DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 30.03.2004 
KOM(2004) 207 endelig 
  
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET  
Regler for depositarer for investeringsin stitutter i medlemsstaterne: gennemgang og 
mulig udbygning 
 
 2    1. Depositarerne for investeringsinstitutterne spiller en særlig rolle, når det drejer 
sig om at beskytte investorerne 
Med en forvaltning af en samlet aktivmasse på  3 500 mia. EUR er investeringsinstitutterne 
(institutterne for kollektiv inve stering i værdipapirer) – harmoni serede investeringsfonde – de 
dominerende formidlere af de europæiske ge nnemsnitshusstandes invest eringer. De tilbyder 
mindre investorer de fordele, der knytter sig ti l risikospredning på det finansielle marked og 
ekspertise inden for investerings forvaltning, til en rimelig udgift  ved samling af  investorernes 
opsparing i én pulje. 
Depositaren for investeringsinstituttet  har til opgave at tage vare på  dettes midler og træffe en 
række kontrolforanstaltni nger af hensyn til investorerne. Ud en depositar kan den være langt 
lettere for uærlige fondsadministra torer at vildlede investorerne om de gjorte forretninger eller 
endog stikke af med de værdipapirer og kontante r, som fonden ligger inde med, således som 
det er sket i visse skandalesager. Nogle unders øgelser af nyere dato i USA har vist visse 
foruroligende misligheder (f.eks. påstande om ”hedge-fonde”, der gennemfører ulovlige 
transaktioner i investeringsfonde på de mindre investorers bekostning), som et velfungerende 
depositarsystem bør bidrage til at forhindre (mod sat hvad der er tilfældet i EU, er det ifølge 
USA’s lovgivning ikke obligatoris k for amerikanske fondsadministratorer at have en sådan 
depositar). Depositaren er derfor en afgørende vigtig tilsynsfaktor til gavn for investorer i 
investeringsinstitutter. 
2. De nuværende regler for depositarer fo r investeringsinstitutter på EU-plan 
Siden EU’s retlige ramme blev indført med direktiv 85/611/EØF1, har depositaren været en af 
de tre grundlæggende søjler i systemet; de andre søjler er selve fonden (investeringsinstituttet) 
og dens administrator. Men der er fastsat et meget begrænset antal principper og pligter for 
depositaren på EU-plan.  
2.1 Depositarerne for investeringsinstitutt erne er defineret i b rede vendinger og har 
ikke noget europæisk pas 
Depositaren er i artikel 1a i det ændr ede direktiv 85/611/EØF defineret som " et foretagende, 
som har fået overdraget de opgaver , der anføres i artikel 7 og 14 [tilsynsmæssige opgaver], 
og som er underlagt de øvrige best emmelser i afdeling IIIa og IVa " i direktivet: denne 
henvisning dækker de forholdsvis generelle opgav er og forpligtelser for depositaren for en 
“unit trust”/et investeringsinstitu t henholdsvis et investeringsselska b. Det er værd at bemærke, 
at det dermed er overladt til medlemsstaterne at fastsætte depositarens retlige status. Desuden kan der kun gives tilladelse t il stiftelse af et investeri ngsinstitut, hvis de kompetente 
myndigheder godkender valget af de positaren, hvis ledelse skal have et tilstrækkeligt godt 
omdømme og fyldestgørende erfaring, " også i forbindelse med den type 
investeringsinstitutter, der skal administreres " (præcision foretaget ved direktiv 
2001/107/EF). 
Med hensyn til ressourcer og overvågning  kræver direktivet kun, at depositaren " yder 
tilstrækkelig finansiel og faglig sikkerhed for r eelt at kunne udøve hvervet som depositar og til 
at kunne opfylde de forpligtelser, der fø lger af bestridelsen af dette hverv ". Der er ikke 
foretaget nogen præcisering af depositarfunktio nens specifikke tilrettelæggelse og interne 
                                                
 
1 Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. de cember 1985 om samordning af love og  administrative bestemmelser om 
visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer  (investeringsinstitutter), EFT L 375 af 31.12.1985, s. 3).  
 
 3    kontrol. Selv om depositaren er " et foretagende under offentligt tilsyn ", skal det ikke 
nødvendigvis underkastes et ægte tilsyn i forsigtigheds øjemed: der er navnlig ingen pligt til at 
aflægge rapport til de kompetente myndigheder. 
Desuden er det i direktivet slået fast, at de positaren enten skal ha ve sit vedtægtsmæssige 
hjemsted i samme medlemsstat som den godkendte  fondsadministrator (administrations- eller 
investeringsselskab), dvs. i den medlemsstat, h vor investeringsinstitut tet er godkendt, eller i 
en anden medlemsstat, forudsat at  den har en filial i investeri ngsinstituttets medlemsstat – den 
er i så fald underlagt de lokale kompetent e investeringsinstitutmyndigheders godkendelse og 
"offentlige kontrol". Dette er restriktivt i det moderne indre marked. 
2.2 Depositarer har visse tilsynspligte r, men med uvist retligt indhold 
Adskillelsen af formuen og fondsad ministrationsselskabet, som var inspireret af erfaringerne 
med IOS-skandalen sidst i 1960’erne, kom til udtryk ved, at det i direktivet fra 1985 blev slået 
fast, at depositaren er ansvarlig for opbeva ringen af investerings instituttets formue. 
Tilsvarende havde direktivet implicit ved at inde holde en liste over de vigtigste tilsynsopgaver 
(se bilag II) til formål at  begrænse andre risici for interessekonflikter hos 
fondsadministratoren. 
Men depositarens ansvar er ikke fyldestgørende sp ecificeret. Det er i direktivet slået fast, at 
det ikke berøres af, at depositaren " overlader opbevaringen af form uen eller en del af denne 
til tredjemand ". Dette klarlægger imidlertid ikke  det nøjagtige indhold af begrebet 
"opbevaring" (se nedenfor). Mere generelt er det ikke i direktivet specif iceret, om udførelsen 
af kontrolpligten vedrører en forpligtelse me d hensyn til resultater eller en (mindre) 
forpligtelse med hensyn til midler. Direktivets tekst synes at støt te den første fortolkning, men 
dette punkt er aldrig fo rmelt blevet bekræftet.  
2.3 Der er kun få præcise forholdsregler mod interessekonflikter hos depositarer 
Direktivet indeholder et princip om adskillels e af fondsadministratoren og depositaren og om 
disses uafhængighed: begge opgaver må ikke udøves af samme selskab, og både depositaren 
og administrationsselskabet skal optræde " uafhængigt og udelukkende i deltagernes 
interesse ". Men de tekniske forholdsregler er  meget begrænsede. Direktivet fra 1985 
indeholder kun to nøjagtige bestemmelser: hverk en en fondsadministrator eller en depositar, 
der optræder på en inve steringsfonds vegne, må låne eller foretage handel med værdipapirer 
uden dækning. 
Forudsætningerne for udlægning (o utsourcing) af arbejdsopgaver  ved delegation er et andet 
generelt spørgsmål. Under forh andlingerne blev et generelt  forbud mod delegation af 
arbejdsopgaver fra administrationsselskabe t til depositaren efterhånden begrænset til 
"kerneopgaven investeringsforvaltning ". Dog er det i direktivet sp ecificeret, at delegationen af 
arbejdsopgaver " ikke må forhindre administrationsselskabet i at virke, eller 
investeringsinstituttet i at blive forvaltet, i investorernes interesse " og ikke på nogen måde 
påvirker administrationsselskabets eller de positarens ansvarlighed og ansvar over for 
investorerne og de kompetente myndigheder.  For depositarens vedkommende indeholder 
direktivet ingen bestemmelser om en mulig delegation af de ns hverv eller arbejdsopgaver 
(med undtagelse af formueforv altning (custody of assets)). 
3. Det er nødvendigt med en ny ”policy”-approach på EU-plan 
3.1 Rådet har givet mandat til en til bundsgående undersøgelse af situationen 
 
 4    Ved gennemførelsen af direktiverne om invest eringsinstitutter har medlemsstaterne ofte i 
deres egne regler optaget en bredere liste over arbejdsopgave r og organisatoriske regler for 
depositarer, og dette har ført til forskellige kr av i EU. Da Rådet den 5. juni 2001 vedtog sine 
fælles holdninger vedrørende de fremtidige direktiver 2001/107/EF2 og 2001/108/EF3, 
opfordrede det desuden i en erklæring, der ledsag ede tilkendegivelserne om disse direktiver, 
Kommissionen til at aflægge rapport " om reglerne for depositare r i henhold til direktiv 
85/611/EØF og om behovet for at ændre disse re gler, eventuelt ledsag et af et forslag til 
revision ". Under forhandlingerne om direktiv 2 001/107/EF imødeså Rådets arbejdsgruppe en 
optagelse af bestemmelser, som specifice rer depositarens særlige arbejdsopgaver4. I sidste 
ende blev dette dog opgivet i afventning af en (forudgående) evalue ring af nødvendigheden af 
en yderligere harmonisering i EU på dette område. 
3.2 Forberedelse af en “policy”-holdning på mellemlang sigt 
Ifølge artikel 2, stk. 1, i direktiv 2001/108/EF skal Kommissionen sene st midt i februar 2005 
"forelægge Rådet og Europa-Parlamentet en ra pport om anvendelsen af direktiv 85/611/EØF 
som ændret og om fornødent forslag til revision ". Det er udtrykkeligt sl ået fast, at rapporten 
skal "…evaluere fondenes organisering, herunder best emmelser og praksis i forbindelse med 
delegation og forbindelsen mellem fondsadministrator og depotinstitut" . 
Denne meddelelse, som bygger på resultatet af en offentlig høring, der blev iværksat i 
efteråret 20025, koncentreres om at imødekomme Rådets  anmodning vedrørende depositarer: 
• den gennemgår de gældende regler i medlemsstaterne 
• den fastlægger de tilsynsspørgsmål, som de n aktuelle situation rejser vedrørende 
konsolideringen af det indre marked 
• den foreslår en vej fremad til løsning af problemerne. 
På mellemlang sigt vil nogle af disse s pørgsmål kræve yderligere tilbundsgående 
undersøgelse i lyset af den konkrete gennemførel se af direktiv 2001/1 07/EF, der indeholder 
regler for administrationsselskaber for investeringsinstitutter, før det overvejes, om eventuelle korrigerende lovgivningsmæssige fo ranstaltninger måtte være he nsigtsmæssige. Resultatet af 
det arbejde, der skal sættes i gang efter denne ra pport, vil derfor blive optaget i den generelle 
rapport for 2005 om investeringsinstitutter. 
4. Centrale “policy”-anliggender
6 
4.1 Depositarer har ikke fuld etableringsret 
Etablering af filialer på tværs af grænserne nyder ikke godt af et ”europæisk pas” baseret på 
en enkelt godkendelse i den medlemsstat, hvor depos itaren er registreret: det forudsætter en 
godkendelse i hvert enkelt tilfælde og kont rol i investeringsinstituttets hjemland. 
                                                 
2 Europa-Parlamentets og Rådets direk tiv 2001/107/EF af 21. januar 2002 om æn dring af direktiv 85/611/EØF [... ] 
med henblik på en regulering af admi nistrationsselskaber og forenklede pros pekter, EFT L 41 af 13.2.2002, s. 20.  
3 Europa-Parlamentets og Rådets direk tiv 2001/108/EF af 21. januar 2002 om æn dring af direktiv 85/611/EØF [... ] 
med hensyn til investeringsinstitutters inve steringer, EFT L 41 af 13.2.2002, s. 35.  
4 Hvad angår terminologispørgsmålene  vedrørende navnet "depositar", henvises til bilag I. Hvad angår de 
bestemmelser, som Rådets ar bejdsgruppe gennemgik i 2000 , henvises til  bilag II.  
5 Næsten 100 bidragydere med forskellige erhvervsprofiler svarede: se bilag III.  
6 Nogle detaljerede overvejelser, der afspejler resultaterne  af Kommissionens høring, er optaget i bilag III, punkt 5.  
 
 5    4.1.1  EU’s marked for depositarers ydelser er stærkt opdelt  
At dømme efter data indsamlet af Kommissionens tjenestegrene (se bilag III, punkt 4.3) er der 
to vigtige kendetegn ved det europæiske marked  for depositarer for i nvesteringsinstitutter: 
- De nationale markeder, navnlig de større af dem, synes at være lukket for udenlandsk 
konkurrence. Det er meget begrænset, hvad der forekommer af grænseoverskridende 
etablering af filialer: der er  berettet om ca. 30 tilfælde sammenholdt med rundt regnet 530 
depositarer med vedtægtsmæssigt hjemsted i investeringsinstitutternes hjemland (ultimo 
2002). Dog kan depositarfilialer til tider kontro llere betydelige formuer, og det kan være 
nødvendigt med yderligere landespecifikke præciseringer for at kunne vurdere de 
udenlandske depositarers markedsandel. 
- De interne konkurrencemæssige situationer er ikke sammen lignelige fra medlemsstat til 
medlemsstat: medens den enkelte deposita r (inkl. filialer) ved udgangen af 2002 
gennemsnitligt administrerede formuer i investeri ngsinstitutter på ca. 6 mia. EUR, svingede 
de nationale gennemsnitstal mellem ca. 1 og ca.  40 mia. EUR. Selv om denne indikator kan 
forekomme ret usofistikeret, af spejler den stærkt uensartede grader af markedskoncentration 
fra medlemsstat til medlemsstat. 
4.1.2 Dette afspejler grænseoverskridende retlige og tilsynsmæssige hindringer 
Det begrænsede antal accepterede udenlandske  institutioner afspejler tilbageholdenhed fra 
medlemsstaternes myndigheders side med he nsyn til at godtage et udenlandsk retligt og 
tilsynsmæssigt system for depositarer, når det til synsmæssige samarbejde ikke er organiseret7. 
Denne tilbageholdenhed bliver endnu større, når det drejer sig om  fri præstering af 
tjenesteydelser8. De fleste af de fremførte argument er er også relevante for den mulige 
etableringsfrihed: den ufyl destgørende forbindelse mellem de tilsynsmyndigheder, der 
beskæftiger sig med investeri ngsinstitutter, og dem, der tager sig af depositaren, på baggrund 
af et samarbejde, der betragtes som utilstrække ligt, eller de uensartede ordninger for retlige 
forpligtelser (regnskabsføring, sk at, ejendomsretten til værdipapir er osv.). Opsplitningen af 
det europæiske marked for depositarer  udgør også en yderligere hindring for 
grænseoverskridende kapitalfusioner. 
4.2 Typologien for berettigede depositarer  og dermed forbundne tilsynsstandarder 
er ikke harmoniseret 
En af de vigtigste hindringer for grænseoverskr idende godtagelse af udenlandske depositarer 
er de uensartede lister over berettigede enheder i de forskellige medlemsstaters regler. Rent faktisk øver depositarens retlige status og dermed den type tilsyn, som en udenlandsk 
institution underkastes, betyde lig indflydelse på det følte om fang af investorbeskyttelse. 
4.2.1 En mere stringent EU-typologi ville bi drage til en forbedret godtagelse af 
grænseoverskridende depositarer 
                                                
 
7 Denne tilbageholdenhed kan afbødes af depositarkoncerne ns kreditværdighed: de kompetente myndigheder kan 
forvente, at moderselskabet vil dække alle retlige fordringe r med sin "deep pocket" for at forhindre, at depositarens 
omdømme får lov til at undergrave den samlede koncerns position. Under denne forudsætning kan integrerede 
bankkoncerner udgøre en positiv udviklingsfaktor for grænseove rskridende etablering af filialer, idet der dog skal 
tages hensyn til andre vigtige spørgsmål (se nedenfor om interessekonflikter), som de res organisationsmodel kan 
rejse.  
8 Kun et fåtal af bidragyderne til Kommissionens høring var al lerede stemt for en sådan nyskabelse: det gjaldt blandt 
andet to nationale tilsynsmyndighed er, tre sammenslutninger for fondsadmi nistration og én banksammenslutning.  
 
 6    De mange forskellige nationale typologier (se bilag III) må ikke tilsl øre det faktum, at 
kreditinstitutter som hovedregel allerede nu har den største markedsandel (i otte medlemsstater er de eneste tilladte depositar er). Det forekommer derf or hensigtsmæssigt at 
foretage en drastisk begrænsning af de berett igede institutioners typolo gi, således at den kun 
omfatter dem, der underkastes konsolideret fi nansielt tilsyn, eller endog kreditinstitutter – 
uden på forhånd at udelukke en medtagelse af centra lbanker. Dette ville afspejle den hyppigst 
forekommende situation og lette det tils ynsmæssige samarbejde og den gensidige 
anerkendelse af tilsynsstandarder og kan endog bidr age til at bane vej for en godtagelse af fri 
præstering af depositarydelser. Desuden synes det acceptabelt ud fra et politisk synspunkt (se svarene fra medlemsstaterne s myndigheder i bilag III). 
4.2.2 Men de uensartede kapitalkrav af spejler yderligere retlige barrierer 
Som led i Kommissionens høring blev der på vist stærkt uensartede kapitalkrav:  
– På tværs af alle depositarkategorier er forh oldet 1:900 i Den Europæiske Union (fra ca. 
113 000 EUR til 100 mio. EUR). 
– Selv inden for en enkelt kategori – kreditinstitutter – varierer minimumskapitalkravene fra 
5 mio. EUR til 100 mio. EUR. 
En begrænsning af antallet af berettigede kategorier ville således næppe i sig selv sætte øget 
skub i de grænseoverskridende depositarydelser . Hvis en harmonisering af depositarernes 
typologi skal være effekti v, skal den af følgende år sager være me re detaljeret
9: 
– Som helhed er depositarernes arbejdsvilkår (krav til intern organisation og ressourcer) i EU 
i øjeblikket stærkt uensartede, også i nden for en og samme tilsynskategori (f.eks. 
kreditinstitutter), således som det komme r til udtryk i spredningen i kapitalkravene. 
– Kapitalkravene afspejler også omfanget af de retlige risici , som de lokale depositarer 
påtager sig. Deres spredning i EU afspejle r forskelle i de retlige forpligtelser. 
– Desuden behøver depositarerne et minimum af finansielle ress ourcer til at dække 
investeringer (f.eks. i computersystemer) og efterleve de or ganisatoriske standarder, der er 
fastsat i de nationale regler. Disse standard er kan variere med, hva d der er acceptabel 
praksis i en given medlemsstat, f.eks. hvilk e depositaropgaver der kan udlægges, og hvilke 
konkrete kriterier de tilsynsførende benytter. Alt efter, hvor den faktiske balance mellem 
detaljerede skriftlige regler og individuelle forhold fastlægg es, kan f.eks. egenkapitalens 
størrelse få mere eller mindre afgørende betydning. 
4.3 Grænseoverskridende præstering af depositarydelser hæmmes af divergerende 
ansvarlighedsregler 
4.3.1 Retlig uvished har en omkostni ng, der bæres af investorerne 
Der findes to vigtige hindringer for en vurdering af  en depositars ansvar i EU: for det første de 
uensartede retlige ordninger,  idet der i direktivet fra 1985 henvises til den enkelte 
medlemsstats lovgivning; for det an det de til tider usikre grænse r for dette ansvar. I adskillige 
medlemsstater er den retlige natur og anvendels en af depositarens minimale ansvar samt 
                                                 
9 Nogle medlemsstater, der går ind for en yderligere st ramning af typologien, vil antagelig også gå ind for 
harmoniserede krav til ress ourcer og intern organisation.  
 
 7    sanktionerne ikke fastsat fuldt ud, selv om ansv arlighedsområdet i teorien er harmoniseret ved 
direktivet.  
Alt efter, hvilken medlemsstat der er tale om, kan depositaren i forbindelse med sine 
tilsynsmæssige pligter underkastes en forpligt else med hensyn til re sultater eller en 
forpligtelse med hensyn til midler. Dette har direkte indvirkning på den retlige vished. 
Eksempelvis synes kun tre medlemsstater s kompetente myndigheder at udelukke " force 
majeure " som en ekstrem faktor, der fritager for ansvar. 
Retlig uvished opstår også som følge af en blanding af depositarspecifikke retlige forpligtelser 
og den brede civile retspraksi s. Dette gælder især i rets områder, hvor princippet om 
depositarens ansvar i henhold til direktivet (" retsstridig, manglende  eller mangelfuld 
opfyldelse af deposit arens forpligtelser ") udtrykkeligt eller stil tiende gøres betinget af 
begrænsninger eller undtagelser. De mindre i nvestorer bærer rent faktisk en risiko (og 
omkostninger), der a priori  er skjult for dem. 
Desuden kan de eksisterende ordninger for invest orgodtgørelse ikke altid garantere, at skaden 
dækkes fuldt ud. I nogle retssystemer, som ma ngler en detaljeret kontraktsregulering, 
bestemmes delingen af godtgørelsesbyrden me llem fondsadministratoren og depositaren af 
betalingsordninger motiveret af omdømmemæssige overvejelser – i kke af retlige forskrifter. 
Dette anses til tider for uforudsigeligt. Når de r ikke findes nogen entydig afgrænsning af de 
retlige risici, vil de tilsynsførende henholde sig til koncernens ressourcer, fortrinsvis med 
henblik på at udbygge markedet for ekstern forsikringsdækning, som antagelig ikke vil 
omfatte samtlige retlige risici. 
4.3.2 Betydningen af “opbevaring af formue” er ikke harmoniseret 
Opbevaring af et investeringsinstitu ts formue er depositarens vigtigste raison d'être . Men 
direktivet indeholder ingen spec ifikke bestemmelser om indholde t af dens ansvar: er den kun 
ansvarlig for tilsynet med mulige eksterne form ueforvaltere (custodians), eller er den en 
altomfattende "vogter", der uafhængigt af sin kontrol er bundet af forpligtelser over for 
administratoren og investorerne? 
I de enkelte medlemsstater kan hvervet at opb evare formue meget ve l nødvendigvis indebære 
underarbejdsopgaver som formueforvalter, men det kan også tænkes, at det ikke er tilfældet. 
Formueforvaltning indebærer betydelige stordr iftsfordele og kræver store investeringer i 
computersystemer, der er adskilt fra depositarkon trollens systemer. Et andet spørgsmål, der 
må besvares forskelligt fra medlemsstat til medlemsstat, er, om depos itaren virkelig er 
underkastet en forpligtelse til at tilbagelevere formuen, eller om den kan begrænse sit ansvar. 
4.3.3 Klarlæggelse af forbindelsen me llem depositarfunktion og (under-) 
formueforvaltning ((sub-)custodianship) 
I nogle medlemsstater kan depositarer udpege en  global underformueforvalter (global sub-
custodian). Hvervet som global (under-) formueforv alter deles af ganske få bankgiganter, der 
konkurrerer om formuer på billioner af euro. Desuden konkurrerer de med depositarerne om 
disses forrentningsservice. De er "perifere" for depositarens centrale tilsynsopgaver – f.eks. 
oppebørsel af udbytter, stemmeafgivning med fuldmagt – men kan bidrage til at 
krydssubsidiere omkostningerne ved tilsynet. 
Et vigtigt spørgsmål for klarlæggelsen af depositarens opgaver med hensyn til opbevaring 
(ren inspektør eller obligatoris k hovedformueforvalter (prime -custodian)) er dens mulige 
 
 8    indvirkning på depositarkontrollen s kvalitet. Hvis depositarens opgaver ligestilles med rollen 
som ren inspektør og helt afsondres fra opgaven som formueforvalter, vil de store underformueforvaltere blive sa t i stand til at lægge besl ag på en voksende del af 
formueforvaltningsgebyrerne og forretningsservi cen. På den ene side kan en nedsættelse af 
formueforvaltningsavancerne via en koncentratio n af aktiviteten komme investorerne til gode. 
På den anden side kan dette også føre til priskonkurrence mellem depositarerne indbyrdes om deres centrale tilsynsfunktion, hvilket som hove dregel bringer kvaliteten af deres daglige 
tilsyn med fondsadministratorerne i fare. 
4.4 Uensartede organisationsmønstre er tilladt 
Selv om tilrettelæggelsen af arbejdsopgavern e i mange tilfælde kan øve indflydelse på 
depositarens operationelle risiko, indeholder direktivet ingen detaljerede regler herom. 
4.4.1 Arbejdsopgaverne og forpligtelserne afspej ler for det meste de arbejdsopgaver, 
der er specificeret i direktivet
10 
De fleste medlemsstater giver udtryk for, at de har fastsat en nøjagtig liste over 
arbejdsopgaver og forpligtelse r for depositarer for investeri ngsinstitutter. Denne liste anses 
imidlertid kun for at være udtømmende i vi sse medlemsstater, hvil ket kan antyde, at 
tilsynsmyndighederne har et vist råderum til at fortolke den.  
4.4.2 Men listen over tilladelige aktiviteter hænger ikke direkte sammen med 
arbejdsopgaverne som depositar 
De aktiviteter, der knytter sig ti l arbejdsopgaverne som depositar,  tegner sig ofte kun for en 
brøkdel af institutionens erhvervsudøvelse (idet den dominerende model er den "universelle bank" eller det multifunktionelle da tterselskab). De fleste medlem sstater synes at henholde sig 
til den generelle liste over tilladelige aktivite ter i tilknytning til en given type institution 
(f.eks. et kreditinstitut). Dette efterlader de enheder, der strengt taget ikke er omfattet af tilsynsreglerne, i en grå zone: her er der i praksis et vist råderum for en individuel 
godkendelse fra de tilsynsførendes side. For at forhindre interessekonflikter forbyder nogle 
medlemsstater imidlertid visse aktiviteter.  
4.4.3 Specifikke bestemmelser kan påvirk e udlægningen (outsourcing) af 
formueforvaltning 
Der er f.eks. lagt begrænsninger på underf ormueforvalterens egen art eller geografiske 
placering eller fastsat krav om forudgående efte rprøvning af udenlandske retlige ordninger for 
værdipapirbeholdninger. Desuden indeholder en del national lovgivning bestemmelser om en 
vis grad af godkendelse fra de tilsynsførendes side. 
4.4.4 Delegationen af depositarens pligter er omfattet af uensartede tilsyns-
“approacher” 
I de fleste medlemsstaters regler sondres der ikke klart mellem depositarens administrative og 
regnskabsmæssige pligter og dens tilsynspligt. Adskillige medlemsstater forbyder imidlertid 
                                                
 
10 I direktivet sondres der mellem pligterne for en deposit ar for en investeringsfond (med en længere liste) og 
pligterne for en depositar for et investeringsselskab (se bi lag II). Denne asymmetry kommer imidlertid ikke altid til 
udtryk i de nationale regler: der er i mange retsområder anlagt det syns punkt, at investeringsselskabernes 
andelshavere er ude af stand til at st raffe fondsadministratorens dårlige adfæ rd og kræver samme beskyttelsesgrad 
som investorer i investeringsfonde.  
 
 9    udlægning (outsourcing) af depositarens tilsynsp ligt. Samtidig er en doktrin, som begrænser 
delegationen til formueformueforvaltning, i kl art mindretal. Mellem disse to regulerende 
standpunkter har de tilsynsførende øjensyn lig et betydeligt råderum, men tilsyns-
“approacherne” er stærkt forskellige: f.eks. er  delegation betinget af forudgående tilladelse i 
fem medlemsstater, og den inddrager to kategorie r tilsynsførende i mindst ni medlemsstater. 
Kun én medlemsstat har ikke nogen særlig pro cedure, f.eks. indledende formaliteter eller 
overvågning af delegationen. 
4.5 Interessekonflikter og tilsynsforholdsregler 
Der er en påfaldende opsplitning af fastlæggelsen af depositarens arbejdsopgaver i Europa, for 
så vidt angår de økonomiske forbindelser mell em fondsadministratoren og depositaren: i to 
medlemsstater må den sidstnævnte ikke tilhøre samme koncern som administratoren. 
Neutralisering af interessekonf likter er en af de hovedfak torer, der fremhæves som 
begrundelse for denne bestemmelse. 
Der er både i EU-retten og de nationale regler fastlagt to typer forbindelser som hovedkilder 
til interessekonflikter for en de positar: forbindelserne med se lve investeringsinstituttet og 
forbindelserne med administrationsselskabet. Mede ns der i direktivet er  fremhævet et princip 
om, at både depositaren og ad ministrationsselskabet skal " handle uafhængigt og udelukkende 
i deltagernes interesse ", har medlemsstaterne udmøntet de nne regel på temmelig forskellige 
måder. 
4.5.1 Forbindelserne mellem inve steringsinstitut og depositar 
De stærkt uensartede holdninger viser på en og samme tid de uensartede tilsyns-“approacher” 
og de forskellige grader af tillid til de "kines iske mure", der forventes af en depositar. 
Selve depositaren eller en enhed, der er underlagt denne, kan ofte foretage investeringer på 
egen regning eller gennemføre andre aktivite ter, hvorved der sandsynligvis skabes et 
modsætningsforhold mellem dens eller dens koncerns umiddelbare overskud og 
erhvervsinteresser og investeringsinstituttets investorers interesser. Mod sådanne risici 
afspejler de generelle regler i mindst otte me dlemsstater simpelthen direktivets principper. 
Der findes dog side om side forskellige approach er for tilladelige transaktioner og aktiviteter. 
Det har ikke på grundlag af svarene på Ko mmissionens høring været muligt at konkludere, 
om samtlige medlemsstater har opstillet en lis te over transaktioner med snævert forbundne 
enheder ( transaktioner mellem forbundne ), som skal underkastes særligt tilsyn. I nogle 
situationer er det tydeligvis nok ikke tilstrækkeligt at insi stere på ikke-tilsynsmæssige 
forholdsregler (f.eks. regler for god forretningsskik, offentliggørelse).  
Mere generelt forsvarer visse m yndigheder idéen om, at ingen inte rn procedure eller "kinesisk 
mur" helt kan fjerne risiciene for interessekonf likter: det er derfor vigtigt med eksterne 
inspektioner og - i sager med mulige skader for i nvestoren – regler for udenretslige løsninger 
under tilsyn af de kompetente myndigheder. 
Dog kan de eksisterende inspektioner fokuser e forskelligt alt efter, om de vedrører 
“mainstream”-tilsyn af en given kategori (f.eks . kreditinstitutter) eller specifikt tilsyn af 
depositarfunktionen. Det kan derfor være fors kelligt, hvor meget der insisteres på 
efterprøvning af den sids tnævntes særlige procedur er og forholdsregler mod 
interessekonflikter. Desuden er en  fokusering på detaljerede regler  ikke altid tilstrækkeligt til 
at rumme tilsyns-“approacher”: "uskrevne regler" og en mulig præference for individuelle 
 
 10    betragtninger (f.eks. den fina nsielle opbakning fra depositare ns koncern) betyder faktisk 
meget. 
4.5.2 Tydeligt forskellige forbindelser mellem depositaren og administrationsselskabet 
Administrationsselskaber kan være uafhængige af eller, temmelig ofte på kontinentet, 
integreret i en koncern, som kan omfatte a ndre relevante enheder, f.eks. mæglere, 
formueforvaltere og depositaren. Denne koncernint egration følger imidlertid ikke en enkelt 
model11. Kun to medlemsstater går så vidt som til  at forbyde fælles ak tiebeholdning eller 
medlemskab af fælles bestyrelse/direktion12. Omvendt har fire medlemsstater ikke nogen 
særlige bestemmelser på dette område. Medlem sstaternes regler giver i nogle tilfælde de 
tilsynsførende et betydeligt råderum. 
Ti medlemsstaters regler indeholder i forske lligt omfang yderligere fo rholdsregler. Der er 
også tale om forskellig “flanke”-tilsynspraksis . Forskrifter om deposita rens interne kontrol og 
“kinesiske mure” i overensstemmelse med regler om retlige forbindelser og kapitalforbindelser er de hyppigs t forekommende forholdsregler.  
Alligevel har et administrationsselskab i sam tlige medlemsstater i øjeb likket tilladelse til at 
delegere en varierende  del af sine funktione r til en enhed, der er  snævert forbundet med 
depositaren eller endog  tilhører dennes koncern. Nogle kompetente myndigheder spørger 
ganske vist sig selv, om det er nødvendigt med harmoniserede forholdsregler i forbindelse 
med en sådan delegation. Som led i Kommissione ns høring blev der fastlagt 13 opgaver eller 
aktiviteter: et overblik over hele  viften af mulige delegationer (bilag III) munder ud i den 
konklusion, at reelt konvergerende delegationsregler i forholde t mellem fondsadministrator og 
depositar som hovedregel også er en vi gtig forhåndsbetingelse for opbygningen af 
grænseoverskridende depositartjenester. 
                                                
 
11 Adskillige koncernmønstre kan eksistere side om side i en given medlemsstat, f.eks. ingen koncern (uafhængigt 
administrationsselskab), ek sempler på et traditionelt  “tvungen bruger”-grundlag (captive customer), hvor et 
administrationsselskab er afhængigt af koncernens depositar,  hvilket rejser spørgsmålet om prioriteringen af den 
interne risikostyring, eller fremkomsten  af "contestable markets", hvor ad ministrationsselskaber kan udpege en 
ekstern depositar. Depositarfunkti onen bliver i så fald virkelig et "profitc enter" og et strategisk forretningsområde.  
12 Situationen kan blive endnu mere komplek s, eftersom intet forhindrer, at underformueadministratoren kan tilhøre 
samme koncern som administrati onsselskabet. Men i det mindste er depos itarfunktionen mindre udsat for risiko for 
interessekonflikter.  
 
 11    4.6 Yderligere harmonisering af investorinformationen 
Langt de fleste medlemsstater synes ikke at  have udviklet mere omfattende regler end 
direktivets bestemmelser. På baggrund af de uove rensstemmelser, der allerede er fastlagt i 
denne rapport (f.eks. vedrørende  depositarernes ansv ar, opgavernes tilrettelæggelse, mulige 
interessekonflikter osv.), synes der at være et stort behov for yderligere forbedringer af 
kvaliteten af den offentlige information, der stil les til rådighed for mindr e investorer: modsat 
hvad der er tilfældet for institutionelle investorer , afhænger de fuldt ud af tredjemands indsats, 
når det drejer sig om at vurde re de risici, der er forbunde t med at investere i et givet 
investeringsinstitut. 
4.6.1 Reglerne om prisinformation syne s ikke at skabe større problemer 
Depositarerne for investeringsinstitutterne skal if ølge direktivet og nati onale regler påse, at 
andelenes værdi beregnes – og at transaktione rne med andele foregå r – i overensstemmelse 
med loven og fondsbestemmelserne. Generelt syne s investorinformationen vedrørende disse 
regler, navnlig beregningsregl erne, ikke på det nuværende stade at kræve yderligere 
harmonisering. Visse specifikke risikostyrin gspunkter kan dog opfordre til yderligere 
harmonisering, men de er mere af interess e for tilsynsmyndighederne end for de mindre 
investorer13: eksempelvis metoder til vurdering af afledte positioner eller illikvide 
værdipapirer og administratorens og depositarens respektive involvering i fastsættelsen deraf. 
4.6.2 Øget gennemsigtighed vedrørende  de depositarrelaterede omkostninger 
De mindre investorer vælger ikke depositaren, som er ansv arlig over for dem på visse 
betingelser, der er fastsat i den nationale  lovgivning. Desuden bestemmes omkostningerne 
(gebyrer og kommissioner) ved de positaren af en lang række faktorer, der til tider er 
betingede, såsom fondens invester ingspolitik (navnlig når depos itaren rent faktisk optræder 
som formueforvalter). Som følg e deraf vil enhver indsats fo r at øge sammenligneligheden 
med hensyn til offentliggørelse af omkostni nger af hensyn til analytikere eller mindre 
investorer kræve: i/ offentli ggørelse af de samlede omkostninger ved depositaren (inkl. 
mulige skjulte omkostninger, f.eks. aftaler om  deling af gebyrer, i forbindelserne mellem 
administrator og depositar) og ii/ tilvejebringelse af egnet kortfattet information om depositarens organisation og faktiske ansvar. 
4.6.3 Øget investorinformation om  depositarens organisation 
Det kan tillades depositaren at delegere visse arbejdsopgaver til eksterne partnere (f.eks. 
underformueforvaltere). Den kan desude n modtage delegationsmandater fra et 
administrations- eller investeri ngsselskab, medens ansvaret fo rtsat ligger hos dette: mindre 
investorer bør underrettes fyld estgørende på tegningsstadiet eller f.eks. forud for et 
investeringsselskabs generalforsamling
14. Når fondsadministratoren og depositaren tilhører 
samme koncern, hvilket er en iboende kilde til in teressekonflikter, skal investorinformationen 
desuden for det første gøre opmærksom på denn e situation og for det andet gøre rede for den 
“kinesiske mur” og andre forebyggende forhol dsregler mod interessekonflikter samt alle 
fastsatte afhjælpende foranstaltninger. O ffentliggørelsen må under ingen omstændigheder 
                                                 
13 Mindre investorer vil i henhold til direktivets nye artikel  24a på begæring kunne indhente detaljerede oplysninger 
om beregningsmetoderne og met oderne til risikoovervågning.  
14 Denne rapport omhandler ikke god selskabsledelse i in vesteringsselskaber (dvs. investeringsinstitutter i 
selskabsform); deres andelshaveres kontrol med en depositars omkostninger og resultater er kun ét aspekt ved 
spørgsmålet.  
 
 12    begrænses til en intetsigende erklæring om eksi stensen af “kinesiske mure” uden at klarlægge, 
hvad der kan forventes af sådanne foranstaltninger. 
4.6.4 Sikring af egnet investorinfo rmation om depositarens ansvar 
Selv aktive på markedet undrer sig til tider  over den unøjagtige udstrækning, som en 
depositars ansvar har. Desuden kan mindre investorer – eller kan ikke alt efter 
medlemsstaternes lovgivning – di rekte sagsøge en depositar fo r investeringsinstitutter, som 
kan - eller ikke kan - være genstand for en uafv iselig formodning om dårlig adfærd: hvad ville 
en depositar f.eks. skylde henholdsvis fondsad ministratoren og de mindr e investorer, hvis en 
underformueforvalter gik i likvidation?  
Som tidligere påpeget vil konsolider ingen af det indre marked fo r depositarydelser forudsætte 
en konvergerende udvikling med hensyn til de positarens ansvarlighedsordninger. Denne 
proces vil tage tid, idet det dog vil være mere hastende med en klarlæggelse af visse af dens 
bestanddele (f.eks. betydningen af "opbevaring af formue"). På kortere sigt vil en forøgelse af 
investorinformationen imidlertid simpelthen gi ve dem en bedre forståelse af de faktiske 
omkostninger, som de skulle bære, efter en eventuel godtgørelsesordnings mulige 
intervention. 
5. En omfattende approach 
I overensstemmelse med Rådets anmodning er der i denne meddelelse givet et samlet overblik 
over de gældende regler i medlemsstaterne og fastlagt nogle afgørende punkter, hvor det er 
nødvendigt med et reelt fremskridt: endemålet er at effektivisere 
fondsadministrationsbranchen i Europa ve d at konsolidere det indre marked, hvorved 
omkostningerne og risiciene, også dem, der er i øjeblikket er skjulte for investorerne, samt 
den retlige uvished, som lægger hindringer i ve jen for grænseoverskridende depositarydelser, 
kan gøres mindre. 
5.1 Aktionsområder 
Efter Kommissionens opfattelse vil følgende områder kræve yderligere harmonisering:  
i/ Fremme af bedre forebyggelse af interessekonflikter  
På baggrund af de divergerende regel- og tils ynsapproacher er det nødvendigt med fremskridt 
i form af en konvergerende tilsynsramme,  navnlig hvad angår en fælles typologi for 
interessekonflikter  og nødvendige forebyggelses- og afhjælpningsforanstaltninger . Denne 
konvergens bør omfatte en list e over de arbejdsopgaver,  som depositaren (eller en enhed i 
dens koncern) kan få udført af fondsadministratoren ved delegation,  og omvendt en liste over 
de depositaraktiviteter,  der kan delegeres.  
ii/ Klarlæggelse af udstrækningen af depositarens ansvar  
Bestræbelserne for at fremme klare og konvergerende ordninger for depositaransvar  i 
medlemsstaterne forudsætter en fælles opfa ttelse af begrebet "opbevaring af formue " og af de 
særlige kontrolpligter,  der pålægges depositaren.  
 
 13    iii/ Fremme af konvergerende start- og driftsbetingelser og  navnlig af kapitalkrav  
Typologien for berettigede depositarinstitutioner  bør bringes til at konve rgere ved at fastlægge 
en særlig gruppe relevante institutioner. Denne kan bestå af kreditinstitutter og 
investeringsfirmaer, der opfylder en række yd erligere organisatoriske og ressourcemæssige 
krav, hvor dette er hensigtsmæssigt, plus releva nte offentlige institutioner (centralbanker). 
iv/ Forbedrede gennemsigtighedsstandarder og øget investorinformation  
Dette bør være den højest prioriterede opgave på kort sigt og bidrage til at lægge pres på de 
eksisterende forskelle. De forbedrede sta ndarder for underretning af offentligheden bør 
omfatte tilrettelæggelsen af depositarens arbe jdsopgaver, de trufne  foranstaltninger mod 
interessekonflikter, depositarens ansvar samt alle omkostninger i forbindelse med depositarens ydelser.  
5.2 En trinvis approach 
Arbejdet bør indledes med, at EU ’s forskriftseksperter for det første udarbejder standarder for 
investorinformation og interessekonflikter og  for det andet udarbejder standarder for 
depositarens arbejdsopgaver, ressourcer og ansvar. 
Kommissionen vil gøre status ove r resultaterne af dette arbe jde, navnlig ved at vurdere 
behovet for eventuelle påkræv ede lovgivningstiltag for at op nå den fornødne harmonisering. 
Kommissionens konklusioner vil blive meddelt i to rapporter: 
- Et kapitel om depositaranligge nder vil blive knyttet til den generelle  2005-rapport om 
investeringsinstitutter,  som Kommissionen skal fremlægge i henhold til artike l 2 i direktiv 
2001/108/EF. Denne delrapport vil omhandle to spørgsmål : 
• hvorvidt og hvorledes forbindelserne mellem fondsadministrator og depositar
 kan 
reguleres bedre i EU-lovgivningen, navnlig hva d angår forebyggelse af interessekonflikter  
• hvorvidt og hvorledes det kan bl ive nødvendigt at harmonisere typologien for berettigede 
depositarinstitutioner og dermed deres arbejd sopgaver og ressourcekra v ved hjælp af EU-
lovgivning.  
- I en efterfølgende rapport  vil fremskridtet på de ovennævnte punkter  og brugen af den 
eksisterende mulighed for etablering af filialer  i forbindelse med grænseoverskridende 
præstering  af depositarydelser blive undersøgt. I denne rapport vil det blive vurderet, om der 
er behov for via EU-lovgivningen at øge de gr ænseoverskridende muligheder for et fuldt 
europæisk pas  for EU-depositarer (etabl ering af filialer alene under hjemlandets ansvar og fri 
præstering af tjenesteydelser). 
 
 14    5.3 Tidsplan: 
 Resultat: Tidspunkt: 
EU’s forskriftseksperter (i 
samarbejde med Kommissionen) Standarder for investorinformation 
og interessekonflikter Primo 2005 
EU’s forskriftseksperter (i 
samarbejde med Kommissionen) Standarder for depositarens 
arbejdsopgaver, ressourcer og ansvar Medio 2005 
Kommissionen Kapitler om investeringsinstitutter i 
den generelle 2005-rapport til Rådet og Europa-Parlamentet om investeringsinstitutter Medio 2005 
Kommissionen Afsluttende rappor t om depositarer Primo 2006 
 
 15    BILAG I  
Ordliste 
Investeringsinstitutter (retlig form) : alt efter retsområdet kan investeringsinstitutter oprettes 
ifølge kontraktsretten ( investeringsfonde ) eller trustlovgivningen ( trusts ) og (også) i henhold 
til vedtægter, dvs. i selskabsform ( investeringsselskaber ). Direktivet kan omfatte begge ikke-
selskabsmæssige former under én benævnelse, f.ek s. "investeringsfond" eller "unit trust". Det 
skal understreges, at nogle medlemsstaters retl ige rammer er begrænset til investeringsfonde, 
hvilket er ensbetydende med, at ingen af deres in vesteringsinstitutter er juridiske personer, og 
at de alle er afhængige af en udpeget ekstern fondsadministrator (et administrationsselskab). 
Fondsadministrator for investeringsinstitutter : enten et administrationsselskab  eller et 
"selvadministrerende investeringsselskab ". Modsat hvad der er tilf ældet for investeringsfonde 
eller unit trusts, kan investeringsinstitutter i sels kabsform, dvs. investeringsselskaber, samle et 
kapitalgrundlag (fonden) og en fondsadministra tionskapacitet i samme enhed. I dette tilfælde 
er det i direktiv 2001/107/EF slået fast, at de i deres vedtægter skal benævnes 
"investeringsselskaber, der ikke har udpeget et administrationsselskab " – dvs. 
selvadministrerende investeri ngsselskaber. I denne meddelel se finder størstedelen af 
bemærkningerne vedrørende "fondsadministrato r" eller "administrationsselskab" også 
anvendelse på selvadministrerend e investeringsselskaber, idet der dog ikke kan overdrages 
nogen opgaver til disse under et delegatio nsmandat, f.eks. fra depositaren. 
Depositar for investeringsinstitutter : denne er simpelthen i direktivet defineret som en 
enhed, der pålægges særlige tilsynsopgaver og er omfattet af en række andre generelle 
bestemmelser (se under punkt 2.2 ovenfor og b ilag II). Den britiske forskriftsmæssige 
udpegelse er dobbelt, idet den af hænger af, om disse arbejdsopgaver skal udføres for unit 
trusts (af en "trustee" ) eller for et investeringsselskab (af en "depository" ). For at gøre 
læsningen lettere, er der imidlertid i denne meddelelse kun benyttet udtrykket “depositar”. 
Desuden skal det bemærkes, at den særlig e forskriftsmæssige mening af benævnelsen 
"depositar for investeringsinstitutter " præcist er baseret på disse opgavers og forpligtelsers 
egenart og mere generelt på de bestemmelser, der er udarbejde t i de nationale regler for 
investeringsinstitutter på grundlag af EU-retten15. Anvendelsesområdet for begrebet 
"opbevaring " af formue, hvormed den er særlig stærkt  forbundet, skal således betragtes på 
denne særlige baggrund (se punkt 4.3.2). 
Central værdipapirdepositar (CSD)* : en enhed, som har til opgave at opbevare og 
administrere værdipapirer, og som gør det mulig t at bearbejde værdipapirtransaktioner ved 
“book-entry” (dematerialiseret) og desuden kan have clearing- og betalingsopgaver. Blandt 
resultaterne af Kommissionens høring kan ogs å fremhæves, at CSD i visse medlemsstater 
udtrykkeligt er opført i typolog ien for underformueforvaltere, til hvilke en depositar for 
investeringsinstitutter på visse betingelser kan overdrage hele eller en del af den formue, som 
den opbevarer. 
                                                 
15 En institution, der optræder som depositar for investeringsinstitutter, kan også udføre parallelle 
aktiviteter på vegne af foretagender for kollektive inve steringer, der ikke er omfattet af direktivet om 
investeringsinstitutter ("ikke-investeringsinstitutter" ); desuden er der nogle “depositarer”, der er 
specialiseret i ikke-investeringsinstitutter og ikke nø dvendigvis er omfattet af de samme tilsynsregler og 
pligter. 
 
 16    Formueforvalter (custodian)* : en enhed, som har til opgave at opbevare og administrere 
værdipapirer og andre finansielle aktiver på an dres vegne og desuden kan præstere yderligere 
tjenesteydelser inkl. clearing og  betaling, likviditetsstyring, valu ta og udlån af værdipapirer. 
En enhed, som af en formueforvalter får overdra get en del af den formue, der er under dennes 
nominelle formueforvaltning, er en underformueforvalter  (sub-custodian). 
Global underformueforvalter (global sub-custodian)* : en underformueforva lter, der via sit 
eget net præsterer formueforva ltningsydelser for sin kunde, i de tte tilfælde depositaren for 
investeringsinstitutter (den, der retligt forv alter formuen), vedrørende værdipapirer, der 
handles og betales på markeder i forskellige lande. Den globale underformueforvalter er en 
enkelt forretningspartner, der præsterer en vifte af tjenesteydels er, som meget vel kan 
overlappe de tjenesteydelser, som depositaren fo r investeringsinstitutter selv kan præstere for 
fondsadministratoren for investeringsinstit utter ud over sin centrale tilsynsopgave. 
(*) Mere detaljerede oplysninger findes i: 
- Den Europæiske Centralbanks blå bog om " Payments and Securities Se ttlement Systems in 
the European Union " (juni 2001) inkl. ordlisten 
- Anden “Report of the Giovannini Group on Cleari ng and Settlement Arrangements in the 
European Union” , april 2003. 
 
 17    BILAG II  
Depositarens arbejdsopgaver og ansvar 
1. Depositarens arbejdsopgaver i henhold til direktivet fra 1985 
1.1 Opbevaring af investeringsinstituttets formue 
Artikel 7, stk. 1 og 2, vedrørende depositaren for investeringsfonde (henholdsvis artikel 14, 
stk. 1 og 2, vedrørende depositar en for investeringsselskaber) er affattet som følger:  
1. Investeringsfondens formue  [henholdsvis Investeringsselskabets formue ] skal opbevares 
hos en depositar .  
2. Depositarens ansvar som omhandlet i artikel 9  [henholdsvis i artikel 16 ] berøres ikke af, at 
depositaren overlader opbevaringen af formue n eller en del af denne til tredjemand.  
1.2 Andre arbejdsopgaver 
Disse er opregnet i artikel 7, stk. 3, for depos itaren for investeringsfonde/unit trusts 
(henholdsvis i artikel 14, stk. 3, for depos itaren for investeringsselskaber):  
Artikel 7, stk. 3 (investeringsfonde/unit trusts) 
Depositaren skal endvidere: 
(a) sikre sig, at salg, udstedelse, tilbagek øb, indløsning og mortifik ation af andele, for 
fondens regning eller foretaget af ad ministrationsselska bet, foregår i 
overensstemmelse med loven og fondsbestemmelserne; 
(b) sikre sig, at værd iansættelsen af andelene foregår i overensstemmelse med loven og 
fondsbestemmelserne; 
(c) udføre administrationsselskabets instruks er, medmindre disse strider mod loven og 
fondsbestemmelserne; 
(d) sikre sig, at modydelsen i forbindels e med transaktioner, der berører fondens 
formue, modtages inden for den sædvanlige frist; 
(e) sikre sig, at fondens udbytte anvendes i henhold til loven og fondsbestemmelserne . 
Artikel 14, stk. 3 (investeringsselskaber) 
Forpligtelserne i første, fjerde og femt e punkt ovenfor (litra "a", "d" og "e"). 
2. Depositarens ansvar i henhold til direktivet fra 1985 
Det er omfattet af artikel 9 for depositaren fo r investeringsfonde (he nholdsvis artikel 16 for 
depositaren for investeringsselskaber). 
 
 18    Artikel 9 (investeringsfonde) 
Depositaren er i henhold til gældende lov i den stat, hvori administrationsselskabet har sit 
vedtægtsmæssige hjemsted, ansvarlig over fo r administrationsselskabet og deltagerne for 
enhver skade, disse måtte lide som følge af re tsstridig, manglende elle r mangelfuld opfyldelse 
af depositarens forpligtelser. For deltagernes  vedkommende kan ansvaret gøres gældende 
direkte eller indirekte gennem admin istrationsselskabet, alt efter arten af det juridiske forhold 
mellem depositaren, administrati onsselskabet og deltagerne.  
Artikel 16 (investeringsselskaber) 
Depositaren er i henhold til gældende lov i den stat, hvori investeringsselskabet har sit 
vedtægtsmæssige hjemsted, ansvarlig over for investeringsselskabet og deltagerne for enhver 
skade, disse måtte lide som følge af retsstridig, manglende el ler mangelfuld opfyldelse af 
depositarens forpligtelser. 
3. Bestemmelser, der er gennemgåe t af Rådets arbejdsgruppe 
En indsættelse af sådanne bestemmelser blev foreslået i efteråret 2000, men blev atter opgivet 
i afventning af en ny evaluering af behovet for en  yderligere harmonisering på dette område.  
AFDELING IIIa 
Forpligtelser med hensyn til depositaren 
Artikel 7 og 8 ændres således: 
1. Følgende punktummer indsættes – slutningen af artikel 7, stk. 2: "Depositaren  må ikke overdrage sine kontrolopgaver i 
forbindelse med investeringsinstituttet." og 
– slutningen af denne artikel: "En detaljeret besk rivelse af depositarens opgaver findes i bilag 
III." 
2. Følgende indsættes i slut ningen af artikel 8, stk. 2: 
"Det skal for investeringsinst ituttets kompetente myndighed frem lægge en aktivitetsplan, hvori 
bl.a. dets organisations struktur  og dets procedurer angives. De positaren skal have en sund 
administration og regnskabsmæssig praksis, k ontrol- og sikringsforanstaltninger på edb-
området samt fyldestgørende interne kontrolprocedurer. Det skal til investeringsinstituttets kompetente myndighed meddele alle oplysninger , som er nødvendige for til stadighed at 
overvåge, at ovennævnte betingelser opfyldes.” 
Foreslået bilag III:  
Bogføring af deponeringskonti : 
– regnskabsføring for kontantkonti og sikkerhed skonti på investeringsinstituttets vegne 
– opbevaring af formue og overførsel heraf på anmodning af inve steringsinstituttet i 
overensstemmelse med de forholdsregler, der er fastsat af markedsmyndighederne 
 
 19    – udførelse af instrukser fra administrationsselskabet 
– clearing af afledte instrumenter, som handles på regulerede markeder 
– udbetaling af dividende og indtæg ter fra aktiver, som indehaves på 
investeringsinstituttets vegne 
– udførelse af selskabsretlige transak tioner i forbindelse med disse aktiver 
– skattemæssig behandling i forbindelse med investeringsinstituttet – centralisering af indkøb og indl øsninger, når investeringsinst ituttet ikke er opført på et 
marked. 
Overensstemmelse: 
Depositaren skal kontrollere, at administra tionsselskabet handler i overensstemmelse med, og 
sikre, at det overholder:  
– forsigtighedsreglerne for investeringer 
– investeringspolitikken, som er fastsa t i oplysningsmateriale eller prospekt 
– de lovgivningsmæssige rammer, som gælder for investeringsinstitutter 
– reglerne for beregning af værdien af investeringsinstituttets andele. 
Endvidere fører depositaren kontrol med overhold elsen af de retlige formaliteter, der gælder 
for investeringsinstituttet. 
 
 20    BILAG III  
De vigtigste konklusioner af Kommissionens tje nestegrenes høring vedrørende reglerne for 
depositarer for investeringsinstitutter i medlemsstaterne 
1. Baggrund 
Høringen16 blev påbegyndt den 5. september 2002 og bl ev afsluttet den 19. november efter 
modtagelse af de allersidste svar fra nogle medlemsstaters tilsynsmyndigheder. Kommissionens 
tjenestegrene modtog sammenlagt 97 svar. 
Ikke alle svarede på alle spørgsmål: gene relt indkom der mere end 80 bidrag i hver af 
afdelingerne A til F (forskriftsspørgsmål), men i adskillige tilfælde afgav bidragyderne kun få 
svar i hver afdeling. Des uden afgav adskillige institutioner i en  række tilfælde meget ensartede 
om ikke identiske svar. Under disse omstændigheder er det vigtigt, at de data, der er opnået ved 
aggregering af samtlige svar, som er indhe ntet under høringen, behandles med en vis 
forsigtighed. 
På denne baggrund vil følgende præsentation efte r indførelsen af en typologi for bidragydere 
illustrere nogle af de vigtigst e konklusioner af høringen ud fra et forskriftsmæssigt synspunkt 
(baseret på svarene fra de kompetent e myndigheder i de 15 medlemsstater).  
2. Bidragydernes erhvervsmæssige typologi 
Høringen gjorde det navnlig mulig t blandt andet at opnå tilke ndegivelser fra de kompetente 
myndigheder i de 15 medlemsstater. 
En anden vigtig kategori bidragydere omfatter de er hvervsorganer, som mente, at de var berørt af 
høringen på den enkelt e medlemsstats niveau: 
- ti nationale sammenslutninger af fondsadministratorer - en sparekassesammenslutning - fem nationale banksammenslutninger - to nationale depositarsammenslutninger - to særlige bidrag fra et na tionalt handelskammer og en sammenslutning af finansselskaber. 
Rundt regnet 60 yderligere svar kom fra "markedsaktø rer" (selv om ikke a lle sådanne bidragydere 
betegnede sig selv om sådanne): 
– næsten 40 svar vedrørende de positaraktiviteten som sådan (offi cielle svar på vegne af 
depositarinstitutioner og yderligere svar fra bankadministratorer) 
– 9 svar fra fondsadministratorer 
– 3 svar, som tydeligt blev fastlagt som tilkendegivelser fra et kreditinstitut, som ikke havde 
noget med hvervet som depositar at gøre 
                                                
 
16 Teksten (i Word-format) er disponibel på følgende adresse: 
http://europa.eu.int/comm/internal_market/en/finances/mobil/ucits/2002-consult/index_en.htm   
 
 21    – et svar fra et advokatfirma 
– et svar fra et revisionsfirma 
– yderligere et halvt dusin svar fra kreditinstit utter, der kombinerede forskellige profiler. 
På europæisk plan blev der ydet ”off-line”-bidra g på vegne af den europæiske sammenslutning af 
fondsadministratorer (FEFSI) og en tvær national forening af mindre investorer. 
Det er også for det første væ rd at bemærke, at ingen fysisk person, der deltager i 
depositaraktiviteter, deltog i hø ringen (selv om dette at dø mme efter tilsynsmyndighedernes 
bidrag er retligt muligt i mindst én medlemsstat)17. For det andet deltog ingen mindre investor 
som sådan i høringen. 
Alt i alt blev de fleste svar afgivet af ak tører, der på forskellige måder er inddraget i 
depositaranliggender og derfor kan have varierende viden om de retlige spørgsmål, der blev rejst i spørgeskemaet; dette kan bidrage til at fo rklare, hvorfor ti bidragydere havde forbehold 
(“forventningerne er ikke opfyldt ”) over for spørgeskemaet; otte af  dem gjorde rede for årsagen 
dertil:  
- ikke relevant ("indholdsmæssi gt irrelevant"): 4 svar  
- for kompliceret ("for vanske ligt at forstå"): 2 svar  
- for langt: 1 svar  
- for teknisk: 1 svar.  
Rundt regnet 90 % af “on-lin e”-bidragyderne var tilfredse med høringens indhold.  
3. Bidragenes geografiske fordeling 
Fire medlemsstater tegner sig for ca. 61 % af bidragene.  
LU FR EL UK  AT BE DE ES IE  IT SE PT DK  FI  NL Andre  
26  14  9  9  5  5  4  4  4  4  4  2  1  1  1  4  
26,8%  14,4%  9,3%  9,3%  5,2%  5,2%  4,1%  4,1%  4,1%  4,1%  4,1%  2,1%  1,0%  1,0%  1,0%  4,1%  
                                                 
17 Nogle bidragydere (bankadministratorer) nævnte rent faktisk “fysisk person” som deres aktivitetsområde 
(som følge af en misforståelse af meningen med det pågældende spørgsmål, som ikke omhandlede en særlig 
status for den fysiske person, der var ansvarlig for depositaropgaverne i depositarinstitutionen). Som følge 
af dette og andre lettere tilfældige svar var det nødvendigt at bearbejde dataene på ny med henblik på statistisk behandling af de aggregerede svar. 
 
 22    4. Nogle af de vigtigste ko nklusioner af medlemsstat ernes myndigheders bidrag  
4.1 Koncentrationen varierer – og der er stadig kun få eksempler på depositarfilialier 
 Situationer, hvor 
depositaren har sit 
vedtægtsmæssige 
hjemsted  i den 
medlemsstat, hvor investerings-instituttet er godkendt Situationer, hvor 
depositaren kun har en filial i den 
pågældende medlemsstat  Samlet formue i de 
investerings-institutter, der er godkendt i den pågældende medlemsstat, i mia. EUR * 
p.m: Samlet formue i 
de investeringsfonde 
(investerings-
institutter og ikke-investerings-institutter), der er godkendt i den 
pågældende 
medlemsstat, i mia. EUR * 
BE 13 2 71,5 77,2 
DK  15 2 38,3 38,3 
DE ca. 80 2 199,5 751,0 
EL  15 ingen  25,4 27,1 
ES 118 5 170,8 172,9 
FR  87 ingen 805,9 889,3 
IE  23 5 238,5 303,9 
IT  48 2 360,7 371,0 
LU  65 6 766,5 844,5 
NL  0** ingen  10,0*** 106,3 
AT 22 1 63,8 85,3 
PT  17 1 19,0 24,5 
FI  12 2 15,7 17,7 
SE  < 10 1 55,3 56,1 
UK  7 ingen 275,5 370,2 
I ALT  ca. 530 ca. 30 3 116,4 4 133 
* FEFSI-data, der dækker situationen ultimo december 2002 (undtagen NL: ultimo december 
2001). Dataene for “investeringsinstitutter + ikke -investeringsinstitutter”  illustrerer udelukkende 
den relative størrelse af investeringsinstitutterne s formuer på nationalt plan. Det skal bemærkes, 
at tallene ultimo 2002 navnlig inkluderer virkninger ne af de faldende akti ekurser, dog betinget af 
omfanget af investeringsinstitutternes investeringer i aktier (der varierer kraftigt fra medlemsstat til medlemsstat). 
** De investeringsinstitutter, der er godkendt i Nederlandene, er alle registrerede 
investeringsselskaber, som ikke er underkastet noget krav om at have en depositar: dette er en 
mulighed, som ved artikel 14, stk. 5,  i direktiv 85/611/EØF er overl adt til medlemsstaternes skøn 
- dog med visse begrænsninger fo r at beskytte investorerne. 
*** Skøn ultimo 2002 (kilde: den nederl andske kapitalmarkedsmyndighed). 
 
 23    4.2 Nuværende typologi for berettigede inst itutioner og foretrukken mulig fremtidig 
typologi 
 De regulerende myndigheders 
foretrukne måltypologi :  Nuværende regler ( med angivelse af specifikke 
minimumskapitalkrav, hvor det er relevant):  
BE Kreditinstitutter og investeringsfirmaer, 
begge underkastet yderligere krav til organisation og kapital; centralbank  Kreditinstitutter, investeringsfirmaer, offentlige 
institutioner (f.eks. centralbanken) 
DK  Kun kreditinstitutter Kreditinstitutter 
DE Kun kreditinstitutter Kreditinstitutter 
EL  Overvågede institutioner generelt Kreditinstitutter 
ES Institutioner, der er underkastet tilsyn af centralbanken eller  kapitalmarkedsmyndigheden  Kreditinstitutter, investeringsfirmaer 
FR Overvågede institutioner generelt Kreditinstitu tter, investeringsfirmaer, forsikringsfore-
tagender, offentlige institutioner (f.eks. centralbanken); minimumskapitalkrav: 3,8 mio. EUR 
IE  Overvågede institutioner generelt Visse kreditin stitutter (minimumskapital 6,35 mio. EUR) 
+ helejede datterselskaber af kreditinstitutter (inkl. 
datterselskaber af tilsvarende institutioner i tredjelande), som er underkastet "finansielle ressourcekrav" på mindst 125 000 EUR (eller ét års fastlagte generalomkostninger), også ve d anvendelse af ansvarlig 
indskudskapital vurderet af tilsynsmyndighederne  
IT ____  Kreditinstitutter (minimumskapital 100 mio. EUR)  
LU ____  Kreditinstitutter (minimumskapital 8,7 mio. EUR inkl. 
indbetalt aktiekapital på 6,2 mio. EUR)  
NL  Ingen restriktioner for specifikke kategorier (forudsat at opbevaring af værdipapirer og administration på 
tredjeparts vegne er underkastet tilsyn)  Kreditinstitutter + andre kategorier (værdipapir-
administrationsfirmaer, visse trusts, uafhængige firmaer); minimumskapital 113 445 EUR  
AT Kun kreditinstitutter Kreditinstitutter 
PT Kun kreditinstitutter Kreditinstitutter (minimumskapital 7,5 mio. EUR)  
FI  Overvågede institutioner generelt Kreditinstitu tter, investeringsfirmaer, andre regulerede 
juridiske personer  
SE Kun kreditinstitutter Kreditinstitutter  
UK Overvågede institutioner generelt Kreditinstitutte r, investeringsfirmaer, forsikringsforeta-
gender, andre regulerede juridiske personer; 
minimumskapital 4 mio. GBP 
 
 24    4.3 Mulige delegationer fra administrationsse lskabet til depositaren på grundlag af en  liste over 13 opgaver, der blev fastlagt  under 
høringen 
Grå bokse : opgaver fastlagt som berettigede t il mulig delegation til depositaren  i den givne medlemsstat 
 Emission 
og 
indløsning 
af andele  Markeds-
føring  Værdi- og 
prisansættelse 
(inkl. selv-
angivelser) Juridisk 
bistand og 
regnskabstje-
nester i 
forbindelse 
med fondsad-
ministration Kundefore-
spørgsler Kontrol med 
overholdelse 
af lovgivning Ajourfø-
ring af 
deltager- 
register Udlodning 
af 
indtægter Registrering Kontrakt-
etablering 
(herunder 
udsendelse 
af beviser) Admini-
stration af 
investe-
ringer Interne 
kontrol-
opgaver  Procedu-
rer for 
risiko-
styring Forhånds-
betingel-
ser/andre 
opgaver 
DK                
DE Depositar   (kan henføres til 
depositaren ved kontrakt, ikke 
ved delegation)    Depositar          
EL               
ES Delt  Delt       Delt   Delt      
FR               
IE                
IT Depositar        Depositar   Depositar      
LU               
NL               
AT               
PT               
FI                
SE                
NB: BE og UK har ikke givet noget detaljeret svar på dette spørgsmål. 
"Depositar": opgave, der umiddelbart anse s for at henhøre under depositarens ansvar; "Delt": opgave, for hvis vedkommende ansva ret deles mellem trustselskabet og depositaren alt efter, hvilke 
nøjagtige arbejdsopgaver den omfatter. 
Desuden kan medlemsstaterne i henhold til direktiv 2001/107/EF også tillade administrationsselskaber for investeringsinstitutte r at præstere følgende tjenesteyde lser uden for kerneopgaven ("non-core 
service"): opbevaring og administration af andele i institutter for kollektiv invest ering – hvorved opgavefordelingen mellem de positar og administrationsselskaber ka n ændres i visse retsområder.  
 
 25    5. Yderligere bemærkninger vedrørende fors kelle i depositarernes retlige rammer 
5.1 Tilsynsmæssige aspekter ved fort olkningen af ”opbevaring af formue” 
5.1.1 Begrænsninger af depositarens ansvar 
Spørgsmålet er, om depositaren virkelig er om fattet af en forpligtelse til at tilbagelevere 
formuen under alle omstændigheder (undtagen begr ænsede tilfælde af "g uds handlinger" eller 
virkeligt ekstraordinære forhold, som det er op til domst olene af vurdere). Hvis der accepteres 
andre retlige eller kontraktuelle begrænsninger, går tendensen i retning af, at depositaren 
spiller en rolle som inspektør af underformueforvaltere, dvs. at den måske kan fralægge sig sit 
ansvar, også i tilfælde af en underformueforvalte rs konkurs eller bedrageri, forudsat at den 
kan godtgøre, at den udøvede sin kon trol med "rimelig årvågenhed".  
5.1.2 Tilsynsmæssige betænkeligheder ve d forbindelsen mellem depositar, 
underformueforvalter og investeringsinstitut 
Selv hvis depositaren er hovedformuefor valter, kan den overlade formue til 
underformueforvaltere eller endog til en enkelt global underform ueforvalter, hvis net vil stå 
for dens forbindelser med hver enkelt landespecif ik central depositar (C SD). Depositaren vil i 
så fald koncentrere sin modpartsrisiko om én partnerinstitution: denne  mulighed er tilladt i 
mindst ni medlemsstater. En anden type forbinde lser, der er tilladt i mindst tre medlemsstater, 
består af investeringsinstituttets direkte oprett else af en konto hos en underformueforvalter. 
Denne situation rejser særlige tilsynsmæssi ge spørgsmål med hensyn til effektiviteten af 
depositarens overblik. 
5.2 Virkningen af sondringen mellem fo rpligtelse med hensyn til midler og 
forpligtelse med hensyn til resultater 
Alt efter, hvilken medlemsstat der er tale om , kan depositaren i forbindelse med opfyldelsen 
af sin tilsynspligt være omfattet af en forp ligtelse med hensyn til resultater eller en 
forpligtelse med hensyn til midler. Eksempelvis kan det at " sikre sig, at værdiansættelsen af 
andelene foregår i overensstemmels e med loven og fondsbestemmelserne " give sig udslag i to 
dramatisk forskellige niveauer for ansvar og investeringer i computerteknologi: depositaren 
skal enten kontrollere beregningsmetoderne (ved stikprøveundersøgelser og troværdighedstest 
baseret på indekser) eller være forpligtet til at  opnå det samme resultat (med en systematisk 
omberegning af positioner).  
5.3 Nogle eksempler på ki lder til intere ssekonflikter og eksisterende 
forskriftsmæssige forholdsregler 
5.3.1 Kontante indeståender 
At et investeringsinstitut har kontante indeståender hos sin depos itar, er almindelig praksis på 
markedet. Den kompetente myndighed for et e nkelt investeringsinstitut har oplyst, at den 
under en inspektion på stedet hos deposit aren opdagede illoyale kontrakter, hvor 
investeringsinstituttet fik en forretning, der var lavere end markedsvilkårene. 
 
 26    5.3.2 Deling af vedtægtsmæssigt hjemsted me llem depositar og administrationsselskab 
Kun de færreste af medlemsstaterne synes i dere s regler at have medtaget et forbud mod, at 
depositaren og administrationsselskabet ha r det samme vedtægtsmæssige hjemsted: 
forebyggelsen af større interesse konflikter vil i så fald afhænge af de krav og "uskrevne" 
forbud, der direkte fastsættes af de tilsynsførende.  
5.3.3 Yderligere bemærkninger vedrørende  den matrix over muligheder for 
delegation, der er angivet i punkt 4.3 i dette bilag 
At dømme efter svarene fra de kompetente  myndigheder kan et ad ministrationsselskab 
øjensynligt i mindst én medlemsstat delegere al le sine arbejdsopgaver på nær intern kontrol 
(men inkl. procedurer for risikos tyring); i fire andre medlemsstater  kan det delegere 7 til 10 af 
de pågældende opgaver. Alle andre opgaver end risikostyring blev af mindst to regulerende 
myndigheder anført som berettigede til en sådan  delegation (inkl. intern kontrol og 
investeringsstyring)18. 
                                                 
18 Desuden kan det ledende ansvar for en given arbejdsopgave til tider alt efter, hvilken medlemsstat der er tale om, 
alternativt pålægges administrationsselskabet eller deposita ren (men med en yderligere mulighed for delegation til 
den anden alt efter forskrifte r og kontraktbestemmelser).