Henstilling med henblik på

RÅDETS HENSTILLING

om den økonomiske politik i euroområdet

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

som henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 136 sammenholdt med artikel 121, stk. 2,

som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker, særlig artikel 5, stk. 2,

som henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1176/2011 af 16. november 2011 om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer, særlig artikel 6, stk. 1,

som henviser til henstilling fra Europa-Kommissionen,

som henviser til Det Europæiske Råds konklusioner,

som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Finansielle Udvalg,

som henviser til udtalelse fra Udvalget for Økonomisk Politik, og

som tager følgende i betragtning:

(1)Der er fortsat fremgang i Euroområdet, men der er indbyrdes sammenhængende risici og usikkerhed knyttet til udviklingen. Desuden lurer risikoen for en længere periode med lav vækst og inflation drevet af svag produktivitet og aldrende befolkninger. Produktionsgabet er blevet positivt siden 2017 og lå på 0,7 % af det potentielle BNP i 2018, men den potentielle vækst forventes at forblive under niveauet fra før krisen. Den underliggende inflation lå mellem 1-1½ % i 2018 og forventes at forblive på ca. 1½ % i 2019, 2020 og 2021. Arbejdsmarkedsindikatorerne forbedres fortsat, om end i et langsommere tempo, og væksten i beskæftigelsen forventes at aftage yderligere, ligesom der stadig er udfordringer med hensyn til jobkvalitet. Efter flere år med en vækst i de nominelle lønninger på under 2,0 % nåede denne ca. 2¼ % i 2018 og forventes at blive på omkring 2½ % i 2019. I 2020-21 ventes fremgangen igen at blive på 2¼ %. Trods gode arbejdsmarkedsvilkår har reallønnen kun udvist en svag vækst, og fremgangen er fortsat afdæmpet, nemlig under 1 % i 2018 og 2019 og skønsvis 0,7 % og 0,8 % i henholdsvis 2020 og 2021. Overskuddet på de løbende poster i euroområdet forventes indsnævret. Medlemsstater med underskud har indsnævret underskuddet på deres løbende poster eller vendt dette til et overskud, om end de fortsat har store negative nettostillinger over for udlandet. Samtidig har nogle medlemsstater fortsat store overskud på de løbende poster og fortsætter derfor med at øge deres nettostillinger over for udlandet. Udviklingen i de løbende poster i euroområdet påvirkes af en svækkelse af den udenlandske efterspørgsel, navnlig for eksportorienterede medlemsstater med store overskud på betalingsbalancens løbende poster, som er stærkt afhængige af udenlandsk eksportefterspørgsel.

(2)At øge vækstpotentialet og samtidig sikre miljømæssig og social bæredygtighed og fremme real konvergens mellem medlemsstaterne i euroområdet kræver strukturreformer, som kan fremme bæredygtig vækst og produktivitetsforøgende investeringer i materiel og immateriel kapital. Dette vil især hjælpe de medlemsstater, hvis vækstpotentiale er klart lavere end gennemsnittet i euroområdet. Det vil også være nødvendigt for at forhindre, at økonomien i euroområdet kommer ind i en langvarig periode med lav potentiel vækst og produktivitet, lav inflation og svage lønstigninger samt stigende ulighed. Reformer og investeringer er fortsat afgørende for, at euroområdet kan opleve ny vækstfremgang, overvinde større pres på mellemlang til lang sigt, også som følge af den demografiske udvikling, og fremme omstillingen til en bæredygtig økonomi, der kan bidrage til, at euroområdet og dets medlemsstater når FN's mål for bæredygtig udvikling.

(3)De økonomiske konsekvenser af klimaændringerne, som er en af de største systemiske risici for verdensøkonomien, de finansielle systemer og samfundene i dag, er ved at blive synlige. Risiciene for den globale økonomi som følge af klimaændringerne, og mere generelt af miljøforringelser, bliver stadig mere fremtrædende, og de vil påvirke de mest udsatte i vores samfund. Hvis der ikke samtidig træffes passende foranstaltninger, kan det have negative konsekvenser for vores økonomiers modstandsdygtighed, rummeligheden og det langsigtede vækstpotentiale. I den forbindelse er det vigtigt at investere og skabe de lovgivningsmæssige og finansielle betingelser for en velordnet omstilling til en bæredygtig økonomi. Miljø- og klimaudfordringer giver også en mulighed for at puste nyt liv i den europæiske økonomi i retning af bæredygtig udvikling, hvis de håndteres på den rette måde. I den retning har Kommissionen som vækststrategi for Europa fremlagt en europæisk grøn pagt, der vil omfatte den første europæiske klimalov og således forankre målet om klimaneutralitet i 2050 i lovgivningen. Samtidig skal den grønne omstilling tage hensyn til indvirkningen på forskellige dele af samfundet. Investeringer, der skal lette omstillingen til en bæredygtig økonomi, skal ledsages af investeringer i kvalifikationer og støtte til jobmobilitet for at sikre, at alle borgere høster fordelene ved den teknologiske udvikling, især i de sektorer og regioner, der halter bagefter i forbindelse med digitaliseringen og den grønne omstilling.

(4)Mobilisering af offentlige og private midler til investering i digitaliseringen og den grønne omstilling kan bidrage til at fastholde væksten på kort sigt og imødegå de langsigtede udfordringer, som vores økonomier står over for. Selv om den digitale revolution kan medføre muligheder med hensyn til produktivitet, vækst og jobskabelse, kan den også skabe udfordringer, navnlig for mindre kvalificerede arbejdstagere, der ikke har de krævede færdigheder og derfor ikke er i stand til at arbejde med den nye teknologi. Det kan udgøre en betydelig risiko for konvergens og makroøkonomisk stabilitet, at medlemsstater i euroområdet omstiller sig til den digitale økonomi med forskellig hastighed. Dette kan forstærkes af kraftige agglomerationseffekter, der ofte er til gavn for store byer, og den "alt eller intet"-mekanisme, som ofte gør sig gældende inden for digitale teknologier, og som kan bidrage til ulighed og have en negativ indvirkning på konvergensen. Investeringerne bør sigte mod at skabe forskning og innovation, men også mod en bredere spredning af innovationer i økonomien.

(5)En mere koordineret investeringsstrategi kombineret med en stærkere reformindsats på euroområdeniveau vil være afgørende for at støtte væksten og imødegå de langsigtede udfordringer, såsom den klimamæssige og den teknologiske omstilling. Budgetinstrumentet for konvergens og konkurrenceevne, der skal indgå i reformstøtteprogrammet, vil yde finansiel støtte til medlemsstaterne i euroområdet til gennemførelse af reform- og investeringspakker. InvestEU, som også vil bidrage til investeringsplanen for et bæredygtigt Europa, sigter også mod at udløse supplerende investeringer for mindst 650 mia. EUR for at sætte yderligere skub i innovation og jobskabelse i EU, herunder ved at finansiere bæredygtig infrastruktur. Midler under samhørighedspolitikken, som spiller en afgørende rolle med hensyn til at støtte vores regioner og landdistrikter, spiller også en rolle i den klimamæssige og den teknologiske omstilling ved at fremme en bæredygtig udvikling. Den Europæiske Investeringsbank har allerede afsat 25 % af sin samlede finansiering til klimainvesteringer og har meddelt, at den agter at fordoble denne andel. For at nå Unionens bæredygtighedsmål er det vigtigt at gennemføre investeringsprojekter på nationalt og regionalt plan, der dækker tilpasning til og afbødning af klimaændringer, energiomstilling, dekarbonisering eller cirkulær økonomi. Investeringer i netværksindustrier og infrastruktur kan bidrage til at forbedre euroområdets konkurrenceevne og fremme overgangen til mere bæredygtig transport. Desuden vil investeringer i immaterielle aktiver såsom forskning og udvikling og færdigheder være afgørende for at forberede arbejdsmarkedet i euroområdet på de kommende udfordringer.

(6)Virkningerne af de senere års økonomiske fremgang har ikke kunnet mærkes på samme måde overalt i medlemsstaterne og i alle regioner og lande. De disponible indkomster er steget i den senere tid, men de ligger fortsat under niveauet fra før krisen i flere medlemsstater i euroområdet. Antallet af personer, der er i risiko for fattigdom og social udstødelse, er faldende i de fleste medlemsstater, og der er nu 5 millioner færre end under højdepunktet i 2012, men tallet ligger stadig over 2008-niveauet i euroområdet. Efter en periode med øgede forskelle har nogle medlemsstater nærmet sig landene med det højeste BNP pr. indbygger i de seneste år. Indkomstandelen for grupperne med de højeste indtægter har dog været langsomt stigende i det seneste årti, og der er stadig store forskelle mellem medlemsstaterne. For at fremme konvergens i opadgående retning i og mellem medlemsstaterne er det vigtigt at fremme politikker, der tager sigte på at øge både effektivitet og lighed i overensstemmelse med målene for bæredygtig udvikling. De medfører bedre makroøkonomiske resultater og en mere ligelig fordeling af fordelene for samfundet som helhed, hvilket også bidrager til at styrke samhørigheden i euroområdet.

(7)Sammenhængen og balancen i den makroøkonomiske politiksammensætning i euroområdet, herunder i penge-, finans- og strukturpolitikken, er afgørende for at sikre en stabil, inklusiv og bæredygtig økonomisk vækst og reagere effektivt på den vedvarende lave inflation, de svækkede udsigter og risikoen for væksten på lang sigt. Den Europæiske Centralbank fører en lempelig pengepolitik, der skal understøtte en inflationsudvikling hen imod det mellemfristede inflationsmål, samtidig med at den støtter vækst og jobskabelse. Finanspolitikken skal supplere den pengepolitiske kurs på samme måde som strukturreformer i forskellige sektorer, herunder dem, der er nødvendige for at fuldføre Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU).