31. 12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 358/43 
industriaffald væsentligt. På grund af denne udvikling kan man regne med, at det inden 
udgangen af 1980'erne er muligt helt at undgå udledning af affald fra titandioxidindustrien i 
rum sø. Afdelingen anmoder Kommissionen om at følge denne udvikling opmærksomt. Til 
sin tid bør direktivet ændres således, at den nugældende forpligtelse til neutralisering af det 
affald, der skal udledes, erstattes af forpligtelsen til fra et bestemt tidspunkt helt at indstille 
udledning af affald fra titandioxidindustrien i vandmiljøet.« 
Begrundelse 
Forslaget taler for sig selv. 
Resultatet af afstemningen 
8 stemte for, et flertal stemte imod, 18 undlod at stemme. 
Side 3 
Følgende tilføjes: 
»1.6. Udvalget opfordrer EF-institutionerne samt de nationale regeringer og arbejdsgiverne 
til at sikre, at der i harmoniseringsprocessen tages fuld højde for nødvendigheden af at 
opretholde beskæftigelsen inden for erhvervet.« 
Begrundelse 
Selvindlysende. 
Resultatet af afstemningen 
40 stemte for, 48 stemte imod, 26 undlod at stemme. 
Side 3 
Følgende tilføjes: 
»1.7. Udvalget anmoder Rådet om — som et alternativ til den referenceværdiordning, der 
nævnes i Kommissionens forslag — at sørge for, at udledninger i vand kan kontrolleres gen­
nem en ordning med rigorøst anvendte kriterier for miljøkvaliteten.« 
Begrundelse 
Rådet anmodes om at bringe de foreliggende forslag på linje med eksisterende EF-instrumenter, 
som gør det muligt at fastlægge kriterier for miljøkvaliteten for at beskytte miljøet. 
Resultatet af afstemningen 
8 stemte for, 82 stemte imod, 11 undlod at stemme. 
Udtalelse om EPs fedtstofpolitik 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede på sin 202. plenarforsamling af 24. og 
25. november 1982 på forslag af sit præsidium og i henhold til sin forretningsordens 
artikel 20, stk. 4, at udarbejde en udtalelse om spørgsmålet. 
Nr. C 358/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 211. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles, den 26. og 27. oktober 1983 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til artikel 20, stk. 4, i forretningsor­
denen, 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 47 og 197, 
under henvisning til informationsberetningen vedta­
get af Landbrugsafdelingen på mødet den 9. sep­
tember 1982, 
under henvisning til beslutning truffet af sit præsi­
dium den 23. november 1983 om at pålægge Land­
brugsafdelingen af forberede Udvalgets arbejde med 
dette spørgsmål, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af Landbrugs-
afdelingen på mødet den 6. oktober 1983, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, Lauga, og 
under henvisning til forhandlingerne på den 211. 
plenarforsamling den 26. og 27. oktober 1983, mødet 
den 27. oktober 1983 — 
med 73 stemmer mod 64, mens 3 undlod at stemme 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
Udvalget mener, at Fællesskabets fremtidige politik 
for fedtstofsektoren som helhed bør baseres på føl­
gende overvejelser og forslag. 
I. Udvalgets overvejelser 
1.1. EF's fedtstofsektor er kendetegnet ved en 
række forskellige, fælles markedsordninger, alt efter 
hvilke produkttyper der er tale om. Forskellene mel­
lem disse ordninger (for henholdsvis smørfedt, oli­
venolie og olieholdige frø) kan stort set forklares 
ved Fællesskabets meget varierende selvforsynings­
grad med disse forskellige produkter, da man for 
henved 15 år siden vedtog de nævnte fælles 
markedsordninger. 1.2. Den nuværende ordning for vegetabilske fedt­
stoffer (olieholdige frø og frøolie) har hidtil været og 
er fortsat meget gunstig for forbrugerne og indu­
strien i EF, da der er tale om en af de få sektorer, 
hvor de kan få forsyninger til verdensmarkedspriser 
i stedet for priser, der bestemmes af produktionsom­
kostningerne i EF. 
1.3. Denne importordning, med nulsatser for frø 
og lav told for olier, har imidlertid forskellige 
direkte og indirekte følgevirkninger, som — afhæn­
gigt af anvendelsesformålene — slår mere eller min­
dre igennem over for i) smørfedt; ii) olivenolie; 
samt (hvad der nedenfor er forklaret); iii) EF's pro­
duktion af olieholdige frø; og iv) EF's produktion af 
vegetabilske proteiner og de dermed forbundne 
budgetmæssige konsekvenser. 
EF's selvforsyningsgrad er således: 
— meget ringe for samtlige vegetabilske fedtstof­
fer, olivenolie undtaget (ca. 20 til 25 %) og 
— yderst ringe for vegetabilske produkter med højt 
proteinindhold (ca. 5 %). 
Denne afhængighed af eksterne tilførsler indebærer 
måske ikke nogen fare, når det drejer sig om EF's 
forsyning med vegetabilske olier; men det gør den 
for den regelmæssige forsyning med produkter med 
højt proteinindhold til husdyravlen, som i stigende 
grad er afhængig af sådanne produkter. 
1.4. Risikoen for en meget høj grad af afhængig­
hed er i øvrigt kommet til udtryk i en meget voldsom 
forøgelse af importen af vegetabilske fedtstoffer (fra 
6,5 til 25 mio tons) i løbet af de sidste 15 år. Impor­
ten af olieholdige frø, hvoraf der udvindes såvel 
proteiner som fedtstoffer, udgør ca. 50 % af de sam­
lede indførsler af vegetabilske fedtstoffer. 
1.5. EF's budget påvirkes heraf på to områder: 
a) Inden for selve fedtstofsektoren bevirker ethvert 
relativt prisfald på importerede oliefrø stigende 
omkostninger til opretholdelsen af forbruget af 
olivenolie og — i et vist omfang — smør. End­
videre medfører en øget EF-produktion af olie­
holdige frø og vegetabilske proteiner uundgåe-
31. 12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 358/45 
ligt øgede budgetudgifter, da de to nævnte pro­
dukter er omfattet af en støttemekanisme, som 
skal sætte dem i stand til at konkurrere med de 
fedtstoffer og vegetabilske proteiner, som 
importeres til verdensmarkedspriser. 
b) Importen af olieholdige frø til en nultoldsats har 
ikke kun følgevirkninger for EF's fedtstofsektor, 
men også for forskellige produktionsgrene 
inden for kvægavlen, eftersom de oliekager, der 
fremstilles af disse frø, er en af de vigtigste fak­
torer for udvidelsen af den animalske produk­
tion, hvilket resulterer i kvantitative skævheder 
på markedet og budgetudgifter svarende dertil. 
1.6. EF-myndighederne har imidlertid fastlagt den 
generelle målsætning, at stigningstakten i 
landbrugsudgifterne skal være lavere end stignings­
takten i EF's egne midler. 
2. Afdelingens forslag 
2.1. Afdelingen mener, at der må foretages juste­
ringer med det sigte at få opfyldt følgende fire 
målsætninger: 
i) gradvis og regelmæssig forbedring af EF's selv­
forsyningsgrad inden for såvel fedtstofsektoren 
som sektoren for vegetabilske proteiner; 
ii) mere rationel udnyttelse af jordarealerne og 
EF's budgetmidler gennem en produktdifferen­
tiering, hvori der bør lægges stor vægt på pro­
duktion af olie- og proteinholdige afgrøder; 
iii) bedre kontrol med de eksterne og interne fakto­
rer, der er årsag til væksten i den animalske pro­
duktion; 
iv) stabilisering og/eller forbedring af konkurrence­
vilkårene mellem på den ene side olivenolie og 
frøolie og på den anden smør og margarine; 
v) forbruget bør ledes i retning af sundere produk­
ter; man bør ikke blot lede forbruget i en ret­
ning, der tjener til nedbringelse af overskud, 
som det er særligt vanskeligt at få afsat. 
2.2. Udvalget mener, 
— at opfyldelsen af disse målsætninger, hvilket vil 
sige gennemførelsen af en politik, der kan skabe 
ligevægt på markederne og i budgettet, forud­
sætter en målrettet reduktion af udbudet af 
EF-produkter, som der er strukturelt betinget overskud af, og accepterer til gengæld i dette til­
fælde, at der sker en delvis tilnærmelse af ind-
førselspriserne (eller afsætningspriserne) for 
importerede vegetabilske fedtstoffer og vegeta­
bilske proteiner til produktionsomkostningerne i 
EF for tilsvarende eller konkurrerende produkter; 
— kun en sådan politik kan gøre det muligt: 
i) at begrænse de budgetomkostninger, der 
med det nuværende system er en uafvende­
lig følge af en øget EF-produktion af olie-
og proteinholdige produkter, idet det vil 
være muligt at nedsætte støtten pr. produce­
ret enhed; 
ii) samtidig at mindske de budgetomkostnin­
ger, der er forbundet med afsætningsstøtten 
til olivenolie; 
iii) at skabe en bedre intern ligevægt i EF's 
landbrugsproduktion, idet man fremmer en 
øget produktion af mangelafgrøder, som 
kan erstatte overskudsafgrøder i et begræn­
set, men alligevel mærkbart omfang; 
iv) at få bedre kontrol med den animalske pro­
duktion (specielt mælkeproduktionen). 
2.3. Udvalget konstaterer således, at det er nød­
vendigt i fedtstofsektoren at finde frem til en tilnær­
melse mellem Fællesskabets importpris og produkti­
onspris. 
En sådan tilnærmelse kan afstedkommes på forskel­
lige måder. 
Kommissionen har for sin del valgt at anvende 
afgiftspålæggeise, som det fremgår af det den 
3. oktober 1983 forelagte forslag. 
Udvalget noterer sig dette forslag ligesom de forslag, 
Udvalgets landbrugsafdeling har fremsat i sin udta­
lelse af 6. oktober 1983. 
Udvalget henviser til, at det gennem de senere år 
gentagne gange har udtalt sig imod indførelsen af en 
afgift i fedtstof sektoren. Udvalget medgiver dog, at 
den nye situation, hvori Kommissionen fremlægger 
ovennævnte forslag — nemlig Stuttgart-erklærin­
gens krav om revision af den fælles landbrugspolitik 
— rummer en rimelig begrundelse for en ny indgå­
ende overvejelse af spørgsmålet. 
Udvalget agter at gå ind i denne overvejelse og vil 
vende tilbage til problemet, når det i nærmeste frem-
Nr. C 358/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 83 
tid skal tage stilling til nævnte re.vision af landbrugs­
politikken. 
For indeværende anbefaler Udvalget: 
— en øget forsknings- og udviklingsindsats (råd­
givning for landbrugere) med det formål at for­
bedre sorter og ydelser inden for olie- og prote­
inholdige plantekulturer; 
— en udvidelse af den eksisterende produktions­
støttepolitik for proteinholdige planter til at 
omfatte et bredere spektrum af proteinholdige 
produkter. Den anbefalede politik skulle ikke give anledning til 
uovervindelige vanskeligheder, for så vidt angår 
EF's forbindelser med tredjelande; i øvrigt påtæn­
ker EF netop nu at indføre forskellige medansvars-
ordninger for den interne produktion, og det ville 
være uklogt at gøre noget sådant uden samtidig at 
tage handelsforbindelserne og den eksterne samhan­
del med landbrugsprodukter op til fornyet behand­
ling. A priori skulle en ikke-diskriminerende afgift 
på importerede og EF-producerede fedtstoffer ikke 
være uforenelig med GATT-reglerne. Dette gælder 
også visse ordninger med minimumsafsætningspri-
ser. 
2.4. Udvalget mener, at den ovenfor foreslåede, 
delvise tilnærmelse mellem importprisen og EF's 
produktionspris ikke må medføre nogen samlet for­
højelse af den endelige forbrugerpris på bestemte 
levnedsmidler, idet den anbefalede politik ikke til­
sigter en radikal ændring af de eksisterende balance­
forhold i de forskellige produktionssektorer i land­
bruget og i levnedsmiddelforbruget, men kun at 
afsvække og gradvis afvende en udvikling, som — 
hvis der ikke blev grebet ind — uvægerligt ville 
medføre ukontrollable budgetomkostninger eller en 
overordentlig restriktiv (og planløs) politik på land-
brugsprisområdet med alle de indlysende følgevirk­
ninger, som dette ville få på beskæftigelsen i land­
bruget. 2.5. En importafgiftsordning ville være mere i tråd 
med de generelle principper i fællesskabspræferen­
cen, men en sådan ville kræve drøftelser i GATT 
med de vigtigste forsyningslande. I påkommende 
tilfælde ville den relative nedgang (eller mindre stig­
ning) i EF's korneksport som følge af en kraftig stig­
ning i produktionen af olie- og proteinholdige pro­
dukter samt den relative nedgang (eller mindre stig­
ning) i EF's eksport af mejeriprodukter som følge af 
en gradvis substituering af de proteinprodukter, som 
nu importeres med vegetabilske proteiner produce­
ret i EF, sikre de vigtigste leverandørlande en ikke 
ubetydelig modydelse. 
Bruxelles, den 27. oktober 1983. 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
BILAG 1 
Afstemning 
Afstemningen om udtalelsen som helhed fandt sted ved navneangivelse. Følgende medlemmer, 
tilstedeværende eller repræsenterede, stemte for udtalelsen: 
Amato, Arena, Beretta, Berger, Bernasconi, Berns, Binnenbruck, Bonety, Bordes-Pages, Bornard, 
Brassier, Briganti, JJurnel, de Caffarelli, Cammann, Carroll, Cashman, Cavazzuti, Chalioris, Cur-
lis, Dassis, De Bruyn, De Grave, d'Elia, Della Croce, Delourme, De Tavernier, Drago, Dracos, 
Dunet, Eelsen, Emo Capodilista, Goris, Hovgaard Jakobsen, Kamizolas, Kelly, Kirschen, Kit-
sios, Kolble, Lauga, Laur, Marvier, Masucci, Meraviglia, Mols Sørensen, Monier, Morselli, 
Mourgues, Muller, Murphy, Nielsen B., Ognibene, Paggi, Pelletier, Querleux, Rainero, Regaldo, 
Rouzier, Schneider, Schnieders, Schoepges, Soulat, Spachos, Tixier, Vasseur, Vassilaras, Van der 
Veen, Ventejol, Vercellino, Wagner, Fr. Weber, Wick, Yverneau. 
31. 12. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 358/47 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod Udvalgets udtalelse: 
Antonsen, Fr. Bredima, Breitenstein, Broicher, Cremer, De Bievre, von der Decken, Drain, Elkan, 
Fr. Engelen-Kefer, Etty, Flum, Fortuyn, Fuller, Glesener, Fr. Gredal, Van Greunsven, Hemmer, 
Fr. Heuser, Hilkens, Houthuys, Jaschick, Jenkins, Kenna, Rubler, Law, Low, Lojewski, Lough-
rey, Masprone, Milne, Muhr, Fr. Nielsen M., Nierhaus, Noordwall, de Normann, Fr. Patterson, 
Pearson, Pfeiffer, Plank, Poeton, Pronk, Fr. Quigley, Ramaekers, Fr. Rangoni Machiavelli, van 
Rens, Romoli, Roycroft, Schwartz, Sir George Sharp, Smith A. R., Stahlmann, Staratzke, Storie-
Pugh, Storm Hansen, Fr. Strobel, Swift, Tamlin, Van der Mensbrugghe, Van Melckenbeke, 
Wagenmans, Fr. Williams, de Wit, Zinkin. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer undlod at stemme: 
Bagliano, Roséingrave, Strauss. 
BILAG 2 
A. Forkastede ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag til afdelingens udtalelse, som var indgivet i overensstemmelse med for­
retningsordenen, blev forkastet af Udvalget under debatten: 
Side 5 — afsnit II 
Side 5 og efterfølgende sider erstattes med følgende: 
»2. Udvalgets forslag 
2.1. I en EF-politik på olie- og fedtstofområdet er der en række målsætninger, som altid må 
søges opfyldt. Husholdningerne og industrien har brug for olier og fedtstoffer, husdyrprodu­
centen har brug for proteiner, og det til lavere priser. Olie- og fedtstofproducenten skal have 
en rimelig indtjening. Leverandørerne rundt omkring i verden forventer, at EF lever op til de 
forpligtelser, som er indgået i henhold til GATT og Lomé, og vil tilstræbe »en harmonisk 
udvikling af verdenshandelen« i overensstemmelse med artikel 110 i Rom-traktaten. Samti­
dig må fællesskabspræferencen overholdes, selv om dette ikke indebærer, at EF til enhver tid 
skal søge at blive selvforsynende på alle områder. Der er imidlertid behov for at mindske 
EF's afhængighed af forsyninger med vegetabilske olier og oliefrøproteiner udefra. 
2.2. Udvalget mener, at olie- og fedtstofpolitikken hidtil har formået i usædvanlig høj grad 
at opfylde samtlige disse målsætninger på en gang. 
— Husholdningerne og industrien har kunnet købe olier og fedtstoffer til verdensmarkeds­
priser eller priser meget nær disse. 
— Landbrugsproducenten er blevet beskyttet gennem forskellige ordninger for smør, oli­
venolie og olieholdige frø, som alle har givet ham mulighed for at opnå rimelige priser. 
— Foderproteiner har været billige og lette at skaffe, hvilket fremgår af den meget kraftige 
forøgelse af forbruget af sojamel i løbet af en årrække. EF-produkterne har altid haft en 
præferencestilling, selv om der også for olieholdige frø har været tale om »deficiency 
payment« og ikke en afgift. 
— Leverandørerne i tredjelande har været tilfredse. De forenede Stater gav betydelige 
indrømmelser til gengæld for EFs forpligtelse til fri indførsel for sojabønner inden for 
rammerne af GATT. 
— EF's produktion af raspfrø er seks-doblet i løbet af seks år, mens solsikkeproduktionen 
er fire-doblet i løbet af fire år. 
Nr. C 358/48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12.83 
2.3. Udvalget er derfor ikke særlig indstillet på mere omfattende ændringer i denne politik. 
Det vil navnlig være modstander af foranstaltninger som ville medføre øgede omkostninger 
for husdyrproducenten, industrien eller den private husholdning, hvadenten det måtte være 
en afgift, en minimumsindgangspris eller en skat. 
2.4. En afgift med det formål at bringe prisen for vegetabilske olier på niveau med prisen 
for olivenolie ville stort set medføre en fordobling af prisen for vegetabilske olier og som 
følge heraf også en prisforhøjelse for lard og talg. Husholdningerne ville få øgede udgifter, 
alle industrier, som producerer lige fra sæbe og maling til biscuits og chokolade, ville berø­
res, og foderstofpriserne ville stige; der medgår en million ton olier og fedtstoffer til fremstil­
ling af foder om året. Navnlig de dårligst stillede, som har et større forbrug af olier og 
fedtstoffer end de velstillede, ville komme til at mærke dette. I Det forenede Kongerige er 
for eksempel pensionisternes forbrug af olie og fedtstoffer dobbelt så stort som forbruget i 
den indkomstgruppe, der ligger over 10 000 £ om året. 
2.5. En afgift ville være ensbetydende med et klart brud på de forpligtelser, som Fællesska­
bet har indgået under GATT og Lomé. EF's handelspartnere skulle have en betydelig kom­
pensation, hvilket ville gå ud over f.eks. de industrier, der producerer vin, whisky, stål, 
automobiler og maskiner, eller måske ville — for så vidt angår Lomé-landene — skatteyderne 
komme til at betale prisen. Subsidiært kunne man forestille sig massive gengældelsesforan-
staltninger, som kunne få langt alvorligere konsekvenser for andre EF-industrier. 
2.6. En minimumsindgangspris ville medføre, at EF-forbrugerne kom til at betale tredjelan­
deleverandøren mere end han kunne få på markedet, uden at EF's skatteydere på nogen 
måde fik del i differencen. Der ville være tale om en beskatning af husholdningerne og EF's 
industri, som ville komme tredjelandeproducenten til gode. 
2.7. Afdelingen finder, at den skat på olier og fedtstoffer, som Kommissionen foreslår, har 
de samme uheldige virkninger som en afgift, omend i et mere begrænset omfang. Industrien, 
forbrugerne og husdyrproducenten ville slippe billigere, den regressive virkning ville være 
mindre, og reaktionerne fra tredjelandeleverandøren ville ikke blive så kraftige, selv om der 
ikke er grund til at antage, at de ville acceptere Kommissionens påstand om, at EF ikke ville 
begå brud på sine forpligtelser, da også EF-produkter ville blive beskattet. Derudover kunne 
en skat give anledning til yderligere to problemer. Da der er tale om en skat og ikke i egent­
lig forstand om en ordning af markedet, kan det tænkes at ville blive gjort gældende, at 
spørgsmålet falder ind under traktatens artikel 201, og at samtlige ti parlamenters godken­
delse derfor vil være nødvendig. 
Dernæst kan det tænkes, at man opfatter det som et forsøg på fra EF's side at opnå to ekstra­
beskatninger, idet også momsloftet søges hævet, just på et tidspunkt hvor hver enkelt med­
lemsstat skærer drastisk ned på det offentliges udgifter for at undgå stigende skatter. 
2.8. Udvalget erkender, at en afvisning af såvel en afgift, en minimumsimportpris som en 
skat vil indebære, at der fortsat vil være budgetproblemer, og at disse vil forværres i løbet af 
overgangsperioden efter Spaniens optagelse i EF. I begyndelsen af 1990'erne vil omkostnin­
gerne i forbindelse med spansk olivenolie være meget betydelige. Skatteyderne er imidlertid 
samtidig forbrugere, og så længe EF har et kraftigt underskud af vegetabilske olier, vil den 
nuværende ordning være billigere for forbrugeren/skatteyderen end nogen anden ordning, 
og det ikke mindst fordi udgifterne for forbrugerne, hvadenten der er tale om en afgift, en 
minimumsindgangspris eller en skat, ville stige mærkbart ved prisforhøjelser. 
2.9. Udvalget øjner visse muligheder for at mindske udgifterne gennem bedre forvaltning 
af olivenoliestøtten (hvorom Kommissionen allerede har fremsat forslag) og gennem en for­
sigtig prispolitik for solsikke og raps. Disse to afgrøder er nu igennem de begynderproble­
mer, som enhver ny produktion må igennem, og forskningen giver bestandig bedre resultater 
med hensyn til udbytte og kvalitet. En forsigtig prispolitik skulle derfor betyde, at solsikke 
og raps kan forblive mindst ligeså udbyttegivende som de konkurrerende afgrøder. Der bør 
endvidere iværksættes EF-foranstaltninger med henblik på at fremme forskning, og specielt 
31. 12.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 358/49 
en forskning med det formål at fjerne de problemer, der sætter grænser for anvendelsen af 
rapsolie (dvs. farve, linoleumsyreindhold) og rapskager (navnlig glucosinolatindhold), og for 
at sikre, at der som i Canada kun fremstilles olier og kager af høj kvalitet. Det ville derigen­
nem blive muligt at opnå højere markedspriser for rapsfrø, hvorved den belastning af bud­
gettet, der skyldes »deficiency payments«, vil blive mindre. 
2.10. Udvalget tror, at der er behov for yderligere produktionsomlægning, således at man 
bl.a. nedtrapper produktionen af foderhvede, hvoraf der er stort overskud. Det vil derfor gå 
imod enhver garantitærskel, der kun er begrundet i budgetmæssige årsager, såfremt udgif­
terne i forbindelse med »deficiency payments« til rapsfrø pr. hektar som gennemsnit over en 
årrække ikke overstiger de tilsvarende udgifter til eksport af foderhvede. Udvalget mener 
ligeledes, at en vis mindskelse af EF's afhængighed af importeret protein til foder vil være 
ønskelig, selv om det vil være umuligt at komme blot i nærheden af total selvforsyning, om 
ikke andet så fordi EF's muligheder for at dyrke sojabønner er yderset begrænset med den 
viden, som man på nuværende tidspunkt har. Mangelen på EF-producerede proteiner bør 
dog ikke overdrives. Der er f.eks. millioner af tons proteiner i det EF-korn, der anvendes til 
foder. 
2.11. En politik på proteinområdet må dog ikke medføre øgede omkostninger for husdyr­
producenten. 80 % af det importerede sojamel anvendes som foder til svin og fjerkræ, og af 
resten anvendes en hel del til kødkvæg. Derfor må stigninger i sojamelprisen undgås. Der er 
imidlertid mange muligheder for at iværksætte en mere aktiv politik, som tilgodeser EF-pro­
ducerede proteiner, specielt ærter og bønner. En sådan politik vil lettere kunne blive effektiv, 
hvis den prispolitik, som Kommissionen har foreslået for korn, bliver vedtaget. 
Resultatet af afstemningen med angivelse af navn 
66 stemte for, 68 stemte imod, 7 undlod at stemme. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte for ændringsforslaget: 
Antonsen, Berger, Binnenbruck, Fr. Bredima, Breitenstein, Broicher, Cammann, Cremer, De 
Bievre, De Bruyn, von der Decken, Drain, Elkan, Fr. Engelen-Kefer, Etty, Flum, Fortuyn, Fuller, 
Glesener, Fr. Gredal, van Greunsven, Hemmer, Fr. Heuser, Hilkens, Houthuys, Jaschick, Jenkins, 
Kenna, Kolble, Kubler, Law, Low, Lojewski, Loughrey, Masprone, Muhr, Fr. Nielsen M., Nier-
haus, Noordwal, de Normann, Fr. Patterson, Pearson, Pfeiffer, Plank, Poeton, Pronk, Fr. Quigley, 
Ramaekers, van Rens, Romoli, Schwartz, Sir George Sharp, Smith A., Stahlmann, Staratzke, 
Storie-Pugh, Storm Hansen, Fr. Strobel, Swift, Tamlin, Van der Mensbrugghe, Van Melckenbeke, 
Wagenmans, Fr. Williams, de Wit, Zinkin. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod ændringsforslaget: 
Amato, Arena, Bagliano, Bazianas, Beretta, Berns, Bonety, Bordes-Pages, Bornard, Brassier, Bri-
ganti, Burnel, de Caffarelli, Cashman, Cavazzuti, Chalioris, Curlis, Dassis, Dassoulas, d'Elia, 
Della Croce, Delourme, De Tavernier, Drago, Dracos, Dunet, Eelsen, Emo Capodilista, Goris, 
Hadjivassiliou, Hovgaard Jakobsen, Kamizolas, Kelly, Kirschen, Lauga, Laur, Marvier, Masucci, 
Meraviglia, Mols Sørensen, Monier, Morselli, Mourgues, Muller, Murphy, Nielsen, B., Ognibene, 
Paggi, Pelletier, Querleux, Raftopoulos, Rainero, Regaldo, Rouzier, Schneider, Schnieders, Scho-
epges, Soulat, Spachos, Tixier, Vasseur, Vassilaras, van der Veen, Ventejol, Vercellino, Wagner, 
Fr. Weber, Yverneau. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer undlod at stemme: 
Bernasconi, Carroll, De Grave, Margot, Roséingrave, Strauss, Wick. 
B. Følgende afsnit i afdelingens udtalelse udgik som følge af vedtagelsen af et ændringsforslag 
under debatten 
Pkt. 2.3. 
»Afdelingen anbefaler derfor: 
— etablering af en ordning med minimumsindførselspriser (eller minimumsafsætningspri-
ser) for importerede vegetabilske fedtstoffer (frø og olier); eventuelt kunne en afgift på 
vegetabilske fedtstoffer, som importeres eller produceres i Fællesskabet, træde i stedet 
for en sådan minimumsprisordning; 
Nr. C 358/50 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31.12.83 
— øget forsknings- og udviklingsindsats (rådgivning for landbrugere) med det formål at 
forbedre sorter og ydelser inden for olie- og proteinholdige plantekulturer; 
— udvidelse af den eksisterende produktionsstøttepolitik for proteinholdige planter til at 
omfatte et bredere spektrum af proteinholdige produkter.« 
Resultatet af afstemningen 
Et stort flertal stemte for, 4 stemte imod, 19 undlod at stemme. 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om indførelse af en 
fællesskabsforanstaltning til forbedret beskyttelse af Fællesskabets skove mod brande og 
sur regn 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er endnu ikke offentliggjort i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 11. juli 1983, i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale Udvalg 
om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 211. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles den 26. og 27. oktober 1983 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG enstemmigt 
HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 198, 
under henvisning til anmodning af 11. juli 1983 fra 
Rådet for De europæiske Fællesskaber om udtalelse 
om forslag til Rådets forordning (EØF) om indfø­
relse af en fællesskabsforanstaltning til forbedret 
beskyttelse af Fællesskabets skove mod brande og 
sur regn, 
under henvisning til artikel 18 i forretningsordenen, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
hovedordføreren, Rudolf Schnieders, og 
under henvisning til forhandlingerne på den 211. 
plenarforsamling den 26. og 27. oktober 1983, mødet 
den 27. oktober — VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Udvalget udtrykker tilfredshed med Kommissi­
onens forslag. Skaderne på skove, jordbund og søer, 
som har uoverskuelige følger for den økologiske 
ligevægt og for økonomien i medlemsstaterne, har i 
mellemtiden nået et foruroligende omfang. Flere 
hundredetusinde hektar skov er allerede blevet øde­
lagt af sur nedbør og brande. 
2. Udvalget beklager, at Kommissionen som følge 
af en manglende fælles skovbrugspolitik ikke har 
mange muligheder for effektivt at genoprette ska­
derne og bekæmpe årsagerne. Det henviser igen til 
sin udtalelse af 22. maj 1979 om iværksættelse af en 
fælles skovpolitik ('). 
(') EFTnr. C 227 af 10.9. 1979.