Landbrugets stilling I Den Europæiske Union Rapport 2001 - Udgivet i tilslutning til den almindelige beretning om Den Europæiske Unions virksomhed - 2001 - BRUXELLES-LUXEMBOURG, 2002

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. Den økonomiske situation og indkomsterne i landbruget

1.1. Generel oversigt

1.2. Produktionsniveauer

1.3. Producent- og markedspriser

1.4. Priser på produktionsmidler

1.5. Udviklingen i landbrugsindkomsterne

1.6. Informationsnettet for landøkonomisk bogføring (ILNB)

1.6.1. Landbrugsindkomster

1.6.2. Indkomst efter driftsform

2. Den politiske udvikling og lovgivningsinitiativer i 2001

2.1. Kvalitetspolitik

2.1.1. Beskyttet oprindelsesbetegnelse/beskyttet geografisk betegnelse/garanti for traditionel specialitet

2.1.2. ADPIC-aftalen

2.1.3. Nye produkter på listen

2.2. Økologisk landbrug

2.3. Salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter

2.4. Forenkling af landbrugslovgivningen

2.4.1. Indledning

2.4.2. Transparens og tilgængelighed

2.4.3. Handelsmekanismer

2.4.4. Ordning for mindre landbrugere

2.4.5. CAP-ED projektet

2.4.6. Forenklingsforslag fra medlemsstaterne

2.4.7. Reform af fårekødsordningen

2.5. Statsstøtte

2.5.1. Indledning

2.5.2. Usædvanlige begivenheder: BSE-krisen

2.5.3. Dyresygdomme: mund- og klovesyge i Det Forenede Kongerige

2.5.4. Indledning af formelle undersøgelser

2.5.4.1. Indledning af formelle undersøgelser

2.5.4.2. Italiens finanslov for 2001

2.5.4.3. AIMA-program: støtte til fjerkræsektoren i Italien

2.5.4.4. Interventioner med henblik på at forbedre vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter - LR 5/2000, artikel 35 - Italien (Veneto).

2.5.4.5. Støtterammeordninger i Italien

2.5.5. Støtte til vinproducenter i Italien (Sicilien)

2.5.6. Støtte til frugt- og grønsagsproducenter i Grækenland

2.5.7. Program for bekæmpelse af forurening med oprindelse i landbruget i Frankrig

2.6. Støtte til de socialt dårligst stillede i EU

2.7. Regionerne i EU's yderste periferi

2.8. Oversøiske lande og territorier (OLT)

2.9. Oplysning om den fælles landbrugspolitik

2.10. Informations- og kommunikationsteknologi (IKT)

2.11. Rådgivende komitéer og forbindelser med erhvervsorganisationer i EU

3. MARKEDSUDVIKLING

3.1. Vegetabilske produkter

3.1.1. Korn

3.1.1.1. Verdensmarkedet

3.1.1.2. EU-markedet

3.1.2. Oliefrø

3.1.3. Ærter, bønner, hestebønner og sødlupiner

3.1.4. Anden hør end spindhør

3.1.5. Bælgplanter (kikærter, vikker og linser)

3.1.6. Nonfood

3.1.7. Ris

3.1.8. Stivelse

3.1.9. Sukker

3.1.9.1. Verdensmarkedet

3.1.9.2. EU-markedet

3.1.9.3. De vigtigste lovgivningsmæssige og politiske begivenheder

3.1.10. Kartofler

3.1.11. Kunsttørret foder

3.1.12. Spindhør og hamp

3.1.12.1. Spindhør

3.1.12.2. Hamp

3.1.13. Bomuld

3.1.13.1. Reform af støtteordningen for bomuld

3.1.13.2. Verdensmarkedet og EU-markedet

3.1.14. Silkeorme

3.1.15. Olivenolie

3.1.16. Friske frugter og grønsager

3.1.16.1. Situationen på verdensmarkedet

3.1.16.2. Den internationale samhandel

3.1.16.3. EU-markedet

3.1.16.4. Reformen af frugt- og grøntsagssektoren

3.1.17. Bananer

3.1.17.1. Reformen af den fælles markedsordning for bananer

3.1.17.2. EU-produktion

3.1.17.3. Import fra AVS-staterne

3.1.18. Forarbejdede frugter og grøntsager

3.1.18.1. Verdensmarkedet og EU-markedet

3.1.18.2. De vigtigste lovgivningsmæssige og politiske begivenheder (se afsnit 3.2.16.4.)

3.1.19. Vinsektoren

3.1.20. Tobak

3.1.20.1. Markedsudvikling

3.1.20.2. De vigtigste lovgivningsmæssige og politiske begivenheder

3.1.21. Frø

3.1.21.1. Markedsudvikling

3.1.21.2. De vigtigste lovgivningsmæssige og politiske begivenheder

3.1.22. Humle

3.1.22.1. Verdensmarkedet

3.1.22.2. EU-markedet

3.1.23. Levende planter og blomsterdyrkningens produkter

3.1.24. Animalske produkter

3.2. Markedsudvikling - animalsk produktion

3.2.1. Mælk og mejeriprodukter

3.2.1.1. Verdensmarkedet

3.2.1.2. EU-markedet

3.2.2. Okse- og kalvekød

3.2.2.1. Verdensmarkedet

3.2.2.2. De vigtigste lovgivningsmæssige og politiske begivenheder

3.2.2.3. Mærkning af oksekød

3.2.3. Fåre- og gedekød

3.2.3.1. De vigtigste lovgivningsmæssige og politiske begivenheder

3.2.4. Svinekød

3.2.4.1. Verdenssituationen

3.2.4.2. EU-markedet

3.2.5. Fjerkrækød

3.2.6. Æg

3.2.7. Honning

3.2.7.1. Verdenssituationen

3.2.7.2. EU-markedet

4. DEN AGROMONETÆRE ORDNING

4.1. Udviklingen i 2001

4.2. Agromonetær støtte

5. UDVIKLINGEN AF LANDDISTRIKTERNE I 2001

5.1. Belgien

5.1.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.1.1.1. Ændrede planer for udvikling af landdistrikter

5.1.1.2. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.1.2. Operationelle programmer eller enhedsprogrammeringsdokumenter (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.1.3. LEADER+-programmer

5.2. Danmark

5.2.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.2.1.1. Ny udviklingsplan godkendt

5.2.1.2. Ændret plan for udvikling af landdistrikter

5.2.1.3. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.2.2. LEADER+-programmer

5.2.2.1. Vedtagne nye programmer

5.3. Tyskland

5.3.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.3.1.1. Udviklingsplanen for Berlin blev vedtaget i 2001.

5.3.1.2. Ændrede udviklingsplaner for landdistrikter

5.3.1.3. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.3.2. Operationelle programmer (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.3.2.1. Udbetalinger i 2001

5.3.3. LEADER+-programmer

5.4. Grækenland

5.4.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.4.1.1. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.4.1.2. Årsberetning

5.4.2. Operationelle programmer og enhedsprogrammeringsdokumenter (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.4.2.1. Vedtagelse af nye operationelle programmer eller enhedsprogrammeringsdokumenter

5.4.2.2. Ændring af operationelle programmer eller enhedsprogrammeringsdokumenter

5.4.2.3. Årsberetning

5.4.3. LEADER+-programmer (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.4.3.1. Godkendelse af nye programmer

5.5. Spanien

5.5.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.5.1.1. Ændrede udviklingsplaner

5.5.1.2. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.5.2. Operationelle programmer og programtillæg (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.5.2.1. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.5.3. LEADER+-programmer

5.5.3.1. Godkendte nationale og regionale LEADER+-programmer

5.5.3.2. LEADER II

5.6. Frankrig

5.6.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.6.1.1. Godkendt ny udviklingsplan

5.6.1.2. Ændret udviklingsplan

5.6.1.3. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.6.2. Operationelle programmer og enhedsprogrammeringsdokumenter (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.6.2.1. Ændrede operationelle programmer eller enhedsprogrammeringsdokumenter

5.6.2.2. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.6.3. LEADER+-programmer

5.7. Irland

5.7.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.7.2. Operationelle programmer (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.7.3. LEADER+-programmer

5.8. Italien

5.8.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.8.1.1. Vedtagelse af nye udviklingsplaner for landdistrikter

5.8.1.2. Ændrede udviklingsplaner

5.8.1.3. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.8.1.4. Programmering for 1994-1999 (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.8.2. Operationelle programmer eller enhedsprogrammeringsdokumenter (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.8.2.1. Ændring af de operationelle programmer eller enhedsprogrammeringsdokumenter

5.8.2.2. Udbetalinger i 2001

5.8.3. LEADER+-programmer (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.8.3.1. Vedtagelse af nye programmer

5.8.3.2. Udbetalinger i 2001

5.9. Luxembourg

5.9.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.9.1.1. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.10. Nederlandene

5.10.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.10.1.1. Ændret udviklingsplan

5.10.1.2. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.10.2. LEADER+-programmer

5.10.2.1. Vedtagelse af nye operationelle programmer eller enhedsprogrammeringsdokumenter

5.11. Østrig

5.11.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.11.1.1. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.11.2. Mål 1-programmet for Burgenland

5.11.2.1. Udbetalinger i 2001

5.11.3. LEADER+-programmer (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.11.3.1. Nyt operationelt program eller enhedsprogrammeringsdokument

5.11.3.2. Udbetalinger i 2001

5.12. Portugal

5.12.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.12.1.1. Vedtagelse af nye udviklingsplaner for landdistrikter

5.12.1.2. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.12.2. LEADER+-programmer (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.12.2.1. Vedtagelse af nye programmer

5.12.2.2. Udbetalinger i 2001

5.12.3. Operationelle programmer (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.12.3.1. Det operationelle program "Landbrug og udvikling af landdistrikter"

5.12.3.2. Operationelle regionalprogrammer

5.13. Finland

5.13.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.13.1.1. Ændrede udviklingsplaner

5.13.1.2. Udbetalinger i 2001

5.13.2. Operationelle programmer eller enhedsprogrammeringsdokumenter (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.13.2.1. Udbetalinger i 2001

5.13.3. LEADER+-programmer (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.13.3.1. Vedtaget LEADER+-program

5.13.3.2. Udbetalinger i 2001

5.14. Sverige

5.14.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.14.1.1. Ændrede udviklingsplaner

5.14.1.2. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.14.2. Operationelle programmer eller enhedsprogrammeringsdokumenter (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.14.2.1. Årlige rapporter og udbetalinger

5.14.2.2. Udbetalinger for perioden 16. oktober 2000-15. oktober 2001

5.14.3. LEADER+-programmer (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.14.3.1. Vedtaget LEADER+-program

5.14.3.2. Udbetalinger i 2001

5.15. Det Forenede Kongerige

5.15.1. Udviklingsplaner for landdistrikter (EUGFL, Garantisektionen)

5.15.1.1. Udbetalinger i 2001

5.15.2. Operationelle programmer eller enhedsprogrammeringsdokumenter (EUGFL, Udviklingssektionen)

5.15.2.1. Årlige rapporter og udbetalinger

5.15.2.2. Vedtagne LEADER+-programmer

5.15.2.3. Årlige udbetalinger

6. Miljø og skove

6.1. Miljøforanstaltninger

6.2. Skovbrugsforanstaltninger

7. Finansiering af den fælles landbrugspolitik i 2001

7.1. Det Europæiske Råds aftale i Berlin og budgetdisciplin

7.2. EUGFL, Garantisektionen

7.2.1. Budgetbehandlingen

7.2.1.1. Den monetære reserve

7.2.2. Garantisektionens andel af det samlede budget

7.2.3. EUGFL og fondens finansielle indtægter

7.2.4. Arten af Garantisektionens udgifter

7.2.4.1. Offentlige lagre

7.2.5. Regnskabsafslutning

7.2.6. Udviklingen i udgifterne til landbrugsmarkederne i 2001

7.3. EUGFL, Udviklingssektionen

7.3.1. Foretagen finansiering

7.3.2. Gennemførelse af budgettet

7.4. Evaluering

7.4.1. Evaluering af markedsrelaterede foranstaltninger

7.4.2. Evaluering af strukturforanstaltninger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne

8. forberedelse af udvidelsen

8.1. Vigtigste udviklinger

8.1.1. Tiltrædelsesforhandlinger

8.1.2. Regelmæssige rapporter

8.1.3. SAPARD

8.1.4. Central- og østeuropæiske lande (CØL): gradvis liberalisering af den bilaterale handel med landbrugsprodukter

8.1.4.1. Liste 1:

8.1.4.2. Liste 2:

8.1.4.3. Liste 3:

8.1.5. Forhandlingsresultater

9. Internationale forbindelser

9.1. Internationale organisationer og aftaler

9.1.1. Verdenshandelsorganisationen (WTO)

9.1.1.1. WTO-konsultationer og bilæggelse af tvister

9.1.1.2. Imod en ny runde af handelsforhandlinger

9.1.2. Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD)

9.1.3. Den generelle toldpræferenceordning (GSP)

9.1.4. De Forenede Nationers Organisation for Ernæring og Landbrug (FAO)

9.1.5. Den Internationale Kornoverenskomst

9.1.5.1. Kornoverenskomsten

9.1.6. Den Internationale Sukkerorganisation

9.2. Bilaterale og regionale handelsforbindelser

9.2.1. USA

9.2.2. Canada

9.2.3. Mexico

9.2.4. Mercosur

9.2.5. Chile

9.2.6. Sydafrika

9.2.7. Japan og Sydkorea

9.2.7.1. Bilaterale handelsforbindelser med Korea og Japan i 2001

9.2.8. New Zealand

9.2.9. Landene i Middelhavsområdet

9.2.10. Vestbalkan

9.2.11. AVS

KAPITEL I

1. Den økonomiske situation og indkomsterne i landbruget

1.1. Generel oversigt

1. Landbruget var i 2001 især præget af følgende tendenser: a) generel forværring af den internationale økonomiske situation i årets løb, der blev yderligere forstærket efter de tragiske begivenheder den 11. september, b) relativt høje oliepriser i størstedelen af året (selv om de var markant lavere end de meget høje priser i slutningen af 2000), som førte til fortsat store udgifter til energi og kunstgødning, men priserne faldt kraftigt i midten af september og holdt sig på et meget lavere niveau resten af året, c) en pludselig stigning i fødevarepriserne i første halvår af 2001, som satte skub i inflationen og nedsatte privatforbruget, d) fortsat uro i kødsektoren efter først den nye BSE-krise, der brød ud hen mod slutningen af 2000, og som førte til et kraftigt fald i oksekødsforbruget og -priserne, og dernæst udbruddet af mund- og klovesyge i begyndelsen af 2001, og e) generelt ugunstige vejrforhold i årets løb, hvor dårligt vejr hjemsøgte de fleste af EU's medlemsstater og førte til faldende kornhøst.

2. På grund af den generelle forværring af den økonomiske situation i EU og verden som helhed blev EU's landbrugseksport ramt af en brat opbremsning i verdenshandelen, som hovedsagelig skyldtes den markante nedgang i USA. Endvidere blev EU's landbrugseksport i 2001 trods den gunstige eurokurs kraftigt berørt af krisen i kødsektoren og af den øgede konkurrence fra tredjelande i kornsektoren.

3. Generelt viser de første skøn i slutningen af 2001, at landbrugsindkomsterne i EU som helhed steg med 2,7 % i faste priser (målt som den reelle nettoværditilvækst i faktorpriser pr. årlig arbejdsenhed) efter den stigning, der allerede blev registreret i 2000 (+3,7 % i henhold til de seneste tal). Trods kriserne i dyreproduktionssektoren som følge af BSE og mund- og klovesyge skulle en gunstig prisudvikling, navnlig inden for dyreproduktionssektoren (dog med klar undtagelse af oksekødssektoren), sammen med et nyt om end moderat fald i arbejdsstyrken inden for landbruget (-1,6 % i 2001) resultere i en gennemsnitlig rekordhøj landbrugsindkomst pr. arbejdsenhed i 2001, hvilket er et nyt tegn på bedring efter de fald, der blev registreret i 1998 og 1999. Som sædvanlig må disse første skøn dog fortolkes med forsigtighed. Den forventede generelle stigning i gennemsnitsindkomsten dækker desuden over store forskelle i udviklingen af landbrugsindkomsterne afhængigt af driftsformen.

4. Med hensyn til vejret fik 2001 en generelt dårlig start med dårlige vejrforhold i såperioden i efteråret. Denne periode var præget af stor nedbør, der forsinkede eller umuliggjorde såning af vintersæd i Det Forenede Kongerige, Irland, Frankrig og Benelux-landene, og som reducerede det dyrkede areal som følge af oversvømmelse og beskadigelse af afgrøderne. Der faldt også megen regn i Spanien og Norditalien, hvilket gjorde det muligt at fylde vandreservoirerne, men som i nogle tilfælde forårsagede lokal mætning og oversvømmelse.

5. Men usædvanligt høje temperaturer i løbet af vinteren, navnlig i de centrale og nordlige regioner i Europa, bidrog til at fremme væksten af vinterafgrøder, men mens vejret var mere tørt end normalt i de sydlige EU-lande, fik de øvrige lande nedbør over gennemsnittet og nogle gange store nedbørsmængder. I foråret var nedbørsmængden fortsat stor i de centrale og nordlige regioner, hvilket yderligere forsinkede arbejdet, mens nedbøren i de sydlige regioner i Italien, Spanien og Portugal var utilstrækkelig, og temperaturerne var højere end normalt, hvorved tørkeeffekten på vintersæden blev forstærket. Navnlig var juni meget tør og varm i disse tre lande, hvilket havde en negativ indvirkning på de halmgivende kornarter, navnlig byg og hvede.

6. I sommeren besværliggjorde eller forsinkede de store nedbørsmængder høsten i nogle centrale og nordlige lande, mens adskillige uger med høje temperaturer og tørke havde en negativ indvirkning på modningen af vinter- og forårssæden i de sydlige lande, hvilket generelt reducerede udbytte i året. Med hensyn til sommerafgrøderne lå udbyttet for såvel roer som kartofler under niveauet for 2000, da disse to afgrøder led under de store nedbørsmængder i efteråret i de nordlige lande, som forsinkede høsten i de fleste områder.

7. Forbruget af kornprodukter i EU skønnes at være steget meget lidt i 2001 (lige under 1 %), efter at det var steget med omkring 4 % det foregående år (hvor brug af kornprodukter til dyrefoder steg mærkbart). For så vidt angår oksekød resulterede forbrugernes svigtende tillid i kølvandet på opdagelsen af nye tilfælde af kogalskab i slutningen af det foregående år i et fald på 5 % i EU's samlede forbrug i 2000 i sammenligning med 1999. Dette store fald i forbruget fortsatte ind i 2001, hvor de største fald blev konstateret i Tyskland, Grækenland og Spanien, men blev fulgt af et genopsving i forbruget i årets sidste halvdel, hvilket førte til et forventet gennemsnitligt fald for året som helhed på omkring 5,7 % i sammenligning med 2000.

8. Som førhen havde det bratte fald i forbruget af oksekød en positiv virkning for forbruget af fjerkræ og svinekød, der (pr. indbygger) skulle stige med henholdsvis 6,5 % og 2 % i sammenligning med 2000. I modsætning hertil skulle forbruget af fåre- og gedekød pr. indbygger falde med 5,8 % hovedsageligt på grund af virkningerne af eksportrestriktionerne i forbindelse med mund- og klovesygeepidemien, der førte til mangel på disse kødtyper i de kontinentale EU-lande, som traditionelt er afhængige af importen fra Det Forenede Kongerige.

9. Det samlede forbrug af mejeriprodukter (dvs. alle former for anvendelse af mælk) er steget i EU siden 1997, og i 2001 skulle forbruget nå op på 115,2 mio. t (i mælkeækvivalenter), en stigning på 0,3 % i forhold til år før. Mens smørforbruget forblev uændret i forhold til 2000, forventes forbruget af ost at fortsætte den stigende tendens med en tilvækst på 0,5 % i 2001, skønt denne stigning er mærkbart lavere end tendensen de seneste år.

10. Den generelle økonomiske situation var præget af en svækkelse af verdensøkonomien i 2001 (væksten i verdens BNP i 2001 forventes kun at blive på 2,1 %) som følge af den økonomiske nedgang i USA i årets løb og blev forværret af den generelle fornemmelse af usikkerhed og uvished efter de tragiske begivenheder den 11. september. EU kunne ikke undslippe denne alvorlige og synkroniserede opbremsning af verdensøkonomien, eftersom den økonomiske vækst i EU i 2001 faldt brat (euroområdets økonomi forventes at vokse med blot 1,6 % mod 3,4 % året før), og eksporten blev ramt af det bratte fald i den globale vækst i verdenshandelen, som sandsynligvis vil gå tilbage med 1 % (i volumen) i 2001, et meget lavt niveau, der ikke er oplevet siden begyndelsen af 1980'erne.

11. I forlængelse af olieprisstigningerne i 1999-2000 gav en kraftig stigning i fødevarepriserne i første halvdel af 2001 inflationen et skub opad, der svækkede husholdningernes købekraft og privatforbruget, og inflationen forventes at nå op på gennemsnitligt 2,8 % i euroområdet (i sammenligning med 2,4 % i 2000). Olieprisen lå generelt højt i begyndelsen af 2001 om end noget lavere end den høje pris i sidste halvdel af 2000, og den forblev ret stabil frem til midten af september, hvor prisen faldt kraftigt til et niveau, der sidst var set i midten af 1999. På valutafronten forblev euroen i 2001 historisk temmelig svag i forhold til dollaren i 2001, hvilket bidrog til EU-eksportens fortsatte generelle konkurrencedygtighed på verdens eksportmarkeder.

12. Som følge af den generelle nedgang i verdensøkonomien var de internationale landbrugsmarkeder relativt vigende i størstedelen af 2001. Verdensmarkedspriserne på de fleste kornarter viste tegn på en stigning i begyndelsen af andet halvår efter at være faldet i første halvår, men den økonomiske usikkerhed efter begivenhederne den 11. september satte igen priserne under pres, og der skete kun få ændringer i årets resterende måneder.

13. Verdensmarkedsprisen på hvede forblev relativt høj hele året og lå et godt stykke over det foregående års niveau indtil september på grund af faldet i produktionen i de vigtigste eksportlande og den forventede stigning i efterspørgslen på verdensmarkedet. Men fra oktober og frem lå prisniveauet, selvom det fortsat var ret højt, lidt under det høje niveau i den tilsvarende periode i slutningen af 2000 på grund af den faldende efterspørgsel og tegn på store overskud til eksport i flere lande, der ikke traditionelt betragtes som eksportlande. På verdensmarkedet for majs faldt markedsprisen med 10 % mellem januar og juni for derefter at stige frem til august, hvorefter den ligeledes kom under fornyet pres, da udsigterne blev mere usikre. Prisen faldt kraftigt mellem august og oktober på grund af et stort udbud og en lav efterspørgsel, men den steg lidt hen imod årets slutning i forventningen om en faldende produktion i USA.

14. Kødmarkederne oplevede et opsving i verdensmarkedspriserne i første halvdel af 2001 hovedsageligt som følge af de kraftige stigninger i fjerkræpriserne. Men forværringen af verdensøkonomien og nyheden i september om de første rapporterede tilfælde af BSE i Asien forhindrede yderligere stigning i kødpriserne, da verdensforbruget af kød faldt. Endvidere kom oksekødsprisen, der gradvist havde bedret sig i årets første halvdel, under pres hen imod årets slutning som følge af den fornyede frygt for dyresygdomme, men også som et udtryk for en generel udvikling bort fra oksekød til andre former for kød. Verdensmarkedspriserne på mejeriprodukter faldt mærkbart i andet halvår på grund af den generelle nedgang i den økonomiske vækst og navnlig den vigende efterspørgsel i de regioner, der havde været de største ekspanderende markeder i de seneste år, så i december lå priserne på alle mejeriprodukter bortset fra Cheddarost langt under priserne tolv måneder tidligere.

15. EU's resultater på de internationale landbrugsmarkeder var noget blandet i 2001. Mens den svage euro forbedrede EU-eksportens konkurrencedygtighed, hæmmede faktorer såsom tilbagegangen i verdensøkonomien og årets ringe kornhøst, den øgede konkurrence fra tredjelande i kornsektoren og de seneste kriser i kødsektoren alle i betydelig grad EU's eksport.

16. I de første ti måneder af 2001 steg den samlede værdi af EU's landbrugseksport lidt (ca. 2,3 %) i forhold til samme periode i 2000. Men dette tal dækker over store forskelle afhængigt af, hvilket produkt der er tale om. Korneksporten faldt kraftigt med omkring 30 % i volumen og 15 % i værdi (i euro) dels på grund af virkningerne af den øgede konkurrence fra eksporten fra de central- og østeuropæiske lande og republikkerne i det tidligere Sovjetunionen, hvor kornudbyttet igen var steget efter det tørkeramte udbytte det foregående år. På samme måde faldt værdien af eksporten af foder (-19 %) og olivenolie (-9,5 %). Til gengæld indtrådte der store stigninger for sukker (+36 %), frugt (+16 %) og grøntsager (+17 %).

17. Med hensyn til kødeksporten faldt eksportmængden i årets første ti måneder i sammenligning med samme periode det foregående år på grund af BSE og mund- og klovesyge, der næsten stoppede EU's eksport af kødprodukter i en periode. Eksporten af oksekød faldt med over 20 % i både volumen og værdi, mens eksporten af svinekød faldt kraftigt i volumen (- ca. 34 %), men mindre i værdi (-13 %). Eksporten af fjerkrækød faldt i volumen (- ca. 4 %), men steg ren faktisk i værdi (med 13 %). Selvom mængden af eksporterede mejeriprodukter faldt mærkbart, steg værdien af visse eksportartikler, navnlig ost (+8 %) og kondenseret mælk (+35 %), men eksporten af skummetmælkspulver faldt kraftigt (næsten 50 % i værdi) som følge af såvel det begrænsede udbud i EU og de nedsatte eksportrestitutioner.

18. Generelt voksede interventionslagrene i 2001 for de fleste af de vigtigste landbrugsprodukter, der er omfattet af interventionsordningen. Interventionslagrene af korn voksede fra omkring 6,6 mio. t i slutningen af 2000 til omkring 7,0 mio. t i slutningen af 2001. Dette dækker dog over ret store forskelle i lagerforskydningerne for de enkelte kornarter. Mens hvedelagrene blev reduceret betydeligt i løbet af 2001 (fra 1,8 mio. t i december 2000 til omkring 0,66 mio. t), voksede lagrene af byg i samme periode fra 1,2 mio. t til 1,7 mio. t, og lagrene af rug steg fra 3,6 mio. t til 4,7 mio. t og giver fortsat anledning til bekymring. Interventionslagrene af mælkepulver var allerede blevet helt afviklet i oktober 2000, og dette ændrede sig ikke i 2001, mens smørlagrene blev reduceret fra tæt ved 64 000 t i begyndelsen af 2001 til omkring 54 000 t ved årets udgang. Efter de seneste kriser i kødsektoren voksede interventionslagrene af oksekød, der næsten var blevet helt afviklet i løbet af 2000, betydeligt i 2001 og nåede op på omkring 250 000 t i slutningen af året.

1.2. Produktionsniveauer

19. Generelt tyder de seneste skøn (forelå i slutningen af december) på, at kornproduktionen i 2001 er lav og ligger på lige over 201 mio. t, et fald på omkring 12,7 mio. t (eller omkring 6 %) i forhold til det foregående års rekordhøst, selv om den fortsat er lidt højere end produktionen i 1999. Det samlede fald i forhold til 2000 skyldes hovedsageligt de dårlige vejrforhold, der ramte de fleste af EU's medlemsstater i årets løb. Den største produktionsnedgang oplevede Frankrig (-6 mio. t eller 9 %), Spanien (-6,9 mio. t eller 29 %) og Det Forenede Kongerige (-4,4 mio. t eller 18 %), mens produktionen i Tyskland steg betydeligt (+4,8 mio. t eller 11 %) efter et rekordudbytte, hvorved Tyskland for første gang blev EU's største producent af halmgivende kornarter foran Frankrig. Størstedelen af det samlede fald i produktionen skyldes faldet i produktionen af blød hvede (- ca. 11,4 mio. t eller 12 % i sammenligning med året før). Bygproduktionen forventes ligeledes at være faldet med omkring 3,3 mio. t (eller 6,4 %) i sammenligning med 2000, og hård hvede med 1,1 mio. t (eller ca. 12,4 %), mens majsproduktionen skulle stige med omkring 2,4 mio. t (ca. 6 %) til lige under 41 mio. t og rugproduktionen med 0,8 mio. t (eller 15 %) som følge af en stigning på 1 mio. t i Tyskland.

20. Det generelle fald i kornproduktionen afspejler en generel nedgang både i kornarealet og i udbyttet for 2001. Det samlede kornareal faldt med 2,8 % (ca. 1,1 mio. ha) i sammenligning med året før næsten udelukkende på grund af nedgangen i arealet med blød hvede (- ca. 8 %). Den eneste væsentlige stigning i arealet i sammenligning med året før er majsarealet (+ ca. 5 % eller ca. 0,2 mio. ha mere end året før), mens arealerne med byg og hård hvede forblev mere eller mindre konstante.

21. De seneste skøn viser, at kornudbyttet i gennemsnit faldt med lidt over 3 % i sammenligning med året før og ligger på 5,5 t/ha, ca. 4 % lavere end tendensen, og de største fald i udbyttet ses for byg (-6 %) og hård hvede (-12 %). Det gennemsnitlige udbytte af blød hvede faldt ligeledes (-4 %), men udbyttet af majs steg lidt (+1 %) og udbyttet af rug markant (+19 %). Men der er store forskelle i udbyttet mellem de enkelte medlemsstater. Mens udbyttet af blød hvede f.eks. faldt betydeligt i Spanien (fald på omkring en tredjedel) og i mindre grad i Frankrig (-6 %), Italien (-4 %) og Det Forenede Kongerige (-10 %), steg det betydeligt (+ ca. 8 %) i Irland og Tyskland og kraftigt i Østrig (+ ca. 16 %). Udbyttet af rug steg ligeledes markant i Tyskland (+25 %) og Østrig (+20 %), men det faldt kraftigt i Spanien (-44 %) og Portugal (-30 %). For majsens vedkommende var forskellen mellem medlemsstaterne imidlertid mindre, idet næsten alle medlemsstater registrerede stigende udbytte.

22. Den samlede produktion af olieafgrøder (raps, solsikke og soja) på 13,4 mio. t, der omfatter både fødevaresektoren og non-food sektoren, er stort set uændret i forhold til året før og ligger væsentligt under rekordhøsten i 1999. Både det samlede dyrkede areal og det generelle udbytte af olieafgrøder forblev mere eller mindre konstant i sammenligning med 2000. Med hensyn til de enkelte afgrøder steg sojaproduktionen med lige over 6 % til dels som følge af en 50 % stigning i det dyrkede areal i Frankrig, mens solsikke- og rapsfrøproduktionen faldt lidt i forhold til året før (på grund af et lidt lavere gennemsnitsudbytte), mens der indtrådte langt større forskydninger på nationalt plan.

23. Selvom arealet med proteinafgrøder voksede lidt (4 %) i sammenligning med året før, faldt det samlede udbytte, så det blev omkring 3 % mindre end i 2000, og med 3,7 mio. t var der tale om det laveste udbytte siden 1995. Arealet med oliehør blev drastisk indskrænket fra 227 000 ha i 2000 til 105 000 i 2001, hvilket skyldes ændringer i den fælles markedsordning for denne sektor. Men et bedre udbytte gjorde, at den samlede produktion faldt mindre udtalt fra 260 000 t i 2000 til 150 000 t i 2001.

24. De seneste skøn tyder på, at EU's sukkerproduktion faldt med omkring 15 % i forhold til året før hovedsageligt på grund af en lavere produktion i Frankrig, Tyskland og Italien. Mens det samlede sukkerroeareal kun gik lidt ned (set i relation til forrige års kraftige nedgang), faldt udbyttet kraftigt på grund af de dårlige vejrforhold og navnlig den ugunstige periode i september, hvor store regnmængder i de vigtigste produktionsområder såsom Tyskland og Frankrig ødelagde høsten.

25. Tidlige skøn tyder på, at olivenolieproduktionen er mærkbart højere i 2001 og ligger på omkring 2,1 mio. t.

26. Tidlige skøn tyder på, at produktionen af såvel frugt (-2,5 % i forhold til 2000) og friske grøntsager (-1,1 %) faldt i 2001. Udbyttet af kartofler skønnes at være faldet med 8 % i sammenligning med det foregående år, da tørke og høje temperaturer ramte de ikke-kunstvandede sorter i de sydlige regioner og store regnmængder begrænsede produktionen i Nordeuropa.

27. Efter den usædvanlig gode vinhøst i 1999, hvor produktionen var den største i adskillige år, og den lidt lavere produktion i 2000 tyder de seneste skøn på, at vinproduktionen faldt i 2001 med omkring 7,6 % i sammenligning med året før til omkring 169,5 mio. hl. Spanien oplevede et stort fald (over 20 %), mens både Frankrig og Italien oplevede fald på mellem 2,2 % og 4,7 %. I modsætning hertil skønnes vinproduktionen i Østrig og Portugal at være steget med over 15 % efter de store fald året før.

28. Efter sammenbruddet i forbruget i slutningen af 2000, som fortsatte ind i 2001, var oksekødsproduktionen i 2001 udsat for en række kortvarige negative påvirkninger. For det første skabte tilbageholdelsen af et stort antal dyr på gårdene i slutningen af 2000 på grund af prisfaldet og det kraftige fald i efterspørgslen en pukkel på omkring 1 mio. dyr, som skulle slagtes. Selv om en stor del af disse dyr skulle være slagtet i 2000, blev mange af dem holdt tilbage til året efter på grund af de lave priser. For det andet blev produktionen kraftigt påvirket af de forskellige foranstaltninger, der blev truffet for at afbøde de seneste BSE- og mund- og klovesygeepizootier og at støtte markedet. I denne forbindelse skønnes det, at over 800 000 t kød blev trukket tilbage fra markedet. Når alle disse faktorer tages i betragtning, tyder de seneste skøn på en produktion af oksekød til konsum på ca. 7,4 mio. t i 2001, hvilket er mere eller mindre det samme som året før, men stadig 4 % lavere end i 1999.

29. Som i 1996 medførte den seneste BSE-krise en øget efterspørgsel efter svinekød, hvilket førte til et vedholdende højt prisniveau i 2001. Men udbruddet af mund- og klovesyge hovedsageligt i Det Forenede Kongerige og Nederlandene og senere udbruddene af klassisk svinepest i Spanien og i mindre grad i Tyskland ramte svinekødssektoren hårdt både på grund af nedslagtningen af dyr af sundhedsmæssige årsager og på grund af begrænsningerne i transporten af dyr kombineret med et stort antal lukninger af eksportmarkeder i tredjelande. Situationen rettede sig dog noget i slutningen af året, og det samlede produktionsniveau for 2001 forventes at stige lidt (ca. 0,5 %) i forhold til året før, selv om produktionen i 2001 lå 2,4 % under produktionen i 1999.

30. I modsætning til den stagnerende produktion i 1999 og 2000, som skyldtes lavere vækst i eksporten og til dels virkningerne af den dioxinkrise, der ramte Belgien i 1999, steg fjerkrækødproduktionen i 2001 med 4 % i forhold til 2000. Dette skyldes hovedsageligt den seneste BSE-krise, som førte til en ændring i efterspørgslen bort fra oksekød til andet kød, hvilket især kom fjerkræsektoren til gode på grund af dens evne til at reagere relativt hurtigt på den øgede efterspørgsel efter alternativer til oksekød.

31. I modsætning til den mere eller mindre stabile situation i 1999 og 2000 var 2001 et vanskeligt år for fåre- og gedekødssektoren. Udbruddet af mund- og klovesyge i Det Forenede Kongerige og i nogle andre europæiske lande udløste en stor krise inden for sektoren og førte til store tab som følge af nedslagtninger (næsten udelukkende i Det Forenede Kongerige) og handelsrestriktioner. Dette sammen med produktions problemerne som følge af transportrestriktionerne, der blev indført for at begrænse spredningen af sygdommen, forventes at føre til et fald i den samlede produktion i EU i 2001 på 8 % i forhold til 2000 til et niveau, der er væsentligt lavere end det høje niveau i begyndelsen af 1990'erne.

32. Fællesskabets malkekvægsbestand forventes at andrage ca. 20,5 mio. dyr i slutningen af 2001, et mindre fald på 0,6 % i forhold til det foregående år. I modsætning hertil skulle mælkeproduktionen stige med 2 %, så den samlede mælkeproduktion i 2001 forventes at ligge på lige over 122 mio. t, hvilket er mere eller mindre det samme niveau som i 1999 og 2000. Leverancerne til mejerierne steg meget lidt (0,5 %) i sammenligning med 2000 på grund af stigninger i adskillige medlemsstater og trods det forventede fald i Frankrig og Finland.

33. Smørproduktionen forventes at være faldet med omkring 1,8 % i 2001 i sammenligning med 2000 efter et tilsvarende lille fald, der allerede blev konstateret året før. Osteproduktionen steg imidlertid med 4 % som følge af det voksende forbrug i forlængelse af den produktionsstigning på 2,4 %, som allerede blev registreret i 2000. Produktionen af skummetmælkspulver faldt igen i 2001 (-6,4 % i sammenligning med 2000) og fortsatte det kraftige fald, der allerede blev registreret året før (-5,7 %).

1.3. Producent- og markedspriser

34. I henhold de tal, der forelå i slutningen af december 2001, skønnes prisindekset for landbrugsproduktionen i EU i 2001 at være steget med gennemsnitligt 5 % i faste priser i forhold til året før som følge af en stigning på 5,8 % i priserne på animalske produkter og en stigning på 4,1 % i priserne på markafgrøder. De største prisstigninger på markafgrøder blev registreret for kartofler (+27,1 %), oliefrø (+15 %), hård hvede (+14,7 %) og frugt (+11,5 %). Den stigende tendens blev næsten kun brudt af oliven- og olivenoliepriserne, der faldt med 4 %. Med hensyn til de animalske produkter steg priserne på svinekød kraftigt med 20 % i forlængelse af den kraftige stigning året før. Der blev også registreret betydelige stigninger for fårekød (+10,6 %), fjerkræ (+6,4 %) og mælk (+7,8 %). I modsætning hertil faldt oksekøds- og kalvepriserne kraftigt (med henholdsvis 11,3 % og 7,7 %), mens ægpriserne faldt med 2,1 %.

35. Når der er taget højde for inflationen, skønnes producentprisindekset for EU som helhed at være steget med 2,6 % i forhold til det foregående år. De største stigninger blev registreret i Østrig (+4,4 %), Danmark (+4,8 %), Tyskland (+6,8 %), Portugal (+5,3 %) og Det Forenede Kongerige (+6,5 %). Producentpriserne steg ligeledes i de fleste andre medlemsstater: Belgien (+3,2 %), Grækenland (+3,2 %), Frankrig (2,3 %), Irland (+1,8 %), Italien (+2,5 %), Nederlandene (+1,0 %), Finland (+1,6 %) og Sverige (+2,9 %). Producentpriserne i faste priser var imidlertid mere eller mindre stabile i Spanien, mens de rent faktisk faldt i Luxembourg (-3,0 %).

36. I 2001 blev interventionsprisen for korn nedsat i henhold til Agenda 2000 fra 110,25 EUR til 101,31 EUR/t, og støtten blev sat op fra 63 EUR/t for referenceudbyttet mod tidligere 58,76 EUR. Den obligatoriske braklægning lå fortsat på 10 %. På denne baggrund og som følge af den generelt faldende kornhøst i sammenligning med 2000 forblev de gennemsnitlige markedspriser på korn i EU stort set uændret i årets løb, idet den eneste undtagelse var hård hvede, som udviste store forskydninger (stigning fra omkring 150 EUR/t ved årets start til lige under 200 EUR/t i midten af december som følge af det store fald i produktionen og manglen på interventionslagre).

37. Den gennemsnitlige pris på brødhvede var bemærkelsesværdig stabil i årets løb og lå hele året på omkring 140 EUR/t. EU's majspris lå også ret stabilt på omkring 140 EUR/t fra januar til midten af august, men faldt derefter til 130 EUR/t, da udsigterne til en stor majshøst blev bekræftet, og den lå fortsat på dette niveau resten af året.

38. Den gennemsnitlige EU-markedspris for byg udviste ringe udsving i årets løb undtagen for maltbyg, der faldt fra 140 EUR/t midt på året for derefter at nå op på dette niveau igen fra august og fremefter. Den gennemsnitlige EU-pris på rug steg generelt i årets første halvdel, men faldt i den sidste halvdel på grund af udsigterne til en stor høst i Tyskland. Dette gjorde sig navnlig gældende for den gennemsnitlige pris på brødrug, som steg fra 123 EUR/t i januar til 135 EUR/t i juli, men faldt i løbet af august til 115 EUR/t og forblev på dette niveau resten af året.

39. Olivenolieprisen steg generelt i 2001 fra det meget lave niveau året før, men faldt noget hen imod slutningen af året i Spanien og Italien, da oplysninger om den kommende store høst blev offentliggjort. I Italien viser tallene for ekstra jomfruolivenolie og bomolie i slutningen af december 2001, at olivenoliepriserne var mere eller mindre uændret i forhold til året før, og de holdt sig over udløsningsprisen for privat oplagring. Mere bemærkelsesværdig steg priserne på spansk olivenolie mærkbart i andet halvår af 2001 i sammenligning med samme periode i 2000 for både ekstra jomfruolie og bomolie, og priserne på ekstra jomfruolie lå for det meste over udløsningsprisen for privat oplagring fra september 2001 og frem. I modsætning til den generelle forbedring af olivenoliemarkedet i 2001 styrtdykkede priserne på og salget af olivenolie af presserester efter den krise, der blev udløst af tilstedeværelsen af polycykliske aromatiske carbonhydrider.

40. Generelt faldt vinpriserne i 2001 stødt til et niveau, der endog var lavere end i det foregående år. I begyndelsen af december 2001 var markedspriserne på rødvin i forhold til samme periode året før faldet med 15 % i Frankrig og 24 % i Spanien, idet de havde ligget endnu lavere tidligere på året, mens priserne i Italien forblev mere eller mindre uændret. Generelt udviste priserne på hvidvin mindre drastiske udsving, men de faldt dog med 5 % i Spanien, 7 % i Italien og 10 % i Frankrig i samme periode. Men mens priserne på hvidvin var ret stabile i Spanien og Italien, svingede priserne i Frankrig meget i årets løb.

41. Den gennemsnitlige smørpris i EU lå ved årets begyndelse på 97,5 % af interventionsprisen, men faldt så frem til midten af marts til 93,5 %, hvorefter den igen steg til lige under interventionsprisen i slutningen af juli. Prisen faldt derefter igen langsomt igennem resten af året og nåede ned på et niveau på omkring 91 % af interventionsprisen i midten af december. På grund af faldet i produktionen og de små lagre holdt den gennemsnitlige pris på skummetmælkspulver sig det meste af året på et niveau, der lå over interventionsprisen. Ved årets begyndelse lå den på 131 % af interventionsprisen, men den faldt i årets første fire måneder til omkring 112 % for derefter at stige i maj til omkring 127 %, hvorefter den igen faldt frem mod slutningen af året til omkring 5 % under interventionsprisen. Gennemsnitsprisen til mælkeprodu centerne steg med 6,5 % i 2001.

42. Prisen på oksekød holdt sig i 2001 væsentligt under prisen i størstedelen af det foregående år (før udbruddet af BSE-krisen). Derudover indtrådte der i sidste halvdel af året et betydeligt fald i prisen på slagtekroppe af køer, navnlig i Nederlandene og Tyskland. Mens dette til dels skyldtes sæsonmæssige udsving, var det også et udtryk for den betydelige pukkel af dyr, der blev holdt tilbage på gårdene tidligere på året især på grund af et fald i eksporten efter den seneste BSE-krise og mund- og klovesygeepidemi, og som gradvist blev sendt til slagtning senere.

43. Den særlige opkøbsordning og andre foranstaltninger spillede en vigtig rolle som markedsstøtte i 2001 og bidrog sammen med genopsvinget i forbruget af oksekød til en fortsat gradvis genopretning af oksekødsmarkedet i EU. I begyndelsen af december var prisen på slagtekroppe af ungtyre og stude steget til henholdsvis 86,2 % og 83,6 % af interventionsprisen, selv om prisen på slagtekroppe af køer fortsat lå lavere. Men de første registrerede tilfælde af BSE i Østrig og Finland satte imidlertid priserne under fornyet pres i midten af december.

44. En antydning af, hvor stor indflydelse de seneste kriser har haft på oksekødsmarkedet, viser en sammenligning af oksekødsprisen i oktober 2001 med prisen ca. et år før (ved begyndelsen af BSE-krisen) tilsyneladende store prisfald (f.eks. var prisen på ungtyre faldet med 18,5 %, på kvier med 15 % og på køer med lige over 30 %). Men man bør huske på, at 2000 generelt blev anset for at være et usædvanlig godt år for markedspriserne, og at en sammenligning med priserne i samme periode i 1999 er mere relevant. På dette grundlag er prisfaldet mindre dramatisk (f.eks. faldt prisen på ungtyre med 15,5 %, på kvier med 9,4 % og på køer med lige over 22 % i sammenligning med prisniveauet i 1999). Disse prisfald skal også ses i lyset af nedsættelsen af interventionspriserne på 13,4 % i henhold til Agenda 2000, som landmændene fik kompensation for gennem øgede direkte tilskud, hvilket opvejede en del af de tab, som landmændene led, og bidrog til at lette markedssituationen yderligere.

45. Efter det kraftige genopsving på fjerkræmarkedet i 2000 fik den seneste BSE-krises positive afsmitning på fjerkræsektoren fjerkræprisen til at stige til rekordhøjder i februar 2001, hvor den lå på næsten 170 EUR/100 kg, hvilket var langt over prisen i den tilsvarende periode i de senere år. Den gennemsnitlige pris faldt derefter i resten af 2001, men den forblev højere end prisen i de senere år frem til slutningen af august, hvor den faldt til et niveau tæt på gennemsnittet for de seneste få år. I november begyndte gennemsnitsprisen igen at stige hovedsagelig som følge af de store prisstigninger i Spanien, før den igen faldt i december for at slutte året tæt på 133 EUR/100 kg eller ca. gennemsnitsprisen for de seneste få år, men dog betydeligt lavere (omkring 15 %) end prisen tolv måneder tidligere.

46. Som følge af faldet i efterspørgslen på oksekød på grund af den seneste BSE-krise, der til dels kom svinekødssektoren til gode, fortsatte stigningen i markedsprisen på svinekød i 2000 ind i første kvartal af 2001, hvor prisen steg kraftigt for at toppe i marts på omkring 200 EUR/100 kg. Selv om markedsprisen i EU fortsat lå på et historisk højt niveau, faldt den fra topprisen i marts hovedsageligt på grund af eksportproblemer og genopsvinget i oksekødsforbruget. I oktober var prisen faldet til niveauet ved årets begyndelse, og den faldt fortsat og lå hen mod slutningen af året lige over 136 EUR/100 kg, næsten 15 % lavere end i begyndelsen af 2001.

47. Markedet for fåre- og gedekødsprodukter udviste fortsat fremgang i 2001 med priser generelt et godt stykke over niveauet i de seneste år undtagen i Det Forenede Kongerige. I årets første halvdel toppede de gennemsnitlige EU-priser omkring slutningen af april, hvor de lå 12 % højere end ved årets start, men de faldt så igen og lå i juli omkring 8 % under prisen ved årets start. Udbruddet af mund- og klovesyge i Det Forenede Kongerige i slutningen af februar kastede markedet ud i krise, og priserne på lam faldt med over en fjerdedel umiddelbart efter meddelelsen om udbruddet, og de fortsatte med at falde herefter, da udbruddet førte til lukning af flere eksportmarkeder. Efter sommeren steg gennemsnitspriserne imidlertid igen til forårets toppriser, og i december oversteg de endog det tidligere niveau og nåede et historisk højt niveau på 470 EUR/100 kg, ca. 21 % højere end tolv måneder tidligere, som følge af prisstigninger i Det Forenede Kongerige og landets genoptagelse af eksporten.

1.4. Priser på produktionsmidler

48. Prisindekset for varer og tjenesteydelser, der anvendes i landbruget, steg i 2001 med gennemsnitligt 4,5 % i nominelle priser i forhold til året før. De mest markante stigninger gjaldt kunstgødning (+13 %) og foder (+6 %).

49. Når der tages hensyn til inflationen, steg prisindekset for de varer og tjenesteydelser, der anvendes i landbruget, med 2,2 % i faste priser i forhold til 2000 for EU som helhed. Der blev konstateret en stigning over gennemsnittet i Danmark (+ 5,7 %), Tyskland (+ 3,3 %), Frankrig (+ 2,3 %), Nederlandene (+ 2,7 %), Portugal (+ 4,1 %) og Sverige (+ 5,4 %). Prisindekset for de varer og tjenesteydelser, der anvendes i landbruget, steg ligeledes i Belgien (med 1,3 %), Irland (med 1,0 %) og Italien (med 2,1 %), mens det var mere eller mindre uændret i Østrig, Grækenland, Luxembourg, Spanien og Det Forenede Kongerige. Derimod faldt prisindekset i Finland med 1,5 %.

1.5. Udviklingen i landbrugsindkomsterne

50. Ifølge Eurostats første prognoser, der er udarbejdet på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne frem til begyndelsen af december 2001, steg landbrugsindkomsterne (målt som reel nettoværditilvækst i faktorpriser pr. årlig arbejdsenhed) med gennemsnitligt 2,7 % i EU som helhed i forhold til det foregående år, idet indkomsterne steg i størstedelen af medlemsstaterne og kun faldt i to medlemsstater. De største stigninger blev registreret i Danmark (+12,5 %), Portugal (+9,5 %), Østrig (+8,5 %), Irland (+7,3 %), Belgien (6,4 %) og Tyskland (+5,7 %). Den kraftige stigning i svinekødsprisen er en af de fælles faktorer, der ligger til grund for stigningen i landbrugsindkomsterne i disse lande, selv om det for Irlands vedkommende er det kraftige fald i arbejdsstyrken inden for landbruget, der er den vigtigste faktor for denne stigning. Af andre nøglefaktorer, der ligger til grund for den generelle stigning i gennemsnitsindkomsten pr. arbejdsenhed, kan nævnes stigningen i støtten til landbrugssektoren i forbindelse med gennemførelsen af reformen af den fælles landbrugspolitik i henhold til Agenda 2000 og de foranstaltninger, der blev vedtaget i kølvandet på kriserne i husdyrbruget sammen med det nye, men dog moderate, fald i arbejdskraften inden for landbruget (-1,6 % i 2001). I de øvrige medlemsstater steg indkomsterne i Nederlandene (med 4,3 %), Det Forenede Kongerige (med 4,3 %), Finland (med 3 %), Sverige (med 2,8 %), Spanien (med 2,7 %) og Grækenland (med 1,4 %), mens situationen i Frankrig stort set var uændret. De eneste to lande, der oplevede et fald i indkomsterne i forhold til 2000, var Italien (-0,8 %) og Luxembourg (-2,4 %).

51. Den generelle stigning i den gennemsnitlige landbrugsindkomst dækker over store udsving afhængigt af driftsform. Gennemsnitsindkomsten skulle stige i forhold til 2000 for de landbrug, der er specialiseret i svine- og fjerkræproduktion (+ 30 %), blandet produktion (planteavl og husdyrhold) (+10,1 %), mælkeproduktion (+ 5,8 %) og gartneri (+ 3,2 %), mens indkomsten forventes at forblive mere eller mindre uændret for agerbrug. I modsætning hertil oplevede landbrug med græssende husdyr en indkomstnedgang på 1,7 %, mens vinbrug oplevede en stor indkomstnedgang på omkring 12,6 %.

Ændringer i de nominelle producentpriser for landbrugsprodukter i 2001 og 2000

( %)

>TABELPOSITION>

Kilde: Eurostat.

Ændringer i de nominelle priser på landbrugsproduktionsmidlerne i 2001 og 2000

( %)

>TABELPOSITION>

Kilde: Eurostat.

Deflateret produktionsindeks for landbrugsprodukter

>TABELPOSITION>

Kilde: Eurostat.

Deflateret prisindeks for varer og tjenesteydelser, der anvendes i landbruget

>TABELPOSITION>

Kilde: Eurostat.

1.6. Informationsnettet for landøkonomisk bogføring (ILNB)

1.6.1. Landbrugsindkomster

52. INLB anvendes til at beregne produktion, omkostninger og indkomster i erhvervslandbrugene i EU på grundlag af oplysninger, der indsamles som led i en undersøgelse af standardiserede bedriftsregnskaber (se kapitel VII, tabel 3.2.1). Undersøgelsen giver værdifulde oplysninger om de forskelle i landbrugsindkomsterne, som ikke fremgår af de globale gennemsnit i resultaterne for landbrugssektoren som helhed Dette afsnit indeholder nogle oplysninger efter driftsform og medlemsstat. Nærmere oplysninger om de forskellige driftsformer findes i kapitel VII, tabel 3.2.2.

53. På tidspunktet for trykningen af denne rapport forelå nogle af resultaterne for 1999 endnu ikke, og de resultater, der forelå var for nogle medlemsstater vedkommende, var foreløbige. Mere detaljerede resultater for de forskellige driftsformer og de forskellige økonomiske størrelser findes i kapitel VII, tabel 3.2.3 og 3.2.4.

1.6.2. Indkomst efter driftsform

54. De store forskelle mellem gennemsnitsindkomsterne i EU's forskellige medlemsstater hænger sammen med selve landbrugsstrukturen i disse lande (Tabel 1, 2 og 3).

55. De medlemsstater, der tegner sig for de højeste gennemsnitsindkomster, er normalt dem, der har mange store bedrifter, som er specialiseret på et område som markafgrøder eller malkekvægshold eller inden for de mindre regulerede produktionssektorer (svin, fjerkræ, gartneri osv.). De sydeuropæiske medlemsstater, der har mange mindre bedrifter med blandet landbrug (planteavl og husdyrhold) eller med "andre permanente beplantninger" (blandet planteavl), har gennemsnitsindkomster på under EU-gennemsnittet.

56. Tabel 3 viser det store udsving i de økonomiske resultater for hver driftsform i de enkelte medlemsstater målt som landbrugets nettoværditilvækst. Af særlig betydning er de negative indkomsttal for en række medlemsstater i 1998 inden for svine-/fjerkræavl og blandet landbrug. Dette afspejler hovedsageligt den alvorlige krise i svinesektoren nævnte år. I 1999 blev situationen mere normal, og kun Sverige oplevede en negativ nettoværditilvækst i kødkvægssektoren.

57. Tabel 4 viser indvirkningen af tilskuddenes og afgifternes saldo på landbrugets nettoværditilvækst. I 1998 udgjorde tilskuddene ekskl. skatter 35 % af landbrugets nettoværditilvækst i de 15 EU-lande, men der var betydelige forskelle mellem medlemsstaterne og mellem de forskellige driftsformer.

58. I nævnte år havde Finland og Sverige en gennemsnitlig nettoværditilvækst, som var lavere end tilskuddenes og afgifternes saldo. Dette betyder, at indtægterne fra markedet ikke var tilstrækkelige til at dække produktionsomkostningerne. Tilskuddenes andel af indkomsten var derimod lavest i Nederlandene, Belgien, Italien og Spanien.

59. Der findes også betydelige forskelle mellem driftsformerne. Nettotilskuddet til kødkvægsbrug, agerbrug og blandede driftsformer var det højeste i forhold til indkomsten. Gartneri- og vinbrugene var helt klart de driftsformer, der modtog færrest tilskud.

60. Nærmere oplysninger kan indhentes på inlb's hjemmeside: http://europa.eu.int/comm/agriculture/ rica

KAPITEL II

2. Den politiske udvikling og lovgivningsinitiativer i 2001

2.1. Kvalitetspolitik

2.1.1. Beskyttet oprindelsesbetegnelse/beskyttet geografisk betegnelse/garanti for traditionel specialitet

61. Produkter med henvisning til geografisk oprindelse og produceret efter traditionelle metoder imødekommer forbrugernes ønsker på to punkter:

- de besidder ofte usædvanlige sensoriske kvaliteter

- da sådanne produkter er fremstillet efter traditionelle metoder, skabes der ofte et tillidsforhold mellem produktet, dets oprindelsessted og i det mindste de mennesker, der bor dér og udvikler produktet.

62. Reformen af den fælles landbrugspolitik i 1992 lagde grundlaget for den konkrete gennemførelse af disse principper. Med reformen fik den fælles landbrugspolitik også mulighed for at indgå i den verdensomspændende økonomiske orden efter Uruguay-runden.

63. På linje med den nye tendens blev der med Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 og (EØF) nr. 2082/92 oprettet nye systemer, der skal øge værdien og beskyttelsen af bestemte fødevarer. Sådanne produkters specifikke karakter kan afhænge af deres geografiske oprindelse (beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) eller beskyttet geografisk betegnelse (BGB) eller garanti for traditionel specialitet (GTS)).

64. Beskyttelsen er baseret på den kendsgerning, at et produkt med et godt ry, der rækker ud over dets oprindelsessted eller en specifik produktionsmetode, kan blive udsat for misbrug og efterligninger af navnet.

65. Ved at anvende et sprog, der er fælles for alle medlemsstater, er det også lettere at fremme handelen med de pågældende produkter.

2.1.2. ADPIC-aftalen

66. Spørgsmålet om beskyttelsen af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser er blevet rejst i den internationale arena. ADPIC-aftalen (handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder) omfatter begrebet geografiske betegnelser svarende til EU's koncept som anført i forordning (EØF) nr. 2081/92. Forordningen skal ændres på en sådan måde, at den tager hensyn til bestemmelserne i ADPIC-aftalen. Producenter i tredjelande, der er medlemmer af WTO, vil kunne gøre indsigelse mod ansøgninger om registrering af EU, hvis de har en legitim interesse heri.

67. Europa-Kommissionens tjenestegrene har udarbejdet et forslag, der skal sendes til Rådet, og som har til formål at opfylde Kommissionens forpligtelser som anført i ADPIC-aftalen (borgere i lande, der er medlemmer af WTO, får ret til at gøre indsigelse mod registreringer). Med henblik på at forbedre beskyttelsen af geografiske betegnelser i EU er der foreslået ændringer, som giver tredjelande adgang til ordningen på grundlag af ligestilling og gensidighed. Der er også foreslået en række andre ændringer (vineddike medtages, mineral- og kildevand udgår og den "hurtige" registreringsprocedure ophæves).

68. På det multilaterale niveau arbejder man på at afklare visse aspekter af forordning (EØF) nr. 2082/91, for så vidt angår ADPIC-aftalen. EU søger også at gøre fremskridt ved at fremsætte forslag om et system for meddelelse og registrering af geografiske betegnelser, det multilaterale register og udvidelse af beskyttelsen af geografiske betegnelser til andre produkter end vin og spiritus. Det drejer sig om et prioriteret mål, der skal hjælpe producenter i EU, som er berettiget til at anvende en geografisk betegnelse, til at beskytte sig mere effektivt og finde en niche på det internationale marked.

2.1.3. Nye produkter på listen

69. I henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92 [1] har Kommissionen tilføjet nye produkter på listen over beskyttede oprindelsesbetegnelser (BOB) og beskyttede geografiske betegnelser (BGB), og der er nu opført 584 produkter på listen. Hvad både antallet af medlemsstater og produkttyper angår, afspejler de nye registreringer en stigende interesse for produktion af fødevarer, som forbrugerne kan forbinde med populære produktionsmetoder og geografiske oprindelser.

[1] EFT L 208 af 24.7.1992, s. 1.

70. Endnu en betegnelse er blevet registreret under forordning (EØF) nr. 2082/92 om specificitetsattestering og indførelse af betegnelsen for "garanti for traditionel specialitet" (GTS) [2]. Forordningen er dog generelt ikke blevet brugt ret meget, idet kun ti GTS er blevet registreret til dato. Kommissionen har sendt Rådet en beretning om de pågældende gennemførelsesbestemmelser, og et forslag til ny forordning er blevet udarbejdet og er ved at blive drøftet, og forhåbentlig vil den ny forordning kunne løse de nuværende problemer. Det er især hensigten at specificere, hvilke grunde til at gøre indsigelse der er berettigede.

[2] EFT L 208 af 24.7.1992, s. 9.

Liste over BOB, BGB og GTS registreret i 2001

>TABELPOSITION>

2.2. Økologisk landbrug

71. Den 2. marts 2001 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 436/2001 [3], der ajourfører det tekniske bilag II til forordning (EØF) nr. 2092/91 [4] angående en række gødningsstoffer og jordforbedringsmidler.

[3] EFT L 63 af 3.3.2001, s. 16.

[4] EFT L 198 af 22.7.1991, s. 1.

72. Den 7. september 2001 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 1788/2001 [5] om tilsynsattesten for indførsler fra tredjelande. Attesten skal sammen med produkterne forelægges for importmedlemsstatens myndigheder, og den træder i kraft den 1. november 2002.

[5] EFT L 243 af 13.9.2001, s. 3.

73. Den 19. december 2001 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 2491/2001 [6] om omfattende ændringer af bilag III til forordning (EØF) nr. 2092/91 om detaljerede tilsynskrav og forsigtighedsforanstaltninger.

[6] EFT L 337 af 20.12.2001, s. 9.

74. Efter vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1804/1999 [7] om indføjelse af bestemmelser om animalsk produktion i forordning (EØF) nr. 2092/91 iværksatte Kommissionen et arbejdsprogram, der skal afklare en række spørgsmål vedrørende økologisk animalsk produktion, som Rådet fremførte i forbindelse med vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1804/1999. De vigtigste spørgsmål i programmet er:

[7] EFT L 222 af 24.8.1999, s. 1.

- udarbejdelse af en forordning om mærknings- og tilsynskrav for foder

- tilføjelser til afsnit A og B af bilag VI, for så vidt angår bestanddele med oprindelse uden for landbruget og de hjælpemidler, der anvendes ved forarbejdning af animalske produkter

- tilsætning af syntetiske produkter som f.eks. vitaminer og aminosyrer til foder.

75. Den løbende ajourføring af bilagene til forordning (EØF) nr. 2092/91 omfattede drøftelser af:

- omstillingsperiodens varighed

- ændring af frister for anvendelse af visse input

- dispensation for anvendelse af uorganiske frø.

76. Der er opstillet tilsynsretningslinjer for tilsynsorganer og -myndigheder.

77. Mulighederne for at udarbejde en EU-handlingsplan for økologiske fødevarer og økologisk landbrug blev drøftet, og medlemsstaterne blev bedt om at udfylde et spørgeskema.

78. Vurderingen af ligestillingskriterierne for en lang række tredjelande i henhold til artikel 11, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2092/91 fortsætter. Den 21. februar og 27. december 2001 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 349/2001 [8] om anerkendelse af ligestillingen for importprodukter fra Ungarn og videreførelse af anerkendelsen for Argentina, samt forordning (EF) nr. 2589/2001 [9] om anerkendelse af ligestilling for animalske produkter fra Tjekkiet.

[8] EFT L 52 af 22.2.2001, s. 14.

[9] EFT L 345 af 29.12.2001, s. 18.

2.3. Salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter

79. I forbindelse med den nye ordning for oplysnings- og salgskampagner for landbrugsprodukter i tredjelande, der blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 2702/1999, godkendte Kommissionen i december 2001 18 af de 33 programmer, som erhvervsorganisationer har indgivet gennem de nationale administrationer.

80. Kampagnerne vedrører især landene i det fjerne østen, USA, Brasilien og de central- og østeuropæiske lande. Produkterne omfatter især mejeriprodukter, friske og forarbejdede frugter og grøntsager, vin og svinekød. Finansieringsbeløbet for EU er på 19,5 mio. EUR over tre år, heraf 9,8 mio. EUR det første år.

81. For oksekøds vedkommende vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 1358/2001 om særlige oplysningsforanstaltninger, der skal genoprette forbrugernes tillid til dette produkt. På grundlag af forordningen godkendte Kommissionen i december 2001 13 af de 19 programmer, som erhvervsorganisationer eller medlemsstater har indgivet. Til disse programmer, der løber over et år, yder EU 8,3 mio. EUR. Initiativet tilstræber at underrette forbrugerne i EU dels om EU's og medlemsstaternes bestemmelser om fødevaresikkerhed (sporbarhed, etikettering osv.) og kontrol hermed i løbet af hele produktionskæden, dels om produkternes næringsværdi.

82. Med henblik på salgsfremmende foranstaltninger i EU har Kommissionen udarbejdet gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000, herunder retningslinjer for meddelelser i de berørte sektorer. Forvaltningskomitéen afgav positiv udtalelse om forslaget i december 2001.

2.4. Forenkling af landbrugslovgivningen

2.4.1. Indledning

83. Kommissionens forenklingsindsats har været fokuseret på to hovedaspekter: for det første at gøre landbrugslovgivningen så klar, transparent og lettilgængelig som muligt, og for det andet at nedbringe den administrative arbejdsbyrde, som den fælles landbrugspolitik pålægger landbrugerne og administrationerne.

84. Forenklingen af landbrugslovgivningen har udgjort en sædvanlig del af Rådets drøftelser i 2001 og er også blevet drøftet af den ekspertgruppe om forenkling af landbrugslovgivningen, som Kommissionen oprettede på foranledning af konklusionerne på Rådets (landbrugsministrene) møde i oktober 2000. Gruppen har udpeget en lang række spørgsmål og fastlagt prioriteringen af forenklingsindsatsen i de kommende år. Et af de vigtigste områder er medlemsstaternes forpligtelser til indberette oplysninger til Kommissionen.

85. Kommissionen beskrev i sin beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om forenkling af landbrugslovgivningen [10], hvilke fremskridt der er gjort siden den seneste beretning fra april 1999, herunder forenklingerne i markedssektorerne.

[10] KOM(2001) 48 af 29.1.2001.

2.4.2. Transparens og tilgængelighed

86. Arbejdet med at konsolidere landbrugslovgivningen fortsatte året igennem. Det er hensigten at konsolidere landbrugslovgivningen på alle officielle sprog i EU og lægge den ud på internettet, så den brede offentlighed kan få adgang til den. Ændringer i retsakterne på landbrugsområdet indarbejdes i grundteksten, så en enkel og ajourført, men ikke juridisk bindende udgave kan konsulteres. Omkring 665 konsoliderede retsakter på landbrugsområdet er indtil nu blevet lagt ind på EUR-LEX netstedet.

2.4.3. Handelsmekanismer

87. I juni 2001 forelagde Kommissionen Forvaltningskomitéen for Handelsmekanismer en ajourført samling af fortolkningsnotaterne om eksportrestitutioner.

88. I november 2001 vedtog Kommissionen en forordning om, at nogle af de procedurer, der gælder for EU's fødevarehjælp, også skal gælde for medlemsstaternes fødevarehjælp. Med disse mere fleksible procedurer vil det være lettere at gennemføre fødevarehjælp.

2.4.4. Ordning for mindre landbrugere

89. Den 19. juni vedtog Rådet forordning (EF) nr. 1244/2001 [11], der fastlægger en forenklet ordning for betalinger i forbindelse med visse støtteordninger. Landbrugere, der har ret til mindre støttebeløb, kan vælge en forenklet ordning, hvorefter de modtager et enkelt beløb om året i stedet for flere små beløb på basis af areal eller antal dyr. Den samlede årlige betaling vil blive baseret på den direkte støtte, som deltageren modtog over en referenceperiode på tre år. Beløbet vil svare til det højeste af det gennemsnitlige beløb, der blev modtaget i de tre år, eller det beløb, der blev modtaget i det seneste år, dog højst 1 250 EUR. Når beløbet er fastlagt, vil det blive udbetalt fra det år, hvor landbrugeren deltager i ordningen, til udgangen af forsøgsperioden i 2005. Ordningen anvendes fra den 1. januar 2002, når der er vedtaget gennemførelsesbestemmelser.

[11] Rådets forordning (EF) nr. 1244/2001 af 19 juni 2001 om ændring af forordning (EF) nr. 1259/1999 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte.

2.4.5. CAP-ED projektet

90. På mødet den 22. oktober 2001 godkendte ekspertgruppen vedrørende forenkling den samlede gennemførelsesplan for CAP-ED projektet. Formålet med projektet er at oprette en elektronisk ordbog over de koder, der anvendes i forbindelse med den fælles landbrugspolitik, for at lette og forenkle den elektroniske udveksling af oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne.

2.4.6. Forenklingsforslag fra medlemsstaterne

91. Med offentliggørelsen i oktober 2000 af Kommissionens tjenestegrenes arbejdsdokument [12], der udgjorde et svar på forenklingsforslagene fra betalingsorganerne under EUGFL, opfordrede Kommissionen i begyndelsen af 2001 medlemsstaterne til at forelægge deres forenklingsforslag for ekspertgruppen vedrørende forenkling. Medlemsstaterne har fremlagt en lang række forenklingsforslag, som Kommissionen for tiden undersøger grundigt.

[12] SEK(2000) 1775 af 23.10.2000.

92. Omdannelse af gennemførelsesforordningen om IACS

93. I 2001 påbegyndte den afdeling, der er ansvarlig for revision af udgifterne på landbrugsområdet, en ajourføring og omdannelse af gennemførelsesforordningen for det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IACS). Afklaring og forenkling af IACS-systemet er et af målene med denne revision. Der blev også indført en "bedriftsbaseret" fremgangsmåde for kontrol af de mange præmieordninger i oksekødsektoren. Denne forenkling havde Rådet (landbrugsministrene) bedt om på mødet den 23. oktober 2000 (flere oplysninger i afsnit 7.1.5).

2.4.7. Reform af fårekødsordningen

94. I november 2001 vedtog Rådet en forordning om reform af ordningen for fåre- og gedekød. Den vigtigste ændring er, at udligningsgodtgørelsen er blevet afløst af en fast præmie. Forordningen medfører en betydelig forenkling af ordningen og afløser seks tidligere forordninger. Reformen indebærer også, at gennemførelsesbestemmelserne for denne sektor bliver forenklet.

2.5. Statsstøtte

2.5.1. Indledning

95. Den 6. juni 2001 vedtog Europa-Kommissionen nye retningslinjer for statsstøtte til reklame for landbrugsprodukter [13]. Den nye tekst klargør Kommissionens politik for støtte til reklame for kvalitetsprodukter, regionale produkter og sporingssystemer.

[13] EFT C 252 af 12.9.2001, s. 5.

96. De regionale produkter kan nu fremmes under forudsætning af, at bestemmelserne om frie varebevægelser overholdes. Efter de nye retningslinjer kan der ydes støtte til reklame, hvis et produkts oprindelse udgør det primære budskab, og hvis det foregår uden for den medlemsstat eller region, hvor produktet fremstilles. Formålet bør være at gøre forbrugerne bekendte med produkter, de endnu ikke kender. Hvis reklamen er rettet mod forbrugere i den medlemsstat eller region, hvor produktet fremstilles, kan der også gives oplysninger om oprindelsen. I sådanne tilfælde skal henvisningen til oprindelsen dog være af sekundær karakter i forhold til oplysningerne om produktets kvalitet.

97. Der kan også ydes støtte til reklame for kvalitetsprodukter, hvis disse produkter opfylder højere normer eller har en beskyttet oprindelsesbetegnelse. Påstande om, at produkter er af høj kvalitet, selv om de faktisk blot opfylder de normer, der gælder for alle lignende produkter, kan vildlede forbrugerne. Statsstøtte til reklame vil kun være mulig, hvis ingen interne markedsregler overtrædes.

98. Hvad angår produkter med beskyttede oprindelsesbetegnelser, der er registreret af EU (BOB, BGB eller GTS), er Kommissionen generelt ikke modstander af støtte til reklame, hvori der henvises til produkternes oprindelse, såfremt den nøjagtigt svarer til de oplysninger, som er blevet registreret.

99. Efter indførelsen af obligatorisk mærkning af oksekød er der nu fastsat regler for, hvordan der kan ydes støtte til reklame for systemer for sporbarhed. Statsstøtte til reklame for enkelte firmaer er fortsat forbudt, og støtten må højst være på 50 % og 75 % for produkter, der stammer fra små og mellemstore virksomheder i ugunstigt stillede områder.

100. De nye retningslinjer afløser to tidligere tekster fra 1986 og 1987. Konsolideringen og tydeliggørelsen skulle kunne bidrage til den fortsatte forenkling og en øget transparens af EU's statsstøtteregler. De nye retningslinjer gælder for nye former for statsstøtte, herunder endnu ikke afsluttede sager, fra den 1. januar 2002.

101. Kommissionen modtog i alt 379 anmeldelser af statsstøtte inden for landbrugssektoren og den agroindustrielle sektor. Kommissionen indledte også en undersøgelse af 39 støtteforanstaltninger, der ikke var blevet anmeldt tidligere under artikel 88, stk. 3, i EF-traktaten. Kommissionen gjorde ikke indsigelse mod 212 foranstaltninger. Mange af foranstaltningerne blev godkendt, efter at de pågældende medlemsstater enten havde ændret dem eller havde forpligtet sig til at ændre dem, for at bringe dem i overensstemmelse med EU's bestemmelser om statsstøtte. Kommissionen indledte den i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, omhandlede procedure for 15 sager, hvor de pågældende foranstaltninger rejste alvorlig tvivl om foreneligheden med fællesmarkedet. Kommissionen afsluttede den i artikel 88, stk. 2, i EF-traktaten omhandlede procedure i fem sager, idet den i to af tilfældene traf endelig negativ beslutning. I alle de tilfælde, hvor der blev truffet en negativ beslutning, og den pågældende medlemsstat allerede havde udbetalt statsstøtten, krævede Kommissionen, at den udbetalte statsstøtte blev tilbagebetalt.

102. Nedenstående oversigt omfatter kun nogle af de sager, der rejste interessante, men nogle gange problematiske spørgsmål i forbindelse med statsstøttepolitikken inden for landbrugssektoren og den agroindustrielle sektor i 2001. Af hensyn til overskueligheden er sagerne opdelt efter emne.

2.5.2. Usædvanlige begivenheder: BSE-krisen

103. Årets vigtigste begivenhed i forbindelse med statsstøtten var uden tvivl følgerne af BSE-krisen. Efter bestemmelserne om statsstøtte kan medlemsstaterne normalt ikke udbetale indkomststøtte til landmænd, fordi det ville kunne virke konkurrenceforvridende og påvirke anvendelsen af EU's markedsorganisationer. Kun efter usædvanlige begivenheder kan der ydes støtte for at kompensere for tab som følge af sådanne begivenheder.

104. Efter artikel 87, stk. 2, litra b), skal EU-støtte, som skal kompensere for tab som følge af usædvanlige begivenheder, være forenelig med fællesmarkedet. Begrebet usædvanlig begivenhed er ikke defineret i traktaten, og Kommissionen anvender bestemmelserne hver sag for sig efter en vurdering af den pågældende begivenhed.

105. Kommissionen har anerkendt, at den nuværende krise på oksekødsmarkedet, der skyldes BSE-krisen i slutningen af sidste år, er en sådan usædvanlig begivenhed. Det er ikke nedgangen i salget eller omsætningen, der betragtes som usædvanlig. Salgsnedgangen opfatter Kommissionen som en konsekvens af en usædvanlig og sjælden kombination af begivenheder, der førte til, at landbrugerne led indkomsttab: lukning af eksportmarkederne for EU-kød og omfanget af de europæiske forbrugeres negative reaktioner, som fulgte efter og blev ledsaget af en række begivenheder som f.eks. påvisningen af de første tilfælde af BSE i lande som Tyskland, Italien og Spanien, forbud på EU-plan mod at markedsføre enhver form for kød- og benmel som foder og den til tider kontroversielle forvaltning af krisen på nationalt plan.

106. Europa-Kommissionen bemyndigede derfor Østrig, Belgien, Frankrig, Tyskland, Italien og Spanien til at udbetale støtte til oksekødsproducenter, der led tab i perioden fra november 2000 til juni 2001 på grund af følgerne af BSE-krisen. Der er ikke modtaget anmodninger om at kunne udbetale en sådan støtte fra de øvrige medlemsstater. Kommissionen fastslog i alle tilfælde, at der ikke forekom overkompensation på sektorplan eller for den enkelte bedrift. Statsstøtten kan opsummeres som følger:

- Østrig: den 25. juli godkendte Kommissionen den indkomststøtte på ca. 2,9 mio. EUR (ca. 40 mio. ATS), der blev ydet i delstaten Kärnten [14].

[14] Beslutningsteksterne vil blive lagt ud på internetadressen http://europa.eu.int/comm/ secretariat general/sgb/droit com/index en.htm

aides. Beslutningen kan findes under støtte nr. NN 58/2001.

- Belgien: den 7. november bemyndigede Kommissionen Belgien til at udbetale anden tranche af den direkte støtte til oksekødsproducenter på ca. 29,7 mio. EUR (1,2 mia. BEF) [15]. Et tilsvarende beløb var allerede blevet godkendt af Kommissionen den 25. juli i forbindelse med støtteforanstaltning nr. 437/2001. Støtten er øremærket til oksekødsproducenter, der er blevet særlig hårdt ramt af følgerne af BSE på grund af deres afhængighed af indkomsterne fra produktion af oksekød.

[15] Støtte nr. N 437/2001 og N 657/2001.

- Frankrig: den samlede værdi af den indkomststøtte [16], som Kommissionen godkendte den 25. juli, er på ca. 259 mio. EUR (ca. 1,7 mia. FRF), inkl. direkte støtte på ca. 152,4 mio. EUR (1 mia. FRF), refusion af rentebetalinger med en anslået støtteværdi på 60,9 mio. EUR (400 mio. FRF) og konsolideringslån med en anslået støtteværdi på ca. 45,7 mio. EUR (300 mio. FRF).

[16] Støtte nr. NN 46/2001.

- Tyskland: den 25. juli bemyndigede Kommissionen Tyskland til at udbetale følgende indkomststøtte i delstaterne: Bayern [17]: ca. 28 mio. EUR (55 mio. DEM); Thüringen [18]: ca. 4 mio. EUR (8 mio. DEM) indkomststøtte; Niedersachsen [19]: ca. 5 mio. EUR (10 mio. DEM).

[17] Støtte nr. N 193/2001.

[18] Støtte nr. N 170/2001.

[19] Støtte nr. N 164/2001.

Den 2. oktober 2001 bemyndigede Kommissionen Tyskland (Baden-Württemberg) [20] til at udbetale indkomststøtte på ca. 5,1 mio. EUR (10 mio. EUR) til oksekødsproducenter, der led tab mellem november 2000 og juni 2001 som følge af BSE-krisen.

[20] Støtte nr. N 150/B/2001.

Den 30. oktober 2001 bemyndigede Kommissionen Tyskland (Hessen) [21] til at udbetale støtte til oksekødsproducenter, der led tab mellem november 2000 og december 2001 som følge af BSE-krisen. Ifølge Hessens nødprogram for BSE ydes der indkomststøtte på 766 937,82 EUR (15 mio. DEM) i form af lån med rentegodtgørelse til oksekødsproducenter, der blev ramt af BSE-krisen.

[21] Støtte nr. N 249/2001.

- Italien: den 25. juli godkendte Kommissionen, at der udbetales indkomststøtte på op til ca. 77 mio. EUR (ca. 154 mia. ITL) til oksekødsproducenter [22].

[22] Støtte nr. N 113/A/2001.

Den 30. oktober 2001 bemyndigede Kommissionen Italien (Lombardia) [23] til at yde støtte på ca. 2,32 mio. EUR til oksekødsproducenter med likviditetsproblemer som følge af lavere indkomster på grund af BSE-krisen. Støtten, der ydes i form af kortfristede lån med rentegodtgørelse, består af et bidrag fra regionen på 3,5 % af lånerentesatsen, mens resten betales af landbrugerne (mindst 1,5 %).

[23] Støtte nr. N 411/2001.

- Spanien: den støtte, som Kommissionen godkendte den 25. juli, vedrører to regioner: Asturias [24]: ca. 6 mio. EUR (1 mia. ESP) indkomststøtte og Cantabria [25]: ca. 5,98 mio. EUR (994 mio. ESP) indkomststøtte.

[24] Støtte nr. N 269/2001.

[25] Støtte nr. N 377/2001.

107. I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), godkendte Kommissionen en række andre BSE-relaterede statsstøtteforanstaltninger især i Østrig, Italien og Tyskland. Foranstaltningerne vedrører f.eks. udgifter til BSE-undersøgelser, godtgørelse til slagterier, værdi af slagtede dyr, genetablering af besætninger på landbrugsbedrifter, hvor der var konstateret BSE, udgifter til oplagring, transport og bortskaffelse af forarbejdede animalske proteiner og foder. I de fleste tilfælde fandt Kommissionen, at foranstaltningerne var i overensstemmelse med reglerne om statsstøtte, der ydes i forbindelse med programmer for bekæmpelse af dyresygdomme, jf. punkt 11.4 i EU's retningslinjer for statsstøtte i landbrugssektoren [26]. Eksempler:

[26] EFT C 28 af 1.2.2000, korrigendum EFT C 232 af 12.8.2000.

- Østrig: den 2. oktober 2000 bemyndigede Kommissionen Østrig til at yde BSE-relateret støtte på mere end 29 mio. EUR. Den østrigske foranstaltning [27] har forskellige aspekter. Der ydes støtte for at kompensere for nedgangen i værdien af forarbejdede animalske proteiner og tilsætningsstoffer til foder og foderblandinger, der indeholder sådanne forarbejdede animalske proteiner. Der kan ydes også ydes støtte til udgifterne til oplagring, transport og bortskaffelse af forarbejdede animalske proteiner, foder, tilsætningsstoffer i foder og foderblandinger, der indeholder sådanne forarbejdede animalske proteiner, kød-/benmel og mælk, der ikke kan anvendes, samt mælkebaserede produkter. Endelig kan der også ydes støtte for at kompensere for indkomsttab på landbrugsbedrifter, der var afspærret på grund af BSE, samt udgifter til undersøgelser.

[27] Støtte nr. N 114/2001.

- Tyskland: ved beslutning af 25. oktober 2001 godkendte Kommissionen to udbetalinger af statsstøtte, en i Bayern [28] på ca. 10 mio. EUR (20 mio. DEM), for at kompensere for værdien af foder, som måtte destrueres, samt statsstøtte på ca. 6 mio. EUR (12 mio. DEM) som kompensation til landbrugere, på hvis bedrifter der var konstateret BSE. Den anden foranstaltning vedrører Sachsen [29] og omfatter ca. 2 mio. EUR (4 mio. DEM) til udgifter til genetablering af besætninger på landbrugsbedrifter, hvor de offentlige myndigheder havde beordret dyrene slået ned.

[28] Støtte nr. N 174/2001.

[29] Støtte nr. N 248/2001.

Den 30. oktober 2001 godkendte Kommissionen et nødprogram for BSE i Hessen [30]. Til foranstaltningerne hører, at Hessen vil kompensere op til 100 % af udgifterne til transport og bortskaffelse af foder, der indeholder kød-/benmel produceret før den 2. december 2000; udgifter til BSE-undersøgelser af kvæg på over 24 måneder og får, destruering og den økonomiske værdi af slagtekroppe og mælk for mistænkte eller bekræftede BSE-tilfælde. Den samlede støtte i forbindelse med den godkendte ordning beløber sig til 1 955 689 EUR.

[30] Støtte nr. N 249/2001.

Den 7. september 2001 bemyndigede Kommissionen Tyskland (Baden-Württemberg) [31] til at udbetale støtte for BSE-undersøgelser, kompensation til slagterier for værdien af slagtede dyr, og til landbrugsbedrifter, hvor der var konstateret BSE. De tre støtteforanstaltninger er alle tidsbegrænsede: indtil udgangen af 2002 for BSE-undersøgelserne og kompensationen til BSE-ramte landbrugsbedrifter og indtil udgangen af 2001 for foranstaltningen vedrørende slagterierne. I slutningen af 2002 vil støtten til BSE-undersøgelser og kompensationen til BSE-ramte landbrugsbedrifter blive taget op til revision i lyset af den strategi, der blev anvendt til at bekæmpe BSE.

[31] Støtte nr. N 150/B/2001.

- Italien: Den ordning, der blev godkendt den 25. juli 2001 (N 113/A/2001), omfatter anden statsstøtte end indkomststøtte - dvs. kompensation til landbrugere, på hvis bedrifter der er konstateret BSE, støtte til at genetablere besætninger og den nationale andel af finansieringen af "opkøb til destruering" - hvorved det samlede støttebeløb (inkl. indkomststøtten på 77 mio. EUR) når op på 150 mio. EUR (ca. 300 mia. ITL).

2.5.3. Dyresygdomme: mund- og klovesyge i Det Forenede Kongerige

108. De fleste af de støtteforanstaltninger, som Det Forenede Kongerige anmeldte til Kommissionen i 2001, omfattede støtte til landbrugerne til at overvinde de finansielle og økonomiske vanskeligheder som følge af udbruddene af mund- og klovesyge, som ramte det meste af landet og fik alvorlige følger for landbrugssektoren.

109. I den forbindelse godkendte Kommissionen den 3. april 2001 to vigtige støtteordninger. Kommissionen godkendte således "Outgoers Mark 2 Scheme" [32], der skal hjælpe de svineproducenter, hvis besætninger blev ramt af mund- og klovesyge, og som ønsker at opgive svineavlen, til at indstille produktionen permanent. Der var afsat et budget på 5 mio. GBP for foranstaltningen. Lidt senere, den 6. juni 2001, godkendte Kommissionen også "Livestock Welfare Disposal Scheme" [33], som skal afhjælpe de dyrevelfærdsproblemer, der opstod som følge af de transportrestriktioner, som blev indført for at bekæmpe sygdommen. Støtteordningen, hvortil der var afsat et budget på 6 mio. GBP om ugen, omfattede betaling af udgifter til transport, slagtning, destruering, forbrænding og bortskaffelse af slagtekroppe, veterinære udgifter og kompensation til husdyrproducenter, der blev pålagt transportrestriktioner og blev tilbudt mulighed for at afsætte deres dyr, hvis embedsdyrlæger kunne bekræfte, at transportrestriktionerne kunne skade dyrenes velfærd.

[32] Støtte nr. NN 24/2001.

[33] Støtte nr. NN 25/2001.

2.5.4. Indledning af formelle undersøgelser

2.5.4.1. Indledning af formelle undersøgelser

110. Spanien: støtte til landbrugere for at kompensere for høje brændstofpriser

Den 11. april 2001 besluttede Europa-Kommissionen at indlede den formelle statstøtteundersøgelsesprocedure for en række fiskale foranstaltninger til fordel for landbruget, som Spanien havde indført efter stigningerne i energipriserne i 2000. Kommissionen betvivlede, at de af den spanske regering indførte foranstaltninger var forenelige med fællesmarkedet. Kommissionen kan på nuværende tidspunkt ikke udelukke, at de foranstaltninger, der er ved at blive undersøgt, er ren driftsstøtte, som ydes landbrugssektoren for at kompensere for de stigende brændstofpriser. Kommissionen kan generelt ikke godkende en sådan driftsstøtte. Hvis støtten allerede er blevet udbetalt, og hvis undersøgelsen bekræfter Kommissionens forbehold, vil den være nødsaget til at anmode de spanske myndigheder om at kræve, at modtagerne tilbagebetaler støtten.

111. Italien (Sardegna): støtte til landmænd for at kompensere for de høje priser på dieselolie

Den 25. juli 2001 indledte Kommissionen en formel undersøgelsesprocedure med hensyn til den støtte, som Italien (Sardegna) yder for at kompensere landbrugere for de højere priser for dieselolie i forhold til naturgas. Foranstaltningen indgår i en omfattende lov for Sardegna, der kaldes Testo Unico, og som regulerer ydelsen af en lang række støttebeløb til landbrugssektoren. Kommissionen har ingen indvendinger mod den øvrige del af Testo Unico.

112. Ifølge de sardinske myndigheder mangler øen et netværk af rørledninger til naturgas, hvad der tvinger landbrugerne til at bruge den langt dyrere dieselolie. Formålet med støtten er at overvinde denne strukturelle ulempe og dermed genskabe, hvad den sardinske regering betragter som normale konkurrencevilkår. Kommissionen mener dog på nuværende tidspunkt, at statsstøtten udelukkende og kunstigt reducerer landbrugernes produktionsomkostninger og derfor må betragtes som driftsstøtte. Støtte af denne art medfører normalt ikke en vedvarende forbedring af sektoren. Så snart støtten fjernes igen, genopstår de tidligere problemer. Problemer af denne art skal løses på en anden måde. Kommissionens bestemmelser om statsstøtte til miljøbeskyttelse giver således mulighed for at yde støtte til vedvarende energiformer, der forekommer lokalt. Den foreslåede støtte vil ikke tilskynde til en omstilling fra fossile brændstoffer til fornyelige energikilder. Den vil snarere hæmme sådanne strukturelle ændringer.

2.5.4.2. Italiens finanslov for 2001

113. Kommissionen har indledt en formel undersøgelsesprocedure med hensyn til den supplerende finansiering af 119 mio. EUR (230 mia. ITL) til en ekstraordinær støttepakke på 100 mio. EUR (200 mia. ITL), som Rådet godkendte i 1997 på grundlag af EF-traktatens artikel 88, stk. 2, tredje led. Italien anmodede i den forbindelse Rådet om ekstraordinær og enstemmig godkendelse af støtteforanstaltningen, efter at Kommissionen havde indledt den formelle undersøgelsesprocedure med hensyn til støtten. Foranstaltningen gik ud på, at staten er ansvarlig for betalingen af de beløb, som skulle betales af medlemmer af landbrugskooperativer, der personligt havde stillet sikkerhed for kooperativerne, hvis disse skulle blive insolvente.

114. Kommissionen mente, at formålet med foranstaltningen var at sikre betaling af støtte med tilbagevirkende kraft til kooperativernes drift, og at foranstaltningen i sig selv ville medføre afvikling af kooperativernes passiver med tilbagevirkende kraft. Rådets ekstraordinære godkendelse af støtteforanstaltningen kan ikke betragtes som en egentlig godkendelse af yderligere refinansiering af den samme støtteforanstaltning navnlig i betragtning af den alvorlige tvivl, som Kommissionen fra begyndelsen gav udtryk for. Kommissionen mener derfor, at de nye finansielle bevillinger skal vurderes på grundlag af gældende EF-bestemmelser.

115. Kommissionen har også indledt en formel undersøgelsesprocedure med hensyn til støtten til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder og støtten til salgsfremmende foranstaltninger og forskning og udvikling. Sidstnævnte foranstaltning skal delvis finansieres gennem provenuet af en skattelignende afgift, der pålægges nationale og importerede produkter. Kommissionen har fulgt sin sædvanlige praksis og Domstolens retspraksis, hvorefter støtte, der finansieres gennem provenuet af skattelignende afgifter (der også pålægges importprodukter), principielt er uforenelige med fællesmarkedet, da importprodukter ikke kan nyde godt af støtteordningen som på samme måde som de nationale produkter. Medmindre medlemsstaten kan bevise, at det ikke er tilfældet, vil støtte, der finansieres på denne måde, sandsynligvis føre til en klar konkurrencefordrejning. Det forhold vil blive undersøgt i forbindelse med undersøgelsen. Kommissionen har dog fundet, at nogle af forsknings- og udviklingsforanstaltningerne ikke udgør statsstøtte, da de vil blive udført af offentlige institutioner i offentlighedens interesse.

2.5.4.3. AIMA-program: støtte til fjerkræsektoren i Italien

116. AIMA, det italienske interventionsorgan, ønsker at udbetale godtgørelse til italienske fjerkræproducenter for indkomsttab som følge af dioxin-krisen i Belgien i 1999, der påstås at have medført et stort fald i produktion og handel og en kraftig nedgang i forbruget af fjerkræprodukter i Italien. Støttebeløbet - 10 323 138 EUR (20 mia. ITL) - svarer til forskellen mellem de gennemsnitlige priser i lande, der ikke er berørt af krisen, og priserne i Italien i juni og juli 1999 (den periode, som godtgørelsen vedrører). Kommissionen mener, at markedsforstyrrelser som følge af bekymrede forbrugere ikke i sig selv udgør en usædvanlig begivenhed. Støtten kan derfor ikke godkendes, hvis de italienske myndigheder ikke kan godtgøre, at forstyrrelserne udgjorde en usædvanlig begivenhed.

2.5.4.4. Interventioner med henblik på at forbedre vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter - LR 5/2000, artikel 35 - Italien (Veneto).

117. De italienske myndigheder ønsker på grundlag af artikel 35 i regional lov 5/2000 [34] at indføre statsstøtte til investeringer (op til 40 %) med henblik på forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter til fordel for 36 levnedsmiddelvirksomheder, der har ansøgt om finansiering i henhold til forordning (EF) nr. 951/97 [35] i programmeringsperioden 1994-1999 [36] og har gennemført konkrete arbejder, men som ikke fik adgang til den medfinansierede offentlige støtte, fordi de finansielle midler var opbrugt.

[34] Loven omfatter en "generel refinansiering og ændring af de regionale love om opstilling af regionens årlige og flerårige budgetter".

[35] Forordning om forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, EFT L 142 af 2.6.1997, s. 22.

[36] Driftsprogrammet for Venezia blev godkendt ved Kommissionens beslutning 96/2598/EF af 2. oktober 1996.

118. Med de foreliggende oplysninger kan Kommissionen ikke udelukke, at det drejer sig om støtte, der er ydet med tilbagevirkende kraft for aktiviteter, som modtageren allerede har udført og derfor ikke rummer et incitament, men som må betragtes som driftsstøtte, fordi det eneste formål var at befri modtageren for en finansiel byrde.

2.5.4.5. Støtterammeordninger i Italien

119. Kommissionen har i år godkendt en lang række rammeordninger, der vedrører forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter og er forsynet med meget store budgetter.

120. En af ordningerne vedrører forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (støtte N 558/2000) og er forsynet med et budget på 500 mio. EUR. Kommissionen godkendte også ordningen for Sviluppo Italia (støtte N 559/2000), der er et offentligt selskab, og som har afløst de tidligere RIBS og Itainvest og desuden finansierer projekter inden for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter. Ordningen er forsynet med et budget på ca. 1 mia. EUR.

121. I samme forbindelse godkendte Kommissionen landbrugsafsnittet af en vigtig investeringsstøtteordning [37] for alle virksomheder, der er beliggende i de italienske regioner, som er omfattet af undtagelsesbestemmelserne i traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c). Ordningen gælder for virksomheder i landbrugssektoren (der er truffet særskilte beslutninger for andre sektorer end landbrugssektoren). Foranstaltningerne opfylder betingelserne for den regionale udvikling. Ordningen anvendes til den 31. december 2006 og er forsynet med et årligt budget på ca. 4,6 mia. EUR (9 000 mia. ITL) - idet beløbet også omfatter andre sektorer end landbruget. Støtten ydes i form af skattefradrag.

[37] Støtte nr. 00C646.

2.5.5. Støtte til vinproducenter i Italien (Sicilien)

122. Den 17. oktober vedtog Kommissionen en endelig negativ beslutning i sag C 61/96 [38] med hensyn til den støtte (på op til 1 mio. EUR), som Sicilien påtænkte at yde til vinproducenter som kompensation for de beplantningsrettigheder, som de ikke kunne udnytte på grund af tørke, og til håndværkerfirmaer (på op til 5 mio. EUR) som kortfristede lån. Da støtten til vinproducenterne skulle kompensere for ikke gældende rettigheder i modstrid med reglerne i den fælles markedsordning for vin, og da de subsidierede kortfristede lån også skulle kunne ydes til virksomheder, der producerer, forarbejder og afsætter landbrugsprodukter, konkluderede Kommissionen, at de burde betragtes som driftsstøtte, som er forbudt i landbrugssektoren.

[38] Sag C 61/96, Kommissionens beslutning af 17.10.2001, 2002/195/EF.

2.5.6. Støtte til frugt- og grønsagsproducenter i Grækenland

123. Kommissionen vedtog i henhold til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), en endelig positiv beslutning med hensyn til statsstøtte i Grækenland til fordel for frugt- og grønsagsproducenter [39]. Støtten (på i alt 265 000 EUR) blev ydet i form af finansiel godtgørelse til landbrugere i præfekturet Thessalonika, hvis (vand)melonafgrøder var blevet alvorligt beskadiget af jordmus i sommeren 1997. Kommissionen konkluderede, at de for plantesygdomme gældende kriterier var opfyldt i det foreliggende tilfælde, for godt nok udgør angreb af jordmus ikke en plantesygdom, men virkningerne heraf kan ligestilles med virkningerne af plantesygdomme, nemlig at landbrugsprodukter ødelægges af ydre levende skadegørere. Kriterierne anvendes altså analogt.

[39] Beslutning af 31. januar, EFT L 93 af 3.4.2001.

2.5.7. Program for bekæmpelse af forurening med oprindelse i landbruget i Frankrig

124. Den 30. oktober 2001 bemyndigede Kommissionen Frankrig til at yde statsstøtte til investeringer [40] med henblik på at videreføre støtten til investeringer i landbrugsbedrifter i forbindelse med programmet for bekæmpelse af forurening med oprindelse i landbruget. Programmet går ud på at forbedre vandkvaliteten ved at indføre miljøhensyn i landbrugets produktionsmetoder. Støtteordningen (886 mio. EUR i perioden 2001-2006) har til formål at fremme investeringer, der skal begrænse forurening som følge af udledning af gylle og ajle fra husdyrproduktion.

[40] Støtte nr. N 355/2000, EFT C 350 af 11.12.2001.

125. Programmet har bl.a. til formål at fremskynde overholdelsen af Rådets direktiv af 12. december 1991 [41] og vedrører først og fremmest de følsomme områder, hvor husdyravl medfører forurening med nitrater. Kommissionen har taget hensyn til, at direktivet nødvendiggør investeringer på bedrifterne som f.eks. opførelse af supplerende lagerkapacitet, og de forpligtelser, der påhviler landbrugerne, kan betragtes som nye normer, jf. retningslinjerne på landbrugsområdet. Kommissionen har konkluderet, at direktivet ikke i sig selv kan betegnes som en ny norm, men den har dog taget hensyn til, at det første franske handlingsprogram for iværksættelse af direktivet først blev vedtaget i 1997, og de første effektive forpligtelser, der blev pålagt de enkelte landbrugere som følge af programmet, blev først gennemført senere. Desuden indeholder direktivet ikke præcise forpligtelser, som de økonomiske beslutningstagere skal efterkomme uden medlemsstatens forudgående intervention.

[41] EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1.

126. Kommissionen konkluderede derfor, at støtten tjener til at finansiere investeringer med henblik på at forbedre miljøet og tilpasse landbrugsbedrifterne til de nye normer, der er omhandlet i punkt 4.1.1.3 i retningslinjerne på landbrugsområdet. Efter Kommissionens opfattelse ville enhver anden fortolkning have medført, at landbrugerne blev straffet på grund af en medlemsstats manglende juridiske aktion. Kommissionen fandt også, at programmets menneskelige og finansielle omfang (ca. 100 000 modtagere) og dets betydning for miljøet i Frankrig og EU var elementer, som burde indgå i vurderingen.

2.6. Støtte til de socialt dårligst stillede i EU

127. EU videreførte sit støtteprogram til fordel for de socialt dårligst stillede [42]. Aktionen går ud på at stille landbrugsprodukter eller forarbejdede produkter på grundlag af landbrugsprodukter fra EU's interventionslagre til rådighed for organisationer, som arbejder med disse befolkningsgrupper i medlemsstaterne.

[42] Forordning (EØF) nr. 3730/87 af 10. december 1987 (EFT L 352 af 15.12.1987, s. 1), og Kommissionens beslutning 2001/23/EF af 21. december 2000 (EFT L 6 af 11.1.2001, s. 6).

128. Nedenstående tabel viser fordelingen af beløbet og de mængder, der kan udleveres fra lagrene i hver medlemsstat, som deltager i programmet.

Gratis distribution af landbrugsprodukter (2001)

>TABELPOSITION>

2.7. Regionerne i EU's yderste periferi

129. Som anført i rapporten af 14. marts 2000 [43] videreførte Kommissionen gennemførelsen af traktatens artikel 299, stk. 2, om regionerne i EU's yderste periferi (De Kanariske Øer, de oversøiske departementer Martinique, Guadeloupe, Guyane og Réunion; Madeira og Azorerne) i landbrugssektoren.

[43] KOM(2000) 147 - C5-0247/2000.

130. På grundlag af Kommissionens forslag vedtog Rådet den 28. juni 2001 en række forordninger om ophævelse og afløsning af tidligere bestemmelser på basis af programmerne med henblik på at udligne disse regioners fjernhed og økarakter (POSEIDOM, POSEIMA, POSEICAN). Det drejer sig om forordning (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001 og (EF) nr. 1454/2001 [44], der gælder for de oversøiske franske departementer, Madeira, Azorerne og De Kanariske Øer, hvortil kommer de nødvendige ændringer af forordning (EF) nr. 1455/2001 om den fælles markedsordning for oksekød [45].

[44] EFT L 198 af 21.7.2001. De afløser henholdsvis forordning (EØF) nr. 3763/91 (POSEIDOM) for de oversøiske departementer, (EØF) nr. 1600/92 (POSEIMA) for Madeira og Azorerne, og (EØF) nr. 1601/92 (POSEICAN) for De Kanariske Øer.

[45] EFT L 198 af 21.7.2001. Denne fælles markedsordning blev senest ændret ved forordning (EF) nr. 1254/1999.

131. Hvad mælkeproduktionen på Azorerne angår, fremsendte Kommissionen den 14. marts 2002 et supplerende forslag [46], som Rådet vedtog og indsatte i den nye forordning (EF) nr. 1453/2001 (POSEIMA). Forslaget omfattede midlertidige undtagelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk.

[46] KOM(2001) 156 endelig.

132. Kommissionen har udarbejdet en række gennemførelsesforordninger til disse beslutninger.

133. Ved artikel 15, stk. 3, i Rådets nye forordning (EF) nr. 1453/2001 (POSEIMA) bemyndiges Madeira til ikke at anvende tillægsafgiften for mælk og mejeriprodukter inden for en lokal produktion på 4 000 tons. For at undgå skadelige følger for afgiftsordningen i Portugal forelagde Kommissionen Rådet et forslag om ændring af bilaget til forordning (EØF) nr. 3950/92 om en tillægsafgift for mælk og mejeriprodukter, så referencemængden i Portugal nedsættes med den supplerende mængde på 2 000 tons, der er tildelt Madeira.

2.8. Oversøiske lande og territorier (OLT)

134. Beslutningen om at associere de oversøiske lande og territorier til EU (91/482/EØF) blev forlænget til den 1. december 2001. Der er opstået problemer i forbindelse med handelsordningen for sukker. Kommissionen var nødsaget til at træffe to beskyttelsesforanstaltninger i denne sektor (i perioden fra 1. marts til 30. juni 2001 og fra 1. juli til 1. december 2001).

2.9. Oplysning om den fælles landbrugspolitik

135. I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 814/2000 [47] kan der gennemføres oplysningskampagner om den fælles landbrugspolitik både inden for og uden for EU. Gennemførelsesbestemmelserne blev fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1390/2000 [48]. Det er hensigten at redegøre for spørgsmål i forbindelse med den fælles landbrugspolitik, at fremme EU's landbrugsmodel, at informere landbrugere og andre parter i landdistrikterne og at gøre den brede befolkning bekendt med følgerne af og målene for landbrugspolitikken.

[47] EFT L 100 af 20.4.2000, s. 7.

[48] EFT L 158 af 30.6.2000, s. 17.

136. Den af Kommissionen foreslåede forordning konkretiserer ønsket om at fylde hullerne i kendskabet til den fælles landbrugspolitik, idet tre typer foranstaltninger kan medfinansieres:

- årlige programmer, der især gennemføres af landbrugsforeninger, organer i landdistrikterne, forbrugerorganisationer og miljøbeskyttelsesorganisationer

- punktuelle oplysningsaktioner, der især gennemføres af offentlige myndigheder i medlemsstaterne, medierne og universiteterne

- aktiviteter, som Kommissionen iværksætter.

137. Hvad de to første typer foranstaltninger angår, finansierer Kommissionen højst 50 % af de støtteberettigede foranstaltninger, bortset fra helt specielle tilfælde, hvor 75 % af udgifterne vil kunne finansieres.

138. For regnskabsåret 2001 blev der indgivet 149 ansøgninger om støtte under denne ordning [49] ifølge indkaldelse af forslag 2000/C 213/04 [50]. Af disse ansøgninger blev der i sidste ende ydet støtte til 39 forslag til et samlet beløb af 2,24 mio. EUR. Projekterne blev udvalgt i forhold til kvalitet og omkostning/effektivitet, jf. kriterier og bestemmelser i artikel 3 i forordning (EF) nr. 814/2000.

[49] EFT L 205 af 31.7.2001, s. 25.

[50] EFT C 215 af 1.8.2001, s. 9.

139. De medfinansierede foranstaltninger omfatter bl.a. konferencer, udgivelser, fora, fremstilling af Cd-roms og tilrettelæggelse af informationsbesøg. En lang række forskellige temaer blev således behandlet: økologisk landbrug, fødevarers sikkerhed og kvalitet, udvikling af landdistrikterne, redegørelse for den fælles landbrugspolitik og de fælles markedsordninger i almindelighed, udvidelsen, forhandlinger i Verdenshandelsorganisationen, og listen er ikke udtømmende. Der ydes ikke støtte til generalforsamlinger, andre vedtægtsmæssige arrangementer og andre foranstaltninger, som EU allerede yder tilskud til.

140. I juli 2001 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 1557/2001 [51] om forenkling af gennemførelsesbestemmelserne i og ophævelse af forordning (EF) nr. 1390/2000. Ifølge indkaldelse af forslag 2001/C 215/09 kan der indgives forslag for regnskabsåret 2002.

[51] EFT C 213 af 26.7.2000, s. 9.

141. I forbindelse med oplysningskampagner på Kommissionens initiativ deltog GD Landbrug i 2001 i flere landbrugsmesser (messen i Paris og Grüne Woche), udarbejdelse af en række publikationer, herunder newsletters, factsheets, brochurer, markedsrapporter,