Forfinansieringssatserne for fondene under samhørighedspolitikken (for både 2014-2020 og 2021-2027) vil især få stor betydning i de første år af den næste finansielle ramme. Kommissionens forslag til den næste forordning om fælles bestemmelser og om ændring af den nuværende forordning om fælles bestemmelser tager højde for finansieringsbehovet i begyndelsen af den nye periode samt begrænsningerne bestående i et loft egne indtægter svarende til 1,20 % af EU's bruttonationalindkomst. Selv om Kommissionen har foreslået at forhøje loftet over egne indtægter for at tage hensyn til BNI-grundlaget for de 27 medlemsstater, kan det nuværende niveau stadig være gældende i de første år af den næste finansielle ramme som følge af den langvarige ratificeringsproces i forbindelse med den nye afgørelse om egne indtægter.

Eksempelvis vil enhver nedsættelse af den årlige tilbageholdelsesprocent sammenlignet med Kommissionens forslag eller en udligning af forfinansiering på tidspunktet for programmernes afslutning i stedet for årligt føre til yderligere betalingsbehov i prognoseperioden. Reglerne for automatisk frigørelse kan også have en betydelig indvirkning på betalingsprofilerne. Alle forlængelser af fristen for indgivelse af betalingsanmodninger i forhold til Kommissionens forslag vil forsinke gennemførelsen af samhørighedspolitikken og udskyde betalingerne til den følgende finansielle ramme.

Dette er især tilfældet i de forhandlinger, der er relevante for forordningen om fælles bestemmelser, der afgør gennemførelseshastigheden for samhørighedspolitikken – det største udgiftsområde med opdelte bevillinger. Ændringer i gennemførelsesbestemmelserne for midlerne under samhørighedspolitikken i forhold til Kommissionens forslag vil i høj grad påvirke betalingsoverslagene for hele EU-budgettet.

Næsten samtlige betalinger i 2020 vedrører de forpligtelser, der blev indgået under programmerne for 2014-2020. Mindre end 1 % af betalingerne vil dække uindfriede forpligtelser fra den finansielle ramme før 2014 under udgiftsområde 1a og 4. Hovedparten af programmerne inden for samhørighedspolitikken for 2007-2013 forventes at være afsluttet ved udgangen af 2019, og der forventes ingen yderligere betalinger i 2020.

Rapporten indeholder overslagene fra budgetforslaget for 2020, der er det sidste år i den nuværende finansielle ramme. Prognosen for betalingsniveauet i 2020 er i alt 7 mia. EUR lavere end i sidste års rapport om den langsigtede prognose. Det hænger hovedsagelig sammen med udgiftsområde 1b, 2 og 4. For midlerne under delt forvaltning er budgetforslaget baseret på de seneste fremskrivninger af gennemførelsen som fremlagt af medlemsstaterne i januar 2019, der ligger en anelse under deres fremskrivninger i juli 2018, som sidste års prognose var baseret på. Hvad angår eksterne foranstaltninger ligger budgetforslaget for 2020 faktisk under niveauet for det foregående år, primært grundet lavere betalinger til faciliteten for flygtninge i Tyrkiet.

Sammenlignet med sidste års prognose, der dækkede perioden 2019-2023, omfatter den nye prognose et ekstra år (2024). Overslagene over betalinger til forpligtelserne i den nuværende finansielle ramme er ajourført for at tage hensyn til de reelle gennemførelsesresultater for 2018, 2019-budgettet og de foreslåede ændringer heraf (forslag til ændringsbudget nr. 1/2019, nr. 2/2019 og nr. 3/2019) samt forslaget til budget for 2020.

Prognosen omfatter elementerne i den nuværende og den kommende finansielle ramme. Den er baseret på bevillingerne for 2020, således som de er opført i budgetforslaget for det år. For perioden 2021-2024 er der taget hensyn til forpligtelserne i Kommissionens forslag til den næste flerårige finansielle ramme.

Denne rapport indeholder en langsigtet prognose for fremtidige ind- og udgående pengestrømme for de næste fem år (2020-2024), jf. finansforordningens artikel 247, stk. 1, litra c). Analysen tager højde for principperne og betingelserne i udkastet til aftale om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab.

Betalinger vedrørende forpligtelser indgået før 2021

Det foreslåede niveau for betalinger i budgetforslaget 2020 har også indvirkning på betalingsbehovet i de følgende år. Det lavere betalingsniveau for 2020 sammenlignet med tidligere prognoser forventes at føre til yderligere behov i de følgende år. Det betyder, at de samlede betalingsoverslag for 2021-2014 ligger omkring 5 mia. EUR over det betalingsloft, som Kommissionen har foreslået for den næste periode, og heraf vil 4 mia. EUR forfalde i 2024.

Disse supplerende behov vil i kombination med virkningen af de fremtidige gennemførelsesbestemmelser for fondene under samhørighedspolitikken skulle tages i betragtning ved fastsættelsen af betalingslofterne for den næste finansielle ramme eller automatisk medføre et behov for mobilisering af særlige instrumenter, særlig margenen til uforudsete udgifter, der ifølge Kommissionens forslag vil gøre det muligt at mobilisere betalinger på op til 0,03 % af EU's BNI i et givet år (som skal modregnes i lofterne i efterfølgende år).

2.1.3.Frigørelser

De samlede frigørelser for 2020-2024 udgør ifølge prognosen 8 mia. EUR. Omkring 77 % af frigørelserne er knyttet til programmerne for perioden 2014-2020 (6 mia. EUR), mens frigørelserne vedrørende programmerne fra før 2014 for de uindfriede forpligtelser fra perioden før 2014 fortsat aftager, hvilket ligeledes gælder for de hertil hørende betalinger. Der forventes ingen frigørelser vedrørende de foreslåede forpligtelsesbevillinger i den finansielle ramme for 2021-2027.

Niveauerne for frigørelser afhænger af udgiftsområdet, da prognosen tager hensyn til allerede foretagne frigørelser samt frigørelser, der blev udpeget ved udarbejdelsen af budgetforslaget for 2020. I princippet forventes der frigørelser i hele programmeringsperioden. Da der for de fleste programmer og tiltag ikke findes regler om automatisk frigørelse, ville en fordeling af frigørelserne pr. år være meget upræcis. For at kunne anslå omfanget af frigørelser udelukkende frem til 2024 er prognoserne for frigørelserne fordelt i forhold til de dertil knyttede årlige betalinger.

Der udarbejdes en særlig prognose for ESI-fondene for 2014-2020, som tager hensyn til erfaringerne med afslutningen af programmerne for 2007-2013. Frigørelserne vil sandsynligvis blive spredt ud over perioden 2024-2026, da det faktiske år for frigørelse afhænger af den enkelte medlemsstats specifikke afslutningsdatoer, og da der skal tages hensyn til den gældende n+3-regel om frigørelser. Da kun 2014 falder inden for rammerne af denne rapport, er det den foreløbige antagelse, at omkring en tredjedel af alle frigørelser vedrørende ESI-fondene for 2014-2020 kan ske i det år.

Sammenlignet med sidste års rapport stiger den anslåede 5-årige frigørelse med omkring 1,6 mia. EUR. Dette er den kombinerede effekt af den øgede frigørelsesprognose for udgiftsområde 1b og 2 og nedsættelser inden for de andre udgiftsområder. Stigningen for udgiftsområde 1b og 2 er den mekaniske virkning af medregningen af et ekstra år (2024), der ikke var omfattet af sidste års rapport. Nedsættelserne for de andre udgiftsområders vedkommende skyldes også hovedsagelig ændringen med et år i rapporteringsperioden. Eksempelvis blev der i 2018 frigjort 0,7 mia. EUR under udgiftsområde 1a i forhold til programmerne fra før 2014, og derfor er dette beløb ikke længere medtaget i fremtidige overslag. For udgiftsområde 3 er der en reduktion i de forventede frigørelser for at afspejle ændringerne i den relevante lovgivning. For udgiftsområde 4 skyldes faldet den kombinerede effekt af forskydningen med et år og ajourføringen af antagelserne for de kommende år i overensstemmelse budgetforslaget for 2020.

2.1.4.Udviklingen i de uindfriede forpligtelser

Opbygningen af uindfriede forpligtelser er en naturlig konsekvens af, at EU's budget gennemføres med opdelte bevillinger og vokser nominelt i årenes løb. De uindfriede forpligtelser forventes ved begyndelsen af rapporteringsperioden at ligge på ca. 291 mia. EUR og at nå op på 303 mia. EUR ved udgangen af den nuværende finansielle ramme. Til sammenligning lå sidste års prognose for de uindfriede forpligtelser ultimo 2020 på 295 mia. EUR. Denne stigning i de uindfriede forpligtelser skyldes hovedsagelig en opdatering af tallene for 2020 med fremskrivningerne i budgetforslaget.

Ved udgangen af 2024 forventes de uindfriede forpligtelser at være på ca. 313 mia. EUR, hvilket indebærer en stigning på 8 % i nominel værdi i løbet af de fem år, som analysen omfatter. Den årlige udvikling i omfanget af uindfriede forpligtelser er imidlertid ikke jævn, da udviklingen i de uindfriede forpligtelser afhænger af forholdet mellem årlige betalinger og årlige forpligtelser. Betalingerne ligger tæt på forpligtelserne i 2023-2024, hovedsagelig som følge af kombinationen af det første mål for den automatiske frigørelse for de nye programmer under forordningen om fælles bestemmelser og n+3-målet for frigørelse vedrørende den sidste tranche af ESI-fondene for 2014-2020 samt afslutningen af disse programmer. Som følge heraf forventes betalingerne i 2023 at ligge på næsten samme niveau som forpligtelserne og endda overstige forpligtelserne i 2024. Dette vil føre til, at de uindfriede forpligtelser fastholdes på et stabilt niveau ved udgangen af 2023, og at de endda reduceres en smule i 2024.

2.2. Indtægter

EU-budgettet finansieres med egne indtægter og andre indtægter. De samlede egne indtægter, der er nødvendige for at finansiere budgettet, er altså lig med de samlede udgifter minus andre indtægter. Tilsvarende er prognosen over EU-budgettets indtægter for 2020-2024 baseret på princippet om, at udgifter skal modsvares af indtægter. De samlede indtægter skal derfor modsvare de samlede udgifter.

3.Prognoseantagelser

3.1. Specifikke antagelser vedrørende de vigtigste udgiftsområder

3.1.1.ESI-fondene for 2014-2020 og fondene under samhørighedspolitikken for 2021-2027

Betalingsoverslaget for ESI-fondene for 2014-2020 er baseret på de tidligere erfaringer med indgivne anmodninger om mellemliggende betalinger som en procentdel af den samlede finansieringsramme. Resultatgennemgangen finder sted i 2019, og de dertil knyttede forpligtelsesbevillinger, der er blevet hensat siden 2014, vil først føre til betalinger i 2020. Der anvendes særlige betalingsprofiler for de enkelte fonde.

For fondene under samhørighedspolitikken for 2021-2027 benyttes de relevante bestemmelser i Kommissionens forslag fra 2. maj 2018 til den næste finansielle ramme også i denne rapport (0,5 % som årlig forfinansiering for hvert år fra 2021 til 2026, 10 % i tilbageholdelsesrate, ingen resultatreserve). Profilerne for anmodninger om mellemliggende betalinger blev anslået på grundlag af statistik over de beløb, der blev anmodet om pr. år inden for rammerne af programmerne for 2007-2013, hvor n+2-reglerne om frigørelse var gældende, og som ændret for at muliggøre bestemte undtagelser for de første forpligtelsestrancher. Alle ændringer i disse antagelser vil påvirke betalingerne i forbindelse med samhørighedspolitikken for 2021-2027.

3.1.2.Direkte betalinger og markedsforanstaltninger under den fælles landbrugspolitik