Som anført i køreplanen for dette initiativ er det problem, som skal løses, kvinders underrepræsentation på arbejdsmarkedet, særlig som følge af den ulige kønsfordeling af omsorgs- og arbejdsforpligtelser mellem forældre med børn eller arbejdstagere med omsorgskrævende pårørende. I 2015 var den kønsbetingede forskel i beskæftigelsesfrekvens (20-64 år) i EU på 11,6 procentpoint. Det forsøges med initiativet at løse problemet med kvinders underrepræsentation på arbejdsmarkedet ved at tage fat i en af hovedårsagerne, som er den ulige fordeling af omsorgsforpligtelser mellem kvinder og mænd. Kønsbetingede forskelle på arbejdsmarkedet er størst for forældre og personer med andre omsorgsforpligtelser. Det er blevet påvist, at den kønsbetingede forskel i beskæftigelsesfrekvensen er betydeligt større blandt personer med børn. I 2015 var beskæftigelsesfrekvensen blandt kvinder med ét barn på under 6 år i gennemsnit 8,8 procentpoint lavere end blandt kvinder uden små børn, og i nogle medlemsstater var denne forskel på over 30 procentpoint. Kvinder er ligeledes langt mere tilbøjelige end mænd til at påtage sig rollen som uformel omsorgsperson for ældre eller omsorgskrævende pårørende . Én af hovedårsagerne til dette problem er en utilstrækkelig politik til opnåelse af balance mellem arbejdsliv og privatliv. Utilstrækkelige muligheder for at tage orlov for at passe børn/omsorgskrævende pårørende, udformningen af orlovsordningerne, der hindrer en bedre fordeling af omsorgsforpligtelserne mellem kvinder og mænd, begrænsede muligheder for at gøre brug af fleksible arbejdsordninger og utilstrækkelige formelle omsorgstjenester har alle vist sig at forværre kvinders beskæftigelsesmæssige udfordringer. Økonomiske disincitamenter (f.eks. disincitamenterne for sekundære forsørgere, der overvejende rammer kvinder) kan yderligere styrke den ulige fordeling af omsorgsforpligtelser mellem kvinder og mænd og fungere som drivkraft i den kønsbetingede forskel i beskæftigelsesfrekvensen.

EU's indsats har en stærk merværdi i forbindelse med de udfordringer, der er nævnt i problemformuleringen. For det første viser den nuværende situation, at EU's indsats har stor indflydelse på medlemsstaternes retlige rammer. På det politikområde, der er omfattet af dette initiativ, er det kun, når der findes EU-lovgivning (f.eks. om barsels- og forældreorlov), at der er indført lovgivning i hver enkelt medlemsstat. Når medlemsstaterne har lovfæstede rettigheder, kunne forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til varigheden og omfanget af betingelserne føre til ubalance i rettighedsniveauet, en ulige beskyttelse af EU-borgerne i EU og forskelle i den måde, arbejdsmarkederne fungerer på. For det andet viser prognoser på grundlag af de foreliggende oplysninger klart, at kun en indsats på EU-plan vil sikre, at der sker tilstrækkelige fremskridt i alle medlemsstater. Arbejdsgivere, navnlig små og mellemstore virksomheder, kan være tilbageholdende med selv at indføre foranstaltninger med henblik på at skabe større balance mellem arbejdsliv og privatliv på grund af de kortsigtede omkostninger og administrative byrder, dette kan medføre. Medlemsstaterne kan tøve med at rette op på sådanne mangler gennem regulering på dette område, fordi de måske ser en risiko for at stille deres egne virksomheder dårligere end virksomheder i andre medlemsstater. I betragtning af, at en betydelig procentdel af EU-virksomhedernes handel foregår inden for EU, kunne en indsats på EU-plan afhjælpe disse problemer, skabe ensartede konkurrencevilkår og samtidig tage højde for behovet for at undgå yderligere byrder for virksomhederne, navnlig SMV'erne, og sikre, at alle medlemsstater bevæger sig i samme retning. For det tredje kunne en indsats på EU-plan afhjælpe tendenserne i visse medlemsstater til at begrænse bestemmelserne til opnåelse af balance mellem arbejdsliv og privatliv. Som følge af den nylige krise varierer de politiske prioriteter medlemsstaterne imellem, og der er andre spørgsmål (navnlig dem, der forventes at medføre fordele på kort sigt), som tiltrækker sig de nationale myndigheders opmærksomhed. Og endelig er der en klar europæisk horisontal dimension af de spørgsmål, der vedrører balancen mellem arbejdsliv og privatliv og kvinders underrepræsentation på arbejdsmarkedet. Kvinders lave arbejdsmarkedsdeltagelse udgør en hindring for EU's mål med hensyn til ligestilling, bekæmpelse af fattigdom og støtte til beskæftigelse og vækst.