlåste forløb og aldersmæssige reference - lever ikke op til det kognitive samfund og den (nye) økonomis krav. Det er absolut nødvendigt, at den enkelte borger foruden uddannelse også har adgang til fortsat efteruddannelse, hvilket forudsætter en ny indfaldsvinkel - en indfaldsvinkel, som er indeholdt i udtrykket livslang uddannelse"(9).

- Livslang uddannelse defineres af nedenstående grundprincipper(10):

- tilpasningsevne: I henhold til dette princip sigter livslang læring mod at gøre borgerne i stand til at tilpasse sig livsvilkår i stadig forandring samt erhverve, forny og fuldende viden og færdigheder;

- bevægelighed: At borgerne skal kunne veksle mellem uddannelse, efteruddannelse og arbejde gennem hele livet uden begrænsninger eller forhindringer er ligeledes et grundlæggende princip for livslang læring. Til dette princip hører også borgernes ret til at studere på de enkelte uddannelsesniveauer og inden for de enkelte uddannelsesformer, når som helst de har lyst;

- helhed: Ifølge dette princip er livslang læring ikke begrænset til voksne. Alle uddannelsesniveauer og alle former for uddannelse og efteruddannelse er omfattet.

- Livslang læring er nøglen til at indføre EU-borgerne i informationssamfundet, de nye teknologier og den nye økonomi(11).

- Livslang læring skal opfylde behovet for tilpasning til den nye virksomhedskultur og fremme af nye sociale færdigheder(12).

- Livslang læring er endvidere et intelligent svar på den nye logik og det nye tempo, hvormed disse udfordringer trænger sig på. En metode, hvormed de aktive EU-borgere kan få kendskab til den nye globale, politiske, økonomiske, sociale og teknologiske udvikling(13).

- ØSU mener endelig, at livslang læring samt de uddannelsesområder, der er knyttet til informationssamfundet og den nye økonomi, bør omfattes af det europæiske lærings- og uddannelsesrum. Derfor anbefaler ØSU, at disse områder fremmes inden for rammerne af en åben koordination og regelmæssig benchmarking(14).

3.4.2. ØSU bekræfter på baggrund af ovenstående positioner, at Kommissionens standpunkt er korrekt med henblik på at fremme begrebet livslang læring samtidig med, at det svarer på en række grundlæggende spørgsmål, som rejses i memorandummet:

- det svarer bl.a. positivt på spørgsmålet om indførelsen af en "personlig ret til for alle borgere at opnå og forny deres viden og færdigheder via livslang læring";

- fastslår klart, at der er behov for forbindelse mellem og udnyttelse af alle aspekter af undervisning og ikke kun dem, der på dialektisk grundlag befinder sig under det overordnede begreb livslang læring;

- fastslår det ligeledes klart, at der er behov for samarbejde for at omsætte begrebet i praksis; et sådant samarbejde bør ikke kun vedrøre medlemsstater, men også de sociale aktører, undervisere på alle niveauer og de offentlige, lokale og regionale administrationer.

3.4.3. De specifikke emner, som Kommissionen sætter til debat i memorandummet (debat om de seks nøglebudskaber), er alle vigtige, også for ØSU. I denne fase for tidlig høring vil ØSU specifikt opholde sig ved de begreber, som det allerede har formuleret en holdning til og som berører debatten mere eller mindre direkte(15).

3.4.3.1. ØSU er i ovenstående kontekst særlig interesseret i at klarlægge visse punkter i memorandummet fra ØSU's synsvinkel og nærmere specificere bestemte begreber, sammenhænge og processer.

4. Specifikke bemærkninger

4.1. Bestemmelse af begreberne

4.1.1. Livslang læring: Et forsøg på definition

4.1.1.1. ØSU forstår begrebet livslang læring som en livslang, systematisk og aktiv indsats fra de europæiske borgere med henblik på at uddanne sig for at leve op til de moderne behov for personlig og kollektiv overlevelse samt til behovene for personlig realisering og samfundsmæssig integration (sidstnævnte behov påpeges som en grundforudsætning for den fulde udvikling af personlige og sociale muligheder).

4.1.1.2. Med de moderne behov for personlig og kollektiv overlevelse menes der:

- Borgerens aktive tilpasning til en politisk, økonomisk, samfundsmæssig, miljømæssig, teknologisk og videnskabelig funktionsramme under fortsat forandring.

- Borgerens konstante tilpasning til nye værktøjer, nye dynamikker og nye hastigheder, som hver ny funktionsramme kræver og pålægger (hvad enten det er aftalt eller ej).

- Borgerens dynamik og bevidste deltagelse i søgningen og afgrænsningen af de til enhver tid værende størrelsesordener for funktionsrammerne og den demokratiske kontrol med de værktøjer, dynamikker og hastigheder, som vil blive udviklet inden for rammerne heraf.

- Forbedring af den enkeltes adgang til en almen og faglig uddannelse samt til livslang læring på nationalt og europæisk plan.

4.1.2. På baggrund af ovenstående definition udgør livslang læring således ikke kun et nyt aspekt, et nyt niveau eller et nyt specifikt uddannelsesaspekt. Livslang læring udgør heller ikke en procedure, der blot sigter på at sikre de europæiske borgeres beskæftigelsesegnethed. Livslang læring afspejler derimod den moderne helhedsopfattelse og består af uddannelsesforanstaltninger, der bygger på hinanden og omfatter alle faser af den almene og faglige uddannelse, som strækker sig gennem hele livsforløbet og inddrager alle livsområder. Først livslang læring skaber forudsætningerne for at realisere det demokratiske videnssamfund.

4.1.2.1. Under alle omstændigheder går ØSU ud fra, at en solid, bredt anlagt almen og faglig grunduddannelse er såvel led i som grundlag for begrebet livslang læring.

4.1.2.2. På den baggrund er almene og faglige uddannelsessystemer samtidig at betragte som etablerede sociale institutioner med faste strukturer og traditioner og som summer af lærer- og elevrelationer, der fremmer personlige og sociale udviklingsprocesser. Tilsammen danner de en velkendt "uddannelsesarkitektur", der er vokset frem i takt med det moderne samfunds udvikling og nu forekommer os selvfølgelig. Princippet om livslang læring kræver nye tankemønstre og en ny indretning af undervisningen og indlæringen. Denne udtalelse kan ikke beskæftige sig indgående med de problemstillinger, der ligger heri, men det skal påpeges, at principperne og hjørnestenene i en ny uddannelsesarkitektur, der passer til vidensamfundet, venter på at blive udarbejdet. ØSU går ud fra, at det vil resultere i, at der udkrystalliserer sig en fælles europæisk dimension i medlemsstaternes uddannelsessystemer.

4.2. Definition af relationerne

4.2.1. Livslang læring og skoleundervisning

4.2.1.1. ØSU mener, at skoleundervisning skal indgå som led i livslang læring. Dette betyder bl.a., at der så vidt muligt skal være tale om et enheds-, dvs. et helhedssystem, og at dette system på læringsniveauet skal være præget af sammenhæng og komplementaritet. Men man bør efter ØSU's opfattelse tage den hidtidige opgavefordeling på uddannelsesområdet op til fornyet overvejelse. Staten skal fortsat bære hovedansvaret for den grundlæggende uddannelse, mens ansvaret for den almene og faglige efter- og videreuddannelse som hidtil skal fordeles retfærdigt på forskellige skuldre, nemlig staten, arbejdsmarkedsparterne og borgerne selv. Men der er brug for statslige tilskyndelsesforanstaltninger over for virksomheder og enkeltpersoner, som det også fremgår af memorandummet, og for større engagement i den faglige videreuddannelse både fra arbejdsgivernes og arbejdstagernes side, hvis det skal lykkes at realisere den livslange læring.

4.2.2 Livslang læring og højere uddannelse

4.2.2.1. For så vidt som livslang læring opfylder de behov, der står i forbindelse med produktion og konstant udvikling, miljø, individuel og social selvrealisering, er det absolut nødvendigt, at det har et åbent forhold til højere uddannelse. ØSU vurderer, at dette forhold bør antage samme form som forholdet mellem livslang læring og skoleundervisning, og at dette forhold i de aktuelle teknologiske rammer, hvor man bl.a. udnytter digitalteknologien, bør defineres således:

- Udvikling af en stabil og vedvarende kommunikationskanal for gensidig oplysning og gensidig afhængighed mellem højere uddannelsesinstitutioner og institutioner(16) for livslang læring.

- Udvikling af samarbejde med henblik på at løse konkrete problemer, som vedrører produktionskræfterne og lokalsamfundene, det moderne menneske og den aktive borger.

- De højere læreanstalters imødekommenhed over for behovene for supplerende studier, navnlig for borgere, der bor i deres region, med henblik på en specifik form for efteruddannelse og vedvarende efteruddannelse af undervisere.

4.2.3. Livslang læring, ikke6formel læring og uformel læring

4.2.3.1. ØSU understreger bidraget fra ikke-formel og uformel læring i den hidtidige udvikling af det europæiske samfund og økonomi. Uddannelsen i familien, autodidakt indlæring eller uddannelse og erhvervsuddannelse, som gives til arbejdstagerne i virksomhederne eller af fagforeningerne, den undervisning, der gives borgerne fra de trykte og elektroniske nyhedsmedier via markedet, litteraturen, NGO'erne, er af uvurderlig værdi og betydning. Problemet med disse uformelle undervisningsformer ligger i, at de i reglen ikke fører til eksamensbeviser. ØSU mener, at der skal udvikles instrumenter og procedurer til anerkendelse af uformelle undervisningsformer og af kundskaber og kvalifikationer, der er erhvervet gennem erhvervserfaring, således at det kan føre til anerkendte eksamener. Under hensyntagen til de nationale traditioner på området skal alle lovgivningspolitiske aktører, især arbejdsmarkedets parter, inddrages.

4.2.3.2. På baggrund af ovenstående tilslutter ØSU sig Kommissionens forslag om at identificere og fastlægge fælles indikatorer og kriterier i relation til livslang læring. Det beder således Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om at træffe de påkrævede politiske valg med henblik på den hurtigst mulige ikrafttræden af et integreret, europæisk system for eksamensbeviser for kvalifikationer og færdigheder.

4.2.4. Livslang læring og civilsamfundet(17)

4.2.4.1. Livslang læring vedrører og er rettet imod samtlige borgere. Det organiserede civilsamfund har derfor en vigtig rolle at spille i den videre udvikling af livslang læring.

4.2.4.2. På baggrund af de hidtidige erfaringer med det organiserede civilsamfunds og mere specifikt arbejdsmarkedsparternes indsats på dette område bør det organiserede civilsamfunds rolle i koordineringen af den endelige udformning samt udviklingen af et fælles system for livslang læring være afgørende. Det organiserede civilsamfund bør spille en ledende rolle.

4.2.4.3. For så vidt angår fremgangsmåden er det, der principielt og grundlæggende er behov for, at man identificerer, evaluerer og undersøger de forskellige former for uformel og ikke-formel læring, som hidtil er udviklet af arbejdsmarkedets parter og andre NGO'er. I konsekvens heraf bør man kombinere disse uddannelsesformer og uddannelsessystemer på et globalt omstruktureret og uformelt grundlag, nemlig et funktionelt grundlag, som bygger på den moderne digitalteknologi, som vil omfatte et bredt spektrum af undervisningsmæssige aktiviteter og som vil leve op til de moderne samfundsmæssige og økonomiske krav.

4.2.4.4. I hvert tilfælde afhænger den velgennemførte udvikling af begrebet livslang læring grundlæggende af, hvor aktivt det organiserede civilsamfund herunder nærmere arbejdsmarkedets parter deltager heri. Et sådant samarbejde bør ikke kun begrænses til udformningen af begrebet, men ligeledes til den videre udvikling af dets funktion.

4.2.4.5. CEDEFOP har efter ØSU's opfattelse en vigtig del af ansvaret for, at der sker en identifikation, evaluering samt videreudvikling af forskellige former for uformel og ikke-formel læring samt mere generelt udvikling af begrebet "livslang læring".

4.3. Definition af procedurer

4.3.1. Livslang læring og formidlingen heraf

4.3.1.1. ØSU mener, at livslang læring som begreb kan udvikles på mange måder, som er tilpasset til de regionale forhold og de relevante nationale erfaringer. Derfor mener ØSU, at en ganske let ændret indfaldsvinkel fra de lokale multifunktionelle læringscentres side, som omtales i konklusionerne af Det Europæiske Råd i Lissabon, kan gøre dem til de bedst egnede instanser for koordinering af udviklingen af begrebet. Der er med andre ord tale om et moderne Lokalt Multifunktionelt Læringscenter, som fungerer uafhængigt af forvaltningerne:

- Et sådant læringscenter kan lettere blive til et forbindelses- og samarbejdsled mellem de involverede parter, dvs. mellem skoleundervisningen, universitetsundervisningen, arbejdsmarkedets parter og mere generelt det organiserede civilsamfund, markedet, de lokale, regionale, nationale og europæiske myndigheder.

- Det kan lettere omstruktureres på basis af specifikke, lokale krav og forhold (udnyttelse af eksisterende infrastrukturer i undervisningssystemet, udnyttelse af de relevante lokale erfaringer, udnyttelse af eventuelle eksisterende, relevante former for medvirken og samarbejde osv.).

- Det kan derudover som en ny institution, som ikke er tynget af fordomme eller negative erfaringer, lettere blive accepteret i det bredere samfund.

- Det kan ligeledes indgå arbejdsaftaler med henblik på udvikling af specifikke livslange læringsprogrammer med gennemsigtighed under hensyn til den lokale dynamik, som knytter sig til udviklingen af lignende tjenester.

- Det kan endelig lettere bemandes med administrativt og undervisningsmæssigt specifikt og kompetent personale fra det eksisterende regionale og nationale undervisningsvæsen.

Det står klart, at forvaltningen af et sådant læringscenter på lokalt plan skal respektere en vis lokal balance. Der skal være en harmonisk, men samtidig progressiv sameksistens mellem på den ene side produktivkræfterne og de samfundsmæssige aktører og på den anden side underviserne og trænerne.

4.3.2. Livslang læring og læringscentre

Med henblik på udviklingen af begrebet livslang læring bør man grundlæggende og principielt udnytte de eksisterende infrastrukturer. Mere konkret kan man udnytte:

- Eksisterende skolebygninger, som på grund af demografiske forandringer ikke udnyttes længere.

- Eksisterende skolebygninger uden for den normale skoletid.

- Andre offentlige bygninger, hvor der udbydes tjenesteydelser (kulturcentre, ungdomscentre osv.).

- Andre bygninger med tilsvarende faciliteter, som tilbydes af de aktører, som har ansvaret for udviklingen af de konkrete programmer for livslang læring (arbejdsmarkedsundervisningscentre, erhvervsuddannelsescentre, musikskoler, private sprogskoler osv.).

4.3.3. Livslang læring og formidlingsmetoden

4.3.3.1. På baggrund af, hvad der allerede er nævnt ovenfor om livslang læring, kan følgende konstateres:

- livslang læring formes ligeledes af påvirkninger fra arbejdsmarkedets parter, det bredere organiserede civilsamfund, markedet, undervisningen og vidensverdenen såvel som fra forvaltningerne (primært de lokale og regionale forvaltninger);

- livslang læring koordineres af de lokale multifunktionelle læringscentre;

- livslang læring udbydes af disse centre eller på deres ansvar af andre offentlige eller private centre;

- livslang læring udbydes på grundlag af fælles aktioner, som har et bestemt udgangspunkt, en bestemt begrundelse, et konkret mål, et konkret indhold og en konkret handlingsplan samt et konkret system til evaluering af resultaterne;

- livslang læring udbydes i mere eller mindre individualiseret form på grundlag af og inden for rammerne af borgernes læringsbehov.

4.3.4. Livslang læring og udbudsudgifter

4.3.4.1. At udrede omkostningerne ved et fyldestgørende uddannelsesudbud i forbindelse med livslang læring er en kompliceret opgave, der ikke udelukkende er af finansiel art. Alle de, der har udbytte af den livslange uddannelse, må være med til at betale for den, ikke mindst virksomhederne, der får veluddannet arbejdskraft, som kan dække behovene i forbindelse med omstrukturerede arbejdsmarkeder, ændrede arbejdsprocesser og nye jobprofiler.

4.3.4.2. Det påhviler først og fremmest staten på samtlige statslige forvaltningsniveauer at stille tilstrækkelige offentlige midler til rådighed til på lang sigt at sikre uddannelsessystemer af høj kvalitet overalt i Europa.

4.3.4.3. Navnlig på lokalt og regionalt plan må det organiserede civilsamfunds aktører sammen med de lokale virksomheder yde et bidrag til omkostningerne ved livslang læring, også ved at stille infrastruktur (lokaler og udstyr) og menneskelig kapital (ekspertise, netværk, tid) til rådighed.

4.3.4.4. Når det gælder finansieringen, må man særlig fremhæve statens og virksomhedernes ansvar: Hele samfundet og hele erhvervslivet profiterer entydigt af, at kvalifikationsniveauet i alle befolkningens aldersgrupper hæves og til stadighed tilpasses.

4.3.4.5. ØSU finder det nødvendigt at foretage en aktuel videnskabelig undersøgelse af de forventede omkostninger per capita ved at gennemføre den livslange læring for at sikre et solidt grundlag for en åben dialog i samfundet med det formål at nå til enighed om en hensigtsmæssig og retfærdig udgiftsfordeling, som stemmer med uddannelsernes formål.

4.4. Livslang læring og risikoen for udstødelse

4.4.1. ØSU mener i hvert enkelt tilfælde, at udgifterne til udbud af livslang læring ikke bør føre til udstødelse af borgere eller grupper af borgere eller regioner fra ovennævnte proces og dennes nyttevirkning. Derfor forventer ØSU, at staten sammen med andre samfundsaktører bekæmper og så vidt muligt forhindrer social udstødelse, også i forbindelse med livslang læring. Dette mål bør aktivt forfølges som led i den åbne europæiske koordinationsstrategi bl.a. under hensyntagen til, at man inden for den allerede eksisterende EU-politik lægger vægt på at prioritere særligt forfordelte personer i alle aldersklasser.

5. Specifikke forslag i relation til de seks nøglebudskaber

5.1. Nøglebudskab 1: Nye grundlæggende færdigheder til alle

Målsætning:

at garantere vedvarende adgang til læring for alle med henblik på at opnå eller forny de færdigheder, der kræves for til stadighed at sikre deltagelse i vidensamfundet

5.1.1. Indførelse af skolepligt opfattes med rette som et af det moderne industrisamfunds største socialpolitiske resultater. I nogle medlemsstater garanterer afsluttet skolegang på højt niveau adgang til videregående uddannelser. ØSU opfordrer kraftigt til en ændring af denne borgerret i lyset af de aktuelle forhold. For det første bør der indføres et mindstekrav for den enkelte borger om adgang til uddannelse og kvalificering inden for almen uddannelse og erhvervsuddannelse, som gælder, indtil et bestemt kvalifikationsniveau (som står i forhold til den samfundsmæssige og økonomiske udvikling) er nået. For det andet bør den hidtidige garanterede ret til videreuddannelse og -kvalificering på grundlag af opnåede eksamensbeviser udvides, så den ud over at skabe forbindelse mellem gymnasiale uddannelser og videregående uddannelser sikrer kraftigt forbedrede vertikale og horisontale overgangsmuligheder inden for det samlede uddannelses- og kvalifikationssystem, herunder også mellem forskellige medlemsstater.

5.1.2. ØSU mener, at dette må betragtes som en væsentlig forudsætning for en vellykket gennemførelse af beskæftigelsesretningslinje 3, 4 og 6. I den forbindelse må medlemsstaterne fremsætte fælles konkrete forslag i samarbejde med Kommissionen med henblik på en rammeaftale om fastlæggelse af de nye grundlæggende kvalifikationer, som alle borgere må være i besiddelse af for at kunne deltage aktivt i vidensamfundet og den videnbaserede økonomi.

5.1.2.1. ØSU påpeger på den baggrund, at den foreslåede strategi bør forudse:

- behovet for undervisning/erhvervsuddannelse i nye grundlæggende færdigheder, uden at der ses bort fra problemet med analfabetisme, som fortsat findes i visse medlemsstater,

- incitamenter til at åbne menneskers interesse for læring, herunder særlig personer med lavt uddannelsesniveau,

- foranstaltninger til bredere oplysning vedrørende de muligheder, der findes på læringsområdet.

5.2. Nøglebudskab 2: Øget investering i menneskelige ressourcer

Målsætning:

foretage synlige, øgede investeringer i menneskelige ressourcer for at prioritere Europas vigtigste aktiv - menneskene

5.2.1. ØSU er klar over, at der hersker meget komplekse og forskellige forhold i medlemsstaterne hvad angår størrelsen og sammensætningen af offentlige, private og individuelle bidrag inden for uddannelse og kvalificering. ØSU foreslår et initiativ til systematisk og grundig statusopgørelse over og vurdering af gældende praksis, som under koordinerende ledelse af de relevante europæiske instanser (f.eks. CEDEFOP, der har ydet et forarbejde på området, og i hvis bestyrelse arbejdsmarkedsparterne er behørigt repræsenteret) og i samarbejde med andre internationale organisationer, der har faglig indsigt i området (navnlig OECD), skal føre til udarbejdelse af en europæisk rapport, der kan give konkrete svar på de spørgsmål, der rejses i memorandummet.

5.3. Nøglebudskab 3: Nytænkning inden for undervisning og læring

Målsætning:

udvikle effektive undervisnings- og læringsmetoder og -sammenhænge for vedvarende livslang læring og "lifewide learning"

5.3.1. ØSU er helt enig i nødvendigheden af at åbne det samlede uddannelses- og kvalifikationssystem for innovative undervisnings- og læringsmetoder. I den forbindelse må der naturligvis lægges særlig vægt på den indsats, nye teknologier kan bidrage med. Det understreger parallelt hermed, at opmærksomheden endvidere i stigende grad må rettes mod fordelene ved gældende praksis inden for den ikke-formelle læring. Her tænkes der både på den beskæftigelses- og virksomhedsrelaterede læring, på den ungdomsundervisning, der foregår uden for skolesammenhæng, og på den læring, der varetages af det organiserede civilsamfund på lokalt og regionalt plan. ØSU foreslår en europæisk samarbejdsordning inden for rammerne EU's 6. rammeforskningsprogram med deltagelse af de relevante europæiske instanser (herunder navnlig CEDEFOP og EURYDICE). Det foreslår ligeledes, at der nedsættes en ekspertgruppe, som skal udarbejde en grundlæggende statusopgørelse og vurdering af gennemprøvede og nye pædagogiske metoder under behørig hensyntagen til de væsentlige målgruppeforskelle (alder, køn, social situation, kulturelt og etnisk tilhørsforhold m.m.). Rapporten fra ovennævnte ekspertgruppe bør efter en evaluering og gennemgang af dens henstillinger, herunder navnlig den konkrete opstilling af kvalitative "benchmarks", forelægges for Rådet (Uddannelse). Arbejdsmarkedsparterne bør også være passende repræsenteret i denne ekspertgruppe.

5.4. Nøglebudskab 4: Værdsættelse af læring

Målsætning:

Gennemføre en markant forbedring af de måder deltagelse i læring og resultaterne deraf opfattes på og værdsættes, især hvad angår ikke-formel og uformel læring

5.4.1. Det er ikke muligt effektivt at gennemføre de idéer, memorandummet kommer ind på i forbindelse med debatspørgsmålene om værdsættelse af læringsindsatsen uden en mere intensiv kommunikation og en forbedret dialog mellem arbejdsmarkedsparterne og de aktører inden for uddannelsesområdet, der er ansvarlige for evalueringsprocedurer og kvalifikationssystemer. ØSU erklærer sig rede til at deltage aktivt i udviklingen af en strategi på dette område via et samarbejde med almenuddannelsernes og erhvervsuddannelsernes interesseorganisationer på europæisk plan.

5.5. Nøglebudskab 5: Nye roller for rådgivning og vejledning

Målsætning:

sikre, at alle har let adgang til information og rådgivning af god kvalitet om uddannelsesmuligheder i hele EU og igennem hele livet

5.5.1. Nødvendigheden af at udnytte, udvide og uddifferentiere det samlede vejledningstilbud er påvist i tilstrækkelig grad. Det er ligeledes vigtigt at understrege, at der er behov for en ny indfaldsvinkel til erhvervsorientering, som skal sikre alle en livslang adgang til en sådan service, og som bør stå i forbindelse med efterspørgslen. ØSU konstaterer med tilfredshed, at memorandummet lægger vægt på dette spørgsmål, som trods bestræbelser fra mange forskellige sider - både på nationalt og europæisk plan - ikke altid har fået den fortjente opmærksomhed i politik og handling. ØSU er parat til via en informations- og forklaringsindsats på lokalt og regionalt plan at bidrage til en bedre udrustning af og et bedre netværk mellem de mange forskellige eksisterende og potentielle serviceudbydere (som beskrevet i forbindelse med memorandummets temaspørgsmål inden for dette område) og til i den forbindelse at udnytte den ekspertviden, som arbejdsmarkedsparterne i kraft af deres daglige kontakt med borgerne - navnlig, men ikke udelukkende, erhvervsaktive og arbejdssøgende borgere - uden tvivl råder over.

5.6. Nøglebudskab 6: Læring bringes tættere på borgerne

Målsætning:

udbyde mulighederne for livslang uddannelse så tæt på deltagerne som muligt i deres eget lokalsamfund med støtte fra IT-baserede faciliteter, hvor det er relevant

5.6.1. Det er glædeligt, at memorandummet om livslang læring udtrykkeligt erkender det potentiale, EU-instanser som f.eks. ØSU har for fremme og styrkelse af partnerskaber på lokalt og regionalt plan. Der er uden tvivl mange muligheder for at udnytte arbejdsmarkedsparternes og andre civilsamfundsorganisationers netværk og infrastrukturer bedre med henblik på mere målrettet at kunne stille materielle og menneskelige ressourcer til rådighed for lærende og undervisende borgere (også i en vekslende rolledeling). ØSU vil udarbejde yderligere forslag og anbefalinger i denne forbindelse.

Bruxelles, den 12. september 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) SEK(2000) 1832 (indledning).

(2) Kommissionen agter at udarbejde denne rapport til efteråret.

(3) Særlig via udtalelsen om hvidbogen om almen uddannelse og erhvervsuddannelse (EFT C 295 af 7.10.1996, s. 25) og informationsrapporten om "Uddannelsens europæiske dimension: art, indhold og perspektiver". Det påpeges, at der i Kommissionens memorandum om livslang læring henvises til denne rapport (fodnote 2, s. 43).

(4) Se afsnit 3 og 5.

(5) Se punkt 4.4, og den tilsvarende rapport fra CEDEFOP med titlen "Læring i vor tid".

(6) Ibidem, punkt 3.2 (6. led).

(7) Se Kommissionens hvidbog om almen uddannelse og erhvervsuddannelse KOM(95) 590 (indledning).

(8) EFT C 123 af 25.4.2001 (punkt 4.2.1.2 - første forslag).

(9) EFT C 295 af 7.10.1996, s. 25 (punkt 3.2.3).

(10) EFT C 295 af 7.10.1996, s. 25 (punkt 3.2.4.1, 3.2.4.2 og 3.2.4.3).

(11) EFT C 139 af 11.5.2001 (punkt 4.4).

(12) EFT C 139 af 11.5.2001 (punkt 3.1.2.1).

(13) EFT C 139 af 11.5.2001 (punkt 3.1.2.1).

(14) EFT C 139 af 11.5.2001 (punkt 4.1).

(15) Kommissionens spørgsmål samt ØSU's position i relation til dem findes i punkt 5.

(16) Se nedenfor punkt 4.3.1.

(17) Der vil blive givet en nærmere behandling af det organiserede civilsamfunds rolle i udviklingen af begrebet livslang læring i den kommende høringsfase på grundlag af Kommissionens endelige rapport desangående.