[ŒMlSSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(93) 548 endelig udg. - SYN 477 
Bruxelles, den 24. november 1993 
Forslag til Rådets direktiv om Indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej 
(forelagt af Kommissionen) 
-2- - 3 -
BEGRUNDELSE 
A. Generelt 
Den aktuelle situation 
Farligt gods omhandles i detaIjerede nationale og internationale retsakter, 
hvis formål er at sikre ved lov, at godset transporteres under optimale 
omstændigheder med hensyn til sikkerheden for personer, ejendom og miljø. 
Hvert år øges mængden og sortimentet af det farlige gods, der transporteres, 
især ad vej, inden for Fællesskabet, tillige med antallet af ulykker, 
hvorfor opmærksomheden specielt er rettet mod denne form for transport. 
Alle Fællesskabets medlemsstater, bortset fra Irland, er kontraherende 
parter i Den Europæiske Konvention om International Transport af Farligt 
Gods ad Vej (ADR), der fastsætter ensartede regler for international 
transport af sådant gods ad vej. 
Sideløbende med ADR reguleres den internationale transport af farligt gods 
ad vej mellem de kontraherende parters områder af talrige bilaterale 
aftaler. 
På nationalt plan har reglerne udviklet sig på forskellig måde. Eftersom der 
endnu ikke er vedtaget nogen altomfattende fællesskabsbestemmelser, vil det 
være i overensstemmelse med den gængse fællesskabsstrategi i forbindelse med 
etableringen af enhedsmarkedet at kræve de samme etablerede internationale 
regler overholdt ved national transport, med henblik på at opnå en 
harmonisering af betingelserne for transport af farligt gods ad vej overalt 
i Fællesskabet, så der samtidig sikres et tilstrækkeligt højt beskyttelses-
og sikkerhedsniveau. 
Kommissionen har allerede gjort en indsats med hensyn til fremlæggelse af 
forslag om transport af farligt gods, ud fra dens princip om at udfylde 
eksisterende lakuner i den bestående internationale lovgivning. I den 
forbindelse har Rådet vedtaget direktiv 89/684/EØF^1) om erhvervsuddannelse 
for visse førere af køretøjer, der transporterer farligt gods ad vej. 
B. Begrundelse for at handle på fællesskabsplan 
I. Nærhedsprincippet 
(a) Hvilket formål har den påtænkte handling set i lyset af EF's 
forpIigteI ser? 
Hensigten med at harmonisere reglerne for transport af farligt 
gods i og mellem medlemsstaterne er at opnå et acceptabelt 
sikkerhedsniveau inden for denne transportform. 
(1) EFT nr. L 398 af 30.12.89, s. 33, 
- 4 -
Det er endvidere meningen, at en harmonisering af reglerne på 
nationalt plan vil føre til et enhedsmarked for transportydelser, 
for så vidt angår transport af farligt gods i Fællesskabet. 
Desuden vil en sådan harmonisering fjerne de bestående hindringer 
for den fri bevægelighed for varer mellem medlemsstaterne, for så 
vidt angår transportudstyr (køretøjer, tanke, emballering, 
s ikkerhedsanordninger). 
(b) Hører den påtænkte handling under Fællesskabets enekompetence, 
eller er der tale om en kompetence, som EF deler med 
medlemsstaterne? 
Der er tale om en delt kompetence, jf. artikel 75, stk. 1, litra 
c). 
(c) Hvad er problemets EF-dimens ion (f.eks. hvor mange medlemsstater 
berøres heraf, og hvorledes er problemet hidtil blevet behandlet)? 
Alle medlemsstater, på nær Irland, har allerede undertegnet ADR-
konventionen om international transport af farligt gods ad vej, og 
alle medlemsstater har uden undtagelse i større eller mindre grad 
baseret deres nationale regler på dem, der anvendes for 
international transport. Dog varierer betingelserne for 
indenlandsk transport af farligt gods fra den ene medlemsstat til 
den anden. Sådanne konkrete forskelle udgør en hindring for den 
fri udveksling af transportydelser og den fri bevægelighed for 
transportudstyr inden for Fællesskabet. Desuden kan indbyrdes 
afvigende fortolkninger af de bestående nationale regler føre til 
en sænkning af niveauet for transportsikkkerhed. 
(d) Kan problemet løses mest effektivt af EF eller af medlemsstaterne? 
Alle medlemsstaterne, undtagen Irland, har allerede undertegnet 
ADR-konventionen med henblik på international transport. I et 
meget stort antal bilaterale og multilaterale aftaler er der 
bestemmelser om fravigelser fra ADR-reglerne, som svækker disse 
reglers ensartede karakter. På nationalt plan findes der også 
regler om transport af farligt gods, der i større eller mindre 
grad er baseret på de internationale regler. Dog varierer disse 
regler fra den ene medlemsstat til den anden, selv om der er en 
tendens til at lægge sig op ad de internationale regler. 
Kommissionen kan spille en rolle ved at koordinere disse 
harmoniseringsbestræbeIser, hvilket er formålet med nærværende 
forslag. Ved at de bestående regler for transport af farligt gods 
drages ind under fællesskabsretten, vil Kommissionen bedre være i 
stand til at sikre sammenhængen mellem disse regler og andre 
beslægtede aspekter af Fællesskabets regelværk. 
- 5 -
(e) Hvilke yderligere konkrete fordele er forbundet med den handling, 
EF påtænker, og hvad vil omkostningerne være ved at forholde sig 
pass iv? 
Den særlige fordel for Fællesskabet ved dette forslag vil være at 
opnå større klarhed gennem anvendelse af ensartede bestemmelser 
overalt i Fællesskabet, et gensidigt aftalt og accepteret 
sikkerhedsniveau, fri udveksling af transportydelser samt et 
større åbent marked for varer og transportudstyr. Omkostningerne 
ved at forholde sig passivt vil være fortsatte hindringer af den 
fri udveksling af transportydelser som følge af divergerende 
national lovgivning og internationale aftaler. 
(f) Hvilke handlingsmuligheder har EF (henstilling, finansiel støtte, 
retsforskrifter, gensidig anerkendelse osv.)? 
Et direktiv må skønnes at være det bedste til rådighed stående 
middel til at nå målet, dvs. ensartede nationale krav på dette 
område, der allerede i et vist omfang er reguleret af 
medlemsstaterne. Et direktiv giver mulighed for fleksibilitet ved 
ændringen af nationale regler, i stedet for at opgive disse til 
fordel for en EF-forordning. En henstilling anses for 
utilstrækkelig for en transportsektor, der omfatter ca. 15% af 
alle godsbevægelser i EF, og som på grund af sin beskaffenhed kan 
have væsentlige følger for sikkerheden. Finansiel støtte vil helt 
klart være uhensigtsmæssig. 
(g) Er det nødvendigt med ensartede forskrifter, eller er det 
tilstrækkeligt at opstille de generelle mål i et direktiv, der 
derefter gennemføres af medlemsstaterne? 
Den bestående ADR-konventions natur er kompleks og detaljeret i 
• sine tekniske bestemmelser. Det er ikke Fællesskabets hensigt at 
gøre disse regler endnu mere komplicerede ved at udforme 
ekstrakrav, men snarere i videst mulig omfang at benytte den 
bestående ADR-konvention for international transport og overføre 
den t i I nat ionaI lov. 
II. Harmonisering af betingelserne 
De fleste nationale regler ligger mere eller mindre på linje med de 
bestående internationale henstillinger eller forskrifter, men visse 
betingelser for indenlandsk transport af farligt gods varierer fra den ene 
medlemsstat til den anden. Disse forskelle mellem de nationale forskrifter 
udgør en hindring for den fri udveksling af transportydelser i Fællesskabet, 
og der forekommer også forskellige fortolkninger af de bestående 
internationale regler. Denne situation nødvendiggør, at der indføres en EF-
lovgivning med harmoniserede bestemmelser. 
- 6 -
Som det er i øjeblikket under de gældende ADR-regler, Indgår medlemsstaterne 
på tosidig basis forskellige aftaler, der afviger fra ADR. Antallet af 
bestående aftaler er legio, og arten af disse medfører en vis konkurrence­
fordrejning i forbindelse med leveringen af transportydelser. Såfremt der 
nedsættes et udvalg for tilpasning af nærværende forslag til den videnska­
belige og teknologiske udvikling, vil der ikke længere være behov for 
sådanne afvigelser. 
Sammenhængen med andre fællesskabspolitikker 
Samtidig med, at dette forslag så vidt muligt afspejler de internationale 
retsforskrifter om transport af farligt gods ad vej, tilsigter det også at 
skabe sammenhæng med Fællesskabets politikker. Bl.a. er de tekniske krav til 
køretøjer, der er særligt indrettet og udstyret til transport af farlig gods 
ad vej, blevet udformet på baggrund af den bestående EF-lovgivning for 
køretøjer i Rådets direktiv 70/156/EØF^1), senest ændret ved direktiv 
92/53/EØF^2), med det formål at sikre fri bevægelighed for motorkøretøjer 
overalt på Fællesskabets område. 
Endnu inden nærværende forslag er vedtaget, vil der blive fremlagt forslag 
ti I et nyt særdirektiv inden for rammerne af Rådets direktiv 92/53/EØF, der 
vil indeholde en krydshenvisning til nærværende direktiv i dets endelige 
form (bilagene til dette direktiv vil rumme bilagene til ADR, hvori er 
indeholdt de tekniske krav til motorkøretøjer). På denne måde vil de 
specifikke supplerende tekniske krav til køretøjer, der transporterer 
farligt gods, blive en del af Fællesskabets regelværk. Alle motorkøretøjer, 
der er særligt indrettet til denne form for transport, vil under alle 
omstændigheder skulle opfylde de tekniske krav, der stilles i alle relevante 
særdirektiver, som foreskrevet i bilag IV til Rådets direktiv 70/156/EØF, 
senest ændret ved Rådets direktiv 92/53/EØF. 
Rådets direktiver 90/219/EØF<3>, 90/220/EØF<4>, og 90/679<5) om 
indesluttet anvendelse og udsætning af biologiske agenser og genetisk 
modificerede organismer samt beskyttelse af arbejdstagerne mod farerne ved 
at være udsat for disse omfatter ikke de betingelser, hvorunder ovennævnte 
agenser eller organismer transporteres. For øjeblikket er dette område kun 
omfattet af de internationale transportbestemmelser, og der kræves derfor i 
nærværende forslag samme sikkerhedsbestemmelser overholdt for indenlandsk 
vejtransport af disse stoffer. 
Med hensyn til arbejdstagernes sikkerhed i forbindelse med transport af 
farligt gods har Rådet allerede vedtaget direktiv 89/391/EØF^6) om 
iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes 
sikkerhed og sundhed under arbejdet. To andre direktivforslag er blevet 
forelagt Rådet til vedtagelse vedrørende minimumsforskrifter for sikkerhed 
og sundhed i forbindelse med transportaktiviteter og arbejdssteder i 
transportmidler^7^ og beskyttelse af arbejdstagerne mod risici i 
forbindelse med kemiske agenser^8). 
I 
(1) EFT nr. L 42 af 23.2.70, s. 1. I 
(2) EFT nr. L 225 af 10.8.92, s. 1. i 
(3) EFT nr. L 117 af 8.5.90, s. 1. : 
(4) EFT nr. L 117 af 8.5.90, s. 15. 
(5) EFT nr. L 374 af 31.12.90, s. 1. 
(6) EFT nr. L 183 af 29.6.89, s. 1. 
(7) EFT nr. C 25 af 28.1.93, s. 17. 
(8) EFT nr. C 165 af 16.6.93, s. 4. 
- 7 -
På Rådets møde^1^ den 19. juni 1993 nåede det til enighed om en ordning for 
liberalisering af cabotagekørseI, som fastlægger definitive regler for, på 
hvilke betingelser udenlandske transportvirksomheder må udføre indenlandske 
transportydelser inden for en anden medlemsstats område (cabotage). Selv om 
denne ordning går ud på, at de nationale bestemmelser om tekniske 
standarder, der lægges til grund for konstruktion og udstyring af 
vejkøretøjer, og som finder anvendelse i de fleste medlemsstater, ikke må 
benyttes til at indføre begrænsninger over for køretøjer, der er i 
overensstemmelse med Fællesskabets eller de internationale regler for 
teknisk konstruktion og krav til udstyr, kan der stilles andre, ikke-
tekniske krav til køretøjerne. I en sådan situation ville forskellige regler 
finde anvendelse på transportvirksomheder hjemmehørende i EF og de øvrige 
uden for EF, hvilket vil føre til konkurrencefordrejning. Derfor vil 
indførelsen af ensartede regler for transport af farligt gods ad vej kunne 
bidrage til etableringen af en endelig cabotageordning, der opfylder Rådets 
retmæssige forpligtelse til at få indført en helt fri udveksling af 
transportydelser, som fastsat i EØF-Traktaten. 
Fællesskabet har vedtaget Rådets forordning (EØF) nr. 4060/89^2^, ændret 
ved Rådets forordninger (EØF) nr . 3356/91^) og (EØF) nr. 3912/92<4), om 
afskaffelse af kontrol ved medlemsstaternes grænser i forbindelse med 
international transport af farligt gods, i overensstemmelse med ADR-
konvent ionen. 
Afskaffelsen af de bestående infrastrukturer for kontrol ved Fællesskabets 
indre grænser af køretøjer, der transporterer farligt gods, forudsætter, at 
der for denne transport fastsættes rimelige og fælles sikkerhedsnormer, der 
skal overholdes af alle medlemsstater inden for enhedsmarkedet. 
Rådets direktiv 67/548/EØF^^ om klassificering, emballering og 
etikettering af farlige stoffer fastlægger regler for klassificering, 
emballering og etikettering af farlige stoffer og præparater, der markeds­
føres. Disse regler er forskellige fra de klassificeringsbestemmelser, der 
er indehaldt i bilag A til nærværende forslag, der er blevet udarbejdet på 
grundlag af FN's system til klassificering af farligt gods.' 
Kommissionen vil - i overensstemmelse med det tiisagn som den og 
medlemsstaterne gav til de langsigtede mål, der blev udstukket i dagsorden 
21, kapitel 19, på UNCED-konferencen i Rio de Janeiro i juni 1992 - aktivt 
arbejde inden for de forskellige FN-organi sat ioner, herunder FN's 
transportorganisation, med henblik på en harmonisering af de to 
kI ass i f i cer ingssysterner . 
C. Forslagets anvendelsesområde 
Formålet med det foreliggende forslag til direktiv, der skal harmonisere de 
bestående krav i de enkelte medlemsstater, er ikke at sænke det 
sikkerhedsniveau, der må kræves ved transport af farligt gods. Sikkerheden 
bør opretholdes på et så højt niveau som muligt, og det opnås kun ved at 
følge de ændringer, der vedtages i forbindelse med den regelmæssige 
ajourføring af ADR og De Forenede Nationers Henstillinger om Transport af 
Farligt Gods, hvis formål er at nå op på de højest mulige og acceptable 
sikkerhedsniveauer. Det foreslåede direktiv bør rumme mulighed for, at der 
tages hensyn til disse ændringer, gennem arbejdet i det i artikel 8 og 9 
omhandlede udvalg. Efterhånden som de europæiske standarder udvikles for så 
vidt angår de tekniske aspekter af transport af farligt gods, bør disse nye 
standarder afspejle sig i ændringer af det foreslåede direktiv i medfør af 
den fastlagte udvalgsprocedure. 
(1) Rådets afgørelse af 19. juni 1993 
(2) EFT nr. L 390 af 30.12.89, s. 18. 
(3) EFT nr. L 318 af 20.11.91, s. 1. 
(4) EFT nr. L 395 af 31.12.92, s. 6. 
(5) EFT nr. L 196 af 16.8.1967, s. 1. 
- 8 -
På baggrund af den omhandlede transports særlige karakter bør der I dette 
forslag åbnes mulighed for medlemsstaterne til at gennemføre supplerende 
love, som opfylder specifikke behov med hensyn til transport af farligt 
gods, af andre grunde end de sikkerhedsmæssige - f.eks. af miljømæssige 
grunde samt af hensyn til den nationale sikkerhed - samtidig med at det 
sikres, at en sådan valgmulighed ikke er I strid med traktatens mål, især 
med hensyn til etableringen af et fælles marked uden indre grænser. I 
tilfælde af, at der indføres sådanne restriktioner, bør Kommissionen have 
meddelelse herom. 
I forbindelse med bestræbelserne på at få indført ensartede bestemmelser for 
transport af farligt gods overalt i Fællesskabet og dermed fjerne 
hindringerne for den fri bevægelighed for varer mellem medlemsstaterne og 
skabe et enhedsmarked på transportområdet, forventes det, at nærværende 
forslag medfører visse fordele for de erhverv, der er involveret I 
transportsektoren, især for transportoperatørerne. 
Nærværende forslag berører ikke spørgsmålet om kontrolforanstaltninger, som 
Kommissionen har til hensigt at dække ind med et andet 
fællesskabs instrument. 
D. Forslagets indhold 
I artikel 1 fastlægges forslagets anvendelsesområde. Udelukket herfra er 
køretøjer til postforsendelser samt køretøjer, der anvendes til transport af 
farligt gods under kontrol af en medlemsstats væbnede styrker. I et nyt 
stykke stadfæstes det, at de nuværende og fremtidige EF-retsforskrifter om 
arbejdstagernes sikkerhed, konstruktion af køretøjer og miljøbeskyttelse 
skal respekteres. 
I artikel 2 defineres de vigtigste udtryk, der anvendes i forslaget. Det 
foreslås,, at definitionen af det farlige gods, som forslaget omhandler, er 
den samme som i bilagene, dvs. den, der stammer fra Den Europæiske 
Konvention om international transport af farligt gods ad vej (ADR) med 
diverse ændringer. Denne definition anvendes allerede i de fleste 
medlemsstaters nationale lovgivning om international transport af farligt 
gods i Europa. For så vidt som ADR-konventionen sandsynligvis vil blive 
ændret for at komme på linje med De Forenede Nationers henstillinger om 
transport af farligt gods, vil nærværende forslag blive ændret på samme 
måde, så det afspejler eventuelle ændringer af disse henstillinger. 
Definitionen af "køretøj" er taget fra Rådets direktiv 92/53/EØF vedrørende 
typegodkendelse af køretøjer, for at sikre sammenhængen mellem dette forslag 
og den allerede bestående fællesskabslovgivning. Samtidig med, at denne 
definition nok er lidt mere snæver i sit anvendelsesområde end den, der 
anvendes i ARD-aftalen, må den anses for at dække de fleste "normale" 
transporter. Andre køretøjskategorier, der ikke er omfattet af definitionen 
i dette forslag, findes der muligvis regler om i medlemsstaternes nationale 
lovgivning. 
- 9 -
Artikel 3 regulerer de betingelser, hvorunder farligt gods må transporteres 
såvel i emballeret tiistand som i bulk, og det omfatter også forbud mod 
transport af visse former for gods. 
Formålet med artikel 4 er at give medlemsstaterne lov til at bibeholde 
nationale standarder i de tilfælde, hvor disse nationale regler er i 
overensstemmelse med ovennævnte FN-hensti 11 Inger om transport af farligt 
gods, som ADR-bestemmelserne gradvis tilpasses til, således at de nuværende 
regler vil være af foreløbig karakter. 
I artikel 5 og 6 tages der højde for de tilfælde i national lovgivning, hvor 
reglerne for transport af farligt gods kan være strengere eller lempeligere 
for visse former for gods og med særlige formål. Sådanne tilfælde skal 
meddeles Kommissionen. 
I artikel 5, stk. 1, omhandles den eksisterende undtagelse i henhold til 
ADR-konventionen, hvorefter medlemsstaterne frit kan forbyde eller regulere 
transporten af visse former for farligt gods på deres område af andre grunde 
end de rent sikkerhedsmæssige. Berettigede årsager ti I en strengere 
regulering eller et forbud kan være miljømæssige hensyn eller nationale 
sikkerhedshensyn. 
Stk. 2, der hænger sammen med stk. 1, søger at klarlægge anvendelsesområdet 
for den bestående bestemmelse i randnummer 10 599 i bilagene til forslaget, 
i henhold til hvilken medlemsstaterne kan pålægge de samme begrænsninger, 
som for øjeblikket anvendes inden for indenlandsk transport af farligt gods, 
over for køretøjer, der udfører en international transport tværs gennem 
landets territorium. Sådanne restriktioner bør være begrænset til aspekter 
af den lokale trafikafvikling. 
Stk. 3 giver medlemsstaterne mulighed for at træffe strengere forholdsregler 
end dem, der allerede består for køretøjer, der er indregistreret på deres 
område, forudsat at disse ikke vedrører konstruktion af køretøjer. 
Formålet med artikel 6, stk. 1, er at lette den multimodale transport ved at 
anerkende kravene til sikker transport af farligt gods i forbindelse med sø-
og lufttransport. Disse regler for de enkelte transportformer er nærmere i 
overensstemmelse med de globale multimodale FN-hensti I Iinger end ADR-
reglerne er det i den aktuelle harmoniser ingsfase. 
I stk. 2 åbnes der - i de tilfælde, hvor transporten er begrænset ti I en 
enkelt medlemsstats område - mulighed for at fravige kravet i bilagene til 
dette direktiv om, at den dokumentation, der hører til en given transport, 
skal foreligge på flere sprog. 
- 10 -
Stk. 3 og 4 indeholder bestemmelser om tidsubegrænset fritagelse fra 
direktivets bestemmelser for køretøjer, beholdere og tanke, der er 
konstrueret i overensstemmelse med de nationale regler, der gjaldt på 
tidspunktet for direktivets ikrafttræden. På baggrund af de store 
investeringer i sådant udstyr bør dette fortsat kunne anvendes, forudsat at 
det er sikkert lige til det tidspunkt, hvor det tages ud af brug. I stk. 4 
får medlemsstaterne yderligere lov til fortsat at konstruere og anvende 
udstyr, der opfylder bestemmelserne i national lovgivning, indtil der er 
udarbejdet harmoniserede standarder for sådant udstyr og disse er 
indarbejdet i bilagene til forslaget, men ikke senere end 31. december 1998. 
Alt udstyr, der er konstrueret efter dette direktivs ikrafttræden, men inden 
31. december 1998, kan altså fortsat benyttes i en tidsubegrænset periode på 
de ovenfor nævnte betingelser. Der er for tiden et standardiseringsarbejde i 
gang, der inden for de kommende år vil træde i stedet for mange af de 
detaljerede bestemmelser i ADR. Indtil da har medlemsstaterne mulighed for 
at vælge at konstruere og bruge udstyret enten i overensstemmelse med de 
bestående ADR-regler eller i overensstemmelse med nationale bestemmelser. 
Stk. 5 åbner mulighed for en lignende undtagelse for bestående genbrugelig 
emballage med lang levetid. 
I stk. 6 gives der tilladelse til, at der - alene i forbindelse med 
indenlandsk transport - kan anvendes mærkning med farekoder (som f.eks. 
"Hachem-koden") på det orangefarvede fareskilt, såfremt dette er foreskrevet 
for køretøjer, der transporterer farligt gods. Dette er et alternativ til 
det "hazard identification number", der er foreskrevet af ADR i bilagene til 
dette forslag. Sådanne koder giver beredskabstjenesterne øjeblikkelige 
oplysninger om, hvad de skal gøre i tilfælde af en ulykke, hvor lasten er 
involveret, og de er veletablerede og meget værdsat i visse medlemsstater. 
Der er for tiden drøftelser i gang om en harmoniseret farekode, der skal 
indarbejdes i ADR-bestemmelserne. 
I stk. 7 åbnes der mulighed for at stille lempeligere krav, der f.eks. kan 
vedrøre almindelige forbrugeres transport af gasflasker som'led i 
campingudstyr, mindre kvantiteter af eksplosive stoffer til byggeindustrien 
eller begrænsede mængder brændstof, der transporteres i personbiler. 
Stk. 8 omhandler tilfælde af midlertidige afvigelser fra de i bilagene til 
dette forslag fastsatte bestemmelser, der administreres af den af 
medlemsstaten udpegede kompetente myndighed, f.eks. når det drejer sig om 
nyudviklede emballageformer, der endnu ikke er optaget i ADR. 
Med stk. 9 får medlemsstaterne mulighed for at afvige fra bestemmelserne i 
bilagene til direktivet for engangstransporter, der skal foregå så hurtigt, 
at der ikke vil være tilstrækkelig tid til en revision af bilagene. 
- 11 -
I stk. 10 fastsættes der en 2-ârig tidsbegrænsning for de bestående 
bilaterale og multilaterale aftaler, der er forhandlet på baggrund af ADR, 
at regne fra datoen for dette forslags ikrafttræden. En sådan periode giver 
tilstrækkeligt med tid til, at bestående, absolut nødvendige afvigelser kan 
indføres og offentliggøres som nye bestemmelser i bilagene til ADR, og at de 
kan vedtages ved hjælp af den i artikel 8 omhandlede udvalgsprocedure som 
ændringer til bilagene til nærværende direktiv. 
i artikel 7 fastslås det, at køretøjer, der er registreret i tredjelande, 
godt må benyttes til international transport af farligt gods på 
Fællesskabets område, for så vidt som de opfylder bestemmelserne i ADR. 
I artikel 8 og 9 fastsættes udvalgsproceduren for den fremtidige 
harmonisering af de bestemmelser, der skal regulere transport af farligt 
gods ad vej. Denne harmonisering skal bringe direktivet i overensstemmelse 
med ændringerne af ADR, men også med FN's henstillinger om transport af 
farligt gods, ligesom der skal ske en inkorporering af de for nylig 
udviklede standarder og åbnes mulighed for supplerende foranstaltninger, der 
kan garantere et tilfredsstillende sikkerhedsniveau. 
I tilfælde af ændringer af specifikke fareklasser i bilagene, f.eks. 
radioaktivt materiale, vil ovennævnte udvalg tage hensyn ti I de sagkyndiges 
udtalelser om det pågældende emne. 
Artikel 11 vedrører det eksisterende rådsdirektiv 89/684/EØF, hvis 
bestemmelser nu er dækket ind af bilagene til nærværende forslag. De 
eksisterende foreløbige beviser, der er udstedt af en medlemsstat i henhold 
til nævnte direktivs artikel 4, stk. 4, vil fortsat være anerkendt under 
nærværende forslag inden for de allerede fastsatte tidsfrister. 
- 12 -
Forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
sær Iig art ikel 75, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen^1^, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet^2^, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalgt, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I årenes løb er såvel den indenlandske som den internationale transport af 
farligt gods ad vej øget betydeligt, hvorved faren for ulykker også er 
t i I taget ; 
alle Fællesskabets medlemsstater undtagen Irland er kontraherende parter i 
Den Europæiske Konvention om International Transport af Farligt Gods ad Vej 
(ADR) - hvis geografiske anvendelsesområde rækker ud over Fællesskabet - og 
hvori der er fastsat ensartede regler for sikker international transport af 
farligt gods ad vej; det er derfor ønskværdigt, at disse reglers 
anvendelsesområde udvides til at omfatte indenlandsk transport med henblik 
på en harmonisering overalt i Fællesskabet af de betingelser, hvorunder 
farligt gods transporteres ad vej; 
der er ingen fællesskabslovgivning, der omfatter alle de foranstaltninger, 
der er nødvendige for at garantere en sikker transport af farligt gods, og 
de relevante nationale bestemmelser varierer fra den ene medlemsstat til den 
anden; disse divergenser medfører en hindring for den fri udveksling af 
transportydelser og for den fri bevægelighed for køretøjer og 
transportudstyr; for at rydde denne hindring af vejen må der skabes 
ensartede betingelser, der gælder for al transport inden for Fællesskabet; 
(1) EFT nr. C 
(2) EFT nr. C, 
(3) EFT nr. C 
- 13 -
anvendelsen af nærhedsprincippet fører til den slutning, at en indsats af 
denne art mest hensigtsmæssigt kan gøres på fællesskabsplan, med henblik på 
at sikre sammenhængen med anden fællesskabslovgivning, at sikre en 
tilstrækkelig grad af harmonisering, at lette den fri bevægelighed for varer 
og tjenesteydelser og at sikre et højt sikkerhedsniveau for indenlandske og 
internat ionale transpor toperat ioner ; 
der er endnu ikke etableret noget EF-regelværk, der dækker klassificering, 
emballering og etikettering af farlige stoffer med henblik på transport; 
Fællesskabet har vedtaget Rådets direktiv 67/548/EØF^1) om tilnærmelse af 
lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer 
med henblik på deres markedsføring, men dette direktiv indeholder ikke nogen 
specielle bestemmelser om transporten heraf; nærværende direktivs 
bestemmelser er ikke til hinder for, at Fællesskabet tilstræber en fremtidig 
harmonisering af klassifikationssystemerne for farlige stoffer, hvilket 
Fælleskabet og dets medlemsstater forpligtede sig til i overensstemmelse med 
målene angivet i dagsorden 21, kapitel 19, for UNCED-konferencen i juni 1992 
i Rio de Janeiro; 
der er endnu ikke etableret noget specifikt EF-regelværk til regulering af 
de sikkerhedsforhold, hvorunder biologiske agenser og genetisk modificerede 
organismer, der er omhandlet i Rådets direktiver 9O/219/E0F(2^, 
90/220/EØF(3> og 90/679/EØF<4>, bør transporteres; 
der er blevet fastlagt bestemmelser for arbejdstageres sikkerhed på 
arbejdspladsen i Rådets direktiv 89/391/EØF; der er ved at blive udarbejdet 
yderligere EF-bestemmeIser om mindstekrav på sikkerheds- og sundhedsområdet 
til transportaktiviteter og arbejdssteder i transportmidler; 
nærværende direktivs bestemmelser indskrænker ikke anvendelsen af andre 
bestående eller fremtidige EF-bestemmeI ser på områderne for arbejdstageres 
sikkerhed, konstruktion af køretøjer samt miljøbeskyttelse-, 
(1) EFT nr. L 196 af 16.8.67, s. 1. 
(2) EFT nr. L 117 af 8.5.90, s. 1. 
(3) EFT nr. L 117 af 8.5.90, s. 15. 
(4) EFT nr. L 274 af 31.12.90. s. 1. 
- 14 -
i ADR-konventionens bestemmelser gives der landene bemyndigelse til at Indgå 
aftaler, der afviger fra ADR, og det store antal aftaler, der er forhandlet 
på bilateral basis mellem medlemsstaterne, skaber fordrejning af den fri 
udveksling af serviceydelser vedrørende transport af farligt gods; 
indføjelsen af de nødvendige bestemmelser i bilagene til dette direktiv vil 
kunne imødekomme behovet for sådanne afvigelser; det er nødvendigt at regne 
med en overgangsperiode, hvor de bestående aftaler stadig anvendes af 
medlemsstaterne; 
det er nødvendigt at overføre internationalt godkendte ADR-bestemmelser, 
herunder konstruktionskravene til køretøjer, der transporterer farligt gods, 
til fællesskabsretten, eftersom Rådets direktiv 70/156/EØF^1), senest 
ændret ved Rådets direktiv 92/53/EØF^2), ikke på nuværende tidspunkt rummer 
særlige krav til typegodkendelse af køretøjer, der anvendes til transport af 
far Iigt gods; 
kravene til typegodkendelse vil blive harmoniseret i tilknytning til Rådets 
direktiv 70/156/EØF, under henvisning til kravene i nærværende direktiv; 
der anvendes de bestående informationsprocedurer i forbindelse med relevante 
nationale lovgivningsforslag, så der opnås en større gennemsigtighed til 
fordel for alle Økonomiske beslutningstagere; 
medlemsstaterne bør beholde retten til i indenlandsk transport at anvende 
regler, der afspejler De Forenede Nationers henstillinger om transport af 
farligt gods, så længe ADR-bestemmeIserne endnu ikke er tilpasset disse 
regler, hvilket ville lette den intermodale transport af farligt gods; 
medlemsstaterne bør have ret til at regulere eller forbyde transport af 
visse former for farligt gods på deres område, men kun af andre grunde end 
de rent transportsikkerhedsmæssige; 
(1) EFT nr. L 42 af 23.2.70, s. 1. 
(2) EFT nr. L 225 af 10.3.92, s. 1. 
- 15 -
medlemsstaterne bør med henblik på gennemførelsen af dette direktiv have lov 
til at stille strengere eller lempeligere krav til visse 
transportoperationer, der udføres på deres område med køretøjer, der er 
indregistreret inden for det pågældende område; i denne forbindelse kan 
medlemsstaterne bevare retten til at kræve anvendelse af andre 
transportmåder for visse transporter; 
ved nærværende harmonisering af betingelserne for transport af farligt gods 
bør der tages hensyn til specifikke nationale omstændigheder, og dette 
direktiv bør derfor være tilstrækkeligt fleksibelt til at give 
medlemsstaterne mulighed for at indrømme visse undtagelser; nyttiggørelsen 
af teknologiske og industrielle udviklingstendenser bør ikke hæmmes, og 
derfor bør der gives midlertidige dispensationer med henblik herpå; 
køretøjer, der er indregistreret i tredjelande, skal have ret ti I at udføre 
international transport på en medlemsstats område, hvis de opfylder ADR-
bestemmelserne; 
der bør skabes mulighed for en hurtig tilpasning af dette direktiv til den 
tekniske udvikling, især gennem vedtagelse af nye ADR-bestemmelser, ved 
tilføjelse af en henvisning til standarder, ved indføjelse af andre 
bestemmelser, der må anses for at virke fremmende for sikkerheden, og - med 
henblik på at lette gennemførelsen af de dertil krævede foranstaltninger -
ved oprettelse af et udvalg og ved etablering af en snæver 
samarbejdsprocedure mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for 
rammerne af dette udvalg; 
bilagene til dette direktiv indeholder bestemmelser, der omfatter 
erhvervsuddannelse for visse førere af køretøjer, der transporterer farligt 
gods ad vej, hvorfor Rådets direktiv 89/684/EØF^1) bør ophæves -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
(1) EFT nr. L 398 af 30.12.89, s. 33. 
- 16 -
KAPITEL I 
Anvendelsesområde, definitioner og almindelige bestemmelser 
Artikel 1 
1. Dette direktiv finder anvendelse på transport af farligt gods ad vej, 
der udføres i Fællesskabet. Det finder ikke anvendelse på transport af 
farligt gods, der udføres af køretøjer, som tilhører eller kontrolleres 
af en medlemsstats væbnede styrker, elier på transport af 
pos t for sende I se r. 
2. Bestemmelserne i dette direktiv berører ikke medlemsstaternes ret til -
inden for rammerne af fællesskabsretten - at stille krav til transport 
af farligt gods, der udføres af køretøjer, som falder uden for dette 
direktivs anvendelsesområde. 
3. De i dette direktiv indeholdte bestemmelser indskrænker ikke andre EF-
retsforskrif ter om arbejdstagernes sikkerhed, køretøjskonstruktion og 
mi I jøbeskyttelse. 
Artikel 2 
I dette direktiv forstås ved 
"ADR", Den Europæiske Konvention om International Transport af Farligt 
Gods ad Vej, indgået i Genève den 30. september 1957, med ændringer; 
"køretøj", et færdigopbygget eller delvis opbygget køretøj, som er 
bestemt til kørsel på vej, har mindst fire hjul og har en konstruktivt 
bestemt største hastighed på over 25 km/h, samt påhængskøretøjer dertil, 
undtagen skinnekøretøjer, landbrugs- og skovbrugskøretøjer og selv­
kørende arbejdsredskaber; 
"farligt gods", stoffer og genstande, som ikke, eller kun på visse 
betingelser, må gøres til genstand for vejtransport i henhold til 
bilagene A og B til dette direktiv; 
- 17 -
"transport", enhver vejtransportoperation, der udføres helt eller delvis 
på offentlig vej i en medlemsstats område med køretøjer som defineret 
ovenfor. Der forstås ikke transport, der alene foregår på virksomheders 
områder. 
Artikel 3 
1. Farligt gods, som ifølge direktivets bilag A og B er udelukket fra 
transport, må ikke godkendes til transport ad vej, uden at dette dog 
indskrænker bestemmelserne i artikel 6. 
2. Transport af andet farligt gods, der er opført i bilagene A og B, er 
tilladt, såfremt de i bilagene A og B fastsatte betingelser er opfyldt 
specielt med hensyn til: 
(a) emballering og etikettering af det pågældende gods, og 
(b) det køretøj, der transporterer det pågældende gods, specielt 
dettes konstruktion, udstyr og kørsel, i henhold til 
bestemmelserne i artikel 4, 5 og 6. 
3. Ved de i dette direktivs bilag A og B indeholdte henvisninger til en 
"kontraherende part" forstås i sammenhæng med dette direktiv: en 
medlemsstat. 
KAPITEL II 
Fravigelser, begrænsninger og fritagelser 
Artikel 4 
I forbindelse med indenlandske transportoperationer, der udføres med 
køretøjer, der er indregistreret på en medlemsstats område, kan 
medlemsstaten bibeholde bestående bestemmelser i 'national lov om transport 
af farligt gods ad vej, der er forenelige med FN's henstillinger om 
transport af farligt gods, indtil det tidspunkt, hvor bilagene A og B ti I 
dette direktiv er blevet revideret, så de afspejler disse henstillinger. I 
så fald oplyser hver enkelt medlemsstat Kommissionen herom. 
- 18 -
Artikel 5 
1. For så vidt andet ikke er fastsat i fællesskabsretten, bevarer hver 
medlemsstat sin ret til at fastsætte regler for eller at forbyde 
transport af visse former for farligt gods på sit område, men alene af 
andre grunde end hensynet til transportsikkerheden. 
2. De bestemmelser, som en medlemsstat kræver overholdt vedrørende kørsel 
med køretøjer i forbindelse med international transport på 
medlemsstatens område, og som har hjemmel i randnummer 10 599 i bilag B 
til dette direktiv, skal i deres sigte være begrænset til aspekter af 
den lokale trafikregulering, de skal finde anvendelse på både 
indenlandsk og international transport, og de må ikke indebære nogen 
forske IsbehandI i ng. 
3. Hver enkelt medlemsstat kan fortsat anvende strengere bestemmelser om 
transport, der udføres med køretøjer, der er indregistreret eller taget 
i brug på dens område, med undtagelse af kravene til køretøjets 
konstrukt ion. 
Artikel 6 
1. Hver enkelt medlemsstat kan godkende vejtransport på dets område af 
farligt gods, der er klassificeret, emballeret og etiketteret i 
overensstemmelse med de internationale krav til sø- eller lufttransport, 
i de tilfælde, hvor den samlede transportoperation også indebærer sø-
el ler lufttransport. 
2. Alle de i bilagene til dette direktiv indeholdte bestemmelser om brugen 
af sprog i den relevante dokumentation finder ikke anvendelse på 
transportoperationer, der er begrænset ti I en enkelt medlemsstats 
område. Medlemsstaterne kan tillade brugen af andre sprog end dem, der 
er bestemmelser om i bilagene, for transportoperationer, der udføres på 
deres områder. 
3. Hver enkelt medlemsstat kan på sit område tillade brug af køretøjer, der 
er konstrueret inden dette direktivs ikrafttræden, og som ikke er i 
overensstemmelse med direktivets bestemmelser, men er konstrueret i 
henhold ti I de krav i den nationale lovgivning, der var i kraft indtil 
tidspunktet for direktivets ikrafttræden, forudsat at disse køretøjer er 
tilfredsstillende vedligeholdt op ti I det relevante sikkerhedsniveau. 
- 19 -
4. Hver enkelt medlemsstat kan bibeholde de indtil ikrafttrædelsesdatoen 
for dette direktiv eksisterende bestemmelser i den nationale lovgivning 
om konstruktion, anvendelse og betingelser for transport af nye tanke og 
beholdere, som måtte afvige fra de bestemmelser, der er indeholdt i 
bilag A og B til dette direktiv, indtil det tidspunkt, hvor der er 
indarbejdet henvisninger til standarder for konstruktion og brug af 
tanke og beholdere i bilag A og B til dette direktiv, der opfylder 
bestemmelserne heri, dog senest indtil den 31. december 1998. Beholdere 
og tanke, der er konstrueret inden 1. januar 1999, og som er 
tilfredsstillende vedligeholdt op ti I det relevante sikkerhedsniveau, 
kan fortsat anvendes på de oprindelige betingelser. 
5. Hver enkelt medlemsstat kan tillade brugen af emballage, der er 
konstrueret inden dette direktivs ikrafttræden og ikke godkendt i 
overensstemmelse med ADR-bestemmeIserne, på betingelse af, at emballagen 
er mærket med fremsti I Iingsdatoen, at den vil kunne bestå de relevante 
prøver i henhold til kravene i den gældende nationale lovgivning indtil 
ikrafttrædelsesdatoen for dette direktiv, og at alle sådanne emballager 
er vedligeholdt op til de relevante sikkerhedsniveauer (herunder 
prøvning og kontrol, hvis dette kræves), i henhold til følgende ordning: 
mellemstore fragtcontainere af metal og tromler af rustfrit stål og 
aluminium kan anvendes i et maksimalt tidsrum på 15 år fra 
fremsti I Iingsdatoen; anden metal- og plastemballage kan anvendes i et 
maksimalt tidsrum på 5 år fra fremsti I Iingsdatoen, men ikke efter 31. 
december 1998. 
6. Hver enkelt medlemsstat kan bibeholde bestemmelser med krav om ensartet 
mærkning med farekode af tanke, der transporteres på køretøjer, der er 
indregistreret i medlemsstaten, indtil det tidspunkt, hvor der er 
udarbejdet en international anerkendt farekode. 
7. Hver enkelt medlemsstat kan for indenlandsk transport af små mængder af 
visse former for farligt gods bibeholde lempeligere bestemmelser end 
dem, der er anført i bilag A og B ti I dette direktiv. Medlemsstaterne 
underretter Kommissionen om de relevante retsforskrifter. 
- 20 -
8. Hver enkelt medlemsstat kan give tilladelse til, at der midlertidigt 
fraviges fra bilag A og B til dette direktiv med henblik på 
gennemførelse af prøver, der er nødvendige for en ændring af bilag A og 
B til dette direktiv for at tilpasse dem til den teknologiske og 
industrielle udvikling, uden at øve forskelsbehandling på grund af 
transportvirksomhedens nationalitet eller hjemsted og for et maksimalt 
tidsrum af 4 år, forudsat at sikkerheden ikke sættes over styr. Sådanne 
tilladelser kan ikke forlænges. Kommissionen underrettes herom. 
9. Hver enkelt medlemsstat kan give tilladelse til engangstransporter af 
farligt gods, som enten er forbudt i henhold til bilag A og B, eller som 
udføres under andre betingelser end de, der er omhandlet i dette 
direkt ivs bi lag A og B. 
10. Uden at det indskrænker bestemmelserne i ovenstående stk. 2, kan hver 
enkelt medlemsstat indtil den 31. december 1996 anvende bestående 
bilaterale eller multilaterale aftaler med andre medlemsstater, med 
hjemmel i ADR-konventionen, uden dog at øve forskelsbehandling på grund 
af transportvirksomhedens nationalitet eller hjemsted. Alle yderligere 
fravigelser, som er hjemlet i randnr. 2010 og 10 602 i bilag A og B, 
tillades kun i form af ensidige fravigelser i henhold til stk. 8. 
Artikel 7 
Køretøjer, der er indregistreret eller taget i brug i tredjelande, skal 
kunne benyttes til international transport inden for Fællesskabet, såfremt 
de opfylder bestemmelserne i ADR-konventionen. 
- 21 -
KAPITEL III 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 8 
De ændringer, der måtte være nødvendige for at tilpasse bilagene til den 
videnskabelige og tekniske udvikling på de af direktivet omfattede områder, 
bl.a. for at tage hensyn til fremtidige ændringer af ADR-bi lagene, for at 
indarbejde en henvisning til standarder og for at sikre overholdelsen af et 
acceptabelt sikkerhedsniveau, vedtages i overensstemmelse med den i artikel 
9 fastsatte fremgangsmåde. 
Artikel 9 
1. Kommissionen bistås af et udvalg for tilpasning af directiv om indbyrdes 
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgiving om transport af farligt gods 
til den tekniske udvikling, i det følgende benævnt "udvalget", der 
består af repræsentanter for medlemsstaterne, og har en repræsentant for 
Kommissionen som formand. 
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast ti I de 
foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om 
dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under 
hensyntagen til det pågældende spørgsmåls hastende karakter. Det udtaler 
sig med det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, 
for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af 
Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der 
afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er 
fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen. 
3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. 
Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne 
udtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse 
foranstaltninger. 
-*£ 
4. I så fald udsætter gennemførelsen af de foranstaltninger, den har 
truffet afgørelse om, i et tidsrum, som fastsættes i hver enkelt 
retsakt, der skal vedtages af Rådet, men som under ingen omstændigheder 
kan være længere end tre måneder regnet fra datoen for underretningen. 
Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgøreise inden for 
det tidsrum, der er nævnt i ovenstående afsnit. 
Artikel 10 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser 
i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 1995. De 
underretter straks Kommissionen herom. 
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, 
skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved 
offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for 
denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de love og 
administrative bestemmelser, som de vedtager på det af direktivet 
omfattede område. 
Artikel 11 
Rådets direktiv 89/684/EØF om erhvervsuddannelse for visse førere af 
køretøjer, der transporterer farligt gods ad vej, ophæves hermed fra datoen 
for gennemførelsen af nærværende rådsdirektiv. Foreløbige beviser, der er 
udstedt af medlemsstaterne udelukkende til national transport i henhold til 
dette direktivs artikel 4, stk. 2, forbliver gyldige til den 
31. december 1996. Beviser, der er udstedt i henhold til ovennævnte 
direktivs artikel 4, stk. 4, kan fortsat anvendes til udløbet af deres 
gyldighedsperiode, men ikke længere end til 1. juli 1997 for farligt gods 
transporteret i tanke samt for eksplosive stoffer, og ikke længere end til 
1. januar 2000 for andet farligt gods. 
- 23 -
Artikel 12 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
- 24 -
BILAG A 
Randnumrene 2 000 - 3 999 i bilag A til Den Europæiske Konvention om 
International Transport af Farligt Gods ad Vej (ADR), gældende pr. 1. januar 
1995. 
NB: Der vil blive stillet oversættelser til alle officielle fællesskabssprog 
til rådighed, så snart der er udarbejdet en velfunderet tekst og 
oversættelserne foreligger. 
- 25 -
BILAG B 
Randnumrene 10 000 - 260 000 i bilag B til Den Europæiske Konvention om 
International Transport af Farligt Gods ad Vej (ADR), gældende pr. 1. januar 
1995. 
NB: Der vil blive stillet oversættelser til alle officielle fællesskabssprog 
til rådighed, så snart der er udarbejdet en velfunderet tekst og 
oversættelserne foreligger. 
-a«-
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 548 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 14 07 06 
Katalognummer : CB-CO-93-585-DA-C 
ISBN 92-77-60707-6 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
1^2985 Luxembourg