Nr. C 124/58 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 5. 90 
7.7. ØSU understreger til slut, at den kommende 
indsats på det her undersøgte område også indebærer, 
at der må lægges større vægt på koordineringen af 
Bryssel, den 29. marts 1990. 
INDLEDNING 
I denne generelle udtalelse tages der udgangspunkt i 
den økonomiske og institutionelle evolution — eller 
revolution om man vil — som foregår i de forskellige 
europæiske Østlande. Den igangværende politiske pro­
ces er af uforudselig rækkevidde både for de pågælden­
de lande og den øvrige verden. Den startede i Ungarn 
og Polen, hvorefter den gradvis bredte sig til Tjekkoslo­
vakiet, Sovjetunionen, Østtykland, Bulgarien og Rumæ­
nien, for ikke at glemme Jugoslavien, hvor den politi­
ske, ideologiske og økonomiske revisionisme allerede 
har stået på i nogen tid. 
ØSU's udtalelse vil blive fulgt op af en informationsrap-
port, som også vil indeholde en række rapporter og 
dokumenter om de ovennævnte lande, hvori forskellige 
emner i denne og andre udtalelser vil blive uddybet. 
For klarhedens skyld bør man erindre sig, at den sæd­
vanlige betegnelse østeuropæiske lande dækker nogle 
meget omfattende og komplicerede geo-politiske for­
hold. 
Der vil — for bedre at kunne foretage en vurdering af 
de økonomiske, sociale og politiske forhold i disse lande dels EF's beslægtede FU&D-aktiviteter og dels snævert 
forbundne EF-forskningsprogrammer og nationale pro­
grammer. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
— blive sondret mellem mellem — of nordeuropæiske 
Østlande (Østtyskland, Ungarn, Tjekkoslovakiet og 
Polen), Balkanlandene (Jugoslavien, Rumænien og Bul­
garien) samt Sovjetunionen, der må betragtes som en 
særskilt helhed på grund af de mange racer, sprog og 
religioner, som er repræsenteret i såvel den europæiske 
som den asiatiske del. 
ØSU opstiller i denne udtalelse tre hovedmålsætninger: 
1) At give en vurdering af den økonomiske og social 
situation i Østeuropa under behørig hensyntagen til 
de hurtige og vedvarende ændringer og den betydeli­
ge forskel på forholdene i de enkelte lande. 
2) At vurdere de foranstaltninger, Fælleskabet allerede 
har truffet dels i form af nødhjælp dels for at skabe 
et nyt grundlag for forbindelserne med disse lande. 
3) At formulere forslag til den politik, der skal iværk­
sættes over for Østeuropa såvel på kort som på 
mellemlang sigt. Udtalelse om Fællesskabets økonomiske forbindelser med de østeuropæiske lande 
(90/C 124/14) 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 1. februar 1990 i henhold til forretningsorde­
nens artikel 20, stk. 4, at udarbejde en udtalelse om Fællesskabets økonomiske forbindelser 
med de østeuropæiske lande. 
Det forberedende arbejde henvistes til sektionen for EF's eksterne forbindelser, handels- og 
udviklingspolitik, som udpegede Walter Briganti til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 16. marts 1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 275. plenarforsamling den 29. marts 1990 
uden stemmer imod og med 7 stemmer hverken for eller imod følgende udtalelse. 
21. 5. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/59 
1. Den økonomiske og social situation i Østeuropa 
1.1. ØSU konstaterer, at myndighederne i Østeuropa 
erkender den krise, som har kendetegnet disse lande 
igennem lang tid, og at deres tidligere triumferende 
holdning har — enten på eget initiativ eller under pres 
fra befolkningen — veget pladsen for en ubarmhjertig 
og på visse måder uventet analyse af deres dramatiske 
økonomiske og sociale situation. 
1.2. De dristigste og mest klarsynede ledere og eks­
perter i disse lande har påpeget en mangfoldighed af 
problemer: økonomisk stagnation, fald i landbrugs- og 
industriproduktionen, ringe produktivitet, fiktiv fuld 
beskæftigelse, manglende mobilitet blandt arbejdstager­
ne, kamoufleret infaltion, betydelige offentlige under­
skud, til dels forårsaget af enorme militærudgifter, kun­
stige priser, ingen entreprenørånd og ivæksætterfrihed, 
dårlig udnyttelse af naturgivne ressourcer, forurening, 
forældet teknologi, voksende betalingsbalanceunder­
skud kombineret med stor udlandsgæld, fej slagne of­
fentlige investeringbeslutninger, urealistieke valutakur­
ser, lukkede grænser til hinder for den frie bevægelighed 
af varer og personer samt et bekosteligt offentligt sy­
stem til styring af økonomien, som i det store hele er 
uegnet til at få det økonomiske maskineri til at fungere 
effektivt. 
1.3. ØSU må konstatere, at den sociale situation 
ligeledes synes at være alvorlig og at halte efter forhol­
dene i Vesteuropa. Man bør dog være forsigtig med at 
simplificere tingene, da man ellers risikerer at overse 
vigtige forskelle og faktorer. 
1.4. Forbruget per capita er ringe. Teoretisk set skul­
le lønniveauet sætte mange befolkingsgrupper i stans 
til at øge deres forburg, men i realiteren erder mangel på 
verer og tjenesteydelser. Dzette skyldes en utilstrækkelig 
produktion af mange varer, et dårligt organiseret og 
forældet transport og distributionssystem samt en ringe 
produktkvalitet. Statistikker over levestandarden, her­
under bl.a. antallet af private biler og telefoner pr. 
indbygger, viser ligeledes et generelt lavt velstandsni-
veau. Den almene sundhedstilstand er ringere end i 
Vesten, og spædbørnsdødeligheden er generelt højere. 
Officielt er der fuld beskæftigelse, men i realiteten ac­
cepterer man, tvunget af omstændighederne, sort arbe-
jede — et fænomen, som heller ikke er ukendt i de 
vestlige lande — som ofte resulterer i dobbeltbeskæfti­
gelse, spekulation og illegal handel. 
1.5. Det viser i øvrigt, at kvinderne er mindre frigjor­
te, at ligheden mellem mænd og kvinder slet ikke svarer 
til de forestllinger, man har om sådanne samfundssyste­mer; men der ses dog i den unge generation tegn på 
voksende ængstelse og oprør. Utilfredsheden blandt 
arbejdstagere, teksniks personale og intellektuelle har 
affødt spontane strejker med åbenlyse eller skjulte pro­
testdemonstrationer, massemøder samt optøjer. 
1.6. ØSU er i øvrigt klar over, at den alvorlige økono­
miske og sociale situation samtlig er yderst kompliceret. 
Først og fremmest må man tage højde for forskellene 
mellem de enkelte lande og inden for disse lande mellem 
de forskellige regioner. Endvidere er f.eks en god bolig 
et sjældent gode i disse lande, men har man først fået 
den, er lejen symbolsk. Der er ligeledes en bevidst 
politik bag fastsættelsen af de priser, som betales for 
varmt vand, gas, elektricitet, offentlig transport og 
andre serviceydelser med alle de fordele og ulemper, 
som et sådant system indebærer ud fra et bredere øko­
nomisk synspunkt. 
1.7. Selv om fuld beskæftigelse må anses for en illu­
sion, er jobsikkerheden god, omend til en lav realløn. 
Arbejdstiden er generelt kortere end i Vesten, hvilket 
ikke skyldes arbejdstagernes dovenskab, men mål­
sætningen om opetholdelse af fuld beskæftigelse. 
Alle har adgang til grundskoleuddannelse og højere 
uddannelse. Adgangen til højere uddannelse er dog 
lettere for magthavernes børn og for en politiskt udvalgt 
elite i øvringt, men også særligt begavede unge har 
muligheder. 
1.8. Generelt set, dog bortset fra »nomenklaturens« 
privilegier, findes der en dybt rodfæstet lighedsånd, 
især i den russiske og polske befolkning, som harmone­
rer dårligt med konkurrence — og præstationsmentali-
teten. Dette er en hindring for indførelsen at et konkur­
renceelement mellem arbejdstagere og mellem virksom­
heder. Det er også forklaringen på den mistænkeliggø­
relse og uvilje, der har mødt enmandsvirksomheder 
og mindre kooperativer, som tilbyder nye varer og 
tjenesteydelser til markedspriser. Denne lighedsånd 
rummer dog også værdier som solidaritet og social 
retfærdighedsfølelse. 
1.9. I en nuanceret vurdering mener ØSU, at man 
også må tage hensyn til de resultater, der er opnået i 
visse lande. 
F.eks. har den økonomiske planlægning givet bedre 
resultater i DDR, end i de øvrige Østlande og en mere 
avanceret teknologi bl.a. som følge af de snævre kon­
takter og handelen med Forbundsrepublikken Tysk­
land. Dette har dog ikke forhindret en meget alvorlig 
økonomisk krise, masseemigration, og en udvikling, 
som på ingen måde kan måle sig med situationen i 
Nr. C 124/60 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 5. 90 
Vesttyskland. Sovjetunionen er med sine 60 000 
virksomheder, omend størsteparten er forældede, dog 
forstat rent numerisk en af verdens største industrimag­
ter. Desuden har Sovjetunionen bevist, at det sidder 
inde med sofistikeret teknologi inden for f.eks. rum­
forskning og medicin of slet ikke at tale om våbenindu­
strien, der har været genstand for enorme investeringer. 
Hvert år indgives i tusindvis af patentansøgninger, men 
den manglende kapacitet i virksomhederne indebærer, 
at hovedparten aldrig produceres og bringes på mar­
kedet. 
1.10. ØSU er fuldt opmærksomt på den grundlæg­
gende betydning af den politiske situation i Østlandene, 
men finder det rigtigst at undlade at gå ind i en nærmere 
analyse og vurdering af hele dette område. 
Set i lyset af meget varierende forhold og usikre perspek­
tiver håber ØSU, at skabelsen af en markedsøkonomi 
vil blive ledsaget af etableringen af frie, demokratiske 
systemer. Dette er en forundsætning for skabelsen af 
økonomisk og social pluralisme samt for en effektiv, 
holdbar markedsøkonomi. 
I den forbindelse er der af afgørende betydning, at 
der oprettes og videreudvikles frie og repræsentative 
arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer og afsluttes 
kollektive overenkomster om løn- og arbejdsviklår. 
Lige så vigtigt er det at se på dannelsen og konsoliderin­
gen af regeringsuafhængige foreninger og bevægelser, 
som er repræsentative for de forskellige interessegrup­
per: fra landbruget til håndværket, fra det foreningsba-
serede erhvervsliv til miljø- og forbrugergrupper. 
Den politiske situation i desse lande afklares, efterhån­
den som demokratiske valg finder sted. 
1.11. I første omgang bør man se på den økonomi­
ske, sociale og politiske situation, sådan som de ansvar­
lige politikere og økonomer i disse lande fremstiller den 
for deres egen og den internationale opinion. Det er 
vigtigt at erkende situationens alvor og dermed behovet 
for en hurtig og effektiv indsats fra Vesten og især fra 
Fælleskabet. 
1.12. 1 realiteten er de videre konsekvenser af denne 
situation of de i igangværende ændringer umulige at 
forudse. 
Vesteuropa kunne se sig konfronteret med alvorlige 
problemer i tilfælde af en alt for hurtig og ukontrollabel 
disintegration af landene i Østeuropa med yderliger 
fald i produktionen og levestandarden samt masseemi­
gration fra øst mod vest, når grænserne åbnes. Men med den opnåede afspænding, med den gennemførte 
reduktion i troppestyrkerne og med de reformer, som 
er undervejs, er der dog blevet indledt en ny æra. Det 
er nu muligt, og også nødvendigt, at formulere en ny 
vidtrækkende samarbejdspolitik, ikke blot med økono­
miske, finansielle, handelsmæssige, teknologiske og 
miljømæssige aspekte, men også med sociale og menne­
skelige facetter. 
1.13. Man må forvente snævrere forbindelser og 
større indbyrdes afhængighed mellem Vest- og Østeu­
ropa. 
ØSU mener, at Fællesskabet uden at stille bestemte krav 
vil være i stand til at tilbyde disse lande et eksempel på 
tilstrækkelig smidig og fleksibel udvikling, økonomisk 
struktur og social balance. Dette er ikke ensbetydende 
med en monolistisk økonomi, men snarere en type 
blandingsøkonomi med private, offentlige og koopera­
tive virksomheder, som alle følger markedets love og 
er underkastet den frie konkurrence i henhold til klare 
regler og med respekt for virksomhedernes, arbejdsta­
gernes og borgernes frihed. 
Dette økonomiske eksempel vil ifølge ØSU — også selv 
om det vil give anledning til mange problemer — lette 
overgangen fra en lukket og bureaukratisk centraliseret 
økonomi til en åben decentraliseret markedøkonomi, 
som vil blive forvaltet af en ny generation af entreprenø­
rer, ledere, arbejdstagere og selvstændige. 
1.14. For så vidt angår Østtyskland, ser ØSU med 
tilfredshed på udsigterne til en kommende genforening 
med Vesttyskland, men er bange for, at genforeningen 
kan forløbe så hurtigt og på en sådan måde, at den, i 
det mindste på kort sigt, kan indvirke negativt på EF's 
økonomi. 
2. Allerede gennemførte eller igangværende bistands-
og samarbejdsforanstaltninger 
2.1. Det er på den i det foregående skitserede bag­
grund, at Fællesskabets politik og foranstaltninger over 
for Østeuropa skal udformes. 
Alle de ovennævnte betragtninger er baseret på følgende 
centrale præmisser, som tydeligt må understreges, nem­
lig at de historiske begivenheder i Østeuropa og den 
politik, der fastlægges over for disse lande, ikke på 
nogen måde bør true eller forhale enhedsprocessen i 
Fællesskabet. 
Skabelsen af det indre marked og gennemførelsen af 
Den Økonomiske og Monetære Union med alle de 
foranstaltninger og tidsfrister, som de tolv medlemssta-
21. 5. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/61 
ter har fastlagt, er ifølge ØSU forpligtelser, som skal 
overholdes med den størst mulige konsekvens og over­
bevisning. 
Den tyske genforening og en økonomisk og monetær 
union mellem de to Tysklande skal ligeledes afpasses 
den hovedskabelon, der er lagt for de europæiske inte­
grationsbestræbelser og tilpasses de regler, som er den 
nødvendige forudsætning for opfyldelsen af denne vigti­
ge målsætning. 
1 erkendelse af sine beføjelser kan ØSU ikke kommente­
re de generelle politiske planer, som forskellige regerin­
ger har fremlagt. Det kan dog ikke undlade at fremhæ­
ve, at et mere forenet og stærkere Fællesskab, der 
forbedre sin økonomiske og sociale deevne, er en afgø­
rende forudsætning for en eventuel gradvis udvidelse. 
2.2. ØSU er helt klar over, at nok kan EF-institutio-
nerne gøre meget, men de er ikke almægtige. 
Samarbejdet med Østeuropa foregår og vil fortsat fo­
regå på tre niveauer. Først og fremmest er der forbindel­
serne mellem de enkelte EF-medlemsstater og de enkelte 
østeuropæiske lande. 
Dernæst kommer forbindelserne på EF-niveau især via 
Kommissionen med de enkelte østeuropæiske lande. 
Det er specielt disse forbindelser, der behandles her. 
ØSU mener, at disse forbindelser vil kunne igangsætte 
en ny udvikling. 
2.3. For det trejde et der de muntilaterale EF/Come-
con-forbindelser. Disse indskrænker sig til et begrænser 
antal specifikke områder på grund af den institutionele 
asymmetri mellem de to organer. De seneste meddelel­
ser om Comecon's opløsning indebærer, at de, omend 
begrænsede, muligheder for fremtidigt samarbejde med 
dette organ bortfalder og må erstattes med aftaler, som 
indgås med de enkelte lande eller, hvor det måtte være 
muligt, med grupper af lande, som grænser op til hi­
nanden. 
2.4. Sluttelig vil der gradvis kunne etableres et endnu 
bredere samarbejde på en række felter, efterhånden som 
Østbloklandene tilslutter sig multilaterale europæiske 
og internationale organer, som f.eks. Organisationen 
for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), Eu­
roparådet, Den Almindelige Overenskomst om Told og 
Udenrigshandel (GATT), Den Internationale Valuta­
fond (IMF) og Verdensbanken. 
2.5. Her og nu vil ØSU blot tilkendegive sit syn på 
de seneste foranstaltninger, Kommissionen har truffet 
over for de enkelte lande i Østeuropa. 
I den efterfølgende vurdering af de foranstaltninger, 
Kommissionen og Rådet har truffet, tages der fuldt ud 
højde for situationen i disse lande, således som beskre­
vet i første del af denne udtalelse. 2.6. ØSU understreger det nødvendige i, at hjælpen 
fra de vestlige lande, og specielt fra EF's medlemsstater, 
til landene i Østeuropa, i videst mulige omfang ydes 
som en kollektiv hjælp via Kommissionen. Dette vil 
bl.a. indebære den fordel, at man i disse lande kan 
cementere fremtidige udviklinger i retningen af en øko­
nomisk integration omkring en EF-pol. 
2.7. ØSU udtrykker tilfredshed med de handels- og 
samarbejdsaftaler, der indtil videre er blevet indgået 
med Ungarn, Polen og Sovjetunionen. De er et første 
skridt mod et mere vidtgående samarbejde med disse 
lande. Dette samarbejde skal, ifølge Kommissionens 
formand Jacques Delors med tiden baseres på mere 
vidtrækkende instrumenter. ØSU håber, at forhandling­
erne med de andre interesserede lande, som f.eks. Tjek­
koslovakiet og Bulgarien afvikles hurtigt. Det beklager 
dog, at det ikke orienteres officielt om disse for­
handlinger og aftaler og ikke opfordres til at fremsætte 
specifikke udtalelser om dem. ØSU forbeholder sig ret 
til at se nærmere på disse aftaler, når det i sin kommende 
informationsrapport skal behandle forholdet til de en­
kelte østeuropæiske lande. 
Rækkevidden af disse aftaler vil afhænge af, hvor effek­
tivt de gennemføres, og hvor godt samarbejdsorganerne 
fungerer. 
2.8. Resultaterne afhænger dog i høj grad af, hvor 
hurtigt de planlagte reformer gennemføres i de forskelli­
ge lande. Det gælder for væksten i handelen, for de 
private investeringer og for samarbejdet inden for for­
skellige sektorer. Disse punkter behandles senere. 
2.9. Nødhjælen til Polen og Rumænien var på sin 
plads, og det kan vise sig nødvendigt også at yde lignen­
de hjælp til andre lande. En sådan hjælp er påkrævet 
ikke blot af humanitære grunde; der er også tale om et 
politisk ansvar, da det er utænkeligt at lukke øjnene 
for forværringen af levevilkårene og den deraf følgende 
utilfredshed i befolkningen, hvilket kunne svække re­
formprocessen. Hjælpen skal naturligvis først og frem­
mest ydes til de fattigste befolkningsgrupper, hvorimod 
den frie fastsættelse af markedsprisen for landbrugsva­
rer i videst muligt omfang skal sikre en tilpasning af 
landbrugets omkostninger til efterspørgslen hos forbru­
gerne. 
Udvikkling og modernisering af landbruget bør priorite­
res. Man bør dog ikke undervurdere hovedparten af 
disse landes muligheder og landbrugsmæssige potentiel, 
som vil gøre dem til konkurrenter på det europæiske 
marked og verdensmarkedet. 
Man bør ligeledes sikre sig, at de nye økonomiske 
forbindelser med landene i Østeuropa forbliver foreneli-
Nr. C 124/62 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 5. 90 
ge med målsætningerne for Fællesskabets politik og 
ikke giver anledning til konkurrenceforvridninger. 
Anvendelsen af modværdien af støtten i lokal valuta 
bør aftales og kontrolleres. 
2.10. ØSU påskønner Kommissionens tanker om at 
fremskynde udviklingen i handelsforbindelserne med 
Østlandene og specielt med Polen og Ungarn. Be­
slutningen om i dette øjemed, om end kun midlertidigt, 
også at benytte den generelle præferenceordningen 
(GSP), giver dog anledning til visse betænkeligheder og 
forbehold. I samtlige ØSU's udtalelser om emnet i de 
seneste år hedder det tværtimod, at GSP-ordningen bør 
måltrettes og afgrænses yderligere. ØSU understreger i 
den forbindelse nødvendigheden af, at der gennemføres 
en rationel reform af ordningen, der tager hensyn til de 
seneste års forandringer, med henblik på at fremme 
handelsstrømmen til Fællesskabet på vilkår, der sikrer 
gensidighed og beskyttelse imod eventuelle indførsler. 
Men så længe disse lande opretholder konkurrencefor­
drejende praksis (f.eks. subventioner), bør man fasthol­
de visse forsvarsmekanismer for at forhindre, at hele 
industrier skades alvorligt. Det vil derfor være berettiget 
at sikre, at aftalerne kommer til at indeholde beskyttel­
sesklausuler. 
2.11. ØSU godkender den generelle målsætning med 
PHARE-programmet til fordel for Polen og Ungarn, 
som med en beløbsramme på 300 millioner ecu skal 
hjælpe disse to lande med at omstille deres statsstyrede 
økonomi. Hvad angår målsætningerne for denne om­
stilling, henviser ØSU til første del af den foreliggende 
udtalelse, hvor en monolitisk kapitalisme afvises, men 
hvor der også udtrykkes beredvillighed til at hjælpe 
disse lande (hvis de ønsker det) med at skabe en mar­
kedsøkonomi, der giver plads til ydedygtige store og 
små virksomheder, hvad enten de er privat, kooperativt 
eller offentlig/privat finansieret. 
2.12. ØSU håber også, at der i disse lande indledes 
drøftelser mellem regeringen og de forskellige økonomi­
ske og sociale kategorier om de økonomiske problemer. 
2.13. Hvordan dette end vil udvikke sig, og selv om 
det forbliver Kommissionens opgave at vurdere, hvor 
store beløb der skal anmodes om, advarer ØSU om 
risikoen for, at niveauet ikke bliver højt nok.. 
2.14. ØSU henstiller i denne forbindelse, at hjælpen 
ikke spredes over en mangfoldighed af mindre projek­
ter, men at den koncentreres om nogle få, nøje afstemte 
prioriteringer. Kommissionen synes også at være gået i 
denne retning med sin beslutning om at afsætte en stor 
del af de 300 millioner ecu (200 til Polen og 100 til Ungarn) til primært polsk landbrug (100 millioner ecu) 
for at forbedre produktiviteten og muliggøre importen 
af det nødvendige materiel. 
ØSU anser det for rimeligt at anvende de resterende 
beløb til industriel udvikling, miljøbeskyttelse, uddan­
nelse, teknisk samarbejde og forskning. 
ØSU håber også, at disse programmer vil bidrage til at 
fremme den sociale dialog. 
2.15. ØSU afventer oplysninger fra Kommissionen 
om investeringsformer og tildelingskriterier for de yder­
ligere lån, som Rådet har godkendt ud over de 300 
millioner ecu, og som over en treårig periode skulle 
komme op på 1 milliard ecu. 
ØSU håber med tiden at få oplysninger om de projekter, 
der er blevet godkendt inden for de forskellige sektorer 
og om de resultater, man har opnået med de bevilgede 
midler. 
2.16. Beslutningen om at oprette en europæisk bank 
for genopbygning og udvikling (EBRD) forekommer at 
være et vigtigt multilateralt initiativ. 
Der er allerede blevet truffet en principiel beslutning, 
og man er nået til enighed om så vigtige spørgsmål som 
den kapital, de vestlige lande skal indskyde; men mange 
problemer er endnu uløste, og ØSU kan derfor på 
nuværende tidspunkt kun fremkomme med en principi­
el vurdering. 
ØSU betragter dette initiativ som meget lovende. Det 
supplerer den indsats, som planlægges af investerings­
banken, der dog råder over færre midler end en fremti­
dig bank for Østeuropa. 
ØSU anser det for særlig vigtigt, at Kommissionen og 
Investeringsbanken har sæde i Østbankens bestyrelse 
og bidrager til den indskudte kapital, også selv om det 
kun er med et ringe beløb. 
ØSU ser gerne, at den nye bank især får til opgave at 
prioritere projekter, der tilsigter produktive investerin­
ger, især via små og mellemstore virksomheder, joint 
ventures eller andre former for fælles initiativer, idet 
den dog ikke vil udelukke infrastrukturinvesteringer, 
som har mere praktiske formål eller er uopsætteligt for 
den økonomiske udvikling. 
Da bankens midler desværre er begrænsede, må man 
søge at opnå en optimal multiplikatoreffekt bl.a. ved, 
at der ud over den direkte støtte også ydes investerings-
garantier. 
21. 5. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/63 
ØSU forbeholder sig ret til at udtale sig mere indgående 
om dette initiativ, når bankens karakteristika er blevet 
fastlagt nøjere. 
2.17. ØSU deler fuldt ud Kommmissionens og Rå­
dets opfattelse af uddannelsens betydning for landene i 
Mellem- og Østeuropa. Uddannelse er en af forud­
sætningerne for gennemførelsen af økonomiske refor­
mer og en succesrig indførelse af en markedsøkonomi. 
ØSU erkender derfor også betydningen af den planlagte 
europæiske erhvervsuddannelsesfond, der skal bidrage 
til at udbygge erhvervsuddannelsesordningerne for unge 
og voksne i Østeuropa, i første omgang Polen og Un­
garn. Fonden er et væsentligt middel til at udvikle nye 
former for samarbejde inden for dette område. 
ØSU glæder sig over, at EF også inden for dette felt er 
behjælpelig med at koordinere bistanden fra medlems­
staterne og tredjelande. 
I lighed med Det Europæiske Center for Udvikling of 
Erhvervsuddannelse (Cedefop) bør man for denne fond 
ligeledes vælge en trepartssammensætning. Det bør 
være muligt for arbejdsgiver- of arbejdstagerorganisa­
tioner at gennemføre egne progammer via fonden. 
ØSU understreger den rolle, som den private sektor via 
fagorganer, institutter og virksomheder i de forskellige 
lande skal spille inden for fonden. Dette vil bidrage 
til at decentralisere fondens aktiviteit og udnytte den 
tekniske viden og faciliteterne i de forskellige lande 
og sektorer, som f.eks. landbrug, industri, bank- og 
finansvæsen. Den vil også slå bro mellem uddannelses­
aktiviteter og tekniske hjælpeforanstaltninger samt 
sikre en effektiv udnyttelse af private virksomheders 
initiativer. 
ØSU har tillid til, at Kommissionen vil holde det orien­
teret om fondens programmer og aktiviteter, således, 
at det kan yde sit bidrag i de senere faser i uddannelses­
aktiviteterne for arbejdskraften, teknikere og virksom­
hedsledere i Østeuropa. 
2.18. For så vidt angår TEMPUS-programmet(1) 
henvises der til udtalelsen herom udarbejdet af social­
sektionen. 
3. Udsigterne for det nye samarbejde med Østeuropa 
3.1. ØSU mener, at Fællesskabet for fremtiden må 
stryke sit politiske og finansielle engagement over for 
Østeuropa, samtidig med at det dog opretholder sine 
(') Indførelse af en tværeuropæisk mobilitetsfremmende ordning 
for universitetsstudier. forpligtelser over for Fællesskabets traditionelle partne­
re. ØSU er navnlig opmærksom på, at EF-programmer-
ne og -projekterne til fordel for stater i Afrika, Vestindi­
en og Stillehavet (AVS), Middelhavslandene og landene 
i Latinamerika ikke må berøres eller opfattes som væ­
rende berørt.af initiativerne til fordel for Mellem- og 
Østeuropa. Man bør overveje at udvide bistanden og i 
endnu højere grad lette de produktuve investeringer i 
disse lande. Dette kan dog ikke erstatte de forskellige 
regeringers bilaterale foranstaltninger, men Kommissio­
nen kunne sikre en stadig bedre koordinering af disse. 
3.2. De associeringsaftaler med Fællesskabet, som 
Kommissionens formand Jacques Delors har opkastet 
ideen til, og som skal forhandles med de enkelte Øst­
bloklande, er unægteligt et væsentligt middel til at øge 
integrationen mellem de to store regioner i Europa. 
Indholdet af disse traktater, som er udformet under 
hensyntagen til de enkelte landes særlige forhold, bør 
give anledning til indgående overvejelser, da disse dels 
kan blive grundlaget for voksende samarbejde og inte­
gration på alle tænkelige områder, dels kan sikre en 
rimelig beskyttelse af landbrugets, industriens og de 
øvrige erhvervssektorers interesser i EF-landene. ØSU 
er meget opsat på til sin tid at udtale sig om disse 
traktater for at kunne fremkomme med synspunkter og 
forslag, som afspejler de interesser, det repræsenterer. 
3.3. Man bør ikke glemme, at samarbejdet med Øst­
europa skal skabe et større interessefællesskab og øge 
mulighederne for alle parter, i og med at samarbejdet 
inden for så mange områder som muligt fremmes, det 
være sig inden for økonomi og handel såvel som finans­
væsen, teknik, videnskab, miljøpolitik, socialvæsen og 
kulturpolitik. 
På mellemlang og land sigt vil de gensidige fordele 
forhåbentlig blive betydelige for alle involverede parter. 
Vesten kan forsyne Østblokken med en rigdom af 
teknologi, en fortræffelig know-how inden for de mest 
forskellige områder, kapacitet inden for erhvervs- og 
ledelsesuddannelse samt et velgørende frisk pust i from 
af entreprenørånd, risikovillighed og frit initiativ. 
De østeuropæiske lande an med tiden blive stadig mere 
interessante og jævnbyrdige partnere, der gradvis vil 
kunne tilbyde industrilandene et enormt marked for 
kapitalgoder, forbrugsgoder, tjenesteydlser og intellek­
tuelle produkter. 
I samklang med de sociale målsætninger for Fællesska­
bet skal integrationsprocessen ikke udelukkende betrag­
tes som en ren forretningsmulighed for den ene part og 
en mulighed for at modtage gaver for den anden part. 
Nr. C 124/64 De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 5. 90 
Processen skal derimod sikre fremgang for både 
virksomhedsledere som arbejdstagere i såvel Øst som 
Vest, for så vidt angår beskæftigelse, levestandard og 
sociale rettigheder. Ellers kunne skuffede forventninger 
give alvorlige tilbageslag og i sidste ende føre til, at der 
stilles spørgsmålstegn ved demokratiserings- og friheds­
processen. 
3.4. ØSU beklager, at Kommissionen indtil nu i sine 
reaktioner på reformprocessen i de mellem- og østeuro­
pæiske lande ikke synes at have blik for de alvorlige 
sociale problemer, som den økonomiske omstrukture­
ring vil afstedkomme. Den ser ud til udelukkende at 
definere samarbejde og bistandsydelse i humanitære 
eller rent økonomiske, finansielle og tekniske termer. 
ØSU mener, at dette er en for begrænset og på kort sigt 
potentielt farlig indfaldsvinkel. 
Forventningerne i disse lande ser ud til at være meget 
store. Det må imidlertid antages, at reformerne ikke på 
kort sigt vil resultere i de forbedringer, som man venter 
sig af dem, og at der skal ydes betydelige ofre. Når 
befolkningen pålægges disse ofre, uden at den via frie, 
uafhængige og repræsentative interesseorganisationer 
har haft lejlighed til at spille en rolle i beslutningsproces­
sen, kan der opstå en farlig situation. Samarbejds- og 
støtteaftalerne mellem EF og disse lande skal derfor 
bl.a. også omfatte opbygningen af disse organisationer, 
af organiserede arbejdsmarkedsforhold og af regler på 
markroøkonomisk niveau om social-økonomisk be­
slutningstagning, afstemt efstemt efter en blandet mar­
kedsøkonomi. 
Fællesskabet skal tilstræbe, at den økonomiske støtte, 
den tekniske bistand, kreditter, lån, handelspræferen-
cer, garantier, investeringer og andre økonomiske be­
gunstigelser ydes på en sådan måde, at man fremmer 
den frie udøvelse af foreningsfriheden og indgåelsen 
af kollektive overenskomster samt tilvejebringelsen af 
økonomisk fremgang og materielle goder for den arbej­
dende befolkning i de pågældende lande. 
3.5. ØSU undervurderer ikke de vanskeligheder, 
samarbejdet rejser på alle niveauer. Det mener derfor, 
at Østlandene bør gennemføre en lovgivning og bestem­
melser, der fremmer samarbejdet. Et aktuelt problem 
er joint ventures: disse tilskyndes i lovgivningen af 
Sovjetunionen og andre lande, men i praksis er situatio­
nen en hel anden, hvilket vestige forretningsmænd, som 
prøver at iværksætte dem, er fuldt ud klare over. I visse 
lande har reformer elimineret de gamle centraldirigere-
de bureaukratier, som var ansvarlige for forhandlinger­ne med udenlandske økonomiske beslutningstagere, 
men de reelle beføjelser er ikke blevet overdraget de 
involverede virksomheder. Ved siden af joint ventures 
kunne man dog også benytte andre instrumenter, som 
f.eks. licens- og kompensationsaftaler, tilbagekøbsafta­
ler eller leasing. Men ligegyldigt hvilken fremgangsmå­
de der vælges, så bør virksomheder kunne tilbageføre 
deres overskud, investorer beskyttes mod visse risici, 
den intellektuelle ejendomsret sikres, og et nyt valuta­
kurssystem indføres (jf. kommentarer i det foregående). 
3.6. ØSU påpegar ligeledes den væsentlige indflydel­
se, som forskellige europæiske og internationale organi­
sationer kan udøve ved at medvirke til en udbygning af 
kontakterne mellem de økonomiske og sociale kræfter i 
Øst og Vest. Visse af disse organisationer, som f.eks. 
Den Internationale Arbejdsorganisation, Den Interna­
tionale Sammenslutning af Landbrugere, Den Interna­
tionale Kooperative Alliance og Den Europæiske Fagli­
ge Samarbejdsorganisation, Sammenslutningen of indu­
stri- og arbejdsgiverorganisationer i De Europæiske 
Fælleskaber (UNICE), samt andre er allerede skredet 
til handling og er kommet med forslag til, hvordan 
man kan fremskynde skabelsen af en markedsøkonomi, 
samtidig med at man sikrer de interesser, de selv repræ­
senterer. 
3.7. Vestlige virksomheder, uanset branche og stør­
relse, vil uvægerligt komme til at spille en central rolle. 
Uden deres aktive medvirken vil erhvert omstillings- og 
udviklingsprogram og enhver produktiv finansiering 
være forgæves. Ud over de nødvendige retsinstrumenter 
må der skabes et klima af tillid, som kan få EF-virksom-
heder til at interessere sig for og engagere sig mest 
muligt i de østeuropæiske landes økonomier. 
EF bør søge at fremme mulighederne for de industrilan­
des virksomheder, som vil investere i Østlandene. EF 
bør medvirke til at opbygge en koordineret strategi, 
som baseres på OECD's retningslinjer vedrørende 
multinationale selskaber og på egnede Den Internatio­
nale Arbejdsorganisation (ILO)-instrumenter samt EF-
Socialpagten, således at man sikrer, at de internationalt 
anerkendte arbejdsvilkår overholdes af de virksom­
heder, der opererer i Østlandene. 
3.8. For nogle af de omtalte landes vedkommende 
må man tage deres udlandsgældsproblemer op og søge 
mulige løsninger på disse. Færdigpakkede økonomiske 
teorier og snævre krav til økonomiske stramninger bør 
21. 5. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/65 
ikke være den løsning, industrilandenes regeringer, for­
samlet i 24-landegruppen og IMF, fremkommer med. 
3.9. ØSU anmoder om, at samtlige programmer, som 
EF skal koordinere, udformes på grundlag af samråd 
mellem Kommissionen og de forskellige samfunds- og 
erhvervskredse (i EF og de pågældende lande) med det 
formål at fastlægge arten af investeringer og overførte 
teknologier, specielt under hensyntagen til miljøet samt 
arbejds- og beskæftigelsesvilkårene (også i EF). 
3.10. Sideløbende med de officielle foranstaltninger, 
som institutionerne har truffet beslutning om, mener 
ØSU, at de eksisterende forbindelser mellem erhvervs-
og samfundsorganisationerne i EF og de tilsvarende 
grupperinger i Østeuropa, hvor disse måtte findes, i 
mange henseender er en væsentlig kommunikations-
og bistandskanal. Industri-, landbrugs-, håndværks-, 
bank-, fag-, handels-, kooperativ- og andre organisatio­
ner kan lade disse lande drage fordel af deres erfaring, 
bistå med faglig uddannelse og i visse tilfælde endog gå 
ind i et samarbejde om fælles økonomiske initiativer. 
Disse organisationers situation i de forskellige Østlande 
er unægtelig meget flydende og usikker; men man bør 
ikke undervurdere den direkte rolle, som erhvervs- og 
arbejdstagergrupperne kan komme til at spille i længden 
ved hjælp af egnede instrumenter. 
ØSU finder det af afgørende betydning, at såvel arbejds­
givere, arbejdstagere og andre samfunds- og erhvervs­
grupper får mulighed for at opbygge frie, uafhængige, 
demokratiske og repræsentative organisationer. Dette 
Bryssel, den 29. marts 1990. mål bør også søges nået via EF-tiltag, og under medvir­
ken af internationale organisationer, som bl.a. ILO. 
3.11. Det ville ligeledes være nyttigt at etablere direk­
te kontakter mellem ØSU og de mest repræsentative 
erhvervs- og samfundskredse i Østeuropa. Sådanne 
kontakter ville være ønskelige — i det mindste med 
visse lande — under udarbejdelsen af informationsrap-
porten. 
ØSU håber, at der snarest vil blive oprettet økonomiske 
og sociale organer, så de nye kræfter, som vil fremstå 
som resultat af reform- og omstruktureringsprocessen, 
kan komme til orde og få indflydelse. 
3.12. Sluttelig ønsker ØSU, hvis tiden og ressourcer­
ne tillader det, at foretage høringer af eksperter, obser­
vatører og andre, der er aktivt engageret i de socio­
økonomiske og handelsmæssige forbindelser med lan­
dene i Østeuropa. 
3.13. Endelig bør man ikke glemme udgangspunktet, 
nemlig den meget alvorlige samfundsøkonomiske situa­
tion i Østeuropa. Omlægningen af disse systemer til 
markedsøkonomier vil hverken forløbe let, hurtigt eller 
smertefrit. Fælleskabet bør inden for rammerne af sine 
beføjelser og muligheder gøre sit yderste for med de 
nødvendige ressourcer at iværksætte et program for 
bistand, genopbygning, udvikling og integration. I den 
foreliggende udtalelse er hovedmålsætningerne samt 
forslag til en række instrumenter og indgreb kort skitse­
ret inden for rammerne af det, man i øjeblikket kan 
overskue. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg