4.2.83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 30/11 
personer oprettet i henhold til medlemsstaternes 
lovgivning, der er ansvarlige for projektet eller den 
beskrivende analyse. 
Såfremt oprettelsen af en juridisk person med retlig 
mulighed for at gennemføre et projekt indebærer 
yderligere omkostninger for de deltagende virksom­
heder, kan det pågældende projekt gennemføres ved 
simpelt samarbejde mellem fysiske og juridiske 
personer. I så fald fordeles ansvaret for de forplig­
telser, der affødes af støtten fra Fællesskabet, efter 
regler, der skal fastsættes i kontrakten. 
Artikel 13 
Kommissionen forhandler og indgår de fornødne 
kontrakter. 
Modtagere af støtte fra Fællesskabet indsender hvert 
år eller på Kommissionens begæring en rapport til 
denne om opfyldelsen af de kontraktlige forpligtelser 
over for Kommissionen og navnlig om projektets 
gennemførelsesstadium og om de udgifter, der er 
afholdt i forbindelse med gennemførelsen. 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43 
og 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parla­
mentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og 
sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Toldbestemmelserne indeholder visse regler om, at de 
kompetente myndigheder med henblik på at sikre 
betaling af den toldskyld, der er opstået eller vil 
kunne opstå, er forpligtet til eller har mulighed for at 
kræve, at der stilles sikkerhed; Artikel 14 
Listen over de foranstaltninger, hvortil der er ydet 
støtte fra Fællesskabet, offentliggøres årligt i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Artikel 15 
1. Der nedsættes et rådgivende udvalg bestående af 
repræsentanter for medlemsstaterne og med en repræ­
sentant for Kommissionen som formand. 
2. Udvalgets arbejde er fortroligt. 
3. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden. 
Artikel 16 
Kommissionen aflægger årligt beretning for Europa-
Parlamentet og Rådet om anvendelsen af denne 
forordning. 
Artikel 17 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offent­
liggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
da sikkerhedsstillelse medfører ikke ubetydelige 
udgifter, er det vigtigt, at alle erhvervsdrivende i 
Fællesskabet, uanset i hvilken medlemsstat de 
befinder sig, underkastes de samme regler, især med 
hensyn til den måde, på hvilken denne sikkerhed kan 
stilles, bestemmelsen af beløbets størrelse, og anven­
delsen heraf; der bør derfor på dette område vedtages 
regler på fællesskabsplan; 
sikkerheden, når den kræves, bør stilles af den 
person, for hvem toldskylden er opstået eller vil 
kunne opstå; sikkerhed bør dog ikke kræves stillet, 
hvis denne person er en offentlig administration, idet 
der ikke er nogen risiko for, at toldskylden i dette 
tilfælde ikke betales; når toldskylden ikke overstiger 
et vist beløb, står udgifterne til sikkerhedsstillelse 
måske hverken for de erhvervsdrivende eller de 
kompetente myndigheder i rimeligt forhold til den 
reelle risiko for, at toldskylden ikke betales; det bør 
derfor fastsættes, at de kompetente myndigheder skal 
have mulighed for at undlade at kræve sikkerhedsstil­
lelse for toldskyld under dette beløb; Forslag til Rådets forordning (EØF) om den sikkerhed, der skal stilles for betaling af en 
toldskyld 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 14. januar 1983) 
Nr. C 30/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 2. 83 
for nemheds skyld bør der kunne stilles samlet 
sikkerhed for flere ekspeditioner, der medfører eller 
vil kunne medføre, at der opstår en toldskyld; 
såfremt det fastsættes, at sikkerhedsstillelsen er fakul­
tativ, bør denne sikkerhed kun kræves i det omfang, 
hvor rettidig betaling af toldskylden ikke er helt 
sikret; denne fakultative sikkerhed bør dog altid 
kunne kræves stillet, når de kompetente myndigheder 
finder det nødvendigt; 
er sikkerheden obligatorisk, bør beløbet være lig med 
det af de kompetente myndigheder kendte eller 
anslåede beløb for den pågældende toldskyld; er 
sikkerheden fakultativ, bør det maksimale beløb ikke 
være større end det, der rent faktisk kan komme på 
tale; 
de bedst egnede former for sikkerhedsstillelse for 
betaling af en toldskyld er kontant depositum eller 
hermed ligestillede deposita, kautionsstillelse eller 
pantsætning af værdipapirer, som er udstedt af eller 
garanteret af den medlemsstat, hvor sikkerhedsstil­
lelsen kræves; de pågældende bør frit kunne vælge 
mellem disse tre former for sikkerhedsstillelse; de 
kompetente myndigheder bør dog kunne afslå den 
foreslåede form for sikkerhedsstillelse, såfremt den er 
uforenelig med den toldprocedure, hvis anvendelse 
medfører eller vil kunne medføre, at der opstår told­
skyld; myndighederne bør også kunne afslå at accep­
tere den foreslåede sikkerhedsstillelse, når de finder, 
at den ikke yder sikker garanti for deri rettidige beta­
ling af toldskylden; undtagelsesvis bør myndighe­
derne derimod kunne acceptere en anden form for 
sikkerhedsstillelse end de tre ovennævnte, når den 
yder en tilsvarende sikkerhed for betaling af told­
skylden; 
så længe de beløb, der er indbetalt som kontant depo­
situm, blot tjener som sikkerhedsstillelse, bør de ikke 
betragtes som opkrævede import- eller eksport­
afgifter; disse beløb svarer nemlig ikke til behørigt 
fastlagte krav, som omhandlet i artikel 2 i Rådets for­
ordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 2891/77 af 
19. december 1977 om gennemførelse af afgørelsen af 
21. april 1970 angående udskiftning af medlemsstater­
nes finansielle bidrag med Fællesskabernes egne 
indtægter ('); de bør derfor ikke bogføres om 
sådanne afgifter; 
(») EFT nr. L 336 af 27. 12. 1977, s. 1. betales en toldskyld, for hvilken der er stillet 
sikkerhed, ikke rettidigt, skal der straks træffes de 
nødvendige foranstaltninger til at sørge for, at denne 
toldskyld betales ved hjælp af sikkerhedsstillelsen; 
sikkerhedsstillelsen bør derimod straks frigives, hvis 
den pågældende toldskyld er ophørt eller ikke 
længere kan opstå; sikkerheden bør endog kunne 
frigives delvis, efterhånden som toldskyldsbeløbet 
reduceres; 
for at opnå den forenkling bør bestemmelserne vedrø­
rende sikkerhedsstillelse for import- og eksportgifter 
også anvendes, når der stilles sikkerhed for betaling 
af afgifter, der opkræves i henhold til den fælles land­
brugspolitik, og som varer der opfylder betingelserne 
i traktatens artikel 9 og artikel 10, stk. 1, er underlagt 
i samhandelen inden for Fællesskabet; 
de bestemmelser vedrørende sikkerhedsstillelse, der 
findes i visse internationale konventioner, kan ikke 
berøres af Fællesskabets bestemmelser på området; 
det samme bør gælde for ordningen for fællesskabs­
forsendelse, i det omfang denne ordning i henhold til 
aftalerne med Schweiz og Østrig gælder for varer, 
der forsendes mellem to punkter inden for Fællesska­
bets toldområde gennem disse to tredjelande; 
de bestemmelser vedrørende sikkerhedsstillelse, der 
allerede er vedtaget på fællesskabsplan, og som er i 
modstrid med denne forordnings bestemmelser, bør 
ophæves eller ændres; 
denne forordning vedrører sikkerhedsstillelse for beta­
ling af import- og eksportafgifter i forbindelse med 
anvendelsen af den fælles landbrugspolitik eller be­
stemmelserne i traktaten vedrørende toldunionen; på 
sidstnævnte område giver traktatens bestemmelser 
ikke Fællesskabernes institutioner beføjelse til at 
vedtage bindende regler om sikkerhedsstillelse for 
betaling af import- eller eksportafgifter; det er derfor 
nødvendigt også at basere denne forordnings bestem­
melser på traktatens artikel 235 — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. I denne forordning fastsættes reglerne for den 
sikkerhed, der ifølge toldbestemmelserne skal stilles 
for hel eller delvis betaling af en toldskyld. 
4. 2. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 30/13 
2. I denne forordning forstås ved: 
a) toldbestemmelser: alle de told- og landbrugsbestem­
melser, der vedrører indførsel, udførsel, forsen­
delse og ophold af varer, som indgår i samhan­
delen mellem medlemsstaterne samt mellem disse 
og tredjelande, uanset om det drejer sig om fælles­
skabsbestemmelser eller nationale bestemmelser, 
der er truffet til gennemførelse af fællesskabsbe­
stemmelserne; 
b) toldskyld: en juridisk eller fysisk persons forplig­
telse til at erlægge importafgifter (toldskyld ved 
indførsel) eller eksportafgifter (toldskyld ved 
udførsel), der i henhold til de gældende bestem­
melser skal betales for varer, der er pålagt sådanne 
afgifter; 
c) importafgifter: told og afgifter med tilsvarende 
virkning, samt landbrugsafgifter og andre afgifter 
ved indførsel, der er fastsat inden for rammerne af 
den fælles landbrugspolitik eller som led i de 
særlige ordninger, der gælder for visse varer, som 
er fremstillet ved forarbejdning af landbrugspro­
dukter; 
d) eksportafgifter: landbrugsafgifter og andre afgifter 
ved udførsel, som er fastsat inden for rammerne af 
den fælles landbrugspolitik eller som led i de 
særlige ordninger, der gælder for visse varer, der 
er fremstillet ved forarbejdning af landbrugspro­
dukter; 
e) den kompetente myndigbed: enhver myndighed, der 
er kompetent til at anvende toldbestemmelserne, 
som defineret i litra a), selv om denne myndighed 
ikke henhører under toldadministrationen. 
AFSNIT I 
Krav om sikkerhedsstillelse 
Artikel 2 
1. Kræver den kompetente myndighed i henhold til 
toldbestemmelserne, at der stilles sikkerhed for beta­
lingen af en toldskyld, skal denne stilles af den 
person, for hvem toldskylden er opstået eller vil 
kunne opstå. 
2. Der skal ikke stilles sikkerhed, når den person, 
for hvem en toldskyld er opstået eller vil kunne opstå, 
er en offentlig administration. 
3. Den kompetente myndighed kan undlade at 
kræve sikkerhedsstillelse, hvis toldskylden ikke over­
stiger 100 ECU. 
Artikel 3 
1. Såfremt det i toldbestemmelserne fastsættes, at 
sikkerhedsstillelsen er fakultativ, kræves denne sikkerhed kun, for så vidt rettidig betaling af en 
toldskyld, der er opstået eller vil kunne opstå, ikke er 
helt sikret. 
Stiller den kompetente myndighed ikke krav om den i 
første afsnit omhandlede sikkerhed, kan den imid­
lertid forlange, at den i artikel 2, stk. 1, omhandlede 
person afgiver en erklæring indeholdende de forplig­
telser, han ifølge loven skal overholde. 
2. Den i stk. 1, første afsnit, nævnte sikkerhed kan 
kræves stillet: 
— enten samtidig med, at reglerne om muligheden 
for at kræve en sådan sikkerhedsstillelse finder 
anvendelse; 
— eller på ethvert senere tidspunkt, når den kompe­
tente myndighed konstaterer, at rettidig betaling 
af den toldskyld, der er opstået eller vil kunne 
opstå, ikke er helt sikret. 
Artikel 4 
Der kan stilles samlet sikkerhed for en eller flere 
ekspeditioner, der medfører eller vil kunne medføre, 
at der opstår en toldskyld. 
Artikel 5 
Såfremt sikkerhedsstillelsen i henhold til toldbestem­
melserne er obligatorisk, fastsætter den kompetente 
myndighed størrelsen af denne sikkerhedsstillelse til 
et beløb, der er lig med: 
— det nøjagtige beløb af den toldskyld, der skal 
stilles sikkerhed for, såfremt dette beløb kan 
ansættes nøjagtigt på det tidspunkt, hvor sikker­
heden kræves; 
— i de øvrige tilfælde, det af den kompetente 
myndighed anslåede højeste beløb for den told­
skyld, som er opstået eller vil kunne opstå, særlig 
såfremt sikkerhedsstillelsen kræves for flere ekspe­
ditioner, som skal afvikles i løbet af en bestemt 
periode. 
Artikel 6 
Såfremt sikkerhedsstillelsen i henhold til toldbestem­
melserne er fakultativ og den kompetente myndighed 
kræver sikkerheden stillet, fastsætter den kompetente 
myndighed sikkerhedsstillelsen til et beløb, der ikke 
overstiger det i artikel 5 fastsatte niveau. 
AFSNIT II 
Sikkerhedsstillelse 
Artikel 7 
Uden at dette indskrænker anvendelsen af artikel 10, 
stk. 1, andet afsnit, kan sikkerhedsstillelsen bestå i: 
— et kontant depositum, 
— en kaution, eller 
Nr. C 30/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.2.83 
— pantsætning af værdipapirer, der er negotiable i 
den medlemsstat, hvor sikkerhedsstillelsen kræves, 
og som er udstedt eller garanteret af denne stat. 
Artikel 8 
1. Det kontante depositum stilles i den medlems­
stats valuta, i hvilken sikkerhedsstillelsen kræves. 
Med et kontant depositum ligestilles: 
— overgivelse af en check, hvis betaling er garanteret 
af det pengeinstitut, hvorpå checken er trukket, på 
en måde, der kan anerkendes af den kompetente 
myndighed; 
— overgivelse af ethvert andet værdipapir, der har 
frigørende virkning, og som anerkendes af den 
kompetente myndighed. 
2. Det kontante depositum eller hermed ligestillede 
deposita skal stilles i overensstemmelse med reglerne i 
den medlemsstat, hvor sikkerhedsstillelsen kræves. 
3. Så længe de beløb, der er indbetalt som kontant 
depositum, tjener som sikkerhedsstillelse for en told­
skyld, må de ikke bogføres af den kompetente 
myndighed som import- eller eksportafgifter. 
Artikel 9 
1. Kautionisten skal forpligte sig til at betale 
sikkerhedsstillelsesbeløbet for den toldskyld, som 
forfalder til betaling, solidarisk med debitor. Kautio­
nisten skal have sin sædvanlige bopæl eller være 
etableret i den medlemsstat, hvor sikkerheden stilles, 
og være godkendt af den kompetente myndighed i 
denne stat. 
2. Kautionisten og den person, der skal stille 
sikkerhed, må ikke gensidig stille garanti for deres 
toldskyld. 
Artikel 10 
1. Den person, der skal stille sikkerhed, kan frit 
vælge mellem de forskellige former herfor, der er 
fastsat i artikel 7. 
Den kompetente myndighed kan dog afslå at 
godkende den foreslåede form for sikkerhedsstillelse, 
såfremt den er uforenelig med en tilfredsstillende 
afvikling af den pågældende toldprocedure. 
2. Taler forholdene herfor, kan den kompetente 
myndighed, såfremt denne mulighed er hjemlet i 
gældende bestemmelser, godkende andre former for 
sikkerhedsstillelse end dem, der er omhandlet i artikel 
7, når de yder en tilsvarende sikkerhed for betalingen 
af toldskylden. 
Med samme forbehold kan den godkende et kontant 
depositum eller deponering af værdipapirer, uden at de betingelser, der er fastsat i henholdsvis artikel 7, 
tredje led, og artikel 8, stk. 1, første afsnit, er opfyldt. 
3. De former for sikkerhedsstillelse, der kan 
godkendes i medfør af stk. 2, fastsættes efter frem­
gangsmåden i artikel 15. 
Artikel 11 
Den kompetente myndighed kan afslå at godkende 
den foreslåede form for sikkerhedsstillelse, når den 
finder, at den ikke yder en sikker garanti for den 
rettidige betaling af toldskylden. 
Artikel 12 
Konstaterer den kompetente myndighed, at sikker­
hedsstillelsen ikke eller ikke længere helt sikkert eller 
fuldt ud garanterer den rettidige betaling af told­
skylden, kræver den af den i artikel 2, stk. 1, nævnte 
person, at han efter eget valg enten stiller en supple­
rende sikkerhed eller erstatter den oprindelige 
sikkerhed med en ny. 
AFSNIT III 
Anvendelse af sikkerhedsstillelsen 
Artikel 13 
1. Såfremt den toldskyld, for hvilken sikkerheden 
er stillet, ikke rettidigt er betalt fuldt ud, indleder den 
kompetente myndighed straks de nødvendige proce­
durer for at sikre, at det skyldige beløb faktisk betales 
ved hjælp af den stillede sikkerhed. 
Sikkerhedsstillelsen må ikke frigives, så længe den 
toldskyld, for hvilken den er stillet, ikke er ophørt 
eller stadig vil kunne opstå. Så snart toldskylden er 
ophørt eller ikke længere vil kunne opstå, skal sikker­
hedsstillelsen straks frigives. 
2. Såfremt toldskylden er delvis ophørt eller ikke 
længere kan opstå for en del af sikkerhedsstillelses-
beløbet, frigives den tilsvarende del af dette beløb, 
såfremt den pågældende anmoder herom, medmindre 
det pågældende beløbs størrelse ikke gør noget sådant 
berettiget. 
AFSNIT IV 
Afsluttende bestemmelser 
Artikel 14 
Denne forordning finder anvendelse, når der stilles 
sikkerhed for betaling af afgifter, der opkræves i 
henhold til den fælles landbrugspolitik, og som varer, 
der opfylder betingelserne i traktatens artikel 9 og 
artikel 10, stk. 1, er underlagt i samhandelen inden 
for Fællesskabet. 
4. 2. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 30/15 
Artikel 15 
1. Udvalget for almindelige Toldbestemmelser, der 
er nedsat i henhold til artikel 24 i Rådets direktiv 
79/695/EØF af 24. juli 1979 om harmonisering af 
fremgangsmåderne ved varers overgang til fri omsæt­
ning ('), kan undersøge ethvert spørgsmål, der 
vedrører anvendelsen af denne forordning, og som 
rejses af formanden, enten på eget initiativ eller efter 
begæring fra en medlemsstat. 
2. De nødvendige bestemmelser til gennemførelsen 
af denne forordning fastsættes efter fremgangsmåden 
i artikel 26, stk. 2 og 3, i direktiv 79/695/EØF. 
Artikel 16 
Bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse 
uden at indskrænke de særlige regler, der gælder om 
sikkerhedsstillelse i henhold til: 
— internationale konventioner, 
— Rådets forordning (EØF) nr. 222/77 af 13. de­
cember 1976 om fællesskabsforsendelse (2). 
Artikel 17 
Følgende bestemmelser ændres som angivet: 
1. Rådets direktiv 69/73/EØF af 4. marts 1969 om 
harmonisering af lovgivning om aktiv foradling (J) 
Artikel 3, stk. 3, affattes således: 
»3. I det i stk. 1, litra a), nævnte tilfælde kan de 
kompetente myndigheder kræve, at der stilles 
sikkerhed.« 
2. Rådets direktiv 78/453/EØF af 22. maj 1978 om 
harmonisering af administrativt eller ved lov fastsatte 
bestemmelser om henstand med betaling af import- og 
eksportafgifter (*) 
Artikel 2 affattes således: 
»Artikel 2 
På betingelse af at ansøgeren stiller sikkerhed, 
indrømmer de kompetente myndigheder ham på de i dette direktiv fastsatte betingelser en frist for 
betalingen af de import- eller eksportafgifter, som 
påhviler ham.« 
3. Direktiv 79/695/EØF af 24. juli 1979 om harmonise­
ring af fremgangsmåderne ved varers overgang til fri 
omscetning (s) 
Artikel 18, stk. 3, og artikel 19, stk. 7, affattes 
således: 
»De kompetente myndigheder kan gøre indrøm­
melser af de i denne artikel nævnte lettelser 
betinget af, at der stilles sikkerhed.« 
4. Rådets forordning (EØF) nr. 1224/80 af 28. maj 
1980 om varers toldværdi (') 
Artikel 11 affattes således: 
»Artikel 11 
Såfremt det under fastsættelsen af toldværdien af 
de indførte varer bliver nødvendigt at udsætte den 
endelige ansættelse af denne værdi, kan impor­
tøren dog, når han anmoder herom, opnå frigi­
velse af de pågældende varer, forudsat at han 
stiller tilstrækkelig sikkerhed i form af kaution, 
depositum eller andet til dækning af forskellen 
mellem den told, som endeligt kan pålægges 
varerne, og den, der følger af oplysningerne i 
angivelsen.« 
Artikel 18 
Hver medlemsstat underretter Kommissionen om de 
bestemmelser, de udsteder med henblik på at sikre 
gennemførelsen af denne forordning. 
Kommissionen giver de øvrige medlemsstater medde­
lelse herom. 
Artikel 19 
Denne forordning træder i kraft den 1. juli 1984. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
(') EFT nr. L 205 af 13. 8. 1979, s. 19. 
O EFT nr. L 38 af 9. 2. 1977, s. 1. 
(J) EFT nr. L 58 af 8. 3. 1969, s. 1. 
(4) EFT nr. L 146 af 2. 6. 1978, s. 19. O EFT nr. L 205 af 13. 8. 1979, s. 19. 
(*) EFT nr. L 134 af 31. 5. 1980, s. 1.