EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 2.9.2015 COM(2015) 413 final 2015/0184(NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING om fastsættelse for 2016 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Begrundelse og formål I henhold til forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik skal udnyttelsen af levende marine biologiske ressourcer genoprette og opretholde populationerne af de befiskede arter på niveauer, der giver maksimalt bæredygtigt udbytte. Den årlige fastsættelse af fiskerimuligheder i form af samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) og kvoter er et vigtigt værktøj i den henseende. Formålet med forslaget er at fastsætte medlemsstaternes fiskerimuligheder for de kommercielt vigtigste fiskebestande i Østersøen for 2016. For at forenkle og tydeliggøre de årlige TAC- og kvotebeslutninger er fiskerimulighederne i Østersøen siden 2006 fastsat ved en separat forordning. •Overensstemmelse med eksisterende politiske bestemmelser på området Ved forslaget fastsættes kvoter på de niveauer, der er i overensstemmelse med målene i forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik. I forslaget tages der hensyn til de seneste ændringer, som blev indført ved forordning (EU) 2015/812, hvorved ordningen for fiskeriindsatsen blev ophævet for torskebestande i Østersøen (artikel 4, stk. 4, litra c)). •Overensstemmelse med andre EU-politikker De foreslåede foranstaltninger er i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål og er i tråd med EU's politik for bæredygtig udvikling. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Artikel 43, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) EU har enekompetence på det område, som forslaget vedrører, jf. artikel 3, stk. 1, litra d), i TEUF. Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse. •Proportionalitet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde: Den fælles fiskeripolitik er en fælles politik. I henhold til artikel 43, stk. 3, i TEUF skal Rådet vedtage foranstaltninger i forbindelse med fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder. Den pågældende rådsforordning fordeler fiskerimulighederne mellem medlemsstaterne. I henhold til artikel 16, stk. 6 og 7, og artikel 17 i forordning (EU) nr. 1380/2013 står det medlemsstaterne frit for at fordele sådanne fiskerimuligheder til regioner eller operatører i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i de nævnte artikler. Medlemsstaterne har således rige muligheder for at selv at bestemme, hvilken social/økonomisk model de vil anvende i forbindelse med udnyttelsen af de tildelte fiskerimuligheder. Forslaget har ingen nye finansielle virkninger for medlemsstaterne. Denne forordning vedtages af Rådet hvert år, og de offentlige og private midler til dens gennemførelse foreligger allerede.

•Reguleringsmiddel/reguleringsform Foreslået reguleringsmiddel: Forordning. Dette forslag vedrører fiskeriforvaltning på grundlag af artikel 43, stk. 3, i TEUF. 3.RESULTATERNE AF DE EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Høring af interessenter Det Regionale Rådgivende Råd for Østersøen (BSRAC) blev hørt på det fælles arbejdsgruppemøde om demersale og pelagiske arter i juni 2015 på grundlag af Kommissionens meddelelse om høringen vedrørende fiskerimuligheder for 2016 under den fælles fiskeripolitik (COM(2015) 239 final). Det videnskabelige grundlag for forslaget blev tilvejebragt af ICES. De foreløbige synspunkter, som kom til udtryk på disse møder om alle berørte fiskebestande, blev taget i betragtning i forslaget i videst muligt omfang og i det omfang, dette ikke strider mod nuværende politikker eller medfører forringelse af en sårbar ressources tilstand. Desuden blev den videnskabelige rådgivning om fangstbegrænsninger drøftet med medlemsstaterne i Baltfishforummet i juni 2015. •Ekspertbistand Den videnskabelige organisation er Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES). Den Europæiske Union indhenter hvert år videnskabelig rådgivning om vigtige fiskebestandes tilstand fra ICES. Der er modtaget rådgivning om alle østersøbestande, som der foreslås TAC'er for. •Konsekvensanalyse Den samlede mængde af fiskerimuligheder i Østersøen udtrykt i tons, der er foreslået for 2016, vil blive nedsat med 15 % i forhold til 2015 og vil blive fastsat til ca. 570 000 tons. De fiskerimuligheder, der er udtrykt i antal fisk, vil blive øget med 6 % og vil udgøre 115 874 fisk. Beregnet på grundlag af bestandene bemærkes en forøgelse i kvoterne for to sildebestande, i gennemsnit 10 %, og forøgelser på 10 % for laks i den centrale del af Østersøen og 18 % for rødspætte, mens der bemærkes nedsættelser for sildebestandene i Den Botniske Bugt og Rigabugten, i gennemsnit 28 %, 24 % for laks i Den Finske Bugt, 20 % for den østlige torskebestand og 14 % for brisling. Baseret på den gennemsnitlige pris for landede fisk i 2013 i de otte østersølande vil værdien af fiskerimulighederne for sildebestandene i 2016 nå ca. 256 mio. EUR. Dette udgør en nedsættelse på 19 %. Den største nedsættelse, fra 62 mio. EUR i 2015 til 38 mio. EUR i 2016, bemærkes for TAC'en for sildebestanden i Den Botniske Bugt. Under hensyntagen til, at sildekvoten i 2014 ikke blev udnyttet fuldt ud, og forudsat, at fangstraten forbliver den samme i 2016, vil reduktionen i kvoteværdien blive mindre væsentlig. Selv om kvoten for brisling skal nedsættes med 14 %, forøges værdien af kvoten med ca. 100 000 EUR. Dette skyldes en prisstigning på 17 %. I 2013 lå prisen på 289 EUR pr. ton. Forslaget afspejler ikke kun betænkeligheder på kort sigt, men indgår også i en mere langsigtet strategi, der går ud på, at fiskeriindsatsen gradvis begrænses til og bevares på niveauer, som er bæredygtige på lang sigt. Den strategi, der er udstukket i forslaget, vil derfor på mellemlang til lang sigt føre til en stabil fiskeriindsats og højere kvoter. Strategiens effekt på lang sigt forventes at være mere bæredygtige fiskeriaktiviteter og øgede landinger. •Lovmæssig egnethed og forenkling Forslaget indebærer en yderligere forenkling af de administrative procedurer for de offentlige myndigheder (i EU og medlemsstaterne), da dets bestemmelser svarer til forordningen af 2015 om fiskerimulighederne i Østersøen. Med den nuværende forordning forenkles fiskeriforvaltningen, da forordningen ikke længere begrænser fiskeriet ved at fastsætte et fast antal havdage, som fiskerfartøjer kunne anvende til fiskeri i foregående år. Dette vil reducere den administrative byrde på medlemsstaterne. Som videnskabsfolk har konkluderet, vil fraværet af begrænsningen af fiskeriindsatsen ikke sætte bestandenes tilstand over styr, da effektiv overvågning af kvoteudnyttelsen er tilstrækkelig til at kontrollere fiskeripresset på bestandene. Forslaget vedrører en årlig forordning for 2016, og der er derfor ingen revisionsklausul. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Forslaget får ingen virkninger for EU's budget. 5.ANDRE PUNKTER •Gennemførelsesplaner og overvågning, evaluering og rapportering Overvågningen af anvendelsen af fiskerimuligheder i form af TAC'er og kvoter er fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009. •Nærmere redegørelse for forslagets særlige bestemmelser Med forslaget fastsættes fiskerimulighederne for 2016 for visse fiskebestande eller grupper af fiskebestande for medlemsstaternes fiskeri i Østersøen. Landingsforpligtelsen for bestande, der fanges i visse fiskerier, trådte i kraft den 1. januar 2015. I Østersøen omfatter disse fiskerier bestande, der forvaltes gennem TAC'er og kvoter i nærværende forordning, nemlig: fiskeri efter små pelagiske arter (silde- og brislingebestande), fiskeri efter laks (laksebestande) såvel som fiskeri efter torsk (torskebestande), hvor arten definerer fiskeriet. Fangster af arter, der ikke definerer fiskerierne, men som er omfattet af TAC'er, nemlig rødspætte, vil blive omfattet af landingsforpligtelsen i Østersøen fra den 1. januar 2017, jf. Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1396/2014. Med indførelsen af landingsforpligtelsen skal fiskerimulighederne i henhold til artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 nu afspejle den mængde, der fanges, i stedet for den mængde, der landes. Sådan en ændring er blevet anvendt i forordningen om fiskerimuligheder for 2015 og finder ikke længere anvendelse for ovennævnte bestande. Fiskerimulighederne bør desuden fastsættes i henhold til artikel 16, stk. 1, (hvori der henvises til princippet om relativ stabilitet) og artikel 16, stk. 4, (hvori der henvises til målsætningerne i den fælles fiskeripolitik og de regler, der er fastsat i de flerårige planer). De foreslåede tal afspejler den foreliggende videnskabelige rådgivning og høringen af BSRAC. For at fastsætte EU-kvoter for de bestande, der deles med Den Russiske Føderation, er de pågældende kvoter, hvor det er passende, fratrukket de kvoter, som ICES har rådgivet om. På baggrund af Kommissionens hensigter om at sikre en bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i tråd med EU's politik og internationale forpligtelser, samtidig med at fiskerimulighederne forbliver stabile, begrænses de årlige udsving i TAC'erne i det omfang, det er praktisk muligt under hensyntagen til en given fiskebestands tilstand. Medlemsstaterne tildeles TAC'er og kvoter som angivet i bilaget til nærværende forordning. Alle fem pelagiske bestande (fire sildebestande og en brislingebestand), rødspætte og laks i den centrale del af Østersøen skal befiskes på MSY-niveauer i 2016, og derfor svarer den foreslåede TAC til fiskeridødeligheden ved MSY. TAC'erne for laks i Den Finske Bugt og for den østlige torskebestand svarer til den tilgang, der er udviklet af ICES, og som anvendes for bestande, for hvilke der er utilstrækkelige data. ICES skal endnu rådgive om og præcisere TAC'en for den vestlige torskebestand. Grundet ændringer i biologien i den østlige torskebestand har ICES ikke fremsendt rådgivning om biologiske referencepunkter, nemlig den faktiske fiskeridødelighed, for denne bestand. Planen blev udviklet under antagelse af, at torskebestandens vækst forblev stabil, hvilket ikke længere er tilfældet. ICES har anerkendt, at væksten i den østlige torskebestand i de senere år er faldet drastisk, og de biologiske referencepunkter kan ikke længere fastsættes. Ifølge ICES kan den flerårige plan for torskebestandene i Østersøen derfor ikke anvendes som grundlag for rådgivning om den østlige torskebestand, og ICES har i stedet rådgivet om en TAC baseret på fremgangsmåden ved begrænsede data. Dette gør artikel 6, 7 og 8 i den flerårige plan uanvendelige, for så vidt angår den østlige torskebestand i 2016, idet de regler for fastsættelse af TAC'er, som planen indeholder, er baseret på disse referencepunkter. Derfor er det, indtil der foreligger et forslag til en ny flerårig plan for Østersøen, og for at forhindre, at den østlige torskebestand overfiskes på grund af, at der ikke er fastsat TAC'er, passende at fastsætte fiskerimulighederne på grundlag af den tilgang, ICES har udviklet, i henhold til artikel 5, stk. 1, i planen og artikel 43, stk. 3, i traktaten. Med Rådets forordning (EF) nr. 847/96 blev der indført supplerende betingelser for forvaltningen af TAC'er fra år til år, herunder i artikel 3 og 4 fleksibilitetsbestemmelser gældende for bestande, der er omfattet af henholdsvis en præventiv eller en analytisk TAC. I henhold til artikel 2 skal Rådet, når det fastsætter TAC'erne, afgøre, på hvilke bestande artikel 3 og 4 ikke anvendes, særlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand. I den senere tid er fleksibilitetsmekanismen blevet introduceret for alle bestande, der er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013. Derfor og for at undgå en uforholdsmæssig høj grad af fleksibilitet, som vil underminere princippet om fornuftig og ansvarlig udnyttelse af havets levende biologiske ressourcer og hindre opnåelsen af målsætningerne i den fælles fiskeripolitik, bør det præciseres, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 kun anvendes, når medlemsstaterne ikke anvender den årsbaserede fleksibilitet, der er omhandlet i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013. 2015/0184 (NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING om fastsættelse for 2016 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1)Traktatens artikel 43, stk. 3, fastsætter, at Rådet på forslag af Kommissionen vedtager foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder. (2)I henhold til artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 skal der vedtages foranstaltninger for bevarelse og bæredygtig udnyttelse af havets biologiske ressourcer under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder, hvor det er relevant, rapporter udarbejdet af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri ("STECF") og andre rådgivende organer, såvel som rådgivning fra rådgivende råd, der er nedsat for de relevante geografiske områder eller kompetenceområder. (3)Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger, der tager sigte på fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. I henhold til artikel 16 i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør fiskerimulighederne tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter de enkelte bestande eller i de enkelte fiskerier, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EU) nr. 1380/2013. (4)De samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) bør derfor fastlægges i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013, på grundlag af den foreliggende videnskabelige rådgivning og under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer og under hensyntagen til de holdninger, som kom til udtryk under høringen af de berørte parter. (5)Fiskerimulighederne for bestande, som er omfattet af specifikke flerårige planer, bør fastsættes i overensstemmelse med reglerne i disse planer. Fangstbegrænsninger for torskebestandene i Østersøen bør derfor fastlægges i overensstemmelse med reglerne i Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007. (6)Grundet ændringer i biologien i den østlige torskebestand har Det Internationale Havundersøgelsesråd ("ICES") ikke kunnet fastsætte de biologiske referencepunkter for torskebestanden i underafsnit 25-32 og anbefaler i stedet, at TAC'en for denne torskebestand baseres på fremgangsmåden ved begrænsede data. Manglen på biologiske referencepunkter gjorde det umuligt at følge de regler for fastsættelse og tildeling af fiskerimuligheder for torskebestandene i disse ICES-underafsnit, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1098/2007. Da det kunne udgøre en alvorlig trussel mod torskebestandens bæredygtighed ikke at fastsætte fiskerimuligheder, er det hensigtsmæssigt at fastsætte TAC'en på grundlag af fremgangsmåden ved begrænsede data og på et niveau, der svarer til den tilgang, som ICES har udviklet og rådgivet om. (7)Udnyttelsen af de fiskerimuligheder, der fastsættes i nærværende forordning, er underlagt Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009, særlig artikel 33 og 34 om registrering af fangster og fiskeriindsats og om fremsendelse af data om opbrugte fiskerimuligheder til Kommissionen. I nærværende forordning er det derfor nødvendigt at præcisere, hvilke koder vedrørende landinger af bestande, der er omfattet af nærværende forordning, medlemsstaterne skal anvende, når de indsender data til Kommissionen. (8)Med Rådets forordning (EF) nr. 847/96 indførtes supplerende betingelser for forvaltningen af TAC'er fra år til år, herunder bestemmelser om fleksibilitet i henhold til artikel 3 og 4 for præventive og analytiske TAC'er. I henhold til nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet, når det fastsætter TAC'erne, beslutte, hvilke bestande der ikke er omfattet af artikel 3 eller 4, særlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand. Senere er der med artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 indført en årsbaseret fleksibilitetsmekanisme for alle bestande, der er omfattet af landingsforpligtelsen. For at undgå en uforholdsmæssig høj grad af fleksibilitet, som vil underminere princippet om fornuftig og ansvarlig udnyttelse af havets biologiske ressourcer, hindre opnåelsen af målsætningerne i den fælles fiskeripolitik og forværre bestandenes biologiske tilstand, bør det derfor fastsættes, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 kun anvendes på analytiske TAC'er, når år til år-fleksibiliteten, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013, ikke anvendes. (9)For at undgå afbrydelse af fiskeriaktiviteterne og sikre, at Unionens fiskere kan leve af fiskeri, bør denne forordning anvendes fra den 1. januar 2016. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen. VEDTAGET DENNE FORORDNING: Kapitel I

Generelle bestemmelser Artikel 1

Genstand Ved denne forordning fastsættes for 2016 fiskerimulighederne for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen. Artikel 2

Anvendelsesområde Denne forordning gælder for EU-fiskerfartøjer, der fisker i Østersøen. Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved: 1) "ICES": Det Internationale Havundersøgelsesråd 2)"Østersøen": ICES-afsnit IIIb, IIIc og IIId 3)"underafsnit": ICES-underafsnit som defineret i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 4)"fiskerfartøj": fartøj, der er udstyret til kommerciel udnyttelse af havets biologiske ressourcer 5)"EU-fiskerfartøj": fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen 6)"bestand": en biologisk ressource i havet, der forekommer i et givet forvaltningsområde 7)"samlet tilladt fangstmængde" (TAC): den mængde af hver bestand, der: i)kan fanges i løbet af et år i tilfælde af fiskerier, der er omfattet af en landingsforpligtelse i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 eller ii)kan landes i løbet af et år i tilfælde af fiskerier, der ikke er omfattet af en landingsforpligtelse i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 8."kvote" en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland. Kapitel II

Fiskerimuligheder Artikel 4

TAC'er og fordeling heraf TAC'erne, kvoterne og de funktionelt dertil knyttede betingelser, hvor det er relevant, er fastsat i bilaget. Artikel 5

Særlige fordelingsbestemmelser Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, er ikke til hinder for: a)udvekslinger i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 b)nedsættelser og omfordelinger i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009 c)supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 eller artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 d)tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96, eller overførsel af mængder, jf. til artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013