BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Den nye telekommunikationspakke, som Kommissionen har vedtaget i dag, omfatter en meddelelse, hvori der fremsættes en europæisk vision for internetkonnektivitet for borgere og erhvervsliv på det digitale indre marked, samt et lovforslag om en kodeks for europæisk elektronisk kommunikation, der tager lovgrundlaget for elektronisk kommunikation op til revision. Kommissionens forslag fastsætter de reformer, der er nødvendige for at sikre tilgængelighed til og udnyttelse af net med meget høj kapacitet, der vil give mulighed for udbredt anvendelse af produkter, tjenesteydelser og applikationer på det digitale indre marked.

Da internettet og digital konnektivitet forandrer privatliv og faglige praksisser i og uden for Unionen, er der behov for at sikre, at den brede offentlighed opfordres til at gribe de muligheder, som denne forandring tilbyder.

Derfor er et af Kommissionens strategiske mål for Unionen, der skal nås inden 2025, at steder, hvor der udbydes offentlige tjenesteydelser, såsom offentlige forvaltninger, biblioteker og hospitaler skal være udstyret med gigabitinternetforbindelser. Skabelsen af forbindelse mellem disse og andre centrale steder i samfundslivet, herunder udendørsområder, som den brede offentlighed har adgang til, ved en hastighed, der ligger betydeligt over den, der er nødvendig for funktionel adgang til internettet, vil gøre det muligt for borgere fra alle samfundslag at opleve fordelene ved den næste generation af konnektivitet, når de er på farten og befinder sig på steder, hvor det er vigtigt at have forbindelse.

Som en af de foranstaltninger, der skal medvirke til at nå dette mål, vil den nye pakke fremme etableringen af lokale trådløse adgangspunkter gennem forenklede planlægningsprocedurer og mindre tunge lovgivningsmæssige forpligtelser, blandt andet i situationer, hvor en sådan adgang gives på et ikke-kommercielt grundlag eller som et supplement til andre offentlige tjenesteydelser.

Den foranstaltning, der foreslås her, supplerer den indsats, der er gjort gennem ændringer af lovgrundlaget for telekommunikation i Connecting Europe-faciliteten, der er indeholdt i forordning (EU) nr. 1316/2013 (i det følgende benævnt "CEF-forordningen") og forordning (EU) nr. 283/2014 (i det følgende benævnt "forordningen om retningslinjer"). Gennem disse ændringer opfordres enheder med offentlige opgaver såsom offentlige myndigheder og udbydere af offentlige tjenesteydelser til at tilbyde gratis trådløs konnektivitet på centrale steder i det lokale offentlige liv (f.eks. offentlige forvaltninger, biblioteker, sundhedscentre og offentlige udendørsområder). På den måde skabes der økonomiske incitamenter for enheder, der ønsker at udbyde gratis trådløs konnektivitet med høj kapacitet i offentlige rum under deres jurisdiktion eller på de steder, hvor de udbyder tjenesteydelser. Det vil i den første fase af indsatsen blive prioriteret at afsætte midler til, at offentlige myndigheder kan etablere adgangspunkter på centrale steder i det lokale offentlige liv, herunder udendørsområder, som den brede offentlighed har adgang til.

Ved at stimulere integrationen med eksisterende offentlige tjenesteydelser vil indsatsen fremme borgernes interesse for højhastighedsforbindelse til internettet og dermed yde et betydeligt bidrag til både udnyttelse af bredbåndstjenester og udvikling af offentlig infrastruktur. Tilrådighedsstillelsen af gratis, lokal trådløs konnektivitet på travle steder, hvor mange mennesker samles og afventer næste skridt på deres dagsorden, kan skabe en betydelig merværdi, idet uudnyttet tid og transittid omdannes til produktive, afslappende eller mere informative oplevelser. Desuden kan sådanne lokale trådløse adgangspunkter give bedre dækning på steder, der er vanskelige at nå ud til, eller hvor det enorme antal af brugere ellers i høj grad ville forringe oplevelsen af trådløs konnektivitet. Ved at give brugerne mulighed for at have forbindelse, når de er på farten, styrker de lokale trådløse adgangspunkter også deres mobilitet, fleksibilitet og interesse for at anvende tjenesteydelser, der udbydes af enheder med offentlige opgaver, og de kan gøre det lettere for brugerne at forvalte den tid, de har til rådighed. Samtidig garanterer den begrænsede rækkevidde af hvert enkelt adgangspunkt, at dette offentlige tilbud ikke udfordrer kommercielle tilbud, men derimod kan spille en vigtig rolle med hensyn til at befordre anvendelsen af bredbånd og fremme digitale færdigheder. Dette vil igen fremme brugernes interesse for at udnytte kommercielle bredbåndstilbud i hjemmet eller mobile bredbåndstilbud. Den foreslåede indsats er et supplement til det nye juridiske begreb om universelle tjenesteydelser i forslaget om en kodeks for europæisk elektronisk kommunikation, ifølge hvilken enhver EU-borger har ret til at have forbindelse: ret til en funktionel internetforbindelse, i det mindste på et fast sted, der er økonomisk overkommelig, og som giver mulighed for, at brugeren kan involvere sig fuldt ud i den digitale økonomi og det digitale samfund.

Den foreslåede foranstaltning giver adgang til en enkel finansieringsmekanisme med henblik på installation af lokale trådløse adgangspunkter. Indsatsen er udformet til at give maksimal virkning på kort sigt ved at styrke borgernes interesse for internetadgangstjenester og til at lette anvendelsen af offentlige digitale tjenesteydelser, herunder adgang til digitaltjenesteinfrastrukturer. Forventningen om, at den interesse, der vækkes, vil skabe grundlag for fortsat drift og eventuel udskiftning af adgangspunkterne uden yderligere finansiel bistand i henhold til lovgivningen, stemmer overens med målet om at udfase sådan bistand så hurtigt som muligt og opfordre til anvendelse af alternative finansieringsmekanismer.

For at sikre, at indsatsen er målrettet, og for at offentligheden får maksimalt udbytte heraf, vil finansieringen blive begrænset til situationer, hvor der ikke allerede er frit tilgængelige offentlige eller private adgangspunkter med højhastighedsbredbånd. Da det beløb for finansiel bistand fra EU, der ydes til individuelle aktioner, vil ligge under den tærskel for tilskud med lav værdi på 60 000 EUR, der er fastsat ved finansforordningen, forventes der ingen mærkbare konkurrencemæssige virkninger. Desuden skal midlerne tildeles på en geografisk afbalanceret måde, der bidrager til den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i Unionen ved at tage særligt hensyn til behovene ude i lokalsamfundene. Gennem den kombinerede anvendelse af disse kriterier er den foreslåede indsats i overensstemmelse med den ramme for åbne og konkurrencedygtige markeder, der understøtter driften af transeuropæiske net.

Ud over at stimulere efterspørgslen efter højhastighedsbredbånd og opfordre til udbredt udnyttelse heraf på samfundsniveau vil indsatsen også få adskillige positive følgevirkninger — fra forbedret adgang til e-forvaltning og deltagelse i det demokratiske liv, herunder for befolkningsgrupper, der ellers har vanskeligt ved at få adgang til konnektivitet (såsom flygtninge og lavindkomstgrupper), til yderligere infrastruktur til nødsituations- og krisekommunikation og public service-meddelelser. For at sikre, at lokalsamfund med begrænsede ressourcer også kan opleve disse fordele ved deltagelse i det digitale indre marked, bør det være muligt at opnå støtte under denne foranstaltning med op til 100 % af de støtteberettigede omkostninger, jf. dog princippet om samfinansiering. Mulige støttemodtagere kan inddrage medlemmer af lokalsamfundet i gennemførelsen af aktioner, der er finansieret gennem den foreslåede foranstaltning, i udpegelsen af de centrale steder i det offentlige liv, hvor installationen af frit tilgængelige trådløse adgangspunkter vil give størst merværdi for samfundet.

På grund af dens fleksible og fokuserede karakter med hensyn til den støtte til bredbåndsnet, der ydes inden for bevillingsrammen for telekommunikationssektoren til gennemførelsen af CEF, bør indsatsen også anerkendes som et særskilt projekt af fælles interesse med tilknyttede aktioner i henhold til CEF-forordningen og et særligt budget, der bør beskrives nærmere i henhold til forordningen om retningslinjer. Selv om den finansielle bistand, der ydes til den enkelte støttemodtager, er begrænset, er det samlede antal støttemodtagere væsentligt, og det er derfor vigtigt at sikre strømlinede administrative procedurer, der giver mulighed for enkel og hurtig beslutningstagning. Med det formål bør medlemsstaterne, jf. CEF-forordningen, have mulighed for at godkende kategorier af forslag vedrørende denne indsats i stedet for at skulle give deres samtykke til lister over individuelle støttemodtagere. Ved at gennemføre denne ændring horisontalt til gavn for andre projekter af fælles interesse efterkommer forslaget også medlemsstaternes opfordringer til mere effektive metoder til gennemførelse af aktioner inden for digitaltjenesteinfrastrukturer.

For at sikre, at foranstaltningen kan anvendes i mange forskellige situationer og levere konkrete resultater så hurtigt som muligt, er det afgørende, at de tilgængelige former for finansiel bistand ikke begrænses unødigt. I den sammenhæng kan der bevares en væsentlig grad af fleksibilitet ved at give mulighed for, at der i gennemførelsen af foranstaltningen kan drages fordel af det størst mulige antal former for finansiel bistand med relevans for indsatsen. Derfor — og i betragtning af igangværende forhandlinger om en revision af finansforordningen — bør CEF-forordningen ændres for at gøre det klart, at alle aktioner, der bidrager til projekter af fælles interesse, herunder denne indsats, overordnet set er berettiget til støtte gennem de former for finansiel bistand, der på nuværende tidspunkt og fremadrettet er tilgængelige i henhold til finansforordningen.

På den anden side foreslås det — af samme årsager — at beskrive de former for finansiel bistand, der er tilgængelige med hensyn til gennemførelse af indsatsen, på en indbyrdes sammenhængende måde i CEF-forordningen og forordningen om retningslinjer. Tilskud vil sandsynligvis være den form for finansiel bistand, der er bedst egnet til at nå målet om at fremme gratis lokal trådløs konnektivitet i lokalsamfund, men andre former for finansiel bistand bør i udgangspunktet ikke udelukkes, med undtagelse af finansielle instrumenter. Finansielle instrumenter bør udelukkes på grund af den store administrative byrde, de medfører, og den tid, det tager at gennemføre dem, og de kan derfor ikke i tilstrækkelig grad tilpasses de planlagte aktioner og deres egenskaber.

For at sikre hastighed og effektivitet vil gennemførelsen af denne indsats blive udført gennem strømlinede administrative procedurer, hvor der anvendes standardiseret dokumentation (såsom kuponer) og onlineværktøjer til håndtering af ansøgninger samt til efterfølgende overvågning og kontrol af de installerede trådløse adgangspunkter.

Det forventes, at den foreslåede foranstaltning, der fremmes gennem EU-netværket af bredbåndskompetencekontorer, vil skabe opmærksomhed blandt lokale myndigheder og borgere om Kommissionens nye prioritering af gigabitsamfundet samt i høj grad skabe synlighed omkring og tillid til, at EU kan levere konnektivitet og adgang til digitale tjenesteydelser på hele det europæiske kontinent. En særlig visuel identitet, der udvikles af Kommissionen, og som vil blive stillet til rådighed for støttemodtagerne med henblik på gennemførelse, vil sikre genkendeligheden af aktioner, der finansieres ved den foreslåede foranstaltning, og dermed brandgenkendelse.

•Overensstemmelse med gældende bestemmelser på området

På nuværende tidspunkt giver lovgrundlaget for telekommunikation i Connecting Europe-faciliteten mulighed for finansiel støtte på telekommunikationsområdet til digitaltjenesteinfrastrukturer (i form af tilskud og/eller indkøb) og til bredbåndsnet (i form af finansielle instrumenter).