Nr. C 159/62 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 6. 89 
4.3. Det bør i øvrigt understreges, at den nye afgift, 
som skal afløse OD-særtolden, udelukkende bør have til 
formål at fremme den økonomiske og sociale udvikling i 
Bryssel, den 26. april 1989. 
ØSU støtter videreførelsen af forsknings- og uddannel­
sesindsatsen på strålingsbeskyttelsesområdet og god­
kender det foreslåede programs målsætninger og ind­
hold med visse forbehold. Det skal bemærkes, at ØSU 
anser de foreslåede bevillinger for utilstrækkelige i be­
tragtning af EF's langsigtede behov på strålingsbeskyt­
telsesområdet, og den anmoder om, at der ved ramme­
programmets revision sker en afgørende forhøjelse af 
budgettet for forskning og uddannelse på dette felt. 
1. Indledning 
1.1. Forslaget til beslutning har til formål at viderefø­
re den forsknings- og uddannelsesindsats inden for strå­
lingsbeskyttelse, som indledtes i 1961 og nu indgår i det 
program for 1985-1989, som stadig er under gennemfø­
relse og som blev vedtaget af Rådet i marts 1985 (2) og 
ændret af dette i december 1987 (3). 
1.2. Ifølge rammeprogrammet for Fællesskabets ak­
tioner inden for forskning og teknologisk udvikling 
(!) EFT nr. C 16 af 20. 1. 1989, s. 5. 
(2) EFT nr. L 83 af 25. 3. 1985, s. 23. 
(3) EFT nr. L 16 af 21. 1. 1988, s. 44. OD, og at de enkelte fremmeforanstaltninger må være 
klart definerede og kunne kontrolleres ubesværet af 
arbejdsmarkedets parter og lokalbefolkningen. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
(1987-1991) (4) har strålingsbeskyttelsesprogrammet til 
formål at »tilvejebringe de data og metoder, der er 
nødvendige for at forebygge og modarbejde skadelige 
virkninger af ioniserende stråling og radioaktivitet, og 
vurdere konsekvenserne af strålingsulykker«. 
1.3. Kommissionen foreslår, at følgende emner be­
handles i det nye program: 
a) menneskers udsættelse for stråling og radioaktivitet: 
— strålingsdosimetri og fortolkning af den, 
— radionukliders overførsel til miljøet og deres 
opførsel i det; 
b) følgerne af menneskers udsættelse for stråling. Vur­
dering, forebyggelse og behandling af disse følger: 
— strålings stokastiske virkninger, 
— strålings ikke-stokastiske virkninger, 
— strålings virkninger på den levende organismes 
udvikling; 
(4) EFT nr. L 302 af 24. 10. 1987, s. 1. Udtalelse om forslaget til Rådets beslutning om et flerårigt særprogram for forksning 
og uddannelse i strålingsbeskyttelse (1990/1991) for Det Europæiske Atomenergifællesskab 
(Euratom) (*) 
(89/C 159/25) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. januar 1989 under henvisning til 
Euratom-traktatens artikel 170 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til sektionen for energi, kernekraft og forskning, som 
udpegede Michel Saiu til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. april 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 265. plenarforsamling, mødet den 27. april 
1989, enstemmigt følgende udtalelse. 
26. 6. 89 De Europæiske F; 
c) risici i forbindelse med strålingsbeskyttelse og be­
handling af dem: 
— vurdering af menneskers udsættelse for stråling 
og de dermed forbundne risici, 
— optimering og styring af strålingsbeskyttelsen. 
1.4. Den foreslåede forsknings- og uddannelsesind­
sats skal indgå i et femårigt program 1990-1994; Kom­
missionen anslår de nødvendige bevillinger til 90 millio­
ner ECU. 
1.5. Af budgetmæssige grunde er Kommissionens 
forslag til beslutning imidlertid begrænset til den to­
årige periode 1990/1991, da rammeprogrammet for EF's 
aktioner inden for forskning og teknologisk udvikling 
1987-1991 i øjeblikket kun gør det muligt at afsætte 
21,2 millioner ECU til forskning i strålingsbeskyttelse. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. I udtalelsen af 18. november 1987 (^ understre­
gede ØSU, at »Tjernobyl-ulykken har bidraget til at 
understrege behovet for flere midler til forskning i 
strålingsbeskyttelse«; ØSU tilføjede, at »der fremover 
må sikres tilstrækkelige midler til at opretholde en 
effektiv forskning i strålingsbeskyttelse i Fællesskabet. I 
modsat fald risikerer man, at kompetencen afsvækkes«. 
2.2. 1 denne forbindelse udtrykker ØSU stor bekym­
ring på baggrund af de sammenfaldende konklusioner 
fra udvalget for forvaltning og koordination i forbindel­
se med strålingsbeskyttelse på den ene side og panelet 
af uvildige eksperter på den anden med hensyn til 
evalueringen af 1985-1989-programmet og konsekven­
serne af Rådets nedskæring af bevillingerne til dette 
program i forhold til Kommissionens oprindelige for­
slag; ifølge ekspertpanelet har denne nedskæring været 
til stor skade for strålingsbeskylttelsesindsatsen i EF. 
2.3. ØSU bemærker således, at nedskæringen har 
bevirket: 
— at man har beskåret eller sågar helt opgivet visse 
forskningsområder, med tab af videnskabelig viden 
til følge, 
— at flere forskningsteams har indstillet deres arbejde, 
— at der er opstået mangel på unge forskere med 
sagkundskab inden for strålingsbeskyttelse, bl.a. 
som følge af manglende bevillinger til uddannelse, 
— at det skorter på smidighed, hvilket forhindrer Kom­
missionen i at reagere på Tjernobyl-ulykken med 
i1) EFT nr. C 356 af 31. 12. 1987, s. 4. llesskabers Tidende Nr. C 159/63 
en udvidelse eller en egnet omprioritering af forsk­
ningsaktiviteterne. 
2.4. I lyset af ovenstående bemærkninger samt EF's 
langsigtede behov på strålingsbeskyttelsesområdet 
havde ØSU forventet, at det nye strålingsbeskyttelses-
program var blevet prioriteret højt og bl.a. havde fået 
tildelt tilstrækkelige bevillinger. 
2.5. Når det er særlig nødvendigt at øge bevillingerne 
til strålingsbeskyttelse, er det: 
— fordi Tjernobyl-ulykken har afstedkommet nye 
behov på strålingsbeskyttelsesområdet, som kun har 
kunnet dækkes delvis og via en betydelig nedskæ­
ring af de allerede begrænsede bevillinger, som er 
afsat til forskning og uddannelse i rammeprogram­
met 1985-1989, og 
— fordi det må undgås, at den situation, som netop er 
beskrevet, opstår i fremtiden, med samme virk­
ninger, hvorfor der må afsættes finansielle midler, 
som sætter EF i stand til at imødegå de eventuelle 
konsekvenser af kernekraftværksulykker som Tjer­
nobyl-ulykken, uden at det går ud over målsætnin­
gerne for og indholdet af de programmer, som der 
oprindelig blev truffet afgørelse om. 
I denne forbindelse understreger ØSU nødvendigheden 
af, at der oprettes en reservefond til brug for EF i 
nødsituationer. 
2.6. ØSU beklager, at det ikke er tilfældet, og at 
Kommissionen tværtimod må erkende, at forsknings-
og uddannelsesindsatsen inden for strålingsbeskyttelse 
i de to år 1990/1991 må beskæres kraftigt. Denne uheldi­
ge tendens kritiseres af panelet af uvildige eksperter, 
som konstaterer, at de foreslåede 21,2 millioner ECU 
ikke vil række til at dække mere end 50% af den 
forskningsindsats, som udføres inden for rammerne af 
1985-1989-programmet. 
2.7. Situationen er særlig uacceptabel på baggrund 
af befolkningens forventninger og bekymringer. Be­
folkningen er således blevet særlig bevidst om 
spørgsmålet på baggrund af Tjernobyl-ulykken og 
havde gerne set, at både EF og de enkelte medlemsstater 
havde gjort en ganske særlig indsats. 
2.8. ØSU mener under disse omstændigheder, at for­
slaget til beslutning ikke formår at opretholde et velaf­
balanceret forskningsprogram og dermed fremover at 
fastholde en omfattende viden på strålingsbeskyttelses­
området, som ellers er et område, hvor det har afgøren-
Nr. C 159/64 De Europæiske Fællesskabers Tidende 26. 6. 89 
de betydning, at EF bevarer og øger sin kompetence, så 
der sikres en stadig bedre beskyttelse af mennesker og 
miljø mod farerne ved ioniserende stråling. 
2.9. Denne helt utilstedelige tingenes tilstand, som 
må afhjælpes hurtigst muligt, er for ØSU at se en af de 
klare konsekvenser af Rådets nedskæring af bevillinger­
ne til rammeprogrammet 1987-1991, hvilket det tidlige­
re har henledt opmærksomheden på. Det vil på den 
baggrund være umuligt inden for rammeprogrammet 
at øge bevillingerne til forskning og uddannelse i strå­
lingsbeskyttelse. 
2.10. ØSU kan ikke tage ansvaret for denne situation 
og må kræve, at forsknings- og uddannelsesindsatsen 
inden for strålingsbeskyttelse prioriteres betydeligt op 
ved rammeprogrammets revision. Det tillader sig at 
tage det for givet, at man som et minimum konkretiserer 
Kommissionens intentioner om at afsætte 90 millioner 
ECU til gennemførelsen af programmet for 1990-1994. 
I forventning herom har man trods alt fundet det rime­
ligt at gennemgå det foreslåede programs målsætninger 
og indhold. 
2.11. Generelt godkender ØSU målene med og ind­
holdet af det foreslåede program, som rummer flere af 
henstillingerne i ØSU's udtalelse af 23. november 1983 
om 1985-1989-programmet(1) og i ovenomtalte udtalel­
se af 18. november 1987. 
2.12. I denne forbindelse finder ØSU det væsentligt: 
— at forskningsindsatsen videreføres, således at Kom­
missionen kan varetage den opgave, der tillægges 
den i Euratom-traktaten, og som bl.a. påbyder den 
at ajourføre basisnormerne vedrørende beskyttelse 
af befolkningen og arbejdstagerne mod farerne ved 
ioniserende stråling, 
— at der foretages en vurdering af kræft og genetiske 
risici ved udsættelse for ringe strålingsdoser stam­
mende fra naturlig stråling, medicinsk strålingsdiag-
nosticering og kernekraftindustrien, 
— at der foretages den nødvendige information med 
henblik på udvikling af strålingsbeskyttelseskoncep-
ter og -praksis i forbindelse med brug af stråling til 
lægebehandling og i industrien, 
— at der sættes aktivt ind for at informere befolknin­
gen på et letfatteligt sprog om resultaterne af forsk­
ningen og om de fremskridt, der er sket med hensyn 
til forståelsen af strålingens beskaffenhed og virk­
ninger, samt om de konkrete foranstaltninger, der træffes med henblik på befolkningens sikkerhed og 
beskyttelse af miljøet. 
2.13. ØSU mener, at forskningsindsatsen i første 
række bør tage sigte på følgende: 
— evaluering af konsekvenserne af radioaktive stoffer 
i fødevarekæden, så det bliver muligt at ajourføre 
de maksimalt tilladte niveauer for radioaktiv konta­
minering af levnedsmidler, drikkevand og foder, 
— udsættelsen for radon, som kan være årsag til hen­
ved 15 000 lungekræftdødsfald årligt i Europa, 
— fosterbestråling, som ifølge mange sagkyndige er en 
sandsynlig årsag til mentale handicap, 
— bestråling som følge af røntgenbrug hos læger og 
tandlæger; denne strålingsform anslås at udgøre 
40% af EF's befolknings samlede udsættelse for 
stråling. 
ØSU understreger i denne forbindelse, at man bør 
forbedre røntgenudstyret samt gennemføre bedre 
kontrol med det strålingsniveau, befolkningen ud­
sættes for, idet denne kontrol i dag ikke kan anses 
for sikker; 
— virkningerne af brugen af ioniserende bestråling som 
led i sygdomsbehandling. 
2.14. ØSU finder det ligeledes vigtigt, at der findes 
en løsning på problemerne omkring strålingsudsættelse 
på arbejdspladsen og henviser til henstillingen i dets 
udtalelse af 23. november 1983 om, at strålingsbeskyt-
telsesprogrammet bør bidrage bedre til en løsning af de 
problemer, som rejses i sikkerheds- og hygiejneud­
valget. 
2.15. ØSU finder det således beklageligt, at Rådet 
stadig ikke har vedtaget det af Kommissionen i 1987 
fremlagte forslag til afgørelse om udvidelse af det kom­
petenceområde, der varetages af det rådgivende udvalg 
for sikkerhed, sundhed og hygiejnen på arbejdspladsen, 
til også at omfatte beskyttelse af sundheden mod de 
farer som er forbundet med ioniserende stråling. ØSU 
udtalte sig positivt om dette forslag den 30. november 
1987 (2). 
2.16. ØSU udtaler med eftertryk sin støtte til an­
modningerne fra ekspertpanelet, som understreger det 
absolut nødvendige i at bevare og udbygge vor viden 
om strålingsbeskyttelse. Ekspertpanelet konstaterer, at 
anmodningerne om uddannelse ikke er efterkommet 
hidtil, og at der bør fremsættes nye anmodninger, som 
det haster meget med at efterkomme, inden det er for 
sent. 
2.17. ØSU tvivler på, at den indsats, som Kommis­
sionen foreslår, er tilstrækkelig til at nå dette mål, 
(*) EFT nr. C 23 af 30. 1. 1984, s. 12. (2) EFT nr. C 319 af 30. 11. 1987. 
26. 6. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 159/65 
medmindre der gøres en ganske særlig indsats for ud­
dannelse i strålingsbeskyttelse som led i de beslutninger, 
som der sigtes til i pkt. 2.10. 
2.18. ØSU mener desuden, at der bør lægges ganske 
særlig vægt på uddannelse af spanske og portugisiske 
videnskabsfolk, således at disse to lande uden forsinkel­
ser kan inddrages fuldt i EF's strålingsbeskyttelsesind-
sats. 
2.19. ØSU understreger, at gennemførelsen af EF's 
forsknings- og uddannelsesindsats inden for strålingsbe­
skyttelse bør ledsages af betydelige bestræbelser på at 
bevidstgøre og informere befolkningen om strålingspro­
blemer og løsningen heraf; i denne indsats bør man 
inddrage arbejdsmarkedets parter samt forbruger- og 
miljøbeskyttelsesorganisationer. 2.20. Der henvises tillige til en anmodning, som 
fremsættes i ØSU's tidligere udtalelser, om, at oven­
nævnte organisationer inddrages i så vid udstrækning 
som muligt i det samråd, som skal munde ud i strålings-
beskyttelsesprogrammets udarbejdelse. ØSU konstate­
rer, at dette ikke altid har været tilfældet i det nuværen­
de program. 
2.21. Afslutningsvis gentager ØSU sin anmodning 
om at få ændret artikel 4 i forslaget til beslutning, så det 
udtrykkeligt nedfældes, at vurderingen af programmets 
resultater også skal tilstilles Det økonomiske og sociale 
Udvalg, ikke mindst da det i Euratom-traktatens 
artikel 7, som er forslagets retsgrundlag, hedder, at 
»Kommissionen holder Det økonomiske og sociale Ud­
valg underrettet om hovedlinjerne i Fællesskabets forsk­
nings- og undervisningsprogrammer«. 
Bryssel, den 27. april 1989. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om: 
— forslaget til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 om 
arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, og 
— forslaget til Rådets direktiv om ændring af direktiv 68/360/EØF om afskaffelse af 
restriktioner om rejse og ophold inden for Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstage­
re og deres familiemedlemmer 
(89/C 159/26) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 23. januar 1989 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 49 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
de ovennævnte emner. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for social-, familie-, uddannelses- og 
kulturspørgsmål, som udpegede Gordon Pearson til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 13. april 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 265. plenarforsamling den 27. april 1989 
uden stemmer imod og med 1 stemme hverken for eller imod følgende udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Det er med rette, at Kommissionen, foranlediget 
af de problemer og udfordringer, som den frie bevæge­
lighed og retten til ophold i andre medlemsstater inde­
bærer, ønsker at ajourføre lovgivningen herom. Lede­
tråden bør være skabelsen af »Borgernes Europa«, hvil­ket ØSU gjorde sig til talsmand for i udtalelsen om 
»Retningslinjer for Fællesskabets indvandrerpo­
litik« f1). 
(') EFTnr. C 188 af 27. 7. 1985.