DA Den Europæiske Unions Tidende C 13/1

UDTALELSE Nr. 9/2012

om ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 — (COM(2012) 496 final — 2011/0276 (COD))

(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde)

2013/C 13/01

INDHOLD

Punkt Side Indledning… 1 – 2 2 Almindelige bemærkninger… 3 – 6 2

REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union (TEU), særlig artikel 4, 5 og 17, og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 174-178, artikel 287, stk. 4, andet afsnit, samt artikel 317, 318 og 322,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1),

under henvisning til Parlamentets anmodning om en udtalelse, som Retten modtog den 12. november 2012,

under henvisning til forslag til ændret forordning fremlagt af Kommissionen (2),

under henvisning til udtalelse nr. 1/2010 »Forbedring af den finansielle forvaltning af Den Europæiske Unions budget: Risici og udfordringer« (3) og udtalelse nr. 7/2011 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af forordning (EF) nr.1083/2006 (4), og

ud fra følgende betragtninger:

Ifølge artikel 5, TEU, handler Unionen på de områder, der ikke hører ind under dens enekompetence, kun hvis og i det omfang målene for den påtænkte handling på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger bedre kan nås på EU-plan.

For at fremme en harmonisk udvikling af Unionen som helhed udvikler og fortsætter denne sin indsats for at styrke sin økonomiske, sociale og territoriale samhørighed, jf. artikel 174, TEUF.

Kommissionen gennemfører budgettet og forvalter programmerne (jf. artikel 17, stk. 1, TEU). Inden for rammerne af de givne bevillinger gennemfører den på eget ansvar budgettet i samarbejde med medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, og medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen med henblik på at sikre, at bevillingerne anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning (jf. artikel 317, TEUF) —

VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE:

INDLEDNING

1. Kommissionens ændrede forslag til forordning om fælles bestemmelser for EFRU, ESF, Samhørighedsfonden, ELFUL og EHFF og generelle bestemmelser om fondene under samhørighedspolitikken omhandler primært vedtagelsen af den fælles strategiske ramme (FSR).

2. Selv om denne udtalelse kun vedrører Kommissionens ændrede forslag, ønsker Retten generelt at henvise til sin udtalelse nr. 7/2011.

ALMINDELIGE BEMÆRKNINGER

3. Kommissionens ændrede forslag ændrer FSR's anvendelsesområde og splitter dens elementer op i et nyt bilag (bilag I) til forordningen om fælles bestemmelser og en delegeret retsakt fra Kommissionen. Politikken risikerer herved at blive endnu mere kompleks.

4. Retten bemærker, at formålet med FSR stadig er at udstikke en klarere strategisk kurs for programmeringsprocessen på medlemsstaternes og regionernes niveau (jf. betragtning 14 samt artikel 2, stk. 2, og artikel 10 i det ændrede forslag). Men i modsætning til Kommissionens oprindelige forslag vil FSR ikke længere omsætte Unionens målsætninger til nøgleaktioner for fondene. I stedet vil lovgiver for hvert tematisk mål delegere fastlæggelsen af de vejledende aktioner af høj europæisk merværdi og de modsvarende principper vedrørende resultater samt samarbejdsprioriteringer til Kommissionen (jf. artikel 11 og 12 i det ændrede forslag). I overensstemmelse med sin tidligere udtalelse (jf. punkt 8 i udtalelse nr. 7/2011) mener Retten, at dette reelt er et centralt og afgørende element i den fremtidige samhørighedsordning. Det bør derfor anses for at være en væsentlig bestemmelse i EU-lovgivningen, der i henhold til artikel 290, TEUF, ikke kan være omfattet af delegation.

5. Retten vil også gerne minde om, at den har anbefalet, at begrebet europæisk merværdi defineres i en passende politisk erklæring eller i en EU-retsakt som en vejledning, EU's politiske myndigheder kan bruge, når de fastlægger udgiftsprioriteter (jf. punkt 18 i udtalelse nr. 1/2010). Godkendelsen af de retlige rammer for perioden 2014-20 er en udmærket lejlighed til at gøre dette. En sådan præcisering forekommer endnu vigtigere, hvis fastlæggelsen af aktioner med høj europæisk merværdi, som det er hensigten, delegeres til Kommissionen. I den forbindelse skal Retten bemærke, at den definition, der gives i det ændrede forslag (jf. artikel 2, stk. 4), ikke er tilstrækkelig klar med hensyn til de tilgrundliggende kriterier, som vil gøre det muligt at udvælge de aktioner, som forventes »markant at bidrage til virkeliggørelsen af målsætningerne og målene for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, og som skal udgøre et referencegrundlag i forbindelse med udarbejdelsen af programmer«.

6. I overensstemmelse med nærhedsprincippet bør alle EU-aktioner desuden som udgangspunkt have som mål at skabe europæisk merværdi. Henvisningen til en »vejledende« liste over aktioner (artikel 12 i det ændrede forslag) synes at antyde, at skabelse af europæisk merværdi ikke er et krav, men blot er en valgfri mulighed.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 13. december 2012. På Revisionsrettens vegne Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA Formand

(1) EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

(2) COM(2012) 496 final af 11. september 2012.

(3) http://eca.europa.eu

(4) EUT C 47 af 17.2.2012, s. 1.