ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (83) 758 
 
 
 
Vol. 1983/0 268 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLE ABER
KCMCSp; 758 ftndelXR udg.  
Bruxelles, den 5-  januar 198^
MARKEDSFORHOLDENE Pil LANDBRUGSOMRÅDET 
RAPPORT 1983
(beretning fra Kommissionen til Rådet)
KOM(8:5) 758 endelig udg.

-  2 -
Udkastet til denne rapport blev udarbejdet 1 efteråret 1983, og der findes et 
sammendrag heraf i "Landbrugets stilling i Fællesskabet - Rapport 1983", som 
blev offentliggjort 1 forbindelse med den 17. Almindelige Beretning. Dette 
sammendrag findes i sin helhed under punkt A i denne rapport.
*
* *

- 3 -
INDHOLDSFORTEGNELSE
Markedsforholdene på landbrugsområdet 
RAPPORT 1983
Side
A. LANDBRUGSMARKEDER - OVERSIGT
- INDLEDNING ........................................................  4
- 
Situationen på de vigtigste landbrugsmarkeder .................... 4
- Udsigterne for landbrugsmarkederne i EF ..........................  19
B.
 GENNEMGANG AF DE ENKELTE SEKTORER
I.  Produkter, der er omfattet af en falles markedsordning
1. Korn .........................................................  22
2.
 Ris ..........................................................  36
3.
 Sukker .......................................................  42
A.
 Olivenolie ...................................................  49
5.
 Olie -  og proteinholdige frø .................................  54
6.
 Tørret foder; ærter, bønner og hestebønner .................. 60
7. Spindhør og hamp ............................................. ^5
8. Frø ..........................................................  72
9.
 Vin ..........................................................  75
10
. Råtobak ......................................................  82
11
. Frugt, grønsager, levende planter og blomsterdyrkningens 
produkter
a) Frugt og grønsager ......................................  87
b)
 Produkter forarbejdet på basis af frugt og grønsager .... 98
c)
 Levende planter og blomsterdyrkningens produkter .........  102
12
. Humle ........................................................  103
13
. Mælk og mejeriprodukter .....................................  104
14
. Oksekød ......................................................  H 7
15
. Svinekød .....................................................  129
1.
6. «g ...........................................................  136
17
. Fjerkrækød ...................................................  139
18
. Silkeormsavl ................................................. 142
19. Fårekød ......................................................  143
II
.  Produkter, der ikke er omfattet af en fælles markedsordning
,20. a) Landbrugsalkohol .......................................... 150
b) Kartofler ..........................................■ ...... 151
c)
 Honning ...................................................  155
C.
 SAMLET OVERSIGT OVER SEKTORERNE
21. Foder ........................................................  156
22
. Kød ..........................................................  159
23
. Fedtstoffer og olier ....................................... 165

- 4 -
A - MARKEDER FOR LANDBRUGSPRODUKTER - OVERSIGT
INDLEDNING
1. Gennemgangen af markederne for landbrugsprodukter opdeles i to klart 
adskilte dele. I første del koncentreres opmærksomheden om de sektorer, 
der tegner sig for næsten 80% af landbrugets output, og som optog ca. 90% 
af det samlede landbrugsbudget i 1982. Der foretages en særskilt 
sektoranalyse af markafgrøderne korn, sukker, frugt og grønsager, vin og 
tobak, samt af de animalske produkter mælk og mejeriprodukter, oksekød, 
fårekød og svinekød. I denne oversigt over de enkelte sektorer ses der på 
produktions- og forbrugsmønsteret og udviklingen på det interne marked i 
årets løb med hensyn til priser og støtteforanstaltninger inden for EF 
samt udviklingen i EF’s handel på verdensmarkedet.
I anden del sammenfattes de vigtigste tendenser i disse analyser, 
udsigterne for landbrugsmarkederne på kort og mellemlang sigt skitseres, 
og der peges på de sektorer, hvor der er problemer, eller hvor der 
sandsynligvis vil opstå problemer.
Der findes mere deltajerede oplysninger om markedssituationen for 
samtlige landbrugsprodukter i "Markedsforholdene på landbrugsområdet - 
rapport 1983”.  Der findes statistisk materiale om alle sektorer i sidste 
halvdel af denne rapport.
SITUATIONEN PA DE VIGTIGSTE LANDBRUGSMARKEDER
Korn
EF- markedet
2. Det samlede kornareal i EF var i 1982 på 28,1 mio ha svarende til 28% af 
det udnyttede landbrugsareal (ULA).  Der var betydelige forskelle i de 
enkelte medlemsstaters anvendelse af arealer til korn. I 
Forbundsrepublikken Tyskland anvendes ca. 42% af ULA til korn og i 
Danmark 59% (det tilsvarende tal for Irland var 7% og for Nederlandene 
10% ) .

- 5 -
Produktion og forbrug
3. Den samlede kornproduktion i EF nåede i 1982/83 op på et rekordniveau p& 
130,5 mio t (ekskl. ris), en stigning på 7,1% i forhold til det 
foregående år, hvilket skyldes særdeles gode vækstbetingelser i alle 
medlemsstaterne bortset fra Italien og Irland. Ifølge de foreløbige 
prognoser for 1983/84 bliver produktionen (ekskl. ris) på ca. 123 mio t; 
byg- og majsproduktionen forventes at blive en hel del mindre end forrige 
års store produktion.
4. Det samlede forbrug af korn i EF var i 1981/82 på 116,3 mio t, hvilket er
et fald på 1,6 mio t i forhold til 1980/81. Ca.  59% af alle kornarter
blev anvendt til foder, 35,6% til konsum og til industrien, mens resten 
blev anvendt som sædekorn (omtrent samme forhold som i 1980/81). Inden 
for disse tre kategorier varierer procentsatserne meget fra medlemsstat 
til medlemsstat og fra år til år afhængig af den enkelte kornart. Den 
endelige opgørelse for 1981/82 viser, at selvforsyningsgraden for korn 
fortsat lå på ca. 105%. Den forventes at stige til omkring 117% i 1982/83 
som følge af den rekordstore høst.
5. Anvendelsen af korn til foder er gennem de seneste år i væsentlig grad 
blevet påvirket af den stigende mængde kornsubstitutter som f.eks. maniok 
og en række biprodukter fra levnedsmiddelindustrien. I 1982 var importen 
af kornsubstitutter af en størrelsesorden svarende til 16,2 mio t korn. 
Maniokimporten er steget fra 2,3 mio t i 1974 til 8,1 mio t i 1982.
Selvom denne import kan stabiliseres på dette niveau ved hjælp af aftaler 
om frivillig eksportbegrænsning med de vigtigste leverandører, som det 
f.eks. er tilfældet med Thailand, er det sandsynligt, at importen af 
andre produkter af lignende art vil stige på mellemlang Bigt, da mange 
andre varer uden videre kan erstatte korn. Eksempelvis er importen af 
majsglutenfoder steget fra 0,7 mio t i 1974 til 2,8 mio t i 1982, og den 
kan forventes at stige yderligere i takt med udviklingen i fremstillingen 
af alkohol på basis af majs i USA (importen forventes at nå op på 3,2 mio 
t i 1983) .

-  6 -
6. Der er gjort forsøg på at støtte anvendelsen af hjemmeavlet korn ved 
indførelse af silosystemet, der tilskynder til øget anvendelse af mere 
EF-hvede i foder. Der er imidlertid en fortsat tendens til i stadig 
mindre omfang at anvende hjemmeavlet korn til foder (mindre end 45% i 
1981/82 mod ca. 50% i 1975/76) .  Dette skyldes hovedsagelig, at 
landmændene er tilbøjelige til at sælge mere af deres korn (eller 
producere mindre havre, der normalt anvendes til foder) og købe 
foderblandinger fremstillet af importerede korn3ubstitutter.  I 1972/73 
repræsenterede korn over 62% af den energi, der leveres af kraftfoder 
(dvs. ekskl. foderbyg, rodafgrøder, græsning osv.). Denne andel faldt til 
53,5% i 1980/81.
7. Industriens anvendelse af korn faldt med 2,9% i 1981/82. Industriens 
anvendelse af hvede faldt en smule, mens anvendelsen af majs faldt med 
3,0%. Disse to kornarter, der tegner sig for henholdsvis 4% og 45% af 
industriens samlede kornforbrug, anvendes hvedsagelig til fremstilling af 
stivelse og glucose.  Endvidere aftager destillationsidustrien store 
mængder majs i Det forenede Kongerige. Industriens anvendelse af byg 
faldt med 3,0% i 1981/82 til 5,1 mio t (5,6 mio t i 1980/81).
Markedet i hovedtræk
8. Ved begyndelsen af høståret 1982/83 var lagrene på ca. 12 mio t (hvoraf 
0,9 mio t var oplagret på landbrugsbedrifter) og bestod af 5,9 mio t blød 
hvede, 0,6 mio t hård hvede, 1,3 mio t byg og 2,5 mio t majs, der var 
oplagret på offentlige interventionslagre. Ved begyndelsen af høståret 
1983/84 var lagrene uden for bedrifterne på 16,0 t.
9. Trods en betydelig eksport i høståret 1982/83 var de interne 
markedspriser vigende, da der var store mængder hvede og byg til 
rådighed. Denne generelle tendens gjorde sig ikke gældende i Italien, 
hvor priserne på blød hvede var noget højere end interventionspriserne. I 
1982/83 steg den interne EF-handel til 20 mio t, og Frankrig var fortsat 
hovedleverandør af korn til andre medlemsstater. Landets eksport af blød 
hvede, byg og majs faldt til 9,4 mio t i 1982/83 (9,6 mio t i 1981/82). 
Handelen med kornprodukter såsom hvedemel, bygmalt og majsgrits er også i 
fortsat stigning.

- 7 -
Verdensmarkedet
XO. Ved begyndelsen af høståret 1982/83 blev verdenslagrene af korn anslået 
til 85 mio t og lagrene af grovere kornarter til ca. 114 mio t. 
Verdensproduktionen af korn (ekskl. ris) satte i 1982/83 rekord med 
1,285 mio t, og alle de vigtigste eksportlande havde udmærkede 
høstresultater. EF's produktion svarede til 10% af denne samlede mængde. 
De tilsvarende tal for andre vigtige korneksporterende lande var: USA 
26%, Canada 4%, Australien 1% og Argentina 3%.
Som følge af stabiliseringen af verdensforbruget og USA'e øgede 
eksportindsats (under pres fra store lageroverførsler) var priserne under 
stærkt pres i de første måneder af høståret 1982/83. Presset aftager 
henimod høstårets afslutning, hovedsagelig som følge af dollarens 
stigning.
11. I 1983/84 forventes verdensproduktionen af hvede at nå op på 486 mio t, 
medens der ventes en betydelig nedgang i produktionen af grovere 
kornarter (ca. 700 mio t mod 780 mio t i 1982/83) som følge af de 
nedstemte forventninger til soja- og majsafgrøderne i USA. Det har 
medført en brat stigning i priserne på foderkorn på verdensmarkedet, som 
nu er næsten lige så høje som hvedepriserne. Som følge deraf vil der 
fortsat være store hvedelagre, medens der forventes en formindskelse af 
lagrene af foderkorn. De samlede slutlagre af hvede og grovere kornarter 
ved udgangen af høståret 1983/84 anslås på nuværende tidspunkt til
199 mio t <190 mio t i 1982/83).
12. I 1981/82 importerede EF 14,4 mio t korn (7,6% mindre end i 1980/81), og 
den tendens til faldende import, der har kunnet noteres i de seneste år, 
fortsatte således. Af den samlede mængde i 1981/82 udgjorde majs
8,7 mio t (hvoraf ca. 92% blev importeret fra USA), blød hvede 3,5 mio t 
(over 95% fra Nordamerika inkl. 0,7 mio t under proceduren for aktiv 
forædling) og byg ca. 0,9 mio t (hovedsagelig fra Canada). Den samlede 
import af korn forventes i 1982/83 at blive på ca. 10,5 mio t.

-  8 -
13. EF’s samlede eksport af korn og kornprodukter steg i 1981/82 med 1,8% til 
21,6 mio t. Af denne samlede mængde tegnede blød hvede og mel sig for 
14,3 mio t. X 1982/83 forventes eksporten af blød hvede og mel at blive 
på 13,2 mio t <12,4 mio t forventes solgt på markedsvilkår, heraf 2,9 mio 
t som mel, og den resterende mængde forventes leveret som fødevarehjælp).  
Ca.  1,5 mio t mel blev eksporteret på markedsvilkår under proceduren for 
aktiv forædling (0,6 mio t i 1981/82). I begge disse høstår er eksporten 
gået til EF’s traditionelle markeder i landene i Vest- og Nordafrika samt 
i en række europæiske lande. I 1982/83 gik en større procentdel af 
eksporten til Mellemøsten. Eksporten af mel gik fortsat til en lang række 
traditionelle markeder, navnlig Egypten, Syrien og USSR. Eksporten af byg 
og bygprodukter (især malt) udgjorde i alt 5,7 mio t i 1981/82, hvoraf 
1,7 mio t var bygprodukter. Eksporten forventes i 1982/83 at blive lidt 
lavere (ca. 5,1 mio t).
Sukker
EF-markedet
14. Det samlede sukkerroeareal faldt i 1982/83 med 9,3% i forhold til 1981/82 
og udgjorde dermed ca. 1,8% af det udnyttede landbrugsareal i EF. Faldet 
skyldtes ikke blot, at verdensmarkedspriserne lå under EF-priserne på 
såningstidspunktet, men også at der blev overført store lagre i visse 
lande.
15. Hvad produktionsstrukturerne angår, er det samlede antal bedrifter, der 
producerer sukkerroer, faldende (ca. 370 000 i 1977), skønt nedgangen nu 
sker mindre brat end tidligere. Samtidig er antallet af virksomheder, der 
forarbejder sukkerroer, faldet fra 250 i 1972/73 til 203 i 1982/83, et 
fald på 19%, der har været ledsaget af en stigning i den samlede 
forarbejdningskapacitet på 36%. Denne forbedring af 
produktionsstrukturerne i løbet af det sidste årti viser, at den 
eksisterende kvotaordning, der nu har fungeret i over syv år, ikke har 
forhindret udvikling af produktionen.

- 9 -
Produktion og forbrug
16. EF*s samlede sukkerproduktion var i 1982/83 på 13,94 mio t, 7,3% under 
rekordniveauet på 15 mio t i 1981/82. Når man medregner overførslen på 
1 mio t sukker fra det foregående produktionsår, blev der produceret 
9,4 mio t inden for basiskvoten (A-sukker),  2,1 mio t ud over denne 
basiskvote, men inden for maksimumskvoten (B-sukker),  medens den øvrige 
del af produktionen <C-sukker) fortsat udgjorde 3,5 mio t. I 1983/84 
forventes EF*s høst at blive meget mindre end høsten i 1982/83 på grund 
df nedgangen i det tilsåede areal samt et lavere sukkerudbytte
<  ca.  11,1 mio t).
17. I 1982/83 lå EF’s konsum af sukker på nogenlunde samme niveau som i 
1981/82 (34,5 kg pr. indbygger). Mindre end 1% af den samlede produktion 
gik til industrien, hovedsagelig til den kemiske industri. Den samlede 
produktion og det samlede forbrug af isoglucose forblev i 1982/83 stort 
set uændret med 182 300 t.
Markedet i hovedtræk
18. Produktionsåret 1982/83 var det andet år, hvor den nye sukkerpolitik var
i kraft (fra juli 1981). Da der fortsat er væsentlige mænder til rådighed 
til eksport, og priserne på verdensmarkedet er meget lave, vedtog 
Kommissionen og sukkerproducenterne, at de i 1982/83 ville fortsætte den 
lagerpolitik, de iværksatte i 1981/82. Producenterne overførte 
1 083 mio t C-sukker til det følgende produktionsår. De afholdt også 
gennem afgifter på A- og B-kvotesukker alle omkostningerne ved eksport af 
den mængde sukker, der blev produceret ud over EF's interne behov, dog 
fratrukket en mængde svarende til importen ca. 1,3 mio t fra AVS-landene 
(finansieret gennem EUGFL).  Kommissionen begrænsede
eksportforpligtelserne i 1982/83 til samme mængde som i 1981/82 (5,2 mio 
t kvotesukker og C-sukker).  . .

-  10 ~
Markedspriserne lå til stadighed teet på interventionspriBerne i 
produktionsåret 1982/83 og nærmede sig derpå de nye interventionspriser 
som blev vedtaget i 1983/84-prispakken {+ 4% for hvidt sukker og 
råsukker). Samhandelen inden for EF øgedes i 1982/83, hvilket 
hovedsagelig skyldtes, at produktionen faldt i Italien. Ca. to tredjedele 
af handelen med råsukker foregik mellem Det forenede Kongerige, Italien 
og Forbundsrepublikken Tyskland.
Verdensmarkedet
19. Som i 1981/82 oversteg verdensproduktionen i 1982/83 forbruget med mere 
end 5 mio t (over for mere end 8 mio t i 1981/82). Som følge deraf var 
lagrene i slutningen af august 1983 meget store. Verdensmarkedspriserne 
var fortsat trykkede i produktionsåret 1982/83 indtil maj 1983.
Stigningen i verdensmarkedspriserne siden da er blevet stimuleret af 
udsigterne til en nedgang i verdensproduktionen i produktionsåret 1983/84 
(den anslås på nuværende tidspunkt at blive på 92 mio t mod 99,9 mio t 
det foregående år) og af håbet om et stigende forbrug (96 mio t over for 
94,4 mio t i 1982/83). I 1983/84 forventer EF at have en samlet mængde på 
5,2 mio t sukker til rådighed til eksport, heraf 3,5 mio t C-sukker.

- 11 -
Frugt og grønsager
20. I 1982 steg EF's samlede produktion af friske frugter og grønsager, 
iierunder den del, som er bestemt til forarbejdning, med 8,6% i forhold 
til 1981. EF's produktion af frisk frugt steg til 22,S mlo t, mens 
grønsagsproduktionen holdt sig p& nogenlunde samme niveau (28,7 mio t).  
Italien var EF's største producent af frisk frugt (45%) og friske 
grønsager (39%). Derimod var der 1 1982 en lille stigning i produktionen 
af forarbejdede frugter og grønsager, der hovedsagelig skyldtes 
stigningen 1 produktionen af konserves (ekskl. tomater) og frosne 
produkter.
Forbruget af frisk frugt var i 1981/82 på 16,6 mlo t, en nedgang på 12,9% 
i forhold til foregående år. Heraf gik 90% til konsum, idet der årligt 
forbruges 85 kg pr. indbygger 1 EF. Fællesskabets eget forbrug af 
grønsager faldt med 3,3% til 31,7 mlo t.
21. Der var betydelige udsving 1 markedspriserne 1 løbet af produktionsåret, 
og der måtte adskillige gange træffes midlertidige foranstaltninger, 
herunder udligningsafgifter ved import. Tilbagekøbene af pærer (3,2% af 
den samlede produktion) og citroner var lavere 1 1982/83 end i 1891/82, 
men højere for andre produkter, såsom æbler (11,1%) og blomkål (1,6%).
22. EF's import af frisk frugt var 1 1982 stort set af samme størrelsesorden 
som i 1981, dvs. på ca. 4,3 mlo t (herunder 3,1 mio t citrusfrugter og 
0,48 mio t æbler) eller næsten 5 gange så stor som den samlede eksport. 
Den samlede import af friske grønsager var på 1,2 mlo t 1 1982 eller 3 
gange så stor som den samlede eksport. Samhandelen inden for EF med frisk 
frugt var på 2,8 mio t i 1982, og samhandelen med grønsager af 
tilsvarende størrelse (tomater var det vigtigste produkt i samhandelen: 
0,46 mio t).
Samhandelen inden for EF med forarbejdede frugter og grønsager var 1  1982 
af omtrent samme størrelse som 1 1981. Den samlede import fra tredjelande 
faldt let, mens eksporten steg, (3,35 mlo t i 1982, 2,71 mio t i 1981).

-  12 -
vin
23. Efter at have Bat rekord med 182 mio hl i 1979/80 var EF*s produktion i 
1981/82 på 141 mio hl og udgjorde dermed 45,8% af verdensproduktionen. X 
1982/83 steg produktionen med 30 mio hl til 171 mio hl. EF’s interne 
forbrug var i 1981/82 på i alt 150 mio hl (164 mio hl i 1980/81). Det 
tilsvarende tal var på 157 mio hl i 1982/83. En faldende andel gik til 
konsum (1% af den samlede mængde i 1982/83 eller 126,4 mio hl), således 
at den faldende tendens, der har kunnet konstateres i de seneste år, 
fortsatte, mens hovedparten af resten (29,7 mio hl) blev destilleret (68% 
med EF-støtte). EF’b selvforsyningsgrad var i 1981/82 omkring 103%.
24. Samhandelen inden for EF faldt lidt i 1981/82 (20,7 mio hl i 1981/82, 22 
mio hl i 1980/81). Eksporten var i samme periode på 10,6 mio hl, mens 
importen var på ca. 5,8 mio hl. Der er en generel tendens til, at 
eksporten øges som følge af Italiens stigende salg, mens importen er
f aldende.
25. I 1983/84 forventes produktionen at falde en smule, til 163 mio hl. Det 
bliver lettere at afsætte de mængder, som ikke kan sælges til konsum, som 
følge af en række destillationsforanstaltninger,  der blev vedtaget af 
Rådet i forbindelse med prispakken for 1982/83.
Tobak
26. EF's produktion var i 1982 på ca. 329 000 t (en stigning på 6,5% i 
forhold til 1981), tegnede sig for ca. 5% af verdensproduktionen og 
udgjorde 0,6% af den samlede landbrugsproduktion. Forbruget i EF faldt en 
smule til 570 000 t, idet der var en let nedgang i Det forenede Kongerige 
og Forbundsrepublikken Tyskland. Selvforsyningsgraden var i 1982 på 
omkring 49%.

- 13 -
27. Verdenshandelen omfattede .21% af verdensproduktionen i 1982 efter at være 
faldet til 1,43 mio t (3,4% lavere end i 1981). EF's eksport udgjorde
ca. 8% af verdensmarkedet (118 300 t). Ca. 60% af EF’s import (413 900 t) 
bestod af flue- cured Virginia tobak. Ca. 2/3 af denne import blev indført 
toldfrit eller til præferencesatser i henhold til AVS- eller 
GSP-ordninger. Udgifterne til denne sektor forventes at ville blive på 
668 mio ECU i 1983, hvilket er 4,2% af EUGFL*s samlede udgifter og en 
stigning på 7,3% i forhold til 1982.
Mælk
Produktion og forbrug
28. En lille stigning på 1,6% i antallet af køer (25,4 mio stk. i 1982) i 
forening med en større fremgang (3,8%) i den gennemsnitlige årlige 
mælkeydelse, der steg til 4,382 kg pr. malkeko (gennemsnitlig fremgang 
8,1% i Danmark, 5,1% i Frankrig og 2,5% i Tyskland) førte til, at 
mælkeproduktionen i 1982 steg med 3,5% i forhold til 1981. Dette 
afspejler en yderligere forbedring af besætningsstrukturerne, 
malkekøernes højere kvalitet og billigere foder. Mælkeproduktionen i 1983 
forventes ligeledes at stige med 3,5%.
29. Lige som i 1981 solgte landmændene i 1982 en stor del af 
mælkeproduktionen til mejerierne til fremstilling af mælk og 
mejeriprodukter (ca. 92,2%, svarende til 99,6 mio t i 1982). Mejeriernes 
samlede mælkeindvejninger steg i 1982 med 3,5% til dels som følge af det 
gode efterårsvejr. Disse ekstra 3,4 mio t blev for det meste omdannet til 
to interventionsprodukter, smør og skummetmælkspulver. Produktions­
stigningen for kondenseret mælk (1%) og ost (1,7%) tog noget af, mens 
produktionen af sødmælkspulver faldt med 18% på grund af aftagende 
efterspørgsel i og uden for Fællesskabet. Omvendt førte
t
produktionsstigningen for smør (7,8%) og skummetmælkspulver (6,6%) til 
store interventionslagre ved årets slutning (112 000 t smør og 574 000 t 
skummetmælkspulver) .

- 14 -
30. Den samlede anvendelse af mælk i Fællesskabet til flydende mælk og friske 
mejeriprodukter øgedes kun marginalt i 1982. De seneste 10 års generelle 
tendens i retning af et højere forbrug af letmælk og et lavere forbrug af 
sødmælk fortsatte i 1982. UHT-mælks andel af EF's forbrug af sød- og 
letmælk udgjorde 23% i 1982 <22% i 1981), med det højeste forbrug i 
Frankrig (55%) og Vesttyskland (46%).
31. Den samlede afsætning af smør i Fællesskabet steg med 1% i 1982, 
hovedsagelig på grund af en stigning i de mængder, der blev solgt til 
nedsatte priser til levnedsmiddelindustrien (konditorvarer og konsumis) 
eller institutioner, der ikke arbejder med gevinst for øje. Der blev 
ligeledes gennemført et "udsalg” ved årets slutning (julesmør),  men det 
er sandsynligt, at resultatet i 1983 bliver et nedsat normalforbrug på 
grund af lavere yderligere salg som følge af foranstaltningen. 
Afsætningen af skummetmælkspulver fortsatte også med at volde 
vanskeligheder, idet kun 12% af det fremstillede pulver kunne sælges til 
den fastsatte pris i Fællesskabet. Ca. 1,36 mio t blev solgt til foder i 
1982 (dvs. ca. 60% af produktionen).
Markedet i hovedtræk
32. Indikativprisen for mælk i 1983/84 blev med virkning fra 23. maj 1983 
forhøjet med 2,8% til 27,43 ECU/100 kg (skønnet forhøjelse for de 
gennemsnitlige producentpriser. Forhøjelsen i nationale priser bliver på 
4,5%, langt under den gennemsnitlige inflation). Den begrænsede stigning 
er en virkning af det nye garantitærskel6ystem inden for mejerisektoren. 
Eftersom mælkeindvejningerne til mejerierne i 1982 oversteg 
garantitærsklen med 3%, blev prisforhøjelserne justeret tilsvarende. 
Medansvarsafgiften for 1982/83 blev fastholdt pa 2% af indikativprisen o 
de tidligere fastsatte kriterier for afgiftsfritagelse eller -nedsætteis 
blev ikke ændret. I erkendelse af de problemer, mindre mælkeproducenter 
står over for, bevilgede Rådet igen 120 mio ECU til disse.

- 15 -
33. I 1982/83 har det største problem inden for mejeri sektoren været fortsat 
at finde afsætning for de producerede mælkemængder s& billigt som muligt, 
både i og uden for Fællesskabet. Som følge af den bratte stigning i EF's 
produktion af smør og skummetmælkspulver, der fortsatte i 1983, og som 
blev ledsaget af et stagnerende EF-forbrug og dårligere eksportmuligheder 
på grund af et vigende verdensmarked for de fleste mejeriprodukter, er de 
offentlige interventionslagre af begge disse produkter steget meget 
kraftigt til trods for højere tilskud til afsætning inden for EF. De 
særlige foranstaltninger, der blev indført i juli 1982 med henblik på at 
fremme iblanding af skummetmælkspulver i svine- og fjerkræfoder, betød et 
ekstra salg på 74 000 t i 1982. I 1983 forventes der et ekstrasalg på 
mere end 500 000 t. Alligevel var de offentlige lagre af smør og 
skummetmælkspulver pr. 15. oktober 1983 på henholdsvis 614 000 t og
1 044 000 t.
Verdensmarkedet
34. Verdensproduktionen af mælk 6teg i 1982 med mere end 2% og forventes at 
stige med mere end 3% i 1983 (til sammenligning: 0,5% i 1980). Denne 
stigningstakt skyldes fortrinsvis den store fremgang i mælkeydelsen pr. 
ko som følge af gunstige foderforhold.  Produktionen i USA steg med 2,1%, 
i USSR med 1,3% og i Canada med 3,2%. Det er sandsynligt, at 
verdensproduktionen fortsat vil øges i 1983, med store stigninger i EF, 
USA og USSR. Derimod forventes det, at den konstante ekspansion af 
verdensmarkedet for alle mejeriprodukter siden 1975 nu er vendt, idet 
afsætningen udtrykt i samlet eksport er faldet siden 1981. 
Verdensproduktionen af mælk er således steget, mens verdensmarkedet i 
1982 fortsat indskrænkedes for smør og skummetmælkspulver (med 7% for 
begge produkter) og for Bødmælkspulver (med 3%), mens det stagnerede for 
kondenseret mælk og kun ekspanderede for ost (5%).

- 16 -
35. Herudover fortsatte Feellesskabets andel af verdensmarkedet for smør og
buttoroil, og for skummetmælkspulver med at falde i 1982. Markedsandelen 
for smør faldt fra 62% i 1980 til 51% i 1982 og faldt for 
skummetmælkspulver fra 61% til 42% i samme periode. For eksempel 
eksporterede Fællesskabet 193 000 t smør mindre i 1982 end i 1980, mens USA 
og New Zealand forøgede deres smørsalg med henholdsvis 67 000 t og 23 000 t 
i samme periode. Dette skyldtes først og fremmest en lavere eksport til 
Østeuropa. Et fremtrædende træk ved det nuværende marked er, at enkelte 
tredjelande (navnlig USA) er begyndt i stærkt forøget omfang at yde tilskud 
til salget. Som følge af denne udvikling er de priser på det internationale 
marked, der anmeldes til GATT, blevet stadig lavere i 1982 og 1983, til 
trods for et forsat tæt samarbejde mellem Fællesskabet og New Zealand om 
markedets funktion. EF's eksport af sødmælkspulver faldt med 15%, mens EF*s 
samlede eksport af kondenseret mælk og ost gik op med henholdsvis 3% og 5%.
36. Den samlede indførsel af smør i 1982 var på 108 000 t, hvor der i 1982 blev 
importeret 92 000 t new-zealandsk smør til Det forenede Kongerige, hvilket 
udgør 7% af verdenshandelen med smør og næsten 5% af den samlede 
smørproduktion i Fællesskabet. Fællesskabets osteimport var på 104 000 t 
(dvs. 13% af verdenshandelen med ost). Det vil således sige, at 
Fællesskabet fortsat er verdens næststørste importør af smør, efter USSR, 
og verdens næststørste importør af ost, efter USA.
Okse- og kalvekød
Fællesskabet
37. Der produceres oksekød på omkring halvdelen af alle bedrifter i 
Fællesskabet, og oksekødsproduktionen tegner sig for ca. 16% af 
Fællesskabets endelige landbrugsproduktion. Den foregår hovedsagelig i 
medlemsstater med stor græsproduktion, og der anvendes enten 
malkekvægbesætninger eller specielle kødkvægtyper. Udviklingen henimod 
stirre enheder, som begyndte i 1973, er fortsat, idet antallet af 
producenter er faldet med 3,7% om året siden 1975. Kødkvægbestanden gik en 
smule tilbage i 1982 (+1% i forhold til 1981), hvorimod antallet af 
fedekalve voksede 2,0%.

- 17 -
Produktion og forbrug
38. Efter et cyclisk fald i oksekødproduktionen i 1976 og 1977 steg den 
samlede oksekødproduktion med 3,4% i 1980 (mod 6,2% i 1979), men faldt 
igen med 3,5% i 1981 og 4% i 1982 og kom således ned på 6,65 mio t. Dette 
tal dækker over en nedgang i oksekødproduktionen på 4,5%, hvorimod 
kalvekødproduktionen er steget med 0,7%. Generelt set kan
oksekødforbruget tages som udtryk for den almindelige økonomiske vækst. 
Samtidig med de afdæmpede vækstrater og den store stigning i 
arbejdsløsheden i 1982 faldt forbruget af okse- og kalvekød i 
Fællesskabet med 2% til 6,6 mio t eller 24,4 kg pr. indbygger (21,6 kg 
oksekød og 2,8 kg kalvekød pr. indbygger).
Markedssituationen i hovedtræk
39. Markedspriserne for voksent kødkvæg er steget regelmæssigt i  løbet af de 
sidste tre år, og er således gået op fra 130 ECU/100 kg levende vægt i 
efteråret 1980 til over 160 ECU/100 kg levende vægt i september 1983.
I 1982 lå Fællesskabets gennemsnitlige producentpris på omkring 78% af 
orienteringsprisen. Markedspriserne for kalvekød steg i 1981 og 1982 
efter at have været lave 2 år i træk.
40. Skønt der hele tiden har været ført en smidig interventionspol itik,  og
offentlige opkøb i vid udstrækning er blevet undgået hele året, har 
stigende produktion og formindskede eksportmuligheder (se pkt.  41)
medført, at de offentlige interventionslagre er vokset fra 160 000 t pr. 
30. september 1982 til 350 000 t et år senere. Fællesskabets indre 
samhandel havde samme omfang som i 1981, idet den i 1982 holdt sig på 
omkring 1,4 mio t. Oksekødsproduktionen forventes at stige med 3% i 1983.
Verdensmarkedet
41. Fællesskabet tegner sig for ca. 14% af verdens samlede produktion af 
oksekød, og er dermed verdens næststørste producent (men ligger dog langt 
under USA).
Fællesskabets oksekødeksport faldt i 1982 til 480 000 t i forhold til sin 
rekord på 662 000 t i 1981. De vigtigste aftagere var Middelhavslandene 
(ca. 24%), De østeuropæiske lande (ca. 26%, heraf aftog USSR 14% mod 36% 
i 1981) og Mellemøsten (30%).

- 18 -
A2. Importen fra tredjelande, der for det meste foregår på grundlag af 
særlige bestemmelser, som er blevet fastsat ved bilaterale eller 
multilaterale forhandlinger 1 GATT, steg i 1982 til 440 000 t (herunder 
66 000 t levende dyr og 164 000 t frosset oksekød).
De vigtigste leverandørlande var de latinamerikanske lande (heriblandt 
Uruguay, Brasilien og Argentina), som tegner sig for over 50% af den 
samlede import, og de østeuropæiske lande, der leverer mere end 10% af 
den samlede import (således over halvdelen af den samlede import af 
levende dyr).
Fårekød
43. Produktionen af fårekød udgør omkring 2% af værdien af Fællesskabets 
endelige landbrugsproduktion. 92% af Fællesskabets samlede fårebestand 
(58,8 mio stykker pr. 31. december 1982) findes i 4 medlemsstater: Det 
forenede Kongerige (38%), Frankrig (23%), Italien (16%) og Grækenland 
(15%). Fårekødproduktionen holdt sig i 1982 på 706 000 t. Den forventes 
at stige med 3,4% til 730 000 t i løbet af 1983. Forbruget steg i 1982 
med 4,5% til 975 000 t. Fællesskabets forbrug pr. indbygger har i de 
sidste 15 år været bemærkelsesværdig stabilt, idet det har svinget mellem 
3,3 og 3,8 kg pr. indbygger (det spænder fra 13,8 kg pr. indbygger i 
Grækenland til 1,5 indbygger i Italien). Fællesskabets gennemsnitspris 
var i 1982 369,86 ECU/100 kg, dvs. en stigning på 4,3% i forhold til 1981.
44. Fællesskabet tegner sig for ca. 12% af verdens samlede produktion af 
fåre- og gedekød, og placerer sig dermed som verdens næststørste 
producent lige efter USSR (800 000 t), men foran Australien og New 
Zealand (som begge producerer omkring 600 000 t).
45. Importen steg i 1982 med 24% i forhold til 1981 og kom dermed op på
281 000 t, som hovedsagelig skyldes øgede leverancer af frossent kød (fra 
især Australien, Argentina og New Zealand). Eksporten faldt i den samme 
periode til 3 400 t (- 50% i forhold til 1981). Samhandelen i  
Fællesskabet omfattede i 1982 81 000 t og holdt sig således på omtrent 
samme niveau som i 1981.

- 19 -
Svinekød
46. Fællesskabets produktion af svinekød er stadig koncentreret i regionerne 
omkring Nordsøen og Kanalen samt i Norditalien. I 1982 faldt 
svinekødproduktionen med 0,2% til 10,1 mio t, og gik således lidt ned i 
forhold til 1981. Den forventes at stige med ca. 2% i 1983. Derimod voksede 
forbruget en smule, idet det steg til 10,2 mio t. Som følge heraf faldt 
Fællesskabets selvforsyningsgrad til 100,7%. Selvforsyningsgraden er størst 
i Danmark, hvor den ligger på 395%.
47. Da markedspriserne var lave på de repræsentative markeder i årets første 
halvdel, blev der indført støtte til privat oplagring mellem den 31. marts 
og den 23. juli 1982. Den sæsonbetingede efterspørgsel fik derpå 
markedsprisen til at stige til 167 ECU/100 kg i december 1982 (150 ECU/100 
kg i april 1982). Et lignende mønster kunne iagttages i 1983, hvor der blev 
givet støtte til privat oplagring i perioden fra den 1. februar til den 9. 
september 1983. I den samme periode blev der foretaget interventi onsopkøb 
af 120 000 t.
48. Fællesskabet er verdens næststørste svinekødproducent og placerer sig som 
sådan lige efter Den kinesiske Folkerepublik. I 1982 eksporterede 
Fællesskabet 274 100 t (22,6% mindre end i 1981), mens det importerede
191 700 t (en nedgang på 12% i forhold til 1980). Eksporten af levende svin 
og fersk kød gik til en lang række forskellige aftagere, mens forarbejdet 
svinekød hovedsagelig blev eksporteret til USA og Japan. Blandt 
Fællesskabets vigtigste leverandører af svinekød og svinekødprodukter i 
1982 var de østeuropæiske lande (bl.a. Ungarn og Rumænien), USA, Den 
kinesiske Folkerepublik og Sverige. Samhandelen i Fællesskabet voksede en 
smule i 1982, idet den steg til 2,32 mio t, dvs. 3,1% i forhold til 1981.
Udsigterne for landbrugsmarkederne i Fællesskabet
49. Alt i alt er Fællesskabets produktion inden for de vigtigste sektorer for 
øjeblikket omfattende, men ikke rekordagtig stor. Den svarer til det, man 
kunne forvente efter et år, som har været præget af omskiftelige 
vejrforhold med et regnfuldt forår og en tør sommer i mange dele af 
Fællesskabet. I 1983/84 vil kornproduktionen gå ned med 9,3% i forhold til 
rekorden på 130,5 mio t i 1982/83. Sukkerroehøsten bliver ca. 26% mindre 
end rekordproduktionen på 15 mio t i 1981/82, og vinhøsten forventes at gå 
ned med 10,5% i forhold til rekorden på 182 mio hl i 1979/80.

-  20 -
Mælkeleverancerne til mejerierne vokser stadig med uformindsket styrke og 
forventes at stige med 3,5% i 1983. Det betyder, at der 1 de sidste to år 
er blevet produceret yderligere 8 millioner t mælk, for hvilke der skal 
findes tilsvarende afsætningsmuligheder på de indre eller ydre markeder. Da 
det 1 den nuværende økonomiske situation er meget vanskeligt at finde nye 
afsætningsmuligheder, er lagerbeholdningerne af mejerisektorens to 
interventionsprodukter, smør og skummetmælkspulver, fortsat vokset. Den 30. 
september 1983 var de offentlige interventionslagre af smør og 
skummetmælkspulver på henholdsvis 614 000 t og 1 044 000 t. De samlede 
smørlagre er således, når de private lagre p£ 206 000 medregnes, allerede 
nået op på 860 000 t. Fællesskabets hidtidige rekord for smørlagre er på 
600 000 t og går tilbage til september 1976.
Mulighederne for at øge afsætningen på det indre marked er begrænsede, 
fordi der ikke er tilstrækkelige finansieringsmidler. X 1982 blev der ydet 
støtte til henved 88% af forbruget af skummetmælkspulver og omtrent 40% af 
smørforbruget. De gennemsnitlige omkostninger i forbindelse med afsætning 
af smør på det indre marked er stadig omtrent dobbelt så store som 
eksportomkostningerne (ca. 3 000 ECU/t). Den billigste afsætningsmulighed 
for smør og skummetmælkspulver har altid været eksportmarkedet, men selv om 
eksportrestitutionerne blev forhøjet 1 1983, er de mængder af de fleste 
mejeriprodukter, som indtil nu er blevet eksporteret i 1983, en del mindre 
end i samme periode i 1982 (hvor de igen var mindre end i 1981). Desuden 
bidrager de store lagre i andre udviklede lande, navnlig i De forenede 
Stater, ikke ligefrem til at stabilisere priserne på verdensmarkedet. Det 
kan heller ikke forventes, at traditionelle købere som f.eks. USSR også vil 
aftage store mængder i fremtiden, idet deres egen produktion er stigende og 
smør efterhånden erstattes af margarine.
Mejerisektoren er et af de mest grelle eksempler på en sektor, hvor det 
interne forbrug ikke kan følge med produktionsforøgelserne. Noget lignende 
gør sig imidlertid gældende for de fleste af den tempererede zones øvrige 
produkter (f.eks. korn, sukker, vin og oksekød). Forbrugsnedgangen kan dels 
forklares som en følge af den ugunstige økonomiske situation med dens store 
arbejdsløshed, ringere købekraft og lavere vækstrater end i 1970'erne, og 
dels ved at befolkningstilvæksten er aftagende med den følge, at den 
forøgede befolkning, som skal ernæres, derfor er mindre. På det ydre marked 
kan en vis tilbagegang 1 efterspørgslen fra tredjelande på samme måde 
tilskrives den økonomiske afmatning, hvortil kommer, at nogle af dem har 
vanskeligheder med af finansiere de store omkostninger 1 forbindelse med 
deres udlandsgæld.

-  21 -
53. Skønt produktionen i en række sektorer således forventes at ligge under 
rekorden i 1983/84, bevirker den aftagende Indre og ydre efterspørgsel på 
disse produkter, at uligevægten på markedet bliver stadig større. De øgede 
udgifter og de voksende lagre, som præger situationen for mange produkter 
(f.eks. smør, skummetmælkspulver, korn, raps og oksekød) er et tydeligt bevis 
på denne udvikling.
54. Skønt der Inden for sukkersektoren er grund til en vis optimisme ved 
udsigterne til, at den ordning, som blev indført i juli 1981 i form af 
medansvarsafgiften, efterhånden får afgørende indflydelse på produktionen, er 
der, når det gælder andre markedssektorer, ingen tvivl om, at de afgørelser, 
Rådet hidtil har truffet, ikke har været indgribende nok til at bringe 
produktionen i overensstemmelse med efterspørgslen.
55. Skønt landbrugsstøtteudgifterne på Fællesskabets budget faldt i  1981 og i 1982
kun lå lidt over 1980-nlveauet,  er de steget voldsomt 1 1983, og det har
krævet et tillægsbudget på 1,78 mia ECU at få dækket udgifterne til 
markedsstøtte.
Skønt situationen for svinekød, æg og fjerkræ på det indre marked i den 
seneste tid er blevet forbedret, og selv om der kan forventes visse
besparelser på budgettets udgifter til korn og raps i 1983/84, fordi der skete
en brat stigning 1 foderkornpriserne på verdensmarkedet 1 august/september
1983, er der ingen grund til at se lyst på den samlede udgiftssituation i
1984. Den udvikling, som allerede gjorde sig gældende i 1983, vil fortsætte i 
de næste 12 måneder, medmindre der træffes beslutning om en kursændring inden 
for den fælles landbrugspolitik.
56. Da der ikke er udsigt til, at eksporten af Fællesskabets vigtigste produkter
(f.eks. mejeriprodukter, korn og oksekød) kan forøges på mellemlang sigt, som 
følge af de fortsatte finansieringsvanskeligheder og den stærke konkurrence 
fra de vigtigste handelspartnere på markederne i tredjelande, er det 
Indlysende, at Kommissionen ikke længere kan garantere en vellykket 
markedsstyring på grundlag af de retningslinjer, at der foretages ændringer af 
de støtteordninger, som nu benyttes i visse sektorer, navnlig mejer 1 sektoren,  
hvis de nærmeste års budgetrammer skal overholdes. Kommissionen har derfor ved 
flere lejligheder søgt at få Rådet til at træffe afgørelser herom, senest 
gennem de forslag, den fremsatte i KOM<83) 500 efter Det europæiske Råds møde
i Stuttgart 1 juni 1983. Landbruget kan lige så lidt som erhvervslivets øvrige 
sektorer, der nu præges af høj arbejdsløshed, til stadighed gøre krav på at 
blive beskyttet mod markedsforholdenes realiteter. Rådet må træffe 
beslutninger, som kan genoprette ligevægten i den fælles landbrugspolitik.

-  22 -
B. GENNEMGANG AF DE ENKELTE SRKTnBBB 
x·  Producer, der er omfattet af en fallea markedsordni
1. KORN
1. Indledning
ft) Generelle forhold
Igen i 1982/83 vftr der tale om en rekordhøat, idet den lå ca. 5% over 
den forrige rekordhøst fra 1980/81. Stigningen skyldes især en stigning 
i udbyttet. Også rent kvalitetsmæssigt har der været tale om en 
forbedring 1 forhold til sidste års høst.
Skønt lagrene ved høstårets begyndelse var af normal størrelse, steg de 
betydeligt 1 årets løb, eftersom udbudet, især for blød hvedes 
vedkommende, var langt større end den interne efterspørgsel, og fordi 
afsætningen til verdensmarkedet måtte begrænses til sidste års niveau 
på grund af Kommissionens standpunkt om ikke at øge EF-andelen af 
verdensmarkedet 1 en situation, hvor der generelt er tale om 
overforsyning i de vigtigste korneksporterende lande. Denne 
foranstaltning har haft en vis dæmpende virkning på priserne, som i det 
store og hele året Igennem har ligget omkring garantiprisniveauet.
Udsigterne for 1983/84 er langtfra så gode som sidste år, hvilket især 
skyldes dette års ringere kornhøst. Selv om høsten af blød hvede 
forventes at være lidt mindre end sidste år, har der imidlertid 
alligevel været tale om en betydelig høst, som ligger et godt stykke 
over høsten af blød hvede 1 1980/81.
Udsigterne for verdensmarkedet 1 1983/84 er ualmindelig gode, efterso 
produktionen af blød hvede ligger på et rekordhøjt niveau, mens der i 
de større producentlande (især 1 USA) har været tale om et kraftigt 
fald i høstudbyttet af råkorn. Hvedepriserne er derfor fortsat 
trykkede, mens priserne på markedet for foderkorn er steget kraftigt, 
således at de nu ligger på næsten samme niveau som hvedepriserne.

-  23  -
Korns betydning for EF*s landbrug
I 1982 var det samlede kornareal på 28,1 mio ha. Kornarealets betydning 
i de enkelte medlemsstaters jordudnyttelse varierede stærkt; det havde 
mindst betydning i Irland og Nederlandene (henholdsvis 7% og 10% af 
ULA) ,  hvor foderafgrøder og vedvarende græsningsarealer havde større 
betydning. Kornarealet havde størst betydning i Tyskland og Danmark 
(henholdsvis 42% og 59% af ULA),  hvor det dækker omkring 70% af 
agerjorden, mens kornarealet også i Luxembourg optager en stor del af 
agerjorden (67%). I de øvrige medlemsstater optager kornarealet mellem 
20 og 30% af ULA og fra 26 til 57% af agerjorden.
Korns andel i den endelige landbrugsproduktion er ikke særlig egnet som 
målestok for dets økonomiske betydning, da store dele af produktionen 
ofte opfodres på bedriften. Dette betyder, at denne del af 
kornproduktionen reelt forarbejdes til animalske produkter. I Tyskland, 
hvor kornarealerne repræsenterer 42% af ULA, udgjorde korn således kun 
10% af værdien af den endelige produktion i 1982, fordi over 40% af den 
samlede produktion blev opfodret på bedriften. I Det forenede Kongerige 
udgjorde korn derimod kun 21% af ULA, men 18,4% af værdien af den 
endelige landbrugsproduktion, fordi kun 15% af høsten blev opfodret på 
bedriften. I EF som helhed, hvor ca. 27% af høsten blev opfodret på 
bedriften, udgjorde korns direkte andel af den endelige 
landbrugsproduktion 12,8% i 1982.

-  24  -
c)  EF*s betydning for verdensproduktionen af korn
Verdensproduktionen af korn udgjorde i 1982/83 1 285 mio t, hvoraf EF 
producerede 10% (samme andel som i 1981/82). De andre store 
korneksporterende landes produktionsandel udgjorde: USA 26%, Canada 4%, 
Australien 1% og Argentina 3%.
Produktion
EF's kornproduktion i 1982/83 udgjorde 130,5 mio t (ris ikke medregnet), 
hvilket var en stigning på 7,1% i forhold til 1981/82-høsten og 5% mere 
end de 124,3 mio t, der blev høstet i rekordåret 1980/81. Vejrforholdene 
var i det store og hele glimrende, og der var stigende udbytte i alle 
medlemsstater, bortset fra i Italien og Irland, hvor ugunstige vejrforhold 
resulterede i et svagt fald i såvel udbyttet som i den endelige produktion.
Det samlede kornareal i 1983 var en smule mindre end i 1982. 
Vækstbetingelserne var vanskelige, især for vårsædens vedkommende, og 
udbyttet af især byg og majs forventes at ligge noget under sidste ars 
høje udbytte. Den endelige produktion af alle kornarter vil ligge en del 
under 1982-produktionen,  (de første skøn tyder på en samlet produktion på 
omkring 130 mio t.
a) Blød hvede
Såningsforholdene var stort set gode i vinteren 1982/83. Høsten skønnes 
at blive på ca. 55 mio t (- 1,0%). Høstarbejdet lettedes af godt vejr, 
og høsten forventes at være af middel-god kvalitet. Der er blandt 
producenterne fortsat en tendens til at erstatte kvalitetssorterne med 
andre bageegnede hvedekvaliteter, der giver større udbytte, men er af 
ringere kvalitet. Derimod ser det ud til, at produktionen af udprægede 
fodersorter har stabiliseret sig.
b) Hård hvede
Arealet med hård hvede i 1983 reduceredes en smule i Frankrig og 
Italien og øgedes fortsat i Grækenland. EF's samlede areal med hård 
hvede var fortsat på 2,1 mio ha (+ 4%). Udbyttet gik yderligere tilbage 
i forhold til 1982, og der forventes en produktion på 3,8 mio t (- 7%). 
Italien har den største produktion af hård hvede i EF, men omfanget af 
det dyrkede areal har i en årrække ikke ændret sig meget. Hård hvede 
optager nu ca. 50% af det samlede hvedeareal i Italien.

- 25 -
c )  Rur
Rugarealet forøgedes med ca. 5% i 1983, hvilket betyder, at der er tale 
om en stabilisering på 0,65 mio ha. Udbyttet forventes at ligge lidt 
under sidste års udbytte, og produktionen vil være på godt 2,4 mio t.
d) Byg
Det samlede bygareal i 1983 er 9,1 mio ha, hvilket er en smule under 
1982-arealet.  Vejrforholdene var ugunstige, især i forbindelse med 
vårsæden, idet såningsforholdene var meget dårlige. Udbyttet i 1983 
forventes derfor at falde med 6% til 40 hkg/ha, dog med store regionale 
udsving.
Vinterbygs procentvise andel af det samlede bygareal forøges stadig i  
de fire vigtigste producentlande, skønt det synes at have stabiliseret 
sig i Tyskland og Frankrig. I Det forenede Kongerige og især i Danmark 
er produktionen af vinterbyg indledt på et relativt sent tidspunkt, men 
vinder stadig større udbredelse.
Areal tilsået med vinterbyg (% af det samlede bygareal)
197519761977197819791980198119821983
Tyskland 39%46%49%53%5 5%59%63%48%62%
Frankrig 20%31%42%51%38%55%5 7%5 5%62%
UK — — - -25%32%3 5%39%6 2%
DK_ — — - -0,4%1,4%1,2% 6%
e) Havre
Langtidstendensen til en formindskelse af havrearealet er fortsat, og 
arealet er i 1983 på i alt 1,8 mio ha (- 12%). Produktionen skønnes at 
blive på 6 mio t.
f)  Ma j s
EF’s majsareal i 1983 ligger en smule under 1982-arealet,  og er på ca. 
2,94 mio ha. Udbyttet er også en smule mindre end sidste år, og 
produktionen skønnes at blive på 18,4 mio t (- 4%).
3. Forbrug
I 1981/82 udgjorde det samlede kornforbrug i EF 116,3 mio t, hvilket vil 
sige, at der var tale om en nedgang i forhold til 1980/81 på 1,6 mio t. 
Forbruget af hvede udgjorde ca. 35%, af byg 30% og af majs 22%. For 
kornarterne tilsammen var der i 1981/82 tale om følgende anvendelse:
Konsum og industriel anvendelse: 35,6% (34,3% i 1980/81), foder: 59,2%
(60,4% i 1980/81), sædekorn og svind: 5,2% (5,2% i 1980/81).

- 26 -
Procenterne varierer betydeligt fra kornart til kornart, fra 
medlemsstat til medlemsstat og fra år til år; følgende tabel viser 
forbruget pr. kornart i 1981/82:
KornforbruR i 1981/82 - opdelt efter kornart
Industriel Sædekorn
Konsum Foder anvendelse og svind I alt
% % % % %
Hård hvede 90.7 0.0 _ 9.
3100.0
Blød hvede 59.5 33.3 1.0 6.2 100.0
Rug og blandsæd 48.1 44.8 1.5 5.6 100.0
Byg - 78.6 14.9 6.5 100.0
Havre og
blandsæd 4.6 89.9 0.0 5.5 100.0
Maj s 4.3 77.1 17.4 1.2 100.0
a) Nettoforbruget af korn til konsum steg i 1981/82 med ca. 3%. Forbruget 
af hård hvede pr. indbygger steg med 1,8% i forhold til 1980/81, medens 
forbrughet af blød hvede pr. indbygger steg med 4,1% til 66,3 kg pr. 
indbygger, hvilket svarer t31 forbruget i 1979/80. Det samlede forbrug 
af hård og blød hvede pr. indbygger har stort set ikke forandret sig i 
de sidste ti år.
WettoforbruR af kern til konsum i 1981/82 - opdelt efter kornart
Samlet nettofor- 
brug til konsum 
(1 000 t)Nettoforbrug
Kg pr. indbyg­
gerpr. indbygger
Procentvis ænd­
ring fra 1980/81 
til 1981/82
Hvede - blød 17 985 66.3 + 4.1
-hård 3 073 11: 3 + 1.8
Rug 1 048 3.9 0.0
Byg 42 0.2 0.0
Havre 210 0.8 + 14.3
Maj s 778 2.9 - 3.3
b) Foder
Den største del af det korn, der dyrkes i EF, finder anvendelse som 
foder. Således udgjorde korn til foderbrug ca. 59% af EF*s samlede 
forbrug af korn i 1981/82.
Den samlede mængde korn, der anvendes til foderbrug, faldt fra en 
rekordmængde i 1973/74 på 74,7 mio t til 67 mio t i 1976/77. I 1977/78 
blev der registreret en stigning til 73,2 mio t, men siden da har der 
været tale om en nedadgående tendens. Det årlige forbrug af korn til 
foderbrug var på 71,4 mio t i 1980/81 og på 68,9 mio t i 1981/82, og 
der forventes en yderligere nedgang i året 1982/83.

- 27 -
I nedenstående tabel sammenlignes bedrifternes eget Forbrug af 
forskellige kornarter med forbruget af foderkorn indkøbt på markedet 
(som regel i form af foderblandinger).
Forbrug af foderkorn 1 1981/82 af bedrifternes egen avl eller indkøbt 
på markedet (opdelt efter kornart)
Kornart Bedrlfte rnes for- Indkøbt I alt
brug af egen avl 1000 t
1 000 t 1 000 t %
Hvede 5682 7866 13548 197
Rug 894 265 1159 17
Byg 14954 12009 26963 391
Havre rav. 4927 1560 6486 94
Haj s 4578 15542 20120 292
Andre
kornarter 72 561 633 09
I alt31107 37803 68910 1000
45.0% 55.0% 100.0%
Indtil 1975/76 udgjorde forbruget af foderkorn af egen avl ca. 50% af 
det samlede foderforbrug. Siden da er denne andel imidlertid faldet til 
omkring 45%, hvilket skyldes en stigende tendens hos landmændene til at 
sælge korn og købe foderblandinger. Produktionen af havre, som er en 
kornart, der hovedsagelig opfodres på bedrifterne, er også i stærkt 
faldende.

- 28 -
Korns betydning som foder kulminerede i 1972/73 og 1973/74, hvor det 
udgjorde mere end 26Ü af det stimlede energibehov (udtrykti 
foderenheder). Siden er andelen faldet en smule til ca. 24% (1979/80).
I 1972/73 udgjorde korn godt 62% af energiforsyningen i form af 
kraftfoder (dvs. eksklusive strukturfoder,  rodfrugter, græsning osv.). 
Denne andel faldt til 53,5% i 1980/81. I det samme tidsrum steg manioks 
andel af energiforsyningen fra 1,5% til over 4%, medens oliekagers 
andel steg fra 12% til ca. 17%.
Grunden til, at korn ikke mere spiller den samme store rolle som foder 
er hovedsagelig, at korn er blevet erstattet med substitutionsprodukter 
som maniok, oliekager og forskellige biprodukter fra
levnedsmiddelindustrien, som kan indføres i EF med lav eller ingen 
importbelastning. Den vigtigste kornsubstitut er maniok, og indførslen 
heraf steg fra 2,1 mio t i 1974 til 6 mio t 1 1978, og var i 1982 på 
8,1 mlo t.
1 1982 trådte imidlertid aftalen om frivillig importbegrænsning 
vedrørende manlok i kraft, som begrænser indførslen af dette produkt 
til knap 6 mio t. Den i 1982 indførte mængde ligger dog et godt stykke 
over dette loft, hvilket skyldes, at forsendelser fra eksportlandene 
inden for de sidste måneder i 1981 er bogført som indført 1 EF i 1982.
En anden vigtig kornsubstitut er majsglutenfoder, hvor indførslen er 
steget fra 0,7 mlo t i 1974 til mere end 2,8 mio t i 1982, og som 
forventes at stige til ca. 3,2 mlo t 1 1983. Såfremt der ikke indføres 
importbegrænsninger, kan der forventes en yderligere stigende indførsel 
af dette produkt, hvilket dels skyldes begrænsningerne af Indførslen af 
maniok, dels udviklingen i produktionen af isoglucose, eftersom 
majsglutenfoder er et biprodukt fra denne produktion.
Industriel anvendelse
Den til forarbejdning og industriformål anvendte mængde korn faldt med 
2,9% i 1981/82. Den procentvise andel svinger dog væsentligt fra 
kornart til kornart.
Den imangde hvede, der anvendtes til industriformål, faldt en smule, 
medens der for majs var tale om en tilbagegang på 3%. Disse to 
kornarter, der tegner sig for henholdsvis 4% og 45% af den samlede 
mængde korn, der går til industriformål, anvendes først og fremmest til 
fremstilling af stivelse og glucose. Der anvendes også en stor mængde 
majs til destillation i Det forenede Kongerige (600 000 t i 1981/82), 
ligesom bryggeriindustrien aftager en betydelig mængde navnlig i 
Frankrig, Nederlandene og BLØU.
Den til industriformål anvendte mængde byg faldt med 3% i 1981/82 til i 
alt 5,1 mlo t.

- 29 -
d) Selvforsyning
Selv om produktionen faldt med 2% 1 1981/82, lå selvforsyn1ngsgraden 
dog næsten uændret på ca. 105 (- 0,6%), eftersom det interne forbrug
faldt med 1,6 mio t (- 1,4%). Nedgangen i det interne forbrug skyldtes 
især, at den mængde, der anvendes til foderbrug, faldt med 2,3 mio t 
(- 3,2%). Den andel der anvendtes til industriformål, var også faldende 
(- 2,9%), medens den til konsum anvendte mængde forøgedes med ( + 3,5%), 
hvilket udelukkende skyldtes en stigning i forbruget af hård og blød 
hvede.
De første skøn vedrørende den interne anvendelse i 1982/83 ligger på 
ca. 112 mlo t, dvs. 3,7% mindre end i 1981/82. Da produktionen 
imidlertid steg med 7,1% til 131 mio t, anslås selvforsyningsgraden til 
ca.  117 .
Oversigt over forsyningssituationen vedrørende korn 1981/82
(mio t)
Blød
hvedeHård
hvede RugBygHavre 
mv.Maj sAndre
korn­
arterI alt
Lagerforskyd­
ninger (1) + 1.66 + 0.24 +0.11+ 0.35 + 0.03 0.0 0.0+ 2.39
Nettobalance i 
handelen med 
tredjelande (2)-10.73 + 0.01 0.0- 5.45 + 0.08+ 7.53 + 0.18 - 8.38
Internt forbrug 
min. produktion - 9.07 + 0.25 +0.11- 5.10 + 0.10+ 7.54 + 0.18 - 5.99
Selvforsynings- 
grad (%) 122.3 94.795.7114.8 98.6 71.1 72.1105.1
(1) + = lagerreduktion;
(2) + = nettoimport; -= lagerforøgelse 
= nettoeksport

- 30 -
e) Lagre
Nøjagtigheden af den skønsmæssige opgørelse over lagrene i de 
forskellige medlemsstater varierer utvivlsomt meget, både når det 
gælder medlemsstater og lagerbeholdninger. Ifølge de mest pålidelige 
skøn udgjorde de samlede lagre af korn i EF i begyndelsen af høståret 
1981/82 12,0 mio t, hvoraf 0,9 mio t var oplagret på bedrifterne. Blød 
hvede udgjorde 5,9 mio t, hård hvede 0,6 mio t, byg 1,3 mio t og majs 
2,5 mio t.
Pr. 1. august 1983 var lagrene uden for bedrifterne ca. 16,0 mio t, 
heraf mere end 9,7 mio t blød hvede (17,5% af produktionen), 0,7 mio t 
hård hvede (18% af produktionen), 2,1 raio t byg (5% af den normale 
produktion) og ca. 2,7 mio t majs (14,3% af den normale produktion).
4. Samhandel
a)  Mellem medlemsstaterne
Samhandelen mellem EF-medlemsstaterne opdeles i to særskilte 
kategorier, nemlig samhandel med korn med oprindelse i EF og samhandel 
med eller transitering af korn med oprindelse i tredjelande.
Sagt i korthed er der i sidstnævnte tilfælde tale om indførsel til en 
medlemsstat via en anden medlemsstat, ofte af reelle økonomiske grunde 
såsom skibsstørrelse og havneudgifter, men undertiden også for at drage 
fordel af skævheder i EF's landbrugsordninger, herunder navnlig 
ordningen med monetære udligningsbeløb. Hovedparten af denne handel 
består af indførsel af korn, hvis endelige bestemmelsessted er 
Tyskland, Frankrig eller Det forenede Kongerige, via de store havnebyer 
i Benelux-landene. Det drejer sig i de fleste tilfælde stadig om maj s,  
og Benelux-landenes udførsel af denne kornart til andre medlemsstater 
var på 1,9 mio t i 1981/82 (- 15% i forhold til 1980/81). Der har også 
været en betydelig handel af denne art med blød hvede (0,5 mio t fra 
Benelux-landene i 1981/82).
I den interne EF-handel med korn er Frankrig hovedleverandør til de 
øvrige medlemsstater. I 1981/82 udgjorde de franske leverancer i alt 
9,4 mio t (herunder kornprodukter) mod 9,7 mio t i 1980/81. De franske 
leverancer af blød hvede i 1981/82 var på 4,0 mio t, men faldt i 
1982/83 til 3,3 mio t.
Også bygleverancerne faldt i 1982/83, nemlig fra 2,3 mio t til 2,1 mio 
t, med Belgien, Tyskland og Italien som hovedaftagere. En stor del af 
leverancerne til Belgien menes at være blevet genudført til tredjelande 
via belgiske havne. De franske majsleverancer til de øvrige 
medlemsstater øgedes fra 2,5 mio t i 1981/82 til 3,9 mio t i 1982/83.
De vigtigste aftagere var Benelux-landene, Tyskland, Det forenede 
Kongerige og Irland.

- 31 -
Samhandelen inden for EF med kornprodukter øges også og omfatter bl.a. 
hvedemel, semulje, bygmalt og majsgrits.
b) Med tredjelande
Indførslen af korn fra tredjelande (den anslåede mængde transiteringer 
ikke medregnet) var på 14,4 mio t i 1981/82 (7,6% mindre end i 
1980/81), hvoraf 8,7 mio t var majs (13,6% mindre end i 1980/81).
Ifølge de foreløbige skøn andrager indførslen i 1982/83 ca. 10,5 mio t 
korn, hvoraf kun 6,5 mio t er majs. I 1981/82 kom ca. 92% af den 
indførte majs fra USA og resten hovedsagelig fra Argentina. Indførslen 
af byg til produktion af malt i 1981/82 var på over 600 000 t. Byggen 
kom hovedsagelig fra Canada, men også fra Australien og USA. Indførslen 
af byg i 1982/83 anslås til ca. 200 000 t, og der er her igen 
hovedsagelig tale om nordamerikansk byg til Italien.
Indførslen af blød hvede øgedes fra 3,3 mio t i 1980/81 til næsten 
3,5 mio t i 1981/82, hvorefter den faldt til 2,2 mio t i 1982/83. I 
disse mængder medregnes midlertidig indførsel af hvede under proceduren 
for aktiv forædling med henblik på efterfølgende genudførsel i form af 
mel: 0,7 mio t (i kornækvivalent) i 1981/82 og ca. 0,7 mio t i 1982/83. 
Indførslen af hård hvede steg fra 1,2 mio t i 1980/81 til 1,3 mio t i 
1981/82. Over 90% af indførslen i 1980/81 kom fra Nordamerika, resten 
hovedsagelig fra Argentina. Det forventes, at indførslen af hård hvede 
i 1982/83 vil falde en smule, nemlig til ca. 1,0 mio t.
Den samlede udførsel af korn og kornprodukter i 1981/82 øgedes med 1,8% 
til 21,6 mio t. Heraf udgjorde blød hvede og mel 14,3 mio t. Udførslen 
af hvede og hvedemel i 1982/83 anslås til ca. 13,2 mio t, fordelt 
således: 12,4 mio t kommercielt salg, heraf 2,9 mio t i form af mel, og 
næsten 0,8 mio t som fødevarehjælp. I den anslåede samlede kommercielle 
udførsel af mel medregnes ca. 1,5 mio t, der udførtes ifølge ordninger 
under proceduren for aktiv forædling (*). Skvivalensordningerne har 
været suspenderet siden udgangen af 1982. Den kommercielle udførsel af 
hvede i 1981/82 gik til EF*s faste kunder i Vest- og Nordafrika og til 
østeuropæiske lande. Eksportmønsteret for 1982/83 ligner det for året 
før, selv om der går en større del af udførslen til Mellemøsten. Der 
blev fortsat udført mel til en lang række destinationer, med USSR og 
Syrien som de vigtigste.
(*) Proceduren for aktiv forædling: told- og afgiftsfri indførsel til EF af
produkter fra tredjelande med henblik på forarbejdning og senere 
genudførsel.

-  3 2  -
Igen i 1981/82 og 1982/83 var udførslen af byg meget stor. Den samlede 
udførsel af byg og bygprodukter (hovedsagelig malt) androg 5,7 mio t i 
1981/82 (- 10%), heraf 1,7 mio t i form af malt. I 1982/83 formodes 
udførslen at være noget mindre (ca. 5,1 mio t, heraf 1,5 mio t i form 
af malt); de vigtigste destinationer for byg var på ny de øvrige 
europæiske lande, USSR, middelhavsområdet og Mellemøsten. I begge de 
ovennævnte år var Frankrig hovedleverandør (fransk byg udført via 
belgisk navn medregnet), men også Det forenede Kongerige og Danmark 
leverede betydelige mængder.
5. Priser
a) Fælles priser
Referenceprisen for bageegnet blød hvede er i flere år blevet fastsat 
^or (ftinimumskvaliteten til brødfremstilling som undtagelse fra 
forordningen om den fælles markedsordning. Siden fastsættelsen af 
priserne for høståret 1981/82 har Rådet imidlertid fastlagt en 
middelkvalitet til brødfremstilling som foreskrevet i grundforordningen 
og fastsat referenceprisen for denne kvalitet. Der blev dog samtidig 
fastlagt et fradrag for de tilfælde, hvor der foretages 
interventionsopkøb af bageegnet hvede af minimumskvalitet. I 1983/84 
eksisterer der således to priser som markedsstøtte for blød hvede egnet 
til brødfremstilling:
- selve referenceprisen (215,29 ECU/t),  hvoraf indikativprisen og 
dermed tærskelprisen afledes
- en afledt pris (215,29 - 11,62 = 203,67 ECU/t), som anvendes ved 
interventionsforanstaltninger for blød hvede af minimuskvalitet til 
brødf remstilling.
Sidstnævnte pris kan sammenlignes med den afledte pris for 1982/83 
(+ 2,5%). Sammenligningen viser en lidt forbedret konkurrencesituation 
for blød hvede anvendt til foder i forhold til interventionsprisen for 
foderkorn (+ 3,0% i 1983/84) og tærskelprisen for majs (+ 4,4% i 
1983/84) .
Hvad hård hvede angår, blev interventionsprisen forhøjet med 4,6%, 
hvilket er ensbetydende med en lille forbedring af hård hvedes 
konkurrenceevne over for blød hvede i dyrkningsområderne.
b) Priser på det interne marked
Høståret 1982/83 var som det foregående høstår kendetegnet ved overskud 
af hvede og byg. Disse overskud trykkede priserne for blød hvede ned på 
referenceprisniveauet (1)(denne referencepris var 10,8% højere end 
interventionsprisen)(2), når man ser bort fra Italien, hvor priserne lå 
nogenlunde på nvieau med referenceprisen - middelkvalitet, da der blev 
gennemført interventionsforanstaltninger for blød hvede til denne pris 
i Italien i 1982/83. Den mest bemærkelsesværdige undtagelse fra de 
generelle iagttagelser var situationen i Italien og Frankrig, hvor 
prisen for majs var en hel del højere end de garanterede priser.
(1) ("minimumskvalitet").
(2) Med hensyn til byg lå markedspriserne i visse medlemsstater tæt på eller 
under interventionsprisniveauet.

- 3 3  -
c)  Verdensmarkedspri ser
Ved begyndelsen af høståret 1982/83 blev verdenslagrene af hvede  
anslået til 51 mio t, en stigning i forhold til det foregående år, og  
lagrene af foderkorn steg også med ca. 30 mio t til omkring 114 mio t.  
Den samlede produktion af såvel blød hvede som foderkorn satte atter  
rekord i 1982/83.
Høsten var særdeles gode i alle de vigtigste eksportlande, og USA og  
Canada havde rekordhøst af hvede og foderkorn. Medens produktionen i  
Australien var meget lille (  46% i 1981/82, var produktionsniveauet i  
Argentina også meget højt. 1 USSR var høsten bedre end det foregående  
år (106 mio t hvede og 99 mio t foderkorn), mens Kina havde en  
tilfredsstillende høst.
USA fortsatte sin aggressive eksportpolitik foranlediget af landets  
store lagre. Det samlede forbrug forblev mere eller mindre uændret.  
Priserne var under stort pres i høstårets første måneder, men presset  
aftog henimod høstårets slutning, hovedsagelig på grund af, at dollaren  
steg i kurs.
Udsigterne for 1983/84 tyder på, at situationen bliver forskellig for  
hvede og andre kornarter. Hvedelagrene vil fortsat være store, medens  
der forventes en nedgang i lagrene af foderkorn. Forbruget forbliver  
uændret. Hvedepriserne vil fortsat være lave, medens priserne på  
foderkorn forventes at stige 15-20% afhængig af dollarkursen.
Højeste og laveste månedlige gennemsnitspriser i 1981/82 -  
cif Antwerpen/Rotterdam
TypeHøjeste pris Laveste pris
ECU/t Måned ECU/t Måned
Blød hvede;
Soft Red Winter II  
Dark Northern  
Spring 11/14%193,88
215,69juli 1983  
juni 1983145,64 
184,52oktober 1982  
august 1982
Byg:
Canada Feed I 136,99 april 1983 115,16 oktober 1982
Ma i s :
Yellow Corn III 183,70 juli 1983 118,65 oktober 1982
Hård hvede:
US Hard Amber  
Durum III 224,54 maj 1983 173,79 august 1982

- 3 4  -
d >  Forbrugerpriser
Brødpriserne steg i gennemsnit ca. 9% fra 1981 til 1982, dvs .  mindre  
end i de foregående år. Der var dog ret ator forskel mellem  
medlemsstaterne:
- Belgien, Tyskland, Det forenede Kongerige og Irland: 3-7%
- Danmark og Nederlandene: 9-11%
- Italien, Grækenland og Frankrig: 12-17%.
Disse stigninger skyldes sandsynligvis ikke hvedepriserne, da  
brødpriserne hovedsagelig bestemmes af omkostninger ved distribution og  
fremstilling samt af officiel priskontrol og/eller forbrugertilskud.  
Desuden er disse stigninger normalt meget små eller endog negative, når  
de ses i forhold til forbrugerprisindekset.
6. Udsigter på kort sigt
EF's kornproduktion anslås i 1983/84 til ca. 123 mio t, dvs. en meget  
mindre produktion end i 1982/83, selv om der forventes et nettooverskud af  
kornarterne tilsammen, især på grund af fortsat indførsel af visse  
kornsubstitutter såsom maniok, glutenfoder og citruspulp.
Det kan næppe forventes, at kornindførslen, som hovedsagelig består af majs  
og kvalitetshvede, vil gå mærkbart ned; det samlede overskud af blød hvede,  
der bliver til rådighed til udførsel, vil komme til at ligge næsten uændret 
på omkring 14,4 mio t, heraf 13,1 mio t i form af kommercielle udførsler af  
korn og mel. Bygudførslerne anslås at blive på ca. 3,5 mio t inklusive malt  
mod knap 6,7 mio t i 1982/83.
I de første måneder af høståret 1983/84 har situationen på verdensmarkedet  
næsten kunnet betegnes som gunstig. Verdensproduktionen af hvede har ligget  
på samme nvieau som i 182/83, hvor der var rekordproduktion, medens  
produktionen af majs har været betydeligt mindre (-15%) på grund af en  
usædvanligt lille produktion i USA (-38%). Den meget høje pris på majs  
(højere end prisen for blød hvede) i forening med den høje dollarkurs har  
gjort det muligt for Fællesskabet at finde afsætning for en temmelig stor  
del af den mængde, der er til rådighed til udførsel, med betydeligt lavere  
restitutioner end det foregående år.
Udsigterne for den resterende del af 1983/84 er stadig usikre, da den store  
hvedeproduktion må ses i forhold til den lille internationale efterspørgsel  
og usikkerheden med hensyn til efterspørgslen i USSR og Kina.
7. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
a)  Afgifter og restitutioner
1) Importafgifter:
Importafgifterne varierede betydeligt på grund af de store udsving i  
verdensmarkedspriserne i 1982/83:
- blød hvede: 76-125 ECU/t, dvs. 39-85% af cif-prisen (ekskl.  
afgifter)

- 3 5  -
— byg: 106-1X3 ECU/t, dvs. 77-97% af cif-prisen (ekskl. afgifter)
- majs: 63-112 ECU/t, dvs. 34-94% cif-prisen (ekskl. afgifter).
2) Eksportafgifter:
Der er ikke blevet opkrævet eksportafgifter i kornsektoren siden  
udgangen af 1975.
3) Eksportrestitutioner (1982/83)
Eksportrestitutionerne for blød hvede og byg blev hovedsagelig  
fastsat ved løbende licitation p& det frie marked.
Med hensyn til hvede omfattede en licitation alle destinationer  
undtagen Skandinavien og Sydamerika (6,0 mio t solgt), en anden  
licitaton omfattede udelukkende Sydamerika (375 000 t solgt). Den  
samlede mængde hvede, der er blevet solgt ved licitation p& det frie  
marked, udgjorde 6,0 mio t med en gennemsnitsrestitution p& 73,0 ECU/t.
Med hensyn til byg blev der åbnet en licitation for alle destinationer  
undtagen Skandinavien, Japan og Sydøstasien (2,3 mio t solgt,  
gennemsnitsrestitution 69,0 ECU/t).
Med hensyn til faste restitutioner skete der normal licensudstedelse  
ved høstårets begyndelse for lande i Vestafrika, ligesom der blev  
udstedt licenser for de vigtigste basiskornarter (bortset fra majs,  
hvor EF’s produktion er utilstrækkelig) for lande, der grænser op til  
EF (bl.a. Schweiz, Østrig, Lichtenstein og de skandinaviske lande),  
idet disse lande har set en logistisk fordel i at indføre fra EF i  
stedet for fra dets konkurrenter. Endvidere kan det nævnes, at der blev  
fastsat eksportrestitutioner efter normal fremgangsmåde for hvedemel,  
rugmel og semulje af hård hvede.
Der blev afholdt licitationer fra juli 1982 til udgangen af maj 1983  
med følgende resultat:
- blød hvede: 6,0 mio t
- byg: 2,3 mio t.
Eksportrestitutionerne for malt blev som det foregående år fastsat  
efter en særlig ordning, der indebærer ugentlig beregning baseret på  
importafgiften for byg, idet man samtidig har sørget for, at der ikke  
kan foregå spekulation.
Gyldighedsperioden for de normale eksportlicenser var to måneder efter  
udstedelsesmåneden undtagen i de tilfælde, hvor licenserne blev udstedt 
i forbindelse med licitation over eksportrestitutionen, hvor  
gyldighedsperioden var fire måneder efter udstedelsesmåneden.
b) Internationale aftaler ok fødevarehjælp
EF og medlemsstaterne har i henhold til 1980-konventionen forpligtet  
sig til årligt at levere 1 650 000 t mod 1 287 000 t ifølge den  
tidligere konvention. Af denne mængde skal 927 663 t (dvs. ca. 56%)  
leveres af EF som sådant og resten af medlemsstaterne efter en  
indbyrdes aftalt fordeling, men undtagelsesvis blev den mængde, der  
skal leveres af EF, forhøjet til 1 mio t i 1982.

- 35a -
Pr. 30. september 1983 havde EF iværksat 91% af 1981/82-programmet og  
25% af 1982/83-programmet (som først startede i august 1983). De  
tidligere programmer er gennemført 99-100%.
De tilsvarende tal for medlemsstaternes hjælp var 26% for  
1981/82-programmet, 39% for 1982/83-programmet og 98-100% for de  
tidligere programmer.
c)  Intervention
Interventionsorganerne måtte yde en ganske usædvanlig indsats i  
høståret 1981/82. De overtagne mængder udgjorde i alt 8,1 mio t, blød  
hvede 5,7 mio t, hvilket overbelastede oplagringskapaciteten og  
analysefaciliteterne i visse medlemsstater. Det var derfor nødvendigt  
at overføre lagre til mindre belastede områder. Der blev solgt ca.
3,2 mio t korn i løbet af høståret, det meste til udførsel. Lagrene  
voksede fra 2,7 mio t pr. 31. juli 1982 til 7,6 mio t pr. 31. juli  
1983, hovedsagelig på grund af en forøgelse af lagrene af blød hvede (+  
4,0 mio t).
Der var i høståret 1982/83 følgende forskydninger i  
interventionslagrene af de forskellige kornarter:
Forskydninger i interventionslagrene i 1982/83 (foreløbigt skøn)
(1 000 t)
Blødhvede Hård hvede Rug Byg :
:  Lagre pr. 31.7.82 1583 752 286 121 :
:  Køb 5705 79 412 232 :
:  Salg 1630 4 211 521 :
:  Nettoforskydning 4075 75 20 711 :
:  Lagre pr. 1.8.1983 5658 827 306 832 :
Hvad blød hvede angår, er der udelukkende tale om blød hvede egnet til  
brødfremstilling, og hele mængden blev tilbudt til intervention i de  
tre første måneder af høståret som led i de særlige  
interventionsforanstaltninger i form af opkøb til referenceprisen.
d) Overgangsgodtgørelse ved høstårets udgang
Der blev ydet godtgørelse for private lagre af hvede for at undgå  
særlige interventionsforanstaltninger ved høstårets slutning for dette  
produkt. Der blev ligeledes ydet overgangsgodtgørelse for lagre af majs  
i områder med overskudsproduktion og for mølleriernes ruglagre. Disse  
overgangsgodtgørelser, der skal udligne prisjusteringen ved høstårets  
slutning, beregnes nu på grundlag af forskellen mellem  
Intervent ionspriserne.

- 35b -
e)  Prisernes ensartethed
Monetære udligningsbeløb:  ligesom andre sektorer lider kornsektoren  
under manglende ensartethed på grund af valutaforskellene.
f)  Produktionsrestitutioner
Der ydes produktionsrestitutioner til fabrikanter af korn- og  
kartoffelstivelse, for at de kan konkurrere med stivelse fremstillet af  
andre råvarer. Restitutionerne for 1983/84 er fastsat til 19,41 ECU/t  
for majsstivelse, 27,79 ECU/t for hvede, 23,91 ECU/t for brudris og
31.25 ECU/t for kartoffelstivelse.
g) Støtte til hård hvede
Den direkte indkomststøtte til visse producenter af hård hvede ydes i  
de egne af EF, hvor denne kornart spiller en vigtig rolle for  
producenternes indkomster.
For 1983/84 er støtten fastsat til 99,81 ECU/ha i Italien og Frankrig  
og for Grækenlands vedkommende til 77,36 ECU/ha for de områder, hvor  
der blev ydet statsstøtte inden Grækenlands optagelse i EF, og til
57.26 ECU/ha for de områder, hvor der ikke blev ydet statsstøtte.
8. Budgetterede udgifter
Garantisektionens udgifter til kornsektoren udgjorde 1 824,5 mio ECU for  
1982 og anslås til 2 548,2 mio ECU for 1983 og 2 510 mio ECU for 1984, dvs.  
en lille nedgang (-5,0%) i 1982, men en udsædvanligt stor stigning (39,7%)  
i 1983 sammenlignet med det foregående år. De 1 824,5 mio ECU i 1982  
fordeler sig på 1 065 mio ECU til eksportrestitutioner og 759,5 mio ECU til  
interventionsforanstaltninger.

- 36 -
2. Rie <*)
1. Indledning
Risarealet 1 De ti udgjorde i produktionsåret ca. 0,21% af Fællesskabets  
samlede ULA og 0,14% af verdens risarealer.
Frankrig, Grækenland og Italien er de eneste producentlande; den  
italienske anden af EF-produktionen udgjorde 85,8%. EF-høsten samme år  
udgjorde kun 0,25% af verdensproduktionen (419 nvlo t) (1).
Ris udgør ca. 0,3% af den endelige landbrugsproduktion.
2. Produktion
I 1982 udgjorde Fællesskabets risarealer 198 000 ha, dvs. en forøgelse på  
4,2% i forhold til foregående år. I Frankrig udgjorde risarealet 5 450 ha  
mod 4 500 i 1981, dvs. en forøgelse på 21,1%. I Grækenland voksede  
risarealerne fra 15 123 ha i 1981 til 15 500 i 1982, dvs. en fremgang på  
2,6%. I Italien dyrkedes der i 1982 ris på 178 000 ha, dvs. en stigning på  
5,3% i forhold til 1981.
Risproduktionen i De Ti voksede i 1982 med 13,8% 1 forhold til 1981  
(944 000 t) og udgjorde dermed 1 074 000 t (1). Denne stigning skyldes  
både en forøgelse af arealerne, og at hektarudbyttet var større end det  
foregående år, nemlig 54,2 hkg/ha (1) i 1982 mod 50,0 hkg/ha (1) i 1981.
Frankrig producerede i 1982 27 450 t (1), dvs. en stigning på 35%, og  
produktionen i Italien voksede med 15,2% til 964 000 t (1). i Grækenland  
var produktionen i 1982 (83 000 t),  4,6% mindre end i 1981 (87 000 t).
3. Anvendelse 1 EF
I 1981/82 anvendtes der 978 000 t ris 1 Fællesskabet, dvs. 4,7% mindre en  
året før (1 026 000 t). Anvendelsen til industriformål faldt med 31,8%
(30 000 t mod 44 000 t i 1980/81), mens anvendelsen til udsæd steg med  
12,0% (37 000 t mod 33 000 t i 1980/81).
Bruttoforbruget til konsum gik en smule ned, idet det faldt fra 877 000 t  
i 1980/81 til 829 000 t i 1982/83 (dvs. - 3,1%). Anvendelsen af ris til  
foder er steget stærkt (+ 20%), dvs. 83 000 t mod 69 000 t 1 1980/81.
(1) Mængder udtrykt 1 uafskallet ris.
Ris uden nærmere angivelser betyder 1 denne tekst forarbejdet ris.
(*> Da beregningsgrundlaget for opgørelsen er blevet ændret, og denne har fået  
on anden form, kan oplysningerne 1 denne rapport ikke sammenlignes med  
oplysningerne 1 de tidligere. Yderligere må det understreges at brudris er  
inkluderet 1 disse nye tal.

- 3 7  -
4. Samhandel
I 1981/82 androg indførslen fra tredjelande (inklusive mængder indført i  
forbindelse med proceduren for aktiv forædling) 0,802 mio t mod  
0,655 mio t i 1980/81, en forhøjelse p& 22,4%.
Udførslen af ris i 1981/82 nåede op på 0,463 mio t (inklusive aktiv  
forædling) mod 0,327 mio t i 1980/81, en stigning på 41,6%.
Fællesskabets andel af verdenshandelen udgjorde i 1982 8% af indførslen og  
2,6% af udførslen. De største leverancer kommer fortsat fra USA, Thailand,  
Sydamerika og Surinam for så vidt angår ris, og Sydamerika, Burma og  
Thailand, når det gælder brudris.
Fællesskabets eksportpolitik med hensyn til ris har atter været centreret  
om leverancer til tilgrænsende lande, som f.eks.  Schweiz og Østrig, samt  
til Portugal og middelhavslandene; der indgås dog også til tider særlige  
handler med fjernereliggende lande.
Samhandelen inden for Fællesskabet gik en smule tilbage i 1981//82  
(- 1,1%); den omfattede 464 000 t mod 469 000 t i 1980/81; heraf var mere  
end 50% ris af EF-produktion,  der blev leveret af Italien til de øvrige  
medlemsstater. Leverancerne fra Italien til de øvrige EF-lande nåede i  
løbet af produktionsåret 1981/82 op på 280 000 t ris.
5. Priser
a) Fælles priser
For produktionsåret 1983/84 er der truffet foranstaltninger vedrørende  
fastsættelse af priserne:
- interventionspri sen for uafskallet ris blev forhøjet med 5,5% i  
forhold til året før og er dermed nået op på 306,53 ECU/t
- indikativprisen for afskallet ris (rundkornet og langkornet ris)  
blev sat op til 523,16 ECU/t, dvs. 5,3% mere end året før
- tærskelprisen for afskallet ris (rundkornet og langkornet ris) blev  
fastsat til 516,64 ECU/t. Denne pris repræsenterer en stigning på  
5,3% i forhold til tærskelprisen for afskallet ris året før.

- 38 -
b)  Markedspr Iser
I produktionsåret 1982/83 lå markedspriserne i det vigtigste  
risproducerende område (regionen Vercelli) således:
- rundkornet ris: 11,3% over interventionsprisen
langkornet ris: 16,5% over interventionsprisen for sorten Lido og  
26,0 % for sorten Ribe
Disse tal var henholdsvis 2S% for rundkornet og 37% for langkornet ris  
det foregående år.
Produktionsårets slutning blev præget af et prisfald, som aftog en  
smule i begyndelsen af september 1983, hvor priserne lå således:
- ca. 114,3% af interventionsprisen for rundkornet ris
- ca. 113,4% af interventionsprisen for langkornet ris (Lido) og  
120,4% for sorten Ribe.
c)  Verdensmarkedspr Iser
I 1982/83 faldt verdensmarkedgpr1serne i produktionsårets begyndelse i  
forhold til det foregående produktionsår, hvorimod de fra begyndelsen  
af september 1983 kom til at ligge i nærheden af prisniveauet fra  
september 1982.
På det thailandske marked faldt priserne på sleben ris fra 300 dollar  
(august 1982) til 285 dollar (slutningen af august 1983), og priserne  
på afskallet ris holdt sig omkring 275 dollar.
Markedet i USA har, hvad prisniveau angår, været præget af ringe  
gennemsigtighed, idet programmet ”payment-ln-klnd" blev ledsaget af en  
mindre prisnedsættelse. De fleste leverancer fra USA blev gennemført i  
henhold til PL 480, hvad der forklarer den manglende gennemsigtighed  
for prisniveauet på verdensmarkedet. Priserne på terminsmarkedet i  
New Orleans steg så stærkt, at dette marked blev lukket den  
14. juni 1983.
d) Forbrugerpriser
Disse priser foreligger kun for visse medlemsstater.  
Der noteredes følgende forbrugerpriser:
1981 1982 1982/81 %
.  Tyskland 3,58 DM/kg 3,70 DM/kg + 3,4
Belgien 54,88 FB/kg 61,25 FB/kg + 11,6
Frankrig 6,50 FF/kg 7,56 FF/kg + 16,3
Italien 1.237 Llt/kg 1.666 Lit/kg + 34,7
Nederlandene 5,00 HFL/kg 5,12 HFL/kg + 2,4
Grækenland 45,31 Dra/kg 57,15 Dra/kg + 26,1

- 39 -
6. Udsigter på kort og mellemlang sigt
Høsten 1982/83 svarede til forventningerne, idet den som helhed lå over  
13% over det foregående produktionsårs høst.
Produktionen i 1983 ser ud til at skulle blive ca. 4% større ond  
produktionen i 1982. De producerede rissorter fordelte sig i 1982 på sanune  
måde som i de foregående år, således at 25% af produktionen er rundkornet  
ris og 75% langkornet ris. Med hensyn til høsten 1983 kan det forventes,  
at en forholdsmæssig forøgelse af mængden af langkornet ris og en  
betydelig formindskelse af mængden af rundkornet ris vil medføre en mindre  
ændring af dette forhold.
Skønt efterspørgslen på Fællesskabets indre marked gælder langkornet ris,  
bliver visse af disse rissorter, som især produceres i Italien, stadig  
udelukkende afsat på verdensmarkedet, medens der til gengæld fortsat  
indføres langkornede rissorter, som især synes at blive foretrukket af  
husstandene i Fællesskabets nordlige del. Samhandelen i Fællesskabet  
udvikler sig stadigvæk positivt. Der er intet, der tyder på, at denne  
udvikling ikke skulle kunne fortsætte, Belv om de seneste statistikker  
viser, at Italiens leverancer til de øvrige medlemsstater er gået tilbage.
7. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
a) Importafgifter og restitutioner
Da priserne på verdensmarkedet faldt betydeligt i 1982/83, har  
importafgifterne fortsat været høje, undertiden højere end i foregående  
produktionsår.
Disse afgifter har i de sidste tre produktionsår ligget på følgende niveau

- 40 -
1 ECU/t
Afskallet rundkornet ris  
Afskallet langkornet ris  
Sleben rundkornet ris  
Sleben langkornet ris  
Brudris1980/81
30,66
30,89
59,93
169,57
8,041981/82
133,39
138.64
193.65 
313,30
36,401982/83
212,55
210,59
343,34
442,40
64,69
Importafgifterne har på grund af prisfaldet på verdensmarkedet veret  
høje fra marts 1983 til midt i august 1983.
Et strukturbetinget overskud af ris, der ikke nemt finder afsætning i  
EF. nødvendiggjorde særlige eksportforanstaltninger. Disse  
foranstaltninger udformedes forskelligt alt efter, om der var tale om  
traditionel udførsel af produkter af godkendt kvalitet, eller om der  
var tale om problemer i forbindelse med afsætning af rent  
strukturbetingede overskud til andre tredjelande. Med hensyn til  
opretholdelsen af den traditionelle afsætning til Schweiz, Østrig og  
Lichtenstein blev følgende foranstaltninger vedtaget.
For afskallet langkornet ris blev der fastsat restitutioner på 90 ECU/t  
i produktionsårets begyndelse og på 103 ECU/t indtil produktionsårets  
slutning for den traditionelle udførsel til Østrig, Lichtenstein og  
Schweiz. For sleben, langkornet ris til samme aftagerlande var  
restitutionen først 112,5 ECU/t, derpå 128,75 ECU/t.
Med hensyn til afsætningen af det egentlige overskud blev  
licitationsproceduren anvendt, for at man bedre kunne kontrollere de  
mængder, der skulle udføres, og de dermed forbundne udgifter (1). De  
maksimumsbeløb, der blev givet i forbindelse med disse
foranstaltninger, var på mellem 198 og 302 ECU/t for sleben langkornet  
ris og 193 og 302 ECU/t for rundkornet ris. For at bevare muligheden  
for at trænge ind på fjernere markeder end Schweiz, Østrig og  
Lichtenstein blev der indtil juli 1983 fastsat en restitution på 145  
ECU/t for zone 1. (De mængder, der blev udført i henhold til denne  
ordning, var meget små).
b)  Fødevarehjælp
I 1982/83 blev der udført + 78 000 t ris (beregnet som sleben ris) som  
fødevarehjælp, heraf 70 300 t som national hjælp og 7 700 t som  
f®Hesskabsh jælp.  At fællesskabshjælpen er blevet mindre skyldes andre  
problemer end spørgsmålet om finansieringsmidler og produkter. I næste  
produktionsår er der mulighed for en mængde af samme størrelse som i  
produktionsåret 1981/82.
(1) Mellem den 18. august 1982 og den 30. juni 1983 blev der således udført  
146 250 t langkornet ris og 38 500 t rundkornet ris.

- 41 -
c) Interventionsmængder
Der har ikke siden 1972/73 været interventionsopkøb af ris.
d) Monetære udligningsbeløb
Der har ikke hidtil været fastsat monetære udligningsbeløb for ris.
8. Budgetterede udgifter
Garant i sekt ionens udgifter til ris udgjorde 50,3 mio ECU i 1982 og anslas  
til 98 mio ECU i 1983, dvs. 0,6% af garant 1 sekt ionens samlede udgifter.  
Beløbet 98 mio ECU består af 82 mio ECU til restitutioner og 16 mio ECU  
til interventioner.
9. Andre foranstaltninger
På grund af de konstaterede usikkerheder i forbindelse med udarbejdelsen  
af forsyningsprognoserne for ris udstedt Rådet i forbindelse med  
prisforslagene for 1983/84 en forordning om obligatoriske produktions- og  
lagererklæringer (forordning (EØF) nr. 1566/83).

- 42 -
3. SUKKER
INDLEDNING
1982/83 er det andet produktionsår, hvori bestemmelserne 1 den nye  
grundforordning for sukker (1) har været anvendt. Disse bestemmelser omfatter  
bl.  a.  en produktionskvotaordning, der skal gælde Indtil produktionsåret  
1985/86, og som Indebærer, at producenterne selv fuldt ud skal bære  
omkostningerne ved afsætningen af deres overskud, dvs. forskellen mellem  
produktionen og forbruget 1 Fællesskabet.
De vigtigste forhold 1 forbindelse med dette andet produktionsår for sukker  
kan resumeres således:
- sukkerroearealerne formlnskedes med 9,3% 1 forhold til 1981/82
- sukkerproduktionen var på næsten 14 mlo t beregnet som hvidt sukker (1 mlo
t mindre end rekordproduktionen 1 1981/82)
- 1 hele produktionsåret var der store overskudslagre af sukker (Især som  
følge af en overførsel til 1983/84 af 1,1 mlo t C-sukker)
- i 1982/83 blev den samlede udførsel til det frie verdensmarked begrænset
til samme mængde som 1 1981/82 (ca. 5,3 mlo t)
- særdeles lave sukkerpriser på verdensmarkedet 1 løbet af hele  
produktionsåret (som gjorde udførslen af overskudssukker særligt kostebar).
1. Dyrkning af sukkerroer 1 Fællesskabet
I 1982 formindskedes de roearealer, der dyrkes med henblik på
sukkerfremstilllng,  med 187 000 ha, dvs. 9,3% i forhold til foregående år.
Sukkerroedyrkningen i EF optager for tiden ca. 1,8% af det samlede  
udnyttede landbrugsareal (ULA).
(1) Forordning (EØF) nr. 1785/81 (EFT nr. L 177 af 1.7.1981, s. 4).

- 43 -
Det fremgik af undersøgelsen "Strukturer 1975", og bekræftedes af  
resultaterne fra den sidste undersøgelse i 1977 (ca. 370 000 enheder), at  
det samlede antal bedrifter med sukkerroearealer var faldende i samtlige  
^medlemsstater. Tilsyneladende er antallet af bedrifter med  
sukkerroearealer stadig faldende, men ikke s& hastigt som tidligere.
Gennemsnitsstørrelsen af sukkerroearealerne pr. dyrker varierer meget fra  
land til land, fra ca. 1 ha i Grækenland til næsten 11 ha i Frankrig.
Almindeligvis er større bedrifter dominerende i Frankrig og Det forenede  
Kongerige, mellemstore bedrifter i Tyskland, Benelux, Danmark og Irland,  
og mindre bedrifter i Italien og Grækenland.
Disse dybtgående ændringer af bedriftsstrukturen, der er blevet klart  
påviselige i løbet af den sidste halve snes år, har som helhed medført  
forbedrede produktionsbetingelser og har bevist, at den nuværende  
produktionskvotering ikke har været en hindring for den nødvendige  
omstruktureringsproces .
2 .  Strukturudviklingen inden for forarbe.i ninp,s industrien
I 1972/73 var der i De Ti i alt 128 sukkervirksomheder, og den største  
koncentration kunne konstateres i Frankrig, Tyskland og Italien. I samme  
produktionsår var der 250 fabrikker, som forarbejdede sukkerroer.
De seneste oplysninger, der foreligger for 1982/83, viser, at der er sket  
en væsentlig ændring i strukturen inden for denne sektor.
.Antallet af sukkervirksomheder er faldet til 98 (-23%), og antallet af  
roefabrikker til 203, der vil sige et fald på 19%.

- 44 -
Denne udvikling er generelt sket sideløbende med en forbedring af  
anlæggene i de fabrikker, der fortsat er i drift, og den sukkerroemængde,  
der daglig forarbejdes, er i Fællesskabet som helhed steget fra 879 000 t  
i 1972/73 til 1 194 000 t i 1982/83, dvs. en stigning på ca. 36%.
Endelig bør det understreges, at den mest omfattende
omstruktureringsproces har fundet sted i Italien, hvor tre af de største  
sukkervirksomheder var i store økonomiske vanskeligheder i 1982/83.
3. Produktion
I 1982/83 blev der ikke produceret den samme usædvanligt store mængde som  
i det foregående produktionsår (rekordproduktion på 15 mio t beregnet som  
hvidt sukker); med en produktion på 13,942 mio t (-7,3% i forhold til  
1981/82) må dette produktionsår dog betegnes som udmærket.
Med denne produktion i 1982 og med en overførsel på 1 mio t fra det  
foregånede produktionsår nåede sukkerproduktionen i A-kvoter (A-sukker) o  
på 9,4 mio t; produktionen af B-sukker var på 2,1 mio t, medens  
produktionen af C-sukker udgjorde 3,5 mio t, dvs. næsten det samme som i  
1981/82.
Under hensyn til denne store mængde C-sukker og de ugunstige udsigter på  
verdensmarkedet er Kommissionen og EF—producenterne (industri og  
roedyrkere) med henblik på at opnå bedre verdensmarkedspriser for sukker  
blevet enige om at fortsætte den oplagringspolitik, der blev indført i  
1981/82. Med henblik herpå har producenterne for anden gang overført  
1,083 mio t C-sukker til det følgende produktionsår, og denne overførsel  
indebærer, at nævnte sukkermængde obligatorisk skal oplagres i tolv  
måneder. Kommissionen har for sit vedkommende begrænset 
eksportforpi igtelserne i et sådant omfang, at Fællesskabets samlede  
udførsel til verdensmarkedet i 1982/83 skal være den samme som i 1981/82  
(ca. 5,3 mio t kvotasukker og C-sukker).

- 45 -
4. Forbrug  
Konsum
I 1982/83 gik anvendelsen af sukker til konsum en lille smule ned i  
forhold til foregående produktionsår, og forbruget pr. indbygger i EF blev  
på 34,6 kg mod 35,1 kg i 1981/82.
Foder og andet - selvforsvningsgrad
X 1982/83 blev der anvendt ca. 80 000 t i den kemiske industri.  
Produktionsrestitutionerne var på 3,72 ECU/100 kg hvidt sukker anvendt  
inden den 31. juli 1983 og på 3,88 ECU/100 kg hvidt sukker anvendt efter  
samme dato.
I 1982/83 faldt Fællesskabets selvforsyningsgrad for sukker til 147,2. Det  
herved fremkomne overskud blev yderligere forøget som følge af indførslen  
af præferencesukker fra AVS-landede i et omfang svarende til 1,29 mio t  
hvidt sukker.
5. Isoglucose
Forbruget og produktionen af isoglucose i Fællesskabet har været næsten  
uændret i 1982/83.
Produktion/forbrug (EUR 10)
<1 000 t tørstof).
1976/77
82,61977/78
102,81978/79
139,11979/80
164,21980/81
179,71981/82
182,61982/83
182,3

- 46 -
6. Samhandel
Mellem medlemsstaterne
I samhandelen mellem medlemsstaterne tegner Det forenede Kongerige,
Italien og Tyskland sig tilsammen for mere end 2/3 af indførslen af  
udforarbejdet sukker fra de øvrige medlemsstater.
Hovedaftagerne af sukker i forarbejdet form er Forbundsrepublikken  
Tyskland og Frankrig, som indfører fra de øvrige medlemsstater.
I 1982/83 gik den interne samhandel i EF frem bl.a. som følge af  
produktionstilbagegangen i Italien.
Med tredjelande
Ligesom tidligere blev hovedparten af det indførte præferencesukker også i  
produktionsåret 1982/83 afsat til Det forenede Kongerige. Også Frankrig  
indførte præferencesukker (13,6% af den samlede præferenceimport).
I 1982/83 blev der afholdt licitationer med henblik på udførsel for  
hovedparten af det sukker, der var disponibelt til udførsel i EF-regi. Ad  
denne vej blev der afsat 2 524 000 t (beregnet som hvidt sukker). Der blev  
desuden under den såkaldt "periodiske" ordning afsat 305 000 t sukker.  
Medregnes endvidere udførslen af C-sukker, androg den samlede udførsel i  
1982/83 af sukker i uforarbejdet stand ca. +5,3 mio t beregnet som hvidt  
sukker.
7. Fællesskabspri ser  
1982/83
Denne gennemsnitlige forhøjelse i ECU af EF*s landbrugspriser var på 10,4%.

- 47 -
For sukkersektorens vedkommende var forhøjelsen af interventionsprisen for  
hvidt sukker (+9,5%) ikke så stor som interventionsprisen for råsukker  
(+10,5%).
Ved at forhøje sidstnævnte pris mere (+1%) end prisen for hvidt sukker,  
indhentes forskellen p& —1% fra sidste år for råsukkers vedkommende.
For de to produktionsår taget under ét er interventionspriserne for hvidt  
sukker og for råsukker således forhøjet lige meget.
Med hensyn til refusionsordningen for lageromkostningerne blev  
refusionsbeløbet, som beregnes med en årlig rente på 13% (næsten den samme  
som for 1981/82) forhøjet med 8,6% i forhold til det, der var fastsat for  
foregående produktionsår.
1983/83
Den gennemsnitlige forhøjelse af EF*s landbrugspri ser 1 ECU er på 4,2%, 
medens interventionsprisen for hvidt Bukker kun blev forhøjet med 4%.
De øvrige sukkerpriser blev tilpasset sidstnævnte forhøjelse, fortset fra  
tærskelprisen for melasse, som forhøjes med 6%.
De hidtil refunderede oplagringsomkostninger, som blev beregnet på  
grundlag af en årlig rentesats på 11%, faldt med ca. 10% i forhold til  
1982/83.
Interne markedspriser
1 1982/83 lå sukkerindustriens markedsprier ab fabrik excl. afgifter  
indtil maj 1983 i nærheden af interventionsprisen for derefter at nærme  
sig interventionspriserne for det nye produktionsår 1983/84. I Italien og  
Irland lå priserne fortsat en hel del over interventionsprisen.

- 47a -
8. Udviklingen på verdensmarkedet
I 1981/82 var verdensmarkedssituationen præget af det store  
produktionsoverskud i forhold til forbruget. Den samme situation gjorde  
sig også gældende i 1982/83, hvilket har medført en betydelig forøgelse af  
de reelt overskydende slutlagre (lagre ud over normale lagre), som i  
slutningen af august 1983 passerede de 13 mlo t (beregnet som råsukker).
X 1982/83 faldt verdensproduktionen af sukker til 99,9 mio t (næsten -1% i  
forhold til 1981/82) ,  medens verdensforbruget viste tegn på opsving og  
nåede op på 94,3 mio t. Den fortsatte eksistens af disse sukkeroverskud  
har siden 1981 medført et fald i verdensnoteringerne.
Den gennemsnitlige årlige pris for hvidt sukker til prompte levering  
(spotpris) på børsen i Paris ligger på 24,07 ECU/100 kg for 1982/83 (mod  
gennemsnitligt 30,82 ECU/100 kg i det foregående ir).
I slutningen af september 1982 faldt priserne for råsukker i New York til  
5,5 cents/lb, som er det laveste siden 1968 i faste priser; først 1 maj  
1983 rettedes priserne delvis op og noteringerne for råsukker i New York  
har siden svinget mellem 8 og 12 cents/lb.
X overensstemmelse med de første prognoser for produktionsåret 1983/84,  
forventes en verdensproduktion på 92,0 mio t (mod 99,9 mlo t det  
foregående år),  samtidig med at verdensforbruget skulle stige til 96 mlo t  
mod 94,2 mio t i 1982/83.

- 48 -
9. Udsigter for 1983/84
Som følge af en ny formindskelse af EF’s sukkerroearealer, som i 1983 vil  
være på ca. 1,67 mio ha mod 2,03 mio ha i 1981, og på baggrund af vejret i  
løbet af høståret (faktisk bedre end forventet i mange regioner), anslås  
produktionen i 1983/84 for øjeblikket til ca. 11,1 mio t hvidt sukker.
Det samlede forbrug i EF i dette produktionsår kan anslås til ca.
9,5 mio t; hvis man også medregner indførslen af preeferencesukker og den  
traditionelle handel med tredjelande med sukker i form af forarbejdede  
produkter samt overførslerne til 1983/84, ligger de samlede disponible  
sukkermængder til udførsel i uforarbejdet stand efter de øjeblikkelige  
prognoser langt under den faktiske eksportmængde i 1982/83.
10. Foranstaltningernes økonomiske aspekter  
Afgifter og restitutioner
På grund af udviklingen i verdensmarkedspriserne, der i hele  
produktionsåret 1982/83 har ligget under EF-priserne, er der i forbindelse  
med al udførsel af kvotasukker blevet kalkuleret med eksportrestitutioner.
Disse restitutioner ydes på fob-stadiet til al udførsel, der afregnes i  
produktionsåret 1982/83, og de ligger gennemsnitlig på 35,12 ECU/100 kg  
hvidt sukker (+39% i forhold til restitutionerne i foregående  
produktionsår).
Importafgifterne for 1982/83 ligger gennemsnitlig på 38,83 ECU/100 kg  
hvidt sukker og 35,50 ECU/100 kg råsukker.

- 48a -
Intervention ok fødevarehjælp
I 1982/83 fik interventionsorganerne Ikke tilbudt sukker, og intet sukker  
blev leveret som fødevarehjælp.
11. Budgetterede udgifter
Gennem de seneste ir har udgifterne til sukker svinget betydeligt pi grund  
af prisudviklingen pi verdensmarkedet og lagerforskydninger 1 EF.
Garantisektionens udgifter var siledes pi 768 mio ECU i 1981, 1 242 mio  
ECU 1 1982 og anslis til 1 434 mlo ECU i 1983.
Fra produktlonsiret 1981/82 skal producenterne selv finansiere alle  
udgifter til afsætning af overskud, der skyldes for stor sukkerproduktion  
i BF i forhold til EF-forbruget.
Disse udgifter dækkes gennem indtægterne fra den basisproduktionsafgift og  
B-afgift, der skal erlægges for sukker og isoglucose af A- og B-kvoterne.  
Endnu en afgift til udligning af lageromkostningerne opkræves for alt  
sukker, der afsættes inden for kvoterne. Sidstnævnte afgift har gennem  
alle irene kunnet dække de samlede udgifter til refusion af  
lageromkostningerne.
Efter fradrag af indtægterne fra produktions- og oplagringsafgifterne i  
sukkersektoren bliver EF*s nettoudgifter pi 285 mio ECU i 1981, 536 mlo  
ECU i 1982 og ca. 475 ECU i 1983. Det skal dog bemærkes, at ovennævnte  
nettoudgifter næsten udelukkende skyldes udgifter til behovet for udførsel  
af en EF—sukkermængde svarende til de 1,3 mio t præferencesukker, der  
indføres fra AVS-landene. Disse udgifter har 1 de senere ir svinget mellem  
330 og 460 mlo ECU.

- 49 -
4. OLIVENOLIE
1. Indledning
Vanskelighederne ved at udarbejde en opgørelse over Fællesskabets  
produktion af olivenolie i de seneste produktionsår er de samme som i de  
foregående produktionsår.
På grundlag af de foreliggende oplysninger kan situationen for  
Fællesskabets olivendyrkning imidlertid beskrives således:
Af den olivenolie, som produceres i Fællesskabet, kommer 0,20% fra  
Frankrig, 30% fra Grækenland og 70% fra Italien. I 1980 udgjorde  
olivenolie henholdsvis 11,0% og 5,8% af værdien af Grækenlands og Italiens  
produktion og i alt 1,4% af værdien af den endelige landbrugsproduktion i  
Fællesskabet.
Dønne produktion dækkede indtil 1975 ca. 70% af Fællesskabets behov for  
olivenolie. I de sidste 6 år er den del af behovet, som dækkes af  
Fællesskabets egen olivenolieproduktion, imidlertid stadig vokset. Efter  
Grækenlands tiltrædelse er Fællesskabet blevet praktisk talt  
selvforsynende, når det gælder de kvantitative behov, hvorimod det stadig  
har kvalitative behov.
Olivendyrkningsarealerne udgør ifølge de foreliggende oplysninger 2,7 mio  
hø (heraf 2,2 ha i Italien og 0,5 ha i Grækenland), dvs. ca. 27% af  
verdens olivendyrkningsareal og 2,5% af Fællesskabets ULA. Disse tal er  
næsten konstante. Bestanden af dyrkede og vildtvoksende oliventræer udgør  
efter nogle skøn ca. 307 mio træer (185 mio træer i Italien, 117 mio i  
Grækenland og 5 mio i Frankrig).
Olivendyrkningen berører ca. 1 mio familier i Italien, 400 000 i  
Grækenland og 40 000 i Frankrig.
Fællesskabets produktion af olivenolie udgør i et normalt år 47% af  
verdensproduktionen. Dog må det bemærkes, at produktionen af olivenolie på  
grund af det særlige forhold, at oliventræerne kun giver udbytte hvert  
andet år, kan varierer meget stærkt fra det ene år til det andet.
2. Produktion
Siden produktionsåret 1978/79 er der blevet ydet produktionsstøtte til  
olivendyrkere, som er medlemmer af en producentorganisation, på grundlag  
af den faktisk producerede oliemængde og til andre olivendyrkere i form af  
et fast beløb pr. antal oliventræer i forhold til produktionskapaciteten.
For øjeblikket er der 4 producentorganisationer i Italien, 4 i Frankrig og  
90 i Grækenland. I Frankrig er alle olivendyrkere medlemmer af en  
organisation; i Italien er ca. 95% af olivendyrkerne organiserede. I  
Grækenland er 85% af olivendyrkerne medlemmer af en organisation.

- 5 0  -
Det fremgår af de Indgivne støtteansøgninger, at produktionen i  
produktionsåret 1981/82 var på 620 000 t i Italien, 206 000 t i Grækenland  
og 1 300 t i Frankrig. På tidspunktet for denne rapports udarbejdelse  
vides det endnu ikke, hvor meget støtteansøgningerne for produktionsåret  
1982/83 omfatter. De ansøgninger om produktionsstøtte, der er blevet  
indgivet i Italien for produktionsåret 1980/81, undersøges fortsat af de  
italienske myndigheder.
3. Forbrug og afsætning
Siden den 1. april 1979 har Fællesskabet haft en forbrugsstøtteordning. 
Støtten ydes til olie, som på godkendte virksomheder fyldes på emballager  
med et maksimalindhold,  forudsat at olien markedsføres til en pris, hvori  
der er taget hensyn til forbrugsstøtten. Der findes imidlertid kun  
godkendte emballeringsvirksomheder i fem lande: Italien, Frankrig, Det  
forenede Kongerige, Grækenland og Nederlandene. Forbrugsstøtteordningen  
har været anvendt i Grækenland siden den 1. november 1981.
Fra produktionsåret 1978/79, da forbrugsstøtteordningen trådte i kraft,  
til produktionsåret 1981/82 steg antallet af støtteansøgninger i  
gennemsnit med ca. 30% om året (så godt som alle ansøgninger blev indgivet  
i Italien).
I produktionsåret 1981/82 er der indgivet støtteansøgninger for ca.
260 000 t.
For produktionsåret 1982/83 anslås de på grundlag af foreliggende tal  
(udgangen af september 1983) at komme til at gælde omkring 320 000 t.
At den mængde, hvortil der ydes forbrugsBtøtte,  er steget, betyder ikke  
nødvendigvis, at der er sket nogen forøgelse af forbruget. En del af  
forklaringen er, at der i højere grad benyttes olie fra Fællesskabet i  
stedet for indført olie, som der ikke ydes støtte for.
Med hensyn til forbrugsstøtteordningens indflydelse på salgsprisen i  
detailleddet, kan det på grundlag af resultaterne fra de fem  
produktionsår, hvor ordningen har været gældende, konstateres, at  
virkningen har Blået igennem, og at prisstigningerne på olie har været  
betydelig mindre i detailleddet end i engrosleddet.

- 5 1  -
4. Samhandel
Traditionelt er Fællesskabet verdens største importør af olivenolie som  
bulkvare. Siden Grækenlands tiltrædelse har de disponible mængder, som  
findes her, imidlertid bevirket, at indførslen fra tredjelande er faldet  
fra 125 570 t (gennemsnittet i de sidste fem produktionsår før udvidelsen)  
til 61 600 t i produktionsåret 1981/82 og 81 210 t i produktionsåret  
1982/83 (det sidste tal bygger på det antal importlicenser, som er udstedt  
indtil den 30. september 1983). Det største importland er fortsat Italien,  
som følges på andenpladsen af Frankrig.
Siden Grækenlands tiltrædelse er Fællesskabets udførsel til tredjelande  
vokset i forhold til den mængde, der traditionelt udføres. Fra 16 890 t i  
de sidste fem produktionsår før udvidelsen er udførslen steget til  
62 100 t i løbet af produktionsåret 1981/82 og har allerede passeret de  
50 000 t i produktionsåret 1982/83 (pr. 30. september 1983 er der allerede  
udstedt eksportlicenser for 51 000 t).
Af de mængder, som blev udført i produktionsåret 1982/83, er der grund til  
at fremhæve den store mængde, som kom fra intervention. Det drejer sig om  
i alt 24 580 t, heraf 7 390 t fra Italien og 17 190 t fra Grækenland.
5. Priser
a)  Fælles priser
Den nye markedsordning for olivenolie trådte i kraft den 1. januar
1979. For produktionsåret 1982/83 gjaldt følgende priser:
Forbrugsstøtten er lig med forskellen mellem producentindiktativprisen  
minus produktionsstøtten og den repræsentative markedspris. For  
produktionsåret 1982/83 var forbrugsstøtten på 76,67 ECU/100 kg.
For produktionsåret 1983/84 har Rådet fastsat følgende priser:ECU/100 kg
Producentindikativpri s  
Produktionsstøtte  
Interventionspris  
Repræsentativ markedspris  
Tærskelpris302,77 
66,60 
217,93 
159,50 
155,88

- 5 2  -
Producent indikativpris  
Produktionsstøtte  
Interventionspr isECU/100 kg  
319,42 
70,26 
229,92
Rådet nåede ikke inden den 1. november 1983 at fastsætte den  
repræsentative markedspris og tærskelprisen, som af Kommissionen var  
blevet foreslået til følgende beløb:
Repræsentativ markedspris  
Tærskelpris196,87
193,25
b) Markedspriser ok intervention
Produktionsåret 1982/83 var præget af den beskedne høst i Italien og  
den store høst i Grækenland. Tilførslerne til interventionslagrene var  
derfor små i Italien.
Det direkte salg af græsk olie på det italienske marked blev derfor  
øget, hvorved tilførslerne til de græske interventionslagre blev små.
I produktionsårets løb blev der solgt næsten 100 OOO t fra  
interventionslagrene. Olivenolielagrene blev derfor reduceret fra  
169 000 t pr. 31. oktober 1982 til 117 000 t pr. 30. september 1983.
c)  Det italienske og det græske interventionsorgans lagerbeholdninger af  
olivenolie
På grundlag af de køb og salg, som har fundet sted i Italien og  
Grækenland, kan lagrene af olivenolie pr. 30. august 1983 opgøres til  
ca. 117 440 t (46 680 t i Italien og 70 760 t i Grækenland).
6. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
a) Importafgifter
Siden juni 1976 har importafgifterne været fastsat ved licitation, idet  
der herved ikke blot tages hensyn til verdensmarkedet, men også til  
Fællesskabets marked og til afgiftstilbud fra importørerne. I  
produktionsåret 1982/83 har fastsættelsen ikke givet anledning til  
særlige problemer.

- 5 3  -
b) Restitutioner
I produktionsåret 1982/83 er der blevet ydet eksportrestitution til  
olivenolie i emballage på under 5 kg. Restitutionen, hvis størrelse har  
svinget mellem 14 og 35 ECU/100 kg, har betydet, at der indtil udgangen  
af september 1983 har kunnet udføres 35 580 t mod 15 702 t på samme  
dato i forrige produktionsår. I fire måneder blev der ydet en særlig  
restitution for udførsel af olivenolie til Libyen.
7. Budgetterede udgifter
Udgifterne i olivenoliesektoren afhænger af interventionerne, af støtten  
til olivenolieproducenterne, af forbrugsstøtten til de virksomheder, som  
emballerer olivenolie, og af eksportrestitutionerne.
Garantisektionens udgifter til olivenoliesektoren var i 1982 på 493,1 mio  
ECU. Bevillingerne til olivenoliesektoren for 1982 er i på 676 mio ECU.
De anslåede udgifter i budgetforslaget for 1984 er på 761,4 mio ECU. Der  
er to væsentlige grunde til, at tallene for de to sidste produktionsår er  
så høje i sammenligning med udgifterne for de foregående produktionsår:  
den stigende rytme i udbetalingerne af produktionsstøtte i Italien  
(indhentning af efterslæb) og udligningen af støtten i Grækenland, idet  
Grækenland er storproducent af olivenolie. Et andet forhold, som forklarer  
tallene for 1983 og 1984, er, at der er sket en forhøjelse af  
støttesatserne.
Garantisektionens udgifter udgjorde i 1982 4% af de samlede udgifter, i  
1983 4,3% og anslås i 1984 til 4,7%

- 5 4
5. OLIE- OG PROTEINHOLDIGE FRØ  
I·  Raps-, rybs- ok solsikkefrø
1. Indledning
I 1982 udgjorde olieholdige Frø 1,0% af værdien af den endelige  
landbrugsproduktionsværdi, og disse afgrøder dækkede 1,5% af EF*s ULA.  
Verdensproduktionen af raps steg til 15,0 mlo t i 1982 mod 12,3 mio t  
Sret før; EF's produktion øgedes til 2,695 mio 1 1982, således at EF's  
andel af verdensproduktionen steg fra 16% til 18%.
Verdensproduktionen af solsikkefrø steg fra 14,5 mio t i 1981 til 16,6  
mlo t 1 1982. EF’s produktion af solsikkefrø var 721 000 t i 1982 og  
udgjorde 4% af verdensproduktionen.
EF's egen produktion af olieholdige frø dækker kun en meget lille del  
af dets behov for olie og oliekager. Selvforsyningsgraden i 1982 var på  
ca. 24 for olie, når olivenolie ikke medregnes, og 8 for oliekager.
2. Produktion
I 1982 var EF's rapsareal på 1 006 000 ha mod 881 000 ha i 1981.
Arealet udvidedes 1 alle de vigtigste producentlande, med en samlet  
udvidelse for EF på 14%. Udbyttet steg 18%, og produktionen udgjorde  
2,695 mio t.
Solsikkearealet 1 De Ti steg 62%, nemlig fra 210 000 ha i 1981 til  
340 000 ha i 1982. Udbyttet var imidlertid faldende, og produktionen  
steg kun 44%.
3. Forbrug
Efterspørgslen efter raps-, rybs- og solsikkefrø afhænger af  
efterspørgslen efter olie og oliekager af raps- og solsikkefrø, og  
denne på sin side afhænger af den generelle efterspørgsel efter olie og  
oliekager og af forholdet mellem priserne for olie og oliekager af  
raps- og solsikkefrø og priserne for substitutionsprodukterne. Af denne  
grund anføres to sæt opgørelser, nemlig en for olie og en anden for  
oliekager af raps- og solsikkefrø, mens olieholdige frø behandles for  
sig.

- 55 -
<i) Olie.
Forbruget af rapsolie i 1982/83 steg 46%, hvilket afspejler  
stigningen i EF's produktion.
Forbruget af solsikkeolie steg i 1982/83 til 607 000 t, eller 6%  
i forhold til 1981/82. Stigningen skyldes hovedsagelig en større  
solsikkeproduktion i EF.
(i i) Oliekager
Forbruget af rapskager steg i 1982/83 sammenlignet med 1981/82,  
nemlig fra 1 338 mio t til 1 784 mio t. Denne stigning afspejler  
stigningen i EF’s produktion, eftersom EF fortrinsvis dækker sit  
eget behov ved selv at forarbejde størstedelen og udføre meget  
lidt.
Forbruget af solsikkeakri steg i 1982/83 sammenlignet med 1981/82  
fra 998 mio t til 1 131 mio t. Dette afspejler en stigning på  
EF-nlveau, men ogsi et fald i indførslerne.
(iii) Oliefrø
Da forarbejdningsomkostningerne for raps har været gunstige  
sammenlignet med konkurrerende frø, har det ikke voldt  
vanskeligheder at afsætte 1982—rapshøsten.
Da EF har et stort underskud af solsikkefrø, var der heller ingen  
afsætningsvanskeligheder selv for den ret store 1982—høst.
4. Samhandel
Indførslen af rapsfrø faldt fra 135 000 t i 1981/82 til 110 000 t 1  
1982/83, hvilket afspejler en dårlig høst i det største leverandørland,  
Canada.

- 56 -
Indførslen af solsikkefrø faldt også, nemlig fra 874 000 t i 1981/82  
til 654 000 t i  1982/83. Dette skyldes en stigning i EF’s Interne
prod u J r  J  oti stf uo J  b i  k l i r .  a frø .
■Jdførjlon af raps og solsikkefrø ar fortsat ret iav <15 000 & rapsfrø 
og 2 000 t solsikkefrø i 1982/83).
Samhandelen med raps i EF består hovedsagelig i franske udførsler til  
Tyskland. Solsikkefrø handles overvejende mellem Frankrig og Tyskland.
5. Pr1 ser
a) Falles priser
I produktionsåret 1982/83 var Indikativprisen for rapsfrø på  
46,39 ECU/100 kg og for solsikkefrø 54,44 ECU/100 kg. For  
produktionsåret 1983/84 blev der vedtaget en forhøjelse på 4% for  
raps. I dette produktionsår har garantitarskelordnlngen for  
rapsfrø for første gang haft indflydelse på priserne. På grund af  
EF’s ønske om at fremme dyrkningen af solsikkefrø vedtoges en  
forhøjelse på 6%. Indikativprisen for rapsfrø blev derfor for  
1983/84 fastsat til 48,22 ECU/100 kg og for solsikkefrø til 57,71  
ECU/100 kg.
For produktionsåret 1983/84 har Kommissionen opretholdt det  
sarlige tillag til interventionsprisen for dobbeltlav raps.  
Hensigten med denne foranstaltning er at fremme produktionen af  
disse rapssorter i EF.
6. Markedspriser
1) Verdensmarkedet· .
I 1982/83 faldt verdensmarkedspriserne generelt på grund af en  
større sojaproduktion i USA i forhold til 1981/82. For 1983/84  
forventes verdensproduktionen af oliefrø at blive meget lille, og  
priserne forventes at ligge over 1982/83-niveauet.
2) EF*s marked
EF*s producenter opnåede generelt priser, der lå mellem  
interventionsprisen og Indikativprisen. Solsikkehøsten salges  
normalt til priser, der ligger noget over Interventionsprisen og  
endda narmer sig indikativprisen.
6. Udsigter
For indevarende produktionsår (1983/84) anslås EF’s rapshøst til  
2,4 mlo t, dvs. en nedgang i forhold til året før trods en forøgelse af  
det tilsåede areal, navnlig 1 Det forenede Kongerige og Tyskland. Med  
hensyn

~ 57 -
til afsætningen af produktionen er salget forløbet godt, og i  
handelskredse forventer man Ikke vanskeligheder ved at få afsat  
restmængderne.
EF*s solsikkehøst i 1983/84 anslås til 1 050 000 t mod 778 000 t i  
1982/83. Det skyldes en stor produktionsstigning 1 Frankrig, en mindre  
stigning i Italien og en lille græsk produktion.
7. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
a) Støtte og restitutioner
Støtten for rapsfrø i produktionsåret 1982/83 svingede mellem  
21,759 ECU/100 kg og 35,354 ECU/100 kg med et gennemsnit på ca.  
24,3 ECU/100 kg. I samme periode svingede eksportrestitutionen  
mellem 21 og 24 ECU/100 kg.
Støtten for solsikkefrø var på mellem 25,841 og 34,970 ECU/100 kg  
med et gennemsnit på ca. 30,1 ECU/100 kg. Der blev ikke fastsat  
eksportrestitutioner for dette produkt på grund af EF’s underskud.
b) Intervention
I produktionsåret 1982/83 var 38 213 t rapsfrø tilbudt til  
intervention. Disse mængder blev solgt i samme produktionsår.
c) Ændring af støttebestemmelserne
<1) Ved forordning (EØF) nr. 1594/83 udvidede Rådet
støtteordningen for olieholdige frø til også at omfatte  
rapsfrø, der anvendes til iblanding 1 foder.
(ii> Ved forordning (EØF) nr. 2027/83 udvidede Rådet desuden  
ordningen med differencebeløb for raps- og solsikkefrø,  
således at der i denne tages hensyn til valutaernes  
terminskurser.
8. Budgetterede udgifter
Garantisektlonens udgifter til rapsfrø og solsikkefrø beløb sig til  
703 mio ECU i 1982. Bevillingerne for 1983 er på 932 mio ECU.  
Bevillingerne 1 budgetforslaget for 1984 er på 995 mio ECU.
II.  Soj abønner
I perioden 1974-1978 tegnede Frankrig sig stort set alene for BF*s  
sojaareal, der udgjorde ca. 4 000 ha. Hellem 1979 og 1982 voksede arealet  
til 17 000 ha. I 1982 udgjorde produktionen 27 000 t. Der ventes en  
udvidelse af arealet i Italien i 1983.

- 58
Sojabønner optager kun en meget lille del af EF’b ULA og udgør en meget  
lille del af verdensproduktionen (95 mio t soja i 1982/83) og af EF*s 
forbrug (18 mio t frøskvivalent i 1982/83).
For 1983/84 blev m&lprisen sat til 56,17 ECU/100 kg, hvilket er en  
forhøjelse p& 6,5% i forhold til de 52,77 ECU/100 kg for 1982/83.

- 59 -
III.  HØRFRØ
I EF dyrkes der to typer hør, nemlig spindhør, der hovedsagelig anvendes til  
produktion af fibre, men også giver et højt frøudbytte, og olieholdig hør, der  
udelukkende dyrkes for frøenes skyld.
Hed et &rllgt gennemsnit p& 65 000 t frø, der produceres p& ca. 65 000 ha,  
leagger hørdyrkningen (1) kun beslag på en meget lille del af ULA 1 EF og er  
kun en lille del af verdensproduktionen af hørfrø (5,3 mio ha og 2,8 mio t i  
1982, i henhold til FAO, mod kun 4,9 mlo ha og 2,3 mio t i 1981). Argentina,  
Canada, Indien, USSR og USA er de vigtigste producenter. De tegner sig for 86%  
af verdensproduktionen.
EF’s produktion bidrager kun beskedent til at opfylde dets store behov,  
hvilket ses af, at indførslen i 1982 udgjorde 204 000 t hørfrø (heraf  
187 000 t fra Canada), 34 000 t olie (26 000 t fra Argentina) og 459 000 t  
foderkager (331 000 t fra Argentina og 84 000 t fra USA).
Trods dette underskud og et udbytte, der ligger på linje med eller er højere  
end udbyttet 1 de andre producentlande (1982: 1 400 kg/ha mod 1 000 kg i  
Canada og 760 kg 1 Argentina), har produktionen af oliehør svært ved at  
udvikle sig i EF. Der sker tværtimod en indskrænkning af arealerne, fordi  
indtjeningen er utilstrækkelig (skønt det dobbelte eller undertiden det  
tredobbelte af verdensgennemsnittet er udbyttet meget lavere end for andre  
olieholdige frø) eller ikke tilstrækkelig sikker 1 forhold til andre afgrøder,  
der kan indgå i omdriften, f.eks. korn og andre oliefrø. I 1982 blev der kun  
tilsået 3 147 ha (4 400 t) mod 4 294 ha 1 1981 og 4 955 ha i 1980.
Frankrig, Italien og Det forenede Kongerige er praktisk talt de eneste  
producentlande i Fællesskabet. EF-produktionen af hørfrø androg 62 500 t mod  
«7 400 t i 1981 og 64 000 i 1980.
For produktionsåret 1982/83 blev målprisen fastsat til 51,50 ECU/100 kg mod  
46.40 ECU/100 kg for 1981/82 (4- 11%). Gennemsnitsprisen på verdensmarkedet var  
fastsat til 26,638 ECU/100 kg, og støtten var på 24,862 ECU/100 kg mod 14,866  
ECU/100 kg for 1981/82 (verdensmarkedspris 31,534 ECU).
Garantisektionens udgifter til oliehørfrø og udgifterne til spindhør (1) er  
fer 1982 6.7 mio ECU.
(1) Se endvidere afsnit 7B: spindhør og hamp.

-  60  -
XV. RICIMUSFRfl
Trods oprigtige forsøg p& at få en ricinusfrøproduktion i gang i EF tegnede  
denne afgrøde sig kun for et areal på ca. 10 ha i 1981 og 1982. Ricinusfrø  
udgør således en ubetydelig andel af værdien af den endelige  
landbrugsproduktion, af ULA i EF samt af verdensproduktionen.
Ifølge FAO nåede verdensproduktionen af ricinusfrø i 1982 op på 804 000 t, der  
produceredes på 1,5 mio ha. Indien (250 000 t),  Brasilien <212 000 t) og Kina  
(130 000 t> står for i alt 7V& af denne produktion.
Når denne afgrøde fortsat befinder sig på forsøgsstadiet i EF, skyldes det  
navnlig, at visse problemer har vist sig vanskeligere at løse end først  
antaget. Udbyttet er meget tilfredsstillende, men de dyrkede sorter er for  
sildige, og færdigudviklingen af høstmaskinerne skrider for langsomt frem. X  
1982 androg indførslen 43 400 t frø, hovedsagelig fra Kina, Pakistan, Sri  
Lanka og Sudan, samt 60 000 t olie fra Brasilien, Kina og Indien.
Den støtteordning, der blev indført fra og med 1978/79 for mindst fem  
produktionsår, indebærer, at der fastsættes en målpris, som er på 66,39  
ECU/100 kg for 1983/84 (det samme som for 1982/83), og at der ydes en støtte  
svarende til forskellen mellem nævnte pris og prisen på verdensmarkedet,  
forudsat producenten har fået sin minimumspris; denne er fastsat til 63,23 ECU  
for disse to produktionsår.
For 1982/83 var den gennemsnitlige støtte på 23,081 ECU/100 kg mod 21,304  
ECU/100 kg for 1981/82.
Endvidere er der for de fera produktionsår, omtalte ordning gælder, indført en  
tillægsstøtte (igangsætningsstøtte) på 12,90 ECU/100 kg.
Ved konstatering af, at det trods denne støtteordning synes umuligt at udvide  
ricinusdyrknlngen i EF, har Rådet besluttet ikke at videreføre ordningen efter  
produktionsåret 1983/84.

-  61  -
6. TØRRET FODER. ÆRTER. BØNNER OG HESTEBØNNER
a. TØRRET FODER
1. Indledning
Den fælles markedsordning for tørret foder omfatter følgende produkter: 
kunsttørret foder, de vigtigste soltørrede bælgfrugter,  
proteinkoncentrater fremstillet af saft af lucerne og græs samt  
biprodukter fra fremstillingen af disse proteinkoncentrater. Rådet vedtog  
i forordning af 17. maj 1983, at markedsordningen fortsat skulle anvendes  
på kunstigt tørrede kartofler i produktionsåret 1983/84.
Den fælles markedsordning for tørret foder (se punkt 6) har været anvendt  
siden den 1. april 1978. Den erstatter og udbygger den markedsordning, som  
fandtes udelukkende for kunsttørret foder fra 1. maj 1974.
2. Produktion
I 1982 udgjorde EF-produktionen af kunsttørret foder,  bortset fra  
kunsttørrede kartofler, 1 330 000 t, dvs. 9% mindre end i 1980.
Også i 1982 var Frankrig det vigtigste producentland med en produktion på  
768 000 t, dvs. over halvdelen (58%) af EF-produktionen.
Sammenlignet med produktionen af konventionelt kunsttørret foder (navnlig  
lucerne og græs) er produktionen af kunsttørrede kartofter af meget mindre  
betydning. I produktionsåret 1982/83 var EF-produktionen af dette produkt  
på 28 810 t, dvs. 19% mindre end året før (35 659 t). Den vigtigste  
producent af kunsttørrede kartofler i EF er Forbundsrepublikken Tyskland  
med en produktion på ca. 25 814 t.
De fælles bestemmelser har været i anvendelse for soltørret foder siden  
den 1. juli 1978. Den EF-produktion i produktionsåret 1982/83, der  
opfylder betingelserne for udbetaling af støtte, anslås til 120 000 t,  
heraf 80 000 t i Frankrig og 40 000 t i Italien.
I forhold til foregående år noteres en stigning på ca. 8%.

- 62 -
3 .  Disponible roaang.der
De disponible mængder af kunsttørret foder i 1982/83 var på 1 537 495 t,  
dvs. mindre end 1 1981/82 (1 607 866 t). Både nedgangen i EF-produktionen  
(ca. 70 000 t) samt i indførslen (ca. 51 000 t> er årsag til denne nedgang  
i de disponible mængder af kunsttørret foder.
4. Samhandel
Blandt andet som følge af den kraftige stigning i
produktionsomkostningerne i visse tredjelande er indførslen af lucernemel  
til EF faldet fra 444 000 t i 1980 til 184 000 t i 1981 og 235 000 t i  
1982 .
I lighed med de foregående år er USA og Ungarn fortsat de lande, der har  
den største udførsel af kunsttørret foder til EF. Indførslen fra  
tredjelande skete hovedsagelig til Forbundsrepublikken Tyskland  
(134 000 t) og Italien (38 000 t).
EF*s udførsel af kunsttørret foder til tredjelande har aldrig været stor.
I 1982 var den på 27 800 t mod 38 000 t 1 1981.
5. Pri ser
Pr. 1. april 1982, hvor produktionsåret 1982/83 påbegyndtes, lå prisen på  
kunsttørret foder på verdensmarkedet på 143 ECU/t. Priserne er steget  
siden og lå højest 1 juli 1982 (144 ECU/t) og 1 februar 1983 (148 ECU/t).  
Blandt andet som følge af den generelle nedgang 1 priserne for  
proteinprodukter gik prisen for tørret foder ned og lå i oktober 1983 på  
136 ECU/t.
S Foranstaltningernes økonomiske aspekter
For produktionsåret 1983/84 fastsatte Rådet målprisen for tørret foder til  
178,94 ECU/t og tillægsstøtten til 8,49 ECU/t, dvs. begge 6% mere end i  
produktionsåret 1982/83.

- 63 -
7. Udsigter
EF's produktion af tørret foder var på 1,46 mio t i 1982/83 mod 1,59 mio t  
i 1981/82. I 1983/84 forventes der en produktion på mellem 1,4 og 1,5 mio  
t.
Omkostningerne i forbindelse med kunsttørring af foder udgør en meget stor  
andel af kostprisen, hvorfor disse produkter er særligt følsomme over for  
energiprisstigninger. På grund af de allerede indtrådte og forventede  
prisstigninger på brændselsolie er udsigterne for denne sektor  
foruroligende. X en række medlemsstater er der imidlertid i den seneste  
tid blevet gjort et betydeligt forskningsarbejde for at begrænse  
brændselsforbruget i tørringsvirksomhederne, og der er allerede opnået  
visse resultater. Med hensyn til udsigterne for de kommende år synes det  
ikke at kunne udelukkes, at der kan ske en yderligere tilbagegang i EF's  
produktion af kunsttørret foder.
8. Budgetterede udgifter
Garantisektionens udgifter til tørret foder udgjorde 42 mio ECU i 1982. X  
budgettet for 1983 er der opført bevillinger på 49 mio ECU. I  
budgetforslaget for 1984 er der opført bevillinger på 56 mio ECU. Disse  
beløb svarer til henholdsvis 0,3%, 0,2% og 0,3% af garantisektionens  
budget. ^
b.  Ærter, bønner og hestebønner til foderbrug
EF*s behov for proteinrige fodermidler overstiger langt produktionen, og  
Rådet vedtog derfor den 22. maj 1978 særforanstaltninger for at fremme  
anvendelsen af ærter, bønner og hestebønner som foder.
I 1982/83 udbetaltes støtte til forarbejdning af ærter, bønner og  
hestebønner for 419 000 t ærter og 194 000 t bønner og hestebønner. Det er  
en stigning på 70% for ærter og 83% for bønner og hestebønner sammenlignet  
med 1980/81 <246 000 t og 106 000 t).  Forbruget er steget i Det forenede  
Kongerige og Frankrig, men faldet i Belgien.

- 64 -
For produktionsåret 1982/83 blev tærskelprisen til udløsning af støtte til  
ærter, bønner og hestebønner fastsat til 47,60 ECU/100 kg sojakager, mens  
mlnlmumskøbsprisen blev fastsat til 31,40 ECU/100 kg. Støtten lå mellem  
11 949 og 10 636 ECU/100 kg.
For produktionsåret 1983/84 er tærskelprisen til udløsning af støtte  
fastsat til 51,76 ECU/100 kg og minimumskøbsprisen til 29,19 ECU/100 kg.  
Disse priser repræsenterer stigninger på henholdsvis 8,7% og 6,4%  
sammenlignet med 1981/82.
Garantisektionens udgifter til denne sektor 1 1982 blev på 1 alt 41 mio  
ECU. Bevillingerne for 1983 er på 60 mlo ECU og bevillingerne i  
budgetforslaget for 1984 70 mlo ECU.
grter. bønner og hestebønner til konsum
Ved forordning (EØF) nr. 1432/82 vedtog Rådet den 18. maj 1982 en ny række  
særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner, idet støtteordningen  
også kom til at omfatte ærter, bønner og hestebønner til konsum. Den nye  
ordning startede den 1. august 1982.
Støtten til ærter, bønner og hestebønner til konsum ydes ikke på samme  
grundlag som for ærter, bønner og hestebønner til foderbrug. Når der er  
tale om konsum, ydes et støttebeløb, som er lig med forskellen mellem  
målprisen og verdensmarkedspr1 sen ved Fællesskabets grænse for ærter,  
bønner og hestebønner af sorter, der er konkurrencedygtige over for  
EF-produktionen.
BF-produktionen af ærter, bønner og hestebønner af den type, hvortil der  
kan ydes støtte, var på 78 000 t i 1982/83.

- 6 5  -
7. BOMULD. SPINDHØR OG HAMP
Bomuld
1.  Indledni ng
Selv om bomuld ikke figurerer i traktatens bilag II, erkendes produktet  
udtrykkeligt som værende et landbrugsprodukt i protokol nr. 4 til akten  
vedrørende Grækenlands tiltrædelse.
På EF-plan er bomuldsproduktionen af begrænset betydning både med henByn  
til de dyrkede arealer (125 000 - 145 000 i de seneste år eller 1,5% af  
ULA) og med hensyn til antallet af producenter (50 000).
For Grækenland, der faktisk er den eneste producent i EF, er bomuld  
imidlertid af meget stor økonomisk og samfundsmæssig betydning. Udbyttet  
af ikke-egreneret bomuld og bomuldsfibre er meget stort i Grækenland (i  
1982/83 738 kg fibre pr. hektar mod gennemsnitlig 465 kg/ha på  
verdensplan og 649 kg/ha i USA),  og de producerede fibre er af  
fremragende kvalitet. For øjeblikket er ca. 75% af høsten mekaniseret,  
men bomuldsmarkernes ringe størrelse (gennemsnitlig 3 ha) gør det  
vanskeligt at mekanisere.
Ifølge FAO var verdensproduktionen af bomuldsfibre 14,7 mio t i 1982.
EF's andel af verdensproduktionen er altså kun på 1%.
2. Produktion
Bomuldsarealerne i Grækenland har under statsstøtteordningen ikke kunnet  
holdes på samme størrelse som tidligere. De faldt fra 183 000 ha i 19/7  
til 141 000 ha i 1980. I 1981, der var det første år med EF-støtte, var  
bomuldsarealerne på 126 000 ha, og de steg i 1982 til 137 000 ha. I  
Italien er bomuldsdyrkningen praktisk taget ophørt. EF-produktionen i  
1982 var på 316 000 t ikke-egreneret bomuld og 101 000 t bomuldsfibre  
mod 351 000 t og 121 000 t i 1981. Bomuldsfrøproduktionen var på 156 000  
t i 1982 mod 192 000 i 1981.
3. Samhandel
Det er vanskeligt at transportere ikke-egreneret bomuld over længere  
afstande ikke blot af tekniske årsager (ringe holdbarhed),  men også af  
økonomiske årsager (det er mere lønsomt at egrenere bomulden på stedet),  
hvorfor der ikke er nogen international handel med dette produkt.
De spindekapaciteten i EF er langt større end EF*s egen produktion af  
fibre, indføres der meget store mængder.

-  66  -
I 1982 indførte De Ni 772 000 t bomuldsfibre (råbomuld og linters) mod  
671 000 t i 1981. Hovedleverandørerne (54% af de samlede leverancer) er  
USSR med 179 000 t, USA med 145 000 t og Tyrkiet med 91 000 t. EF*s  
udførsel af bomuldsfibre var kun på 25 000 t.
Samhandelen mellem Grækenland og de øvrige medlemsstater er indskrænket.  
Priser
Der findes ikke verdensmarkedspriser for ikke-egreneret bomuld, da der ikke  
foregår nogen samhandel.
Med hensyn til verdensmarkedsprisen for fibre anses "A-indekset",  der  
offentliggøres af "Liverpool Cotton Services" og "Cotton Outlook", for et  
af de mest repræsentative for spotmarkedet (verdensmarkedet) for en bestemt  
sædvanlig kvalitet (Midling 1 - 3/32 eng. tommer).
I produktionsåret 1982/83 lå bomuldspriserne på verdensmarkedet ret lavt  
indtil december 1982. A-indekset, der var på 78,8 ct/lb den 1. august 1982,  
faldt til 68,7 ct/lb i december. Fra januar 1983 steg det efterhånden, så  
det ved produktionsårets udgang var på 87,10 ct/lb.
Årsgennemsnittet for 1982/83 var 77 ct/lb sammenlignet med et gennemsnit på  
74 ct/lb i 1981/82, dvs. en stigning på 4%.
Støtteordning og budgetterede udgifter
Støtteordningen indebærer, at der til en vis mængde EF-produceret  
ikke egreneret bomuld ydes støtte svarende til forskellen mellem en  
målpris, som hvert år fastsættes af Rådet, og verdensmarkedsprisen, som  
regelmæssigt noteres af Kommissionen. Støttebeløbet fastsættes en gang om  
måneden, med mindre der sker en væsentlig ændring i
verdensmarkedssituationen. Støtten ydes til egreneringsvirksomheder,  
forudsat at de mindst har betalt producenten den minimumspris, der er  
fastsat af Rådet for det pågældende produktionsår. Der ydes kun fuld støtte  
til en begrænset produktion. Da enhver overskridelse medfører, at støtten  
nedsættes for alle producenter, udgør denne maksimumsmængde en hindring  
for, at EF-produktionen udvikler sig for kraftigt.
Froduktlonen er iøvrigt underkastet en naturlig begrænsning, idet der ikke  
findes mange frugtbare, kunstvandede arealer med subtropisk klima i EF.
Rådet fastsatte målprisen for produktionsåret 1983/84 til 92,75 ECU/100 kg,  
minimumsprisen til 88,12 BCU/IOO kg og den mængde ikke-egreneret bomuld,  
hvortil der ydes fuld støtte, til 450 000 t. De tilsvarende tal for  
produktionsåret 1982/83 var 85,88 ECU/100 kg, 81,59 ECU/100 kg og ligeledes  
450 000 t. Priserne er altså forhøjet med 8%.

- 67 -
X løbet af produktionsåret 1982/83 fastsatte Kommissionen på baggrund af  
forholdende på verdensmarkedet støtten for ikke-egreneret bomuld 20 gange.  
Støtten var på ca. 33 ECU/100 kg i august, men blev derpå som følge af  
faldet i bomuldspriserne i egreneringsmånederne oktober, november og  
december sat op til henholdsvis 36,4, 37,4 og 37,6 ECU/100 kg. Efter en  
opgang i priserne nedsattes støtten gradvis fra januar til 22,4 ECU/100 kg  
i juli 1983.
Garantisektionens udgifter til bomuld i produktionsåret 1982/83 var på 125  
mio ECU mod 116 mio ECU i 1981/82.

-  68  -
B. SPINDHØR OG HAMP
1.  Indledning
Arealerne med spindhør og hamp udgør under 1 0/00 af EF·s ULA, men disse  
afgrøder har dog en vis betydning for de områder, hvor dyrkningen er  
koncentreret.
Arealerne med Bplndhør i EF er på 50 — 55 000 ha. Denne afgrøde dyrkes  
på ca. 10 000 landbrugsbedrifter i Nederlandene, Belgien og det  
nordvestlige Frankrig. Hørstrå forarbejdes til fibre på ca. 250  
rødnings- og skætningsvirksomheder i dyrkningsområderne. Disse  
virksomheder går talmasssigt tilbage, men størrelsesmeessigt frem. De  
producerer Båledes en forholdsvis konstant og ikke ubetydelig mængde  
råvarer, som der er mangel på i EF, nemlig naturfibre, olieholdige frø  
og vedpartikler. EF tegner sig kun for 4% af verdensarealet med spindhør  
(1,5 mio ha>,  men for 12-15% af verdensproduktionen af hørfibre  
(700 000 t) takket være et udbytte, der ligger betydeligt over  
verdensgennemsnittet. EF-fibreneB kvalitet er desuden langt bedre end  
kvaliteten af hør produceret andre steder i verden (USSR, Østeuropa,
Kina og Egypten).
Dyrkningen af papirhamp foregår udelukkende i et meget lille område i  
Frankrig. De 1 500 — 2 000 producenter leverer en råvare, som er  
efterspurgt til fremstilling af specialpapir. Italien producerer en  
ganske lille mængde spindhamp.
2. Produktion
EF*s arealer med spindhør.  der de foregånede år havde ligget tæt på  
60 000 ha, var i 1981 kun på 49 600 ha, men steg i 1982 til 50 600 ha.  
Denne stlnging (+2%) skyldes, at situationen som helhed er forbedret i  
denne sektor. Medlemsstaternes andele af produktionen har ændret sig  
lidt: Frankrig (79%) har tabt 2 points til Belgien (15%). Jordrødning  
trænger fortsat frem i stedet for vandrødning, for de højere  
omkostninger ved sidstnævnte metode (arbejdskraft og energi) ikke  
opvejes af en højere pris for fibre og et højere frøudbytte. Denne  
udvikling indebærer alvorlig fare for den fremtidige forsyning med  
certificerede frø af god kvalitet, navnlig i de år, hvor vejrforholdene  
hindrer eller forsinker skrælning på marken.
For 1982-høsten som helhed var vækst-, slæt- og rødningsbetingelserne  
meget tilfredsstillende. Stråudbyttet var normalt, og mængden af fibre  
og disses kvalitet var over gennemsnit.

-  69  -
Arealerne med papirhamp,  der efter en årrække med stadige udvidelser var  
begyndt at gå tilbage i 1979, faldt påny kraftigt i 1982 og nåede kun op pi  
5 300 ha <5 100 ha i Frankrig) mod 5 700 ha i 1981 (-7%).
Papirmøllernes vanskeligheder ved at afsætte papir har bevirket, at de er  
meget forsigtige med at opkøbe hamp og erstatter denne med hør. Derimod er  
afsætningen af hampefrø blevet bedre.
3. Forbrug og lanre af fibre
Skætteriernes,  handelens og spinderiernes lagre af fibre ved begyndelsen af  
produktionsåret 1981/82 blev af branchen anslået til et så foruroligende  
højt tal som ca. 75 000 t. 30 000 t blev dog opsuget i løbet af  
produktionsåret, og lagrene ved produktionsårets udgang (44 800 t) kan  
betragtes som normale eller endog som lidt under et normalt arbejdslager.
Denne afgang fra lager skyldes en vedholdende virksomhed på sksetterierne i  
forbindelse med tabet af ca. 1/3 af den franske høst under rødningen.
Markedet for blår og i mindre omfang for hampefibre har også haft en opgang  
irifed stigende priser og faldende lagre.
4. Samhandel
Enhedsværdien af hørstrå er for lav til at en Isengere transport kan betale  
sig, hvorfor dette produkt ikke indgår i samhandelen med tredjelande.
I 1982 opkøbte de belgiske rødnings- og sksetningsvlrksomheder 51 000 t  
hørstrå i Frankrig og Nederlandene til Bupplering af den belgiske høst.  
Faldet i forhold til det foregående produktionsår (-7%) skyldes  
erealudvidelser i Belgien. I nogle år har rødnings- og sksetningsindustrien  
forarbejdet en forholdsvis konstant msangde strå, som den opkøber inden for  
så korte afstande som muligt.
Der blev i 1982 indført langt mindre mængder hørfibre end i 1981 (15 900 t)  
ofe 1980 (14 000 t),  nemlig kun 13 000 t. Udførslen (30 500 t) har derimod  
Været langt større end de foregående år.
fep har underskud af fibre af middel og lav kvalitet, hvorfor sådanne  
indføres fra Østeuropa, Egypten og Kina, hvor disse kvaliteter findes i  
rigelig mængde, men EF forsyner resten af verden og navnlig Østeuropa  
(12 200 t) med fibre af god og ekstragod kvalitet, der ikke produceres  
Andetsteds.

-  70  -
Indførslen af hampefibre faldt fra 9 400 t i 1981 til 5 600 t. hvilket  
viser usikkerheden i denne sektor. Udførslen var kun pi ca. 1 500 t.
5. Priser
Priserne for hørBtrå.  der efter den fejlslagne høst i 1981 steg kraftigt i  
produktions&ret 1981/82, steg fortsat i 1982/83. For de fleste  
hørproducenters vedkommende var der også tale om en klar indkomststigning.  
De gennemsnitlige salgspriser for lange hørfibre, der steg fra oktober  
1981, steg fortsat i løbet af produktionsåret 1982/83.
For korte fibre er markedsforholdene blevet bedre, men prislejet er stadig  
lavere ned i 1978/79 og 1979/80. Den mellem bruger og producent aftalte  
kontraktpris for hampeBtrå steg fra 435 FF/t (75, 40 ECU/t) i 1980 til  
475 FF/t (79, 23 ECU/t) i 1981 og 524 FF/t (84,58 ECU/t) i 1982.
6. Udsigter
I 1983 var EF*s arealer med spindhør på 53 100 ha. Det er en ny udvidelse  
(+4,5%), der dog er mindre end først antaget, fordi det var umuligt at så  
hør på det rette tidspunkt.
Både stråenes og fibreneB kvalitet er meget uensartet. Udbyttet af strå,  
fibre og frø er lavere end normalt.
Det fald i hampearealerne der intrådte i 1979, var mindre udpræget i 1983;  
ca. 5 000 ha blev tilsået (4 900 ha i Frankrig) mod 5 300 ha i 1981. Det  
kan på ingen måde forventes, at denne afgrøde vil vinde terræn igen på kort  
sigt.
7. Udsigter for spindhør for produktionsåret 1984/85 og følgende produktionsår
De tilfredsstillende forhold med hensyn til afsætning af strå og de lovende 
forhold med hensyn til afsætning af (lange) fibre fra 1983-høsten skulle  
give producenter og skætterier mulighed for at udvide de nuværende tilsåede  
arealer uden risiko. Når der på nuværende tidspunkt og på kort sigt ikke er  
grund til at nære frygt for overskud, skyldes det fortrinsvis et mindre  
udbud.
Denne sektors fremtid er kun sikret på længere sigt, såfremt det lykkes at  
give hør en mere fremtrædende plads mellem alle de tekstilprodukter, der  
kappes om den moderne forbrugers gunst. Med henblik herpå er det ikke alene  
nødvendigt at bevare og forøge de muligheder, der nu er for afsætning til  
beklædning, men en del af de andre afsætningsmuligheder, der er gået tabt,  
skal genvindes.

- 71 -
8. Budgetterede udgifter
Støtten til spindhør blev fastsat  
335,02 ECU/ha i 1982/83 (+6%). Af  
finansiering af foranstaltninger,
Hed hensyn til hamp udgør støtten  
i 1982/83 (+6%) .
Garantisektionens udgifter til sptil 355,12 ECU/ha i 1983/84 mod  
dette beløb er 23,08 ECU beregnet til  
der skal fremme anvendelsen af hørfibre.
i 1983/84 322,52 ECU/ha mod 304,26 ECU/ha  
ndhør og hamp androg i 1982 19,5 mio ECU.
i

- 72 -
8. FRØ
INDLEDNING
Den fælles markedsordning for frø omfatter følgende produkter:
- Tørrede bælgfrugter til udsæd
- Spelt til udsæd
- Hybridmajs til udsæd
- Ris til udsæd
- Olieholdige frø og frugter til udsæd
- Frø, frugter og sporer til udsædpos. 07.05 A 1 FTT  
pos.  10.01 A 1 FTT  
pos. 10.05 A i FTT  
pos. 10.06 A i FTT  
pos. 12.01 A i FTT  
pos. 12.03 1 FTT
Sektoren for frø af foderplanter bør ikke kun anskues ud fra  
frøproduktionen, men også ud fra den strategiske værdi. Udsæden danner  
grundlag for dyrkning af 12 526 00O ha grønfoder i EF (1981), mens de  
permanente enge og græsgange dækker et areal på over 46 000 000 ha (1981).  
Der produceres næsten 1,4 mio hkg udsæd af hybridmajs, som går til  
tilsåning af ca. 5 mio ha kornmajs og fodermajs. Eksempelrækken kunne  
fortsættes med ris og anden udsæd. Det skal desuden nævnes, at lokale  
arter, navnlig bælgplanter, generelt er mere persistente (længere levetid)  
end Indførte arter.
II.  PRODUKTION
Danmark er EF*s vigtigste frøproducent, navnlig af frø af græsarter. Også  
Nederlandene og Det forenede Kongerige har en stor produktion heraf.  
Frankrig og Italien er de vigtigste producentlande, når det gælder  
bælgplanter.
I 1982 var EF’s produktion af frø af foderplanter på ca. 2,4 mio hkg  
(2 988 243 hkg i 1981); en ligevægt begynder at Indstille sig i  
bmlgplantesektoren.  I forhold til 1982 (242 302 ha) noteres der en markant  
nedgang 1 det for 1983-høsten anmeldte areal (212 305 ha), især for  
bælgplanters vedkommende.
Græsarter 104 042 ha i 1983 mod 96 611 ha i 1982  
Bælgplanter 108 263 ha i 1983 mad 145 691 ha i 1982.
Produktionen af sædekorn af ris er på ca. 409 000 hkg (1982). Efter  
indførelsen af fællesskabsstøtte er anvendelsen af certiflcet sædekorn  
steget fra 40% til 80% af behovet. Fællesskabsstøtten synes dermed at  
spille en positiv rolle på dette område.
Produktionen af sædekorn af hybridm&js er på ca. 1,4 mio hkg (1982), men  
det tilsåede areal går fortBat ned, istsr 1 Italien.

- 73 -
III.  FORSYNINGSSITUATIONEN
EF's forsyningssituation med hensyn til frø af foderplanter har været  
tilfredsstillende. Med en disponibel mængde på 3 mio hkg og en anslået  
efterspørgsel på ca. 1,8 mio hkg er EF i stand til at dække sit eget ehov  
for de fleste dyrkede arters vedkommende. Situationen skulle i det store  
og hele forblive uændret i det kommende produktionsår. Samhandelen med  
tredjelande vil dog fortsætte for visse arter, som EF har
underskudsproduktion af (Phleum pratense, Trifolium repens, Vicia sativa,  
m.v.). Høstårets begyndelseslagre er større end 1982-tallene;  omkring 900  
000 hkg mod 808 000 hkg.
Hvad angår hybridmajs udvikler situationen sig ugunstigt, og indførslen  
fra visse østlande og USA øges fortsat (216 280 hkg i 1979/80,
386 987 hkg i 1982/83 pr. 31.5.1983).
Med hensyn til ris er udviklingen derimod gunstig.
IV. PRISER
Producentpriserne i EF udviser en faldende tendens i forhold til samme  
periode året før. På det danske marked, som er EF's vigtigste, var
ECU/100 kg
september 1982 september 1983
Lolium perenne L. (sildige sorter) 97-100 90
Lolium multiflorum L. 109 86
Festuca pratensis L. 121 107
Festuca pratensis L. 121-124 107
Poa pratensis L. — 120
Udligningsafgifterne, der anvendes ved indførsel af hybridmajs, ligger  
for øjeblikket (oktober 1983) på mellem 10,9 og 80,8 ECU/100 kg afhængigt  
af, hvilket land produktet kommer fra.
For produktionsåret 1983/84 fastsattes referencepriserne for hybridmajs  
således:
I
II
IIIDobbelthybrider og "top cross"-hybrider:  78 ECU/100 kg  
Trihybrider: 97 ECU/100 kg  
Enkelthybrider: 174 ECU/100 kg

- 74 -
V. TRUFNE FORANSTALTNINGER
Rådet har besluttet at optage forskellige græsarter og bælgplanter i  
bilaget til forordning (EØF) nr. 2358/71; det har desuden fastsat hvilken  
støtte der i frøsektoren skal ydes for produktionsårende 1984/85 og  
1985/86. Kommissionen har fastsat referencepriserne for hybridmajs for  
produktionsåret 1983/84. I listerne over sorter af Lolium perenne L.  
(sorter med høj persistens, sildige eller halvsildige; sorter med lav  
persistens, halvsildige, halvtidlige eller tidlige) er der blevet  
foretaget mindre ændringer.
VI. UDSIGTER
1983-høsten ser ud til at blive tilfredsstillende og ved dette  
produktionsårs begyndelse udviste priserne faldende tendens.

9. VIN
VINPRODUKTIONSÅRET 1981/82
Indledning
1 1982 udgjorde vin 5,8% af værdien af den endelige landbrugsproduktion i  
EF. I produktionsåret 1981/82 var det producerende vinareal på
2 373 000 ha (af et samlet areal på 2 463 000 ha) svarende til 2,7% af  
EF*s ULA. Oet bør bemærkes, at der på fem år har været en arealnedgang på  
200 000 ha dvs. 8,1%.
Ifølge FAO anslås verdens vinproduktion i 1981/82 til 306 mlo hl, hvilket  
er en nedgang på 43 mio hl 1 forhold til året før, og ligeledes under  
gennemsnitsproduktionen i de sidste fem år (324 mlo hl).
Produktion
Produktionen i EF var 1 1981/82 på 141 mlo hl mod 164 mlo hl 1 1980/81 og  
182 mio hl i 1979/30 (historisk rekord).
Denne mængde udgør henholdsvis 45,8% (1 1981/82), 47,0% (i 1980/81) og  
48,6% (i 1979/80) af verdensproduktionen i de pågældende år (ifølge FAO).
Da EF’s vinareal kun udgør ca. 24% af verdens vinareal, er  
gennemsnitsudbyttet i EF klart større end i verden som helhed.
Forbrug
I produktionsåret 1981/82 var det samlede Interne forbrug på 150 mio hl  
vin mod 164 mio hl i 1980/81; disse mængder omfatter også nedennævnte  
interventionsdestillationer.
a) Konsum
I 1981/82 udgjorde det direkte konsum 124,8 mio hl mod 127,5 mlo hl i  
1980/81.
Disse tal bekræfter, at tendensen stadig er for nedadgående, til trods  
for at der i produktionsåret 1979/80 sås en let stigning 1 forbruget  
til konsum (sandsynligvis på grund af et større eget forbrug på  
bedrifterne, et fænomen der ofte forekommer 1 år med et stort  
høstudbytte).
Denne nedgang skyldes det faldende konsum i de største producentlande,  
der ikke opvejes af mindre stigninger 1 de øvrige lande.

-  76  -
b) Forarbejdning
De forarbejdede mængder i 1981/82, der omfatter de mængder, der er  
medg&et til frematllllng af brændevin med oprindelsesbetegnelse,  
mængder der er destilleret under ordningen med pligtige vinydelser, og  
mængder der er destilleret med støtte fra EF, var på 24 mio hl.
I forbindelse med EF*s interventionsforanstaltninger er der i 1981/82  
destilleret 14 mi o hl.
X de foregående to produktionsår var de forarbejdede mængder på  
henholdsvis 35 mio hl og 32 mio hl, medens der i forbindelse med EF*s  
interventionsforanstaltninger blev destilleret henholdsvis 23 mio hl og  
18 mio hl.
c) Selvf otbvnlngsgrad
Selvforsyningsgraden i De Ti var i 1981/82 på 93,5, hvis man regner med  
det interne totale forbrug (mod 99,9% i 1980/81).
Ses derimod bort fra de mængder, der er destilleret i forbindelse med  
EF*s interventionsforanstaltninger (ca. 14 mio hl), bliver  
Belvforsynlngsgraden i 1981/82 på 103,2 mod 116,3 i 1980/81 og 126,4 i  
1979/80.
Lagre
Ved olutningen af produktionsåret 1981/82 var lagerbeholdningerne i De Ti  
på 76,4 mio hl, hvilket er en meget stor nedgang i forhold til sidste år  
(91,4 mio hl) og de var således mindre end i produktionsåret 1978/79 (78,1  
mio hl).
Samhandel
De Ti indførte i 1981/82 5,8 mio hl og udførte 10,6 mio hl. (De  
eksporttal, der fremgår af tabellerne i bilagene, er anderledes, da de er  
beregnet som forskellen mellem medlemsstaternes samlede udførsel og den  
Interne samhandel på basis af indførslen).
Importtendensen er på trods af den lille stigning (+ 0,3 mio hl) i forhold  
til foregående produktionsår fortsat for nedadgående, medens  
eksporttendensen har været stigende siden 1975/76, hvilket hovedsagelig  
skyldes den stigende italienske udførsel.

- 77 -
XI. VINPRODUKTIONSÅRET 1982/83  
X.  Produktion
De seneste produktionstal viser en produktion på 171 mio hl, dvs. en  
stigning på 31 mio hl i forhold til året før.
2. Forbrug
Det samlede interne forbrug var på 157 mio hl og gik dermed frem med 7  
mio hl.
a) Konsum
I 1982/83 var det direkte konsum på 126,4 mio hl, hvilket bekræfter  
den nedadgående tendens, som man har været vidne til i de seneste år  
(127,5 mio hl i 1980/81).
b) Forarbejdning
De forarbejdede mængder har været på 29,7 mio hl mod 24,0 mio hl  
året før.
De mængder, der er destilleret i forbindelse med EF*s  
interventionsforanstaltninger, er steget mærkbart (20,1 mio hl mod  
14,1 mio hl i 1981/82) på grund af, at de disponible mængder har  
været større.
3. Priser
a) EF-pri ser
Den gennemsnitlige stigning i orienteringspriserne for 1982/83 var  
for alle typer bordvin på 11,0% i forhold til året før.
b) Gennemsnitspriser i produktionsåret  
- Rødvine af type R I
De franske noteringer var stabile i det meste af produktionsåret,  
men gik noget tilbage i de sidste to måneder og lå endog en smule  
under de italienske noteringer.
For hele produktionsåret lå gennemsnitsnoteringerne i Frankrig dog  
ca. 2% højere end noteringerne året før. De udgør ca. 79% af  
orienteringsprisen.
De italienske noteringer steg langsomt og regelmæssigt i løbet af  
produktionsåret og lå fra juli over de franske noteringer. De  
nåede op på næsten 80% af orienteringsprisen. I de to sidste  
produktionsår har noteringerne i Italien svinget mellem 6% og 28%.

-  78  -
I Grækenland lå den eneste notering, der er foretaget i hele  
produktionsåret, på 90% af orienteringsprisen.
Rødvine af type R II
Den eneste franske notering, Bastia, svækkedes i løbet af hele  
produktionsåret. Den startede på omkring 87% af orienteringsprisen  
og lå ved årets slutning på 71% af den nye orienteringspris.
De italienske noteringer forbedredes derimod klart indtil april,  
da de tabte en del af fremgangen. For hele produktionsåret er de  
gennemsnitlige noteringer steget med 18% i forhold til  
noteringerne året før; de ligger for øjeblikket på omkring 72% af  
orienteringsprisen.
Ingen græske noteringer.
Hvidvine af type A I
De franske noteringer var meget uregelmæssige i hele  
produktionsåret med en kraftigt nedadgående tendens. Ved  
produktionsårets begyndelse lå noteringerne langt over  
orienteringsprisen, medens de ved året slutning lå på omkring 80%  
af den nye orienteringspris.
Forskellen i forhold til noteringerne året før var på mellem -19%  
og -23%.
De italienske noteringer forblev stabile, men dog ret lave.  
Noteringerne udgjorde omkring 78% af orienteringsprisen. De  
gennemsnitlige noteringer steg med mellem 15% og 25% i forhold til  
noteringerne året før.
Det bør bemærkes, at forskellen mellem de franske og de italienske  
noteringer, som var stor i midten af foregående produktionsår,  
siden konstant er blevet mindre (som følge af faldende franske  
noteringer) og kun udgør nogle brøkdele ved udgangen af  
produktionsåret 1982/83.
Enkelte græske noteringer har fundet sted. De har altid været ret  
lave (ca. 70% af orienteringsprisen) og udviser fortsat en negativ  
forskel i forhold til året før (fra -4% til -11%).
Tvske vine
Noteringerne for hvidvine faldt voldsomt efter de første meldinger  
om en meget stor høst. De lå langt over orienteringsprisen, men  
faldt efter november til omkring 50% af samme pris for vine af  
type A II og til 80% for vine af type A III.
De står meget svagt ved produktionsårets slutning, henholdsvis 45%  
af orienteringsprisen for førstnævnte vine og 60% for sidstnævnte  
vine.

- 79 -
Rodvine var ogs& billigere, men ikke i samme omfang. Ved  
produktionsårets slutning lå de fortsat over orienteringsprisen.
c)  Priserne på det spanske marked
Priserne for hvidvine på det spanske marked var nogenlunde stabile i  
hele produktionsåret. I forhold til året før kunne der konstateres  
en svag stigning, men som følge af pesetaens devaluering faldt den  
gennemsnitlige spanske pris i forhold til den gennemsnitlige EF-pris  
fra 66% i 1981 til 55% i 1982.
III.  Udsigter
a) På kort sigt: udsigter for produktionsåret 1983/84
De seneste oplysninger om 1983/84-høsten tyder på, at produktionen  
bliver en smule mindre end sidste år.
Den skulle blive på c&. 165 mio hl.
b) På mellemlang sigt
Skønt høstudbyttet i 1981/82 var forholdsvis beskedent, tyder  
udviklingen fra de seneste år på en stigende risiko for, at den  
gennemsnitlige overskudsmængde vil vokse. Det er derfor mere end  
nogensinde nødvendigt, at de foranstaltninger, der blev indført ved  
handlingsprogrammet 1980-1986, gennemføres effektivt, særlig den del  
der vedrører omstilling af vinarealer til andre formål. Dette  
forudsætter, at der sideløbende føres en markedspolitik i  
overensstemmelse med handlingsprogrammet for
strukturforanstaltningerne, der bl.a.  indebærer en konsekvent  
gennemførelse af de interventioner, der blev fastsat ved sidste  
ændring af grundforordningen, og som tilsigter en genoprettelse af  
markedsligevægten straks ved produktionsårets begyndelse ved hjælp  
af destillation.
IV. Økonomiske aspekter
a) Afgifter og restitutioner  
1.Importafgifter
I vinsektoren kaldes importafgifterne for '*udligningsafg ifter".  De  
spiller kun en meget beskeden rolle, da de ikke anvendes over for  
de 19 tredjelande, der har forpligtet sig til at overholde  
referenceprisen, og som er EF’s vigtigste leverandører.  
Udligningsafgifterne har været uændrede siden produktionsåret  
1981/82.

-  80  -
2.Eksportrestitutioner
Ved starten af produktionsåret X982/83 steg eksportrestitutionerne  
for vin fra 1,15 ECU til 1,45 ECU/% vol/hl, undtagen for  
forsendelser til Afrika, for hvilke de 1,15 ECU blev opretholdt.  
Restitutionerne for hedvine bortset fra k.v.b.d. blev også  
opretholdt.
De mængder, der blev ydet restitution for, faldt en lille smule i  
1982, nemlig til 2,05 mio hl mod ca. 2,33 mio hl i 1981.
Formodentlig vil de falde meget i 1983.
b) Mængder for hvilke der er blevet truffet interventionsforanstaltninger
I vinproduktionsåret 1982/83 blev der truffet følgende  
interventionsforanstaltninger:
- ved produktionsårets begyndelse
.  mulighed for at indgå langtidsoplagringskontrakter for bordvin,  
druemost og koncentreret druemost  
.  destillation under udnyttelsesgaranti (forbeholdt indehavere af  
langtidsoplagringskontrakter)
.  forebyggende destillation
- destillation af vin fremstillet af druer til spisebrug og druer  
med dobbelt anvendelsesformål
- en såkaldt ’ ’støttedestillation” blev indledt i marts 1983. (I  
1980, 1981 og 1982 anvendte man en såkaldt • ’undtagelsesvis*·  
destillation i forbindelse med de tidligere regler).
I alt dootllleredes i henhold til EF-interventioner ca. 20 mio hl  
mod 14 mio hl i 1981/82.
X gennemsnit blev der hver måned Indgået oplagringskontrakter for  
25,2 mio hl <22,3 mio hl i 1981/82) og maksimum var 37,9 hl <34,3 hl  
i 1981/82).
c) Lagerbeholdning
Ved begyndelsen af produktionsåret 1982/83 var produktions- og  
handelslagrene i De Ti på 76,4 mio hl <91,4 mio hl ved begyndelsen  
af produktionsåret 1981/82). Lagerbeholdningen forventes at være  
betydeligt større ved produktionsårets udgang, nemlig på 85 mio hl;  
denne stigning skyldes til dels større lagre af k.v.b.d. som følge  
af en usædvanlig stor høst for disse vines vedkommende.
d) Prisernes ensartethed
I 1982/83 blev der fortsat anvendt eller genindført monetære  
udligningsbeløb for vin i Tyskland, Frankrig, Grækenland og Italien.  
For sidstnævnte land blev de afskaffet fra den 16. maj 1983.

-  81  -
X vinsektoren blev de repræsentative kurser for de forskellige valutaer  
ændret to gange (31.1.83 og 11.7.83) for den græske drachme,  to gange  
(23.5.83 og 20.6.83) for den belgisk-luxembourgske franc og det irske  
pund, én gang (23.5.83) for den italienske lire og én gang (11.7.83) for  
‘ den franske franc.
V.  Budgetterede udgifter
Garantisektionens udgifter til vinsektoren beløb sig til 570,5 mio ECU i  
1982 og er foreløbig ansliet til 638,0 mio ECU i 1983 og til 588,0 mio ECU  
i 1984, dvs. henholdsvis 4,6%, 3,9% og 3,6% af garanti sektionens samlede  
udgi fter.
Beløbet på 638,0 mio ECU for 1983 fordeler sig med 32,0 mio ECU til  
restitutioner og 606,0 mio ECU til interventioner.

-  82  -
IC. RÅTOBAK
Indledning
I 1982 satte verdensproduktionen af bladtobak rekord med 6,77 mio t, dvs. 
en stigning på 14,1% i forhold til produktionen i 1981 på 5,93 mio t. 
Dette resultat skyldes en udmørket høst, der medførte en
produktionsstigning på 18,7% for flue-cured i de vigtigste producentlande 
Kina, Indien, Brasilien, Zimbabwe og Argentina og på 16,5% for Burley 
bl.a. i USA, Brasilien, Korea, Argentina og Malawi. Kun produktionen af 
dark alr-cured tobak til cigarer faldt lidt (- 1,6%). Andelen af 
flue-cured tobak udgjorde 52% af den samlede tobaksproduktlon.  
Verdensproduktionen 1 1983 anslås til 5,98 mio t, dvs. et fald på 11,5% i 
forhold til 1982, der er en direkte følge af produktionsnedgangen 1 visse 
lande såsom USA, Kina, Indien og Brasilien.
Produktion og struktur
I 1982 var produktionen 1 SF på 329 345 t, dvs. en stigning på 6,5% i 
forhold til 1981. I samme periode voksede arealet fra 171 555 ha i 1981 
til 175 552 ha i 1982, dvs. en stigning på 2,3%, der skyldes de to 
vigtigste producentlande Italien og Grmkenland.

-  83  -
ARBAL (ha)
1980 1981 1982 1980 1981 1982
Dark air cured 28.173 27.422 27.340 62.966 65.579 73.280
Sun cured 104.597 103.059 105.204 123.995 132.163 132.608
Light air cured 22.483 23.891 25.278 76.085 76.055 82.923
Blue cured 11.152 12.013 12.660 21.787 26.081 30.240
Fire cured 5.863 5.019 5.018 9.779 9.113 10.196
Andre 209 151 52 334 257 98PRODUKTION <fc>
I alt EUR 10 172.477 171.555 175.552 294.946 309.248 329.345
AREAL(X) PRODUKTION (X)
TYPE
1981/1980 1982/1981 1981/1980 1982/1981
Dark air cured —2,7 - 0,3 4-4.1 4-11,7
Sun cured -1,5 + 2,1 4*6.6 +0,3
Light air cured 4-6,2 + 5,8 0 4*9,0
Flue cured +7.7 + 5,4 4*19,7 4*15,9
Fire -cured -14,4 0 —6,8 4-11,9
Andre -27,8 - 65,6 -23,1 -61,9
I alt EUR 10 -0,5 + 2,3 +4.9 4-6,5
AREAL (X)
1980 1981 1982 1980 1981 1982
Tyakland 3.363 3.161 3.035 6.889 7.839 8.112
Belgien 423 496 493 1.187 1.450 1.480
Frankrig 18.701 17.075 15.541 44.669 41.587 43.818
Grækenland 89.306 90.162 93.820 116.659 127.403 132.382
Italien 60.684 60.661 62.663 125.542 130.969 143.553PRODUKTION (t)
I alt. EUR 10 172.477 171.555 175.552 294.946 309.248 329.345

-  84  -
Anvendelse
I 1982 steg forbrugat af tobak i form af cigaretter og andre forarbejdede 
produkter med 0,8% og nlede op p& 5,27 mlo t 1 forhold til 5,23 mio t 1 
1981. Denne lille stigning fremkom til trods for den øgede 
antitobakskampagne,  de smrlige oplysninger om farer ved tobaksrygning p& 
cigaretemballagen og i reklamerne, forhøjelsen af tobaksafgifterne og 
detailpriserne. I Europa var virkningerne af sidanne foranstaltninger 
amrlig mmrkbar i Forbundsrepublikken Tyskland, eftersom der i dette land 
blev konstateret et fald pi 9% i forbruget i forhold til 1981 og pi over 
13% for cigaretproduktionen. Bt fald i clgåretforbruget omend i mindre 
omfang blev endvidere registreret i Det forenede Kongerige, hvor det faldt 
med 7,5%.
Til gengmld steg cigaretforbruget 1 visse lande, f.eks. 1 Indien, 
Phllllpplnerne og Tyrkiet. Fallesskabets selvforsyningsgrad er pi ca. 49.
Samhandel
Verdenseksporten 1 1982 udgjorde 1,43 mlo t, hvilket indebærer et fald pi 
3,4% i forhold til det foreglande Ir.
Fallesskabets udførsel nlede op pi 116 300 t i 1982 1 forhold til
109 800 t i 1981. Det drejer sig om mmngder, der blev udført 1 1982, men
som bestir af tobak fra flere høstir før referencelret.
Ca. 60% af den samlede indførsel udgøres af tobakken Virginia flue cured. 
Over 2/3 af indførslen kommer ind i Fallesskabet til nultold eller med 
prmferencetold 1 henhold til BF*s politik over for udviklingslandene (CPS, 
AVS).  Indførslen fra AVS-landene anslls siledes til 80 285 t 1 1982 og 
indførslen 1 henhold til GPS til 186 000 t. Det skal bemmrkes,  at den 
samlede indførsel i 1982 androg 413 900 t.
Priser
Tendensen til prisstigning, der blev konstateret i 1981 pi det amerikanske 
marked, forstmrkedes 1 1982 for sivel anglr eksportpriserne som priserne 
pi det interne marked. Cennemsnltseksportprlsen for Virginia flue-cured 
var slledes pi 6,67 dollar/kg og gennemsnitsprisen for Burley pi 6,90 
dollar/kg, hvilket svarer til en stigning pi ca. 8% i begge tilfælde.
Pi det interne amerikanske marked steg gennemsnitspriserne for bladtobak 
mindre end det foregiende Ir og nlede op pi 3,98 og 3,95 dollar/kg for 
Burley og Virginia flue-cured, dvs. en stigning pi henholdsvis 4,0 og 
7,6%. Den betydelige forskel mellem priserne pi det interne marked og 
eksportpriserne skyldes kvalitetsforskelle.

-  85  -
Prisudviklingen for orientalske tobakker 1 de to vigtigste producentlande 
- Jugoslavien og Tyrkiet - viser en mindre stigning.
Det skal understreges, at med hensyn til samtlige direkte konkurrerende 
sorter, der kan erstatte fmllesskabssorter,  har priserne pi visse sorter 
haft en faldende tendens.
Udsigter
I 1982 holdt verdensforbruget af tobak (5,27 mlo t) sig i det store og 
hele pi niveauet i 1981 (S,23 mio t).  Den markante stigning 1 produktionen 
af bladtobak i 1982 samt det stagnerende forbrug skulle bringe lagrene op 
pi det hidtil højeste niveau, nemlig ca. 7,3 mlo t.
De nuvsrende udsigter for verdensproduktionen af tobak 1 baller for 
1983-høsten tyder pi en produktionstllbagegang pi 12%, eftersom 
produktionen skulle blive pi 5,32 mlo t. Det er de store lagre af tobak i 
blade som følge af den uaatd van lige høst 1982, der hovedsagelig er irsag 
til denne forventede tilbagegang, eftersom der forventes produktionsfald i 
de fleste producentlande.  X 1983 skulle forbruget stagnere som følge af 
den negative indflydelse pi cigaretsalget, som forhøjelserne af priserne 
og afgifterne samt antitobakskampagnen har. Det ser ud til, at 
produktionen 1 1983 1 det store og hele skulle svare til forbruget, 
hvorfor lagrene skulle forblive store.
Med hensyn til Fællesskabet bestir der fortsat strukturelle vanskeligheder 
bl.a. for de orientalske tobakker, men der er for tiden truffet smrlige 
foranstaltninger til prlsnedsmttelser og kvantitative begrmnsnlnger for 
visse af disse sorter, der frembydes til Intervention. Der gennemføres 
desuden for tiden omstillingsprogrammer 1 de fleste landa, der producerer 
disse problematiske sorter. Produktionen af orientalske tobakker forblev 
stabil (132 500 t),  hvorimod produktionen af dark air-cured tobak steg med 
12% i 1982. Trods denne vmsentllge stigning vil dark air-cured tobak blive 
afsat, uden at der foretages Intervention. Til gengmld steg produktionen 
af Burley og flue-cured med henholdsvis 9% og 16%. Denne udvikling er 
positiv, da den svarer til markedsbehovet.
Foranstaltningernes økonomiske aspekter
X 1982 blev forordning (BØF) nr. 727/70 om oprettelse af den fmlles 
markedsordning for ritobak andret,  eftersom forholdet mellem 
interventionsprisen og milprisen blev reduceret fra 90% til 85% for 
samtlige sorter med undtagelse af visse sorter, for hvilke dette forhold 
har vmret 80% siden 1979. Denne foranstaltning er blevet videreført for 
1983—høsten.
Formilet med disse foranstaltninger er at opni en bedre balance mellem 
udbud og efterspørgsel ved en begrænsning af prisgarantien for de 
tobaksmmngder,  der ikke bringes i handelen.

-  86  -
Der er truffet andre foranstaltninger for at mindske tilførslerne til 
Intervention. Ligesom 1 de foregående år blev elementet
**forarbejdnlngsomkostningerM,  der anvendes ved beregningen af pramlen for 
tobak, der kommer 1 handelen, men som også tages 1 betragtning ved 
beregningen af den afledte Interventionspris, differentieret og nedsat 1 
forhold til de faktiske omkostninger 1 sidotnavnte tilfalde.
Z 1982 blev der foretaget en undersøgelse af pramlernes effektivitet og 
størrelse. Denne undersøgelse viste pramlens altafgørende rolle Ikke blot 
for produktion og markedsføring, men også for producenternes indkomster og 
beskaftlgelsena opretholdelse. Denne undersøgelse blev i 1983 suppleret 
med en rapport om ajourføring af listen over konkurrerende sorter. 
Tilførslerne til intervention af grask og italiensk tobak fra 1981-høsten 
udgjorde henholdsvis 6,3% og 1,1% af den tilsvarende produktion.
I første halvår af 1983 kunne 15 593 909 kg, der var opkøbt ved 
Intervention, udføres fra Fallesskabet ved licitation. Der er fastsat en 
anden licitation for anden halvdel af 1983 vedrørende en mangde på 
8 977 856 kg tobak. Hvis der afgives bud på denne samlede mangde, vil den 
swngde, der forbliver i Intervention - med undtagelse af den mmngde fra 
1982-høsten, for hvilken der endnu ikke foreligger tal - vasra på 8 077 kg, 
dvs. den nwngde grmsk tobak fra 1981-høsten, der er interventionsopkøbt.
Ydelsen af eksportrestitutioner befmster Fallesskabets eksportposition på 
verdensmarkedet. Den mmngde tobak fra 1981-høsten, der udføres med 
restitutioner, anslås til 97 310 t. Det skal erindres, at inden 
Crmkenlands tlltrasdelse var det kun få tobakssorter ud over de italienske, 
der var omfattet af restitutioner.
BudKetostkostnlnaer
Garantisektionens udgifter til tobak var på 622,6 mlo ECU 1 1982 
(1981-høsten) og på 668 mlo ECU 1 1983 (1982-høsten), dvs. en stigning på 
7,3%. Disse beløb udgør 9,23% af de samlede udgifter.

-  87  -
11. FRUGT OG GRØNSAGER  
A. FRISK FRUGT OG FRISKE GRØNSAGER
1. Indledning
Produktionen af frisk frugt og friske grønsager, herunder den del der  
er bestemt til forarbejdning, steg i 1982 med 8,6% i forhold til 1981.
Italien, der tegner sig for 45% af EF*s frugtproduktion og næsten 39%  
af grønsagsproduktionen, er langt den vigtigste producentmedlemsstat i  
De Ti. Frankrig kommer på andenpladsen med 16% af frugtproduktionen og  
18% af grønsagsproduktionen, medens den tredjestørste producent er.  
Tyskland, hvad frugt angår (19%) ,  og Grækenland (13%) og Det forenede  
Kongerige (12%), når det gælder grønsager.
2. Produktion
Med 22,5 mio t steg EF-produktionen (1) af frugt høstet i 1982 20,6% i  
forhold til frugtproduktionen i 1981, og var lidt over gennemsnittet af  
de foregående høstår. De positive produktionsudsving konstateres i alle  
medlemsstaterne bortset fra Grækenland, hvor produktionen faldt 0,9%.
Om de vigtigste frugtkulturer kan følgende bemærkes:
- gblehøsten.  der udgjorde 38% af frugtproduktionen, var i 1982 70%  
større end året før med en generel produktionsstigning i alle  
medlemsstaterne bortset fra Grækenland, hvor produktionen faldt ca.
13%
- Pærehøsten (11% af frugtproduktionen) udviste ligeledes en stigning,  
der var betydelig i Tyskland, Belgien og Grækenland, mindre i  
Nederlandene. Produktionen er steget i forhold til 1981, men faldet  
i forhold til 1980. X Danmark og Det forenede Kongerige faldt  
produktionen i 1982.
For EF som helhed er stigningen i forhold til 1981 på 7,9%.
- Ferskenhøsten i Italien steg noget (+ 1,7%), og EF som helhed havde  
i 1982 en høst, der kun var lidt større end i 1981 (4 0,7%) og 1980  
(+ 9,5%).
Høsten af druer til spisebrug.  der udgjorde 90% af
frugtproduktionen, var i 1982 3,8% mindre end i 1981 og 5,3% mindre  
end i 1980. Med 67% af EF-produktionen er Italien langt den største  
producent.
(1) Dette punkt vedrører høsten i De Ti.

-  88  -
EF*s samlede salgeproduktIon af grønsager udgjorde 28,7 mio t, hvilket  
er nogenlunde det samme som i 1980 og 1981. Produktionsfald forekom i  
Grækenland, Irland, Det forenede Kongerige og Italien, medens høsten  
var uforandret i Belgien, og der i Frankrig, Tyskland og Nederlandene  
var en rimelig stigning.
3. Forbrug
Den interne anvendelse af frugt (1) i De Ti var i 1981/82 på 16,6 mio  
t, hvilket er et fald på henholdsvis 12,9% og 12,5% i forhold til  
forbruget i 1980/81 og 1979/80. For citrusfrugter var det tilsvarende  
tal 8,8 mio t.
Den interne anvendelse af grønsager faldt 3,3% i forhold til året før  
og lå på 31,7 mio t.
a) Konsum
Langt størstedelen af den interne anvendelse af frugt går til  
konsum, og det gælder både friske og forarbejdede produkter, nemlig  
90%.
Det årlige gennemsnitsforbrug pr. indbygger i De Ti var på 85 kg,  
heraf 30 kg citrusfrugter og 55 kg anden frugt.
90% af den interne anvendelse af grønsager gik til konsum og androg  
på årsbasis 105 kg pr. indbygger for De Ti under ét.
b) Foder og industriel anvendelse
Disse to afsætningsmuligheder er ofte tilfældige, særlig når man  
ved, at industriel anvendelse ikke altid vedrører konsum, og de  
mængder frugt og grønsager, der går denne vej, er langt mindre end  
svindet ved markedsføring.
c) Selvforsyningsgrad
EF’b nuværende selvforsyningsgrad for grønsager er ualmindelig høj,  
nemlig 101 i 1981/1982; for frisk frugt bortset fra citrusfrugter e  
den på 82 og for citrusfrugter på 45. Tallene for høståret 1980/81  
var henholdsvis 99, 84 og 45.
<1> herunder konserves, frugtsaft og tropiske frugter, men ikke tør eller  
tørret frugt samt citrusfrugter.

-  89  -
Samhandelen med tredjelande
I 1982 indførtes i alt 4,3 mio t frisk frugt fra tredjelande til  
Fællesskabet, dvs. 1,3% mere end året før. Citrusfrugter med 3,1 mio t  
(appelsiner 1,7 - grapefrugt 1,41 - småfrugtede citrusfrugter 0,74) er  
langt den vigtigste importfrugt, idet æbler, indtager andenpladsen i  
frugtimporten med kun 0,48 mio t.
Udførslen til tredjelande nåede lige netop op på 0,9 mio t fordelt med  
0,22 for æbler, 0,15 for citroner og 0,09 for ferskner.
Den samlede indførsel fra tredjelande af friske grønsager var på 1,18  
mio t, medens udførslen n&ede op p& 0,39 mio t.
Samhandelen mellem medlemsstaterne med friske frugter og grønsager er  
ligeledes betydelig.
For frugts vedkommende n&r denne samhandel ikke mængdemæssigt op p&  
Fællesskabets indførsel fra tredjelande, men andrager alligevel 2,8 mio  
t. Det vigtigste produkt er her æbler med 1,0 mio t, fulgt af  
spisedruer (0,40 mio t) og pærer (0,22 mio t).
Samhandelen med grønsager mellem medlemsstaterne omfatter 2,8 mio t,  
dvs. næsten to gange indførslen fra tredjelande. Det vigtigste produkt  
er her tomater med 0,46 mio t.
Pri ser
a)  Fælles priser
For høståret 1982/83 blev basis- og opkøbspriserne forhøjet s&  
meget, at de deraf afledte gennemsnitlige tilbagekøbspriser, til  
hvilke producentsammenslutningerne fra deres medlemmer tilbagekøber  
de varer, som ikke finder afsætning, steg 12% i forhold til 1981/82  
for alle produkter bortset fra spiseæbler, tomater og mandariner,  
hvor stigningen var henholdsvis 11%, 8% og 11%.
For Grækenlands vedkommende blev basis- og opkøbspriser for 1982/83  
fastsat af Rådet under hensyntagen til den i tiltrædelsesakten  
aftalte tilnærmelsesperiode. For citroner og spisedruer kunne de  
fælles priser anvendes i Grækenland.

-  90  -
For høståret 1983/84 blev den gennemsnitlige forhøjelse på 6,5% for  
alle produkter, bortset fra spiseæbler, spisepærer, mandariner og  
tomater, for hvilke forhøjelsen blev henholdsvis 3,3%, 3,5%, 5,5% og  
3,5%.
Referencepriserne, som bestemmer minimumsniveauet for  
indgangspriserne for visse produkter, der Indføres fra tredjelande,  
forhøjedes fra 1981/82 til 1982/83 reelt med gennemsnitlig 10% for  
agurker, tomater, spisedruer, æbler, pærer, ferskner, kirsebær,  
blommer, auberginer, courgetter, citroner og clementiner. For  
appelsiner og mandariner blev referencepriserne fastholdt på samme  
niveau som i året før, fordi der for disse produkters vedkommende er  
sammenhæng mellem basis- og opkøbspriserne, gennemtrængningspræmierne  
og referencepriserne (jf. 7.c).
Fra 1982/83 til 1983/84 forhøjedes referencepriserne med højest 9%  
undtagen for appelsiner og mandariner, hvor forhøjelsen af basis- og  
opkøbspriserne fuldstændig blev væltet over på
gennemtrængningspræmierne. Den Btlgning i landbrugspriserne, som  
Rådet vedtog for citroners vedkommende blev overvæltet på  
referencepriserne, medens referenceprisen for clementinder forhøjedes  
med ca. 15% som følge af markedsføringspræmiens faldende rytme.
For alle produkter omfattet af referencepriser, undtagen auberginer  
og courgetter, måtte EF i medfør af akten vedrørende Grækenlands  
tiltrædelse fastsætte EF-tilbudspriser for høståret 1983/84, der  
gælder for indførsel fra Grækenland til de øvrige EF-lande.
b) Markedspriser
Markedspriserne for frugt og grønsager er præget af konstante og af  
og til meget store udsving, både i løbet af sæsonen og mellem de  
enkelte markeder og afhængigt af varepartierne. :
En analyse af de oplysninger vedrørende ledeprodukterne, der  
indrapporteres i forbindelse med forvaltningen af basis- og  
opkøbspriserne,  viser med udgangspunkt i gennemsnitstallene følgende:
gbier (sorten Golden Delicious, kvalitetsklasse I, størrelse 70 mm  
eller derover).
En produktion over gennemsnittet påvirkede gennemsnitspriserne for  
høsten 1982/83, som i hele produktionsåret forblev stabile og lå  
under de gennemsnitspriser, der blev registreret i 1981/82.

-  91  -
I høståret 1981/82 har gennemsnitspriserne overalt ligget højere end  
priserne sidste høst, men prisudviklingen har været forskellig i de  
forskellige medlemsstater: i Nederlandene (66%), i Tyskland (63%), i  
Belgien (142%), i Frankrig (86%), i Italien (34%) og i Grækenland  
(47%). Det forenede Kongerige og Danmark har ikke signifikante  
noteringer af dette produkt.
De månedsanalyser,  der blev gennemført i løbet af høståret 1982/83,  
viser, at noteringerne for æbler i alle EF-landene undtagen  
Grækenland næsten konstant har ligget over basisprisen.
- Pærer (forskellige sorter, kvalitetsklasse X, størrelse 60 mm  
eller derover/70 mm eller derover, afhængigt af perioden).
Noteringerne i 1982/83 faldt i næsten alle EF-landene. Det betydelige  
fald, som går fra 21,3% i Belgien til 13% i Tyskland, berørte ikke  
Italien og Grækenland, hvor der noteredes en stigning på henholdsvis  
12,1% og 8,3%. Irland og Danmark har ikke signifikante noteringer for  
dette produkt.
Månedsanalysen viser en vis stabilitet i noteringerne.
Noteringerne har på alle EF*s markeder konstant liggat over  
basispriserne og undertiden nået samme usædvanlig høje niveau rom  
årene før. X begyndelsen af høståret (august) lå priserne for de  
tidlige sorter "Guyot" og "Williams" dog på visse markeder i Frankrig  
og Det forenede Kongerige mellem basisprisen og opkøbsprisen.
- Ferskner (forskellige sorter, kvalitetsklasse I, størrelse 51/61  
mm eller 61/67 mm, afhængig af perioden).
Priserne i 1982-sæsonen udviste i forhold til 1981-priserne en  
stigning på 29,5% i Italien og en stigning på 22,1% og 10,4% i  
henholdsvis Frankrig og Grækenland; det skal bemærkes, at priserne i  
1979 og 1980 undertiden nåede op på næsten dot dobbelte af  
basisprisen. Den sæsonbetingede udvikling kan dog betegnes som  
normal, og månedsgennemsnittet er højere end basisprisen bortset fra  
visse tidlige sorter, for hvilke man ved høstårets start kunne  
registrere prieer, der på enkelte producentmarkeder af og til lå  
under basisprisen.
Spisedruer (forskellige sorter, kvalitetsklasse X).
X indeværende høstår udviser priserne på spisedruer en stigning på  
markederne i Italien og Grækenland og et fald i Frankrig i forhold  
til sidste år.
Tallene viser en positiv udvikling, når basisprisens størrelse tages  
i betragtning for de franske noteringers vedkommende, hvorimod i  
Italien kun sorten "Regina dei Vigneti" i august opnåede noteringer,  
som lå over basisprisen.

-  92  -
Noteringerne for "Regina" holdt sig derimod stort set pi samme niveau 
som basisprisen indtil begyndelsen af september måned, medens  
noteringerne i løbet af september faldt til opkøbsprisen bl.a. på  
markederne i Chieti og Asccli Picemo.
Appelsiner (forskellige sorter, kvalitetsklasse I, størrelse 
67/80).
Prisniveauet i 1982 steg 32,0% i forhold til sidste produktionsår i  
Italien, medens stigningen i Grækenland var mindre i forhold til 1981.
- Mandariner (kvalitetsklasse I, størrelse 54/64 mm).
Den årlige gennemsnitspris for mandariner udviste en stigning på  
20,0% i forhold til 1981/82 i Italien, medens der i Grækenland var  
tale om et fald på ca. 10%.
De månedlige noteringer Bvingede ikke kraftigt, men lå normalt mere  
end 8-10 ECU over basisprisen i Grækenland, og i Italien.
Citroner (kvalitetsklasse I, størrelse 53/62 mm).
Den årlige gennemsnitspris for citroner i høståret 1982/83 ligger i  
Italien en smule højere end i foregående sæson, hvor noteringerne lå  
højt som følge af en uforandret produktion.
Prisniveauet er stadig højt, og gennem hele høståret lå de månedlige  
gennemsnit højere end basispriserne, navnlig i Grækenland; i Italien  
derimod lå noteringerne af og til under opkøbspriserne i marts,  
aprilog maj i Catania.
- Blomkål ("med blade" eller "studsede" alt efter periode,  
kvalitetsklasse I).
De årlige gennemsnitspriser viser et fald i næsten hele EF i forhold  
til 1981/82 på mellem 12,2% (Nederlandene) og 2,1% (Belgien). Kun i  
Det forenede Kongerige, Danmark og Grækenland steg noteringerne i  
forhold til sidste høstår.
Tomater ("runde", kvalitetsklasse I, størrelse 57/67 mm).
I høståret 1982 faldt noteringerne i alle EF-lande undtagen Italien  
(+42%), Irland (*6%) og Tyskland (+17%). Det største fald forekom i  
Nederlandene (20%), Frankrig (7%) og Det forenede Kongerige (9,8%).
Det fremgår af månedsanalysen, at dagspriserne undertiden faldt under  
basisprisen i Frankrig og i Italien specielt i perioden med  
storproduktion i august og september.
I

-  93  -
Det er indlysende, at den undertiden hastige udvikling i dagspriserne  
og virkningerne af de tilpasningskoefficienter, der anvendes på  
produkter, som har andre karakteristika end ledeprodukterne, er  
forklaringen på, at visse produktmængder ikke når op på  
tilbagekøbsprisen og bliver trukket tilbage fra markedet af  
producentsammenslutningerne,  også selv om gennemsnitsnoteringerne for  
ledeproduktet ligger over basisprisen.
c)  Verdensmarkedspriser
Eftersom frugt og grønsager er letfordærvelige produkter, sker  
prisdannelsen mere eller mindre separat på de vigtigste markeder. Der  
eksisterer ret beset ikke noget verdensmarked og dermed ingen  
verdensmarkedspriser for disse produkter.
d) Forbrugerpriser
Det er ikke muligt af fastslå en forbrugerpris for de forskellige  
slags frugt og grønsager på grund af det store antal sorter,  
kvalitetsklasBer og størrelser samt de store detailprisforskelle, der  
findes for tilsyneladende identiske produkter.
6. Udsigter
Grønsagsproduktionen er en smidig produktion, der hurtigt kan tilpasses  
behovet, hvilket skyldes flere faktorer: de fleste grønsager er  
enårige, så afgrøderne hurtigt følger efter hinanden, og det er ofte  
muligt at beskytte kulturerne ved hjælp af faste eller midlertidige  
anlæg.
X betragtning af den store stabilitet, der har kendetegnet de seneste  
års grønsagsproduktion, kan der næppe forventes større ændringer i den  
nærmeste fremtid.
En analyse af udviklingen i frugtproduktionen over en relativ lang  
periode viser ligeledes en vis stabilitet, hvilket ikke forhindrer, at  
der kan ske stojre udsving fra det ene år til det andet, som det f.eks.  
var tilfældet med høsten i 1977/78 og 1981/82 og 1982/83. F.eks. steg  
høsten af æbler i Fællesskabet fra 5 mio t i 1981 (underskud) til 8,5  
mio t i 1982 (overskud).

-  94  -
Foranstaltningernes økonomiske aspekter
a) Foranstaltninger ved Indførsel og udførsel
i) Udligningsafgifter ved indførsel
I høståret 1982/83 blev der indført udligningsafgifter ved  
indførsel af følgende produkter:
agurker med oprindelse i Spanien, Rumænien, Polen, Bulgarien og  
Albanien
- tomater med oprindelse i Rumænien, Spanien, Albanien, Polen,  
Marokko og Bulgarien
«bier med oprindelse i Spanien, Chile, og New Zealand  
pærer med oprindelse i Spanien
- auberginer med oprindelse i Spanien  
courgetter med oprindelse i Spanien
ferBkner med oprindelse i Spanien og Jugoslavien
- visse blommesorter med oprindelse i Jugoslavien, Bulgarien,  
Albanien, Rumænien og Polen
kirsebær med oprindelse i Tyrkiet
- citroner med oprindelse i Israel, Spanien og Uruguay.
DiBse foranstaltninger, hvoraf nogle kun var gældende i kort tid,  
bevirkede en stigning i noteringerne for de indførte produkter  
efter en nedgang i eller endog fuldstændig standsning af  
forsendelserne til EF (jf. iv).
I 1982/83 blev der indført korrektionsbeløb for Grækenland ved  
forsendelse af ferskner og agurker til de øvrige EF-lande.
i i) Eksportrestitutioner
Der blev i høståret 1982/83 fastsat restitutioner for friske  
appelsiner, friske mandariner, friske citroner, spisedruer,  
valnødder med skal, mandler uden skal, hasselnødder uden skal,  
ferskner, spiseæbler og tomater.
Disse restitutioner, der varierer alt efter produktet og normalt  
udgør et lille beløb, blev kun fastsat for de bestemmelsessteder,  
hvor der var en reel eksportmulighed, og kun såfremt  
vanskeligheder i forbindelse med eksportmønstret gjorde det  
berettiget. For Grækenland gjaldt samme restitutionsbeløb som for  
de øvrige medlemsstater undtagen for ferskners vedkommende, hvor  
restitutionen blev korrigeret med et beløb svarende til  
prisforskellen ved tiltrædelsen.

-  95  -
i  i i)  Beskyttelsesforanstaltninger
I produktionsåret 1982/83 blev der Ikke anvendt  
beskyttelsesforanstaltninger for Indførslen til EF.
iv> gbler fra den sydlige halvkugle
X betragtning af den forventede udførsel fra landene på den  
sydlige halvkugle og prisudviklingen for fællesskabsprodukter har  
det været nødvendigt at anmode disBe leverandørlande om at  
tilpasse deres eksportprogram i perioden marts-august 1983.
b) Mængder tilbagekøbt fra markedet
X høståret 1982/83 var interventionerne mindre end i 1981/82 for  
pærer, ferskner, tomater og citroner; for de øvrige produkter var  
interventionerne større, undtagen for spisedruer, hvor der ikke har  
været tilbagekøb i to ud af de sidste tre høstår.
Af æbler tilbagekøbtes 954 107 t, dvs. 11,1% af produktionen i EF. I  
Italien var tilbagekøbene størst (400 000 t), selv om Frankrig i  
forhold til høstens størrelse nåede op på en højere procent (16,9% af  
333 000 t).
Med hensyn til citrusfrugter nåede tilbagekøbene i Italien ifølge de  
foreløbige tal op på 5 940 t appelsiner, 5 046 t mandariner og  
65 572 t citroner, dvs. henholdsvis 0,39%, 2,47% og 10,4% af den  
italienske produktion. I Grækenland udgjorde tilbagekøbene i høståret  
1982/83 ca. 116 000 t appelsiner og 6 500 t mandariner.
Med tilbagekøb af ferskner på 225 500 t, heraf 82 000 t i Grækenland,  
berøres knap 9,92% af EF's produktion. Tilbagekøbene af dette produkt  
i Grækenland nåede op på 17% af høsten. For de andre produkters  
vedkommende er tilbagekøbene i procent af produktionen endnu mindre:  
1,55% for blomkål.  0,70% for tomater, medens samme procent for pærer  
er 3,16%. I det pågældende høstår blev der kun tilbagekøbt  
ubetydelige mængder abrikoser.
c) Foranstaltninger til fremme af afsætning af EF's citrusfrugter  
Foranstaltninger til fremme af forarbejdningen af appelsiner  
Foranstaltninger til fremme af afsætningen af produkter forarbejdet  
på baBis af citroner
De udligningstilskud (gennemtrængningspræmier), der blev indført med  
henblik på at fremme afsætningen af EF-producerede citrusfrugter,  
blev for høståret 1982/83 fastBat som følger:

- 96 -
Grækenland Øvrige medlemsstater
5,52 14,37 ECU/100 kg netto for appelsiner af sorterne
Horo, Ovale calabrese,  
Belladona, Navel, Valencia  
late
4,73 12,33 ECU/100 kg netto for appelsiner af sorten
Sanguinello
3,12 8,12 ECU/100 kg netto for appelsiner af sorterne
Sanguigno og Biondo comune  
4,71 12,22 ECU/100 kg netto for mandariner
2,58 6,43 ECU/100 kg netto for clementiner
3,14 7,85 ECU/100 kg netto for citroner
Disse udligningstilskud blev i forhold til 1981/82 forhøjet med en  
lige så stor procent som forhøjelsen af basis- og opkøbspriserne for  
samme produkter, dvs. med 12%. I henhold til bestemmelserne i  
tiltrædelsesakten fik Grækenland kun ca. 40% af det præmiebeløb, der  
blev ydet til de øvrige medlemsstater.
Rådets forordning (EØF) nr. 2601/69 af 18. december 1969 om særlige  
foranstaltninger med henblik på at fremme muligheden for  
forarbejdning af visse appelsinsorter medførte i høståret 1982/83 at  
de minimumspriser, som de forarbejdende virksomheder skal betale til  
appelsinproducenterne, og det udligningstilskud, som de forarbejdende 
virksomheder skal kan opnå, blev faBtsat som følger:
ProduktMinimumspris i  
ECU/100 ka nettoUdligningstilskud i  
ECU/100 kK netto
Græken­
landØvrige med­
lemsstaterGræken­
landØvrige med­
lemsstater
Appelsiner af sorten:  
Biondo comune  
klasse I  
klasse II
klasse III eller blandede12.11
9.95
7.8413.55
11.12
8.777.66
5.50 
3.399.10
6.67
4.32
Appelsiner af klasse III  
eller blandede af sorterne  
Moro og Tarocco  
Sanguinello  
Sanguigno15.44 
14.32 
12.1217.25
16.05
13.5710.99
9.87
7.6712.84
11.60
9.11
På baggrund af foranstaltningerne til fremme af afsætningen af  
produkter forarbejdet på basis af citroner, der var gældende for  
første gang i høståret 1977/78, kunne for høståret 1982/83 den  
minimumspris,  som de forarbejdende virksomheder skal betale  
citronproducenterne, fastsættes til 16,57 ECU/100 kg netto, og det  
udligningstilskud, som virksomhederne kan opnå, fastsættes til  
9,83 ECU/100 kg netto, for Grækenland og de øvrige medlemsstater.

-  97  -
d> Prisernes ensartethed
Der har ikke været fastsat monetære udligningsbeløb for frisk frugt  
og friske grønsager.
e) Budgetterede udgifter
Garantisektionens udgifter til frisk frugt og friske grønsager androg  
for 1982 358,4 mio ECU; de er foreløbig opgjort til 917,5 mio ECU for  
1983 og ansl&s til 350 mio ECU for 1984, dvs. henholdsvis 2,9%, 2,5%  
og 2,2% af garantisektionens samlede udgifter. Beløbet p2L 358,4 mio  
ECU fordeler sig med 53 mio ECU til restitutioner, 192 mio ECU til  
interventioner, 15 mio ECU til gennemtrængningspræmien for  
citrusfrugter og 99 mio ECU til udligningstilskudet til forarbejdning  
af citrusfrugter.

- 98 -
B·  PRODUKTER FORARBEJDET PA BASIS AF FRUGT OG GRØNSAGER  
1. Indledning
Mellem 1981 og 1982 var der i De Ti følgende produktionsudvikling for  
produkter forarbejdet på basis af frugt og grønsager:
(i 1000 t)
:  "EUR 10"
:  Produkter forarbejdet på basis af1981 1982 :
:  GRØNSAGER  
:  FRUGT4 937 (*)  
2 9005 185 (*) :  
3 027 :
(x) Herunder tomatkonserves.
Produktionen af produkter forarbejdet på basis af grønsager voksede i  
1982 yderligere en smule i forhold til 1981. Dette skyldes især den  
øgede produktion af konserves, bortset fra tomatkonserves, navnlig af  
dybfrosne produkter.
Produktionen i De Ti af visBe konkurrencefølsomme produkter var som  
følger:
a) der var yderligere en tilbagegang i produktionen af tomatkoncentrat  
fra 602 000 t (heraf 220 000 t i Grækenland) i 1981 til 565 000 t  
(heraf 180 000 t i Grækenland) i 1982, dvs. en tilbagegang på 6,2%.
b) i samme periode var der også en mindre tilbagegang i produktionen af  
hele, flåede tomater, nemlig fra 1 009 000 t (heraf 11 000 t i  
Grækenland) til 1 004 000 t (heraf 9 500 t i Grækenland), dvs. en  
tilbagegang på 0,5%.
c) produktionen af tomatsaft (pos. 20.07 i FTT) gik tilbage fra 46 000 t  
(1)(heraf 9 500 t i Grækenland) i 1981 til 44 000 t heraf 9 000 t i  
Grækenland) i 1982, dvs. en tilbagegang på 4,3%
d) produktionen af svampekonserves voksede en smule fra 1981 til 1982,  
idet der blev produceret henholdsvis 225 000 t (1) og 235 000 t; i  
Grækenland var produktionen ubetydelig
e) produktionen af ferskenkonserves gik på ny en smule tilbage, nemlig  
fra 283 000 t (heraf 130 000 t i Grækenland) i 1981 til 280 000 t  
(heraf 155 000 t i Grækenland) i 1982, dvs. en tilbagegang på 1,2%;
(1) Endelige tal, som er ajourført i forhold til tallene i den forrige rapport.

- 99 -
f) produktionen af appelsinsaft i Italien, der var på 175 000 t (1) i  
1981, var på 125 000 t i 1982, dvs. en nedgang på + 29%.  
Produktionen af citronsaft mindskedes også, idet den var på  
112 000 t (1) i 1980 mod 86 000 t i 1982, dvs. en nedgang på 23,2%
2. Forbrug og samhandel
Den generelle situation i samhandelen mellem De Ti med produkter  
forarbejdet på basis af frugt og grønsager fremgår af nedenstående  
tabeller (rosiner og tørrede figner er ikke medregnet):
1981
INDFØRSEL UDFØRSEL :
t mio ECU t mio ECU :
:  I ALT 
:  EUR 10  
:  Tredjelande4.100.000
2.500.000
1.600.0003.050.000
2.150.000  
900.0002.710.000
2.100.000  
610.0001.950.000 :
1.550.000 :  
400.000 :
1982
INDFØRSEL UDFØRSEL :
t mio ECU t mio ECU :
:  I ALT 
:  EUR 10  
:  Tredjelande4.250.000
2.600.000  
1.650.0003.550.000  
2.000.000
1.550.0003.350.000
2.700.000  
650.0002.520.000 :
1.960.000 :  
560.000 :
Der er tale om et vist skifte i tendensen med hensyn til De Ti*s  
disponible mængde af tomatkoncentrat og flåede tomater, idet der for  
1982 kan konstateres en klart faldende tendens i forhold til 1981.
Den disponible mængde tomatkoncentrat til konsum var i 1980 på  
385 000 t, og på 354 000 t i 1982.
Samhandelen mellem medlemsstaterne med koncentrater øgedes fra  
120 000 t i 1981 til 170 000 t i 1982.
(1) Ændret i forhold til tallet for sidste år.

-  100  -
Indførslen af flåede tomater var med 20 000 t fortsat ret lav i 1982.  
Udførslen gik frem fra 91 000 t i 1981 til 103 000 t i 1982. Den  
disponible mængde til konsum gik en smule tilbage, nemlig fra 940 000 t
1 1981 til 919 000 t i 1982. For samhandelen mellem medlemsstaterne  
noteredes et mindre fald, nemlig fra 310 000 t i 1981 til 301 000 t i  
1982.
Indførslen af tomatsaft gik på ny tilbage, nemlig fra 10 500 t i 1981  
til 7 400 t i 1982, og udførslen var fortsat ret beskeden, nemlig ca.
2 000 t.
Indførslen af ferskenkonserves som i 1981 var på 75 000 t udgjorde  
62 000 t i 1982. Udførslen er fortsat ret beskeden med en let  
nedadgående tendens, nemlig 8 300 t i 1982 mod 10 000 c i 1981.
Den disponible mængde svampekonserves til konsum var stabil i 1981 og  
1982. Indførslen faldt fra 35 000 t i 1981 til 28 000 t i 1982.  
Udførslen derimod steg fra 4 500 t til 7 000 t.
Med hensyn til Williamspærer i sukkerlage og kirsebær i sukkerlage skal  
det præciseres, at støtten for de pågældende to produkter er begrænset  
til visse maksimumsmængder fastsat af Rådet.
Grækenlands tiltrædelse har desuden medført, at der nu er rosiner og  
tørrede figner på EF*8 marked.
For disse produkter er der fra høståret 1981/82 og to produktionsår  
frem blevet indført en ordning med producentstøtte og oplagringsstøtte  
og en prisgarantiordning for råvarerne. Produktionen af rosinr var i  
1981 pås 158 000 t og i 1982 på 141 000 t; de tilsvarende tal for  
tørrede figner var 25 000 t i 1981 og 30 000 t i 1982.
.  Priser
Generelt set Bteg verdensmarkedsprisen for tomatkoncentrat og flåede  
tomater steg en smule, men mindre end den gennemsnitlige inflation i  
Fællesskabet; i bestemte perioder (årets slutning) nåede prisen dog op  
på et højere niveau.
Med henByn til svampekonserves blev der igen skabt nogenlunde ligevægt  
på markedet som følge af de bestemmelser, der trådte i kraft den 1.  
juli 1981.
Generelt Bet har prisniveauet for de øvrige produkter i Fællesskabet  
ikke givet anledning til vanskeligheder, undtagen for rosiner, for  
hvilke det har været nødvendigt at indføre en minimumspris ved grænsen  
som led i en beskyttelsesprocedure.

-  101  -
4. Udsigter
Produktionen af tomatprodukter skulle i 1983 blive af nogenlunde samme  
størrelse som i 1982 som følge af den politik, der er ført med hensyn  
til fastsættelse af producentstøtte i denne sektor.
5. Budgetterede udgifter
Garantisektionens udgifter til forarbejdede frugter og grønsager  
udgjorde 420,3 mio ECU i 1981; 555,9 mio ECU i 1982 og ansl&s til  
683,8 mio ECU i 1983, dvs. henholdsvis 3,9; 4,5% og 4,2% af  
garantisektionens samlede udgifter.

-  102  -
C. LEVENDE PLANTER OG BLOMSTERDYRKNINGENS PRODUKTER
Sektoren for levende planter og blomsterdyrkningens produkter omfatter en lang  
række forskellige produkter: snitblometer og snitgrønt, blomsterløg og levende  
planter samt planteskoleprodukter og potteplanter. Hvert af disse  
produktområder har særlige karakteristika med hensyn til produktion og  
af sætning.
Som følge af den store forskelligartethed er produktionsstatistikkerne for  
komplicerede til, at der hvert år kan gennemfører de fornødne undersøgelser.
De statistiske vanskeligheder kan f.eks. illustreres ved, at en hektar, der  
anvendes til produktion af blomster og planter, kan omfatte en enkelt eller  
flere kulturer i løbet af et år, og produktionssysteaiet (beskyttet med eller  
uden opvarmning eller på friland) kan på afgørende måde påvirke selve  
produktionen.
Med hensyn til produktionens værdi har Kommissionen endnu ikke tilstrækkeligt  
detaljerede oplysninger vedrørende det forløbne år, men der kan foretages et  
samlet skøn for sektoren, og det anslås, at den tegner sig for 3-4% af værdien  
af den endelige landbrugsproduktion i EF.
PRISER
Det skal bemærkes, at priserne på Fællesskabets vigtigste markeder er meget  
svingende i løbet af et produktionsår, og at de i øvrigt kan være meget  
forskellige afhængigt af markederne i en given periode.
SAMHANDEL
Samhandelen inden for Fællesskabet i 1982 steg med 17,6% (1981: 7,5%);  
indførslen fra tredjelande i samme periode steg med 4,6% (1981: 4,2) og  
udførslen til tredjelande med 18,1% (1981: 10,6%).
Samhandel inden for De Ti (værdi)
Samhandelen mellem De Ti 1 452 raio ECU (+ 17,5% i forhold til 1981)
Indførsel fra tredjelande 260 mio ECU (+ 4,6% i forhold til 1981)
Udførsel fra tredjelande 443 mio ECU (+ 18,1% i forhold til 1981)
Udførslen på 443 mio ECU overstiger indførslen på 260 mio ECU med 182 mio ECU  
(1981: 126 mio ECU).
FORBRUG
Størrelsen af forbruget er meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat og  
afhænger af befolkningens velstand og vaner.

- 103 -
12. HUMLE
EF-produktionen i 1982 var på 56 646 t eller 39% af verdensproduktionen, og  
produktionsarealet omfattede 27 565 ha eller 29% af det samlede anslåede  
humleareal i hele verden. Der var tale om en mængdemæssig stigning på næsten 23%  
(en arealudvidelse på 3%) i forhold til 1981. Udbyttet var højt, idet det  
gennemsnitlige udbytte var på 2,05 t/ha sammenlignet med 1,73 t/ha i 1981 og et  
gennemsnit på 1,65 t/ha over en tiårsperiode. Faldet i 1980-høsten og den næsten  
opnåede balance mellem udbud og efterspørgsel i forbindelse med 1981-høsten  
betød en begrænset ansporing til en yderligere udvidelse af arealet, der steg  
med 861 ha i Fællesskabet. X USA blev arealet indskrænket med 549 ha efter den  
hastige udvidelse på 2 439 ha mellem 1980 og 1981.
Som i 1981 steg verdensproduktionen af øl med lidt under 2% i sammenligning med  
de årlige vækstrater sidst i 70erne på 3-4%. EF*s produktion fortsatte med at  
falde generelt i samme tempo som i 1981 (- 0,4%). Særlig udtalt var faldet i  
ølproduktionen med yderligere 2,9% i Det forenede Kongerige, hvor den samlede  
nedgang siden 1971 nu næsten er på 12%. Stigningstakten i verdensefterspørgslen  
efter humle i 1982 var fortsat den samme om ikke højere end de 1,4% i 1981. Den  
generelle tendens peger dog på en stagnation i stigningstakten i  
verdensefterspørgslen efter humle efter den forholdsvis hurtige vækst i  
efterspørgslen i 70erne. I EF falder efterspørgslen ubetinget, som den har gjort  
det i udtalt grad i USA i de sidste tre år som følge af, at der hele tiden sker  
en teknisk forbedring af bryggeriernes anvendelse af humle, samt at man i mange  
lande gradvis gør øllet mindre bittert. USA og EF tegnede sig tilsammen for 48%  
af verdensproduktionen af øl i 1981. I 1982 sørgede ølproduktionen i  
udviklingslandene og statshandelslandene for væksten i denne sektor trods  
verdensrecessionen.
EF er fortsat stærkt afhængigt af eksportmarkederne. Nettoudførsien var på  
13 200 t i 1981/82 i sammenligning med 10 600 t i 1980/81 og 14 200 t i 1979/80.
1982 var kendetegnet ved en alvorlig overproduktion af humle som følge af både  
et usædvanligt højt udbytte og en strukturbetinget uligevægt på markedet, da  
verdenshumlearealet i kraft af det gennemsnitlige udbytte afkaster en mængde,  
der er større end bryggeriernes årlige efterspørgsel. Lagerbeholdningerne lige  
før 1983-høsten blev anslået til at svare til ca. 9 måneders forsyning til  
bryggerierne (både inden for Fællesskabet og på verdensmarkedet). Medens  
gennemsnitspriserne i en vis udstrækning blev holdt oppe ved kontrakter, der var  
indgået til gunstige priser i tidligere år med en vis mangel, blev  
producenternes indkomster stærkt ramt af de lave priser på spotmarkedet. Den  
gennemsnitlige spotmarkedspri s var på 65 ECU/50 kg for 1982-høsten imod 226  
ECU/50 kg for 1981. Da andelen af EF's høst, der omfattes af kontrakter til gode  
priser, falder i de nærmeste år, vil presset på producenternes indkomster  
sandsynligvis vokse, medmindre der sker en væsentlig tilpasning af verdens  
humleareal.
Producenternes indkomststøtte for 1982-høsten er fastsat til:
ECU/ha
Aroma 300
Bitter 250
Andre 300

-  104  -
13. MÆLK OG MEJERIPRODUKTER
1. Produktion og anvendelse af mælk.
a> Vod udgangen af 1982 var der 25,4 mio malkekøer i EF (1). Det er en  
stigning pi 1,6* (eller over 400 000 køer) i forhold til antallet ved  
udgangen af 1981. Stigningerne i 1982 blev navnlig registreret i  
Irland, Forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig og Det forenede  
Kongerige (henholdsvis 3,7%, 1,7%, 1,6* og 1,8*), der tegner sig for  
80* af det samlede antal malkekøer. I de øvrige medlemsstater bortset  
fra Danmark var der tale om en mindre stigning.
Den generelle udvikling gir i modsat retning af tendenserne til nedgang  
og stagnation, der kunne konstateres i perioder. 1978-1981. Disse  
tendenser afspejler dels den begrænsede virkning, ordningerne for  
ikke-markedsføring af mælk og for omstilling har haft, dels  
pivirkningen fra flere generelle økonomiske faktorer, hvoraf den  
forsigtige prispolitik og udviklingen 1 omkostningerne (især  
rentesatserne) har været de mest fremtrædende. I 1982 bedredes  
forholdet mellem priser og omkostninger, og strukturudviklingen  
fortsatte, hvilket Indebar en nedgang i antallet af mindre  
malkekvægsbesætninger og en stigning 1 antallet af større og mere  
effektive besætninger. Desuden influerede de gode vejrforhold i  
efteriret 1982 bide pi antallet af slagtninger og pi mælkeproduktionen.
I 1982 steg den gennemsnitlige irlige mælkeydelse pr. malkeko i EF til  
4 332 kg eller med 3,8*, en stigning der li væsentlig over  
langtidstendensen og stigningerne pi 2,5* og 1,8* i 1980 og 1981. De  
gennemsnitlige stigninger var: Danmark 8,1*, Luxembourg 5,7*, Frankrig  
5,1*, Det forenede Kongerige 4,7*, Irland 3,7* og Forbundsrepublikken  
Tyskland 3*. De store tal er et klart udtryk for, at der er sket en  
yderligere forbedring af besætningernes struktur og malkekøernes  
kvalitet og for den bedre fordringsøkonomi, der er opniet pi grund af  
relativt lave priser pi kraftfoder sammenholdt med mælkepriserne.  
Desuden resulterede de gode vejrforhold, navnlig uden for højsæsonen, i  
stor mælkeproduktion og mælkeydelse.
b) Stigningen 1 antallet af køer og de ovennævnte faktorer resulterede i  
en stigning i mælkeproduktionen pi 3,5* i 1982 i forhold til  
produktionen i 1981 (som var uændret sammenlignet med 1980), medens den  
del af mælkeproduktionen, der gik til mejerierne, forblev stabil pi  
92,2* sammenlignet med 1981. De samlede mælkeleverancer steg 3,5*  
sammenlignet med 1981, hvilket hovedsagelig skyldtes de meget store  
stigninger i de sidste fire mineder af 1981, og de ekstra leverancer pi  
3,4 mlo tons blev hovedsagelig anvendt til produktion af de to  
interventionsprodukter smør og skummetmælkspulver. Stigningstakten i  
produktionen af flydende mælkeprodukter og ost aftog pi grund af  
udviklingen 1 den Interne og eksterne efterspørgsel, og omlægningen af  
produktionen til smør og skummetmælkspulver resulterede i meget store  
lagre ved udgangen af 1982 sammenlignet med de to foregiende ir.
(1) I denne tekst betegner Fællesskabet De Ti, hvis ikke andet er angivet.

-  105  -
2. Produktion ok forbrug af mejeriprodukter  
a) Konsummælk
Det samlede forbrug af mælk i EF i form af konsummælk og friske  
mejeriprodukter steg kun marginalt i 1982 og forbruget af konsummælk  
var næsten uændret sammenlignet med 1980 og 1981. Imidlertid var der  
tale om en vis differentiering, hvad angår de enkelte produkter og  
medlemsstater. Dan almindelige tendens i de sidste ni Ir henlmod et  
større forbrug af letmælk og et mindre forbrug af sødmælk fortsatte  
soledes i 1982. Det samlede forbrug af UHT-mælk øgedes fortsat. I Det  
forenede Kongerige fortsatte nedgangen 1 forbruget af sødmælk i 1982. I  
Nederlandene steg forbruget af letmælk og forbruget af sødmælk faldt. I  
Forbundsrepublikken Tyskland og Frankrig stag det samlede forbrug af  
disse to produkter i 1982. I Forbundsrepublikken Tyskland har der været  
en vedvarende stigning i forbruget af de to produkter i de sidste seks  
år, medens der 1 Frankrig i de foregående år har kunnet konstateres en  
hastig stigning i forbruget af letmælk og en nedgang i forbruget af  
sødmælk.
I 1982 tegnede UHT-mælk sig for 23% af EF*s forbrug af sødmælk og  
letmælk i 1982 over for 22% i 1981, og forbruget var størst i Frankrig  
(55%) og Forbundsrepublikken Tyskland (46%).
Forbruget af fløde og andre friske mejeriprodukter (youghurt osv.)  
øgedes fortsat i 1982, men i et væsentligt lavere tempo under  
påvirkning af arbejdsløsheden og andre økonomiske og sociale problemer.
b)  Smør
Den samlede smørproduktion i EF steg med 7,8% i 1982 sammenlignet med  
1981. Denne udvikling skyldtes hovedsagelig den store stigning i  
mælkeleverancerne og den forholdsvis lille stigning i forbruget af mælk  
til fremstilling af andre mejeriprodukter som følge af de kommercielle  
afsætningsmuligheder på såvel det interne som det eksterne marked. Det  
interne forbrug af smør til markedspris aftog fortsat i 1982, og  
stigningen i det samlede forbrug på 1% skyldtes kun et øget salg til  
nedsatte priser til levnedsmiddelindustrien (bagerier, konsumis) og  
institutioner, der ikke arbejder med gevinst for øje, og endelig salget  
ved årets udgang (julasmør). Imidlertid bør stigningen som følge af  
salget af julesmør i 1982 kun betragtes som en teknisk stigning, da  
virkningen heraf hovedsagelig vil gøre sig gældende i begyndelsen af  
1983 med en deraf resulterende nedgang i det normale forbrug i 1983. De  
kommercielle udførsler mindskedes fortsat og var i 1982 26% mindre end  
i 1981. Hovedårsagerne hertil er den generelle økonomiske situation i  
forbrugerlandene og den omstændighed, at der ikke blev ydet  
eksportrestitutioner for smør til USSR.

106 -
På grund af den store produktionsstigning, det forholdsvis lille  
forbrug og nedgangen i de samlede udførsler af smør var lagrene ved  
udgangen af 1982 mere end dobbelt så store som lagrene ved udgangen af  
1981. De offentlige lagra øgedes fra 10 000 til 112 000 t i denne  
periode, og den manglende ligevægt mellem udbud og efterspørgsel og den  
fortsatte nedgang i udførslerne vil resultere i offentlige lagre på ca.  
650 000 t ved udgangen af 1983.
)  Skummetmælkspulver
EF's produktion af skummetmælkspulver steg med 6,6% eller 135 000 t i  
1982 sammenlignet med 1981, hvor der var en nedgang på 2% sammenlignet  
med 1980. Denne stigning skyldtes delvis, at mælkeleverancerne og  
smørproduktionen steg kraftig, og at der i forhold hertil blev anvendt  
mindre mængder skummetmælk til fremstilling af ost og flydende  
mælkeprodukter og/eller friske mejeriprodukter med et forholdsvis lavt  
fedtindhold. På et andet område, hvor der også anvendes meget flydende  
skummetmælk, nemlig foder, var der en nedgang på 35 000 t, men  
indførelsen af en særlig støtte til pulver til svine- og fjerkræfoder i  
juli 1982 resulterede i et ekstra salg på 74 000 t. Sidstnævnte ordning  
forventes at resultere i et salg på over 500 000 t i 1983. Der blev  
også anvendt mere skummetmælk til kaseinproduktion <+13%) ,  og  
stigningen forventes at fortsætte i 1983, men i et lavere tempo.
Fabrikationen af skummetmælkspulver i EF er langt større end  
efterspørgslen til markedspriser, som er mindre end 15% af den samlede  
produktion. Det er baggrunden for den støtte, der ydes til  
skummetmælkspulver, som anvendes ved fremstilling af foderblandinger. X  
1982 blev 1,27 mio t eller 58% af produktionen solgt med en  
prisreduktion på 40% til anvendelse som mælkeerstatning til kalve.
Både de kommercielle udførsler og udførslerne i form af fødevarehjælp  
var fortsat faldende i 1982, hvor der blev udført 351 000 t mod  
501 000 t i 1981. Udførslerne i 1982 er de mindste siden 1976, og  
nedgangen forventes at fortsætte i 1983.
Den store produktionsstigning, det forholdsvis stabile forbrug og  
nedgangen i udførslerne har resulteret i større offentlige lagre.  
Lagrene på 279 000 t steg til 574 000 t i 1982, og lagrene ved udgangen  
af 1983 forventes at overstige 900 000 t til trods for et ekstra salg  
.på over 500 000 t under svine- og fjerkræordningen.
> Ost
Osteproduktionen i EF (De Ni) steg i 1982 med 1,7% mod 3,6% i 1981, og  
det interne forbrug af OBt steg med 2% over for 2,5% i 1981. Tendensen  
henimod et større forbrug fortsatte således, men i et lavere tempo. En  
af hovedårsagerne til denne fortsatte stigning er uden tvivl den

-1 0 7 -
omstændighed, at EF's forbrugere lean vælge mellem en lang række  
ostetyper og -kvaliteter, herunder ca. 100 000 t ost, der indføres fra  
tredjelande. På den anden side er EF verdens største osteeksportør.  I  
1982 blev der udført 380 000 t. Stigningen 1 disse udførsler i de  
senere år - i 1982 steg de med 38 000 t - har haft afgørende  
indflydelse på EF*s samlede produktion.
e) Sødmælkspulver
Traditionelt er produktionen af sødmælkspulver 1 EF knyttet til  
udviklingen på det internationale marked. Efter en stigning på over 60%  
i perioden 1978-1980 stagnerede det Internationale marked i 1981, og  
udførslerne faldt med 15% i 1982 til 458 888 t. EF*s produktion faldt  
med 18% i 1982 sammenlignet med 1981, og nedgangen forventes at  
fortsætte i 1983, selv om den ikke bliver så kraftig.
f)  Kondenseret mælk
EF's produktion steg med 1% (eller 15 000 t) i 1982 sammenlignet med  
1981, hovedsagelig under påvirkning af den internationale efterspørgsel  
efter EF-produkter,  der for første gang nåede op på 600 000 t (19 000 t  
over 1981—niveauet). Selv om EF's andel af det internationale marked  
var aftagende i perioden 1977-1980, kunne der i 1981 og 1982  
registreres et opsving, både hvad angår de udførte mængder og  
markedsandelen. Der forventes imidlertid en formindskelse af  
produktionen og udførslerne i 1983.
g) Kape i_n
EF's produktion af kasein bygger på en ordning med støtte til  
skummetmælk, der anvendes til produktion af kasein og kaselnater.  
Hensigten hermed er at kompensere for den meget lave importtold, der er  
bundet i GATT. En nedgang i støttebeløbet 1 1980 gav sig udslag i et  
fald i EF's produktion på 18 000 t 1 1981. På grund af et højere  
støtteniveau øgedes produktionen imidlertid atter 1 1982 mod 20 000 t  
til 105 000 t, og stigningen forventes at fortsætte i 1983. omend i et  
lavere tempo.

-  108  -
Situationen _ei_ verdensmarkedet
Udviklingen i .  den internati.onala Jiandel ok produktion
a) Mælkeproduktion ok roælkepolltlk
Der var kun en beskeden stigning 1 den internationale mælkeproduktion i  
1980 og 1981 på ca. 0,5% om året. I 1982 accelerede stigningen  
imidlertid til over 2%, og den forventes at nå op på over 3% i 1983.  
Denne acceleration i stigningen i den internationale mælkeproduktion  
har fundet sted i en tid med recession, som har hæmmet væksten i  
økonomien og forværret arbejdsløsheden og således skabt budgetmæssige  
problemer, ustabile forhold på valutaområdefc og
betalingsbalanceunderakud. Dette har på sin gide virket dæmpende på  
forbruget og den internationale handel. Ved udgangen af 1982 var de  
internationale lagre i "den vestlige verden" af smør og  
skummetmælkspulver, de to mest repræsentative overskudsprodukter i  
mejerisektoren, vokset med mere end stigningen i produktionen af disse  
to produkter i hele 1982 og afspejlede ®n generel nedgang i forbrug og  
udførsler.
Der kunne registreres en stigning i antallet af malkekøer i 1982,  
navnlig i EF, USA, New Zealand. Japan og USSR. Den vigtigste af de  
faktorer, der medvirkede til at øge de internationale mælkeleverancer i  
1982 og første halvdel af 1983, var imidlertid den betydelige forøgelse  
af Mælkeydelsen pr. malkeko som følge af gunstige foderforhold. I denne  
henseende var vejrforholdene og de høje garanterede priser 1 forhold  
til priserne på kraftfoder de mest afgørende faktorer.
Således steg nwelkeproduktionen 1 USSR 1 1982 med 1,3%, hvad dér  
hovedsagelig skyldtes vejrforholdene, og var ensbetydende med en  
ændring af den nedadgående tendens, som havde gjort sig gældende siden  
1977. Bedre organisation og samordnede konsulenttjenester er  
medvirkende årsager til, at mælkeleverancerne 1 USSR kan forventes at  
stigo betydeligt i 1983 <+ 13% i perioden januar - juni 1983  
sammenlignet med samme periode i 1982.
I usa fortsatte stigningen i antallet af køer og mælkeydelse, hvad der  
resulterede i en stigning på 2,1% i mælkeproduktionen 1 1982  
sammenlignet med 1981, og 1983-produktlonen forventes at ligge 2-3%  
over rekordniveauet 1 1982. Det forventes, at denne udvikling 1 nogen  
grad vil blive påvirket som følge af ændringer af politikken (se  
nedenfor). De canadiske mælkeleverancer steg med 3,2% i 1982, men  
stabiliseredes midt i 1983, og det skyldtes sandsynligvis ændrede  
markedsforhold og ændringer af politikken. New Zealand producerede A,9%  
mere mælk 1 1982 end i 1981, medens der 1 de første syv måneder af 1983  
var en nedgang i mælkeproduktionen på 3,3% sammenlignet med samme  
periode i 1982, hovedsagelig på grund af ringe nedbør.
Mælkeleverancerne i Australien steg med ikke mindre end 5,6% i 1982  
sammenlignet med 1981, og de foreløbige tal tyder på en stigning på
i de første seks måneder af 1983 sammenlignet med samme periode i  
1982. Mælkeproduktionen øgedes også betydeligt 1 Japan med en stigning  
på 4,2% i 1982 sammenlignet med 1981, og det forventes, at den 1 1983  
kommer til at ligge næsten 3% over 1982-nlveauet.

-  109  -
Denne produktion i de lande, der har den største produktion af og  
handel med mejeriprodukter forklarer, hvorfor den nuværende  
mælkepolitik vækker større og større bekymring, og hvorfor ændringer og  
alternativer er under drøftelse og overvejelse i adskillige lande og  
internationale organisationer. Det internationale Råd for  
Mejeriprodukter under GATT er således i færd med at gennemføre en  
undersøgelse af de foranstaltninger, der benyttes i visse lande med  
henblik p& at øge den Interne afsætning af mejeriprodukter og undgå  
afsætning af overskud til lave priser på verdensmarkedet. OECD har for  
nylig rapporteret, at der ikke er tilstrækkelige afsætningsmuligheder  
til at opveje virkningen af den stigende internationale  
mælkeproduktion. Derfor er kraftige prisreduktioner eller  
kvotaordninger 1 mælkesektoren den eneste udvej,  hvis man vil undgå et  
totalt sammenbrud på det internationale marked for mejeriprodukter.
I det følgende fremsættes der en række kommentarer til de justeringer,  
der i den seneste tid er foretaget af mælkepolitikken 1 visse  
tredjelande af særlig betydning.
I USA fik den planlagte producentafgift på mælkeproduktionen (50 cents  
pr. 100 Ibs), der skulle gælde fra 1. oktober 1982, først virkning fra  
16. april 1983. Fra 1. september 1983 er denne afgift blevet forhøjet  
til 1 dollar pr. 100 Ibs, men nuslkeproducenter,  der reducerer deres  
mælkeleverancer med 8,4% i perioden september 1983-september 1984 i  
forhold til "basisperioden" (1. oktober 1980-30. september 1982), vil  
få refunderet 50 cents pr. 100 Ibs. Endvidere vil den garanterede pris  
indtil 1. oktober 1984 fortsat andrage 13,10 dollar pr. 100 Ibs (eller  
28,88 dollar/100 kg). USA*s regering mener, at denne afgørelse om  
priser og afgift vil nedbringe mælkeproduktionen i 1983/84 med 1,2% i  
forhold til en situation med uændrede priser og ingen afgifter. De  
samlede interventionsopkøb vil blive reduceret med 12,1%, og  
nettoudgifterne for interventionsorganet CCC vil falde fra 2,323 raia  
dollar til 722 mio dollar efter fradrag af 1,354 mio dollar, der  
betales af producenterne i form af afgifter på mælkeproduktionen.
I slutningen af august 1983 androg USA's lagre af smør,
skummetmælkspulver og ost, som der ikke var Indgået forpligtelser for,  
henholdsvis 210 000 t, 608 000 t og 423 000 t. På samme tidspunkt i  
1982 var disse lagre på henholdsvis 188 000 t, 528 000 t og 369 000 t.  
Lagrene er blevet større til trods for en forøgelse af de mængder, der  
afgives til interne velgørenhedsformål, og en forøgelse af udførslerne.  
Den interne produktion øgedes til stadighed i 1982 for alle  
mejeriprodukters vedkommende med undtagelse af dåsemælk og hytteost.
Statistikkerne viser, at de canadiske mælkeleverancer steg 1 1982 til  
trods for de gældende kvotaordninger. Medens den kvotaordning, der er  
gældende for mælk til videreforarbejdning, mængdemæssigt er forblevet  
uændret siden august 1982, er afgiften på mængder, der overstiger  
kvoten, blevet forhøjet i to etaper fra 67,5% af indikativprisen pr. 1.  
januar 1983 til 74,3% pr. 1. august 1983. I 1982 var der en lille  
stigning i den canadiske produktion af smør og evaporeret sødmælk og en  
stigning på 10% i produktionen af skummetmælkspulver, medens  
produktionen af ost, især Cheddar, faldt i forhold til produktionen 1  
1981. Udførslerne af skummetmælkspulver steg roed 28%.

-  110  -
Der har været en konstant stigning i priserne til New Zealands  
mælkeproducenter i de seneste år. Stigningen i mejeriåret 1981/82  
androg således 24,5% sammenlignet med 27,4% året før. Den endelige  
afregningspris for mejeriåret 1982/83 på 360 NZ cents pr. kg mælkefedt  
repræsenterede Imidlertid en stigning på 9% sammenlignet med 1981/82 og  
dermed en langsommere prisudvikling. Den foreløbige afregningspris for  
1983/84 på 340 NZ cents/kg mælkefedt er imidlertid ensbetydende med et  
direkte prisfald, hvis der ikke bliver nogen "end of season  
distribution” at lægge til. De new ze&landske prismyndigheder har  
meddelt, at det udmærket kan blive tilfældet i det indeværende mejeriår  
1983/84.
New Zealands mælkeproduktion i 1982 (kalenderåret) lå 4,9% over tallene  
for 1981, men produktionen i 1983 bliver sandsynligvis en smule mindre  
end 1982-niveauet på grund af den ringe nedbør i første del af 1983.
Den væsentligste ændring i New Zealands produktionsmønster i de seneste  
år er, at der sket en markant stigning i produktionen af  
sødmælkspulver, som i mejeriåret 1981/82 var på 114 520 t, dvs. en  
stigning på 64% i forhold til niveauet tre år tidligere, og dette høje  
niveau blev bevaret i 1982/83. Også osteproduktionen steg i 1982/83,  
men kun 3% sammenlignet med 1981/82. X sidstnævnte mejeriår lå  
osteproduktion Imidlertid 23% over niveauet tre år tidligere. Denne  
udvikling afspejles i en nedgang i produktionen af smør og butteroil.
På den anden side har den samlede mængde skummetmælk til fremstilling  
af skummetmælkspulver og kasein ligget på et forholdsvis stabilt niveau  
i de seneste år, medens produktionsniveauet for disse to produkter har  
varieret betydeligt fra år til år. Således faldt produktionen af  
skummetmælkspulver 1 1982/83 med 41 000 t eller 19% sammenlignet med  
1981/82, og kaseinproduktionen steg med 18 000 t eller 38% i samme  
periode. Omkring midton af 1983 lå New Zealands lagre af smør og  
skummetmælkspulver på nogenlunde samme niveau som et år tidligere.
Den australske mejeripolitik er lagt an på en differentiering af  
priserne på de enkelte produkter i overensstemmelse med de priser, der  
kan opnås på markedet. Under den ordning, der blev indført den 1. juli  
1981 for en periode på to år, blev der fastsat følgende garanterede  
priser (Adollar/ton>  for mejeriåret 1982/83: smør 1 850,  
skummetmælkspulver 875, kasein 2 155, visse ostetyper 1 575 og  
sødmælkspulver 1 150. Disse priser kommer også til at gælde i 1983/84.
I mellemtiden er "Industries Assistance Commlssion" i færd med at  
foretage en omfattende undersøgelse af den australske mejerisektor som  
grundlag for eventuelle justeringer af mejeripolitikken,
markedsmekanismerne og administrationen. Forlængelsen af de garanterede  
priser for 1982/83 vil -»ndsynligvls resultere i lavere priser til  
iraalkeproducenterne i 1983/84 soro følge af det pool-system, der gælder  
for eksportpriserne og priserne på hjemmemarkedet og det kombinerede  
virkning af en øget australsk mælkeproduktion og lavere indtægter fra  
udførsel af mejeriprodukter.
Den australske mælkeproduktion nåede tydeligvis et lavpunkt i 1981 og  
har siden da været for opadgående. Mælkeleverancerne i mejerlåret  
1982/83 androg 5,525 mla 1 eller 6,2% mere end leverancerne i 1981/82.

/
-  111  -
Der forventes en yderligere stigning i 1983/84. Når man ser bort fra  
konsummælk, friske mejeriprodukter og specielle (afgiftsfri) ostetyper,  
faldt det australske forbrug i 1982/83 sammenlignet med 1983/84. Denne  
generelle tendens i forening med den øgede produktion vil resultere i,  
at der bliver flere mejeriprodukter til rådighed til udførsel i 1983/84
Mælkeleverancerne i j apan steg i 1982 4% sammenlignet med 1981. Den  
japanske mælkeproduktion er således atter begyndt at stige betydeligt,  
navnlig på grund af væsentlige stigninger i den gennemsnitlige  
mælkeydelse pr. ko. X første kvartal af 1983 lå stigningstakten i  
mælkeleverancerne pi over 6%, hvad der resulterede i en stigning i  
produktionen af smør og skummetmælkspulver pi henholdsvis 20% og 24%.  
Der kan imidlertid konstateres et stigende forbrug af mælk og  
mejeriprodukter, og det medvirker til at bevare ligevægten pi markedet;  
indførslerne i 1982 af ost <74 000 t) og skummetmælkspulver (76 000 t)  
var imidlertid mindre end i 1980.
b) Verdenshandel
i) Udviklingen pl_verdensmarkedet
De samlede Indførsler pi verdensplan (herunder fødevarehjælp og  
udførsler som led i præferenceordninger) aftog fortsat i 1982 for  
smør (herunder butteroil), skummetmælkspulver og sødmelkspulver,  
medens udførslerne af ost steg an smule, og udførslerne af  
kondenseret mælk stagnerede. Udførslerne af smør/butteroil og  
skummetmælkspulver faldt 7%, udførslerne af sødmælkspulver faldt  
3*. og udførslerne af ost stag 5% sammenlignet med niveauet i 1981.  
Fra rekordniveauet i 1980 er udførslerne af smør på verdensplan  
faldet med over 180 000 t eller 19% p& to år. Sammenlignet med  
niveauet 1 1980 forøgede USA smørudførslerne med 67 000 t 1 1982 og  
New Zealand med 23 000 t, hvorved USA’s og New Zealands  
markedsandele øgedes til henholdsvis 9% og 32%. Samtidig var BF*s  
udførsel af smør 1 1982 193 000 t mindre end 1 1980, og dets andel  
af smørmarkedet blev reduceret fra 62% i 1980 til 51% 1 1982. Mere  
end 60% af nedgangen i BF*s udførsler af smør i denne periode  
skyldtes en nedgang i salget til østlandene og i særdeleshed den  
omstændighed, at der ikke blev udført smør fra BF til USSR i 1981  
og 1982. USSR og landene i Østeuropa indførte i alt 100 000 t  
mindre smør i 1982 end 1 1981, og dot er hovedårsagen til den  
vigende tendens pi smørmarkedet i denne periode. Ogsi i Algeriet,  
Egypten og Mexico var der en betydelig nedgang 1 Indførslerne i  
1982.

-  112  -
Der er også sket drastiske ændringer med hensyn til mængder og  
markedsandele på det internationale marked for skummetmælkspulver,  
hvor omsætningen faldt fra rekordniveauet på over 1 mio t i 1979  
til omkring 840 000 t i 1982. I denne periode faldt EF·s  
markedsandel fra 61% til 42%, hvorimod navnlig USA og Canada i  
denne periode øgede deres markedsandele, medens New Zealand udførte  
mindre, men fortsat havde en forholdsvis stabil markedsandel. Det  
er karakteristisk for udviklingen på det internationale marked for  
skummetmælkspulver i den senere tid, at leverancer i form af  
fødevarehjælp og salg som led 1 præferenceordninger har fået  
stigende betydning, og disse leverancer vil muligvis tegne sig for  
over en tredjedel af den samlede omsætning i 1982. Markedet har  
også været præget af en nedgang i Indførslerne af  
skummetmælkspulver til foder (Japan og Spanien). Der er også  
konstateret en væsentlig nedgang i indførslerne af
skummetmælkspulver til Mexico, Venezuela og Chile, medens Indien,  
Philipplnerne,  Egypten og Algeriet indførte større mængder i 1982  
end i 1979-1980.
Som følge af denne ovennævnte udvikling på markedet faldt de  
internationale priser, der indberettes til GATT, for alle de  
vigtigste mejeriprodukters vedkommende i 1982, og denne tendens  
fortsatte i 1983. Således var gennemsnitspriserne i andet kvartal  
af 1983 sammenlignet med samme kvartal i 1982 faldet 20% for  
skummetmælkspulver, 17% for sødmælkspulver, 15% for smør og 23% for  
visse ostetyper.
ii) EF^s_udfgrsler_o& indfgrsler_i_1982p
De kommercielle udførsler af smør inklusive de kommercielle  
udførsler af butteroil udtrykt 1 smørækvivalent, men eksklusive  
fødevarehjælp, faldt 20% i 1982 sammenlignet med 1981. Denne 
nedgang fortsatte i første halvdel af 1983 omend i et langsommere  
tempo. De kommercielle udførsler af skummetmælkspulver fra EF faldt  
39% i 1982 og har også ligget på et lavt niveau i 1983. EF's  
udførsler af sødmælkspulver toppede i 1981 med 537 000 t, men faldt  
15% i 1982 og aftog yderligere i første halvår af 1983. Udførslerne  
af kondenseret mælk og ost øgedes fortsat i 1982 med henholdsvis 3%  
og 5%. I første halvår af 1983 kunne denne udvikling Imidlertid kun  
fortsætte for osteudførslernes vedkommende.
De samlede Indførsler af smør androg 1 1982 108 000 t, hvoraf  
92 000 t blev udført fra New Zealand til Det forenede Kongerige i  
henhold til den særlige ordning 1 protokol nr. l8 til  
tiltrædelsesakten. EF"s indførsler repræsenterede 14% af den  
samlede Internationale handel med smør 1 1982, og EF var fortsat  
den næststørste importør af smør efter USSR (151 000 t i 1982).
Hvad angår ost, repræsenterede EF*s indførsler på 104 000 t i 1982  
13% af verdenshandelen med ost, kun overgået af USA*s  
osteindførsler (115 000 t i 1982).

-  113  -
4. Mælkepr1 ser
Indikativprisen for mælk i mejeriåret 1983/84 blev med virkning Fra 23.  
maj 1983 fastsat til 27,43 ECU/100 kg svarende til en stigning pi 2,3% i  
forhold til det foregående år. Da denne pris blev fastsat, skønnede man,  
at de gennemsnitlige producentpriser i national valuta ville stige 4,5%,  
altså en hel del mindre end den gennemsnitlige inflationstakt. Denne  
begrænsede prisforhøjelse skyldtes anvendelsen af "garantitærsklen'' på  
+ 0,5%, der blev indført i 1982 som grænse for stigningen i
'mælkeleverancerne i forhold til 1981, og det forhold, at mælkeleverancerne  
i 1982 lå 3% over denne tærskel.
Som følge deraf blev interventionspriserne for 1983/84 også kun forhøjet  
med 2,3% og garantitærakelordningen blev forlænget for kalenderåret 1983,  
dvs. mælkeleverancernes 1981-niveau plus 1,0%.
Tærskelpriserne blev tilpasset til prisændringerne, medens  
medansvarsafgiften blev bevaret uændret på 2% af indikativprisen. Den  
generelle øvre grænse for EF*s støtte til finansiering af det direkte  
smørforbrug blev fastsat til 51 ECU/100 kg over for 45 ECU/100 kg i  
1982/83. Skolemælksordningen blev forlænget for en periode på fem år, og  
støtten fra EF blev forhøjet til 125% af indikativprisen for mælk.  
Endvidere blev et (uændret) beløb på 120,0 mio ECU afsat til fordeling  
blandt de mindre mælkeproducenter 1 mejeriåret 1983/84.
5. Markedsuasiater
Den ekstraordinært høje stigningstakt i EF's mælkeleverancer i sidste  
halvdel af 1982 cg begyndelsen af 1983 skyldtes hovedsagelig en  
kombination af visse faktorer, såsom en stigning i antallet af køer, gode  
vejrforhold og et exceptionelt godt forhold mellem priserne på mælk og  
kraftfoder. Derfor er det ikke sandsynligt, at mælkeleverancerne vil  
fortsætte med at stige i samme hastige tempo, fordi a) udviklingen i  
antallet af køer må forventes at være begrænset, b) de foreløbige  
høstresultater i 1983 kunne tyde på en nedgang i mængderne af grovfoder —  
og en forringelse af dets kvalitet - c) forholdet mellem priserne på mælk  
og kraftfoder er omend stadig gunstigt langt mindre fordelagtigt på grund  
af en nedgang i priserne til mælkeproducenterne målt i faste priser,  
stigende sojapriser og højere dollarkurs. Endelig er EF forpligtet til at  
indføre en politik, der dæmper den hastige udvikling i  
overskudsproduktionen, som der ikke længere er nogen rimelig  
afsætningsmulighed for. Med henblik herpå har Kommissionen forelagt 
-Ministerrådet yderligere konkrete forslag i meddelelser af juli og  
september 1983.

-  114  -
På baggrund heraf forventes rtignlngen i mælkeleverancerne at aftage noget  
1 begyndelsen af 1984, og den skulle afløses af en stabilisering og  
derefter en nedgang, når Rådet har truffet afgørelse om de seneste forslag  
til kvoter og superafgift for 1984/8S.
Uheldigvis kan der på kort sigt Ikke forventes nogen yderligere stigning 1  
EF’s Interne forbrug af mejeriprodukter, navnlig på grund af det  
stagnerende forbrug af ost og det formindskede forbrug af smør.
Kombineret med det vigende internationale marked medfører denne situation 
voksende lagre og vil kraave flere foranstaltninger til intern afsætning. 1  
denne sammenhæng er det sandsynligt, at svine- og fjerkræsektoren også  
1984 vil absorbere ca. SOO 000 t skummetmælkspulver.
Den manglende ligevægt mellem udbud og efterspørgsel er også  
karakteristisk for den internationale situation henlmod udgangen af 1983.  
Globalt set synes de hidtil foreslåede og iværksatte foranstaltninger  
ifølge OECD ikke at være tilstrækkelige til at bidrage til at skabe en  
bedre og varig markedsligevægt.
6. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
a) Indfgrse1
Importafgiften i henhold til artikel 14 i forordning (EØF) nr. 804/68  
svarer fortsat til forskellen mellem tærskelprisen og den laveste  
tilbudspris franko EF*s grænse. Ved fastsættelsen af nye priser for  
mejeriåret 1983/84 blev tærskelpriserne hævet. Fastsættelsen af  
importafgiften har ikke resulteret i indførsler af mælk og  
mejeriprodukter i et sådant omfang, at det kunne påvirke EF's priser.
b) Udførsel
Som nævnt ovenfor (punkt 3) faldt de internationale priser i løbet af  
1982. X en lang periode har EF imidlertid ført en
prisstabiliseringspolitik, idet der navnlig er blevet taget hensyn til  
udsving i dollarkursen og især den kraftige stigning 1 dollarens værdi  
siden juni 1982. Først ved udgangen af april 1983 tvang de faldende 
verdensmarkedspriser EF til at tilpasse sig de eksisterende  
prisniveauer.
c) st£tte_ti_l_Bkunmetmælkj_ skummetmælkspulver_og kasein
Støtte til anvendelsen af skummetmælkspulver var ved begyndelsen af  
mejeriåret 1983/84 <1. juni 1983) således:

-  115  -
- skummetmælkspulver til foderbrug
- skummetmælkspulver til fodring af kalve
- skummetmælkspulver til fodring af andre ungdyr
- skummetmælkspulver til fremstilling af kasein64,5 ECU/100 kg  
6,45 ECU/100 kg  
9,60 ECU/100 kg  
6,50 ECU/100 kg
Sammenlignet med 1981 blev der 1 1982 anvendt 6% mindre skummetmælk til  
foderbrug; forbruget af skummetmælkspulver faldt 3%, medens forbruget  
af skummetmælk til fremstilling af kasein steg 24%.
d) Oplagring - Smør
I 1982 blev der af interventionsorganerne opkøbt 150 400 t smør. Samme  
ir blev der kun solgt 28 300 t interventionssmør 1 EF i forbindelse med  
særforanstaltninger, medens 20 400 t gik til fødevarehjælp. Ved  
udgangen af 1982 androg de offentlige smørlagre 112 000 t. I 1982 blev  
der ydet støtte til privat oplagring af 362 700 t smør. Ved udgangen af  
1982 var 194 000 t stadig privat oplagret. X 1981 ændrede man visse  
programmer for særlige foranstaltninger til intern afsætning af  
interventionssmør for at yde en tilsvarende støtte til markedssmør; med  
en afsætning pi 181 000 t 1 1982 havde disse programmer langt større  
betydning end interventionsordningerne for smør det pigældende Ir.  
Smøraktionen 1 slutningen af 1982 omfattede 120 000 t, hvoraf  
størstedelen var markedssmør.
Oplagring - Skummetmælkspulver
I 1982 blev der af interventionsorganerne opkøbt 465 653 t  
skummetmælkspulver, medens der blev udlagre 164 500 t, nemlig 108 500 t  
1 forbindelse med EF*s interne foranstaltninger og 56 000 t til  
fødevarehjælp.
Oplagring — Italiensk ost og lagerost
Der blev regelmæssigt ydet støtte til privat oplagring af visse  
lageroste i 1982.
c) Fødevarehjælp
I 1982 ydede EF en vis del af sin fødevarehjælp i form af butteroil og  
skummetmælkspulver. Der blev afsat 45 000 t butteroil og 150 000 t  
skummetmælkspulver til dette formil. X 1983 er leverancerne af  
butteroil blevet formindsket til 36 500 t. I 1984 regnes der med  
yderligere nedsættelser, sival hvad angår butteroil som  
skummetmælkspulver.

-  116  -
7. Budgetterede udgifter
Garant1 sektIonens udgifter 1 forbindelse med mælk- og mejeriprodukter  
beløb sig til 4,752 mio ECU i 1980 og faldt til 3,343 mla ECU 1 1981 og  
3,328 mla ECU i 1982. Den del af garantisektionens udgifter, der gir til  
mejerisektoren, faldt s&ledes fra 42% i 1980 til 26,8% 1 1982. Udgifterne  
til mejerisektoren i 1983 ansl&s til ca. 4,708 mia ECU (1).
Indtægterne fra medansvarsafgiften var p& 223 mlo ECU 1 1980, 478 mio ECU  
1 1981 og 537 mio ECU i 1982, og de ansl&s til 519 mio eCU i 1983 (1).
(1) Forudset i ændrings- og tillægsbudget 2/1982.

- 117 -
14. OKSEKØD
1. Indledning
Oksekødsproduktionen (voksne kreaturer plus kalve) repræsenterede i 1982  
ca. 14,6% af værdien af den endelige landbrugsproduktion.
Antallet af oksekødsproducerende landbrugsbedrifter er ca. 2,58 mio, dvs.  
over halvdelen af Fællesskabets landbrugsbedrifter. Siden 1975 er antallet  
af kvægbrugere faldet med gennemsnitlig 3,7% om året og
gennemsnitsbesætningen i Fællesskabet er ca. 30 kreaturer pr. bedrift.  
Foderafgrødearealet i EF udgør ca. 60% af ULA, og da kvægbrug er en  
driftsgren, der er afhængig af jordtilliggender,  er det ikke overraskende,  
at oksekødsproduktionens geografiske tyngdepunkt ligger i de lande, hvor  
der er store græsningsarealer.
Fællesskabet tegner sig for ca. 14% af verdensproduktionen af oksekød og  
er verdens næststørste producent, før USSR, men langt efter USA.
2. Produktion
a) Kvægbestand
På grund af en forholdsvis lav slagtningsgrad, navnlig for køer,  
stabiliseredes kvægbestanden i 1982.
Ifølge kvægtællingen i december 1982 var der 78,8 mio stykker, heraf  
31,4 mio køer, dvs. henholdsvis 1,0% og 1,1% mare end året før.
I december 1982 var antallet af kalve (kvæg på under et år) ca. 1,2%  
lavere end i december 1981, og antallet af køer til kødproduktion faldt  
til under 6 mio stykker.
Den gennemsnitlige stigning i kvægbestanden er i  de seneste år blevet  
betydeligt langsommere.
b) Produktion af oksekød
Efter tre år med en høj slagtningsgrad kora der i 1982 en udpræget  
nedgang i antallet af slagtedyr, dvs. både hundyr og voksne stude;  
slagtningsgraden for kalve lå som i 1981 forholdsvis lavt.

-  118  -
Slagtninger
I 1982 blev der slagtet ca. 20,4 mio voksne kreaturer,  dvs. et fald pi ca.  
5% i forhold til 1981; i første halvir af 1983 steg antallet af  
slagtninger af voksne kreaturer med ca. 3%.
Hvis man ser pi den demografiske udvikling 1 Fællesskabets kvægbestand, mi 
der for 1983 forventes en stigning pi 2% i mængden af voksne kreaturer,  
der bringes pi markedet.
Der vil sandsynligvis blive slagtet flere køer og kvier 1 andet halvir af  
1983 .
Antallet af slagtninger af voksne kreaturer og slagtninger af kalve har  
udviklet sig forskelligt i de foregiende ir; der var en stigning for  
kreaturer og et fald for kalve.
Der blev i 1982 slagtet 6,7 mio kalve.  dvs. samme antal som i 1981;  
kalveslagtn1ngerne er i første halvir af 1983 steget med mellem 2 og 3% i  
forhold til 1982.
Slagtekoeffieient (dvs. forholdet mellem slagtning og bestanden).
Slagtekoefflclenterne for voksent kvæg, der havde niet et maksimumniveau i
1980, faldt kraftigt bide i 1981 og 1982. Slagtekoeffidenten for kalve  
fortsætter med at falde.
Gennemsnitlig slagtevægt
Den gennemsnitlige slagtevægt for voksent kvæg var pi 289,0 kg i 1982 og  
dermed kun 1% højere end i 1981; 1 overensstemmelse med tendensen i de  
seneste ir steg den gennemsnitlige slagtevægt for kalve med 0,5% og niede  
i 1982 op pi 114,0 kg. Denne gunstige udvikling i den gennemsnitlige  
slagtevægt skyldes sikkert hovedsagelig do forholdsvis lave priser pi  
foderstoffer i 1982.
Produktionen af oksekød
Efter det cykliske højdepunkt i 1980 gik produktionen af oksekød tilbage  
de to følgende ir. Nettoproduktionen af oksekød, der li pi 6,928 mio t i
1981, og pi 6,654 mlo t i 1982, faldt med henholdsvis 9,5% og 4,0% i  
forhold til iret før.
Produktionen af kød af voksent kvæg i Fællesskabet faldt 1 1982 med 4,5%;  
i første halvir af 1983 steg produktionen af oksekød med mellem 4,5 og 5%.

- 119 -
Produktionen af kalveked steg med 0,7% i 1982, og den gennemsnitlige  
slagtevægt lå på 114 kg. I første halvår af 1983 steg
kalvekødsproduktionen med ca. 4% 1 forhold til første halvår af 1982.
Den gennemsnitlige årlige oksekødsproduktion stiger i øjeblikket ikke så  
stærkt som tidligere, idet der foregår en tilpasning til de nye, mindre  
gunstige markedsforhold.
Der er 1 de seneste år foregået en dybtgående strukturændring inden for  
kvægbruget, følgende har således kunnet konstateres:
- antallet af kvægbrugere er gået tilbage med næsten 4% om året, især på  
grund af små bedrifters forsvinden, og
- antallet af kreaturer pr. bedrift er steget en smule.
Hed hensyn til produktionen af oksekød kan kvægbrugerne Inddeles 1 tre  
hovedkategorier efter følgende tre driftsformer:
- udsætterkøer og unge kalve (mælkeproduktion)
- ammekobesætninger og voksent kvæg (stude) opfedet på græs
- ungtyre opfedet 1 specialiserede produktionsanlæg med foder på basis af  
korn (majsensilage).
Da den organiserede produktion af ungetyre har udviklet sig kraftigt,  
udgør den del af produktionen, der kommer fra ungtyre, nu ca. en tredjedel  
af alt det oksekød, der produceres i Fællesskabet.
3. Forbrug
a) Forbrug af oksekød
Som følge af den forringede økonomiske situation og de vanskelige  
beskæftigelsesforhold 1 EF, som kommer til udtryk 1 form af formindsket  
vækstrate og betydelig stigning i arbejdsløsheden, skete der i 1982 et  
nyt fald 1 forbruget af oksekød.
Skønt der stadig var meget betydelige mængder til rådighed, faldt  
forbruget af oksekød (ca. 6,6 mio t) med ca. 2% 1 1981.
Udviklingen 1 oksekødsforbruget afhænger af følgende faktorer:
— udviklingen 1 befolkningstallet, hvis årlige stigningstakt er klart  
aftaget 1 de senere år

-120-
- den økonomiske vækst 1 almindelighed, Især udviklingen i udgifter  
til privatforbrug
- kødbeholdningerne på markedet og ændringer 1 kødpriserne på kort sigt
- udviklingen 1 markedsføringsomkostningerne mellem producent- og  
forbrugerleddet.
a. ) Det årlige forbrug af oksekød pr. IndbvKger steg fra ca. 25 kg i
begyndelsen af 70erne til ca. 26 kg ved udgangen af 70erne. I 1982  
lå forbruget pr. indbygger på ca. 24,4 kg, heraf 21,6 kg oksekød og  
2,8 på kalvekød.
Forbruget pr. indbygger steg indtil 1973 med et årligt gennemsnit på  
over 1%. På grund af de økonomiske vanskeligheder efter dette 
tidspunkt er forbruget faldet med mere end 1 kg mellem 1980 og 1982.
b. )  Som følge af den mindre gunstige demografiske udvikling var der
mellem 1975 og 1980 en mere moderat udvikling end tidligere i det  
samlede forbrug af oksekød,  idet forbruget steg med 0,8% om året.
Tendensen til en langsommere udvikling i forbruget af oksekød siden  
begyndelsen af 80erne har været så kraftig, at den har medført et  
fald i det samlede forbrug af oksekød.
b) Selvforsyningsgrad
Fællesskabets marked har i de senere år været rigeligt forsynet med  
oksekød, hvilket især skyldes en ret kraftig produktion, de  
importforpligtelser, Fællesskabet har indgået, og lagre fra  
interventionsopkøb.
Selvforsynlngsgraden for oksekød, som i 1974 og 1975 lå over 100, faldt  
i de følgende tre år til under 100. Efter 1979 var Fællesskabet på ny  
mere end selvforsynende med oksekød. Når de offentlige
interventionslagre medregnes, var de disponible kødmængder i EF i disse  
år større end forbruget.
Som følge af et ret markant fald i produktionen i 1981 og 1982 nærmede  
selvforsyningsgraden i 1982 sig igen ca. 101.

-  121 -
4. Samhandel
Samhandelen med oksekød inden for EF har i de seneste år stabiliseret Big  
på ca. 1,4 mio t, medens indførslen til Grækenland fra de øvrige  
medlemsstater har varet stigende.
Indførslen af oksekød fra tredjelande har siden 1974 konstant ligget på  
ca. 0,4 mio t, nemlig på
415 000 t i 1978
412 000 t i 1979
356 000 t i 1980
364 000 t i 1981
440 000 t i 1982.
Det bør nævnes, at en stor del af denne indførsel til Fællesskabet sker på  
særligt gunstige vilkår.
Samhandel med tredjelande
—= a s  r c  t st ts -atra at ■* ·** -s ~a n -s -* r c  -b -t r* sa «·1 000 t
Periode
Samhandel1978 1979 1980 1981 1982
Indførsel fra tredjelande
oksekød 415 412 356 364 440
heraf levende dyr 67 73 59 50 66
(i 1 000 stk.) <385 > (451) (361) (310) (488)
fersk eller kølet kød 62 63 61 55 72
frosset kød 122 141 114 121 164
konserves 164 135 122 138 138
Udførsel 168 338 642 662 480
heraf konserves 38 70 30 38 38
Nettobalance i samhandelen :  247 :  74 :  - 286 :  - 298 :  - 40

-  122  -
Udførslen af oksekød til tredjelande faldt i 1982 til 480 000 t, udtrykt  
som slagtekroppe. Overskuddet i Fællesskabets samhandel med oksekød med  
lande uden for Fællesskabet faldt således i 1982 til 40 000 t.
Fællesskabets vigtigste leverandører af oksekød var i 1982:
- de latinamerikanske lande, især Brasilien, Argentina og Uruguay: mere  
end halvdelen af den samlede indførsel og mere end 70% af indførslen af  
frosset kød
- de østeuropæiske lande: mere end 10% af den samlede indførsel og mere  
end halvdelen af indførslen af levende dyr, især fra Folen
- Australien og New Zealand: ca. 5% af den samlede Indførsel
- Jugoslavien: mere end 20% af indførslen af levende dyr og mere end 25%  
af fersk og kølet kød
- Østrig: ca. 20% af Indførslen af levende dyr og ca. 33% af fersk kød
- AVS-landene (Botswana, Swaziland, Kenya og Madagasker): ca. 5% af den  
samlede indførsel.
Fællesskabets vigtigste aftagere var 1 1982:
- de europæiske middelhavslande, specielt Jugoslavien: ca. 8% af den  
samlede udførsel
- de østeuropæiske lande: mere end 25% af den samlede udførsel; heraf gik  
mere end 14% til USSR
- de nordafrikanske lande, især Libyen og Maghreb-landene;  ca. 16% af den  
samlede udførsel, især af levende dyr
- Mellemøsten: ca. 30% af den samlede udførsel; heraf tegnede Egypten sig  
for næsten 10%.
5. Pr1 aer
a> Fælles priser
For produktionsåret 1982/83 blev orienteringsprisen for voksent kvæg  
for hele EF pr. 23. maj fastat til 207,09 ECU/100 kg levende vægt.
Orienteringsprisen er den pris, der gælder for alle kategorier af  
voksent kvæg, der afsættes på Fællesskabets repræsentative markeder, og  
som i et normalt produktionsår søges opnået ved hjælp af  
EF-bostemmelserne.

- 123 -
Rådet har endvidere fastsat interventionsprisen til 186,38 ECU/100 kg  
levende vægt, dvs. 90% af orienteringsprisen, idet der for dette  
produktionsår er afveget fra forordning (EØF) nr. 805/68.
b) Markedspriser
Fællesskabets gennemsnitlige markedspris for voksent kv«g steg i 1981  
og 1982 betydeligt, nemlig med omkring 10%, svarende til
inflationstakten (1). De gennemsnitlige noteringer for voksent kvæg har  
ligget under Fællesskabets interventionspris.
Fællesskabets markedspriser for alle kvaliteter af voksent kvæg lå i  
september 1983 på ca. 162,00 ECU/100 kg levende vægt, dvs. på 78,0% af  
orienteringsprisen.
Efter to år med fald udviste Fællesskabets markedspris for kalve igen  
en stigende tendens i 1981 og i 1982.
Prisudvikling for voksent kvæg
ECU/100 kg levende vægt
1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84 Ændring i:  
% 83/84/ :  
82/83 :
:  Orienteringspris 154,58 160,76 172,82 191,87 207,09 + 5,5%:
:  Interventionspris 139,12 144,68 155,54 172,68 186,38 + 5,5%:
:  Markedspris  
:  — absolut 130,65 132,58 149,93 161,00(*>
162,62+0,4%(**):
:  - i % af orienterings-  
:  prisen 84,8 83,0 86,1 84,2 79,7
:  Importpris 82,55 84,75 90,67 92,00 92,00
(**>+0,0%<**):
* april - september 1982.
** procentvis ændring i forhold til tilsvarende periode året før.
c)  Importpr iser
Den verdensomspændende økonomiske recession betød i 1982 et fald i  
oksekødsprisen i US dollar på verdensmarkedet. De hyppigt ret kraftige  
nedskrivninger af valutaen i eksportlandene på den sydlige halvkugle  
har dog undertiden mere end udlignet virkningerne af dette prisfald.  
Således er tilbudsprisen franko Fællesskabets grænse, specielt for  
frosset kød, forblevet forholdsvis Btabil udtrykt i ECU.
(1) I national valuta har denne stigning været på ca. 12% i gennemsnit.

-  124  -
d) Forbrugerpriser
Forbrugerpriserne for oksekød udcrykt i national valuta er steget med  
over 10% 1 gennemsnit 1 de forløbne år; det samme skete i 1982, idet  
stigningen her gennemsnitlig var ca. 12%.
Denne stigning i 1982 svarede til - og var 1 visse tilfælde højere end  
- inflationetakten i de fleste medlemsstater.
e) Foderpriser
Både i 1982 og 1981 var priserne på foderkorn forholdsvis lave og  
priserne på proteinrigt foder var faldende. Priserne på foder fra  
foderstofhandelen har 1 Fællesskabet holdt sig forholdsvis stabile 
indtil midt i 1983.
6. Udajgter
a) Nedbringnlngsfasen for avslkvægsbestanden endte i 1982. Allerede ved  
udgangen af 1982 var der en betydelig stigning i antallet af avlskøer.  
Der forventes derfor i 1983 en fremgang i produktionen af oksekød på  
ca. 3% i forhold til året før. Denne produktion anslås at ville ligge 
på 6,85 mio t, mod 6,65 mio t 1 1982.
Det kan forventes, at produktionen af oksekød 1 1984 påny vil stige med  
1-2%.
Forbruget af oksekød faldt fortsat i 1982, som også forbruget af  
samtlige kødtyper gjorde det, og forbruget pr. indbygger er nu kun 24,5  
kg/år.
Dersom forbedringen af de økonomiske forhold fortsætter kan det  
forventes, at forbruget af oksekød påny vil gå op i de kommende måneder.
Fællesskabets marked vil således fortsat være overforsynet med oksekød  
i det kommende år som følge af udsigterne for udviklingen i  
produktionen i forhold til forbruget og på baggrund af de betydelige  
interventionslagre, der skal afsættes i de kommende måneder.
Selvforsyningsgraden vil utvivlsomt i de kommende år komme til at ligge  
på over 100, på grund af den forholdsvis lave efterspørgsel.
På grund af markedsprisernes forholdsvis lave niveau, navnlig i forhold  
til orienteringsprisen,  forventes der en beskeden stigning i  
markedspriserne for voksent kvæg i de kommende år.

-  125  -
b) Gennem de seneste år er efterspørgslen efter oksekød faldet (med 10-15  
kg pr. indbygger) i de fleste lande, der deltager i verdenshandelen med  
kød, med undtagelse af Japan og EF.
For nogle landes vedkommende har valutamangel hammet køb af kød i de  
senere mineder,  det galder sarligt lande, der er nye importmarkeder for  
oksekød.
I de store eksportlande på den sydlige halvkugle er produktionen af  
oksekød gået storkt tilbage på grund af de yderst dårlige vejrforhold,  
der har ramt opdratsområderne (tørke i Oceanien og oversvømmelser i  
Latinamerika),  og som har medført en vis indskrankning af kvagbestanden  
og dermed af produktionspotentiellet.
Endvidere er produktionen i Nordamerika, hvor kvagbestanden er gået  
starkt ned i de forløbne år, stagnerende på et forholdsvis lavt niveau  
på grund af den lavere rentabilitet inden for kvogbruget som følge af  
den store prisstigning på foder.
Det vil sige, at de mangder oksekød, der står til rådighed til  
udførsel, specielt i de vigtigste producentlande på den sydlige  
halvkugle, med undtagelse af Brasilien, i de kommende måneder vil falde  
kraftigt, med mellem 500 000 og 600 000 t på årsbasis.
På grund heraf og på baggrund af dollarens starke stilling på  
valutamarkedet kan der i de kommende måneder forventes en prisstinging  
på oksekød på verdensmarkedet til trods for de økonomiske  
vanskeligheder, der endnu bremser efterspørgslen i visse områder.
7. Økonomiske aspekter af foranstaltninger.  der er truffet i henhold til den  
falles markedsordning for oksekød
a) Markedsstøtteforanstaltninger
Med henblik på at støtte markedet for oksekød har Falleeskabet  
videreført en rokke foranstaltninger:
- foranstaltninger til aflastning af markedet:
+ eksportrestitutioner med mulighed for forudfastsattelse;  det er  
besluttet at differentiere visse restitutionsbeløb efter  
dyrekategorier
+ direkte opkøb gennem offentlige interventionsorganer:
227 000 t i 1978
330 000 t i 1979
410 000 t i 1980
280 000 t i 1981
268 000 t i 1982, dvs. 4,5% af Fallesskabets produktion af kød
af voksent kvæg.

- 126 -
Indtil 1. september 1983 udgjorde de offentlige opkøb 245 000 t,  
hvilket er en betydelig stigning (mere end 130 000 t) i forhold til  
den tilsvarende periode 1 1982;
4 -  Støtten til privat oplagring i efteråret 1982 omfattede en samlet  
mængde på ca. 27 000 t bagfjerdinger (med mulighed for udbening  
og/eller udførsel efter en minimumsoplagringsperiode), og  
tilsvarende støtte til privat oplagring i efteråret 1983 (31.10 til  
16.12.1983) .
- forbrugs stimulerende foranstaltninger (salg af interventionskød til  
direkte forbrug fra interventionsorganerne, overførsel til Industrien  
af en vis maangde frosset kød fra interventionslagrene med henblik på  
forarbejdning i Faallesskabet,  salg af interventionskød til nedsat  
pris til sociale institutioner).
- støtteforanstaltninger
mulighed for variable pramler i Det forenede Kongerige ved  
slagtning af visse former for voksent kvæg (clean cattle);
.  kælvningspræmie 1 Italien, Grækenland, Irland og Nordirland
præmie til opretholdelse af ammekobesætnlnger (fra produktionsåret  
1980/81); pramlen skal tjene som indkomstsupplement for  
producenter, der har specialiseret sig i kvalitetskød
- foranstaltninger til justering af Interventionssystemet
Som 1 de foregående produktionsår har Kommissionen begrænset 
interventionsopkøbet til visse kategorier (handyr) og til visse  
præsentationsformer (kroppe, fjerdinger) i overensstemmelse med især  
den sæsonmæssige udvikling 1 markedssituationen. Som led i  
tilpasningen af retsforskrifterne vedrørende oksekød har Rådet  
fastsat Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent  
kvæg, og Kommissionen har både fastlagt supplererende bestemmelser  
for anvendelsen af dette skema og nærmere bestemmelser for, hvorledes  
markedspriserne for slagtekroppe af voksent kvæg skal konstateres ved  
ankomsten til slagteriet. Fra 1. januar 1984 skal interventionsopkøb  
foretages på ensartet grundlag ved hjælp af Fællesskabets  
handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg. Kommissionen har  
som forberedelse til denne nye interventionsordning fastlagt nærmere  
bestemmelser for, hvorledes markedspriserne skal konstateres på  
grundlag af Fællesskabets handelsklasseskema.

-  127  -
b.  Internationale aftaler
Ud over de normale importordninger for oksekød har Fællesskabet i  
multilaterale os bilaterale aftaler forpligtet sig til årligt at indføre  
store mængder oksekød.
Inden for GATT skal Fællesskabet således årligt åbne toldkontingenter  
for indførsel af
- 38 000 (heraf 18 000 autonomt) kvier og køer af visse bjergracer til  
en toldsats på 6% og S 000 styk kvæg af visse alperacer til en sats  
på 4% (kvæg, der ikke er beregnet til slagtning)
- 50 0O0 t frosset oksekød (udbenet vægt) til en toldsats på 20%.
Som led i ordningen vedrørende udskæringer af høj kvalitet har  
Fællesskabet forpligtet sig til fra 1983 at sætte det årlige  
toldkontingent for indførsel af fersk, kølet eller frosset oksekød til  
en toldsats på 20% fra 21 000 t til ca. 29 800 t med følgende fordeling:
10 000 t fra USA og Canada  
5 000 t fra Australien  
12 500 t fra Argentina  
2 300 t fra Uruguay
og ligeledes at åbne et toldkontingent for indførsel af 2 250 t frosset  
bøffelkød (udbenet vægt) til en toldsats på 20% fra Australien.
I henhold til Lomé-konventionen mellem AVS-landene og EF er der fastsat  
en særlig importordning for 30 000 t oksekød (udbenet vægt) fra  
Botswana, Swaziland, Kenya og Madagaskar, som ud over toldfritagelsen  
også omfatter en nedsættelse af andre importbelastninger.
Som led i de skønsmæssige opgørelser, der udarbejdes for 1983, har  
Fællesskabet åbnet mulighed for at indføre:
- 60 000 t frosset oksekød (ikke udbenet vægt) til forarbejdning
- 237 000 t (205 000 (Italien) + 30 000 (Grækenland) + 2 000 (andre  
medlemsstater)) ungtyre til opfedning.
I henhold til en handelsaftale med Jugoslavien kan der til en nedsat  
importafgift årligt indføres 50 400 t fersk eller kølet oksekød  
(baby-beef).

-  128  -
Ifølge aftale med Østrig, Schweiz og Sverige kan der fastsattes særlige  
Importafgifter for levende kvag og fersk og kølet oksekød fra disse  
lande.
på grund af den lange søtransport accepterer Fællesskabet
forudfastsættelse af importafgiften for fersk og kølet kød, der Indføres  
fra Argentina og Uruguay.
Det er endvidere muligt at forudfastsatte afgifterne for frosset kød fra  
Rumænien, Argentina, Uruguay, Australien og New Zealand.
Der kan endvidere ske indførsel til den bundne sats i GATT, dvs. uden  
afgift og uden mangdemæssige begrænsninger; der er dels tale om  
indførsel af racerene avlsdyr til nultold, dels om oksekødskonserves til  
en toldsats pi 26%.
8. Budgetterede udgifter
Garantisektionens udgifter til oksekød androg 1 150,6 mio ECU i 1982, er  
foreløbigt opgjort til 1 283 mio ECU i 1983 og anslis til 1 412 mio ECU i  
1984, dvs. henholdsvis 9,3%, 9,1% og 8,5% af garantisektionens samlede  
udgifter. Af de 1 283 mio ECU faldt 753 mio ECU på restitutioner, 289 mio  
ECU på interventionsudgifter 1 forbindelse med offentlig og privat  
oplagring og 241 mio ECU på præmier, særlig kalvningspræmier og præmier til  
opretholdelse af ammekobesætninger.

- 129 -
15. SVINEKØD
1. Indledning
Svinesektoren i EF omfattede i december 1982 ca. 2 mio bedrifter med en  
samlet bestand på 79,2 mio svin, hvoraf 8,8 mlo var søer.
Produktionsstrukturernes udvikling følger stort set samme tendenser som i  
de foregående år: på den ene side er antallet af bedrifter gået ned, det  
gælder især bedrifter med under 200 svin eller under 10 søer, og på den  
anden side er svinebesætningernes gennemsnitsstørrelse vokset. Der er  
stadig stor forskel på gennemsnitsstørrelse fra den ene medlemsstat til  
den anden, idet der regnes med 270 svin pr. bedrift i Det forenede  
Kongerige, 250 i Nederlandene, ca. 160 i Danmark, 140 i Belgien og Irland,  
ca. 50 i Luxembourg, Tyskland og Frankrig, 17 i Grækenland og 9 i Italien.  
Fællesskabets gennemsnit er på 37,5 svin pr. bedrift (1981).
Svineproduktionens geografiske tyngdepunkter ligger stadig i områderne ved  
Nordsøen og Kanalen samt i Norditalien.
I 1982 udgjorde svinekød næsten 11,9% af Fællesskabets endelige  
landbrugsproduktion og 45,3% af Fællesskabets kødproduktion.
Fællesskabet indtager stadig pladsen som verdens næststørste  
svineproducent,  idet Kina er den størst.
2. Produktion
I forhold til december 1981 er den samlede svinebestand vokset med 0,3%. I  
forhold til april 1982 er den samlede bestand pr. 1. april 1983 steget med  
2,7% og bestanden af søer med 2,4%.
I 1982 producerede EF 10,2 roio t svinekød, dvs. 0,2% mindre end i 1981. I  
første halvdel af 1983 steg produktionen med 3% og med ca. 2% i andet  
halvår.

-  130  -
3. Forbrug
I 1982 gik forbruget af svinekød i hele Faallesskabet lidt frem i forhold  
til 1981 <10,10 mio t i 1981 og 10,16 mio t i 1982), hvilket svarer til,  
at forbruget pr. indbygger voksede fra 37,0 kg til 37,4 kg.
1982
Forbruget 1 BF :  
1000 tonnes :kg/
indbygger:  Selvforsy-  
:  ningsgrad
:  %
Bur 10 : 10.162 :37,4 :  100,7
BLØU : 436 :42,7 :  147,0
Danmark : 251 :49,0 :  395,2
Tyskland : 3.556 57,7 :  86,4
Frankrig : 2.126 :39,2 :  82,6
Grækenland : 198 :20,2 77,8
Irland : 113 32,4 :  125,7
Italien : 1.441 :25,4 :  73,7
Nederlandene : 608 :42,5 :  235,0
Det forenede :
Kongerige : 1.433 :25,5 :  69,4
=  = = = =  =  ==  =  =  =  =  =  = :  =  = :  =  =  =  = : = :  =  =  =  =  = SSSSSSSSSS = = =S5S=IS3SS = = SS s SS =  =sr = = s =  = s  =s== = = s  =S a r  sr
Med 57,7 kg. pr. indbygger er Tyskland stadig Fællesskabets største  
forbruger af svinekød; forbruget i Tyskland udgør 35,711 af Fællesskabets  
samlede forbrug.
Grækenland, Italien og Det forenede Kongerige tegner sig fortsat for det  
laveste forbrug. I disse lande er der således mulighed for en  
forbrugsudvidelse.
Forholdet mellem den interne bruttoproduktion og forbruget i 1982 giver en  
selvforsyningsgrad på 100,7, dvs. et mindre fald i forhold til de  
foregående år.
Danmark har stadig den højeste selvforsyningsgrad: 395 mod 386 i 1981. Der  
kan desuden konstateres en lille stigning i selvforsyningsgraden i  
Tyskland,, Irland og Det forenede Kongerige; i BLØU, Frankrig, Grækenland,  
Italien c 2 Nederlandene er der derimod sket en mindre nedgang.
Samhandel
Forholdet mellem udførsel og indførsel i de forskellige medlemslande kan  
for 1982 opgøres således (samhandel i alt både med andre medlemsstater og  
med tredjelande):

-  131  -
1982
Netto-
indførsel (t)Netto-
:udførsel (t)ssasscDssssss
:  ForskydningseaassB3fBS9Bsss
1982/1981 i %
:  Netto-  
:  indførsel:  Netto-  
:  udførsel
:  BLØU :  218.300 :  - 16,9
:  Danmark 738.200 :  + ·  0,3
:  Tyskland : 419.600 :  +8,1
:  Frankrig : 362.000 :  +5,4
:  Grækenland : 40.400 :  +18,1
:  Irland : :  1.700 :
:  Italien : 325.100 :  +18,2
:  Nederlandene: 840.000 :  - 2,4
:  Det forenede:
:  Xongerige 562.400 :  -11,4
I 1982 omfattede medlemsstaternes Indbyrdes samhandel med
svinekødsprodukter 2,32 mio t, dvs. en stigning på 3,1% i forhold til 1981  
(2,22 mio t).
Samhandelen med tredjelande omfattede i 1982 191 700 t indførte produkter  
og 274 100 udførte produkter.
Fællesskabets handelsbalance over for tredjelande viser et  
nettoeksportoverskud på. 82 400 t. I forhold til 1981 fald indførslen fra  
tredjelande i 1982 med 12,0%, medens udførslen til de samme lande faldt med  
22,6% .
Indførslen og udførslen fordeling på forskellige produkttyper i 1982  
fremgår af følgende tabel:
Indførsel fra Udførsel til
tredj elande tredi elende
- levende svin 11,3 % 0,1 %
- fersk og saltet kød 42,2 % 21,3 %
- svineaffald 14,0 % 13,6 %
- slagteaffald 25,3 % 8,4 %
- konserves og tilberedninger 7,2 % 56,6 %
Hed hensyn til Fællesskabets udførsel konstateres det, at tilberedninger og  
konserves i 1982 igen har fået en vigtig plads i forhold til det foregående  
år. Forarbejdede produkter udgør over halvdelen af den samlede udførsel.  
Fællesskabet styrker således sin position som nettoeksportør af disse  
produkter. Udførslen af fersk og saltet kød gik derimod stærkt tilbage i  
1982. Denne tilbagegang skyldtes især lukningen af det amerikanske og  
japanske marked for fersk kød fra Danmark som følge af mund- og klovesyge i  
dette land.

-  132  -
For indførslens vedkommende kan det konstatere,  at fersk og saltet kød samt  
svinefedt spiller en forholdsmæssig større rolle, medens levende svins  
betydning er faldet stærkt.
De vigtigste leverandører af fersk kød er som før en række østeuropæiske  
lande (Ungarn og Rumænien).
De øvrige hovedleverandører er:
- USA (især slagteaffald)
- Kina (udbenet kød)
- Sverige (især udskæringer og slagteaffald)
- Canada (udskæringer, slagteaffald og flæsk).
Fællesskabet udfører bl.a.:
- konserves til USA
- udskæringer og konserves til Japan
- en lang række forarbejdede produkter til mange forskellige lande.
De foreløbige tal for 1983 tyder på en stærk nedgang i indførslen i forhold  
til 1982, især som følge af, at en række østeuropæiske lande ikke har  
leveret til Fællesskabet.
EF*s udførsel kunne derimod holdes på samme niveau som sidste &r. 1 hele  
1983 kan der forventes en mindre stigning, da det japanske marked er blevet  
genåbnet for fersk kød fra Danmark fra 1. september 1983.
Priser
a) Fælles priser  
- Basispris
Grundlaget for forvaltningen af Fællesskabets marked for svinekød er  
basisprisen, som fastsættes hvert år for perioden fra 1. november til  
31. oktober og gælder for svinekroppe i klasse II i Fællesskabets  
handelsklasseskema for svinekroppe.
Basisprisen er det prlsmæsslge balancepunkt, der sikrer producenterne  
en rimelig indkomst, samtidig med at ligevægten mellem udbud og  
efterspørgsel bevares.
Basisprisen for produktionsåret 1981/82 (1.11.1981 - 31.10.1982) var  
176,18 ECU/100 kg; for produktionsåret 1982/83 var basisprisen på  
194,68 ECU/100 kg.
Udviklingen i de samlede produktionsomkostninger og konjunkturerne  
har medført, at den nye basispris, der gælder fra 1.11.1983 til  
31.10.1984, er blevet fastsat til 205,39 ECU/100 kg (+ 5,5%).

- 133 -
- Slusepris
Slusepriserne, der Fastsattes kvartalsvis, betragtes som  
verdensmarkedets normale tilbudspriser ved Fallesskabets granse,  
tredjelandes produkter kan til disse priser Indføres inden for de  
priser, der søges opretholdt ved hjalp af markedsordningen.  
Sluseprisernes udvikling afhanger af foderkornpriserne pi  
verdensmarkedet.
Som følge af denne udvikling faldt slusepriserne 1 perioden 1982/83 
(august 1982 — juli 1983) og lå 1 gennemsnit lavere end i den  
foregående periode (-6,3%). Sluseprisen for svinekroppe lå s&ledes p&  
132,30 ECU/100 kg 1 begyndelsen af ovennavnte periode og på  
122,17 ECU/100 kg ved dens udgang.
b) Markedspri s
Prisen på slagtet svin på de reprasentative markeder, der i begyndelsen af  
1982 lå på 167,5 ECU/100 kg, faldt i de fire første måneder af året og  
nåede det laveste niveau i april med 150 ECU/100 kg.
Fra maj er prisen steget på EF-markedet som følge af støtte til privat  
oplagring mellem 31. marts og 23. juli 1982. Markedsprisen steg indtil ca.  
167 ECU/100 kg, hvor den har holdt sig i do sidste måneder af året.
I 1983 faldt priserne starkt mellem januar og april, hvilket gjorde det  
nødvendigt igen at traffe interventionsforanstaltninger 1 form af støtte  
til privat oplagring mellem 1. februar og 9. september 1983. Priserne lå på  
145 ECU/100 kg i april og forblev uandret indtil juli. Noteringerne  
begyndte først at stige 1 august.
Prisudviklinnen for slagtede svin
ECU/100 kg slagtet svin
1.11.79 1.11.80 1.11.81 1.11.82 1.11.83
31.10.80 31.10.81 31.10.82 31.10.83 31.10.84
Basispriser
absolut størrelse 150,44 158,72 176,18 194,68 205,39
udvikling i % 100,00 105,50 117,11 129,41 136,53
Markedspriser
absolut størrelse 133,67 140,21 161,38 153,11
udvikling i % 100,00 104,89 120,73 114,54
i % af basis—
priser 88,84 88,34 91,60 87,7
Slusepriser
absolut størrelse 110,11 131,54 132,33 124,99
udvikling i % 100,00 119,46 120,18 113,51

-  134  -
c) Priser 1 tredjelande
Blandt de tredjelande, som har markedsøkonomi,  er USA den største  
svinekødsproducent.
1 dette land lå priserne forholdsvis højt i 1982, nemlig ca. 25% over  
priserne i det foregående ir som følge af et mærkbart fald i  
svinebestanden.  I 1983 medført© øt kraftigt opsving i produktionen, et  
prisfald, der kan fortsætte gennem hele iret.
Bland øvrige lande med stor produktion af svinekød kan nævnes  
østlandene med statsøkonomi. Produktionen af svinekød faldt 1 disse  
lande 1 1981 og 1982, men det ser ud tils  at svinebestanden nu er ved  
at blive genopbygget.
d) De forholdsvis høje producentpriser for slagtede Bvin pi de
repræsentative markeder i ni måneder i 1982 pressede forbrugerpriserne  
pi svinekød op, men kun i mindre omfang, fordi handelsavancen blev  
stærkt reduceret for at opretholde forbruget. Denne udvikling har dog  
ikke haft negativ indflydelse pi forbruget af svinekød pr. Indbygger,  
der steg med ca. 1%.
6. Produktionsomkostninger
Pi BF-markedet li foderpriserne 1 1982 og begyndelser, af 1983 pi et for  
producenten gunstigt niveau, og de er forblevet forholdsvis stabile med  
undtagelse af visse udsving pi nationalt plan som følge af den monetære  
situation i medlemsstaterne. Denne situation kunne ændre sig 1 fremtiden,  
da priserne på råvarer til foder begyndte at stige i juli 1983, og det  
kunne få Indflydelse pi produktlonsomkostlngerne for svinekød.
Andre produktionsomkostninger ud over foder udgør mellem 25% og 35% af de  
samlede produktionsomkostninger for slagtede svin. Som 1 de foregående år  
har disse omkostninger været påvirket af den almindelige Inflationstakt og  
den høje bankrente i medlemsstaterne.
7. Udsigter
Produktionsmængden 1 1983 vil sandsynligvis vise en stigning pi 1,5 - 2%  
forhold til 1982. I betragtning af den relative stabilitet i  
udenrigshandelen kan det forventes, at den yderligere mængde, der  
produceres 1 1983, kan afsættes i Fællesskabet. Det ville betyde en  
stigning 1 forbruget af svinekød - måske til skade for forbruget af andet  
rødt kød, hvis priser er højere.

-135-
Resultaterne af svlnetællingen 1 august 1983 tyder på, at stigningen i  
produktionen i 1983 sandsynligvis vil fortsætte i 1984.
8. Økonomiske aspekter i forbindelse med de foranstaltninger, der er truffet  
som led i den fælles markedsordning for svinekød
a) Afgifter og restitutioner
Ordningen for samhandel med tredjelande indebærer, at der skal  
fastsættes importafgifter og eventuelt tillægsafgifter ved indførsel  
samt eksportrestitutioner.
Importafgifterne er blevet fastsat under hensyntagen til udviklingen i  
priserne på foderkorn på verdensmarkedet og i Fællesskabet. Denne  
udvikling medførte i 1982 en forhøjelse af importafgifterne.  
Importafgifterne, der er fastsat til 55 ECU/100 kg slagtet svin, er  
ikke blevet ændret efter 1. februar 1983.
I ti måneder i 1982 var der fastsat tillægsbeløb for visse produkter og  
visse eksportlande. De blev ophævet i november 1982 og genindført i  
april 1983.
Hed hensyn til eksportrestitutioner gjorde situationen på svinemarkedet  
det nødvendigt at gennemføre en mindre forhøjelse af restitutionerne  
for fersk kød fra februar 1983 og en anden forhøjelse, der denne gang  
var større, i april 1983 for de samme produkter. Restitutionerne for de  
forarbejdede produkter er derimod ikke blevet ændret 1 forhold til 1982
b) Interventioner
Fra 1. februar til 9. september 1983 blev der gennemført  
markedsstøtteforanstaltninger i form af støtte til privat oplagring.  
Denne intervention vedrørte ca. 120 000 t. Den medførte stabilisering  
af markedspriserne.
9. Budgetterede udgifter
Garantisektionens udgifter til svinekødssektoren var i 1982 på ca. 122 mlo  
ECU, hvoraf 96 mio gik til eksportrestitutioner og 16 mio til støttG til  
privat oplagring.
De samlede udgifter 1 1982 var 27,7% lavere end udgifterne i 1981.
For 1983 er der afsat et beløb på 180 mio ECU, heraf 150 mio ECU til  
eksports" asti. tutioner og 30 mio ECU til støtte til privat oplagring.

- 136 -
16. EG
1) Indledning
Egproduktionens betydning i Fællesskabet fremgår af de seneste skøn over  
dens forholdsmæssige værdi:
På grundlag af oplysninger fra de enkelte lande kan det anslås, at  
hønserier med mere end 10 000 æglæggende høner på nuværende tidspunkt  
tegner sig for mere end 50% og helt op til 75% (Det forenede Kongerige,  
Nederlandene) af produktionen i de fleste af medlemsstaterne. Kun i  
Grækenland og Luxembourg, der repræsenterer ca. 3% af EF-produktionen, er  
koncentrationen stadig forholdsvis ringe.
Ifølge FAO*s og USDA's statistikker var Fællesskabet i 1982 verdens  
næststørste ægproducent efter Kina og før USA og verdens største  
ægeksportør før USA. Denne placering svarer til 14% af verdensproduktionen  
og 33% af den samlede verdensudførsel (æg i skal og ægprodukter),  heri  
ikke medregnet handel inden for Fællesskabet.
2. Produktion, forbrug og samhandel
I 1982 steg Fællesskabets produktion af æg <4,26 mio t) med 2,4% i forhold  
til året før. Denne voldsomme stigning i udbuddet i forhold til  
efterspørgslen medførte, at der efter påsken 1982 opstod en ny alvorlig  
krise på ægmarkedet. Denne vanskelige situation har ført til, at  
indsættelsen af kyllinger bestemt til æglægning i 1982 blev reduceret med  
ca. 5%. Denne tendens, som blev stærkere i løbet af det første halvår af  
1983, begyndte først at få mærkbare følger for produktionen i maj 1983. I  
betragtning af den forventede slagtning af udsætterhøner i visse  
medlemsstater vil EF-produktionen i 1983 sikkert være mindre end  
produktionen i 1982 og kun nå op på 1981-niveauet.  Markedssituationen har  
således bedret sig betydeligt siden sommeren 1983.
Forbruget er vokset en smule, idet det er steget fra 3,82 mio i 1981 til  
3,87 mio i 1982.
Der kan imidlertid i nogle medlemsstater konstateres tendenser til  
stagnerende eller endog faldende forbrug. Meget gunstige priser og  
reklamekampagner har ikke kunnet hindre denne udvikling, som påny  
bekræfter efterspørslens manglende elasticitet. Forbruget pr. indbygger er  
således forblevet uændret siden 1978.
Samhandelen inden for Fællesskabet,  der omfatter en ottendedel af  
produktionen, steg med 4% i 1982. To tredjedele af handelsmængden har  
oprindelse i bl.a.  Nederlandene, Belgien og Frankrig og aftages af  
Tyskland. Italien var i 1982 den næststørste køber.Eg/animalsk produktion  
Eg/landbrugsproduktion i alt1981
6,2%
3,5% 3,0%1982

-  137  -
For Grækenlands vedkommende har tiltrædelsen endnu ikke medført nogen  
afgørende ændring af samhandelen.
De restriktioner over for den frie samhandel, som Det forenede Kongerige  
indførte den 1. september 1981 i forbindelse med en række nye nationale  
bestemmelser for bekæmpelse af Newcastle disease, medførte imidlertid, at  
leverancerne til dette land aftog i 1982. Efter EF-Domstolens dom i sagen  
i juli 1982 har Det forenede Kongerige truffet foranstaltninger til  
genetablering af samhandelen med Frankrig, Nederlandene, Belgien og  
Tyskland, samtidig med at fjerkræbestandens sundhedstilstand beskyttes.
Handelen med tredjelande omfattede i 1982 194 000 t, hvoraf 162 000 t var  
udførsel og 32 000 t indførsel. Udførslen har kunnet øges, især til  
Nordafrika og Mellemøsten. Salget til tredjelande voksede hurtigere i 1982  
(+ 48% for konsumæg, + 77% for rugeæg), bl.a. på grund af øget  
efterspørgsel i visse tredjelande og det yderst lave prisniveau i  
FellGssk&bot.  Udførslen af æg med skal har i  1983 ligget på samme høje  
niveau som året før. Indførslen af æg med skal og ægprodukter har siden  
1982 kun omfattet små mængder til aktiv forædling (gonudførsel efter  
forarbejdning), hvorimod der er sket en betydelig stigning i indførslen  
(Italien) af rugeæg (kalkuner).
3. Priser
Efter krisen, der varede over et år, begyndte markedspriserne at stige i  
maj 1983 og overskred i visse medlemsstater niveauet for året før. Denne  
prisforbedring er i overensstemmelse med den nedgang i udbuddet, som har  
fundet sted i de fleste produktionsområder. Men først 1 august nåede  
priserne op på et tilfredsstillende niveau. Der er Imidlertid fare for, at  
prisstigningerne på foder atter vil forringe sektorens rentabilitet.
Det skal bemærkes, at erhvervsorganisationerne deltog livligt i  
handelsforhandlingerne i 1983, og at de, bl.a. i Frankrig, med held  
forsvarede producenternes interesser over for handelspartnerne.
Priserne på konsumæg har ikke i alle medlemsstaterne fulgt nedgangen 1  
markedspriserne i 1982.
4. Udsigter
Med undtagelse af Nederlandene og Belgien var der 1 alle medlemsstaterne  
fortsat begrænset indsættelse af kyllinger til æglægning indtil sommeren  
1983. Det kan således forventes, at EF-udbuddet indtil midten af 1984 vil  
forblive på et lavere niveau end året før.

-  138  -
Der bør på mellemlang sigt føres en forsigtig produktionsforøgende  
politik, bl.a. på grund af det stagnerende forbrug pr. indbygger i  
Fællesskabet og verdensmarkedets begrænsninger. Handelsmængden for så vidt  
angår æg med skal er således mindre på verdensmarkedet end på  
Fællesskabets Interne marked.
5. Foranstaltninger aom led i den fælles markedsordning
a) Slusepriserne er faldet siden den 1.8.1982, men er steget siden den  
1.2.1983, idet de har fulgt prisudviklingen for foderkorn på  
verdensmarkedet, importafgifterne, der hovedsagelig fastsættes på  
grundlag af forskellen mellem foderkornpriserne i Fællesskabet og på  
verdensmarkedet, har fulgt den modsatte udvikling.
b) Restitutionerne for æg med skal, som blev sat til 18 ECU/100 kg fra den  
1.11.1982, blev den 14.9.1983 nedsat til 16 ECU på grund af  
markedssituationen i Fællesskabet.
Restitutionerne for rugeæg og ægprodukter blev ligeldes nedsat med  
virkning fra samme dato.
c> Rådet har fortsat sin behandling af Kommissionens forslag om ændring af  
handelsnormerne for æg i 1983, men er endnu ikke nået til enighed om  
dette forslag. De ændringer, som blev foreslået i marts 1980, omfatter  
bl.a. visse foranstaltninger med sigte på bedre forbrugeroplysning.
6. Budgetterede udgifter
Garant 1 sektionens udgifter til ægsektoren udgjorde i 1982 24,2 mio ECU  
(dvs. 0,2% af garant i sekt ionens samlede udgifter), og blev udelukkende  
anvendt til restitutioner. Udgifterne for 1983 er på budgettet opført til  
37 mlo ECU og anslås for 1984 til 36 mlo ECU.

- 139 -
17 .  FJERKRÆKØD
1. Indledning
Den relative værdi af produktionen af fjerkrækød svarer næsten til værdien  
af ægproduktionen, dvs. i alt ca. 14% af den animalske produktion og 8% af  
den samlede landbrugsproduktion. Tallene for fjerkrækød er følgende:
Produktionen af fjerkrækød er fortsat præget af virksomhedskoncentration  
og af forskellige former for vertikal og horisontal integration.  
Koncentrationsgraden er mere udpræget i "kyllingesektoren" end 1  
"ægsektoren",  idet over 90% af produktionen 1 de nordlige EF-lande foregår  
i bedrifter med over 10 000 kyllinger. Derimod er koncentrationen mindre i  
Frankrig, Italien og Belgien, hvor de traditionelle produktions- og  
afsætningsformer (præsentationsformen kyllinger med fjernet tarm) fortsat  
er meget vigtige. Dette gælder også for Grækenland, der tegner sig for ca.  
3% af EF-produktionen.
Hed 15% af verdensproduktionen Indtog Fællesskabet i 1981 andenpladsen  
efter USA med hensyn til den samlede produktion af såvel fjerkrækød som  
kyllinger og kalkuner. Fællesskabet er med 34% af verdensproduktionen  
fortsat den førende eksportør (foran Brasilien og USA).
2. Produktion, forbrug ok samhandel
1 1982 steg Fællesskabets samlede produktion (4,43 mio t) med 5,5%. Denne  
stigning er den største i de sidste ti år, og der var stigning 1 alle  
medlemsstaterne, idet der dog var betydelige forskelle, fra + 0,3% for  
Tysklands vedkommende til 4 -  8-11% 1 Frankrig, Det forenede Kongerige,  
Belgien og Irland.
Produktionen af kyllinger steg fra 2,8 mio t til 3 mio t (dvs. 68% af den  
samlede fjerkrækødproduktion). Som følge af nedgangen i  efterspørgslen  
efter dybfrosne kyllinger i Tyskland og de vanskelige konkurrenceforhold  
på verdensmarkedet kunne halvdelen af denne produktionsforøgelse ikke  
sælges i 1982. I Tyskland og 1 Nederlandene måtte produktionen derfor  
allerede nedsættes i andet halvår af 1982. I 1983 har næsten alle  
medlemsstaterne, og navnlig Tyskland, Nederlandene og Frankrig, ført en  
produktionsdæmpende politik.
For kalkunsektorens vedkommende (produktion på 700 000 t årligt) synes den  
betydelige produktionsstigning 1 1982 (  + 6,4%) at være reduceret til ca.
3% i 1983.1981
7,8%
4,5%1982
Fjerkrækød/anlmalsk produktion  
Fjerkrækød/landbrugsproduktlon 1 alt 4,4%

-  140  -
Stigningstakten 1 forbruget til konsum <5% som EF-gennemsnlt) synes at  
være noget overvurderet, eftersom der 1 regnskabet over sektorens  
forsyninger Ikke er blevet taget fuld højde for lagerakkumuleringen 1  
1982. Ikke desto mindre kan der konstateres at øget forbrug i alle  
medlemsstaterne, bl.a. på grund af gunstige priser på kødmarkedet og det  
stigende antal ny© afledte produkter (kalkunudskæringer og  
-tilberedninger).
Samhandelen inden for Fællesskabet steg i 1981 med hensyn til både slagtet  
fjerkræ og levende dyr.
i
Efter EF-Domstolens dom i juli 1982 har Det forenede Kongerige truffet  
foranstaltninger til genetablering af handelen med sine partnere, samtidig  
med at fjerkræbestandens sundhedstilstand beskyttes.
Udførslerne til tredjelande var i 1982 på 1 alt 441 000 t og bestod  
hovedsagelig af kyllinger (408 000 t),  der blev udført til Mellemøsten og  
USSR. Nedgangen på 5,6% i forhold til 1981 kan forklares med den svagere  
efterspørgselsstigning i visse tredjelande og en kraftigere kcnkurrence,  
bl.a. fra Brasilien.
Verdenseksporten af høns og kyllinger (hele og parterede) var på  
100 000 t, dvs. 8% mindre end i 1982. Situationen på verdensmarkedet har  
næppe ændret sig i 1983, og Fællesskabets udførsel i løbet af de første 8  
måneder nåede op på samme omfang som året forinden. Udførslen af kyllinger  
til tredjelande omfatter nu ca. 14% af EF—produktionen og 36% for  
Frankrigs vedkommende (EF*s førende eksportør).
Indførslen repræsenterer mindre end 2% af forbruget og omfatter bl.a. gæs  
og ænder (30 000 t i 1982) fra de Østeuropæiske lande. I 1982 faldt  
indførslen af kalkunkød med 100 t og Indførslen af tilberedninger af  
fjerkrækød med 3 000 t som følge af højere tilbudspriser på de indførte  
produkter.
Der kan i 1983 noteres en fornyet nedgang i indførslen af disse produkter,  
bl.a. fra USA.
3. Priser
Udviklingen 1 priserne på kyllinger i 1982 afspejler den alvorlige krise  
på markedet for frosne produkter i bl.a. Tyskland og Nederlandene.
Priserne på friske produkter har derimod været stabile i hele Fællesskabet  
bortset fra Italien. I 1983 er der på grund af begrænsningen 1 udbuddet  
sket en langsom prisstigning, som imidlertid altid er tilstrækkelig i  
betragtning af den nylige prisstigning på foder.
I 1982 steg forbrugerpriserne i samtlige medlemsstater, men de er fortsat  
gunstigere end priserne på andre former for kød. I 1982 og 1983 kunne  
dybfrosne kyllinger ikke afsættes i Tyskland uden betydelige  
prisnedsættelser.

- 141 -
4. Udsigter
I 1983 er der utvivlsomt for første gang siden oprettelsen af det fælles  
marked sket et fald i KF-produkt ionen af f jerkr<iikød.  Donna nedgang kan  
tilskrives kyllingesektoren,  hvor produktionen forventes at ville falde 
til 1981-nlveauet.  Under hensyntagen til lagerforskydningerne vil  
forbruget derimod blive liggende på 1982-niveauet eller derover. Den  
nylige indskrænkning i bestanden af æglæggende høner synes at angive, at  
der 1 den nærmeste fremtid vil blive ført en forsigtig produktionspolitik,  
indtil man får vished om den fremtidige udvikling i efterspørgslen på det  
interne marked og på verdensmarkedet.
For kalkunsektoren kan der noteres mere optimistiske tendenser. Selv om  
stigningen 1 produktionen i 1983 kun var på omkring 3% (med en mulig  
tilbagegang i andet halvår), bør den gunstige udvikling i sektoren for  
udskæringer og tilberedninger give mulighed for en langsom, regelmæssig  
ekspansion på lidt længere sigt.
5. Foranstaltninger som led 1 den fælles markedsordning
a) Siden februar 1983 er slusepriserne steget 1 takt med udviklingen i  
verdensmarkedspriserne på foderkorn, hvorimod der er sket st fald i  
importafgifterne, der afspejler forskellen mellem priserne på foderkorn  
på EF-markedet og på verdensmarkedet.
b) På grund af situationen på EF*s marked og konkurrenceforholdene for  
kyllinger på verdensmarkedet blev restitutionerne for kyllinger hævet  
fra 20,5 ECU/100 kg den 20.9.1982 til 22,5 ECU den 1.2.1983 og nedsat  
til 20 ECU den 14.9.1983, og til 18 ECU den 24.10.1983.
6. Budgetterede udgifter
Garantisektionens udgifter til fjerkrækød, dvs. udgifter til rest itioner,  
udgjorde i 1982 79,7 mio ECU (= 0,6% af garantisektionens samlede  
udgifter).
Udgifterne er foreløbig opgjort til 88 mio ECU i 1983 og anslås til 92 mio  
ECU i 1984.

- 142 -
18. SILKEORME
Grækenland og Italien og i begrænset omfang og kun i forskningsøjemed Frankrig  
har silkeormsavl, men den har kun ringe betydning for EF-landbruget og  
repræsenterer kun en forsvindende del af silkeavlen på verdensplan.
Ifølge FAO var verdensproduktionen af råsilke (inklusive silkeaffald} i 1982  
på 63 000 t mod 65 000 t i 1981 og 64 000 t i 1980. Silkeindustrien er næsten  
udelukkende et asiatisk fænomen (58 000 t),  idet Kina (38 000 t) og Japan  
(13 000 t) i alt tegner sig for 81% af verdensproduktionen.
EF-produktionen er fortsat faldende i de to producerende medlemsstater, idet  
der ikke kompenseres tilstrækkeligt for de stigende produktionsomkostninger.
I 1982 blev kun 6 292 kasser taget i anvendelse mod 8 640 i 1981 (-27%) og
II 100 i 1980. Produktionen af kokoner udgjorde kun 153 t mod 224 t i 1981 og  
308 t i 1980.
For 1983/84 er støttebeløbet fastsat til 106 ECU pr. kasse (84,02 ECU i  
Grækenland) mod 100 ECU i 1981/82, hvilket er en stigning på 6%.
Garantisektionens udgifter var 0,7 mlo ECU 1 1982.

-  143  -
19. FÅ&S- OG GEDEKØD
1. Indledning
- Fåre- og gedekødsproduktionen udgør ca. 2% af værdien uf den endelige  
landbrugsproduktion. Der produceres fårekød på ca. 600 OGO bedrifter i  
EF. 38% af fårebestanden finder i Det forenede Kongerige, 23% i  
Frankrig, 16% i Italien og 15% i Grækenland. Disse fire r.ooloiuseciter  
tegner sig således for 92% af EF-bestanden.  fårekød udgår ca. 20% af  
værdien af den samlede kødproduktion i Grækenland, medens den i Det  
forenede Kongerige, Frankrig og Italien udgør ca. 13% (for EF under ét  
udgør den ca. 4%).
- Hed hensyn til den regionale fordeling af får6bestanden noteres der en  
koncentration i områder, der er omfattet af direktiv 75/268/KØ? om  
landbrug i bjergområder og i visse ugunstigt stillede områder. De  
områder i EF, der har den største fårekoncentration er: Skotland og  
Wales (over 1,50 får/ha),  den øvrige del af Det forenede Kongerige,  
Grækenland, den midtvestlige del af Frankrig og Sardinien (0,50 - 1,50  
får/ha).
- EF er med 700 000 t verdens næststørste producent (ca. 12% af  
verdensproduktionen af fåre- og gedekød).
EF's produktion er mindre end USSS's (800 000 t) og større end  
produktionen i Australien og New Zealand (hver 600 000 t;,  Kina  
(400 000 t) og Tyrkiet (300 000 t).
- Den fælles markedsordning for fåre- og gedekød (forordning (EøF) nr.  
1987/80 af 27. juni 1980) trådte i kraft den 20. oktober 1980.  
Mekanismerne i denne markedsordning blev beskrevet i 1982-rappcrten  
vedrørende markedsforholdene på landbrugsområdet.

-  144  -
2. Produktion  
a) Bestand
- EP*a firebestand er praktisk talt steget uafbrudt siden 1972 (1) og  
var pr. 31. december 1982 på 58,8 mio dyr, hvoraf 39,7 mio var  
moderfir.  I 1982 var stigningen (+ 3,311) lidt større end i 1981  
(+ 2,97»). Denne forøgelse dækker over en udvikling, der har været  
forskellig fra medlemsstat til medlemsstat; i Frankrig gik bestanden  
saledes kraftigt tilbage (- 7,5%). I Det forenede Kongerige forblev  
bestanden nogenlunde uændret. I de øvrige medlemsstater øgedes  
bestanden derimod, især i Nederlandene <+ 12%), Forbundsrepublikken  
Tyskland (  + 6%), Belgien (+ 5%) og Irland (+ 1%).
Disse resultater skal tages med forbehold, idet iværksættelsen i  
1982 af direktiv 82/177/EØF (2) har kunnet ændre grundlaget for en  
sammenligning mellem 1981 og 1982.
- Gedebestanden har udvist en mindre stigning <+ 1,9%).
b) Produktion af f&re- og gedekød
Produktionen af fare- og gedekød i De Ti (intern bruttoproduktion:  
706 000 t) forblev i 1982 nogenlunde uændret (+ 0,7%). Den gik kun  
tilbage i to medlemsstater, nemlig Italien <- 5,5%) og Nederlandene  
(- 9,5%) (3).
I de øvrige medlemsstater var produktionen enten stagnerende eller  
stigende (Frankrig: + 5,1%) (4).
EF-produktionen af fire- og gedekød viser et cyklisk forløb, hvor  
langtidstendensen har været stigende siden 1970. I perioden 1973-1981  
har den irlige vækstrate siledes været 2,7%.
3. Forbrug
I 1982 steg forbruget af fire- og gedekød (975 000 t) kraftigt (+ 4,5%)  
som følge af en markant opgang i Det forenede Kongerige ( + 7,6%) og en  
mærkbar opgang i Grækenland ( + 5,5%) og Frankrig ( + 4,0%).
(1) Eneste undtagelse var 1975. Det skal bemærkes, at den irlige forskydning i  
perioden 1973-1981 var pi + 1,5%.
(2) Ridets direktiv af 22. marts 1982 om statistiske undersøgelser, som  
medlemsstaterne skal foretage vedrørende bestanden af fir og geder.
(3) 1 denne medlemsstat skyldes nedgangen ogsi gennemførelsen af det  
pigældende direktiv.
(4) Under pivirkning af, at der blev slagtet flere moderfir end normalt.

-  145  -
Forbruget pr. Indbygger var l EF på ca. 3,3 kg/år i gennemsnit 1 1982.  
Grækenland er den største forbruger af fåre- og gedekøa  
(13,8 kg/indbygger/år) efterfulgt af Irland (7,5 kg/indbygger/år), Det  
forenede Kongerige (7,5 kg/indbygger/år > ,  Frankrig (-i,3 ;:g/inibygger/år)  ,  
BLØU (1,8 kg/indbygger/år) og Italien (1,5 kg/indbygger/ir).  I de øvrige  
medlemsstater er forbruget under 1 kg/indbygger/år.
Langtidstendensen for forbruget pr. indbygger er stigende i alle  
medlemsstater undtagen Irland og Det forenede Kongerige, hvor den er  
faldende (siden iværksættelsen af den fælles markedsordning har der dog  
været tendens til stabilisering i Det forenede Kongerige). 5‘ or'oruget pr.  
indbygger i EF som helhed er nogenlunde stabilt (det har siden 1968  
svinget fra 3,3 til 3,8 kg/indbygger).
4. Samhandel
a) Tredjelande
I 1982 indførte De Ti 281 000 t, udtrykt i slagtet vos&t, svarende til  
en forøgelse på 24% i forhold til 1981 (226 OOO t).  Denne stigning  
skyldes fortrinsvis de tredjelande, der udfører fresset kød: Australien  
(■><- 104%) ,  Argentina (+ 64%) og New Zealand (+ 23%) ,  samt to andre  
leverandører: Rumænien (+ 72%) og Jugoslavien (+ 37%). Det var især  
indførslen til Det forenede Kongerige (1) (+ 27%) ,  Grækenland (+ 39%)  
og Forbundsrepublikken Tyskland ( - t -  30%), der blev øget.
b) Den interne handel i EF
I 1982 androg den interne handel i EF 81 0C0 t; Det forenede Kongerige  
leverede 37 600 t, dvs. 46,4%, og Frankrig medtog 47 900 t, dvs. 59,1%,  
af den samlede mængde. Der har generelt ikke været nogen væsentlig  
ændring i den interne handel i forhold til 1981. Dog noteredes der et  
fald i leverancerne fra Forbundsrepublikken T: skland (3 ^00 t i 1982  
mod 4 700 t i 1981), Irland (16 000 t mod 18 OoO t) og Nederlandene (2)  
(11 000 t mod 15 000 t) .  Derimod øgedes l5.«r..;>cer fra Det forenede  
Kongerige (37 600 t i 1982 mod 35 600 t i i?fcl>,  Frankrig (6 250 t mod  
4 480 t) og BLØU (3 500 t mod 2 390 t).
5. Priser
a) Fælles priser
For produktionsåret 1983/84 blev
- basisprisen for hele EF fastsat til 432,36 ECU/100 kg (slagtet  
vægt), dvs. en forhøjelse på 5,5% i forhold til produktionsåret  
1982/83.
(1) Denne medlemsstat tegner sig for 74% af EF'  s samlede indfisrefcl.
(2) Der er noteret en stigning i leverancerne af levende dyr fra Belgien  
(115 000 dyr i 1982 mod 36 000 dyr i 1981).

-  146  -
interventionsprisen fastsat til 367,51 ECU/100 kg <+ 5,5%) og den  
afledte interventionspris (Irland) til 347,70 ECU/100 kg (+ 5,5%),
referencepriserne fastsat som følger:
Omr5.de
1. (Italien)
2. (Frankrig)
3. (Benelux)  
(Danmark)  
(Forbundsrep.
Tyskland)
4. (Irland)
5. (Storbritannien)
6. (Nordirland)
7. (Grækenland)ECU/100 ba
441,76
432,36
422,96
421,40
416.07
416.07 
441,76Procentvis forskydning  
i forhold til produktions­
året 1982  
+ 3,3
+ 5,5
+ 7,9
8.3
9.8
9.8
3.3
b) Markedspriser
I 1982 var den gennemsnitlige pris i Fællesskabet 369,86 ECU/100 kg  
(slagtet vægt), dvs. 4,3% højere end i 1981 (354,65 ECU/100 kg).
Udviklingen har s&ledes været langt mindre tilfredsstillende end i 1981  
(+14,7% i forhold til 1980)(1). Der er imidlertid betydelige forskelle  
mellem medlemsstaterne. Specielt noteredes der en stigning i Belgien  
(+ 17,4% i national valuta og + 13,2% i ECU), Danmark (+ 14,1% i  
national valuta og 10,5% i ECU), Grækenland {+ 13,3% i national valuta  
og + 5,4% i ECU), Frankrig (+ 9,5% i national valuta og + 6,1% i ECU)  
og Det forenede Kongerige (-> 4,4% i national valuta og i ECU), samt et  
fald i Nederlandene (- 4,0% i national valuta og - 2,8% i ECU) og  
Forbundsrepublikken Tyskland (~ 0,4% i national valuta og + 2,4% i ECU).
6. Udsigter
På grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne kan der for 1983 forventes
a) en fortsat stigning i Fællesskabets samlede fårebestand
på 1,7% for EF under ét (59,8 mio dyr). Stigningen er ikke generel,  
dvs.  den forekommer kun i visse medlemsstater, og den er uensartet:  
således forventes der en kraftig stigning i Italien (+ 1%) og Irland  
(+ 2,7%) og især i Det forenede Kongerige (+ 3,3%). I de øvrige  
medlemsstater er der derimod tendens til, at fårebestanden forbliver  
stabil.
(1) Efter 1973 er den gennemsnitlige EF-pris kun faldet to gange, nemlig i  
1978 (- 2%) og 1980 (- 10,8%)

-  147  -
b) en stigning i EF*s produktion (+ 3,4%)
som følge af den forventede stigning i alle medlemsstater undtagen  
Frankrig og Nederlandene. Den samlede produktion forventes at blive på  
730 000 t (+ 24.000 t).  X Det forenede Kongerige skulle der blive en  
stigning på 7,9%. For Frankrigs vedkommende forventes produktionen at  
gå tilbage med 3,3%. X Nederlandene skulle produktionen forblive  
stationær.
c> en meget lille stigning i EF*s forbrug <+ 0,5%)
som forventes at blive på 980 000 t (+ 5 000 t).  Der forventes ingen  
mærkbar forøgelse af forbruget i nogen af medlemsstaterne.
d) en forskydning i forholdet mellem forbrug ok produktion i EF
Disse tal har på mellemlang sigt udviklet sig således (De Ti):
Forskel mellem forbrug/wroduktlon Selvforsyningsgrad
(t) (%)
1977 280000 68,9
1978 271000 70,2
1979 286000 69,4
1980 251000 75,0
1981 232000 75,1
1982 269000 72.4
1983 (overslag) 250000 74,5
e) en tilbagegang i indførslen fra tredjelande
X kraft af EF*s aftaler med tredjelande om frivillig eksportbegrænsnin  
kan der fra tredjelande højst indføres 321 790 t (1) levende dyr og  
fårekød udtrykt i slagtet vægt. X 1983 kommer de europæiske  
tredjelandes udførsel til at ligge tæt på de aftalte grænser. Derimod  
vil udførslen fra Argentina, Uruguay og Chile kon^r>e til at ligge under  
de fastsatte grænser (der forventes en indførsel på 205 000 t fra New  
Zealand, som imidlertid har lov til at udføre 245 000 b til EF. På  
baggrund heraf skulle EF*3 samlede indførsel komme til at ligge på ca.  
260 000 t i 1983, dvs. en nedgang på 20 000 t i forhold til 1982  
(slagtet vægt).
f) en forventet stigning på ca. 1% 1 de gennemsnitlige markedspriser i EF
dvs. en langt mindre stigning end den forhøjelse af basisprisen, der  
blev vedtaget for produktionsåret 1983/84 (5,5%). Priserne vil dog  
stige langt mere end gennemsnittet i Frankrig ( + 11%) og Irland (  + 4%)
(1) Herunder 2 290 t i forbindelse med autonome toldkontingenter for  
tredjelande, der ikke har indgået aftaler af nævnte type.

-  148  -
7 .Forsynlngsopgørelse for 1983
For 1983 skulle opgørelsen over BF’s forsyning få følgende udseende:
EF’s bruttoproduktion  
Samlet forbrug
Forskel mellem forbrug og produktion  
Forskel mellem Indførsel og udførsel
- Indførsel fra tredjelande
- udførsel til tredjelande
- lagerforskydning +980 000 t
250 000 t  
255 000 t  
255 000 t730 000 t
5 000 t 
5 000 t
8. Økonomiske aspekter af foranstaltninger truffet i henhold til den falles  
markedsordning for fåre- ok gedekød
a) Variabel præmie (Det forenede Kongerige)
Der blev i produktionsåret 1982/83 udbetalt 236 mio ECU i variabel  
præmie; til sammenligning blev der i produktionsåret 1981/82 udbetalt  
114 mlo ECU. Dette beløb svarer (aritmetisk udregnet) til en  
gennemsnitsprsmie på 91,17 ECU/100 kg for produktionsåret 1982/83, dvs.  
35,3% af den gennemsnitlige markedspris i Det forenede Kongerige i det  
pågældende produktionsår.
I ugen, der begyndte den 2. august 1982, satte denne præmie rekord med  
148,14 ECU/100 kg, dvs. 76,4% af markedsprisen i Det forenede Kongerige.
b) Præmie for moderfår
Der blev for produktionsåret 1982/83 fastsat en præmie for moderfår for  
otte medlemsstaters vedkommende, og udgifterne til denne præmie beløb  
sig til 100 mio ECU.
Præmien var som følger:
Frankrig (1)
Danmark 
Nederlandene  
Luxembourg  
Bel gien
Forbundsrepublikken Tyskland  
Irland
Storbritannien
Nordirland0,566
7,041
13,376
17,308
18,844
10,486
10,646
4,418
15,481ECU/moderfår  
ECU/moderfår  
ECU/moderfår  
ECU/moderfår  
ECU/moder får  
ECU/moderfår  
ECU/moderfår  
ECU/moderfår  
ECU/moderfår
Dette skal sammenlignes med det beløb, der blev ydet 1 præmier for  
produktionsåret 1981/82 :  12,7 mio ECU fordelt således:
3,4 mio ECU til Tri and (1,9335 ECU/moderfår)
og 9,3 mio ECU til Det forenede Kongerige (0,6916 ECU/moderfår).
(1) Der blev udbetalt et forskud på 12 FF/moderfår (3,874 ECU) i
produktionsårets begyndelse. Det for meget udbetalte beløb trækkes derfor  
fra det beløb, der skal udbetales for produktionsåret 1983/84.

- 149 -
I produktionsåret 1980/81 blev der ydet 1,3 mio ECU til Irland 
<0,772 ECU/moderfår) og 15 mio ECU til Det forenede Kongerige 
<1,098 ECU/moderfår).
På dette grundlag når man frem til nedenstående sammenfattende 
opgørelse over de samlede udgifter til praanier <præmie til moderfår og 
variabel præmie) pr. produktionsår:
1980/81 <første produktionsår på 5 1/2 måned) 84,8 mio ECU 
1981/82 115,3 mio ECU 
1982/83 307,4 mio ECU 
1983/84 <overslag) 371 mio ECU
Fra disse beløb har man fratrukket beløbene for den variable præmie, 
der tilbagebetales ved forsendelse fra Storbritannien <fra Det forenede 
Kongerige indtil udgangen af produktionsåret 1981/82) <1>.
c) Restitutioner
Der blev ikke ydet restitutioner i 1982 eller 1983. EF har i øvrigt 
endnu ikke vedtaget gennemførelsesbestemmelserne.
d) Forvaltning af aftalerne om frivillig ekgportbegraansning
Mekanismerne i disse aftaler har fungeret efter hensigten i 1983. 
Indtil nu har intet tredjeland overskredet de aftalte begrænsninger.
e) Interventioner
Der blev ikke foretaget interventioner i hverken 1982 eller 1983 <i 
Frankrig, som er den eneste medlemsstat, for hvilken det blev 
besluttet, at der kunne foretages interventionsopkøb i produktionsåret 
1983/84, lå markedspriserne over interventionspriserne).
<1) 1980/81: 9,3 mio ECU; 1981/82: 10,9 mio ECU; 1982/83: 28,7 mio ECU; 
1983/84 <overslag):  33 mio ECU.

- 150 -
II·  Produkter, der ikke er omfattet af en faalles markedsordning
20a. ALKOHOL
1. Indledning
Der er fortsat ikke nogen markedsordning for alkohol.
2. Produktion
EF's produktion af landbrugsalkohol i regnskabsåret 1982 (eller 
produktionsåret 1981/92) kendetegnedes ved et mærkbart fald (- 9,6%).
Dette fald skyldes en tilbagegang i produktionen af alkohol fremstillet på 
basis af melasse (som for førBte gang kom under 2 900 000 hl), af 
sukkerroer (som faldt til 1 260 000 hl) og af vin (som faldt fra knap 
2 000 000 hl til under 1 600 000 hl).
3. Forbrug
I forbindelse med den økonomiske krise i Europa og den relative nedgang i 
levestandarden er forbruget af alkohol i EF gået tilbage, især forbruget 
af drikkespiritus.
4. Pri ser
Priserne er fortsat divergerende. Men6 verdensmarkedspriserne på alkohol 
har været stabile i årevis, noteres der ustabilitet på EF-markedet. Dette 
skyldes, at Frankrig sælger såkaldt "fri" alkohol til priser, der ligger 
langt under priserne på de øvrige medlemsstaters alkoholmarkeder.
5. Samhandel
Det franske salg af "fri” alkohol er tilstrækkeligt omfattende (ca.
400 000 hl) til, at der opstår forstyrrelser på markederne i de øvrige 
medlemsstater.
6. Udsigter
Eftersom der ikke findes nogen fælles markedsordning for alkohol 
fremstillet af overskudsproduktionen af vin og sukkerroer er der til 
stadighed risiko for, at sådan alkohol kan forårsage forstyrrelser for de 
øvrige former for alkohol.
7. Omkostninger 
P .m.
Det må ikke glemmes, at EF er begyndt at overtage det finansielle ansvar i 
vinsektoren fra medlemsstaterne, men der er dog endnu kun tale om en 
delvis overtagelse.

- 151 -
20b. KARTOFLER
1. Indledning
Der findes endnu ikke nogen fælles markedsordning for kartofler. 
Kommissionen forelagde den 23. januar 1976 Rådet et forslag vedrørende 
alle uforarbejdede og forarbejdede produkter.
Forslaget omhandler:
- handelsnormer
- foranstaltninger til fremme af oprettelsen af producentsammenslutninger
- støtteforanstaltninger begrænset til markedsstabilisering
- regler for samhandelen med tredjelande, herunder bl.a. en ordning med 
referencepriser for nye kartofler.
For øjeblikket er kartoffelstivelse <1), kunsttørrede kartofler (2) og 
produkter forarbejdet på basis af kartofler (3) omfattet af en 
fællesmarkedsordning. Læggekartofler er omfattet af Rådets direktiv om 
handel med læggekartofler (4).
2. Produktion
I 1982 var verdenshøsten ifølge FAO’s statistikker på 254 861 000 t. EF*s 
produktion på 34 176 000 t udgjorde ca. 13% af verdensproduktionen. 
Gennemsnitsudbyttet pr. ha i EF var næsten dobbelt så stort som 
hektarudbyttet for hele verden.
Værdien af kartoffelproduktionen udgjorde 2,2% af værdien af den endelige 
landbrugsproduktion i EF. Ifølge EF-statistikker for 1982 dyrkes der 
kartofler på ca. 1,8 mio bedrifter (i det udvidede Fællesskab). 
Produktionsstrukturen er meget forskellig fra den ene medlemsstat til den 
anden, idet gennemsnitsarealet pr. bedrift er på 3,8 ha i Nederlandene,
0,4 ha i Frankrig og 0,3 ha i Italien.
<1) Forordning (EØF) nr. 2727/75 af 29.10.1975, EFT L 281 af 01.11.1975.
(2) Rådets forordning (EØF) nr. 1117/78 af 22.05.1978, EFT L 142 af 30.05.1978.
(3) Rådets forordning (EØF) nr. 516/77 af 14.03.1977, EFT L 73 af 21.03.1977.
(4) Kodificeret udgave af Rådets direktiv af 14.06.1966, EFT C 66 af 
08.06.1974, s. 35.

- 152 -
Siden 1951-1955 er EF* s samlede kartoffelareal gået tilbage med ca. 68%, 
nemlig fra 3 512 000 ha i 1951-1955 til 1 120 000 ha i 1982. Som følge af 
det stigende hektarudbytte er produktionen derimod kun faldet med 45%
(61 957 000 t om året i perioden 1951-1955 mod 34 176 000 t i 1982).
EF er stort Bet selvforsynende. Der kan dog opstå forsyningsvanskeligheder 
efter år med stærk tørke.
Arealet med nve kartofler øgedes i 1982 i forhold til 1981 (120 000 ha mod 
114 000 ha), og produktionen var fortsat på over 2 mio t. EF har dog 
stadig underskud af nye kartofler og indfører ca. 450 000 t om året.
EF*s areal med læggekartofler forblev i 3.982 nogenlunde uændret på ca.
100 000 ha. Produktionen var på ca. 2,7 mio t, og de største 
producentlande var Nederlandene, Det forenede Kongerige, Frankrig og 
Forbundsrepublikken Tyskland.
Forarbejdede produkter (chips, mos, pommes frites osv.) er en anden vigtig 
del af kartoffelsektoren.  X EF forarbejdes årligt ca. 4 mio t kartofler. 
Der findes sorter, der er særligt velegnede til forarbejdning, og de 
dyrkes hovedsageligt på dyrkningskontrakter indgået mellem landbruger og 
forarbejdningsvirksomhed. Der er sket en meget hurtig ekspansion i denne 
sektor, og der er mulighed for en yderligere udvikling i den nærmeste 
fremtid, især for visse produkters vedkommende.
3. Forbrug
Kartofler anvendes navnlig til konsum som ferskvare. De anvendes i mindre 
omfang til foder. Den mængde, industrien forarbejder til produkter til 
kohsum, udgør 20% af det samlede konsum.
a) Konsum
Forbruget af kartofler pr. indbygger som ferskvare er på ny faldende. 
Efter et kraftigt fald i 1976/77 som følge af knaphed efter tørken i 
1976 (69,1 kg pr. indbygger) steg forbruget til 76,4 kg i 1979/80, 
hvorefter det faldt til 75,8 kg i 1980/81 og til 74,6 kg pr. indbygger 
i 1981/82.

- 153 -
b) Foder
Forbruget til foder svinger efter høstens størrelse fra ca. 3 til ca.
7 mio t. I 1981/82 var det på 3 463 000 t, heraf 2 133 000 t i 
Forbundsrepublikken Tyskland, 132 000 t i Frankrig, 220 000 t i 
Italien, 120 000 t i Nederlandene, 355 000 t i Det forenede Kongerige 
og 169 000 t i Irland.
c) Forarbejdede produkter til konsum
Forbruget af produkter fremstillet pH basis af kartofler (ca. 4 mio t i 
1979) er fortsat i meget stærk stigning.
Forbruget af visse produkter såsom forkogte, dybfrosne kartofler vil 
stige yderligere, især hvis der indtræffer en bedring i den nuværende 
økonomiske situation.
4. Samhandel
Samhandelen med kartofler inden for EF omfatter kun ca. 7% af den samlede 
produktion, medens handelen med læggekartofler og nye kartofler omfatter 
10-18%. Nederlandene, Frankrig og Irland er nettoeksportører. Det forenede 
Kongerige udfører læggekartofler og indfører nye kartofler. Italien 
udfører nye kartofler og indfører lægge- og spisekartofler. Danmark og 
BLØU tegner sig også for en betydelig del af samhandelen.
Med hensyn til samhandelen i EF med forarbejdede produkter kan 
handelsstrukturen sammenlignes med handelsstrukturen for kartofler som 
ferskvare. Det er først og fremmest Nederlandene og Frankrig, der er 
eksportører, mens de øvrige lande er importører.
Samhandelen med tredjelande omfatter hovedsagelig læggekartofler og nye 
kartofler. EF udfører læggekartofler til Sydamerika, Afrika og ABien og 
indfører nye kartofler fra middelhavslandene.
5. Pri ser
Noteringerne er meget ustabile. De svinger fra år til år. På grund af den 
uelastiske efterspørgselskurve har en stor høst negativ indvirkning på 
prisniveauet. Der er også andre årsager såsom f.eks. vejrforhold eller 
uforudset udførsel til lande med kartoffelknaphed, der kan indvirke herpå.

- 154 -
X 1982 var høsten tilfredsstillende, Isaar i Nederlandene, Frankrig og Det 
forenede Kongerige, medens den var beskeden i Forbundsrepublikken Tyskland 
og Italien. Som følge heraf Indledtes produktionsåret 1982/83 med lavere 
priser end produktionsåret før, I Rotterdam noteredes Bintje + 50 mm til 
7,32 ECU/100 kg den 6.9.1982 (8,35 i 1981) og i Arras noteredes Bintje 
+ 40 mm til 8,01 ECU/100 kg (8,17 i 1981). I løbet af efteråret og den 
første del af vinteren var noteringerne stabile. Efter jul, nærmere 
betegnet den 11. januar 1983, noteredes Bintje + 50 mm i Rotterdam til 
7,12 ECU/100 kg (10,98 i 1982) og Bintje + 40 mm i Arras til 7,55 ECU/100 
kg (9,72 i 1982). X den resterende del af vinteren var der kun små udsving 
og pr. 16.5.1983 lå noteringerne ikke langt fra de foregående noteringer. 
Bintje + 50 mm noteredes i Rotterdam nu til 8,01 ECU/100 kg (22,26 i 1982) 
og Bintje + 40 mm i Arras nu til 6,18 ECU/100 kg (20,66 i 1982). Det blev 
i det pågældende produktionsår praktisk talf kun udført kartofler til 
Forbundsrepublikken Tyskland og Italien, idet der kun var tale om meget 
beskedne leverancer til tredjelande. På markedet i Rotterdam indtraf der 
dog en stigning i de sidste noteringer den 4.7.1983 for Bintje + 50 mm som 
følge af den store efterspørgsel fra forarbejdningsindustrien (10,49 
ECU/100 kg). På New York’s terminsmarked svingede noteringerne for runde 
sorter med hvidt kød fra 15,04 ECU/100 kg pr. 6.9.1982 til 18,07 ECU/100 
kg pr. 18.4.1983.
6. Udsigter
For produktionsåret 1982/83 gjaldt det således, at produktionen var 
tilfredsstillende, at der kun blev udført små mængder til tredjelande, og 
at producent- og salgspriserne var lave. Ifølge de foreløbige oplysninger 
skulle EF’s kartoffelareal i 1983 være blevet øget lidt i forhold til året 
før: 1 130 000 ha mod 1 120 000 ha.
Med hensyn til høsten er situationen forskellig. I juli og august var der 
i visse områder uvejr, medens der i andre områder var tørke. I september 
faldt der stort set regn overalt i EF. Der bliver derfor tale om en sen 
høst, og der opstår sandsynligvis en vanskelig situation i EF.
Markedet i Rotterdam startede med priser, der lå langt over priserne det 
foregående produktionsår. Den 19. september 1983 noteredes Bintje + 50 mm 
her til 20,59 ECU/100 kg (6,69 ECU i 1982), medens Bintje + 40 mm i Arras 
noteredes til 16,73 ECU/100 kg (6,58 i 1982).
7. Økonomiske aspekter
Der blev i Bidste produktionsår gennemført støtteforanstaltninger i Det 
forenede Kongerige af "Potato Marketing Board”.

155 -
20c.  HONNING
1. Indledning
Der findes ikke nogen fælles markedsordning for honning. Den eneste 
generelle importbelastning er en told på 27%, som er nedsat til 25% for de 
fleste udviklingslandes og Maltas vedkommende, til 10,8% for Tyrkiet og 
til 0% for AVS-landene.  De 38 dårligst stillede udviklingslande er 
fritaget for told.
2. Produktion, forbrug og samhandel
I 1981/82 producerede EF 50 000 t honning og indførte 123 000 t. 
Forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig og Grækenland tegner sig for 80% af 
den samlede produktion. Forbruget af honning-, som kun i tre lande 
(Forbundsrepublikken Tyskland, Grækenland og Danmark) overstiger 1 kg pr. 
indbygger, er i fortsat stigning.
EF*s selvforsyningsgrad med honning er kun 30, men der er store forskelle 
medlemsstaterne imellem. Grækenland er den eneste nettoeksportør, og 
størsteparten af udførslen går til de øvrige medlemsstater. Frankrig øger 
sin selvforsyningsgrad ved at anvende en ordning med indførselstilladelser 
over for visse lande og ved ligesom Italien at anvende bilaterale 
kontingenter for handelen med statshandelslandene.
Forbundsrepublikken Tyskland er den største importør, idet landet tegner 
sig for 60% af indførslen til De Ti, fulgt af Det forenede Kongerige, som 
aftager 15%. Den største del af den indførte honning kommer fra 
Latinamerika (1982: Mexico 28 000 t, Argentina 13 500 t),  Kina (27 000 t), 
Østeuropa (21 000 t) og Australien (10 000 t).
3. Fælles foranstaltninger inden for biavlen
Den støtteordning for biavlen. Bom blev indført ved Rådets forordning 
(EØF) nr. 1196/81, består i, at der ydeB en særlig støtte til anerkendte 
biavlerforeninger i medlemsstaterne. Den er fastsat til 1 ECU pr. stade i 
produktion pr. produktionsår. Biavlerforeningerne kan anvende støtten 
enten til indkøb af sukker til foder til bierne eller til generelle 
programmer for forbedring af honningproduktion, -teknologi og -afsætning. 
Støtteordningen løber over tre produktionsår, dvs. 1981/82, 1982/83 og 
1983/84. For produktionsåret 1981/82 blev der ydet i alt 3,7 mio ECU til 
biavlerforeningerne, som anvendte knap 75% heraf til indkøb af sukker. Kun 
i Frankrig gik over halvdelen af støtten til de nævnte generelle 
programmer.
For at bekæmpe en sygdom, der truer bierne i hele Europa, ændrede Rådet i 
juli 1983 nævnte forordning, idet der blev åbnet mulighed for 
EF-finansiering af et europæisk program for forskning i varroatose. 
Kommissionen har ansvaret for gennemførelsen af dette program, som skønnes 
at koste 250 000 ECU.

- 156 -
SAMLET OVERSIGT OVER SEKTORERNE
21. FODBB
Udbud ok forbrug af råvarer til fodar i 1982
I 1982 var der ikke større problemer, for så vidt angår råvareforsyningen. 
Tendensen til i højere grad at anvende korneubstitutter,  fortrinsvis 
maniok, gjorde sig på ny gældende på grund af indført manioks lave pris i 
forhold til prisen på foderkorn i EF.
Industriproduktion af foderblandinger ok husdyrs foderbehov
I 1982 steg industriproduktionen af foderblandinger på ny kun lidt. Der 
var tale om en stigning på kun 2,3% i forhold til 1981, mens den i 
perioden 1973-1981 lå på over 4% årligt. Denne lavere vækstrate skyldes 
flere faktorer, bl.a. den faldende efterspørgsel og spørgsmålet om, hvad 
der forstås ved foderblandinger. Med hensyn til efterspørgslen skal det 
bemærkes, at den samlede efterspørgsel inden for kvægbruget igen begyndte 
at stige i 1982, hvor der noteredes en stigning på ca. 1,5 mio f.e. i 
forhold til 1981, mens efterspørgslen i de andre sektorer stagnerede.
Foderblandingernes markedsandel i forhold til den samlede efterspørgsel 
målt i f.e. giver et godt billede af udviklingen i produktionen af 
foderblandinger. Nedenstående tabel viser udviklingen i efterspørgslen 
siden 1973 (målt i f.e.), produktionen af foderblandinger og 
foderblandingernes markedsandel opdelt på de forskellige former for 
husdyrbrug; tabellen omfatter kun De Ni, da der fra græsk side ikke 
foreligger statistiske oplysninger om hverken behov eller produktion.

- 157 -
Foderblandinger - Bamlet behov ok produktion i f.e. - EUR 9
_________ Kvmg__________ Svin F.
1 erkræ :
K rSamlet :Produk- Samlet Produk- Samlet Produk-
efter- :tion af %efter- tion af %efter- tion af % :
spørg-:  foder- spørg- foder- spørg- foder-
sel:  bland- sel bland- sel bland-
(mio:inger (mio inger (mio inger
f.e.):  (mio t) f .e. )(mio t) f .e. )(mio t>
:  1973 172,9:  16,9 9,842,5 21,4 50,427,1 18,367 ,3:
:  1974 175,2:  16,0 9,243,3 22,1 51,026,9 17,766,0:
:  1975 171,8:  17,5 10,2 42,1 21,3 50,426,8 17,264,1:
:  1976 171,4:  22,0 12,9 42,7 22,6 52,927,1 18,367,4:
:  1977 170,8:  23,0 13,4 44,1 23,7 53,727,3 18,367,0:
:  1978 171,8:  24,6 14,3 46,4 25 ,0 53,928,1 19.167,9:
:  1979 172,1:  28,0 16,3 48,3 26,6 55,128,5 20,070,2:
:  1980 170,3:  28,0 16,5 49,9 27 ,0 54,229,3 20,770,9:
:  1981 169,1:  28,6 16.9 50,3 27,0 53,230,1 21,370,6:
:  1982 170.6:  29.3 -!?_,? - .50.. ?__________ 53
,4__31,4 22.
170.4:
Det ses, at foderblandinger i 1973 kun dækkede 9,8% af behovet inden for 
husdyrbruget, og at dækningsgraden i 1982 var på 17,2%, hvilket er en 
lille stigning i forhold til året før. Dækningsgraden ser ud til at 
stagnere, omend på et så højt niveau som 70,5% inden for fjerkræholdet, og 
på over 53% inden for svinebruget.
Med hensyn til begrebet "foderblandinger" skal det bemærkes, at 
statistikkerne over industriproduktionen af foderblandinger ikke skelner 
mellem fuldfoderblandinger, proteinrigt kraftfoder og lignende, mineralske 
foderblandinger osv. Der har gennem ae seneste år været en tendens til at 
lade fuldfoderblandinger erBtatte af tilskudsfoderblandinger. Denne 
omlægning inden for foderblandingerne, der efterhånden forløber 
langsommere, kan forklare en del af den tidligere produktionsstigning og 
den langsommere stigning, som man nu er vidne til.
Endvidere har de forskellige medlemsstater ikke ensartede bestemmelser for 
indsendelse af statistiske oplysninger, og visse virksomheder har gennem 
den seneste halve snes år fået ophævet deres oplysningspligt.
Disse omstændigheder kan ikke gøres op i tal, men de må dog indgå i 
overvejelserne ved en vurdering af de statistiske resultater.

- 158 -
3. Udsigterne på kortere gigt
- Verdensproduktionen af foderkorn gik i 1982 tilbage fra 795 mio t til 
689 mio t, dvs. en nedgang på 100-150 mio t. Årsagen hertil er det 
program USA har indført med henblik på at indskrænke arealerne, og den 
tørre sommer, hvilket har reduceret majs— og sojabønneudbyttet drastisk.
Også i EF noteredes der en nedgang i foderkornproduktionen, som faldt 
med ca. 7 mio t; byg tegner sig for den største nedgang (ca. 5 mio t).
~ Verdenshandelen med foderkorn anslås for 1983/84 til ca. 90 mio t, dvs. 
ca. 14 mio t mindre end rekordåret 1980/81.
USA’s udførsel anslås trods den ringe høst til ca. 58 mio t (1981/82 
— 53 mio t) gennem en kraftig nedbringelse af lagrene (majs og 
soj abønner).
EF*s udførsel skønnes at falde fra ca. 5 mio t til 2,5 mio t.
Tilbagegangen i verdenshandelen skyldes udviklingslandenes forarmning, 
betalingsbalanceproblemerne i forskellige mellemindkomstlande (Mexico 
og Brasilien) og mangelen på fremmed valuta i statshandelslandene samt 
den gode høst i USSR.
- Lagrene af foderkorn anslås for 1983/84 til 283 mio t. Verdens samlede 
lagre ved udgangen af produktionsåret 1983/84 forventes at blive på 
283 mio t, hvilket er næsten 50 mio t eller 14% under lagrene ved 
produktionsårets begyndelse.
Lagrene af sojabønner vil ved udgangen af produktionsåret 1982/83 være 
nedbragt med 12,4 mio t til 4,1 mio t ved udgangen af produktionsåret 
1983/84 og kan endog komme ned på 0.
Årsagen til de mindre kornlagre er især, at foderkornlagrene forventes 
bragt ned. I USA regner man således nu med, at foderkornlagrene 
nedbringeB med mindt 50 mio t, således at de kommer ned på det halve 
af, hvad de var ved produktionsårets begyndelse, som følge af den 
forventede kraftige produktionsnedgang.
De eneste lagre, der forventes at vokse lidt, er hvedelagrene, hvor der 
forudseB en forøgelse fra 121 mio t ved produktionsårets begyndelse til 
129 mio t ved produktionsårets slutning.
- Eksportpriserne er siden august 1983 steget for alle former for foder 
på grund af de reducerede udbud. Som følge heraf er forskellen mellem 
verdenBmarkedspriserne og EF-priserne blevet mindre, og dette medfører 
besparelser i form af lavere reBtitutionsudgifter, hvilket igen har en 
positiv indvirkning på landbrugsbudgettet.

- 158a -
- I betragtning af denne udvikling skulle det uden problemer være muligt 
at dække efterspørslen p& et højere prisniveau, og i producentlandene 
vækker det tilfredshed, at de rekordstore lagre bringes ned.

159 -
22. KØD
Indledning
Produktionen af alle typer kød udgør 34% af den endelige 
landbrugsproduktion og er dermed den vigtigste produktionsgren i EF*s 
landbrug. Dens betydning understreges derved, at 60% af kornproduktionen 
anvendes som foder til kødproduktionen, medens kun 25% af kornet anvendes 
til konsum.
På verdensplan tegner EF sig for 1/6 af den samlede kødproduktion og 
ligger dermed på tredjepladsen i rækken af verdens største kødproducenter, 
umiddelbart efter Kina og USA.
Produktion
I 1982 viste EF*s Bamlede bruttoproduktion af alle former for kød (incl. 
slagteriaffald) — for første gang i de sidste ti år siden den første 
udvidelse af Fællesskabet - en mindre nedgang på 0,8%. Ser man nærmere på 
tallene, kan det konkluderes, at produktionen har været stagnerende i de 
sidste tre år med ringe udsving i forhold til en gennemsnitlig produktion 
på 24,15 mio t i disse tre år.
Denne nedgang skyldes især en cyklisk bestemt nedgang i produktionen af 
oksekød (-4,9%) med en mere eller mindre stagnerende produktion af svine- 
og fårekød, medens fjerkrækød var den eneste kødtype med en udpræget 
stigning på 5,5%. De to "billige" kødtyper - svinekød og fjerkrækød - har 
således forøget deres andel af Fællesskabets samlede kødproduktion til 
mere end 60%.
For 1983 må det forventes, at EF*s samlede bruttoproduktion af alle former 
for kød igen vil stige med lidt over 1%. Mønstret vil dog blive et andet; 
større produktion af svinekød, oksekød og fårekød (ca. 2-3%), men lavere 
udbud af fjerkræ (-4%). Disse ændringer kan fortolkes som værende et 
resultat af den cyklisk bestemte opadgående tendens i udbudet af oksekød 
og som en reaktion på markedssituationen for svinekød og fjerkrækød. De 
høje markedspriser for svinekød i 1982 (+15% i forhold til 1981) har 
stimuleret produktionen i 1983 (med de deraf følgende meget lave 
markedspriser i år), medens de særdeles lave priser for frosne kyllinger 
på såvel Fællesskabets marked som verdensmarkedet i 1982 har tvunget 
producenterne til at skære ned i 1983.
Forbrug
Efter stadige stigninger i kødforbruget, som nåede op på et EF-gennemsnit 
på nsBten 90 kg pr. indbygger, var 1981 det første år, hvor der kunne 
konstateres et fald på mere end 1 kg. Denne nedgang er blevet konstateret 
i næsten alle medlemsstater (bortset fra Nederlandene og Grækenland) som 
følge af den økonomiske tilbagegang. I 1982 gik kødforbruget pr. indbygger 
yderligere tilbage i fire medlemsstater (Tyskland, Frankrig, Det forenede 
Kongerige og Danmark),  medens det steg i de øvrige seks medlemsstater 
(Italien, Nederlandene, Belgien, Luxembourg, Irland og Grækenland). Det er 
i sær stigningen på 10% i forbruget pr. indbygger i Grækenland, som har 
medvirket til at øge EF-gennemsnittet med 100 g i 1982.

-  160  -
Det ser ud til, at den økonomiske tilbagegang især havde en negativ 
indflydelse på forbruget af oksekød og i mindre grad på forbruget af 
fårekød. Forbruget af oksekød og fårekød pr. indbygger i 1981 og 1982 var 
lavere end forbruget for ti år siden. Til gengæld har svinekød og 
fjerkrækød øget deres andel af den samlede kødproduktion (incl. 
slagteriaffald) yderligere til 58,5%.
Ep yderligere stigning i forbruget forudsætter en bedring af den 
økonomiske situation med de deraf følgende højere forbrugerindkomster.  
Efter de foreliggende prognoser ser det ud til, at det samlede forbrug vil 
stige en smule i 1983, og forhåbentlig vil efterspørgslen stige betydeligt 
i 1984.
Samhandel
Samhandelen mellem medlemsstaterne med de forskellige former for kød 
afhænger især af forskellene i de forskellige medlemsstaters selvforsyning 
og derigennem af de forskellige grader af koncentration af produktion 
ag/eller forbrug. Samhandelen mellem medlemsstaterne er større med 
svinekød og oksekød, der svarer til 20% af det samlede EF-forbrug, end med 
fårekød (10%) og fjerkrækød (9%).
Medens denne højere andel for oksekød og svinekød angiver et mere ensartet 
niveau for forbruget (23-33 kg oksekød i alle de store lande) og/eller en 
vis specialisering i produktionen af bestemte former for kød (bacon, kvæg 
til opfedning, oksekød af høj kvalitet), er der for såvel får som fjerkræ 
et højt produktionsniveau i de vigtigste forbrugerlande.
Nu godt tyve år efter Fællesskabets oprettelse synes samhandelen mellem 
medlemsstaterne efter en vis stigning efter udvidelsen i 1973 at 
stabilisere sig på omkring 1/6 af det samlede forbrug.
I de senere år har samhandelen med tredjelande udvist en stadig tendens 
til en nogenlunde afbalanceret situation, idet EF dog blev 
nettokødeksportør for første gang i 1981. Dette skyldtes en stigende 
udførsel af fjerkrækød, en stabil udførsel af svinekød og den cyklisk 
bestemte overskudssituation for oksekød i 1980/81, medens indførslen af 
fårekød og hestekød samtidigt er gået tilbage. I 1982 er situationen for 
alle former for kød (excl. slagteriaffald) nogenlunde i ligevægt som følge 
af en lavere indførsel af alle former for kød, og især oksekød, og en 
stigende udførsel af oksekød og fårekød. I 1983 kan der for oksekød og 
svinekød ses en tendens til noget større tal for nettoudførsien.
Det må dog understreges, at EF ikke blot er blevet storeksportør af 
fjerkrækød, oksekød og svinekød, efter at der er åbnet nye markedet i 
Mellemøsten (fjerkrækød, oksekød) og i det Fjerne Østen (svinekød), men at 
det også leverer til tidligere traditionelle områder (fjerkrækød, 
svinekød, oksekød til Østeuropa) som følge af deres nylige agroøkonomiske 
vanskeligheder. Det gælder fortsat, at EF hører til verdens største 
importører af både oksekød og fårekød, fordi det for disse produkter har 
indgået en række præferenceaftaler med såvel industrialiserede lande som 
Australien og New Zealand som udviklingslande i Afrika og Sydamerika.

M . 22.1 intern bruttoproduktion af kød i  E F
E U R  10■ Forholdsmæssig andel ( % )1  000 t 7 . T A V
:  1980 1981 1982 : :  1980 1981 1982 :  1281  
: 19731232 :  
1981
1 : 2 3 4 i i 5 6 7 : 8 9
K ød  (1) ;
- svinekød ■
- oksekød ·
- fjerkrækød ·
- fåre- og gedekød ·
- hestekød *
- andet kød ·: 42,0  
: 29,7  
: 16,7  
3,0 
0,3 
2 ,242.3  
28,9
17.3  
2 ,9 
0,3 
2 ,24 2 .6  ;
2 7 .7  :  
18,4 ;
2 ,9  :  
0 ,2  :  
2 ,2  :: io 114  
: 7 167  
; 4 021  
720 
69 
58310 257  
7 009  
4 199  
701 
85 
52310 236  
6 663  
4 430  
706 
58 
5202 .7 
3,1
3 .3
2 .7
5 .4 
0 ,8- 0 ,2  :  
- 4 ,9  ;  
5 ,5  :  
0 ,7  :  
- 3 1 ,8  :  
- 0 , 6  :
I a lt : 9 3 ,9 9 3 ,9 94,0 : : 22 674 22 774 22 613 2 ,9 - 0 ,7  :
Spiseligt slagteaffald · 6,1 6, 1 6 ,0  ; : 1  478 1  479 1  438** 3,1 - 2 ,8  :
X  a lt ;:  loo 100 100 :  24 152 24 253 24 051 2 ,9 - o,B :
E U R  9 ::  1980 1981 1982 ::  1980 1981 1982 ::  128 1
19731282 : 
1981
K ød  (i)
- svinekød
- oksekød
- fjerkrækød
- fåre- og gedekød
- hestekød
- andet kød;  4 2 ,2  
:  2 9 ,9
:  1 6,  s
2 ,5
0,3
2 ,442,6
2 9 .2
17.2  
2 ,5 
0,3 
2 ,24 2 ,9  . ·
28,1 : 
18,2 : 
2 ,5  : 
0,2 : 
2 ,2  :;  9 970  
:  7 070  
;  3 901
600
67:  57910 108  
6 916  
4 053  
582 
83 
51710 083 : 
6  584 : 
4 274 : 
588 : 
57 : 
515 :2 .7 
3,1
:  3 ,3 
2 ,9
5 .8 
0,9- 0 , 2  : 
- 4 , 8  : 
5 ,5  :  
1,0 :  
- 3 1 , 3  :  
- 0 , 4  :
I a lt :  9 3 ,9 94,0 94,1 ::  22 187 22 259 22 101 :i "  2 ,9 - 0 , 7
Spiseligt slagteaffald 6,1 6 ,0 5 ,9  ::  1  447 1  429 1  380**: 3 ,0 - 2 ,9  :
I alt : loo 100 100 : 23 634 23 688 23 489 . · 2 ,9 - 0 ,8  :I
0
1
Kilde: EF-Kcrrmissionen, C D  for landbrug.  
*  *  Slagtet vægt.

04.10.83
M .88.8 Forbrug af kød
EU R  10 : 
1Forholdsmæssig andel ( % ) kg/indb. 7 . T A V
:  1980  
: 81981
31988 7  
4:  1980  
S1981
61988 :  
7:  1281  
1973
8is a s
1981
9
K ød  (i) ; .
- svinekød
- oksekød
- fjerkrækød
- fåre- og gedekød ■ '
- hestekød
- andet kød
I a lt: 4 1 ,5  
: 88,7  
: 15,4  
4 ,0 
0 ,9 
8 ,8
; 9 3 ,848,1
8 8 ,8
15.7  
3 ,8 
0 ,9 
8 ,5
9 3 .848,1 :
8 7 .4  ;
16.4 :  
4,0 :  
0 ,8  :  
8 ,5  :
9 3 ,8  :: 37,8  
; 85,9  
: 13,8  
3 ,6 
0,8 
8 ,5
; 83,837,3
85,0
13,9
3 ,4
0 ,3
8 ,8
8 8 ,637,4
84,3
14,6
3 ,6
0,7
8 ,8
8 8 ,88 .5 
0 ,4 
8,1 
0,4 
0,0 
0 ,6
1.50,3 
- 8 ,a  
5,0 
5 ,9 
- 18,5  
0,0
0,8
Spiseligt slagteaffald
I a lt6 ,8 6 ,8 6 ,8  : : 6,1 6 ,0 6,0·»* : 8, 1 0,0
: ioo 100 100 : 89,9 8 8 ,7 8 8 ,8 1,6 0,1
EU R  9 :: 1980 1981 1988 : 1980 1981 1988 : :  1281  
19731.2.88
1981
K ød  (1) ; .
- svinekød
- oksekød ;
- f j erkrækød
-  fåre- og gedekød
- hestekød
-  andet kød
I alt; 41,9  
: 88,5  
: 15,4  
3 ,5 
1,0 
8 ,84 8 .5  
88,1
15.5
3 .5 
0 ,9
8 .648.7
87.8  
16,4
3 .6 
0 ,8
8 .6: 37,9  
: 85,8  
: 13,9  
: 3 ,8  
: 0 ,9  
: 8 ,538,0  
85, 1  
13,9  
3,1 
0 ,8 
8 ,338,1
84,3
14,6
3 ,8
0,7
8 ,38 ,4 
0,3 
8,1 
0,4 
. ·  - 1,5  
0,60,3 
- 3 ,8  
5,0 
3 ,8 
- 18,5  
0,0
: 93,1 93,1 93,3 : 8 4 ,8 8 3 ,8 8 3 ,8 1,5 0,0
Spiseligt slagteaffald · 6,9 6 ,9 6,7 :  6 ,8 6 ,8 6,0·*·* : 8 ,8 - 3 ,8
I alt100 100 100 90,8 89,4 8 9 ,8 1,6 0,8
Kilde: EF-Kanriissionen, GD for landbrug.  
1 * Slagtet vagt.

M.22.3 Net tohandel (1) m ed  kød (2) og EF’s selvforsyningsgrad0 4 .1 0 .8 3
Netbohandel
EUR  10 1  000 t · .  Forholdsmæssig andel ( % )-  Selvtorsyrrmgsgraa
1980 · 1981 1982 ; 1980 1981 1982 · .  1973 1982
1 2 3 4 5 6 7 8 9
K ød
- svinekød
- oksekød
- fjerkrækød
- fåre- og gedekød
- hestekød
-  andet kød36
180
261
- 246
- 158  
- 73169 
290 
401 
- 220  
- 126  
- 84B3
40
373
- 277
- 133  
- 84: - 16,4  
: - 81,8  
■ ■  - 118,6  
111,8  
71,8  
' .  3 3 ,26 4 ,4
118,2
162,1
- 8 5 ,4
- 48,6
- 3 2 ,8- 36,9
- 17,8  
- 165,8
123,1
59,1
37,3· .  101,4
85.0  
· .  103,3
61.0  
25,0  
8 7 ,9100,7  
100,6  
111,6  
72,0  
3 0 ,4  
86, 1
I alt0 4 438 4 2 i 0 177,9 - 0,9 93,0 100,5
Spiseligt slagteaffald - 220 - 197 - 227**· : 100 - 7 7 ,9 100,9 8 5 ,2 8 6 ,8
I alt - 220 241 - 225 100 100 100 9 2 ,4 9 9 ,6
E U R  9 1980 1981 1982 1980 1981 1982 1973 1982 :
K ød
- svinekød
- oksekød
- fjerkrækød
- fåre- og gedekød
- hestekød
- andet kød48
286
261
- 241
- 155  
- 83177 
354 
403 
- 210  
- 126  
- 8593
147
375
- 264
- 134  
- 84- 47,1
- 280,4
- 2 55,9  
236,3  
152,0
81,446,3
103,3
110,8
- 51,5
- 33,9
- 22,5- 104,5 :
- 165,2 :
- 421,3 :
2 96.6 :
150.6 :  
9 4 ,4  :101,0  
86,0  
103,6
59.0  
23,7
88.0100,8 ;  
102,5 :  
112,1 :
70.0 :  
2 9 ,8  :
86.0 :
I alt 116 f 513 f 133 i - 113,7 152,6 - 149,4 : 93,4 101,1 . ·
Spiseligt slagteaffald - 218 - 198 - 222·»* : 213 ,7 - 52,6 249 ,4  : 85,1 86 »6 C
I alt - 102 f 315 - 89 100 100 100 92,9 100,1 . ·
Kilde: EF-Kctrmissionen, G D  for landbrug.
( 1  1  Eksport -  import
<2>  Xnkl. levende dyr omregnet t i l  slagtet vægt.

00
01 M.
02
03
04 = =
05 :
06 
07
oa
09
1 0  
11 
12
13
14
15
16 
17 
IB
19
2 0 
2110.10.83
22.4Prisindekset - kød  
(faktor- + faste priser)E U R  10  
7 . T A V 1975 » 100
1980(1): 1981(1): 1982(1) 1981
197S1982
1981
Faktorpriser
Deutschland
France
I t a lia
Nederland
B elgiq u e/B eIgle
Luxembourg
United Kingdom
Ireland
Danmark
E lla s114, 1
155.7  
198,5
123.2
128.3
130.2
183.8
197.8
151.3
211.9119.0
176.1  
235,9  
130,3
132.1
138.6
198.2
229.3
175.4
297.7127.2  
201 ,9
275.3
141.2  
144,5  
162,1  
217,0  
261 ,8  
191 ,2
362.22 .9
9 .9 
15,4
4 .5 
4 ,7
5.6
12,1
14.8
9 .7
19.97 .0
14.7
16.7
8 .4
9 .4 
17,0
9 .4 
14,2
9 .0
2 1 .7
Faste priser
Deutschland
France
I t a l i a
Nederland
Be 1  g i q ue/Be 1  g l e
Luxembourg
United Kingdom
Ireland
Danmark
E lla s94,0
9 5 .7
8 8 .7
9 2 .2
9 8 .7
9 4 .6
92.3  
102,7
9 9 .7  
103,094.2
96.6
89.6
92.3
96.6
93.3  
08,8
101,1 
104,3  
120,29 6 .7  
97,9
89.7  
9 5 ,5  
9 8 ,4
100,2
89,3
98,0
102,8
117,51,0
0,6
1 ,8 
1  ,3 
0,6 
1  ,2 
2,0 
0,2 
0,7 
3,12,6
1.3
1,1
3 .4
1,8
7 .4
0,6
3.1
1.4
2.2
Kilde: Eurostat.
(1) Delvis anslået.

- 165 -
23. FEDTSTOFFER OG OLIER
Indledning
Fedtstoffer og olier omfatter følgende produkter:
- vegetabilske fedtstoffer og olier, der p& grund af forskellen i 
markedsstrukturer må underopdeles i olivenolie og andre olier;
- fedtstoffer og olier fra landdyr må også underopdeles henholdsvis i 
smør og i svinefedt og talg;
- fedtstoffer og olier fra havdyr.
Ovennævnte fedtstoffer og olier er basisråvarer; de kan forbruges i 
uforarbejdet stand eller i form af tilberedte olier og fedtstoffer som 
f.eks. margarine; de anvendes til konsum, til foder eller til tekniske 
formål, men de kan også indarbejdes i andre produkter. Desuden kan de 
forskellige basisprodukter i vidt omfang substituere hinanden, afhængigt 
af den endelige anvendelse. Den form, hvori den endelige anvendelse af 
disse produkter sker, veksler betydeligt inden for EF. I de nordlige lande 
f.eks. forbruges olier og fedtstoffer overvejende i form af smør og 
margarine, mens flydende vegetabilske olier udgør langt den overvejende 
del af forbruget af olier og fedtstoffer i Frankrig og Italien.
De forskellige kategoriers andel i det samlede konsum veksler kun lidt fra 
år til år. I følgende tabel angives mængderne af de forskellige kategorier 
af olier og fedtstoffer, der gik til konsum i 1982, samt den del, hver 
kategori udgjorde af den samlede mængde.
Det synlige forbrug af olier og fedtstoffer til konsum i mængde og i 
procent af det samlede forbrug af konsum.Tabel I
De Ti 1982 1.000 t
Mængde
1. Vegetabilske fedtstoffer og olier
2. Fedtstoffer og olier af landdyr
3. Fedtstoffer og olier af havdyr 
4 .  Smør5.849
2.015
686
1.62058
2 0
7
15
I alt 10.170 100

-  166  -
EF-reglerne for hver af disse produktkategorier afviger stærkt indbyrdes. 
I sektoren for vegetabilske olier kan alle olieholdige frø indføres 
toldfrit til EF. For olier betales en told p& mellem 10 og 15%, men ved 
indførsel af olier fra de associerede lande gælder lavere satser eller 
endog nulsatser, og disse indførsler repræsenterer op til 70% af de 
olier, der indføres i uforarbejdet tilstand.
Dette er årsagen til, at EF-priserne for vegetabilske olier ligger på 
næsten samme niveau som verdensmarkedspriserne, olivenolie dog undtaget. 
Den told, der opkræves ved indførsel af olier og fedtstoffer af havdyr og 
landdyr, er også forholdsvis beskeden. For smør og olivenolie fastsættes 
derimod støttepriser i EF, og ved indførsel opkræves en importafgift. En 
så stor afvigelse af reglerne for produkter, som naturligt kan 
substituere hinanden, må nødvendigvis indvirke på forbruget.
Produktion
De faktorer, der er udslagsgivende for produktionen af de forskellige 
grupper af fedtstoffer og olier i EF, er specifikke for hver kategori.
Soja repræstenterer ca. 68% af de mængder olieholdige frø, der formales i 
EF. Den overvejende del af sojaen forarbejdes til sojakager, nemlig 80%. 
Sojaolie er et biprodukt, der med 1,7 mio t i 1982 alligevel svarer til 
ikke mindre end 34% af Fællesskabets behov for vegetabilske olier. 42% af 
EF-forbruget af vegetabilske olier hidrører fra andre olieholdige frø, 
som formales i EF, og resten indføres i form af olie. Af den samlede 
mængde formalede frø <17,7 mio t) i 1982 er ca. 22% af EF-oprindelse.
Ifølge de officielle tal var produktionen i EF af vegetabilske olier med 
undtagelse af olivenolie på 3 854 000 t i 1982.
Olivenolieproduktionen i De Ti ligger normalt på mellem 700 000 t og 
'900 000 t årligt. Da oliventræer er flerårige vækster, afhænger 
produktionen ikke af efterspørgslen, men først og fremmest af 
vej rforholdene.
Produktionen af fedtstoffer og olier fra landdyr - hovedsagelig svinefedt 
t>g talg - når op på næsten 1,7 mio t årligt. Disse fedtstoffer er et 
biprodukt fra slagtningerne, og det vil sige, at det i denne kategori 
hovedsagelig er husdyrbestandens størrelse og kødefterspørgslen, der er 
afgørende for produktionen.
Det er især Danmark, der har en produktion af fedtstoffeer og olier af 
‘ fisk og andre havdyr, Belv om også Det forenede Kongerige og Tyskland 
yder deres bidrag til EF-produktionen.  Den ligger på mellem 100 000 og 
120 000 t årligt.

- 167 -
De faktorer, der er afgørende for EF’s smørproduktion,  er antallet af 
køer, mælkeydelsen og efterspørgslen efter andre mejeriprodukter end 
smør. EF er mere end selvforsynende med smør, da efterspørgslen er 
stagnerende eller faldende. Altså heller ikke i dette tilfælde er 
efterspørgslen den eneste faktor, der er afgørende for produktionen.
Smørproduktionen i 1982 var p& 2 078 000 t mod 1 946 000 t i 1981.
Forbrug
Som på alle andre områder er følgende faktorer afgørende for forbruget a 
fedtstoffer og olier i Fællesskabet:
- indbyggertallet og befolkningstilvæksten
- indkomstniveauet og indkomstudviklingen
- priser og udbud
- markedets mætningsgrad.
Indbyggertallet i EF vokser kun langsomt. Selv om den økonomiske 
udvikling er høj i forhold til en stor del af den øvrige verdens, har de 
været stagnerende i de seneste år.
Forbruget af fedtstoffer og olier pr. indbygger (ekskl. smør) er steget 
fra 28 kg pr. indbygger i 1977 til 32 kg pr. indbygger i 1982.
Det synlige forbrug til konsum af fedtstoffer og olier fra landdyr har 
siden 1975 ligget nogenlude konstant på ca. 7,5 kg pr. indbygger. 
Forbruget af olier og fedtstoffer fra havdyr er tilsyneladende steget fr 
458 000 t i 1977 til 686 000 t i 1982.
EF producerer mere smør, end det forbruger. Alligevel indføres ca.
100 000 t smør årligt. DisBe indførsler skyldes internationale 
forpligtelser, som EF i 1973 indgik over for New Zealand.
Smør udføres dels som fødevarehjælp og delt til verdensmarkedspriser, 
hvor eksportøren så modtager en restitution.
PriBer
Som allerede nævnt ligger priserne i sektoren for fedtstoffer og olier 
omtrent på verdensmarkedsniveau for alle produkter med undtagelse af 
olivenolie og smør, for hvilke der sker prisfastsættelser i EF.
Følgende tabel viser prisen for sojaolie på markedet i Rotterdam, 
indikativprisen for vegetabilske olier, svinefedt, talg og olier fra 
havdyr.

-  168  -
Tabel IX
Udvalgte oliepriser på markedet i Rotterdam (dollar/t).
1978 1979 1980 1981 1982
Sojaolie
(Nederlandene) 607 662 598 507 447
Svinefedt 626 716 647 610 S74
Talg (USA) 483 595 487 471 422
Fiskeolie
(alle oprindelser) 451 450 450 413 347