KOMVII SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93)256 endelig udg. 
Bruxelles, den 2 . juni 1993 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
STYRKELSE AF EFFEKTIVITETEN AF DET INDRE MARKED 
KOMMISSIONENS ARBEJDSDOKUMENT 
OM ET STRATEGISK PROGRAM FOR DET INDRE MARKED 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL **DET OG EUROPA-PARLAMENTET 
STYRKELSE AF EFFEKTIVITETEN AF DET INDRE MARKED 
INDLEDNING 
1. I artikel 8A i Traktaten defineres Fællesskabets Indre marked som et 
omrade uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, tjenesteydelser, 
kapital og personer. I Juni 1985 forelagde Kommissionen sin Hvidbog om 
gennemførelsen af det indre marked for Det Europæiske Råd i Milano og satte 
således gang I en integrationsproces i EF, som i afgørende grad har præget 
politikken i de seneste otte år. At dette kunne lade sig gøre skyldes 
Fællesakten, Hvidbogen og fristen, som blev fastsat til den 31. december 
1992. Resultatet danner grundlaget for Den økonomiske og Monetære Union og 
det europæiske bogerskab, som realiseres i Traktaten om Den Europæiske 
Union. I den forstand udgør det indre marked fundamentet for opbygningen af 
Fællesskabet, og dets dynamik vil være afgørende for dynamikken i Fælles­
skabets økonomiske og politiske integration. 
2. Det lovgivningsprogram, der blev udarbejdet i 1985, er nu gennemført 
for over 95% vedkommende, og Fællesskabets lovgivningsarbejde vil derfor 
blive reduceret I de kommende år. Dette program har i sig selv udgjort en 
Igangsættende faktor for erhvervslivet og har medført en fundamental ændring 
af det miljø, hvori det skal fungere fremover. Varer, tjenesteydelser og 
kapital har nu mulighed for at bevæge sig frit på hele Fællesskabets område. 
Formaliteterne ved passage af grænser er afskaffet, de hidtidige tolv 
obligatoriske cert If leerIngssysterner er afløst af et enkelt system, og 
virksomhederne har fået ret til at deltage i offentlige kontrakter i andre 
medlemsstater. Selv om borgerne endnu ikke har fuld frihed til at passere 
grænserne, har de ret til at opholde sig i en anden medlemsstat af private 
grunde, og de kan få anerkendt deres eksamensbeviser, således at de kan 
udøve deres erhverv. 
Den frie bevægelighed for personer er imidlertid et område, hvor der er tale 
om store forsinkelser, idet den fortsatte personkontrol ved grænserne, 
betyder, at disse stadig er en realitet. 
3. Selv om de sidste otte års lovgivningsarbejde således må betragtes som 
positivt, undervurderer Kommissionen ikke visse faktorer, som forsinker den 
ønskede virkning af det indre marked: 
på flere områder indeholder de nye fællesskabsregler overgangsperioder, 
og når reglerne endelig er trådt i kraft, får de først økonomisk 
virkning efter en vis tid 
usikkerhed med hensyn til, om alle medlemsstater anvender EF-lovgiv-
ningen strengt og ensartet, synes at skabe tvivl om dens effektivitet 
hvad angår beskyttelse af borgerne og sikring af konkurrencen 
vedtagelsen af et så omfattende EF-lovgivningsprogram på så kort tid 
kan give det Indtryk, at der er sket en bureaukratisering på nationalt 
plan. 
Åeu 
- 3 -
Af disse forskellige grunde må gennemførelsen af det indre marked fortsættes 
samt forklares og begrundes yderligere, således at den bliver en realitet på 
det Økonomiske plan og kan finde bred tilslutning på det politiske plan. 
4. Denne proces kommer til at foregå på baggrund af tre store vanskelig­
heder, som Kommissionen må finde en løsning på: 
opretholdelsen af personkontrollen ved grænserne virker afgjort forsin­
kende på de mål, der er fastsat i Fællesakten og dens artikel 8A. Denne 
forsinkelse giver det Indtryk, at opbygningen af Fællesskabet udeluk­
kende er til gavn for erhvervslivet, selv om borgeren - som forbruger 
og som erhvervsudøver - også har gavn af den frie bevægelighed for 
personer. Med støtte fra Europa-Parlamentet vil Kommissionen Inden for 
grænserne af sine beføjelser bestræbe sig på at få gennemført 
artikel 8A fuldt ud Inden årets udgang 
gennemførelsen af de foranstaltninger, der er fastsat I programmet i 
Hvidbogen, sker I en situation med et stort fald i den Økonomiske 
vækst, uro på valutamarkedet og vanskeligheder med ratifikationen af 
Traktaten om Den Europæiske Union. Jobskabelsesprocessen, der blev 
indledt forud for gennemførelsen af det indre marked, er gået i den 
modsatte retning. Der er en følelse af, at det Indre marked i sig selv 
bidrager til at forstærke spændingerne på EF-markederne, bl.a. arbejds­
markedet, i stedet for at bidrage til at forbedre borgernes Økonomiske 
og sociale forhold og virksomhedernes konkurrenceevne. Uden en ny og 
forstærket indsats er der fare for, at enheden på markedet ødelægges af 
defensive reaktioner 
den verdensomspændende handel og den øgede konkurrence indebærer nye 
fænomener af Økonomisk og social art, som kræver en reaktion, hvori der 
tages hensyn til Fællesskabets egne økonomiske interesser og kravene om 
udvikling og vækst i udviklingslandene. 
5. Kommissionen mener, at det nu er op til de politiske myndigheder i 
Fællesskabet dels at reagere på de europæiske borgeres og virksomheders 
frygt og usikkerhed med hensyn til de reelle virkninger af de beslutninger, 
der allerede er truffet i forbindelse med opbygningen af det indre marked, 
og dels give forhåbninger om en positiv udvikling på dette marked. Det er 
ikke nok blot at forvalte de opnåede resultater, hvis man Ønsker at sikre 
den dynamik og Igangsættende kraft, som er nødvendig for, at denne 
integrationsproces bliver politisk troværdig. Kommissionen har derfor 
overtaget Europa-Parlamentets forslag om at udarbejde et strategisk program, 
som Ikke blot er rettet mod forvaltningen af reglerne, men ligeledes giver 
mulighed for at videreudvikle og uddybe det indre marked. 
FÆLLES UDFORMNING AF ET STRATEGISK PROGRAM 
6. Det indre marked indgår i en global politik for Fællesskabet og kan 
således ikke forstås uafhængigt af de andre fællesskabspolitikker, som 
bidrager til, at Fællesskabet kan fungere som et område uden indre grænser 
den frie bevægelighed for personer er nært knyttet til udviklingen af 
begrebet europæisk borgerskab og samarbejdet om interne og retslige 
anliggender, som indtager en central plads i Traktaten om Den 
Europæiske Union, men også til gennemførelsen af socialpagten 
Jlt> 
- 4 -
den frie bevægelighed for varer, tjenesteydelser og kapital er ikke 
blot knyttet til udviklingen af den økonomiske og sociale samhørighed 
og gennemførelsen af instrumenterne for konkurrencepolitikken, men også 
til gennemførelsen af Den Økonomiske og Monetære Union 
den interne dimension af det indre marked er i sig selv nært knyttet 
til styrkelsen af Fællesskabets eksterne retsevne og dets handleevne. 
7. Det er fremgangsmådens globale karakter, som har givet det arbejde, der 
er udført siden 1985, en politisk dimension ud over det enkelte områdes 
særlige tekniske karakter. Bevarelsen af denne globale karakter giver 
forvaltningen af det indre marked en politisk dimension; denne globale 
karakter betyder også, at alle de disponible instrumenter stilles til 
rådighed for forvaltningen. Kommissionen foreslår, at der etableres et 
strategisk program på det indre marked til bevarelse af denne globale 
karakter med henblik på at sikre gennemsigtigheden I arbejdet og gøre det 
muligt at Inddrage alle berørte parter. 
8. Denne meddelelse er det første skridt hen imod en udformning af et 
sådant program. Den tager sigte på at sætte gang i en debat, som ikke skal 
begrænses til EF-lnsti tut ionerne, men ligeledes skal omfatte de berørte 
parter i erhvervslivet. Arbejdsdokumentet, som ledsager denne meddelelse, og 
som indeholder detaljerne i de forskellige punkter i en strategi for for­
valtning og videreudvikling af det indre marked, vil blive udsendt til et 
bredt publikum med det formål at fremkalde reaktioner på Indholdet. På 
baggrund af disse reaktioner samt EF-lnsti tut ionernes reaktioner vil 
Kommissionen udarbejde et strategisk program, som skal ligge til grund for 
Fællesskabets arbejde i de kommende år. 
9. Kommissionen har valgt denne fremgangsmåde, fordi den afspejler behovet 
for at inddrage alle berørte parter i definitionen af målsætningerne og 
betingelserne for deres gennemførelse. For at sikre, at de foranstaltninger, 
der er vedtaget i forbindelse med Hvidbogens lovgivningsprogram, får 
indvirkning på Fællesskabets økonomi, vil det være nødvendigt at: 
organisere et partnerskab mellem Kommissionen og medlemsstaterne med 
hensyn til en effektiv anvendelse og forvaltning af reglerne 
mobilisere erhvervslivet, således at det kan bidrage til videre­
udviklingen af det indre marked. 
Dette forudsætter, at der er størst mulig enighed om de vigtigste mål, uden 
at bestræbelserne på at nå denne enighed dog må påvirke iværksættelsen af de 
vigtigste initiativer angående bl.a. gennemsigtigheden af det indre markeds 
funktion. 
PROGRAMMETS INDHOLD 
1) Målsætningerne 
10. EF's målsætning er naturligvis at forbedre levevilkårene for borgerne; 
det indre markeds funktion kan kun ses i dette perspektiv. En sammenhængende 
og global strategi for det indre markeds forvaltning og videreudvikling skal 
derfor sikre, at Fællesskabets lovgivningsrammer bliver en integrerende og 
positiv del af det miljø, hvori borgerne, de erhvervsdrivende og myndig­
hederne skal fungere. 
AC 
- $ -
Første må Itætning: at opfylde borgernes forventninger. 
11. Det indre marked skal være til fordel for såvel borgerne som virksom­
hederne, Idet det skal støtte skabelsen af arbejdspladser og den økonomiske 
vækst. Borgeren har behov for vished om, at åbningen af markederne vil føre 
til en forbedring af de sociale sikringsordninger og arbejdsvilkårene samt 
en bedre beskyttelse af hans sundhed, sikkerhed, økonomiske interesser og 
miljøet. Bl.a. gennem en troværdig information skal han forvisses om, at 
afskaffelsen af grænsekontrollen ikke vil udsætte ham for nye risici. 
Anden målsætning: at sikre et konkurrencedygtigt miljø for virksomhederne. 
12. Fællesskabet skal sikre den frie bevægelighed og det indre markeds 
funktion, men det skal kun gribe ind med lovgivning på de områder, hvor den 
gensidige anerkendelse ikke kan garantere, at de væsentlige krav opfyldes; 
det skal føre tilsyn med, at reglerne fungerer, og at de svarer til 
målsætningerne. 
Tredje nålsatning: at sikre, at det Indre marked kan sætte gang i den 
økonomiske og sociale udvikling. 
13. Fællesskabet skal ikke blot bevare sammenhængen i den bestående 
lovgivning, når det står over for nationale initiativer, som kunne føre til 
en ny opsplitning af markedet, men det skal også give denne lovgivning en 
ekstra betydning ved at påvirke de faktorer, som kan sætte gang I markedet, 
såsom virksomhedernes skattemæssige forhold, kvaliteten i industrien og de 
transeuropæiske net; målet skal være at forbedre de sociale forhold i 
Fællesskabet. 
2) Midlerne 
14. I det arbejdsdokument, som ledsager denne meddelelse, præsenteres disse 
tre målsætninger samt en række konkrete foranstaltninger, som skal bidrage 
til en effektiv anvendelse af reglerne og en dynamisk udvikling af det indre 
marked. 
a) For så vidt angår en effektiv anvendelse 
i) Bedre tilpassede kontrolforanstaltninger: instrumenterne til kontrol af 
overholdelsen af fællesskabsreglerne findes i Traktaten og gennemførelses­
retsakterne; de vil blive udnyttet fuldt ud, Ja endog styrket med henblik på 
at udgøre egnede midler til at forebygge hindringer. 
Kommissionen bør ligeledes tilvejebringe støtteforanstaltninger, som kan 
sikre en sammenhængende anvendelse af reglerne. Sådanne støtteforanstalt­
ninger omfatter hovedsagelig gennemsigtighed i gennemførelsesforanstalt­
ningerne på nationalt plan, fælles fortolkning af reglerne, udveksling af 
informationer og samarbejde mellem myndighederne samt oplysningskampagner. 
De nationale domstole bør have større kapacitet til at håndhæve fællesskabs­
reglerne; derfor er uddannelsesforanstaltninger, som rettes mod dommere og 
Jurister, samt en bedre domstolsadgang nogle af de mest velegnede foran­
staltninger. 
i i) Kontrollen med, hvorledes reolerne fungerer: medlemsstaterne bør 
forvisses om, at der føres kontrol med, hvorledes reglerne fungerer. I så 
henseende bør Kommissionen sættes i stand til at vurdere reglernes 
Ad 
- 6 -
x 
.V : • 
s 
effektivitet; den lovgivningsmæssige ramme skal nemlig ikke blot svare til 
målsætningerne for den frie bevægelighed og beskyttelsen af de væsentlige 
krav, men også til målsætningerne for den økonomiske og sociale udvikling. 
ill) Organiseringen af partnerskabet med medlemsstaterne: der er planlagt 
initiativer med hensyn til det administrative samarbejde mellem medlems­
staterne og mellem disse og Kommissionen med det formål at sikre en effektiv 
anvendelse af fællesskabsretten. Samarbejdsbetingelserne i de enkelte 
sektorer skal fastsættes nærmere, og der skal findes passende støtteforan­
staltninger på fællesskabsplan. 
Det videnskabelige og tekniske samarbejde bør ligeledes udvides yderligere. 
Foranstaltningerne til uddannelse og udveksling af nationale tjenestemænd er 
et uundværligt element, når det drejer sig om at integrere fællesskabsdimen­
sionen i arbejdet I de nationale myndigheder. 
iv) Gennemsigtigheden I Fællesskabets foranstaltninger: Kommissionen har 
til hensigt at øge gennemsigtigheden i den bestående lovgivning (bl.a. 
gennem kodificering) og har truffet foranstaltninger til at sikre en bedre 
intern samordning med henblik på at forbedre oplysningerne om, hvorledes 
dens politikker udvikler sig (den årlige rapport om det indre markeds 
funktion). Den har ligeledes truffet foranstaltninger til at sikre en større 
gennemsigtighed i udarbejdelsen af lovforslag. 
b) For så vidt angår en dynamisk udvikling 
15. Den dynamiske udvikling af det indre marked skal ses i sammenhæng med 
flere fællesskabsinitiativer, herunder vækst- og beskæftigelsesinitiatI-
verne, og politiske foranstaltninger vedrørende samhørigheden mellem 
regionerne. Denne udvikling sker bl.a. gennem en fortsættelse af visse af de 
nuværende foranstaltninger: Kommissionen har f.eks. til hensigt at videre­
føre det Igangværende arbejde med hensyn til intellektuel ejendomsret og 
databeskyttelse, udvide anvendelsen af den frivillige europæiske standardi­
sering I industrien samt arbejde for, at støtteprogrammerne for SMV sikrer, 
at disse virksomheder bliver bedre i stand til at udnytte den større adgang 
til at deltage i kontrakter. 
16. Parallelt hermed planlægger Kommissionen en række nye initiativer, 
bl.a.: 
en forbedring af de skattemæssige forhold for virksomhederne med 
henblik på at fjerne hindringer for samarbejdet og for de 
grænseoverskridende aktiviteter 
en højnelse af kvaliteten af europæiske industriprodukter 
det eksterne aspekt af det indre marked 
en integreret fremgangsmåde til udvikling af transeuropæiske net med 
henblik på at fremme den private finansiering og instrumenterne for 
interoperabiIitet. 
KONKLUSION 
17. Kommissionen har hermed underrettet Rådet, Europa-Parlamentet og Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg om hovedlinjerne i sin meddelelse. Den opfor­
drer de berørte parter i erhvervslivet samt medlemsstaterne til at bidrage 
til udformningen af det strategiske program på grundlag af det arbejds­
dokument, der er vedlagt denne meddelelse. På grundlag af disse bidrag vil 
Kommissionen inden oktober 1993 udarbejde det strategiske program. 
/JJL 
-1' 
KOMMISSIONENS ARBEJDSDOKUMENT 
- 3 -
i NDHOLDSFORTEGNEL.SE 
INDLEDNING 
DEL A: ADMINISTRATIONEN AF DET INDRE MARKED 
I. GENNEMFflRELSEN AF DET INDRE MARKED 
II. FORVALTNINGEN AF EF-RESLERNE 
a) Kontrol med gennemførelsen I national lovgivning 
b) Kontrol med reglernes anvendelse 
i) Kommissionens kontrol 
Kontrol i medlemsstaterne 
Behandling af klager 
il) De nationale myndigheders kontrol 
Bistand til medlemsstaterne 
Rammer om kontrol len 
i i i) Domstol sadgang 
III. QVERYAQN1NQ AF PET INPRE MARKED 
a) Forebyggelse af hindringer for samhandelen 
I) Varer 
li) Tjenesteydelser 
b) Vurdering af fællesskabsbestemmelsernes effektivitet 
IV. PARTNERSKABET MEP MEDLEMSSTATERNE 
a) Partnerskabsområder 
i) Den fri bevægelighed for personer 
li) Beskyttelse af væsentlige krav 
a) Organisering af alarmsystemer i tilfælde af produkter 
eller tjenesteydelser, der er farlige eller ikke er i 
overensstemmelse med reglerne 
b) Tilpasning af reglerne til nye risici 
b) Instrumenterne i partnerskabet 
i) Administrativt samarbejde 
II) Tilpasning af administrationerne til det indre markeds regler 
V. GENNEMSIGTIGHED I FÆLLESSKABSFORANSTALTNINGERNE 
a) Gennemsigtighed i fællesskabslovgivningen 
b) Kommunikation og information 
i) Den årlige rapport om det Indre marked 
II) Kommunikation og information 
- 4 -
DEL B: UDVIKLINGEN AF DET INDRE MARKED 
I. ET FÆLLESSKAB UDEN HINDRINGER 
a) Forbedring af retsreglerne for virksomhederne og borgerne 
I) Regler til beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret 
li) Beskyttelse af personoplysninger 
ill) Selskabsret 
Iv) Lettelse af grænseoverskridende betalinger 
b) Videreførelse af den indbyrdes tilnærmelse af skatte- og afgifts­
systemerne og etablering af gunstige fiskale vilkår for virksom­
heder 
i) Indirekte beskatning 
li) Direkte beskatning 
II. EN AKTIV STANDARDISERINGSPOLITIK 
III. EN KVALITETSPOLITIK 
IV. FORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR SMV 
a) Forberedelsen af informationsprodukter til virksomhederne 
b) Foranstaltninger, der skal lette SMV-ti I pasningen til standardi­
serings- og certificer Ingsprocedurerne 
c) Åbning af de offentlige kontrakter for SMV 
V. EN ABEN OG DYNAMISK POLITIK OVER FOR UDLANDET 
a) Styrkelsen af Fællesskabets eksterne kompetence 
b) Forbedrede handelspolitiske instrumenter 
c) De retlige og Økonomiske reglers konvergens 
d) Forvaltningen af Fællesskabets ydre grænser 
I) Varetagelsen af det indre markeds eksterne sikkerhed 
i i) Bekæmpe I sen af over t rædeI ser 
DEL C: TRANSEUROPÆISKE NET 
I. HENSIGTEN MED TRANSEUROPÆISKE NET 
II. RAMMERNE FOR ARBEJDET 
III. STATUS OVER ARBEJPET 
a) Netplaner 
b) EF's finansieringsmuligheder 
IV. BEHOVET FOR KOORDINERING 
V. PE NBPVENPISE MIPLER 
- 5 -
INDLEDNING 
1. Etableringen af det indre marked, dvs. den faktiske gennemførelse af 
de fire former for fri bevægelighed, der er fastsat i Traktaten, har i 
udpræget grad kendetegnet EF's politik i de sidste otte år. EF's beslut­
ningsproces har været mere dynamisk end nogensinde før, og fællesskabs-
integrationen har aldrig tidligere tiltrukket sig så megen opmærksomhed fra 
de politisk og økonomisk ansvarlige. 
2. EF består af åbne markeder med handlefrihed og konkurrence. Told- og 
afgiftsformaliteterne, den veterinære, fytosanitære og statistiske kontrol 
ved grænserne afskaffes, og de tolv, hidtil obligatoriske, certificerings­
ordninger erstattes af en ordning. Der gives ret til deltagelse i offentlige 
udbud I andre medlemsstater og til at opholde sig i andre medlemsstater af 
private årsager, og endelig Indføres der gensidig anerkendelse af eksamens­
beviser, som giver mulighed for udnyttelse af den frie etableringsret. Alt 
dette giver virksomhederne, arbejdstagerne og borgerne i almindelighed en 
helt ny handlefrihed. Skærpelsen af konkurrencereglerne sikrer, at bl.a. SMV 
beskyttes mod de virkninger, som aftaler og fusioner kan få på markedet. 
Afskaffelse af nationale bestemmelser, der medfører forskelsbehandling, og 
indførelse af konkurrence mellem de nationale systemer indbyrdes har ført 
til selvdisciplin over for misbrug af reglerne. 
3. I denne forbindelse spiller Kommissionen en vigtig rolle, fordi der 
stadig skal udarbejdes forslag, eller fordi visse forslag endnu ikke er 
færdigbehandlet i Rådet, «ten især fordi den skal styrke tilliden mellem de 
nationale administrationer. Det er nemlig Kommissionens prioriterede mål at 
sikre, at det indre marked fungerer, og dette forudsætter, at reglerne 
gennemføres, at der træffes foranstaltninger til udvikling af det indre 
marked, og at der indføres transeuropæiske net, som er den nødvendige 
infrastruktur for gennemførelsen af reglerne. En afventende politik kommer 
ikke på tale; en administrativ forvaltning af EF-retten kan Ikke i sig selv 
skabe den dynamik og fremdrift, der er nødvendig for en troværdig indsats. 
For at det indre marked kan fungere på en afbalanceret måde, forudsætter det 
udvikling, og det er denne udvikling, der skal sikres gennem udarbejdelse af 
et strategisk program. 
4. Det strategiske program skal understrege Kommissionens vilje til at 
forbedre de nuværende rammer for EF's lovgivningsarbejde i stedet for at 
udbygge dem. Programmet skal også understrege Kommissionens vilje til at 
indgå i et aktivt partnerskab med de nationale administrationer og erhvervs­
livet om administrationen af det indre marked; det foreliggende arbejds­
dokument kan derfor kun betragtes som en første etape med det formål at 
Indhente bemærkninger, reaktioner og bidrag af forskellig art. På baggrund 
heraf vil der i andet halvår blive udarbejdet et strategisk program for de 
prioriterede mål og de forskellige tiltag. 
5. Hovedformålet med den foreslåede fremgangsmåde er at fastlægge en 
overordnet politisk, økonomisk, social og industriel ramme for de foran­
staltninger, der skal sikre, at det indre marked fungerer og udbygges: 
ud fra et politisk synspunkt er det vigtigt at understrege, at det 
Indre marked er en helhed; en helhedsløsning er det eneste, der kan 
tilgodese de sektorbestemte interesser og sikre en afbalanceret 
behandling af alle de forskellige problemer 
- 6 
ud fra et Økonomisk synspunkt har man i forbindelse med Hvidbogen 
gjort den erfaring, at en indsats på markedet kun kan få makro­
økonomiske virkninger, hvis den omfatter samtlige sektorer 
ud fra et socialt synspunkt er det vigtigt at sikre dels udviklingen 
af arbejdstagernes sociale rettigheder i henhold til socialpagten af 
1989 og Kommissionens sociale handlingsprogram, dels udbygning af en 
EF-strategl til fremme af beskæftigelsen 
ud fra et industrielt synspunkt skal der kunne iværksættes horisontale 
foranstaltninger, som alle erhvervsgrene og -kategorier vil få gavn 
af. 
6. Formålet med dette arbejdsdokument er at indhente bemærkninger og 
bidrag fra erhvervs- og samfundskredse fra såvel den private som den offent­
lige sektor om, hvorledes man bedst administrerer og udbygger det indre 
marked, således at det bliver et middel til at sikre en økonomisk og social 
udvikling til gavn for borgerne og erhvervslivet. På grundlag af disse 
bidrag vil Kommissionen inden oktober 1993 udarbejde et strategisk program 
for det indre marked, som alle parter opfordres til at deltage i. 
7 -
DEL A: ADMINISTRATIONEN AF DET INDRE MARKED 
I. GENNEMFØRELSEN AF DET INDRE MARKED 
7. Gennemførelsen af det indre marked, som fastsat i Hvidbogen, er ved at 
være afsluttet. Selv om der I forhold til programmet i Hvidbogen er kommet 
flere nye sager til, navnlig på energiområdet, har EF's virksomhed i de 
sidste otte år aldrig afveget fra dette program, hvoraf mere end 95% nu er 
gennemført. Med hensyn til den fri bevægelighed for personer er der ganske 
vist opstået store forsinkelser, for selv om afgiftskontrollen er ophævet og 
etablerings- og opholdsretten er anerkendt, er politikontrollen ved græn­
serne stadig en realitet for borgerne. Situationen er dog klar for virksom­
hederne, der således kan udveksle produkter og tjenesteydelser og styrke 
samarbejdet og dermed integrationen af industri strukturerne. 
8. Gennemførelsen af Hvidbogen er sket gradvis: 
Harmoniseringen af de tekniske forskrifter, som fastsat i Hvidbogen, 
er nu afsluttet; harmoniseringen omfattede i begyndelsen særlige 
begrænsede områder, men blev efterhånden udvidet til alle landbrugs­
produkter og levnedsmidler, medicinalvarer og biler. Harmonisering af 
de væsentlige krav til produkternes sikkerhed, suppleret med en certi­
ficer Ingspol it ik, samt de generelle bestemmelser om produktsikkerhed 
og produktansvar sikrer, at alle færdigvarer, der afsættes på EF-
markedet, er omfattet heraf 
der er nu mulighed for, at virksomheder fra andre medlemsstater kan 
konkurrere om offentlige kontrakter, uanset om kontrakterne indgås af 
offentlige administrationer eller offentlige tjenester, eller om de 
vedrører køb af produkter eller tjenesteydelser eller udførelse af 
arbejde. De relevante direktiver indeholder retsmidler, således at den 
nationale domstol kan undersøge sagen 
den fri udveksling af tjenesteydelser bliver en realitet, hvis den da 
ikke allerede er det, ved den gradvise gennemførelse af de direktiver 
og forordninger, der er vedtaget inden for transport, finansielle 
tjenester, telekommunikation, gensidig anerkendelse af eksamensbeviser 
og faglige kvalifikationer. Selv om de endelige beslutninger endnu 
Ikke er truffet inden for cabotage i landevejstrafikken på grund af 
tilknytningen til transportafgifter, er cabotagetrafik dog blevet en 
almindelig praksis, der foregår på grundlag af de kvoter, Kommissionen 
tildeler årligt 
det er Ikke tilstrækkeligt at lette den fri bevægelighed; man må også 
give virksomhederne mul ighed for at udnytte den fuldt ud ved at lette 
omstruktureringen af virksomhederne og omlægningen af deres handels­
politik, og derfor udgør forslag inden for selskabsret, selskabs­
beskatning og industriel og intellektuel ejendomsret en integrerende 
del af programmet. Målsætningerne er dog kun delvis opfyldt, for selv 
om de fleste harmoniseringsforanstaltninger inden for industriel og 
intellektuel ejendomsret er gennemført og visse former for dobbelt­
beskatning afskaffet, ligger de væsentlige spørgsmål stadig til 
behandling i Rådet; det drejer sig om indførelse af en statut for det 
europæiske selskab, oprettelse af et varemærkekontor og afskaffelse af 
kildeskat af renter og royalties samt medregning af udenlandske tab 
- 8 -
markederne er definitivt åbnet for produkter, tjenesteydelser og 
kapital fra andre medlemsstater, idet enhver form for administrativ 
kontrol ved EF's indre grænser er afskaffet. Afskaffelsen af enheds­
dokumentet i EF-samhandelen pr. 1. Januar 1993 og indførelsen af en 
række bestemmelser om omlægning af den afgiftsmæssige, veterinære, 
fytoaanltære, sanitære, sikkerhedsmæssige og statistiske kontrol har 
gjort det muligt af afskaffe grænsekontrollen 
den frie bevægelighed for fysiske personer er endnu Ikke blevet en 
realitet. Fysiske personer nyder godt af afskaffelsen af told- og 
afgiftskontrollen ved de indre grænser, EF-borgere kan udøve erhverv i 
andre medlemsstater på grundlag af den gensidige anerkendelse af 
eksamensbev i ser eller kva11f i kat i oner og kan ophoI de sig i di sse 
medlemsstater uanset erhvervsaktivitet. Personkontrollen eksisterer 
dog fortsat ved de Indre grænser, selv om den allerede er blevet 
lempet. Kommissionen har gentagne gange beklaget dette, især over for 
Europa-Parlamentet. Kommissionen håber, at der i 1993 vil ske væsent­
lige fremskridt, navnlig som led i Schengen-aftalen, således at de 
andre medlemsstater påvirkes, og det dermed undgås, at disse for­
sinkelser, der er særlig mærkbare for borgerne, kommer til at over­
skygge de betydelige bestræbelser, der gøres på andre områder. 
9. Men lovgivningsarbejdet kan ikke standse ved programmet i Hvidbogen, 
fordi dette program i sig selv Indebærer en dynamisk integration, der 
strækker sig videre end de nuværende rammer. 
Det påhviler først og fremmest Kommissionen eller Rådet at Iværksætte 
de vedtagne bestemmelser. Dette gælder især i forbindelse med de 
tekniske forskrifter, hvor der er vedtaget rammebestemmelser, uden at 
Kommissionen eller Rådet har kunnet vedtage gennemførelsesbestemmel­
ser; dette er også tilfældet inden for levnedsmidler, på det veteri­
nære og fytosanitære område samt inden for bygge- og anlægsvirksomhed. 
Selv om alle Hvidbogens foranstaltninger på det veterinære område, der 
er nødvendige for etableringen af det indre marked, er blevet vedtaget 
- bortset fra spørgsmålet om medrejsende kæledyr - er et meget stort 
antal gennemførelsesbeslutninger endnu ikke vedtaget af Rådet eller 
Kommissionen. 
Afskaffelsen af grænsekontrollen gør det berettiget, at der gøres en 
indsats for enten at tilrettelægge samhandelen inden for EF uden at 
påvirke de nationale ordninger, eller at harmonisere de nationale 
ordninger. De vigtigste foranstaltninger er blevet vedtaget inden for 
kulturgoder, eksplosive stoffer og overensstemmelseskontrol ved de 
ydre grænser; forslagene på nedenstående områder er endnu Ikke færdig­
behandlet: 
i) kontrol ved eksport af produkter og teknologi med dobbelt 
formål (dvs. produkter og teknologi, der kan benyttes både til civile 
og militære formål): til trods for at Rådet i december 1992 lovede at 
nå frem til en aftale Inden den 31. marts 1993, blokeres sagen af 
politiske og tekniske problemer 
il) foranstaltningerne inden for indirekte beskatning skal sup­
pleres med vedtagelse af forslag om beskatning af personbefordring. 
Det vigtigste og mest presserende forslag vedrører dog momsordningen 
for brugte varer, kunstværker, antikviteter og samlerobjekter. 
- 9 -
Afskaffelsen af grænsekontrollen forudsætter, at Kommissionen og 
medlemsstaterne er særlig årvågne, for at det undgås at forskelle i 
bestemmelserne for produkter, hvor der ikke er sket nogen harmoni­
sering, fører til bedrageri eller giver forbrugerne vanskeligheder. 
Dette er f.eks. årsagen til, at der er fremsat forslag om certifi­
cering i forbindelse med ædelmetaller. Det er også i dette Øjemed, at 
der på toldområdet er fremsat et forslag om bekæmpelse af bedrageri i 
samhandelen med bl.a. landbrugsprodukter. 
ill) På transportområdet er de vigtigste målsætninger opfyldt, men 
der skal skabes fri udveksling af særlige transportydelser som f.eks. 
transport af farlige og fordærvelige produkter, taxakørsel, sikker­
hedstransport, ambulancetjeneste, transport for egen regning samt 
biludlejning. Kommissionen er desuden blevet gjort opmærksom på de 
administrative problemer, der er forbundet med ligtransport, og som 
bør løses, således at familien beskyttes mod disse formaliteter. 
iv) Miljøet er et nøgleelement i gennemførelsen af det indre 
marked: indførelse af høje miljønormer på EF-plan og ensartet 
anvendelse heraf vil styrke konvergens- og samhør ighedsprocessen og 
fjerne den betænkelighed, som mange lande nærer over for andre 
medlemsstaters produkter, som de mener er fremstillet under betin­
gelser, der ikke tager hensyn til miljøet. Det kunne også fjerne den 
frygt, som medlemsstater, der i mindre grad er udsat for en forværring 
af miljøet, nærer for at blive underlagt et særligt pres med hensyn 
til industrialisering og kommerciel udnyttelse; desuden skal det 
understreges, at miljøregler anvendes for at modvirke det indre marked 
på en raffineret måde, idet man påberåber sig prisværdige motiver. 
Dette er et fænomen, som man især støder på inden for affald og embal­
lering I videre forstand. 
Der findes flere mulige løsninger på disse spørgsmål, bl.a. harmoni­
sering af medlemsstaternes miljølovgivning eller fastsættelse af 
ensartede vilkår, således, at de forskellige nationale systemer gøres 
ensartede ud fra et økonomisk synspunkt. 
Udviklingen i de grænseoverskridende aktiviteter, virksomhedernes 
behov for at kunne udnytte den fleksible administration, som EF-
dimens ionen indebærer, og behovet for at beskytte samfundets interesse 
mod følgerne af konkurrencefordrejninger har fået Kommissionen til at 
udvide reglerne for det indre marked til områder, der ikke oprindeligt 
var omhandlet i Hvidbogen, navnlig telekommunikation, posttjenester og 
energi. 
i) Sideløbende med foranstaltningerne til gensidig anerkendelse 
af teleterminaler, adgang til offentlige kontrakter og europæisk 
standardisering, bestræber Kommissionen sig fortsat på at åbne 
markederne for telekommunikation. Parallelt med gennemførelsen af 
rammedirektivet om åbne net (Open Network Provisions) har den således 
foreslået en fuldstændig åbning af markederne inden den 1.1.1998. 
Kommissionens forslag er udarbejdet efter en bred høring af alle 
interesserede parter på baggrund af den rapport, Kommissionen frem­
lagde i 1992, Jf. Rådets direktiv 90/387 (åbne net) og Kommissionens 
direktiv 90/388 (liberalisering af markedet for teletjenester). 
- 10 -
li) På baggrund af Kommissionens Grønbog om posttjenester fra maj 
1992 har Kommissionen nu draget de første konklusioner af konsulta­
tionsprocessen. 
III) Parallelt med den normale anvendelse af Traktaten for at 
hindre dels regler, der er uforenelige med Traktaten, dels virksom­
hedernes konkurrencebegrænsende adfærd, har Kommissionen på energi­
området udarbejdet en etapevis fremgangsmåde Inden for elektricitet, 
naturgas og carbonhydrI der. Kommissionen har således foreslået, at 
adgangsbetingelserne for udvinding og udnyttelse af carbonhydrI der 
harmoniseres. Hvad angår gas og elektricitet skal Kommissionens 
fremgangsmåde opfylde følgende tre målsætninger: den frie bevægelighed 
og etableringsretten, erhvervslivets konkurrenceevne og forsynings­
sikkerheden. For at opfylde disse tre målsætninger er der vedtaget en 
første række foranstaltninger om transit og prisgennemsigtighed; Rådet 
og Parlamentet behandler fortsat anden række foranstaltninger, der 
tager sigte på at afskaffe de resterende hindringer for at gøre EF's 
energimarkeder mere konkurrencebetonede, effektive og gennemsigtige. 
II. FORVALTNINGEN AF EF-REGLERNE 
10. Forvaltningen af EF-reglerne har tre dimensioner, der hver på sin måde 
kommer til udtryk I alle dele af denne forvaltning, hvad enten der er tale 
om reglernes gennemførelse I national lovgivning og anvendelse i praksis, om 
kontrollen med virksomhedernes, borgernes og myndighedernes overholdelse af 
dem eller om de sanktioner, der iværksættes, hvis de tilsidesættes. På alle 
områderne vil Kommissionen for sit vedkommende bestræbe sig på 
at yde medlemsstaterne den bistand, de måtte få brug for til løsning 
af særlige problemer, og sørge for, at der regelmæssigt udveksles 
erfaringer i de specialiserede udvalg 
at skabe åbenhed omkring de nationale gennemførelsesforanstaltninger 
og naetoder for at forebygge vanskeligheder for virksomhederne og især 
for at styrke den gensidige tillid mellem nationale myndigheder via et 
bedre kendskab til forskellene mellem de enkelte medlemsstaters 
systemer. 
a) Kontrol med gennemførelsen I national Iova IvnIno 
11. Kommissionen har presset på for at få alle reglerne gennemført i 
medlemsstaternes nationale lovgivning, og den har siden 1989 ført systema­
tisk opsyn med såvel den tekniske som den politiske udvikling I situationen 
på alle de områder, Hvidbogen dækker, både på bilateralt og multilateralt 
plan. Det har helt klart givet resultater, eftersom tæt ved halvdelen af de 
direktiver, der skulle inkorporeres i national lovgivning, nu er gennemført 
i medlemsstaterne, og i maj 1993 var over 85% af gennemførelsesforanstalt­
ningerne kommet på plads. Dette har naturligvis krævet en stor indsats fra 
de nationale parlamenter og myndigheder, og på visse områder, navnlig Inden 
for finansielle tjenesteydelser, telekommunikation og transport, har det 
været nødvendigt med omfattende omorganiseringer. 
- 11 -
12. Medens kontrollen med gennemførelsen i national lovgivning hidtil 
foregik på et udelukkende bilateralt grundlag - bortset fra at de begrundede 
udtalelser, Kommissionen I visse tilfælde afgiver, normalt offentliggøres -
har hver enkelt medlemsstat siden 1989 (via EF-Tidende) kunnet få overblik 
over, hvordan den stod i forhold til de andre lande, og dermed også kunnet 
se, at dens argumenter for at udskyde gennemførelsen af et direktiv blev 
svækket i takt med, at direktivet blev gennemført i de andre lande. Ved 
hjælp af oplysningerne I EFT kan en medlemsstat også fremskaffe teksterne 
til de nationale gennemførelsesbestemmelser i andre medlemsstater. Denne 
åbenhed kan imidlertid øges endnu mere, hvis også selve gennemførelses-
teksterne blev offentliggjort. Det ville ikke være forbundet med nogen 
vanskeligheder, hvis der ikke havde været et sprogproblem. Derfor vil 
Kommissionen, afhængigt af hvor stor interesse brugerne giver udtryk for, 
overveje mulighederne for en to-faset fremgangsmåde: 
i første omgang kunne Kommissionen offentliggøre de fuldstændige 
gennemførelsesbestemmelser inden for hvert lovgivningsområde, natur­
ligvis under hensyn til, hvilken interesse der kan være i en sådan 
offentliggørelse, for Jo mindre råderum direktiverne overlader til 
medlemsstaterne, Jo mindre interesse vil en sådan offentliggørelse 
frembyde 
I anden omgang ville Kommissionen være rede til at overveje ethvert 
tilbud fra private forlag om udgivelse af regel saml Inger på de 
forskellige EF-sprog. I forbindelse hermed kunne den tilskynde til, at 
der blev oprettet en europæisk økonomisk firmagruppe, der kunne tage 
sig af analyser, oversættelse og udgivelse. 
13. Kommissionen skal også kontrollere, om gennemførelsesforanstalt­
ningerne opfylder kravene. Det betyder, at det store arbejde, de nationale 
myndigheder har haft med at udarbejde gennemførelsesbestemmelser, nu flyttes 
over på Kommissionen. For hvidbogsprogrammets vedkommende er der tale om 
over 2 000 tekster på de ni EF-sprog, som Kommissionen skal gennemgå. Hertil 
kommer, at der med disse gennemførelsesforanstaltninger ofte er tale om 
tekster vedtaget af forskellige instanser på forskellige niveauer i den 
nationale retsorden, alt efter hvilken myndighed der har kompetencen på det 
pågældende område. Det er f.eks. tilfældet med direktivet om eksamensbeviser 
og direktiverne i veterinærsektoren. Ved denne kontrol kan man desuden 
heller ikke nøjes med blot at sammenligne teksterne, man må også tage hensyn 
til det overordnede retssystem, f.eks. inden for selskabsret, eller til det 
administrative system, som f.eks. i veterinærsektoren. Kontrollen med 
gennemførelsen af EF-reglerne vanskeliggøres desuden ofte af meget 
komplicerede gennemføre Isessystemer og manglende kodificering af de 
nationale tekster... Netop derfor følger Kommissionen Ikke altid den samme 
fremgangsmåde: 
på de fleste områder lader Kommissionen sine forskellige afdelinger 
gennemgå gennemførelsesforanstaltningerne på udkaststadiet for derved 
at forebygge problemer og især for at sikre en ensartet fortolkning 
på visse, meget teknisk betonede områder reagerer Kommissionen på 
klager fra virksomheder i medlemsstaterne, der peger på fejl og 
mangler I gennemførelsesbestemmelserne. Dette sker ofte inden for 
veterinær- og plantesundhedssektoren, selv om de meget hyppige møder, 
der afholdes i de forskellige komitéer, der tager sig af spørgsmål i 
forbindelse med veterinærlovgivning, zooteknisk lovgivning, lovgivning 
om planteprodukter og om dyrefoder, åbner mulighed for løbende at føre 
tilsyn med, hvordan disse regler virker, og dermed også med gennem­
førelsen af dem I national lovgivning 
- 12 -
på andre områder lader Kommissionen eksperter gennemgå de pågældende 
gennemførelsesforanstaltninger og iværksætter overtrædelsesprocedurer, 
når den skønner det nødvendigt 
på et begrænset antal områder er der blevet udarbejdet detaljerede 
rapporter - som I nogle tilfælde er blevet offentliggjort - om 
gennemførelsen af direktiverne, når der er blevet peget på særlige 
problemer; i sådanne tilfælde Iværksætter Kommissionen nærmere 
undersøgelser, således som den for nylig gjorde det i forbindelse med 
direktiverne om hormoner, kunstig sædoverføring, transport af dyr, 
veterinærafgifter... 
på andre områder er der ved selve EF-retsakten blevet nedsat udvalg 
eller komitéer til at bistå Kommissionen med at føre tilsyn med 
gennemførelsen (f.eks. udvalgene inden for moms og punktafgifter og 
det stående udvalg af skattedepartementschefer). Det har især givet 
resultater i forbindelse med direktiverne på moms- og punktafgifts­
området, for trods visse forsinkelser undervejs er alle de 
administrative foranstaltninger nu blevet truffet, således at den nye 
ordning kan træde I kraft pr. 1.1.1993, også med hensyn til de 
forenklinger, der først blev vedtaget i slutningen af december. 
14. Alt dette er imidlertid ikke i sig selv nok til, at Kommissionen kan 
garantere en systematisk kontrol, der kan give alle medlemsstater og alle 
virksomheder og borgere fuld sikkerhed for, at et produkt eller en ydelse 
fra en anden medlemsstat opfylder EF-kravene. Det ville være en god ide, om 
man efterprøvede alle gennemførelsesforanstaltningerne, sektor for sektor, 
på bilaterale møder med medlemsstaterne, men om det vil kunne ske i større 
udstrækning, afhænger af, hvilke midler der bliver til rådighed. 
15. De nuværende vanskeligheder med at føre kontrol med gennemførelsen af 
de vedtagne direktiver i national lovgivning giver anledning til at anstille 
overvejelser om, hvordan man skal forholde sig i fremtiden. De forslag, der 
tidligere er blevet fremsat for at skabe større gennemsigtighed i gennem­
førelsesforanstaltningerne, vil ganske vist åbne mulighed for en gensidig 
overvågning af kvaliteten af de trufne foranstaltninger. Men som Kommis­
sionen flere gang har udtalt, burde det i visse tilfælde gøres lettere at 
benytte forordninger i stedet for direktiver. Kommissionen går ind for 
direktiver, men mener samtidig, at forordninger kan hjælpe med til at skabe 
større gennemsigtighed og lette anvendelsen af reglerne uden dermed at gribe 
ind i de særlige Juridiske eller administrative forhold i de enkelte lande, 
i to tilfælde: 
når harmoniser IngsarbeJdet er tilendebragt på et bestemt område og 
gennemføre I seen iveauet i medlemsstaterne er ensartet, kunne man for 
det første, som det foreslås i Suther land-rapporten, kodificere 
direktiverne i form af forordninger - det kunne bl.a. gøres med de 
rent tekniske forskrifter for traktorer, biler og lægemidler 
for det andet kunne de nationale gennemføre Isesprocedurer forenkles 
noget ved, at gennemførelsesbestemmelserne til direktiverne blev 
vedtaget i form af forordninger, for i disse tilfælde er de nationale 
systemer blevet tilpasset under gennemførelsen af grunddirektivet, og 
gennemførelsesbestemmelserne fastlægger blot de nærmere vilkår. Når 
grundteksterne åbner mulighed herfor, ville denne fremgangsmåde være 
meget nyttig på områder, hvor der er behov for omfattende gennem­
førelsesbestemmelser, f.eks. I veterinær- og plantesundhedssektoren. 
- 13 -
16. Denne forenkling af gennemføre Isesprocedurerne kunne opnås så meget 
desto lettere, som det kun er i et ret begrænset antal tilfælde, at der kan 
opstå reelle problemer. Som eksempler kan blot nævnes direktiverne om 
anerkendelse af eksamensbeviser, om offentlige aftaler og om tv-tjenester. 
17. Når unionstraktaten træder i kraft, vil Kommissionen med hjemmel i 
artikel 171 kunne få EF-Domstolen til at pålægge bøder, når medlemsstaterne 
ikke efterkommer dens domme. Tilbage står dog endnu at få fastlagt, efter 
hvilke kriterier Kommissionen skal fastsætte størrelsen af de bøder, den 
foreslår EF-Domstolen. 
18. Om enhedsmarkedet kommer til at fungere, afhænger ikke alene af EF-
retten, men også af de mellemstatslige aftaler, der skal lette det retslige 
og administrative samarbejde og dermed også lette den frie bevægelighed 
inden for EF. Der har imidlertid kunnet konstateres foruroligende forsin­
kelser, ofte på grund af ratificeringsprocedurerne, i gennemførelsen af 
disse aftaler. Af de 21 mellemstatslige aftaler, der er indgået på EF-plan, 
er der kun 2, der reelt er trådt I kraft, og de gælder endnu kun mellem 10 
medlemsstater. Når Traktaten om Den Europæiske Union, der i afsnit VI 
indeholder bestemmelser om samarbejde mellem medlemsstaterne om retlige og 
indre anliggender, træder i kraft, får Kommissionen mulighed for at spille 
en impulsgivende rolle på dette område, eventuelt ved at gøre brug af sin 
initiativret. 
b) Kontrol med reglernes anvendelse 
19. Ud over gennemførelsen af reglerne i national lovgivning rejser sig 
også spørgsmålet om, hvordan reglerne i praksis følges af de nationale 
myndigheder og de aktører, der skal overholde dem. Kontrollen hermed 
påhviler primært medlemsstaterne, selv om Kommissionen dog i visse 
ekstraordinære tilfælde har fået pålagt særlige opgaver med kontrol og 
inspektion på stedet. 
i) Kommissionens kontrol 
20. Kommissionen har i henhold til Traktatens artikel 155 generelt til 
opgave at føre tilsyn med overholdelsen af de forpligtelser, der følger af 
EF-retten, og medlemsstaterne skal i henhold til artikel 5 yde den den 
fornødne bistand. For at kunne løse denne opgave så effektivt som muligt har 
den på visse områder fået tillagt beføjelse til at foretage kontrol og 
Inspektion på stedet. 
Kontrol I medlemestaterne: I en række rådsdirektiver har Kommissionen 
fået tillagt beføjelse til at foretage kontrol I et bredt udsnit af 
sektorer - f.eks. inden for fersk kød, kødbaserede produkter, fjer­
krækød, mejeriprodukter, fiskeriprodukter osv. - for at sikre overhol­
delse af sundheds- og hygiejneregler. Tilsvarende gælder Inden for 
plantesundhedssektoren. Der er med disse forpligtelser tale om at 
sikre, at det indre marked kan fungere, og de er baseret på, at man er 
gået over til at føre kontrol på produktions- eller markedsførings-
stadiet i oprindelseslandet eller ved de ydre grænser, når der er tale 
om import fra tredjelande. De nye regler førte i 1992 til, at der i 
Generaldirektoratet for Landbrug blev oprettet et Kontor for 
Veterinær- og Plantesundhedskontrol. Med de begrænsede ressourcer, 
Kommissionen har til rådighed, er dens muligheder for at leve op til 
sit ansvar på disse områder imidlertid en faktor, der giver anledning 
til bekymring. Den har allerede over for medlemsstaterne peget på de 
problemer, Kontoret står over for, og den prioritering, det har måttet 
foretage i lyset af udviklingen i sundheds- og veterinærbestemmelserne 
- 14 -
og ansættelsesstoppet I Kommissionen. Der er ogeå blevet peget på de 
områder, Inden for hvilke der kun kan forventes begrænsede fremskridt 
- nemlig fiskeriprodukter, fjerkrækød, kødbaserede produkter og dyrs 
velfærd. De ressourcer, Kontoret råder over, stemmer ikke overens med 
det ansvar, Kommissionen har med hensyn til forvaltning af denne del 
af det indre marked. Kommissionen er i Øjeblikket i færd med at over­
veje, hvordan disse problemer kan løses. 
Med hensvn til kontrollen Inden for EF må det understreges, at Konto­
rets kontrolfunktioner Ikke skal erstatte medlemsstaternes - formålet 
er alene at sikre, at kontrollen fungerer, som den skal, hvilket er en 
forudsætning for tilliden til det indre marked. Derimod vil Kommis­
sionens kontrolfunktioner I tredjelande efterhånden komme til at træde 
i stedet for medlemsstaternes, for i et indre marked bør der ikke 
anvendes forskellige fremgangsmåder i samhandelen med tredjelande. 
Fremgangsmåden kommer imidlertid til at bestå i at give veterinær- og 
plantesundhedsvæsenet i de pågældende tredjelande et større ansvar og 
samtidig lægge større vægt på gensidighed og ækvivalens fremfor 
traditionelle kontrolundersøgelser i de enkelte virksomheder. 
I det direktivforslag inden for levnedemiddel sektoren, der er ved at 
blive vedtaget, valgte man den fremgangsmåde, at Kommissionen udpeger 
og bemyndiger de tjenestemænd, der skal samarbejde med medlems­
staternes kompetente myndigheder om kontrollen med og vurderingen af 
de officielle kontrolsystemers ækvivalens og effektivitet. Der bliver 
altså tale om evaluering af, hvordan kontrolsystemerne fungerer, og om 
de er I igeværdige. 
En mellemløsning kunne bestå i at oprette et inspektionskorps i hver 
enkelt medlemsstat, der på visse nærmere fastsatte vilkår kunne 
medvirke ved kontrol i andre medlemsstater. Denne løsning, som er den, 
der blev benyttet i den administrative aftale med Schweiz om 
transittrafik, ville både åbne mulighed for, at alle kan få kendskab 
til resultatet af kontrollen, og styrke den gensidige tillid til 
kontrollens effektivitet. 
Behandling af klager: Kommissionen modtager et stort antal klager, og 
antallet har tendens til at stige i takt med udviklingen i EF-lovglv-
nlngen og dens gennemførelse i national lovgivning samt med virksom­
hedernes øgede EF-bevidsthed og deres Øgede aktiviteter på tværs af 
landegrænserne. Klagerne drejer sig hovedsagelig om frie varebevægel­
ser (EØF-Traktatens artikel 30), men der see nu også en stigende 
tendens inden for offentlige aftaler. På baggrund af stigningen i 
antallet af klager og de problemer, sagsbehandlingen ofte er forbundet 
med, er Kommissionen begyndt at råde klagerne til også at henvende 
sig til de nationale domstole, navnlig når behandlingen af klagen 
kræver nærmere undersøgelser på stedet. På visse områder gør 
Kommissionens desuden brug af de skønsbeføjelser, artikel 169 giver 
den til at skride ind. 
Kommissionen har altid lagt stor vægt på at styrke samarbejdet mellem 
Kommissionens tjenestegrene og de nationale myndigheder for derved at 
fremme gennemførelsen af de grundlæggende principper for den frie 
bevægelighed. Det agter den fortsat at gøre, bl.a. ved fortsat at 
afholde regelmæssige møder med medlemsstaterne om konkrete sager med 
det formål at nå frem til en mindelig løsning på problemerne. Formålet 
er at fremme en mere effektiv sagsbehandling og et klima præget af 
gensidig tillid. 
- 15 -
Ud fra samme synsvinkel Indførte Kommissionen fra 1. Januar 1993 en 
fremskyndet behandling af sager i forbindelse med grænsekontrol i Det 
Rådgivende Koordineringsudvalg vedrørende det Indre Marked. Det ville 
være ønskeligt med en udbredelse af disse arbejdsmetoder inden for 
rammerne af gensidig bistand mellem de nationale myndigheder, således 
som det længe har været tilfældet I den veterinære og zootekniske 
sektor. 
Det er især ad uformelle kanaler, at Kommissionen får kendskab til de 
problemer, der opstår, enten via de pågældende virksomheder selv eller 
via de net, Kommissionen har etableret, bl.a. EF-rådglvningskonto-
rerne, selv om det ofte ville være ønskeligt med mere systematiske 
analyser. 
(il) De nationale myndigheders kontrol 
21. Bortset fra de tilfælde, hvor retshåndhævelsen direkte påhviler 
domstolene, som f.eks. inden for selskabs- eller konkurrenceretten, er det 
normalt de nationale administrative myndigheder, der skal føre kontrol med 
overholdelsen af EF-reglerne og skride ind over for overtrædelser, og det er 
op til dem at tilrettelægge denne kontrol, alt efter deres konstitutionelle 
eller administrative system. Denne decentralisering af kontrollen bør 
fortsat være grundprincippet i EF-systemet, men konsekvensen er naturligvis, 
at der kan opstå divergenser med hensyn til, hvordan kontrollen udøves. 
Spørgsmålet er derfor, hvordan denne kontrol kan bringes til at fungere uden 
risiko for fordrejninger, og især uden at der sker brud på den gensidige 
tillid mellem myndigheder og aktører. En vis homogenitet eller ækvivalens i 
de kontrolstrukturer, medlemsstaterne indfører, er en nødvendig forudsætning 
for, at man kan undgå denne risiko og fremme den gensidige tillid mellem 
administrationerne og mellem aktørerne og skabe tillid hos forbrugerne med 
hensyn til sikkerheden ved de produkter, de køber. I Suther land-rapporten 
blev det foreslået, at man faetlagde visse rammer om denne kontrol, men man 
kunne også forestille sig mere uformelle metoder. 
Bistand til medlemsstaterne: Kommissionen må yde medlemsstaterne den 
bistand, de har brug for med henblik på en ensartet anvendelse af 
reglerne. Denne bistand kan ydes under forskellige former: fælles 
fortolkning af reglerne, samarbejdsnet mellem kontrolmyndighederne. 
a) For at sikre en ensartet fortolkning af reglerne må alle de 
nationale myndigheder have dem forklaret på en ensartet måde. Det er 
klart, at fortolknlngsmeddelelser ikke kan erstatte selve retsakten, 
for kun den kan garantere fuld retssikkerhed for virksomheder og 
borgere, selv om EF-Domstolen for nylig baserede sig på en forto Ik-
nlngsmeddelel8e i en afgørelse, den traf i en sag om manglende 
gennemførelse i national lovgivning. Men for at sådanne fortolknings-
meddele leer kan fungere efter hensigten, må de opfylde visse 
betingelser: 
de må udarbejdes i snævert samarbejde med medlemsstaterne og 
repræsentanter for de berørte parter i erhvervslivet, således at 
der tages hensyn til nationale forhold 
de må offentliggøres, således at alle får adgang til dem 
- 16 -
de må ajourføres Jævnligt på grundlag af udviklingen i de 
nationale lovgivninger og EF-Domstolens retspraksis samt 
erfaringerne. 
Kommissionen begyndte allerede for mange år siden at udstikke 
retningslinjer for kontrollen med lægemidler, som udarbejdes i snævert 
samarbejde med Industrien og medlemsstaterne. Den vil I 1993 udsende 
en vejledning I den "nye metode" og en vejledning om offentlige 
aftaler. Inden for toldeektoren udsendes der adskillige fortolknings-
meddelelser og andre meddelelser for at sikre en ensartet anvendelse 
af reglerne, og det påtænkes også at offentliggøre toldkomitéernes 
afgørelser og udtalelser. Med hensyn til anerkendelse af eksamens­
beviser vil der i 1993 bleve udsendt en håndbog til brug for myndig­
heder og brugere. 
b) Som det allerede er tilfældet i told- og afgiftssektoren, må 
Kommissionen tilrettelægge informations- og samarbejdsnettene på en 
sådan måde, at de kan hjælpe med til at løse de problemer, der opstår 
i forbindelse med den frie bevægelighed. Disse net skal også kunne 
bruges som et redskab for det administrative samarbejde. Den frie 
bevægelighed for varer, tjenesteydelser, kapital og personer har bragt 
de nationale kontrolmyndigheder i en ny situation, hvor de ikke 
længere kan varetage deres funktion uden at råde over oplysninger fra 
oprindelseslandet. Ellers risiker man, at kontrollen enten bliver 
uforholdsmæssigt omfattende, eller også at den bliver Ineffektiv. 
For Kommissionen er der også tale om en helt ny situation, eftersom 
dens samarbejdspartnere i medlemsstaterne ændrer sig - hidtil har den 
skullet samarbejde med lovglvnlngsafdelingerne i centraladministra­
tionerne, men nu bliver det hovedsagelig kontrolmyndigheder eller 
udøvende myndigheder, som kun i meget begrænset omfang har haft 
kontakt med EF-instanserne før, og som ofte er decentralt organiseret 
i de enkelte medlemsstater. 
ir om kontrol len: 
a) Man har erfaringer med flere forskellige måder at lægge kontrollen 
i fastere rammer på, lige fra den metode, der går ud på blot at iden­
tificere kontrolmyndighederne, til opstilling af nærmere principper 
for kontrol len: 
metoden med identifikation af kontrolmyndigheden er bl.a. blevet 
brugt i direktiverne om offentlige aftaler, våben, fjernsyn og 
eksamensbeviser, og der har hver gang været tale om pligt til at 
aflægge beretning om direktiverene anvendelse for at sætte 
Kommissionen i stand til at sammenligne de forskellige nationale 
foranstaltninger indbyrdes, vurdere, hvordan direktiverne 
fungerer, og om der er behov for særlige initiativer 
I levnedsmiddelsektoren skal de nationale kontrolmyndigheder 
angivee og anmeldes, kontrolmetoderne skal stemme overens med en 
række fælles principper, bl.a. kontrol i produktionsleddet og ikke 
blot på markedet samt samordnede kontrolprogrammer. Disse 
forskellige metoder er i Øjeblikket ved at blive yderligere 
forbedret, bl.a. ved fastlæggelse af kvalitetsnormer I officielle 
kontrollaboratorier, opstilling af ensartede generelle analyse­
kriterier og kriterier for de nationale kontrol inspektørers 
uddanne I se 
- 17 -
i transportsektoren findes der forskrifter for, hvad kontrollen 
med overholdelsen af tekniske og arbejdsretlige regler på lande­
vejene skal omfatte. Disse bestemmelser supplerer reglerne for 
overensstemmelseskontrol af motorkøretøjer og har til formål at 
sikre overholdelse af de vigtigste tekniske forskrifter 
i banksektoren har medlemsstaterne i overensstemmelse med en 
kommission8henst111ing indført en ombudsmand, der skal lette 
behandlingen af sager vedrørende grænseoverskridende overførsler. 
b) Af hensyn til den gensidige tillid mellem medlemsstaterne ville 
det være en god idé, at man på hver enkelt område og afpasset efter 
dets særlige egenart fastlægger kontrolmetoder, der hviler på følgende 
principper: 
harmon ieering af visse kontrolprincipper og -metoder, når det er 
nødvendigt af hensyn til en ækvivalent og effektiv kontrol 
afprøvning af nationale kontrolsystemer for bedre at kunne 
evaluere problemerne og indkredse, om der er behov for harmonise­
ring, og eventuelt hvordan det skal ske. 
c) Inden for offentlige aftaler blev det i Suther land-rapporten fore­
slået, at man indfører en "ombudsmand", der under fuld fortrolighed 
kan skride ind over for de ordregivende myndigheder for at rette op på 
procedurefejl og således forebygge, at sagen ender for retten. Denne 
ombudsmand skulle være fuldt uafhængig og opfylde strenge krav til 
fortrolighed. Indførelsen af en sådan ordning vil kræve en nærmere 
analyse af de nationale systemer, således at den ikke kommer til at 
føre til øget bureaukrati eller griber ind i eksisterende ordninger. 
Kommissionen vil derfor gå meget forsigtigt til værks på dette område 
og I første omgang blot anmode medlemsstaterne om at udpege en 
kontakt i den pågældende myndighed, som skulle have til opgave at 
informere og rådgive de virksomheder, der anmoder om råd og oplys-
n i nger. 
Mi) Doms to I sadgang 
22. De nationale domstole er de første instanser, der kontrollerer, om 
regler og forskellige former for adfærd er i overensstemmelse med fælles­
skabsretten. Deres rolle er således fundamental med henblik på at sikre 
hensyntagen til fællesskabsregler i tvister og med henblik på at aikre en 
ensartet anvendelse af disse regler. Dette område er i sig selv så vigtigt, 
at det berettiger til udarbejdelsen af et kohærent arbejdsprogram, hvori man 
i Øvrigt bør Integrere alle de andre aktioner, der går ud på at sikre 
fællesskabsretten en større udbredelse, større gennemsigtighed og en bedre 
præsentation. Dette program skal være vidtgående og må række ud over 
spørgsmål, der blot vedrører det indre marked, fordi de problemer, der 
bliver rejst i dette dokument, både vedrører sociale anliggender, told- og 
miljøspørgsmål. Denne reflektion indgår i den større ramme, der blev åbnet 
med ikrafttrædelsen af Traktaten om Den Europæiske Union, hvor Kommissionen 
- Jf. bestemmelserne i afsnit VI - fuldt ud inddrages i medlemsstaternes 
retlige samarbejde og Kommissionen tillægges initiativbeføjelse på det 
civilretlige område. Men uden at det må ske på bekostning af en mere generel 
udvikling, der indgår som led i dette perspektiv, kan man allerede nu på 
grundlag af de krav, som det indre markeds styring og udvikling stiller, 
udlede visse retningslinjer. De private borgere konfronteres nemlig med en 
række problemer i forbindelse med domstolsadgang med henblik på at få betalt 
underholdsbidrag eller erstatning; virksomheder og navnlig små og mellem­
store virksomheder står over for det problem, at de ikke får betalt 
- 18 -
regninger for salg foretaget i en anden medlemsstat; og disse situationer 
vil blive et endnu mere udbredt fænomen i og med den øgede mobilitet og fri 
udveksling af varer og tjenesteydelser. 
a) I første omgang skal man se på, hvilke klagemuligheder der står åbne 
for erhvervslivet, hvor effektive de er, og hvilken Information der 
står til rådighed for erhvervslivet: 
kun i et tilfælde fandt Fællesskabet det nødvendigt - af hensyn 
til overholdelsen af fællesskabsforpligtelserne - at indføre en 
regulær klageadgang, nemlig når der er tale om offentlige Indkøb 
på andre områder har man i EF-reglerne fastsat betingelserne for 
en Judiciel kontrol; på toldområdet tillægger toldbestemmelserne 
således enhver person, der direkte og individuelt er berørt af en 
toldbeslutning, ret til at få efterprøvet afgørelser, der er 
truffet på grundlag af toldbestemmelserne. Hvad angår området 
vedrørende generel anerkendelse af eksamensbeviser, er der også 
forudset mulighed for at få efterprøvet enhver beslutning om 
anerkendelse, der rent obligatorisk skal begrundes; man har valgt 
en lignende approach hvad angår kulturelle goder og finansielle 
tjenesteydelser 
på de fleste andre områder fandtes en sådan specifik klagemulighed 
ikke berettiget under hensyntagen til de almindeligt gældende 
retsregler i medlemsstaterne. Men da princippet om kontrol, der 
figurerer I EF-reglerne, går ud på, at kontrollen foretages på 
markedet, er forbrugernes og virksomhedernes mulighed for at gå 
til domstolene af fundamental betydning for, at kontrol- og 
sanktionsordningen kan fungere efter hensigten. Men forbrugernes 
intervention via en retssag er til tider vanskeliggjort, fordi 
omkostningerne f.eks. Ikke kan pålægges den idømte part, eller når 
forbrugerorganisationer ikke selv kan intervenere eller varetage 
deres medlemmers interesser. Derfor vil dette almindelige problem 
blive omtalt nærmere i en grønbog om forbrugernes domstolsadgang, 
der vil blive offentliggjort af Kommissionen i 1993. 
b) Foranstaltninger med henblik på gennemsigtighed, kodifikation og 
informering om de regler, som gælder i det indre marked, samt et net 
til udbredelse af denne information vil ligeledes bidrage til, at de 
nationale domstole anvender og fortolker disse regler mere korrekt. På 
det konkurrencepolitiske område har Kommissionen således i december 
1992 vedtaget en meddelelse om samarbejdet mellem Kommissionen og de 
nationale domstole med henblik på anvendelsen af artikel 85-86; denne 
meddelelse vil i nær fremtid blive suppleret med en brochure, hvori 
der redegøres for de af medlemsstaternes procedureregler, som de 
nationale domstole lægger til grund ved gennemførelsen af EF-reglerne. 
De foranstaltninger, der blev truffet i forbindelse med Det Europæiske 
Råds møde i Edinburgh med henblik på en forbedring af CELEX-databasen, 
samt mere generelt foranstaltningerne til en forbedring af adgangen 
til Fællesskabets databaser er her af væsentlig betydning. Disse 
foranstaltninger er så meget desto mere vigtige, eftersom EF-Domstolen 
i den såkaldte Francovltch-dom, hvis konsekvenser navnlig er blevet 
understreget i Suther land-rapporten, har anerkendt, at personer, der 
har lidt skade på grund af manglende gennemførelse af EF-regler, har 
krav på erstatning, forudsat at visse betingelser er opfyldt. Uanset 
at der I henhold til Traktaten om Den Europæiske Union er hjemmel for 
at iværksætte sanktioner over for en medlemsstat, der ikke respekterer 
sine forpligtelser, er det vigtigt, at borgerne kan drage fordel af de 
muligheder, som EF-Domstolen har åbnet op for, og med henblik herpå 
- 19 -
afventer Kommissionen udfaldet af to andre verserende sager, hvor der 
skal vedtages en præjudiciel afgørelse, med henblik på at udarbejde en 
fortolkende meddelelse om den retspraksis, der kan udledee af 
Francovich-sagen. Kommissionen vil i forbindelse hermed samarbejde med 
medlemsstaterne for at tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig 
gældende inden for de enkelte retssystemer. 
c) Muligheden for sanktion er en integrerende del af kontrollen. Det 
ville ikke tjene noget formål at harmonisere kontrolmekanismerne, hvis 
disse fører til forskelligartede sanktioner. Men de foranstaltninger 
der er vedtaget er I så henseende dog meget vage; administrationerne 
har naturligvis pligt til at træffe de fornødne foranstaltninger, når 
et produkt ikke stemmer overens med et direktiv; i visse sjældne til­
fælde er det pålagt medlemsstaterne at indføre en passende sanktions­
ordning, således som det bl.a. har været tilfældet på det veterinære 
område, insiderhandel og hvidvaskning af penge. Men der er områder, 
hvor divergerende sanktioner kan føre til fordrejninger til skade for 
Fællesskabets fælles interesse således som påpeget af forbruger­
organisationer og af Europa-Parlamentet, og hvor man som eksempel kan 
nævne forbud mod hormoner, insiderhandel og krænkelse af selskabs­
retten; i tilfælde af overtrædelse af reglerne i forbindelse med 
kontrol af eksport af produkter til to forskellige formål kan bøden 
være fra ca. 16 000 ECU og indtil et ubegrænset beløb og straffetiden 
varierer fra 2 til 7 år (se 15). Generelt set er det ikke Kommis­
sionens intention at gå i gang med at harmonisere sanktionerne, 
hvilket kun kunne ske under hensyntagen til enkelte medlemsstaters 
specifikke civilretlige og strafferetlige procedurer og under 
hensyntagen til sanktionernes specifikke hierarki. Men det er dog 
nødvendigt at indføre større gennemsigtighed mellem medlemsstaterne, 
og således anmode dem om at anmelde sanktionsordningerne som en 
integrerende del af gennemførelsesbestemmelserne. Sikres en sådan 
gennemsigtighed kan man om nødvendigt starte en debat om 
sankt ionssystemerne. 
d) Når der er blevet afsagt en dom, skal man sikre dens gennemførelse. 
Dette punkt er også af fundamental betydning, når man drøfter reglerne 
for domstolsadgang, fordi overtrædelser og skader - i et åbent marked 
- der er begået eller påført af en virksomhed eller fysisk person i en 
medlemsstat stadig mere ofte vil blive konstateret og reteforfulgt i 
en anden medlemsstat, uden at det er muligt i sidstnævnte medlemsstat 
at finde en ansvarlig, der kan stilles for domstolen. Der eksisterer 
mange forskellige instrumenter, men de fungerer ikke godt nok. Blandt 
sådanne instrumenter kan nævnes mellemstatslige konventioner, men i 
afventning af Unionstraktatens ikrafttræden har Kommissionen ingen 
initiativbeføjelse på dette område; derfor kan den kun følge og støtte 
rat ifikationsarbejdet samt deltage i arbejdsgrupper: 
konventionen om gensidig anerkendelse af civilretlige domme - hvis 
udvidelse til også at omfatte Spanien og Portugal er blevet forha­
let fordi Belgien, Danmark, Tyskland og Irland ikke har ratifi­
ceret en sådan udvidelse - udgør bas i s instrumentet for gensidig 
anerkendelse af domme. På mellemstatsligt niveau har der været 
foretaget en analyse af, hvor effektivt konventionen har fungeret, 
og konklusionen blev positiv; Kommissionen vil konsultere økono­
miske kredse for at få deres kommentarer til denne analyse samt 
deres indtryk af, om dommene fremsendes hurtigt nok og om 
konventionens anvendelsesområde er dækkende. Spørgsmålet om 
udvidelse af konventionen til også at omfatte formueforholdet 
mellem ægtefæller og familieretten i almindelighed vil også blive 
taget op til nærmere undersøgelse for at tage hensyn til de nye 
situationer, der opstår på grund af borgernes større mobilitet, 
der lettes, Ja endog tilskyndes via forskellige EF-instrumenter 
- 20 -
Rom-konventionen om kontraktlige forpligtelser har og vil få en 
stadig mere vigtig rolle at spille, eftersom de transnationale 
kontraktre Iat ioner - på grund af den økonomiske integration og 
mobiliteten I udvekslingen af tjenesteydelser - vil blive den 
normale måde at indgå kommercielle transaktioner på, hvorved der 
opstår problemer i forbindelse med fastlæggelsen af, hvilken 
lovgivning der finder anvendelse. Denne konvention er bragt i 
anvendelse i hele Fællesskabet på nær Spanien og Portugal, fordi 
alle medlemsstaterne, dog med undtagelse af Nederlandene, har 
trukket ratifikationen I langdrag. Spørgsmålet om denne konven­
tions effektivitet vil også blive gjort til genstand for en 
analyse ligesom også spørgsmålet om, hvorvidt en udvidelse af 
konventionen til at omfatte andre civilretlige og kommercielle 
områder er hensigtsmæssigt. 
Ikrafttrædelsen af Traktaten om Den Europæiske Union, særlig dennes 
afsnit VI bør medlemsstaterne benytte som lejlighed til at styrke 
deres retlige samarbejde og give deres arbejde på dette område et ny 
impuls. Kommissionen vil efter bedste evne yde sit bidrag til udvik­
lingen af disse nye tendenser og den vil påse, at det indre marked 
suppleres med de nødvendige foranstaltninger, hvor Kommissionen i 
givet fald vil tage de fornødne initiativer. 
Når først Traktaten om Den Europæiske Union er trådt i kraft vil dette 
samarbejde - uanset dets form - blive organiseret som led i en fælles 
aktion vedtaget af Rådet i overensstemmelse med reglerne i Traktatens 
afsnit VI, og hvor Kommissionen i givet fald ville kunne tage Initia­
tivet på basis af den erfaring, der er opnået I kraft af de forskel­
lige allerede trufne initiativer. 
e) Endelig må dommere og folk fra den Juridiske profession i almindelig­
hed ikke udelukkes fra de initiativer, der allerede er i gang eller 
som påtænkes med henblik på at styrke samarbejdet mellem de nationale 
administrationer. Dette samarbejde skal forfølge to mål, der går ud på 
dels at sikre et bedre kendskab til EF-reglerne og dels at fremme 
kendskabet til og forståelsen af de forskellige retssystemer. Man kan 
overveje forskellige metoder: 
man kan indføre en ordning med udveksling mellem uddannelsesinsti­
tutioner (for dommere) efter den model, der er fulgt i ERASMUS-
eller FORCE-programmerne; 
man kan fremme tilrettelæggelsen af uddannelseskurser for dommerne 
I medlemsstaterne; man har inden for de budgetmæssige rammer taget 
sådanne initiativer til fordel for uddannelsen af franske og 
spanske dommere. Forudsat at der sikres supplerende midler på 
budgettet, vil Kommissionen kunne tilskynde til sådanne initia­
tiver, som måtte blive taget af organer, der specielt er oprettet 
med henblik herpå (som f.eks. Europa-kollegiet i Brtigge, Det 
Europæiske Institut for Offentlig Forvaltning i Maastricht, og 
universiteterne i Trier og Oxford); 
indførelse af en udvekslingsordning til fordel for dommere baseret 
på det nuværende program for udveksling af tjenestemænd, som 
finder anvnedelse på administrationer, der har til opgave at 
gennemføre EF-lovgivningen vedrørende det indre marked (KAROLUS-
programmet). 
- 21 -
III. OVERVAQNIHG AF PET INDRE MARKED 
a) Foro&yggejse af hindringer for samhandelon 
23. Kommissionen råder over flere instrumenter, hvormed den kan overvåge, 
at de nationale bestemmelser er i overensstemmelse med Traktaten, og udbygge 
den gensidige anerkendelse samt fjerne de hindringer, som i henhold til 
Traktaten skal afskaffes gennem en lovgivnings indsats. Denne indsats til 
forebyggelse af hindringer, som først og fremmest gøres gennem anvendelse af 
Traktatens bestemmelser, er og bliver af væsentlig betydning for, hvorledes 
det indre marked kan fungere, fordi der I alle medlemsstaterne findes en 
naturlig tilbøjelighed til at udvikle nye bestemmelser. Dette kan have helt 
legitime årsager, men sker uden hensyntagen til de følger, de kan have for 
samhandelen. En sådan overvågning af bestemmelserne gør det desuden muligt 
at finde frem til de nye behov for fællesskabsbestemmelser. Konkurrence­
politikken spiller en central rolle i forebyggelsen af hindringer for sam­
handelen, idet den forhindrer, at visse markeder beskyttes af karteller, og 
at en dominerende stilling misbruges, samt at der ydes støtte eller opnås 
monopol. 
i) Varer 
24. Medlemsstaterne er i henhold til direktiv 83/189/EØF, der i 1988 blev 
udvidet til at omfatte samtlige produkter, forpligtet til at anmelde de 
bestemmelser, som de påtænker at Indføre, til Kommissionen og de øvrige 
medlemsstater. Dette direktiv har vist sig at være et grundlæggende 
instrument til forebyggelse af hindringer for samhandelen. Anmeldelses­
pligten og dermed den tvungne gennemsigtighed bevirker ikke blot, at der 
udløses kontrolprocedurer, men den medfører også, at der indledes en dialog 
og et samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Men direktivet har 
også vist sig at have huller med hensyn til anvendelsesområde og procedurer. 
For at udfylde disse huller er der forelagt et forslag for Rådet og 
Parlamentet. 
25. Et andet tiltag med henblik på gennemsigtighed vil kunne indføres som 
led i den gensidige anerkendelse. En offentlig myndighed søger almindeligvis 
at sikre, at den vare, som kommer ind på dens marked, er i overensstemmelse 
med de dér gældende bestemmelser, medmindre det kan påvises, at overens­
stemmelse med bestemmelserne i en anden medlemsstat yder en ækvivalent 
beskyttelse. Der skal derfor i hvert enkelt tilfælde påvises en sådan 
ækvivalens, som kan udvikles i takt med udviklingen i selve bestemmelserne. 
Det bør være muligt at kræve, at medlemsstaterne erklærer, i hvilke tilfælde 
de afslår at anerkende reglerne I andre medlemsstater. Kommissionen vil 
derved kunne offentliggøre, hvilke bestemmelser der ikke anerkendes af en 
eller flere medlemsstater. En sådan multilateral metode til ækvivalens­
vurdering vil gøre det muligt at anstille overvejelser, såfremt en enkelt 
medlemsstat sætter spørgsmålstegn ved en national bestemmelse, som aner­
kendes af alle de andre. Kommissionen vil snarest fremsætte forslag herom. 
26. Endelig må man være særlig opmærksom på problemet i den veterinære og 
fytosanitære sektor, hvor der til stadighed er fare for, at der træffes 
foranstaltninger, som påvirker samhandelen med dyr og animalske produkter. I 
de seneste måneder er der sket en meget ugunstig udvikling I sundhedstil­
standen i Fællesskabet. Dette giver anledning til alvorlige spændinger 
blandt medlemsstaterne, som er fast besluttede på at forebygge, at der 
indføres alvorlige sygdomme fra andre medlemsstater og fra tredjelande. 
Kommissionen har med held anvendt de nødvendige fællesskabsforanstaltninger, 
som er forenelige med ophævelsen af grænsekontrollen; det skal dog bemærkes, 
at medlemsstaterne har været tilbøjelige til at anvende uni laterale natio­
nale foranstaltninger. For at sikre den størst mulige sikkerhed på sundheds­
området er det påtrængende nødvendigt at tilvejebringe de ressourcer og 
- 22 -
procedurer, som vil gøre det muligt for Fællesskabet at reagere hurtigt, når 
der viser sig en sygdom, og effektivt støtte udryddelsesprogrammerne med 
henblik på at skabe og bevare det højest mulige sundhedsni veau. Uden dette 
vil det Indre marked i sektoren for dyr og animalske og vegetabilske 
produkter Ikke kunne udbygges og styrkes. 
li) Tjenesteydelser 
27. Forebyggelse af hindringer er mindre veltilrettelagt på området for 
tjenesteydelser. På transportområdet har der ganske vist siden 1962 
eksisteret en procedure for forudgående undersøgelse og rådslagninger for 
visse foranstaltninger, som medlemsstaterne påtænker. Men denne procedure 
udgør en undtagelse på området for tjenesteydelser. Derfor påtænker Kommis­
sionen at udvide den procedure, der gælder for tekniske bestemmelser, så­
ledes at den kommer til at omfatte tjenesteydelser uden for de harmoniserede 
områder. 
28. Liberaliseringen af tjenesteydelser har i endnu højere grad end 
liberaliseringen af varebevægelser betydet, at forskellene mellem de 
nationale skatte- og arbejdsmarkedslovgivninger springer mere i øjnene. Selv 
om dette forhold er helt i overensstemmelse med principperne for det indre 
marked, der bygger på, at loven i tjenesteydelsens oprindelsesland finder 
anvendelse, må Kommissionen overvåge, at forskellene mellem arbejdsmarkeds­
ordningerne og beskatningssystemerne ikke fører til situationer, der er 
retligt eller politisk uantagelige. For at undgå at udførelse af tjeneste­
ydelser fører til omgåelse af arbejdsmarkedsreglerne i bestemmelseslandet, 
har Kommissionen som led i socialpagten fremsat et forslag om udstationering 
af arbejdstagere, hvori det fastsættes, under hvilke betingelser bestemmel­
seslandets love finder anvendelse. På skatteområdet har Domstolen selv 
henledt Kommissionens opmærksomhed på nødvendigheden af en fællesskabs­
indsats. Dette problem analysere for tiden i Kommissionen. 
b) vurdering af fællesskabsbestemmelsernes effektivitet 
29. Kommissionen er lydhør over for de bekymringer, som visse medlems­
stater og visse erhvervssektorer har givet udtryk for, med hensyn til de 
statistiske oplysninger om samhandelen Inden for Fællesskabet. Den tidligere 
indsamlingsmetode på basis af toldangivelserne er blevet erstattet af et nyt 
system, der bygger på direkte erklæringer, virksomhederne afgiver hver 
måned. De første resultater, der er opnået i visse medlemsstater, lader dog 
formode, at systemets startvanskeligheder er af forbigående art, og at de 
fremtidige statistikker vil kunne tåle sammenligning med statistikkerne før 
1993. Kommissionen vil således være i stand til på lignende betingelser at 
overvåge udviklingen i handelsstrømmene Inden for Fællesskabet og træffe de 
nødvendige foranstaltninger i forbindelse med de politiske beslutninger, som 
måtte blive nødvendige på samhandelsområdet. 
30. Det indre markeds betydning for virksomhederne, sektorerne og det 
samlede erhvervsliv er beskrevet I CecchIn I-rapporten og andre teoretiske 
publikationer. Det næste skridt vil være at efterprøve vurderingerne i disse 
publikationer. Dette kan imidlertid først ske, når samtlige bestemmelser er 
trådt i kraft. Selv om de fleste af bestemmelserne om fremstilling af varer 
er trådt i kraft, og grænsekontrollen er ophævet, forbliver en forarbejd­
ningsvirksomhed afhængig af samtlige de tjenesteydelser, som den køber for 
at tilrettelægge fremstillingen og markedsføringen af sine varer. De fleste 
af bestemmelserne om tjenesteydelser, bl.a. på forsikringsområdet, området 
for telekommunikationstjenester, energi- og transportområdet, træder 
imidlertid i kraft gradvis. I resolutionen af 7. december 1992 anmoder Rådet 
derfor om, at en sådan vurdering først foretages i 1996. 
- 23 -
31. Ved vurderingen af det indre markeds økonomiske og sociale virkning er 
der tre vanskeligheder, som skal overvindes: 
i første omgang må der skaffes adgang til oplysninger, hvorved det kan 
måles, hvilke følger åbningen af grænserne har for virksomhederne og 
derved for disses markeder og strategi: observationsposten for SMV vil 
antagelig kunne give de nødvendige oplysninger. De store virksomheder 
viser klart disse markeds- og strategiændringer, men det er vanske­
ligere at indsamle oplysninger om tjenesteydelser, der leveres til 
virksomhederne, og især om SMV 
endvidere må der foretages en vurdering af virkningerne af den adfærd, 
som udvises af de erhvervsdrivende, de offentlige forvaltninger, for­
brugerne og arbejdstagerne, som også reagerer på følgerne af det indre 
marked og har indflydelse på virksomhedernes bevidsthed og adfærd, og 
som derved kan forstærke eller mildne følgerne heraf 
endelig skal der ved undersøgelsens gennemførelse tages hensyn til de 
frister, som gælder for de erhvervsdrivendes reaktioner på fæl les-
sk a bsbe stemme I serne. 
Vurderingen af det indre markeds virkning er således et langvarigt arbejde. 
Det kan imidlertid begynde straks, og Kommissionen vil inden for rammerne af 
budgetmidlerne i begyndelsen af 1994 tilrettelægge vurderingsarbejdet, som 
forventes at vare 3 år. 
32. Det må endvidere sikres, at det indre marked tilpasses de erhvervs­
drivendes og borgernes behov og forventninger. At overvåge dette er Imidler­
tid vanskeligt, fordi der ikke findes et grundlag for en almindelig vurde­
ring af det Indre marked. Der er ganske vist nedsat talrige udvalg, som skal 
gøre det muligt at foretage sådanne vurderinger ofte på grundlag af rap­
porter, som Kommissionen skal forelægge Rådet og Parlamentet; sådanne udvalg 
kan være nyttige for vurdering af, om bestemmelserne er hensigtsmæssige, men 
det er vanskeligt at vurdere bestemmelsernes økonomiske, sociale og Indu­
strielle virkning på et rent sektormæssigt grundlag, fordi miljøet for 
virksomhederne, arbejdstagerne og forbrugerne bestemmes af samtlige regler, 
som er afgørende for konkurrenceevnen I dette miljø. Spørgsmålet er derfor, 
hvorledes Kommissionen, medlemsstaterne og de pågældende erhvervsdrivende 
vil kunne tilrettelægge en overvågning og en vurdering af den samlede 
virkning af disse bestemmelser. 
33. Det er ikke tilstrækkeligt at vurdere det indre markeds økonomiske 
følger; det må også sikres, at hver enkelt bestemmelse, der vedtages, svarer 
til de erhvervsdrivendes, forbrugernes eller borgernes forventninger. Med 
henblik herpå kan Kommissionen benytte sig af forskellige grupper og udvalg, 
der består af repræsentanter for dels medlemsstaterne, dels de erhvervs­
drivende eller forbrugerne, som f.eks. de rådgivende udvalg på det veteri­
nære område og levnedsmiddelområdet, hvor de pågældende forskellige 
erhvervskategorier og forbrugerne er repræsenteret. For at få en mere samlet 
overvågning af, hvorledes det indre marked fungerer, benytter Kommissionen 
sig af det rådgivende udvalg for samordning på området for det indre marked, 
som forelægger den samtlige oplysninger, undersøgelser eller iagttagelser 
om, hvorledes det indre marked fungerer-, dette udvalg vil således kunne 
afhjælpe en eventuel kommunikationsbrist mellem Kommissionen og medlems­
staterne. Med hensyn til kontakten med de økonomiske og sociale kredse er 
Kommissionen rede til i overensstemmelse med Parlamentets beslutning af 
18. december 1992 at henvende sig til Det Økonomiske og Sociale Udvalg, der 
består af repræsentanter for samtlige disse kredse, og som derfor har den 
faglige indsigt og den politiske fornemmelse, som er nødvendig for sådanne 
vurderinger. 
- 24 -
IV. PARTNERSKABET MED MEDLEMSSTATERNE 
a> PartrwrsKa&somTttioT. 
i) Den fri bevægelighed for personer. 
34. Den fri bevægelighed for personer reguleres af særlige bestemmelser, 
der vil ændre sig med Unionstraktatens ikrafttrædelse. Der er ikke tvivl om 
Fællesskabets kompetence for så vidt angår kapital eller følsomme varer 
såsom narkotiske midler til det lovlige marked (farmaceutisk og medicinsk), 
narkotikaprækursorer og håndvåben. Det er vigtigt, at Kommissionen på disse 
forskellige områder opretholder kontakt med medlemsstaterne. Det er lige­
ledes vigtigt, at Kommissionen også kan sikre informationsudveksling på 
områder, der ikke er reguleret på EF-niveau, f.eks. psykotrops stoffer og 
beskyttelse af sædeligheden; det er i denne sammenhæng og med dette mål, at 
Rådet den 8. februar 1993 vedtog forordningen om oprettelse af et europæisk 
overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug. Uafhængigt af spørgs­
målet vedrørende samarbejdet mellem administrationerne, som bør finde sted 
sideløbende med anvendelsen af EF-bestemmelserne - når sådanne bestemmelser 
eksisterer - er det nødvendigt at sikre udveksling af oplysninger og 
erfaringer for at garantere tilliden mellem de nationale administrationer. 
Kommissionen vil derfor reglemæssigt organisere seminarer for at give 
mulighed for, at de nationale systemer kan nærme sig til hinanden - uden at 
det nødvendigvis skal ske ved lovinitiativer eller ved konventioner - med 
henblik på at undgå eventuelle vanskeligheder, og således at Rådet kan 
opstille retningslinjer. 
il) Beskyttelse af væsentlige krav. 
35. Solidariteten mellem medlemsstaterne i forvaltningen af det indre 
marked indebærer, at samarbejdet mellem administrationerne fungerer for at 
sikre, at forbrugeren beskyttes mod farlige produkter, eller for at hindre, 
at produkter, der ikke opfylder reglerne, kan komme ind i en anden medlems­
stat; det indebærer også, at Kommissionen bliver i stand til at ajourføre 
EF-reglerne for at opfylde nye krav, og at den derfor råder over de nødven­
dige videnskabelige oplysninger; det indebærer endelig solidaritet i 
bekæmpelsen af svig. 
a) Organisering af alarmsystemer i tilfælde af produkter eller tjeneste­
ydelser, der er farlige eller Ikke er I overensstemmelse med reglerne: 
på baggrund af de mange foranstaltninger om særlige alarmsystemer, der 
er Indført I de specifikke direktiver, og på baggrund af ikraft­
trædelsen I 1994 af direktivet om produktsikkerhed I almindelighed 
dækkes alle forbrugsprodukter, der omsættes I Fællesskabet. 
Det drejer sig først og fremmest om, hvorvidt og hvordan de forskel­
lige bestående systemer kan fungere effektivt. De nuværende erfaringer 
viser, at administrationerne Ikke kender systemerne ser lig godt, og at 
de anvendes forskelligt af medlemsstaterne. Den udfordring, som 
Kommissionen og medlemsstaterne står over for, er at sikre, at disse 
systemer fungerer hurtigt og rutinemæssigt. Risikoen er, at de mange 
net og deltagere - selv i Kommissionen - medfører, at systemet bliver 
uigennemsigtigt og ineffektivt. Man kunne overveje en række foran­
staltninger for at forbedre situationen: 
fremskyndelse af transmissionen af oplysninger 
- 25 -
strammere krav, således at proceduren kun anvendes i virkeligt 
hastende ti I fælde 
større præcision i de oplysninger, som de nationale myndigheder 
skal levere; dette gælder i det mindste nogle sektorer 
medlemsstaterne bør anvende alarmsystemerne mere ensartet 
en større gennemsigtighed vedrørende de nationale myndigheders 
reaktion på anmeldte tilfælde 
større EF-samordning vedrørende behandlingen af oplysningerne 
(fortrolighed/offentliggørelse) 
en mere systematisk organisation af diskussionerne på EF-plan om 
behandlingen af anmeldte ti fælde. 
Et andet sprøgsmål er, at for det andet drejer det sig om, at der 
sammen med medlemsstaterne bør foretages en undersøgelse af nytten af 
alarmsystemerne på tjenesteydelsesområdet. Sådanne systemer er opstået 
på en pragmatisk måde, når alvorlige og bestemte begivenheder kan have 
virkninger for levering af en tjenesteydelse inden for de liberale 
erhverv. Disse metoder er Imidlertid ualmindelige for tjenesteydelser; 
men f.eks. kunne udviklingen af cabotage inden for de forskellige 
transportformer begrunde, at alle medlemsstater underrettes om 
foranstaltninger, der træffes over for en virksomhed, og som kunne 
have konsekvenser på andre medlemsstaters område. Kommissionen vil 
altså undersøge nytten af at oprette melde- eller hjælpesystemer inden 
for tjenesteydelsesområdet. 
b) Tilpasning af reglerne til nye risici: Kommissionen bør ligeledes råde 
over midler, der giver den mulighed for at sikre, at reglerne effek­
tivt og hurtigt kan opfylde nye krav. Denne funktion bør både udfyl­
des, når reglerne udarbejdes og tilpasses, og når medlemsstaterne 
anvender dem. Disse to niveauer, der indgår i et snævert samspil, må 
have ansvar og beføjelser af forskellig karakter: 
for så vidt angår reglernes udarbejdelse og tilpasning, er det 
nødvendigt, at der er adgang til at få foretaget tekniske eller 
videnskabelige vurderinger, og at lovgivningsprocessen er til­
strækkelig hurtig set i forhold til de hastende behov, som skal 
tilfredsstilles. Problemerne kan selvfølge være mere eller mindre 
hastende for de forskellige sektorer og risikotyper. Jo mere 
risiciene har en kritisk karakter, Jo mere øges kravet til EF-
indsatsens effektivitet, og desto mere struktureret bør samar­
bejdet mellem medlemsstaterne og Kommissionen følgelig være. Dette 
gælder for de forskellige videnskabelige komitéer, der er oprettet 
inden for levnedsmiddelområdet og det veterinære og fytosanitære 
område, og som samler de største uafhængige europæiske eksperter. 
Formålet med disse komitéer er, at de skal sikre, at de mindst 
muligt omstridte videnskabelige analyser stilles til rådighed for 
Fællesskabet for at tjene som grundlag for udarbejdelse og 
tilpasning af EF-tekster. Lignende behov eksisterer på andre 
områder, f.eks. for bilsikkerhed, kemisk sikkerhed, forbrugsvarers 
sikkerhed; 
EF-indsatsens effektivitet skal vurderes globalt og altså dække 
hele beslutningsprocessen, som kan vare fra tre til fem år 
afhængig af lovgivningstyper og beslutningsprocedurer. Disse 
tidsfrister kan vise sig at være alt for lange set i forhold til 
den pågældende risikos alvor og kan medføre, at det i mellemtiden 
overvejes at indføre nationale love, som vil have den konsekvens, 
at markedet på ny fragmenteres. Det er derfor nødvendigt, at 
- 26 -
Kommissionen råder over procedurer, der er tilpasset behovene, og 
at den får mulighed for at træffe hasteforanstaltninger med 
henblik på at løse påtrængende problemer; i direktivet om produk­
ters sikkerhed i almindelighed gælder på visse betingelser en 
sådan procedure. 
Generelt har Kommissionen ikke selv den nødvendige tekniske og 
videnskabelige kapacitet til at vurdere lovgivningsbehovene. Der bør 
altså indføres nye arbejdsmetoder, således at der kan overdrages 
opgaver til ekspertgrupper eller laboratorier, der er udpeget af 
Kommissionen i samråd med medlemsstaterne. Denne metode er i vid 
udstrækning anvendt inden for det farmaceutiske område. 
b) instrumenterne, I partnersKabet 
(i) Administrativt samarbejde. 
36. I henhold til subsidiaritetsprincippet er der en lang række grunde til 
at have et administrativt samarbejde: at sikre et sammenligneligt sundheds-
og sikkerhedsbeskyttelse8niveau, at sikre gensidig tillid og garantere 
konkurrencen. Ophævelsen af kontrollen ved Fællesskabets indre grænser 
viser, at der er nye risici for svig, når EF-bestemmeleerne lader forskel­
lige nationale ordninger bestå og lader passagen af grænserne være afhængig 
af særlige procedurer eller betingelser. Disse risici for evig kan ogeå 
opstå, hvis kontrolbestemmelserne ikke er ensartede, således som det blev 
vist i Kommissionene rapport om hormoner. I disse tilfælde vil administra­
tionernes indgriben have konsekvenser på de andre medlemsstaters område. Som 
følge af ophævelsen af toldadministrationens indgriben kan de pågældende 
administrationer være forskellige for et og samme problem. 
37. Bekæmpelse af evig er et velkendt problem, når det drejer sig om svig 
i forbindelse med EF-budgettet. Svig I relation til EF-reglerne har altid 
eksisteret, men medlemsstaterne har hidtil givet indtryk af at kunne 
kontrollere den med deres egne administrative procedurer. For fremtiden er 
det nødvendigt at indføre administrative samarbejde instrumenter for at 
imødegå denne risiko. Uformelle Initiativer afføder frygt for uigennem­
sigtighed i informationsudvekslingen og for skævhed i behandlingen af sager. 
I overensstemmelse med forslagene i Suther land-Rapporten vil der derfor være 
fordele ved at Indføre organiserede kontrolmekanismer. Det er i forbrugernes 
interesse - og mere generelt I offentlighedens interesse - at indføre en 
gensidig bistand mellem de nationale administrationer, der er lige så 
effektiv som den, der eksisterer i selve medlemsstaterne. 
38. Samarbejdet mellem administrationerne kan også have til formål at 
sikre en enkel forvaltning af EF-retsakterne, som ofte implicerer, at der 
kan disponeres over oplysninger, der er indhentet i en anden medlemsstat. 
Det er sådan det forholder sig i de fleste direktiver, og dette er generelt 
opgaven for de udvalg, der er nedsat i kommissionsregi, og for net af 
ansvarlige myndigheder. Det er generelt tjenestegrenene i medlemsstaterne 
for forvaltning af interne regler, som indgår i dette net, men det kan også 
være tjenestegrene, der er oprettet specielt med henblik på forvaltning af 
direktiver, således som det er tilfældet for forvaltning af systemet med 
generel anerkendelse af eksamensbeviser. 
- 27 -
39. Samarbejdet kan tage forskellige former: 
a) på nogle områder er de nærmere regler for den gensidige bistand 
fastsat ved præcise procedurer, der forvaltes i udvalgene: det er 
særligt tilfældet inden for levnesmlddelområdet og det farmaceutiske 
og veterinære område. Ophævelsen af de fiskale grænser har ført til 
indførelse af samarbejdsInstanser mellem administrationerne i det 
stående udvalg for administrativt samarbejde, og I hver medlemsstat er 
der udpeget forbinde Iseskontorer; denne struktur giver bl.a. mulighed 
for gensidig bistand ved udøvelse af de kontrolforanstaltninger, der 
foretages I en medlemsstat for en anden medlemsstats regning; de 
nærmere bestemmelser om denne gensidige bistand fastsattes i for­
ordning 218/92 om administrativt samarbejde inden for bl.a. moms­
området; herudover er der bestemmelser om gensidig bistand i direktiv 
77/799/EØF, der er blevet udvidet til at gælde for punktafgifter. På 
fødevareområdet er der inden for rammerne af et direktivforslag om 
supplering af direktivet om officiel kontrol ved at blive vedtaget 
samarbejdsprocedurer, hvor der etableres et kontaktpunkt pr. medlems­
stat og en forpligtelse til samarbejde. Desuden er der lige vedtaget 
et direktiv om videnskabeligt samarbejde mellem medlemsstaterne og 
Kommissionen; 
b) på de fleste andre områder begrænser EF-teksterne sig til, at der 
fastsættes en forpligtelse for medlemsstaterne til at sikre gennem­
førelse uden at angive de opgaver, der overdrages til de ansvarlige 
myndigheder. 
40. De hidtidige erfaringer taler for en fremgangsmåde baseret på følgende 
retningslinjer, der vil blive behandlet i en særlig meddelelse: 
a) medlemsstaterne meddeler gennemførelsesforanstaltningerne til EF-
retsakter, dvs. ikke blot gennemførelsesforanstaltningerne, som 
generelt meddeles én gang for alle, men også de administrative 
i værksæt te IsesbestemmeI ser ; 
b) inden årets udgang fastlægges målene og de nærmere bestemmelser for et 
administrativt samarbejde i reglernes implementeringsfase på hvert EF-
lovgivningsområde; spørgsmålet behandles i de relevante grupper og 
komitéer; målet er klart at identificere de myndigheder, der er 
ansvarlige for lovgivningens anvendelse, at definere målene, behovene 
og de nærmere bestemmelser for det administrative samarbejde, at 
vurdere effektiviteten af bestemmelserne på de områder, hvor det 
administrative samarbejde er Indført, og endelig at identificere 
nyttige bidrag fra Kommissionens side; 
c) opstilling af hovedprincipperne for det administrative samarbejde, 
eventuelt på basis af et forslag fra Kommissionen; dette forslag kunne 
på de områder, hvor der ikke findes særlige bestemmelser, have som mål 
at indkredse grundelementerne i samarbejdet mellem administrationerne 
med sigte på at undgå bureaukrati og dobbeltarbejde og skitsere en 
tilstrækkelig fleksibel ramme, der kan tilpasses til behovene og de 
særlige forhold Inden for de enkelte områder; 
d) Kommissionen forbereder et støtteprogram for administrativt samar­
bejde; 
e) en rapport til Rådet og Parlamentet i begyndelsen af 1994 om situa­
tionen i samarbejdet mellem administrationerne, der ledsages af 
nødvendige supplerende forslag. 
- 28 -
il) Tilpasning af administrationerne til det indre markeds regier. 
41. Hvis samarbejdet mellem administrationerne skal fungere tilfredsstil­
lende og - mere generelt - for at reglerne kan overholdes fuldt ud af hensyn 
til transaktionernes sikkerhed og forbrugernes sikkerhed, er det nødvendigt, 
at de administrative strukturer bringes i overensstemmelse med Indgåede 
forpligte leer. Hvis de relevante oplysninger skal cirkulere mellem admini­
strationerne og der skal være mulighed for at etablere en dialog mellem de 
forskellige instanser, er det deeuden nødvendigt, at de nationale admini­
strationer på alle niveauer integrerer EF-dimens ionen i deres regler og 
organisation. Administrationens effektivitet er lige så afgørende for 
virksomhedernes miljø som selve reglerne. 
a) Tilpasning af de administrative infrastrukturer: den frie bevægelighed 
inden for Fællesskabet har vist, hvor vigtig organisationen af 
kontrolforanstaltningerne ved de eksterne grænser er. Det er I hele 
Fællesskabets Interesse, at told- og sundhedsmyndighederne ved grænse­
overgangene råder over det udstyr, som deres opgaver kræver, fordi 
deres arbejde har betydning for hele Fællesskabet. Kommissionen har 
desuden over for medlemsstaterne foranlediget, at der foretages en 
undersøgelse af forvaltningen af personkontrollen ved de ydre grænser. 
En lignende situation eksisterer inden for Fællesskabet: markeds­
føringsgodkendelser eller den kontrol, der gennemføres på markedet, er 
til fordel for alle forbrugere. Dette er særlig tilfældet Inden for de 
områder, der omfattes af harmoniseringen af væsentlige krav for de 
produkter, der kræver, at der findes effektive afprøvnings laborator ler 
og -tjenester. Kommissionen foretager i øjeblikket en undersøgelse af 
samt I ige afprøvnings-, inspektions- og certificer Ingstjenester i 
Fællesskabet for at vurdere situationen og derefter udarbejde et 
program til udbygning af disse Infrastrukturer I samarbejde med 
medlemsstaterne. Cert if leerIngsorganernes troværdighed og den gen­
sidige tillid mellem de nationale kontrolsystemer forudsætter 
nødvendigvis en harmonisering på et højt niveau af afprøvnings- og 
cert if leeringsorganernes kompetence; det indebærer også etablering af 
netværk af gensidige aftaler mellem de bemyndigende organer med fuld 
støtte fra de nationale offentlige myndigheder og EF-myndighederne. 
Det skal ikke udelukkes, at Fællesskabet - bl.a. inden for rammerne af 
PRISMA-programmet, der løber frem til 31.12.1993 - kan give finansiel 
støtte til etablering af infrastrukturer i form af kontrol- og måle-
laboratorier og afprøvnings- og certificeringsorganer. 
b) Videreuddannelse af personalet I de nationale administrationer: de 
nationale administrationer står over for nye regler, som de skal 
forvalte I lyset af fællesskabsdimens Ionen. Når de foretager kontrol 
på markedet, bør de kunne forstå betydningen af varemærket og de 
dokumenter, der ledsager et produkt, for at reagere korrekt i forhold 
til EF-reglerne. Når politiet kontrollerer lasten på en lastbil, der 
kommer fra en anden medlemsstat, bør det ligeledes vide, hvilke 
særlige dokumenter chaufføren skal fremlægge, for at det kan foretage 
en effektiv og passende kontrol. Dette uddannelsesproblem, som blev 
berørt i forbindelse med domstolsadgangen, vedrører hele den nationale 
administration og særlig administrationen på de operationelle 
niveauer. Selv om der allerede er truffet foranstaltninger med henblik 
på at udbrede fællesskabsdimens ionen i administrationerne, er disse 
foranstaltninger dog utilstrækkelige i forhold til behovene. 
- 29 -
Udveksling af tjenestemænd er et vigtigt samarbejdsinstrument 
mellem administrationerne til at fremme den gensidige tillid. 
Udvekslingsmulighederne med sigte på forvaltning af det indre 
marked er begrænset, men forbedres gradvis. Udveksling - der har 
fundet sted Inden for veterinærområdet siden 1991 - er nu mulig 
Inden for alle områder, der reguleres af EF-regler, via KAROLUS-
programmet, der trådte i kraft den 1.1.1993. Dette program skal 
over en 5-årsperlode give mulighed for at udveksle 1 900 tjeneste­
mænd Inden for områder, som hvert år vil blive fastlagt på grund­
lag af de Indhøstede erfaringer. Der kan allerede foretages en 
sådan udveksling inden for toldområdet, og udvekslingsmuligheden 
vil forsøgsvis blive udvidet til også at dække afgiftsområdet, som 
vil få et særligt program (MATTHAEUS-TAX), der er til behandling i 
Rådet. 
I forbindelse med disse udvekslingsprogrammer gennemføres der 
uddannelsesprogrammer for dem, der deltager i udvekslingen, men 
der udfoldes ikke nogen systematisk uddannelsesindsats over for de 
nationale embedsmænd. Kun inden for det veterinære område afholdes 
der videreuddannelseskurser for veter i nær Inspektører ; på told- og 
afgiftsområdet suppleres udvekslingerne med et omfattende seminar­
program samt med fælles uddannelsesprogrammer. Det ville være 
nyttigt, som foreslået for uddannelsen af dommere, at fremme ud­
vekslingen af studenter og undervisere på uddannelsesinstitutioner 
for tjenestemænd. 
Endelig vil Kommissionen undersøge mulighederne for at udgive et 
dokumentar- og kontakttidsskrift, der tager sigte på de nationale 
administrationer. 
c) Telenet mellem medlemsstaterne: samarbejdet mellem administrationerne 
kan kun fungere effektivt, eåfremt det baseres på teleinfrastrukturer. 
Dette behov blev identificeret i 1991 af Kommissionen på forskellige 
områder, der havde sammenhæng med den fri bevægelighed I Fællesskabet. 
Ud over de Initiativer, der vedrører forvaltningen af de eksterne 
grænser (SID, TARIC), er der siden med sigte på forvaltningen af selve 
det indre marked truffet adskillige initiativer med henblik på at 
etablere net inden for indirekte beskatning (VIES), veterinærkontrol 
(ANIMO og SHIFT), det fytosanitære område (PHYSAN), narkotika og 
narkotikamisbrug (REITOX) og handelen inden for EF (EDICOM); etable­
ringen af disse net har været begrundet med ophævelsen af kontrollen 
ved grænserne. Der viser sig nu andre behov, f.eks. med hensyn til 
forvaltning af eksportkontrol med varer med dobbelt formål, EF-
typegodkendelse af biler, åbning af markedet for offentlige Indkøb, 
med hensyn til udbredelse af Jobtilbud og JobaneøgnInger, med hensyn 
til social sikkerhed og forvaltning af markedsføringstilladelser for 
farmaceutiske produkter og kontrol med levnedsmiddelmarkedet. Efter­
hånden som nye direktiver træder i kraft, vil der opstå endnu flere 
behov. 
For at undgå en usammenhængende spredthed i initiativerne har 
Kommissionen forelagt Rådet TNA-IDA-programmet, der sigter på at 
indføre retningslinjer for telenet - som skal gælde for alle 
transnationale netværksprojekter, også når EF-finane lering ikke er 
involveret - og som indfører et finansieringsinstrument, der skal 
bruges til forundersøgelser og etablering af net. 
- 30 -
De foreløbige analyser af behovene viser, at der er tale om tre typer 
net: net for elektronisk post, fi loverførse Isnet og net til søgning i 
og ajourføring af databaser. Diese net skal opfylde driftsmæssige 
sikkerheds- og pålidelighedskrav. Både på institutionsniveau og 
nationalt niveau nødvendiggør samtlige telenet en samlet og sammen­
hængende approach, der Ikke blot omfatter Fællesskabet, men som også 
skal dække de systemer, der henhører under de andre sejler i Unions­
traktaten. Med henblik på at foretage en sammenhængende og planlagt 
udvikling af disse net i de kommende år skal der gøres en Indsats for 
at definere reglerne for en fælles arkitektur for en elektronisk 
posttjeneste mellem EF-Insti tut Ionerne og medlemsstaterne på den ene 
side og, på den anden side, mellem EF-Insti tut ionerne: denne elektro­
niske posttjeneste skal i første omgang give mulighed for at udveksle 
dokumenter, f.eks. med henblik på styring af møder; i en efterfølgende 
fase får denne elektroniske post specifikke applikationer på bestemte 
områder. 
d) Det er Kommissionens tanke, at telenettene mellem administrationerne 
skal implementeres med hjælp fra to Instanser: Det Rådgivende Udvalg 
for Samordning vedrørende Det Indre Marked forventes at være I stand 
til at identificere behovene og prioriteringen og vurdere nettenes 
effektivitet, mens TAG (Telematic for Administration Group) kan styre 
etableringen af nettene med de tekniske, organisationsmæssige og 
finansielle problemer, som dette indebærer, samtidig med at de sekto­
rale komitéers beføjelser respekteres. 
V. fiENNEMSlQTIGHEP I FÆLLESSKABSFORANSTALTNWSEMfc 
42. Gennemsigtighed I foranstaltningerne er blevet en vigtig udfordring 
for Fællesskabet af hensyn til dets image Indadtil så vel som udadtil. Det 
forklarer den betydning, Det Europæiske Råd på mødet I Edinburgh tillagde 
den bindende kodifikation, idet det krævedes, at der blev Indført en 
hurtigere arbejdsmetode, der er acceptabel for alle EF-lnsti tut ioner, og som 
gør det muligt hurtigt og effektivt at vedtage de kodificerede forslag. 
Gennemsigtighed er ikke blot en betingelse for politisk og samfundsmæssig 
accept af de vedtagne regler; det er også en betingelse for en korrekt 
gennemførelse i medlemsstaterne. Medlemsstaterne skal naturligvis spille 
deres rolle, men effektiviteten af denne rolle afhænger af deres evne til at 
få mest muligt ud af deres initiativer som led i fælles foranstaltninger 
truffet sammen med Kommissionen og de øvrige medlemsstater. En forudsætning 
for enhver kommunikation og information er dog, at der er gennemsigtighed i 
fællesskabslovgivningen. Disse to spørgsmål har været behandlet I to 
meddelelser fra Kommissionen, den ene om gennemsigtighed den 2. december 
1992 og den 2. Juni 1993, den anden om informationsadgang den 5. maj 1993. 
e) Ganrwflwlgttghsd I TBMaaaKabslovgivningen 
43. Som nævnt i sin meddelelse af 2. december 1992 om opfølgning af 
Suther land-rapporten vil Kommissionen offentliggøre en oversigt over kod If I-
katIonskravene under hensyntagen til den aktuelle lovgivning og den forven­
tede udvikling. I lovgivningsprogrammet for 1993 er der allerede planlagt 
kodificering af en lang række retsakter vedrørende det indre marked. 
Sideløbende hermed giver Kommissionen via databasen INFO 92 offentligheden 
adgang til en konsolideret udgave af lovgivningen. På nuværende tidspunkt 
omfater den lovgivningen vedrørende lægemidler, fødevarer og selskabsret. 
Den vil gradvis komme til at omfatte hele fællesskabslovgivningen. Det skal 
bemærkes, at disse konsoliderede tekster foreligger på de 9 EF-sprog. 
- 31 -
Konsolideringen vil i Øvrigt blive udbygget ved hjælp af Publikations-
kontorets program, der blev Iværksat 1. Januar 1993. 
44. Sideløbende hermed offentliggør Kommissionen, ligeledes på de 9 EF-
sprog, samlinger af Juridiske tekster inden for forskellige områder. Den 
første samling af denne type offentliggøres for fødevareområdet og omfatter 
samt I ige retsakter, der direkte eller Indirekte berører dette område. Der 
offentliggøres endvidere en samling om lægemiddel sektoren. 
45. Som allerede nævnt er Kommissionen rede til at indlede et samarbejde 
om udgivelsen, der giver mulighed for at stille ikke blot fællesskabslovgiv­
ningen, men også den lovgivning, der er gennemført i national ret, til 
rådighed for offentligheden. Forslag herom undersøges i øjeblikket af 
Kommissionen, men for at sikre, at disse initiativer vil kunne imødekomme 
behovene på de forskellige EF-sprog, går Kommissionen ind for, at der 
oprettes en europæisk økonomisk firmagruppe med udgivere, der dækker de 9 
EF-sprog, og hvor man samler deres oversættelses-, forsknings- og udgiv-
ningskapacitet. 
b) Kommunikation og Information 
i) Den årlige rapport om det indre marked 
46. Kommissionen har meddelt, at der skal offentliggøres en årlig rapport 
om det indre marked. Uden at der skal være tale om overlapning I forhold til 
Kommissionens almindelige beretninger og rapporten til Europa-Parlamentet om 
gennemførelsen af fællesskabslovgivningen, skal denne rapport give de 
politisk ansvarlige I Fællesskabet mulighed for at prioritere opgaverne og 
de erhvervsdrivende mulighed for at orientere sig om gennemførelsen af det 
indre marked. Formålet med rapporten skal ikke udelukkende være at give 
aktuelle informationer om beslutningsprocessen, der allerede findes i den 
almindelige beretning, heller Ikke at analysere problemerne i forbindelse 
med gennemførelse og anvendelse af lovgivningen, der beskrives i rapporten 
om gennemførelse af fællesskabslovgivningen, men at beskrive alle aspekter 
af forvaltningen af det indre marked, således som de er præsenteret i 
nærværende dokument. Rapporten skal derfor udarbejdes i samarbejde med 
medlemsstaterne for ligeledes at give oplysninger om gennemførelsen af 
lovgivningen i de enkelte medlemsstater. Det kan endvidere overvejes at lade 
alle de rapporter, som Kommissionen er forpligtet til at udarbejde i medfør 
af specifikke direktiver og de rapporter, som medlemsstaterne skal udar­
bejde, indgå I rapporten. 
li) Kommunikation og information 
47. Kommissionen har I forlængelse af konklusionerne af Suther land­
rapporten godkendt en udbygning af informations- og kommunikatIonsforan­
staltningerne vedrørende det indre marked. Som led heri er Kommissionen via 
en tværtjenstlig gruppe i færd med at udarbejde en oversigt over sine 
aktiviteter. Denne gruppe skal fremsætte de nødvendige yderligere forslag og 
desuden udarbejde konstruktive henstillinger for at forbedre koordinationen 
mellem dens afdelinger og eksterne organisationer og kontorer. Det betyder, 
at budskaberne nemmere når ud til offentligheden og de forskellige fag­
kredse. Retningslinjerne med henblik på at udbygge informationen omfatter 
bl.a.: 
a) anvendelse af mere moderne og mere effektive kommunikationsmidler 
b) opbygning af et partnerskab mellem medlemsstaterne, EF-insti tut ionerne 
og eksterne organisationer og kontorer 
- 32 -
c) gennemgang af pub I(kationer og undersøgelse af andre muligheder 
d) Større udbredelse af INFO 92-databasen, der skal være tilgængelig for 
den brede offentlighed i et europæisk net. INFO 92 Indeholder grund­
læggende informationer om alle aspekter af det indre marked og er 
således det grundlæggende Instrument I Kommissionens informations­
arbejde 
e) bedre målretning af foranstaltningerne. 
- 33 
DEL B: UDVIKLINGEN AF DET INDRE MARKED 
I. ET FÆLLESSKAB UPEN H1NPP1NGER 
48. Hvis man antager, at alle de trufne foranstaltninger gennemføres, 
anvendes og kontrolleres korrekt i medlemsstaterne, skal det sikres, at de 
opfylder kravene for, at det indre marked fungerer på rette vis. Når Hvid­
bogens lovprogram én gang er fuldført, findes den grundlæggende EF-lovgiv-
ning88truktur, som det indre markeds funktion hviler på. Dette betyder dog 
ikke, at der ikke fortsat opstår nye behov Inden for områder som sundheds-, 
sikkerheds-, miljø- og forbrugerbeskyttelse, som enten kræver, at de 
gældende regler tilpasses, eller at der udarbejdes nye regler. Selv om 
artikel 8 A giver Fællesskabet et klart og eksklusivt ansvar for at sikre 
det indre markeds funktion, fritager dette ikke EF-lnsti tut ionerne for 
opgaven med at sikre overholdelse af proportionalitetsprincippet som led i 
en Øget gennemsigtighed. Den omstændighed, at nærhedsprincippet er blevet 
nedfældet i Traktaten om Den Europæiske Union, skaber i højere grad end 
tidligere en forpligtelse til at sikre gennemsigtighed såvel med hensyn til 
begrundelsen for at tage et initiativ som med hensyn til de forskellige 
kriterier for anvendelse af princippet. For at sikre denne gennemsigtighed 
er det vigtigt, at der opstilles og benyttes analysemetodologler og -rammer 
i forbindelse med det forberedende arbejde, og at der findes en Informa­
tions- og høringsprocedure, som står åben for alle berørte parter. 
49. Udarbejdelsen af analysemetodologier og -rammer forudsætter I første 
række, at det fastslås, hvilke kriterier der skal benyttes til at vurdere 
nye lovglvningsbehov af enhver art, både nødvendigheden af ny lovgivning og 
valget af løsning, idet der på én og samme tid skal sikres størst mulig 
nyttevirkning (effektivitet) og mindst mulig lovregulering i forhold til det 
tilsigtede formål (proportionalitet). Disse kriterier ekal have flere 
funktioner: at fastslå, hvilke EF-måI sætninger der er tale om (fjernelse af 
hindringer for den frie bevægelighed eller af konkurrencefordrejninger, 
samfundsmæssige målsætninger, målsætninger inden for teknisk harmonisering 
osv.), at afgrænse dem nøje i forhold til hinanden (hvilket bl.a. giver 
mulighed for at belyse valget af lovgrundlag) og at fastsætte, hvilke tiltag 
det er nødvendigt at træffe for at opfylde disse EF-måI sætninger. Krite­
rierne skal ligeledes give retningslinjer for, hvilken metode der kan 
benyttes til at vurdere den økonomiske betydning af lovglvningsbehovet, og 
hvor store udgifter den fremtidige lovgivning vil medføre. De skal endelig 
gøre det muligt at finde frem til, hvilken type tiltag der skal træffes I 
forhold til de fastsatte behov og målsætninger, og hvilket Indhold disse 
skal have, bl.a. ved at fremlægge en række løsningsmodeller, der bygger på, 
hvilke erfaringer man har gjort hermed i Fællesskabet. 
50. Ved at benytte denne vurderings- og analysemetode ved udarbejdelsen af 
sine forslag sætter Kommissionen sig som mål at tilvejebringe størst mulig 
Indbyrdes overensstemmelse i EF-lovgivningen og sikre indbyrdes sammenhæng 
mellem de forskellige typer tiltag, der træffes for at opfylde forekel lige 
EF-måI sætninger. Denne samordning skal ikke blot søges gennemført I den 
interne koordination i Kommissionen og i de øvrige EF-Insti tut ioner, men 
endog også i medlemsstaternes forvaltninger. Gennemsigtighed i processen med 
at udarbejde forslag i Kommissionen er befordrende for denne koordinations­
opgave. Denne gennemsigtighed er blevet øget, i første række gennem etørre 
stringens i udarbejdelsen af begrundelserne til forslag, dernæst gennem 
offentliggørelsen af Kommissionens lovgivningsprogram og endelig gennem 
brugen af grøn- og hvidbøger; adskillige grønbøger er under udarbejdelse i 
Kommissionens tjenestegrene om emner som f.eks. kommerciel kommunikation og 
forbrugernes adgang til at Indbringe sager for domstolene. Derudover er der 
- 34 -
høringer i gang, der tager udgangspunkt i grønbøger om henholdsvis plura­
lisme og koncentration i medierne og om det indre postmarked. Denne gennem­
sigtighed kan Øges på grundlag af retningslinjerne i Suther land-rapporten: 
ved i EFT at offentliggøre meddelelser om hensigten om at indlede 
udarbejdelsen af forslag til ny lovgivning; derved tvinges Kommissio­
nens medlemmer til at tage stilling til, om den nye lovgivning er 
nødvendig, inden selve forslaget forelægges for dem; 
ved hver gang betingelserne herfor er til stede at opstille politiske 
rammer, der giver mulighed for på forhånd at tilvejebringe størst 
mulig sammenhæng mellem forskellige typer tiltag, der hver Især 
opfylder givne målsætninger; offentliggørelsen af grønbøger opfylder 
denne målsætning og kan være et helt afgørende supplement til de 
Initiativer, der måtte blive taget for at fremme gennemsigtighed og 
indbyrdes sammenhæng i EF's lovgivningsarbejde. 
51. På trods af de hidtil opnåede resultater findes der stadig hindringer 
for samhandelen, som Fællesskabet må bestræbe sig på at fjerne ved hjælp af 
de ovenfor beskrevne arbejdsmetoder og i den prioriteringsrækkefølge, der er 
fastsat i dette dokument. Gennem en åben høring vil det være muligt at 
fastslå, om denne prioriteringsrækkefølge er den rette. 
a) Forbedring af retsreglerne for virksomhederne oa boroerne 
i) Regler til beskyttelse af den intellektuelle ejendomsret 
52. På basis af Hvidbogen er utallige forskelle mellem de nationale 
lovgivninger, der har betydning for varers eller tjenesteydelsers frie 
bevægelighed, blevet fjernet. Denne indsats skal videreføres med det formål 
at fremme innovation inden for de grænser, konkurrencereglerne afstikker: 
de frie varebevægelser skal fremmes gennem en harmonisering af 
reglerne til beskyttelse af bioteknologiske produkter og plantenyheder 
- som der er blevet udarbejdet et forslag til Rådet om - samt af 
mønstre; 
den frie udveksling af tjenesteydelser og de frie varebevægelser skal 
fremmes gennem en harmonisering af reglerne om radio- og tv-spredning 
via satellit og videretransmission via kabel, om varigheden af 
beskyttelsen af ophavsrettigheder og beslægtede rettigheder og om den 
retlige beskyttelse af databaser. 
53. Ud over harmoniser ingsreg Ierne skal der dog et i I les nye rets instru­
menter til rådighed for virksomhederne i form af beskyttelsesordninger for 
patenter, varemærker, plantenyheder og mønstre, der tager udgangspunkt i én 
enkelt ansøgning og et EF-dækkende beskyttelsessystem. Der ligger forslag 
til behandling I Rådet om varemærker og plantenyheder, en konvention om EF-
patentet er ved at blive ratificeret, og et forslag om mønstre vil meget 
snart blive fremsendt af Kommissionen. 
i i) Beskyttelse af personoplysninger 
54. Rådet har fået forelagt en pakke af forslag, herunder et forslag til 
direktiv (ændret i oktober 1992, efter at Europa-Parlamentet havde afgivet 
udtalelse om det) om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med 
behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger. 
Strømmen af personoplysninger (i virksomhederne internt, mellem virksomhe-
- 35 -
derne, mellem de nationale forvaltninger som led i den gensidige bistand og 
mellem forskningscentre inden for specielt det lægevidenskabelige og epide­
miologiske område) stiger i takt med den Øgede integration i Fællesskabet og 
udbygningen af den frie bevægelighed. En høj beskyttelse af borgerne forud­
sætter en høj beskyttelse af privatlivets fred mod den brug, der kan gøres 
af oplysninger, der vedrører borgerne. 
i i i) Selekaberet 
55. Statutten for det europæiske selskab repræsenterer et supplerende 
rets instrument for de virksomheder, der ønsker at gøre brug af den. Den vil 
endvidere give mulighed for at overvinde en anakronistisk vanskelighed, 
nemlig den, at virksomheder fra forskellige medlemsstater stadig ikke kan 
fusionere uden at gøre brug af komplekse og bekostelige konstruktioner. 
Denne situation er så meget mere besynderlig, som skattereglerne for fusio­
ner af denne art blev fastsat i et rådsdirektiv i Juli 1990. Det europæiske 
selskab vil således Indebære en yderligere valgmulighed og en forenkling for 
virksomhederne. Desuden vil der være en stærk symbolsk værdi. Endelig vil 
statuttens vedtagelse kunne ophæve blokeringen af andre initiativer, som 
f.eks. statutten for det europæiske andelsselskab og det tiende direktiv om 
grænseoverskridende fusioner, som Parlamentet har suspenderet sin behandling 
af, indtil der findes en løsning på spørgsmålet om medarbejderde I tage I se. 
iv) Lettelse af grænseoverskridende betalinger 
56. Forbrugerne og virksomheder står fortsat uforstående over for de høje 
udgifter i forbindelse med grænseoverskridende pengeoverførsler; udgifterne 
til disse betalinger forekommer uforholdsmæssigt høje og Ildet gennemsig­
tige, navnlig når der tale om overførsler af mindre beløb. Selv om de store 
virksomheder generelt formår at komme uden om dette problem, er der tale om 
en af de mest byrdefulde omkostninger for SMV, der har eksportforretninger. 
57. Kommissionen udarbejdede i marts 1992 en meddelelse, der specielt be­
handlede denne problematik. Meddelelsen var et svar på en uopfordret henven­
delse fra bankerne, der primært ønskede at effektivisere deres betalings-
overførselssystemer og de indbyrdes forbindelser mellem disse, men også af 
hensyn til deres kunder at øge gennemsigtigheden i priserne for grænseover­
skridende betalinger; derved ville der kunne foretages sammenligninger mel­
lem de forskellige penge- og kreditinstitutter og skabes en konkurrence 
mel lem dem. 
58. Konklusionen i meddelelsen var, at situationen ville blive vurderet på 
ny i første halvdel af 1993, og at Kommissionen, hvis der ikke var sket 
fremskridt, ville drage de nødvendige konsekvenser, om nødvendigt lovgiv­
ningsmæssige. Parlamentet har støttet Kommissionen i denne fremgangsmåde og 
har udtrykt ønske om, at den i visse henseender træffer mere reetriktive 
foranstaltninger. 
59. Men for at opnå de ønskede fremskridt kræves et tidsrum af en længde, 
der varierer alt efter, hvor komplekse de forskellige problemer er. Bankerne 
gør endvidere ofte gældende, at de små beløb, grænseoverskridende betalinger 
repræsenterer, ikke berettiger til mekanisering af overførslerne, hvilket er 
den eneste måde at reducere omkostningerne på. Der indgives fortsat utallige 
klager om dette spørgsmål, og Europa-Parlamentet har med energi kastet sig 
over problemet. Ifølge Parlamentet bør et nyt initiativ, ud over at inde­
holde strengere regler og være bedre tilpasset lovgivningsbehovet, omfatte 
en forpligtelse til at nå et resultat. 
- 36 -
b) Videreførelse af den Indbyrdes tilnærmelse af skatte- og afolfta-
svsteasrns og etablering af gunstige fiskale vilkår for virksomhederne 
i) Indirekte beskatning 
60. Afskaffelsen af de fiskale grænser og indførelsen af minimumssatser på 
EF-plan for moms og punktafgifter fra den 1. Januar 1993 er udgangspunktet 
for de nye tiltag til udbygning af det indre marked, der ventée gennemført i 
de kommende år. Et af disse tiltag er overgangen til betaling af moms i 
oprindelseslandet, hvilket I princippet er planlagt til at ske fra og med 
den 1. Januar 1997. Åbningen af grænserne og markedskræfternes frie spil 
taler for at fortsætte den indbyrdes tilnærmelse af momssatserne, der har 
været i gang I de senere år, og som det er af stor betydning at videreføre 
af hensyn til forbrugernes interesser og den økonomiske vækst. 
61. Minimumssatserne på EF-plan for punktafgifterne af alkoholholdige 
drikkevarer, tobak og olieprodukter kan revideree hvert andet år, første 
gang den 1. Januar 1995, med henblik på at tilgodese bydende politiske 
hensyn inden for den offentlige sundhed og miljøbeskyttelse. 
62. Hvad angår forberedelsen af overgangen til betaling af moms i oprin­
delseslandet, er der fastsat en nøje tidsplan i direktiv 91/680 af 16. 
december 1991 (EFT L 376 af 31.12.1991). I henhold til denne tidsplan skal 
Kommissionen fremlægge en rapport og forslag inden udgangen af 1994 og Rådet 
udtale sig inden udgangen af 1995, idet den endelige momsordning i princip­
pet skal træde i kraft den 1. Januar 1997. Sigtet med den endelige ordning 
er at afskaffe enhver forskel i den fiskale, in casu momsmæssige, behandling 
af transaktioner i en rent national sammenhæng og transaktioner mellem to 
eller flere medlemsstater. 
il) Direkte beskatning 
63. En styrkelse af det indre marked forudsætter, at der skabes gunstige 
fiskale vilkår for en dynamisk udvikling i virksomhederne. Med hensyn til 
den direkte beskatning af virksomhederne har Kommissionen fastlagt sine 
retningslinjer i en meddelelse fra Juni 1992, som var en opfølgning af 
rapporten fra det uafhængige ekspertudvalg under forsæde af Ruding. Det er 
nu af stor betydning, at der gøres en aktiv indsats for at føre disse 
retningslinjer ud i livet i et nært samarbejde med medlemsstaterne. Medlems­
staternes øverste ansvarlige embedsmænd inden for direkte beskatning fort­
sætter med at holde regelmæssige møder, og dette forum er et hensigtsmæssigt 
samarbejdsinstrument, der ligeledes vil kunne bruges til at igangsætte en 
egentlig koordinering af medlemsstaternes skatte- og afgiftspolitik. Jo mere 
skatte- og afgiftspolitikken påvirker konkurrencevilkårene, Jo mere ønskelig 
bliver en koordinering af den direkte beskatning. 
64. Generelt set afhænger det indre markeds funktion og effektivitet på 
det fiskale område set fra virksomhedernes synspunkt af, at tre målsætninger 
føres ud i livet. Den første målsætning er at fjerne dobbeltbeskatningen af 
grænseoverskridende indkomster. Den anden målsætning er den prioriterede 
opgave med at skabe en hensigtsmæssig skatteordning for de små og mellem­
store virksomheder (SMV). Den tredje målsætning er som led i den økonomiske 
konkurrence på verdensplan at lette virksomhedernes samlede skattebyrde i 
videst muligt omfang, bl.a. ved brug af passende fiskale incitamenter. 
Fjernelse af dobbeltbeskatningen af grænseoverskridende Indkomster: 
Efter at Rådet i Juli 1990 vedtog to direktiver (fuslonsordningen og 
afskaffelsen af kildeskatten af udbytte, der udbetales af et datter­
selskab til sit moderselskab, der er etableret i en anden medlems­
stat) og en aftale om interne afregningspriser, har Kommissionen 
- 37 -
fremlagt to andre forslag, og det er bydende nødvendigt for færdig­
gørelsen af lovreglerne for det indre marked, at Rådet hurtigt 
vedtager disse af virksomhederne eå stærkt efterspurgte forslag. 
Det ene forslag tager sigte på at ophæve kildeskatten af renter og 
royalties, der betales af et datterselskab til sit moderselskab, 
der er etableret I en anden medlemsstat. 
Det andet vedrører muligheden for virksomhederne for at medregne 
tab i faste driftssteder og datterselskaber i andre medlemsstater. 
Andre foranstaltninger er under planlægning på kort sigt for at styrke 
det indre marked. Nogle vedrører specifikt SMV (Jf. nedenfor). Blandt 
de Øvrige kan nævnes to, som ligger I forlængelse af Rud Ing-rapporten: 
den ene drejer sig om at udvide anvendelsesområdet for fusionsdirek-
tivet og direktivet om moder- og datterselskaber for yderligere at 
fjerne nogle af de former for dobbeltbeskatning, der stadig findes, og 
den anden drejer sig om at lette procedurerne for anvendelse af de 
bestemmelser i de bilaterale skatteoverenskomster, der fastsætter, at 
kildeskatter skal nedsættes eller afskaffes. 
De fiskale vilkår for små og mellemstore virksomheder: Efter Ruding-
rapporten vedtog Kommissionen et sæt vigtige retningslinjer, hvorved 
der søges tildelt virksomheder, der ikke er stiftet som kapitalsel­
skaber, mulighed for at vælge at blive underlagt selskabsskat. Derved 
vil virksomhederne blive behandlet skattemæssigt neutralt uanset deres 
retlige form. Eftersom selskabsskattesatsen I de fleste medlemsstater 
er lavere end marginalskatten af personindkomster, vil denne valg­
mulighed give alle SMV, der ikke er stiftet som kapitalselskab, en 
supplerende selvfinansier ingsevne. Kommissionen er ved at udarbejde et 
forslag herom. 
Med hensyn til beskatningen af SMV gør Kommiesionen sig for øjeblikket 
overvejelser på to andre områder: 
for det første om den skattemæssige behandling af overdragelser af 
virksomheder, med sær Iigt henblik på de tværnationale aspekter. I 
en tid, hvor en hel generation af virksomhedsejere forlader det 
erhvervsaktive liv, og hvor der sker flere og flere selskabs-
omstruktureringer, støder overdragelser af virksomheder ofte på 
betydelige skattemæssige hindringer, der i nogle tilfælde kan føre 
til, at de pågældende virksomheder kort og godt må indstille deres 
virksomhed; 
for det andet om at ophæve de skattemæssige hindringer, der står i 
vejen for tilvejebringelsen af risikovillig kapital. I de fleste 
medlemsstater er venture capital-fonde tvunget til at benytte sig 
af sindrige konstruktioner (eller etablere sig uden for EF) for at 
undgå dobbeltbeskatning af deres indtægter (dels hos fonden selv, 
dels hos Investoren). Vanskelighederne I så henseende er endnu 
større, når disse fonde opererer på tvære af landegræneerne. 
Fiskale Incitamenter: Problematikken i forbindelse med fiskale incita­
menter er ikke enkel. Da der er tale om foranstaltninger, der er afvi­
gelser fra den fælles ret, må der opstilles vilkår for brug af dem, 
der er tilstrækkelig restriktive til at undgå misbrug, men som samti­
dig ikke er for vanskelige at anvende. Fiskale incitamenter må ikke i 
sig selv være årsagen til nye konkurrencefordrejninger på det indre 
marked. Endelig er det ofte meget vanskeligt at vurdere den reelle 
økonomiske virkning af fiskale incitamenter, f.eks. fiskale incita­
menter til fremme af investeringer. 
-38 -
Omvendt er virksomhedernes høje samlede skattebyrde (skatter og obli­
gatoriske sociale bidrag) i nogle medlemsstater og i Fællesskabet i 
gennemsnit i forhold til størstedelen af de øvrige lande i verden en 
god grund til, at alle muligheder for at yde incitamenter, ikke mindst 
med henblik på at skabe arbejdspladser, undersøges. Tre områder indgår 
i særlig grad i Kommissionens overvejelser vedrørende fiskale incita­
menter: oprettelse og udvikling af de mest beskæftigelsesfremmende 
SMV, forskning og miljøbeskyttelse. 
65. Beskatningen af personer, der har bopæl i en anden medlemsstat end 
den, de arbejder i, og navnlig grænsearbejdstageres skattemæssige stilling 
har i en årrække voldt problemer. Åbningen af grænserne og arbejdstagernes 
voksende mobilitet gør det mere og mere uacceptabelt for borgerne at blive 
udsat for de former for indkomstskattemæssig diskrimination, som de bilate­
rale skatteoverenskomster i praksis ikke formår at fjerne. Disse former for 
diskrimination, som for øjeblikket berører hundrede tusindvis af mennesker, 
er endda direkte hindringer for den frie bevægelighed. Den skattemæssige 
diskrimination rammer såvel lønmodtagere som de liberale erhverv. Kommissio­
nen vil med passende midler bestræbe sig på at få fjernet enhver diskrimina­
tion, der konstateres, og undgå nye former for diskrimination. 
II. EN AKTIV STANDARDISERINGSPOLITIK 
66. Standardiseringen på EF-plan har været hovedhjørnestenen i opbygningen 
af det indre marked for Industrielt fremstillede produkter og en stark driv­
kraft bag virksomhedernes opbakning af denne indsats. 
67. Der hersker nu meget bred enighed om, at det er af stor betydning at 
fortsætte og udbygge denne Indsats, såvel for at sikre, at EF-lovgivningen 
fungerer efter hensigten (Jf. de direktiver, hvori der henvises til stan­
darder, og direktiverne om offentlige indkøb), som for at fremme et Integre­
ret teknisk miljø til fordel for industriproduktionen. 
68. På trods af denne politiske konsensus (bekræftet ved Rådets resolution 
af Juni 1992, der fulgte i kølvandet på Grønbogen om Europæisk Standardise­
ring) og de store fremskridt, der er sket gennem de seneste 8 år, må det 
alligevel konstateres, at standardiseringsprocessen skrider langsomt frem i 
forhold til opgavens omfang og det store antal standarder, som det indre 
markeds funktion gør det nødvendigt at vedtage. 
69. Allerede I sin Grønbog udtrykte Kommissionen frygt for, at standardi­
seringsprocessen ikke vil være i stand til fuldt ud at standardisere I det 
omfang og tempo, det Indre markeds virkeliggørelse og funktion stiller krav 
om. Den fremhævede i særlig grad, at de europæiake standardiseringeorganer 
må styrkes, så de kan lægge en flerårig ressourceplanlægning, så deres 
arbejdsmetoder og procedurer for vedtagelse af standarder bliver hurtigere 
og mere effektive, og så de kan få opbakning og direkte støtte fra det 
europæiske erhvervsliv under indtryk af de virksomheder, som allerede har 
tilpasset deres strategi til det indre marked. 
70. Uden at ville genåbne den debat, der fulgte efter Grønbogens frem­
komst, Isår om, hvilke effektive muligheder der er for at skabe ligevagt i 
strukturerne på nationalt plan og på EF-plan, er det vigtigt at gøre sig 
overvejelser om, hvilken politisk virkning det ville have, hvis Kommissionen 
tog et initiativ med følgende målsætninger: 
at sikre de europæiske standardiseringsorganer en finansiering, der 
står mål med omfanget af deres opgave, uden at de bliver for afhængige 
- 39 -
af både EF-budgettet og bidrag fra deres medlemslande. En mulighed, 
der er værd at undersøge, er at supplere finansieringen gennem ealg af 
europæiske standarder; 
at undersøge muligheden for - som Rådet har anmodet om - at udvide 
anvendelsen af standardisering i EF-lovgivningsarbejdet; 
at sørge for, at planlægningen af standardiser ingsorganernes arbejde 
bliver bedre tilpasset til det indre markeds krav og prioriteter, 
såvel med hensyn til behovet for standarder til lovgivningen som 
generelt med hensyn til virksomhedernes aktiviteter; 
at fremme en stadig større indbyrdes tilnærmelse af kvalitetsnormerne 
på de forekel lige nationale markeder ved at tildele de europæiske 
strukturer (inden for standardisering og certificering) en større 
rolle og øge deree indvirkning på markedsaktørernes adfærd, såvel på 
udbudssiden som på efterspørgselssiden. 
III. EN KVALITETSPOLITIK 
71. Igennem mere end 10 år har Kommissionen sideløbende med gennemførelsen 
af standardiseringspolitikken bestræbt sig på at Iværksatte en politik inden 
for overensstemmelsesvurdering, således at anvendelsen af kvalitetssikrings-
instrumenter (certificering af produkter, certificering af fremstillingspro­
cesser, afprøvning, metrologisk kontrol, akkrediterIngsordnInger for certi­
ficerings- og afprøvningsorganer osv.) såvel i henhold til EF-regler som ad 
frivillighedens vej udbygges på EF-plan. Standardisering og kvalitetssikring 
er uløseligt sammenknyttede, idet de begge bidrager til at skabe betingel­
serne for, at det indre marked fungerer korrekt og effektivt, og til at for­
bedre industriene konkurrenceevne. Begrebet kvalitet skal her forstås i 
bredeste forstand som omfattende samtlige et produkts, en tjenesteydelses 
eller et produktionssystems specifikationer og ydeevne, der skal opfylde 
krav, som enten kan vare fastsat ved lov eller ad frivillighedens vej. 
72. At styrke kval itetssikringsinstrumenterne på EF-plan, fremme virksom­
hedernes brug af disse og udbrede kvalitetskontrollen til at galde hele EF's 
Industriproduktion er således politiske prioriteter, som skal udmøntes I et 
konkret handlingsprogram, der skal udarbejdes i samarbejde med de økonomiske 
beslutningstagere og de kompetente europaiske organer på området. 
73. Uden at foregribe, hvad der kunne vare det konkrete indhold af et 
sådant program, bør det koncentreres om følgende målsætninger: 
tilvejebringelse af større overensstemmelse mellem EF's lovgivnings­
politik, herunder systemerne for gensidig anerkendelse af de nationale 
lovgivninger, og de principper, procedurer og Instrumenter til kontrol 
af overensstemmelsen, der er fastsat og etableret på EF-plan; 
fremme af konvergens på de nationale markeder hen imod høje kvalitets­
normer med henblik på at mindske de nuværende forskelle, der I nogle 
tilfælde kan give sig udslag i, at varer fra andre medlemsstater har 
vanskeligt ved at trænge ind på de nationale markeder, og at der stil­
lee hindringer i vejen for en forbrugerpolitik; 
indbyrdes tilnærmelse og rationalisering inden for de kompetente euro­
pæiske organer og på frivilligt grundlag af de utallige mærknings-, 
- 40 -
certificerings-, etiketterings- og andre ordninger, der findes side om 
side på EF-markedet, og som har ofte vanskeligt sammenlignelig betyd­
ning og rækkevidde, hvilket ikke blot skaber fordrejede konkurrence­
vilkår, men også fordrejede oplysnings- og forbrugsvilkår; 
udbygning af kvalitetssikringen på EF-markedet såvel på udbudssiden 
som på efterspørgselssiden til fremme af økonomisk integration og 
industriel konkurrenceevne, såvel Internt som eksternt. 
IV. FORANSTALTNINGER TIL FOBPEL FQR SMV 
74. Gennemførelsen af enhedsmarkedet indebarer, at det er nødvendigt, at 
virksomhederne tilpasser sig til de nye retlige betingelser og den øgede 
konkurrence. Man må ikke undervurdere den Juster ingsindsats, der er kravet 
af hovedparten af virksomhederne, og som først medfører omkostninger, inden 
fordelene kan opnås; disse omkostninger er så meget mere byrdefulde i en 
periode med økonomisk aktivitetsafmatning. Mens de muligheder, som det Indre 
marked skaber, ofte fremhaves, har SMV og isår mikrovirksomhederne fortsat 
varet for langt fra den europaiske integrationsproces. Denne komplicerede 
proces har ikke gjort det muligt for dem at tilpasse deres produkt Ionsred-
skaber til de nye konkurrencemass ige krav eller regler på grund af finan­
sielle eller administrative begransnInger. 
75. En genoprettelse af SMV's tillid til deres Juster ingsevne i forhold 
til enhedsmarkedet bør ligeledes være en integrerende del af det indre 
markeds forvaltning og udvikling, og derfor bør Kommissionen skabe instru­
menter vedrørende bl.a. information, samarbejde og bistand til virksom­
hederne. Det er i øvrigt vigtigt at understrege, at SMV-po1 itikkens integre­
ring i Fællesskabets vækst Initiât iv, som blev besluttet på Det Europæiske 
Råd i Edinburgh den 11. og 12 december 1992, er velbegrundet. Herefter har 
Rådet (industri) den 4. maj 1993 godkendt de af Kommissionen fremlagte 
forslag om bl.a. styrkelse af de prioriterede områder af Fællesskabets 
erhvervspolitik samtidig med at dens kontinuitet og konsolidering sikres. 
Dette nye program træder I kraft den 1. Juli 1993 og muliggør således ikke 
blot en gennemførelse af målsætningen om at støtte et Økonomisk aktivitets-
opsving og alle et sådant opsvings positive virkninger for beskæftigelsen, 
men det skal ligeledes være et betydeligt bidrag til at få udbytte af det 
indre marked. Foranstaltningerne i dette program vil tilsammen styrke SMV's 
integrering I det indre marked. Uden at dette dokument skal gennemgås i 
detaljer, bør det understreges, at der under dette program kan udvikles 
supplerende foranstaltninger, der kan gennemføres sideløbende med visse af 
de ovennævnte aktionslinjer. Men Fællesskabet har Ingen enekompetence på 
dette område; det må med egne initiativer styrke medlemsstaternes foran­
staltninger, men det hverken kan eller må erstatte dem. Således må SMV, der 
almindeligvis er oprettet i form af selskaber, beskyttes mod de risici, som 
virksomhedsoverdragelser indebærer, idet disse i vidt omfang er påvirket af 
de gældende skatteregler; en sådan situation vil berettige til, at Kommis­
sionen gennemfører en analyse af virksomhedsoverdragelsernes skattemæssige 
behandling, herunder deres grænseoverskridende aspekter. 
a) Forberedelsen af Informationsprodukter til virksomhederne 
76. SMV-Iederne har ydermere vanskeligheder med at få oplysninger om det 
indre markeds ændringer og med at tilpasse deres virksomhedsstrategi her­
efter. Derfor fastsætter det nye SMV-program en prioriteret aktion for EF-
rådglvningskontorerne, således at de kan stille information til rådighed for 
virksomhederne, som er afpasset efter deres behov. Der vil kunne udvikles 
informationsprodukter, som bl.a. dækker: 
- 41 -
standarder, prøvninger, certificering og EF-overenstemme Isesmærkning, 
innovation og intellektuel ejendomsret, 
de I tage Iee i offentlige kontrakter, 
handelspraksis og konkurrencelovgivning. 
b) Foranstaltninger, der skal lette SMV-tlIpasninoen til standardi­
serings- og certlfleerlnosprocedurerne 
77. De krav, der er en følge af fællesskabsdirektiverne og af de europæ­
iske standarder, som disse bygger på, gør certificer ingsprocedurerne sarligt 
besværlige for SMV, også selv om de vil forblive på det nationale marked. 
For at SMV kan blive effektivt integreret i det indre marked og for at lette 
en hensyntagen til de europæiske standarder, kan der påtænkes følgende 
foranstaltninger, hvoraf nogle skal drøftee med standardiseringeorganerne: 
Der skal på europæisk plan sikres en SMV-repræeentation i forbindelse 
med udarbejdelsen af standarder inden for CEN/CENELEC/ETSI, 
SMV skal informeres bedre om den europæiske standardiseringspolitik, 
bl.a. via handelskamre, faglige organisationer og EF-rådglvnlngs-
kontorer. 
o Åbning af 4a offantllga KontraKtar for SMV 
78. Som Kommissionen understregede i sin meddelelee fra 1992 om SMV's 
deltagelee I de offentlige kontrakter, er SMV ikke på lige fod med de store 
virksomheder, når det drejer sig om at opnå offentlige kontrakter. Ved 
anvendelee af de eksisterende instrumenter skulle det være muligt at benytte 
EF-rådgivningskontorerne og BC-Net til at identificere de vanskeligheder, 
der specielt berører SMV. Det bør være muligt for dieee strukturer, som det 
undertiden også er tilfældet, at rapportere om de vanskeligheder med at 
deltage i de offentlige kontrakter, som de er blevet bekendt med. Disse 
indberetninger vil kunne gøre det muligt at tage hensyn til særlige SMV-
problemer med tilpasningen til EF-bestemme I serne, som det nu gælder for 
analysen af problemerne med at beregne frister. En forbedring af edb-basen 
vil give SMV nye muligheder. 
79. Det tyder på, at SMV har mere fundamentale vanskeligheder med at få 
tid til uddannelse og dermed til at svare på de offentlige udbud, der ofte 
kræver et kvalificeret personale, som kan analysere og forstå disse udbud. 
Kommissionen påtænker eventuelt at Indlede et pilotprojekt, der skal fremme 
udviklingen I medlemestaterne af uddannelseskurser for SMV-ledere. 
V. EN ABEN OG DYNAMISK POLITIK OVER FOR UDLANDET 
80. En betydelig del af enhedsmarkedets interne virkninger, som vil kunne 
fremme en stigning i verdenshandelen, er til drøftelse i Uruguay-runden. Der 
må sikres en rimelig ligevægt mellem de elementer, det indre marked består 
af, og udøvelsen af Fællesskabets eksterne kompetencer; det gælder især på 
visse områder, såsom tjenesteydelser, herunder især transport og direkte 
beskatning. 
- 42 -
a) Styrkelsen af FaI leaskabets eksterne kompetence 
81. En mangelfuld handelspolitik vedrørende varer og tJenesteydeleer -
hvad enten det drejer sig om afskaffelse af de kvantitative begrænsninger 
eller begrænsningen af bilaterale aftaler, der indgås af medlemsstater om 
gensidig anerkendelse af certifikater og tjenesteydelser - kan skabe 
funktionsvanskeligheder for det Indre marked. Et af svarene herpå er en 
styrkelse af den fælles hånde I pol i tik og konkurrencepolitikken for de 
stater, der råder over sådanne regler. I den forbindelse søger Kommissionen 
i de bilaterale og multilaterale fora (OECD, GATT) at styrke det såkaldte 
"com i ty"-princip. Dette princip, der tager sigte på at bekæmpe private 
forhindringer for samhandelen med tredjelande, gør det muligt for de lande, 
hvis eksportører er ofre for konkurrencestridig handelspraksis i et tredje­
land, at anmode sidstnævnte om at bringe sine egne konkurrenceregler i 
anvendelse for at genoprette situationen. Der bør I denne henseende med alle 
bilaterale og multilaterale midler sikres en generel udvikling af effektive 
konkur rencepo111 i ske systemer. 
82. Det er derfor nødvendigt, at Fællesskabet udarbejder en mere sammen­
hængende og effektiv politik på disse områder. Denne politik ekal især 
baseres på artikel 113. Med forbehold af drøftelserne om rækkevidden af 
artikel 113, er det klart, at forhandlingen af alle disse eksterne aftaler 
henhører under Fællesskabets enekompetence. Dette indebærer, at der i 
henhold til Rom-Traktaten er et nært samarbejde mellem Kommissionen og 
medlemsstaterne om gennemførelsen af den fælles handelepolitik i specifikke 
tilfælde, Ja endog et partnerskab. Der skal benyttee en tilsvarende 
fremgangsmåde på de områder, der ikke er omfattet af den fælles 
handelspolitik, men på hvilke Fællesskabet har opnået en ekstern kompetence 
I henhold til AETR-praksis. 
1) Udøvelsen af Fællesskabets forhandlingskompetencer. Al lovgivning, der 
er vedtaget på områderne certificering og overensstemmelsesmarkning af 
produkter, fri udveksling af finansielle tjenesteydelser og transport­
tjenester eller offentlige kontrakter, giver Fællesskabet nye ansvar 
for at beskytte det Interne regelværk og for at sikre, at det indre 
marked fungerer homogent. 
Ønsket om at åbne dette marked må få Kommissionen til at indlede 
forhandlinger med de vigtigste partnere i tredjelande for at sikre 
lige adgang til markederne. Dette problem gælder især på områderne 
certificering af produkter og transport. 
I sine forhandlinger om enhedsmarkedet og på anden vis må Fællesskabet 
fastholde en strategi, der er kohærent med dets industrielle, kommer­
cielle og geografiske målsætninger. Kommissionen har allerede nu 
foreslået retningslinjer for en sådan politik. 
li) Fællesskabets repræsentation i internationale Instanser. Mange fælles­
skabsregler er et resultat af forhandlinger i internationale organisa­
tioner. Kommissionen repræsenterer allerede nu Fællesskabet I en række 
organer (den euro«i ske farmakopé, FAO, WHO, Codex al Imentar lus, IOE, 
IPPO osv.); i andre internationale organer kræves der, for at enheds­
markedet kan fungere tilfredsstillende, en mere aktiv medvirken af 
Kommissionen, der her ofte deltager selvstændigt side om side med 
eller i samarbejde med medlemsstaterne. Efter ikrafttrædelsen af bank-
og forsikrIngsdirektiverne skal Kommissionen udøve sine opgaver i de 
kompetente internationale instanser. 
- 43 -
III) Forvaltningen af bilaterale og multilaterale aftaler. Fællesskabet har 
som undertegner af visse aftaler et eget forvaltningsansvar. I den 
forbindelse vil ikrafttrædelsen af aftalen om Det Europæiske Økono­
miske Samarbejdeområde indebære løbende forhandlinger om integreringen 
og forvaltningen af Fællesskabets interne regler i Samarbejdsområdet; 
denne aftale udgør I sig selv en administrativ udfordring for Kommis­
sionen, der skal sikre, at Fællesskabets interne funktion Ikke 
påvirkes. Ud over disse sårlige tilfalde har Fallesskabet kun I 
begrænsede tilfalde et forvaltningsansvar, men det kan vare væsentligt 
på visse områder: f.eks. har Kommissionen alene ansvaret for at 
bestemme sundhedsforskrifterne for import i EF af kød og produkter af 
animalsk oprindelse. Aftalen med De Forenede Stater om offentlige 
Indkøb indebærer et betydeligt arbejde af Kommissionen med tilsyn af 
aftalens funktion og fortsættelsen af forhandlingerne om udvidelse af 
denne aftale. 
b) Forbedrede handelspolitiske Instrumenter 
83. I en periode med økonomiske vanskeligheder vil Europa kunne blive 
fristet til at ty til protektionisme-, denne spiral må for enhver pris 
undgås. Sådanne tilbagevendende tendenser holdes imidlertid bedst nede, ved 
at Fællesskabet sikrer sine virksomheder effektive mekanismer til overvåg­
ning af loyal handelspraksis. Sådanne mekanismer virker endvidere til støtte 
for Fællesskabets stramme konkurrencepolitik, og deres hovedmålsætning er en 
tilsvarende åbning af markederne I tredjelande de steder, hvor der opret­
holdes uberettigede handelshindringer. 
84. Fællesskabet har imidlertid et reelt problem med hensyn til gennem­
førelsen af sin handelspolitik, nemlig det generelle krav om, at det 
benytter samme midler som dets hovedkonkurrenter. 
85. Virksomhederne klager over, at antidumpingprocedurerne er beeværlige 
og langvarige, og det eamme gælder det "nye handelspolitiske instrument". De 
spørger sig selv, om der er en sammenhæng mellem en stram konkurrencepolitik 
inden for enhedsmarkedet og det, de opfatter som et svagt forsvar mod 
dumping og illoyal handel fra tredjelande. Det er vigtigt, at Fællesskabets 
holdning på dette punkt er klar trods de dogmatiske skillelinjer, der 
besværliggør debatten i Rådet. 
86. De forskellige forslag, der for øjeblikket drøftes i Rådet, udgør en 
afbalanceret "pakke", der indebærer en radikal åbning over for tredjelande 
gennem afskaffelsen af tusindvis af kvantitative restriktioner som følge af 
enhedsmarkedets åbning samt en reform af beslutningsproceduren med hensyn 
til det kommercielle forsvar for at effektivisere processen (frister, 
beslutning8mekanisme). På grund af den nuværende blokering 1 Rådet er der 
risiko for, at der på ny sker en fragmentering af det indre marked, ved at 
der på ny fremkommer anmodninger om nationale kvoter baseret på artikel 115. 
87. Alt I alt drejer det sig simpelthen først og fremmest om at effekti­
visere Fællesskabets handelspolitiske redskaber. 
c) De retlige og økonomiske reolers konvergens 
88. Fællesskabet har interesse i at fremme en udvikling parallelt med 
enhedsmarkedet i tredjelande. For EF-myndighederne vil de fordele, der kan 
opnås fra det indre marked, blive så meget større, hvis der er konvergens 
- 44 -
mellem fællesskabsreglerne og de regier, der gælder i tredjelande. Fælles­
skabet tilstræber i vid udstrækning en sådan konvergens i sine kontakter med 
landene i Nordamerika, Japan og andre lande i Asien (som f.eke. Kina). Den 
nuværende metode, der beetår I at oprette et konvergeneområde, der omfatter 
de lande, som geografisk set ligger nærmest Fællesskabet, vil på lang sigt 
blive en rentabel investering, når det drejer sig om at fremme vore retlige 
og økonomiske normer i disse lande. 
d) Forvaltningen af FBileaakabeta ydre gransar 
89. Forvaltningen af Fællesskabets ydre grænser skal ske med fælles 
instrumenter og i løbende samarbejde mellem de ansvarlige myndigheder, i 
første række politi- og toldmyndighederne. 
i) Varetagelsen af det Indre markeds eksterne sikkerhed 
90. Afskaffe leen af de indre grænser skal ledsages af en større effek­
tivitet i Fællesskabets kontrol ved de ydre grænser. Fælleeskabet og dets 
medlemsstater har således truffet dispositioner, der skal beskytte det store 
marked effektivt mod svig og anden kriminalitet (narkotika, terrorisme 
osv.). Denne foranstaltning, der overhovedet ikke har noget med protek­
tionisme at gøre, har bl.a. givet sig udslag i vedtagelsen af en fælles 
toldkodeks for hele Fællesskabet. 
91. Udviklingen af det administrative samarbejde mellem medlemsstaternes 
toldmyndigheder og med Kommissionen har ført til oprettelsen af et nyt 
databehandlingssystem for Informationsudveksling, nemlig toldinformations­
systemet (TIS). Dette system, der har været operationelt siden 1992, sikrer 
en tidstro, nær kontakt via databehandl ingsnet mellem de forskellige 
toldsteder i Fællesskabets havne og lufthavne og ved de ydre grænser. Disse 
direkte forbindelser letter i betydelig grad toldmyndighedernes bekæmpelse 
af svig. I 1993 vil TI S-systemet blive udviklet yderligere, idet der bliver 
en betydelig stigning I antallet af terminaler, der er knyttet til systemet, 
og der vil blive oprettet en falles database ud over de baser, der er 
tilgange lige i de enkelte medlemsstater. 
92. Der er blevet indført flere andre instrumenter til kontrol af de ydre 
grænser, nemlig instrumenter vedrørende anvendelsen af de kvantitative 
restriktioner, til veterinar og fytosanltar kontrol, kontrol af farlige 
stoffer og produkter uden overensstemmelsesmarkning, kontrol af "prakur-
sorer" for narkotika og narkotika og endelig kontrol af udførsel af kultur­
goder. Der skal udarbejdes andre foranstaltninger, hvad angår kontrollen af 
eksporten af varer med dobbelt formål. Alle disse bestemmelser supplerer 
toldreglerne, som Rådet netop har kodificeret. Personkontrollen er ligeledes 
reguleret af falles regier vedrørende asyl, visa og IdentItetsbevlser på 
grundlag af asylkonventionen og konventionen om de ydre grænser, når den er 
undertegnet og ratificeret. 
93. Alle disse regler for forvaltningen af de ydre grænser rejser spørgs­
målet om kontrolinfrastrukturers tilpasning og embedsmændenes uddannelse: 
Hvad infrastrukturerne angår, har Kommissionen - ud over den støtte, 
som INTERREG-programmet har givet til styrkelsen af telekommunika­
tionsnettet i disse ydergrænsereg ioner, bl.a. af hensyn til kommunika­
tionen - indført en række databehandl ingsinstrumenter, såsom: 
TARIC-systemet, der giver ajourførte oplysninger om told- og 
landbrugsafgifter, 
- 45 -
systemet med bindende tariferingeoplysninger vedrørende tarife­
ringen af varer, 
kvotasystemet vedrørende lofter og kontingenter, 
SIGL-systemet (Système Intégré pour la Gestion centralisée des 
Licences) for forvaltningen af import- og eksport 11censer og for 
at sikre en effektiv overvågning af FaiIesskabets importrestrik­
tioner, bl.a. de kvantitative restriktioner, der er vedtaget Inden 
for rammerne af tekst 11afta Ierne; dette system forventes at blive 
operationelt I anden halvdel af 1993. 
Hvad uddannelsen angår, gør MATTHAEUS-programmet det muligt at 
udveksle embedsmand mellem toldmyndigheder; dette program, der har 
fungeret siden 1991, vil ved dette års udløb have gjort det muligt at 
udveksle over 1 200 embedsmand; det giver ligeledes mulighed for at 
tilrettelægge uddanne Isessemi narer, hvorpå en falles udveksling af 
erfaringer og viden vil kunne fremme konvergensen for den forskellige 
toldpraksis I landene; endelig har der siden 1991 varet gennemført 
falles uddannelseeprogrammer i de nationale uddannelsescentre. For 
øjeblikket undersøges mulighederne af at oprette et falles uddan­
nelsescenter, der skal sikre en koordination af toldskolernes 
aktiviteter. 
i i) Bekæmpelsen af overtrædelser 
94. Bekæmpelsen af overtrædelser udgør nu et grundlæggende aspekt af 
toldpolitikken; den skal foregå i samråd mellem medlemsstaternes kompetente 
myndigheder, de faglige organisationer og de vigtigste handelspartnere. 
Kommissionen har til heneigt at effektivisere bekæmpelsen af svig, 
bl.a. ved at udvide den gensidige bistand. Der er for øjeblikket et 
forslag til behandling i Rådet. 
For at bekæmpelsen af svig kan tilrettelægges på tilfredsstillende 
vis, er det nødvendigt, at samarbejdet ikke hammes af drøftelser om 
grænserne for fællesskabsbeføjelserne. Derfor har medlemsstaterne og 
Kommissionen inden for Gruppen for gensidig bistand (GAM) Indført 
ordninger til narkotikabekæmpelse bl.a. på grundlag af Rådets forord­
ning om indførelsen af et obligatorisk system med eksporttilladelse 
for den liste over stoffer, der er fastsat inden for rammerne af G7. 
Dette samarbejde har gjort det muligt i et enkelt databehandlings­
systemet (TIS) at integrere oplysninger vedrørende anvendelsen af 
fællesskabsregler og andre regler. For tiden er der i medlemsstaterne 
ca. 130 terminaler i drift. 
Effektiviteten I bekæmpelsen af svig forudsætter foranstaltninger, der 
udføres fra tredjelande. Dette er måleætningen for de toldsamarbejds­
aftaler, der er indgået med Fællesskabets vigtigste handelspartnere. 
Sådanne aftaler er indgået inden for rammerne af Det Europæiske 
Økonomiske Samarbejdsområde og med landene i Central- og Østeuropa. I 
1993 vil der blive indledt forhandlinger med bl.a. De Forenede Stater, 
Canada, Japan, Korea og Hongkong. 
Der findee et behov for at styrke Fællesskabets planlægning vedrørende 
de foranstaltninger, der skal træffes ved grænserne mod overtrade Iser 
af lovgivningen om intellektuel ejendomsret, såsom varemarker, paten­
ter, ophavsret (herunder til mønstre og modeller). Til dette formål 
vil Kommissionen foreslå en andring af forordningen om forbud mod 
varemarkeforfalskninger for at gøre forordningen mere effektiv. 
Endvidere skal der foretages en undersøgelse af, hvordan medlems­
staterne straffer overtrade I serne af disse regler. 
- 46 -
Kommissionen har til heneigt at øge bekæmpelsen af svig, hvad angår 
den tekst 11eksport, der er underlagt begranen Inger. Inden for rammerne 
af et handlingsprogram (TAFI: Textile Ant i Fraude Initiative), som 
koordineres med medlemsstaterne og den europaiske tekstilindustri, vil 
Kommissionen foretage efterforskning af svig I seks geografiske 
områder, hvor der er formodninger om svig. 
Inden for rammerne af GATT har Kommissionen til hensigt at sikre 
generelle foranstaltninger vedrørende bekæmpelse af varemarkefalsk. 
- 47 -
DEL C: TRANSEUROPÆISKE NET 
I. HENSIGTEN MEP TRANSEUROPÆISKE NET 
95. Begrebet transeuropaiske net på energi-, transport- og telekommunika­
tionsområdet berører fiere vigtige EF-pol itIkker: det indre marked, den 
økonomiske og industrielle vækst, samhørighed og integration på EF-plan. 
Etableringen af traneeuropæiske net er snævert forbundet med reali­
seringen af det indre marked. Det er derfor, at begrebet opstod i 
forbindelse med arbejdet I Rådet (det indre marked), for hvilken 
betydning ville regler for f.eks. offentlige udbud få, hvis de viste 
sig at være umulige at håndhæve som følge af teknisk inkompatibilitet 
mellem forskellige systemer? Og hvad fornuft ville der være i at danne 
et område uden Indre grænser, hvis der f.eks. fandtes hindringer for 
bevægeligheden af Jernbanetog på grund af interoperabiIitetsproblemer, 
hvilket er tilfældet med højhastighedstog? De transeuropæiske net 
udgør derfor en logisk videreudvikling af det indre marked - efter at 
have nedbrudt barriererne mellem medlemsstaterne drejer det sig nu om 
at forbedre forbindelsesvejene mellem dem og samtidig sikre forlæn­
gelsen heraf til andre europæiske lande. 
En koordineret etablering af transeuropæiske net spiller også en 
afgørende rolle for konkurrenceevnen. For ved at forøge effektivi­
teten, ved at mindske omkostningerne og forsinkelserne forbundet med 
transport, ved at lette og accelerere udvekslingen af varer og ved at 
optimere Infrastrukturernes kapacitet vil nettene bidrage væsentligt 
til virksomhedernes konkurrenceevne. Ved at opbygge databanker og gøre 
kompatible tjenesteydelser disponible vil nettene bidrage til løs­
ningen af fælles opgaver, men uden dermed at tilsidesatte subsidiari­
tetsprincippet. 
Nettene vil I øvrigt tjene samhørigheden I Fællesskabet og Fælles­
skabets regionalpolitik. At bringe randområderne eller Øområderne ud 
af deres Isolation og forbinde dem med de centralt beliggende områder 
i Fællesskabet er uden tvivl det mest effektive middel til at mindske 
deres geografiske handicaps. 
Etableringen af disse net på koordineret vis vil også bidrage til at 
sætte fokus på visse valg med hensyn til den fysiske planlægning i 
Europa, valg, som vil være bestemmende for udviklingen i flere årtier 
fremover. Hensynet til miljøet bør ligeledes være et af de vigtigste 
parametre for disse valg. 
II. RAMMERNE FOR ARBEJDET 
96. Behovet for at fastlægge en politik med hensyn til transeuropæiske net 
er udgået af de overvejelser, man på ministerplan i Rådet (det indre marked) 
har gjort sig for så vidt angår det supplement, som de transeuropæiske net 
bør yde til virkeliggøreleen det indre marked. De transeuropæiske nets 
betydning blev fremhævet på Det Europæiske Råds møde i både Strasbourg 
(1989) og Dublin (1990)1). På begge disse møder opfordredes Kommissionen 
1) Rådets resolution af 22. Januar 1990. EFT C 27 af 6.2.1990. 
- 48 -
til at udarbejde et handlIngsprogram for transeuropæiske net, som den 
fremlagde i december 19902>. Dette program var ledsaget af et udkast til 
Rådets resolution om transeuropaiske net. 
97. Det forberedende arbejde i Rådet (det indre marked) førte Ikke til en 
vedtagelse af denne resolution på grund af vanakelighederne forbundet med 
EF's finansiering af Infrastrukturer. Der blev Imidlertid gjort store 
fremskridt på Det Europaiske Råds møder I Maastricht og Edinburgh, idet der 
I Unionetraktaten blev indføjet et nyt afsnit XII om transeuropaiske net. 
Desuden blev nettene sat i forbindelse med samhør ighedsbegrebet - som led i 
strukturelle foranstaltninger - og styrkelsen af EF-industriens konkurrence­
evne som led I interne pol Itikker. Endelig har nettene varet et centralt 
element I FaiIesskabets bidrag til det vakstinitiativ, der ligeledes blev 
vedtaget i Edinburgh. 
98. Fremover bør etableringen af transeuropaiske net indgå i hele proces­
sen hen imod den europaiske union. Unionstraktaten indeholder de fornødne 
Juridiske Instrumenter, og de nye finansielle overslag åbner mulighed for at 
finansiere etableringen af transeuropaiske net. 
99. Disse målsatninger kan kun opfyldes gradvist på langere sigt. Efter 
undertegnelsen af Maastricht-Traktaten vedtog Rådet (det indre marked) den 
31. marts 1992 således en rakke konklusioner, hvori det anmodede 
"medlemsstaterne og Kommissionen om at samordne de aktioner, der 
kan få afgørende betydning for oprettelsen og udviklingen af trans­
europaiske net; 
Kommissionen om at forelagge Rådet retningslinjer for trans­
europaiske net, der kan benyttes som grundlag for forberedelsen af en 
hurtig gennemførelse af afsnit XII I Traktaten om Oprettelse af Det 
Europaiske Økonomiske Fællesskab; 
Kommissionen om regelmæssigt at forelægge Rådet (det indre marked) 
en situationsrapport, som Rådet giver tilsagn om at undersøge". 
100. Nærværende meddele Iee imødekommer Rådets ønsker. Formålet med den er 
at gøre status over arbejdet og understrege forbinde leerne mellem opret­
telsen af transeuropæiske net og det Indre marked på den ene side og 
strategien for økonomisk vækst på den anden side. 
III. STATUS OVER ARBEJDET 
101. I overensstemmelse med Rådets konklusioner3) og Parlamentets 
beslutning4) fremsatte Kommissionen allerede i 1992 en række forslag om 
transeuropæiske net. 
2) Se de foregående diskussionsoplæg om transeuropæiske net (SEK(89) 
1670, KOM(89) 643 endelig udg., KOM(90) 310 af 19.7.1990) og 
meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Parlamentet med titlen "Mod 
transeuropæiske net - EF's handlingsprogram" (K0M(90) 585 endelig 
udg.). 
3) Konklusioner vedtaget af Rådet (det indre marked) den 31. marts 1992. 
4) EFT C 125 af 18.5.1992, 8. 87. 
- 49 -
102. Anvendelsen af net-begrebet drøftes allerede i Rådet (transport) på 
basis af de foreslåede netplaner for højhastighedstog, vejtransport, 
kombineret transport og transport ad Indre vandveje. Net-begrebet er også 
blevet drøftet på uformelle møder mellem ministrene for fysisk planlægning. 
Der blev for nylig fremsat forslag vedrørende oprettelse af datanet mellem 
administrationerne og vedrørende en erklar Ing om europalek nytte. 
a) NatPianar 
103. Retningslinjer udarbejdet I et tæt samarbejde med medlemsstaterne, 
Parlamentet og erhvervslivet er af afgørende betydning for kohærensen og 
gennemsigtigheden af de initiativer, der træffes på EF-plan. Udvælgelsen af 
investeringsprojekter rettet mod etableringen af transeuropæiske net er det 
tydeligste udtryk for den fælles interesse. For at satte nyt skub i den 
økonomiske aktivitet er det nødvendigt at mobilisere virksomhederne fra de 
berørte sektorer, netoperatører og leverandører af udstyr. 
I) Transportinfrastrukturer. På transportområdet vedtog Kommissionen den 
10. Juni 1992 tre planer for veje, indre vandveje og kombineret 
transport (se KOM(92) 231 endelig udg. og KOM(92) 230 endelig udg.), 
som supplerer den allerede fremlagte plan for højhastighedstog. Rådet 
(transport) understregede på sit møde den 15. marts 1993 betydningen 
af dispositionsplanerne og udtrykte ti Ifredshed med det allerede 
udførte arbejde på områderne kombineret transport, vejtransport og 
transport ad Indre vandveje. Arbejdet fortsatter for så vidt angår 
udarbejdelsen af Infrastrukturplaner for lufttransport, søtransport og 
konventionel Jernbanetransport. 
Disse planer er ledsaget af et forslag til forordning om finansie­
ringen af transportinfrastrukturer. Der er tale om et forslag, som 
primart består I en for lange I se (for årene 1993-94) af den eksiste­
rende forordning nr. 3359/90, der udløb ved udgangen af 1992, og som 
skal udskiftes, når først Unionstraktaten trader i kraft. 
li) Energi-Infrastrukturer. Kommissionen har vedtaget en meddelelse om 
infrastrukturerne for transport af elektricitet og naturgas (K0M(92) 
553 endelig udg.), der har tjent som grundlag for drøftelserne med 
medlemsstaterne og andre interesserede parter. Der er ved at blive 
lagt sidste hånd på forslaget om Kommissionens retningslinjer på 
området, og det vil kunne forelægges Kommissionen inden sommer. 
Formålet med retningslinjerne er at sikre en sammenhængende udvikling 
af nettene og dermed bidrage til virkeliggørelsen af det indre marked, 
styrkelsen af den økonomiske og sociale samhørighed og Fællesskabets 
energ i forsyn i ngssIkkerhed. 
III) Telekommunikationsinfrastrukturer. Inden for telekommunikation har 
Fællesskabets politik som hovedmålsætning at etablere transeuropæiske 
net af generel karakter. Inden for et åbent og konkurrencepræget 
marked bør de initiativer, som Kommissionen skal igangsætte, tjene til 
at fremme sammenkoblingsmulighederne og interoperabiIiteten mellem 
nationale net og adgangen til disse net. 
Hvad angår applikationer vedtog Kommissionen i marts 1993 en med­
delelse til Parlamentet og Rådet ledsaget af to forslag til Rådets 
beslutninger om henholdsvis et sæt retningslinjer for tværeuropæiske 
- 50 -
datanet mellem administrationerne og et flerårigt EF-program på dette 
område (IDA-programmet). Med udgangspunkt I sin meddelelse om ret­
ningelinjerne for Fællesskabets foranstaltninger på uddannelses- og 
efteruddannelsesområdet mener Kommissionen i øvrigt, at der også bør 
stilles moderne telekommunikationsnet til rådighed for uddannelses­
sektoren, navnlig til brug ved fjernundervisning. 
Hvad angår telekommunikationsnet er der også ved at blive lagt sidste 
hånd på en meddelelse om tjenesteintegreret digitalnet (ISDN). På 
dette område består målet i at udvikle et EF-dakkende ISDN-net om­
fattende en rakke tjenester, der er fuldstand ig kompatible med de 
harmoniserede europaiske normer (EURO-ISDN). Det overvejes også at 
udarbejde et sat retningslinjer for udviklingen af et bredbåndsnet. 
b) EF'a fInana Iar i ngarou11gnatfar 
i) Samhørigheden og strukturforanstaltningerne. 
104. Gennem strukturfondene (navnlig EFRU) yder Fællesskabet et betydeligt 
bidrag til finansieringen af infrastrukturer, hvoraf en del vil kunne hen­
regnes under EF's netplaner eller de ledsageforanstaltninger, der gør det 
muligt for de regioner, som nettene går igennem, at udnytte disse infra­
strukturer. Fællesskabet vil også i fremtiden yde betydelige bidrag via de 
nye fællesskabsstøtterammer og EF-in It i at Iver. 
I de medlemsstater, der er berettiget til at modtage støtte fra Samhørig­
hedsfonden, kan Fællesskabet med virkning fra den 1. april 1993 deltage i 
finansieringen af transportinfrastrukturprojekter ved hjælp af det finan­
sielle samhørigheds instrument og Samhørighedsfonden, når først Unions­
traktaten er trådt i kraft. 
li) Låne- og garanti instrumenter. 
105. Den Europæiske investeringsbank tilbyder langfristet kapital til 
finansiering af infrastrukturprojekter inden for transport, energi og 
telekommunikation. På transportområdet alene afsatte EIB i årene 1987-91 
8 mia. ECU til etablering af transeuropæiske net, ink I. 3,8 mia. ECU i 
støtteberettigede områder. 
106. EIB's rolle i finansieringen af netværk forventes at blive styrket som 
følge af vækst initiât i vet og de nye fi nanaler ingsinstrumenter, der blev 
vedtaget I Edinburgh: 
den midlertidige lånemekanisme for 1993-94, som andrager i alt 5 mia. 
ECU. Af dette beløb er der allerede afsat 2,2 mia. ECU; 
Den Europæiske Investeringsfond, der råder over i alt 2 mia. ECU, og 
som stiller lånegarantier på kommercielle vilkår. 
- 51 -
107. I mindre måleetok kan EKSF-lån brugee til at finansiere infrastruk­
turer, til hvilke der benyttes stål, f.eks. Rhin-Maln-Donau kanalen, "TGV 
Atlantique", naturgas i Grækenland osv. 
i i i) Interne politikker 
108. Allerede i dag ydes der støtte fra EF-budgettet (budgetposterne "net­
værk") til en række transeuropæiske net i form af støtte til feaslblllty-
undersøgelser og pilotprojekter, rentegodtgørelser og lånegarantier (Den 
Europæiske Investeringsfond). I 1993 drejede det sig om 221,5 mio. ECU, 
hvoraf de 185 mio. ECU gik til traneport. Støtten er navnlig gået til det 
flerårige program for transportinfrastrukturer og datanet mellem admini­
strationerne. 
iv) Andre finansier Ingsk11 der. 
109. Uafhængigt af disse Instrumenter på transportområdet giver Aftalen om 
Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde mulighed for at yde finansiel 
bistand for at fremme samhørigheden (EØS-finansieringsmekanlsmen), nemlig 
1,5 mia. ECU i lån med en rentegodtgørelse på 2% og 500 mio. ECU i tilskud 
finansieret af s Ignatar landene og forvaltet af EIB. 
110. Fællesskabet deltager ogeå i finansieringen af individuelle netværk 
via ElB-lån til landene i Central- og Østeuropa (1993: 1,7 mia. ECU) og 
PHARE-programmet (1993: 20 mio. ECU). 
v) Erklæring om europæisk nytte. 
111. Med henblik på at tiltrække private investeringer vedtog Kommissionen 
den 16. april 1993 et udkast til en ændring af forslaget til forordning om 
en "erklæring om europæisk nytte" inden for områderne transport, energi og 
telekommunikation. Ændringsforslaget Indebærer bl.a., at der indføres en 
direkte forbindelse mellem udstedelsen af erklæringen om europæisk nytte og 
muligheden for at opnå EF-fInansiering. 
IV. BEHOVET FOR KOQRPINERING 
112. Etableringen af transeuropæiske net afhænger hovedsagelig af, at Rådet 
snarest muligt vedtager og sikrer gennemførelsen af netplanerne, som dermed 
får karakter af mellemsigtede infrastrukturprogrammer. Vedtagelsen af disse 
netplaner er det stærkeste signal, som erhvervslivet og finansmarkederne kan 
modtage. 
113. Imidlertid forholder det sig således, at hvert enkelt net oprettes 
helt særskilt og efter en særskilt tidsplan. Denne fragmenterede fremgangs­
måde giver på Ingen måde nogen garanti for, at de forekel lige Initiativer 
bliver prioriteret tilstrækkeligt højt på det politiske plan, eller at de 
integreres I en samlet strategi for den fyelske planlægning I Europa, for 
det Indre marked og for tilvejebringelsen af et økonomisk opsving. Der bør 
tages hensyn til de sar lige trak, der kendetegner alle disse tre områder. 
Den samlede aktion bør således vare et supplement til nye aktioner, der 
allerede er blevet igangsat, eller som er ved at blive det. 
114. Den fremgangsmåde, der hidtil er blevet fulgt, har i Øvrigt lagt 
hovedvagten på forbinde!igheden mellem nettene. Denne fremgangsmåde har 
imidlertid sine begrænsninger, Idet planerne er af vejledende karakter og 
hverken sikrer kommunikationssysternernes effektivitet eller miljø- og 
- 52 -
forbrugerbeskyttelsen i hele nettet. De omfatter heller ikke en Juridisk 
ramme for udvikl ingen af et samarbejde mellem de virksomheder, der skal 
etablere nettet og få det til at fungere. 
115. Udviklingen af transeuropæiske net forudsætter en integreret strategi 
både I henseende til de berørte sektorer og i henseende til de anvendte 
instrumenter: 
i) Der er behov for interoperablIItet mel lem infrastrukturerne, ikke blot 
indbyrdes forbindet Ighed. Dette kan opnås ved at harmonisere de 
tekniske standarder for materiel og systemer, hvilket også vil sikre 
større driftseffaktivitet og reducere omkostningerne til materiel. 
For eksempel anslås det, at TGV-linjen Par is-Bruxe11es-KôIn-Amsterdam, 
der skal akkomodere flere forskellige krafttiIførselssystemer og 
styringssystemer og opfylde forskellige regler for sikkerhed, støj­
niveau, elektromagnetisk kompatibilitet osv., vil vare 60% dyrere pr. 
siddeplads at anlagge end de normale TGV-linjer i Frankrig. 
Parallelt med den harmonisering, der foregår på bestemte områder (TGV 
og udstyr til luftfartsindustrien), er det nødvendigt at fastlægge en 
eamlet strategi og gøre nye bestræbelser for at overkomme alle de 
tekniske, lovgivningsmæssige og operationelle hindringer for inter­
operabl I i teten mellem nettene, som bremser udviklingen af et virkeligt 
indre marked for tjenesteydelser. 
li) Der er også behov for et samarbejde mellem virksomhederne med henblik 
på etableringen, fi nana Ier ingen og forvaltningen af nettene. Som følge 
af investeringernes omfang og usikkerheden forbundet med projekter af 
denne art er det af helt afgørende betydning, at der skabes et 
samarbejde mellem private virksomheder og offentlige myndigheder. Som 
eksempler kan nævnes: 
udviklingen af kombineret transport, der forudsætter, at der 
indgås rimelige takstaftaler, som kan give operatørerne en vis 
sikkerhed for deres investeringer5); 
EF-dækkende mobiltelefonnet baseret på tværnationale aftaler 
mellem operatørerne, som muliggør en indbyrdes forbindet ighed 
mellem nettene, en deling af abonnementsindtægterne og et 
sammenhængende system for fakturering af telefonsamtaler på tværs 
af grænserne; 
udviklingen af datanet, som bl.a. forudsætter, at der benyttes 
kompatible administrative metoder og mekanismer, at der fastlægges 
fælles tekniske specifikationer, og at de anvendte standarder 
harmoniseres. 
Det er klart, at det vil være nemmere at gennemføre sådanne former for 
samarbejde, hvis EF-reglerne - og ieær procedurerne for deres gennem­
førelse i medlemsstaterne - gøres mere gennemsigtige, således at de 
Økonomiske beslutningstagere får sikkerhed for, at EF-lovgivningen 
anvendes korrekt. 
5) Det er på denne baggrund, at Kommissionen yder finansiel støtte til 
pilotforan8taltninger inden for kombineret transport udviklet af 
virksomheder i flere medlemsstater, Jf. Kommissionens beslutning 93/45 
af 22.12.1992 (EFT L 16 af 25.1.1993, S. 55). 
- 53 -
I øvrigt vil det i denne henseende være særdeles nyttigt, hvis Rådet 
skrider til vedtagelse af forskellige forslag vedrørende f.eks. 
statutten for det europæiske aktieselskab, EF-mærker og EF-patenter og 
afskaffelee af dobbeltbeskatning i forbindelse med samarbejde mellem 
virksomheder. Men der kan kun skabes favorable vilkår for udviklingen 
af traneeuropæiske net, hvis der udformes en eamlet strategi, der 
dækker følgende aspekter: indbyrdes forbindet ighed, interoperablIitet 
og markedsadgang. 
Ml) Der er behov for en langsigtet strategi, for der ligger adskillige 
hindringer I vejen for etableringen af transeuropæiske net. De 
bestående vanskeligheder kan samles i fem grupper: 
Prioriteringsvanskeligheder og vanskelighederne forbundet med at 
fastslå, hvilke projekter der er af fælles interesse. Disse 
vanskeligheder skyldes de forskellige Interesser og prioriteringer 
på nationalt plan og manglen på en fælles fremtidsvision; 
lange og besværlige beslutnings- og gennemføre Isesprocedurer på 
grund af de mange Involverede parter samt de Juridiske problemer 
(regionalpolitik, sar lige lokale forhold, ekspropriering, bygge­
tilladelser, tvister osv.); 
finansieringsproblemer, der skyldes ønsket om kortsigtet renta­
bilitet, en ofte negativ finansiel rentabilitet, offentlige 
budgetproblemer, manglende politisk engagement (resultatet ligger 
for langt ude i fremtiden), manglende privat kapital, Idet usik­
kerheden er for stor, hvilket dog kunne afhjælpes med større 
Iovg i vn i ngsmæssIg forudsIge11ghed; 
medlemsstaternes finansielle og menneskelige ressourcer er for små 
og for uensartede. Medlemsstaterne er ikke alle I samme situation, 
og der er stadig vanskeligheder forbundet med samarbejde på tværs 
af grænserne. Alt dette forstærkes af, at der ofte mangler en 
samlet vision i forbindelse med indførelsen af fællesskabsinstru­
menter; 
mangien på interoperablIitet på tværs af grænserne som følge af 
uensartede standarder, administrative strukturer og regler for 
styring, hvilket medfører en fragmentering af markederne. 
116. Vanskelighederne er af en eådan karakter, at der klart er behov for at 
gøre en koordineret Indsats, hvis initiativet med transeuropaiske net skal 
kunne yde et bidrag til den Økonomiske vakst og virksomhedernes konkurrence­
evne. Denne strategi bør supplere de mere kortsigtede bestrebe I ser på at 
indføre makroøkonomiske incitamenter. 
V. DE NØDVENDIGE MIDI FR 
117. På finansieringsplanet er der ikke overensstemmelse mellem afskriv­
ningen på lang sigt af investeringerne i Infrastrukturer og ønsket om 
rentabilitet på kort sigt. Dette forhold er bestemt Ikke til fordel for 
etableringen af transeuropaiske net. Tager man udgangspunkt I de netplaner, 
der allerede er blevet udformet, eller som er ved at blive det, ligger 
investeringsbehovet på 20 mia. ECU om året. Det er klart, at for at kunne 
finansiere investeringer af denne størrelsesorden er det i forbindelse med 
projekter af falles interesse nødvendigt at koordinere de nationale 
- 54 -
budgetmidler, EF's midler og den private finansiering. Det er også nødven­
digt at udvikle de instrumenter, der er omtalt i artikel 129 C i afsnit XII 
i Unionstraktaten, dvs. forundersøgelser, rentegodtgørelser og lånegaran­
tier. Netop dette er Fællesskabet i fard med at gøre med Den Europaiske 
Invester i ngsfond. 
118. Det går kun langsomt fremad med fastlæggelsen af fælles standarder 
inden for transport og telekommunikation, hvilket også er til hinder for 
nettenes interoperablIItet. For eksempel støder den stigende luftfartstrafik 
(efter liberaliseringen af denne sektor) på problemer, der skyldes inkompa­
tibilitet mellem forekel lige luftfartskontroI systemer. Endvidere er for­
slagene vedrørende et indre energimarked og et indre transportmarked 
blokeret på forskellige stadier I beslutningsproceduren. 
119. Derfor må der anlægges en ny strategi, som både skal gøre det muligt 
at realisere projekterne og indgyde de Involverede parter den fornødne 
tillid, hvad enten det drejer sig om det offentlige, industrien, bankfolk 
eller netoperatører: 
I første omgang er det nødvendigt at sætte de "sektorale" initiativer 
i perspektiv og dermed inkorporere investeringerne i netplanerne, 
hvilket vil gøre dem mere sikre. Det er kun ved at præsentere net­
planerne I deres helhed, at de kan bidrage til den fysiske planlægning 
og ligevægten i Europa. Et politisk tilsagn fra Det Europæiske Råd 
vedrørende netplanerne inden for de forskellige sektorer vil være et 
stærkt signal til investorerne og finansmarkederne. Dette tilsagn vil 
derefter skulle konkretiseres, ved at Rådet i dets forskellige sammen­
sætninger skrider til den formelle vedtagelse af de forskellige net­
planer inden en given dato (udgangen af året). 
I den efterfølgende fase, som vil strække sig over en længere periode, 
skal der tages hånd om følgende: 
i) bedre vilkår for udviklingen af det internationale samarbejde 
mellem initiativtagerne til projekter, netoperatører, investo­
rer og andre involverede parter med henblik på at lette eta­
bleringen, finansieringen og forvaltningen af transeuropæiske 
projekter; 
il) bedre vilkår for interoperablI i teten mellem nettene. 
ISSN02S4-1459 
KOM(93) 256 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 
Katalogmimmer : CB-CO-93-289-DA-C 
ISBN 92-77-56492-X 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg