Særberetning Forvaltning 
i Kommissionen —  
bedste praksis?DA 2016  nr. 27
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET

DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
Kontakt:  eca.europa.eu/da/Pages/ContactForm.aspx
Websted:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditors
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren (http://europa.eu)
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2016
Print ISBN 978-92-872-6091-8 ISSN 1831-0796 doi:10.2865/167086 QJ-AB-16-027-DA-C
PDF ISBN 978-92-872-6054-3 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/201190 QJ-AB-16-027-DA-N
EPUB ISBN 978-92-872-6082-6 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/26705 QJ-AB-16-027-DA-E
© Den Europæiske Union, 2016
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Tilladelse til at anvende eller gengive figuren i tekstboks 10, på s. 30, skal indhentes direkte hos indehaveren af 
ophavsretten. Alle rettigheder forbeholdt.
Forvaltning 
i Kommissionen —  
bedste praksis?
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)SærberetningDA 2016  nr. 27
02
 Revisionsholdet
Revisionsrettens særberetninger præsenterer resultaterne af forvaltningsrevisioner og juridisk-kritiske revisioner 
vedrørende specifikke EU-budgetområder eller forvaltningsspørgsmål. Med henblik på at opnå maksimal effekt ud -
vælger og udformer Revisionsretten sine revisionsopgaver under hensyntagen til de risici, der knytter sig til forvalt -
ningens resultatopnåelse eller regeloverholdelsen, de pågældende indtægters eller udgifters omfang, den fremtidige 
udvikling samt den politiske og offentlige interesse.
Denne forvaltningsrevision blev udført af Revisionsafdeling V, som har fokus på områderne finansiering og forvalt -
ning af Unionen. Revisionsarbejdet blev ledet af Lazaros S. Lazarou, medlem af Revisionsretten og formand for  
Afdeling V, med støtte fra kabinetschef Andreas Antoniades, attaché Johan Adriaan Lok, direktørPeter Welch,  
ledende administrator Mariusz Pomienski, opgaveansvarlig Bogna Kuczynska samt revisorerne Rogelio  
Abarquero Grossi, Erik De Bruyne, Daria Bochnar, Andreas Dürrwanger, Mehmet Ergün, Paul Sime, Michael Tatianos 
og Carl Westerberg.
Fra venstre til højre: E. De Bruyne, A. Dürrwanger, J. A. Lok, P . Sime, D. Bochnar, L. S. Lazarou, 
B. Kuczynska, A. Antoniades, P . Welch, M. Pomienski, C. Westerberg, R. Abarquero Grossi
03
 Indhold
Punkt
 Forkortelser
I-VIII  Resumé
1-10  Indledning
1-10  At udføre forvaltning korrekt er en prioritet for organer i den offentlige og private sektor
11-14  Revisionens omfang og revisionsmetode
15-57  Bemærkninger
15-31  Ændringer af forvaltningsstrukturerne og oprettelsen af Den Interne Revisionstjeneste 
og revisionsopfølgningsudvalget
15-22  Kommissionen skelner mellem sit eget politiske ansvar og sine generaldirektørers ansvar for forvaltningen
23-24  Kommissionen afskaffede finansinspektøren og oprettede en intern revisionsfunktion
25 Den Interne Revisionstjeneste var til at begynde med mere rettet mod institutionsomfattende 
forvaltningsspørgsmål på højt plan …
26 … men er nu mere opmærksom på Kommissionens struktur for intern kontrol
27-29  Kommissionen oprettede et revisionsopfølgningsudvalg som et af de første skridt i reformprocessen
30-31  Revisionsopfølgningsudvalgets tilsyn er i praksis begrænset til Den Interne Revisionstjenestes arbejde
32-41  Tilpasning af interne kontroller og regnskabsaflæggelse til internationale standarder
32-34  Kommissionen valgte COSO-rammen som grundlag for sine interne kontrolstandarder …
35-39  … men det er en udfordring at fuldføre overgangen til den opdaterede COSO-ramme
40-41  Udarbejdelsen af årsregnskaberne i overensstemmelse med internationale standarder forbedrede 
regnskabsaflæggelsen
04 Indhold 
42-57  Fremlæggelse af ikkefinansielle oplysninger for interne og eksterne interessenter
42-44  Kommissionen fremlægger ikkefinansielle oplysninger sammen med regnskaberne …
45-47  … men mindre end mange andre organisationer gør
48-51  Siden 2013 har Kommissionen rapporteret en væsentlig fejlforekomst i sine udgifter
52-53  Det er bedste praksis at basere overslag over risikobehæftede beløb på en konsekvent metode
54-57  De rapporteringer, der blev indført ved Prodireformen, udgør stadig grundlaget for Kommissionens interne 
indberetning
58-66  Konklusioner og anbefalinger
 Bilag I —  GGPS-rammen og COSO 2013
 Bilag II  —  Centrale elementer i de udvalgte rammer for virksomhedsrapportering
 Bilag III  —  Oversigt over udvalgte offentlige myndigheders årsberetninger og -regnskaber
 Kommissionens svar
05
 Forkortelser
ABM : Aktivitetsbaseret forvaltning
AMP : Årlig forvaltningsplan
AMPR : Årlig forvaltnings- og effektivitetsrapport
APC : Revisionsopfølgningsudvalget
CFO : Finansdirektør
CFS : Den centrale finanstjeneste
CIE: Den Uafhængige Ekspertgruppe
CIPFA : The Chartered Institute of Public Finance & Accountancy
CONT : Budgetkontroludvalget
COSO : The Committee of Sponsoring Organizations of the Treadway Commission
ECA : Den Europæiske Revisionsret
EU: Den Europæiske Union
FEE : Den Europæiske Revisororganisation
FSD&A : Regnskabsredegørelsen og -analysen
GAO : Det amerikanske Government Accountability Office
GD: Generaldirektorat
GD AGRI : Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter
GD BUDG : Generaldirektoratet for Budget
GD DEVCO : Generaldirektoratet for Internationalt Samarbejde og Udvikling
GD DIGIT : Generaldirektoratet for Informationsteknologi
GD REGIO : Generaldirektoratet for Regionalpolitik og Bypolitik
GD RTD : Generaldirektoratet for Forskning og Innovation
GGPS : Good Governance in the Public Sector (God forvaltning i den offentlige sektor)
GS: Generalsekretariatet
IAC: Intern revisionsfunktion
IAS: Den Interne Revisionstjeneste
IASB : International Accounting Standards Board
06 Forkortelser 
IFAC : Den Internationale Revisorsammenslutning
IFRS : International Financial Reporting Standards
IIA: Foreningen af Interne Revisorer
IPERIA : Improper Payments Elimination and Recovery Improvement Act
IPSAS : International Public Sector Accounting Standards (internationale regnskabsstandarder for den offentlige 
sektor)
IPSASB : International Public Sector Accounting Standards Board
IRC: International Integrated Reporting Council (det internationale integrerede rapporteringsråd)
ISSB : Information Security Steering Board
MP: Forvaltningsplan
OECD : Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling
OLAF : Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig
OR: Overordnet revisionsorgan
PG: Den forberedende gruppe
PIC: Offentlig intern kontrol
RPG : Retningslinjer for anbefalet praksis
SPP : Strategisk planlægning og programmering
SR: Sammenfattende rapport
TEU : Traktaten om Den Europæiske Union
TEUF : Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde
AAR : Årlig aktivitetsrapport
07
 Resumé
I
I kølvandet på Santer-Kommissionens fratrædelse og som reaktion på rapporten fra Den Uafhængige Ekspert -
gruppe (CIE) vedtog Kommissionen i marts 2000 hvidbogen »Reformen af Kommissionen«, der skulle modernisere 
Kommissionens forvaltning. De foreslåede reformer omfattede fastsættelse af prioriteter og fordeling af ressourcer, 
ændring af politikken for menneskelige ressourcer samt eftersyn af revisionen og den økonomiske forvaltning og 
kontrol. Hvidbogen og rapporten fra Den Uafhængige Ekspertgruppe har stadig i dag indflydelse på beslutnings -
tagningen og forvaltningen i Kommissionen.
II
Presset for at have fortræffelige forvaltningsordninger eksisterer fortsat. I et nyligt dokument fra Kommissionen 
forklares det, at vi lever i en tid med et væsentligt pres på de offentlige finanser på alle niveauer i EU; under sådanne 
forhold er det altafgørende, at der implementeres avancerede rammer og standarder i den offentlige sektor1. God 
forvaltning er ikke kun et spørgsmål om relationer, men drejer sig om at opnå resultater og give beslutningstagerne 
de redskaber, de har brug for for at udføre deres arbejde. Den bør tilskynde til effektiv brug af ressourcerne, styrke 
ansvarligheden for ressourceforvaltningen, fremme grundig kontrol samt forbedre organisatorisk ledelse, forvalt -
ning og tilsyn. Hvis disse ting opnås, bør interventionerne blive mere effektive2.
III
De regler og strukturer, Kommissionen fastsatte, afspejlede i høj grad bedste praksis på daværende tidspunkt, men 
bedste praksis har udviklet sig. Vi undersøgte således de nuværende forvaltningsordninger i Kommissionen med 
fokus på revision, økonomisk forvaltning og kontrol med henblik på at undersøge, om de stemmer overens med 
bedste praksis, og om de stadig lever op til institutionens behov.
IV
Bedste praksis har udviklet sig siden reformen i 2000. Der er truffet nogle foranstaltninger3, men vi konkluderer, at 
Kommissionen på adskillige områder fraviger eller ikke fuldt ud lever op til bedste praksis som fastsat i standarder 
eller indført af de internationale og offentlige organer, vi udvalgte som benchmarks.
1 Kommissionen — det interne offentlige kontrolsystem: http://ec.europa.eu/budget/pic/index_en.cfm .
2 Jf. Chartered Institute of Public Finance and Accountancy (CIPFA)/International Federation of Accountants (IFAC), »International Framework: Good 
Governance in the Public Sector«, 2014, s. 6.
3 Herunder offentliggørelse parallelt med EU’s regnskab, der er baseret på periodiseringsprincippet, af regnskabsredegørelsen og -analysen, 
resultatrapporteringen (som i 2015 mundede ud i en sammenlægning med forvaltningsrapporteringen i den årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport) 
samt overgangen til den opdaterede COSO-ramme Internal Control — Integrated Framework fra 2013.
08 Resumé 
V
Sondringen mellem »kommissærernes politiske ansvar« og generaldirektørernes operationelle ansvar betyder, at 
det ikke altid er blevet præciseret, om »politisk ansvar« omfatter et ansvar for generaldirektoraterne eller er adskilt 
fra det. Nylige organisatoriske reformer begynder at vedrøre nogle af risiciene ved en silokultur. Men for fortsat 
at kunne håndtere de centrale risici er Kommissionen nødt til at styrke forvaltningsstrukturen i hele institutionen 
yderligere.
VI
Den Interne Revisionstjeneste fokuserer sin indsats på Kommissionens interne kontrolsystemer. I de seneste år har 
tjenestens dækning af institutionsomfattende forvaltningsspørgsmål omfattet informationssikkerhed i Kommissio -
nen som helhed. Ansvaret for de aktiviteter uden for Kommissionen, som Kommissionen er ansvarlig for udgifterne 
til, påhviler revisionsdirektoraterne og -enhederne i udgiftsgeneraldirektoraterne. Det indvirker på de oplysninger, 
der forelægges Kommissionens revisionsudvalg. Revisionsopfølgningsudvalgets rolle (og de uafhængige, eksterne 
medlemmers deltagelse) er mere begrænset end den rolle, som revisionsudvalgene har i de internationale organer, 
som vi valgte som benchmarks.
VII
Kommissionen er for nylig begyndt at vedlægge regnskaberne ikkefinansielle oplysninger. Trods de seneste forbed -
ringer fremlægger Kommissionen imidlertid færre ikkefinansielle oplysninger sammen med regnskaberne end de 
organisationer, som vi valgte som benchmarks med hensyn til bedste praksis.
VIII
Vi anbefaler, at Kommissionen:
 ο fremlægger sine begrundelser for at fravige bedste praksis, når den beslutter at gøre dette, sådan som det kræ -
ves af institutioner af interesse for den europæiske offentlighed
 ο tilskynder IAS til at udføre mere revision af forvaltningsspørgsmål på højt plan
 ο fuldfører processen med at bringe sin struktur for intern kontrol i overensstemmelse med 
COSO 2013-principperne
 ο yderligere fremskynder offentliggørelsen af årsregnskaberne
09 Resumé 
 ο samler oplysninger, der allerede er fremlagt i forskellige eksisterende rapporter, så de kommer til at udgøre 
én enkelt ansvarlighedsrapport eller serie af ansvarlighedsrapporter, der indeholder regnskaberne, men også 
omfatter:
— en forvaltningsopgørelse
— en rapport fra formanden
— en drøftelse af operationelle og strategiske risici
— en rapport om de ikkfinansielle resultater
— oplysninger om aktiviteter i løbet af året og opnåelse af politiske mål
— en rapport om revisionsudvalgets funktion og konklusioner
— en redegørelse for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang og lang sigt sammen med — hvor det er 
relevant — links til de oplysninger, der er indeholdt i andre rapporter
 ο fremlægger denne enkelte ansvarlighedsrapport eller serie af ansvarlighedsrapporter i forbindelse med revisio -
nen af regnskaberne og revisors kontroller af, at andre oplysninger, der fremlægges heri, stemmer overens med 
regnskabsoplysningerne
 ο som del af årsregnskaberne eller de ledsagende oplysninger offentliggør en anslået fejlforekomst baseret på en 
konsekvent metode
 ο regelmæssigt opdaterer og offentliggør sine forvaltningsordninger og forklarer sit valg af strukturer og proces -
ser i forbindelse med den ramme, som den vælger
 ο gør Revisionsopfølgningsudvalget til et revisionsudvalg med et flertal af uafhængige eksterne medlemmer og 
udvider dets mandat til at omfatte risikoforvaltning, regnskabsaflæggelse og enhederne for efterfølgende kon -
troller og revisionsdirektoraternes arbejde og resultater.
10
 Indledning
At udføre forvaltning korrekt er en prioritet for 
organer i den offentlige og private sektor
01 
En række virksomhedslukninger i løbet af 1990’erne bragte virksomhedsstyring 
ind i offentlighedens søgelys og gjorde det til en central politisk prioritet at 
forbedre forvaltningsordningerne i den private sektor. Typisk indebar disse luk -
ninger en situation, hvor det fulde omfang af en risiko eller regelstridig adfærd 
enten ikke var kendt af medlemmerne af det styrende organ eller kun var kendt 
af et lille antal af dominerende (sædvanligvis administrerende) bestyrelsesmed -
lemmer. Bekymringerne over lukninger i den private sektor førte til ændringer 
i EU-lovgivningen, som krævede, at alle virksomheder af interesse for offentlighe -
den4 overholdt en ledelseskodeks5, og at de bekræftede dette i deres offentlig -
gjorte årsrapporter og årsregnskaber.
02 
Vedtagelse af gode forvaltningsordninger bredte sig til den offentlige sektor. 
CIPFA-/IFAC-dokumentet Good governance in the Public Sector6 (GGPS)  er en nylig 
afspejling af dette, ligesom det EU-ledede PIC-initiativ7, som er fokuseret på de 
passende forvaltnings- og kontrolordninger for de lande, der søger om optagelse 
i EU.
03 
God forvaltning (jf. tekstboks 1 ) handler ikke kun om relationer, men handler om 
at opnå resultater og give beslutningstagerne de redskaber, de har brug for for at 
udføre deres arbejde.4 Såsom virksomheder, der er 
børsnoterede (Europa-
Parlamentets og Rådets 
direktiv 2004/39/EF af 21. april 
2004 om markeder for 
finansielle instrumenter, om 
ændring af Rådets direktiv 
85/611/EØF, og 93/6/EØF samt 
Europa-Parlamentets og 
Rådets direktiv 2000/12/EF og 
om ophævelse af Rådets 
direktiv 93/22/EØF (EUT L 145 
af 30.4.2004, s. 1)).
5 Europa-Parlamentets og 
Rådets direktiv 2013/34/EU af 
26. juni 2013 om 
årsregnskaber, konsoliderede 
regnskaber og tilhørende 
beretninger for visse 
virksomhedsformer (EUT L 182 
af 29.6.2013, s. 19) (som ændret 
ved direktiv 2014/95/EU (EUT 
L 330 af 15.11.2014, s. 1)) 
(regnskabsdirektiv).
6 Chartered Institute of Public 
Finance and Accountancy 
(CIPFA)/International 
Federation of Accountants 
(IFAC), »International 
Framework: Good Governance 
in the Public Sector«, 2014.
7 Den offentlige interne kontrol 
er en platform for udveksling 
af oplysninger og gode praksis 
mellem offentlige 
administrationer i EU.
God forvaltning
God forvaltning i den offentlige sektor tilskynder til beslutningstagning på baggrund af bedre oplysninger 
samt effektiv anvendelse af ressourcer. Den styrker ansvarligheden for forvaltningen af disse ressourcer. God 
forvaltning er karakteriseret ved en grundig kontrol, som lægger et betydningsfuldt pres på at forbedre den 
offentlige sektors resultater og håndtere korruption. God forvaltning kan forbedre organisatorisk ledelse, 
forvaltning og tilsyn, hvilket resulterer i mere effektiv indgriben og i sidste ende bedre resultater8.
8 Chartered Institute of Public Finance and Accountancy (CIPFA)/International Federation of Accountants (IFAC), »International Framework: Good 
Governance in the Public Sector«, 2014, s. 6.Tekstboks 1
11 Indledning 
04 
Bekymringerne over forvaltningen i Kommissionen nåede et højdepunkt i 1999 
med Santer-Kommissionens fratrædelse og især med beretningen fra Den Uaf -
hængige Ekspertgruppe (CIE), som blev udpeget af Parlamentet til at undersøge 
de problemer, der lå bag fratrædelsen, og anbefale en vej frem. Gruppens klage 
over, at den ikke kunne finde nogen, der var parate til at påtage sig ansvaret, var 
central for deres kritik af forvaltningen i Kommissionen (jf. tekstboks 2 ). Disse 
begivenheder og beretningen fra CIE førte til, at Prodi-Kommissionen i 2000 
vedtog en omfattende reformpakke, der havde til formål at modernisere Kommis -
sionens forvaltning (»Prodi-reformen«). Hvidbogen, Kommissionens fratrædelse 
og beretningen fra CIE har stadig i dag indflydelse på beslutningstagningen 
i Kommissionen. Tekstboks 2Forvaltnings- og ansvarlighedsrammer
Forvaltning omfatter ifølge Good Governance in the Public Sector (GGPS) de ordninger, der er indført for at 
sikre, at de tilsigtede resultater for interessenter fastsættes og opnås.
COSO 20139-principperne fastslår, at det styrende organ skal udvise uafhængighed af ledelsen og udøve 
tilsyn med udviklingen og resultaterne af den interne kontrol10 (jf. tekstboks 10 ).
Ansvarlighed er en central bestanddel af forvaltningen, navnlig i den offentlige sektor.  IFAC  definerer det som 
den proces, hvorved offentlige enheder og personerne i disse er ansvarlige for deres beslutninger og handlin -
ger, herunder deres forvaltning af offentlige midler og alle aspekter af resultater, og underkaster sig passende 
ekstern kontrol. Dette opnås ved, at alle parter har en klar forståelse for deres ansvarsområder og har klart 
definerede roller ved hjælp af en robust struktur. I bund og grund er ansvarlighed forpligtelsen til at stå til 
ansvar for det tildelte ansvar11.
Kommissionen er involveret i at fremme god forvaltning i EU’s medlemsstater gennem PIC-netværket . Det 
har understreget vigtigheden af passende kontrol og anvendelsen af standarder for bedste praksis: Vi le -
ver i en tid med et væsentligt pres på de offentlige finanser på alle niveauer i EU. Mere end nogensinde før 
forventer skatteyderne i hver medlemsstat værdi for pengene, og den offentlige sektor holdes ansvarlig for 
passende og produktiv forvaltning af de midler, som betros dem. Den offentlige sektor skal bevise, at ressour -
cerne bruges produktivt, og at udbyttet og resultaterne er effektive. Under sådanne forhold er det altafgøren -
de, at der gennemføres avancerede rammer og standarder i den offentlige sektor12.
Dette er eksempler på bedste praksis, der er inspireret af relevante kodekser og vejledninger. I hele denne 
rapport bruger vi symbolet  til at markere tekstbokse, der fremfører sådanne eksempler.
9 Committee of Sponsoring Organisations of the Treadway Commission (COSO), Internal Control — Integrated Framework, 2013.
10 Kilde:  Internal Control — Integrated Framework, Executive Summary, © Committee of Sponsoring Organizations of the Treadway Commission 
(COSO).
11 IFAC Public Sector Committee, »Governance in the Public Sector: A Governing Body Perspective«, 2001, s. 12.
12 Europa-Kommissionen — det interne offentlige kontrolsystem: http://ec.europa.eu/budget/pic/index_en.cfmRetningslinjer 
for god 
forvaltning
BEDSTE
PRAKSIS
12 Indledning 
05 
Kommissionen baserede sit reformprogram på tre søjler: reformer af prioritering 
og budgettering, modernisering af politikken for menneskelige ressourcer samt 
forbedringer af revisionen, den økonomiske forvaltning og kontrollen ( figur 1 ). 
Kommissionen argumenterede for, at fem centrale principper bør ligge til grund 
for en periode med »kulturel forandring«: Kommissionens uafhængighed, ansvar, 
ansvarlighed, produktivitet i opnåelsen af resultater og gennemsigtighed. Figur 1Prodireformens (hvidbogreformens) tre søjler
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret baseret på KOM(2000) 200 endelig/2 »Reformen af Kommissionen — En hvidbog — Del 1«.
Reformen i hvidbogen 2000
Søjler
MålPolitik for
menneskelige
ressourcerFastsættelse
af politiske
prioriteter
og fordeling
af ressourcer
At forbedre
økonomisk
forvaltning,
produktivitet
og ansvarlighedAt modernisere 
personalepolitikken 
fra ansættelse til 
fratrædelse […] til 
fordel for personale
i alle lønklasserAt indføre en mere 
eﬀektiv metode til
at fastsætte
prioriteter og fordele 
ressourcer til disseRevision, 
ﬁnansiel 
forvaltning
og kontrol
13 Indledning 
06 
Reformens første søjle indførte nye planlægnings- og overvågningsværktøjer 
for hver af Kommissionens tjenestegrene (forvaltningsplaner og årlige aktivitets -
rapporter). Den tredje søjle ( tekstboks 3 ) forenklede reglerne for at godkende 
udgifter. Et spørgsmål, som gav anledning til en heftig debat, var måden, hvorpå 
de forskellige ansvarsområder i Kommissionen skulle forvaltes og forbindes. De 
centrale roller blev spillet af Kommissionen som kollegium, af de enkelte kommis -
særer, af finansinspektøren og af generaldirektoraterne (og generaldirektørerne, 
som har den øverste administrative rolle i disse).
Prodireformens tredje søjle: modernisering af den økonomiske forvaltning, 
kontrollen og revisionssystemet13
Eftersyn af den økonomiske forvaltning, kontrollen og revisionssystemet i overensstemmelse med 
bedste praksis:
 οoverdragelse af ansvar for at kontrollere udgifterne fra finansinspektøren til GD’erne
 οen erklæring fra hver generaldirektør i den årlige aktivitetsrapport om, at der er indført passende interne 
kontroller, og at ressourcerne er blevet brugt til de tilsigtede formål
 οoprettelse af finansenheder i GD’erne til at yde rådgivning og bistand til de operationelle enheder
 οoprettelse af den centrale finanstjeneste (CFS) til at yde rådgivning til operationelle afdelinger
 οoprettelse af Den Interne Revisionstjeneste (IAS) under ledelse af næstformanden med ansvar for reform 
med henblik på at bistå forvaltningen i Kommissionen
 οoprettelse af en specialiseret revisionsfunktion i hvert GD, som refererer direkte til generaldirektøren
 οoprettelse af et revisionsopfølgningsudvalg (APC) til at overvåge Kommissionens kontrolprocesser, gen -
nemførelsen af revisionshenstillingerne og kvaliteten af revisionsarbejdet.
Fastlæggelse af anvisningsberettigedes og lederes ansvar:
 οudarbejdelse af forenklede og let tilgængelige regler, der fastlægger det ansvar, som personalet med cen -
trale økonomiske roller har.
13 Kilde:  Revisionsretten baseret på KOM(2000) 200 endelig/2.Tekstboks 3
14 Indledning 
07 
En yderligere reform, der ikke var en del af hvidbogen, men blev fremsat under 
drøftelsen af Kommissionens forslag om at omarbejde finansforordningen, gik ud 
på at ændre grundlaget for udarbejdelsen af EU’s regnskaber. Efter pres fra Rådet 
accepterede Kommissionen den udfordring, det var inden udgangen af 2005 
at indføre et periodiseringsbaseret regnskabssystem baseret på internationale 
standarder14.
08 
Kommissionen handlede hurtigt for at gennemføre Prodireformerne: APC mød -
tes i december 2000 (jf. punkt 27), en eksternt rekrutteret chef for den interne 
revision blev udpeget den efterfølgende dag, og den nye finansforordning blev 
vedtaget den 25. juni 2002, og nye personalevedtægter den 22. marts 2004. 
Kommissionen aflagde det første sæt årsregnskaber med fuld periodisering og 
baseret på IPSAS15 i 2005.
09 
I sin statusrapport om reformen af Kommissionen fra december 2005 gav Kom -
missionen udtryk for den opfattelse, at nøgleprincipperne bag reformforanstalt -
ningerne stadig var relevante, og at den var opsat på at »bygge videre på de 
allerede opnåede resultater og at sikre, at dens ressourcer, både de finansielle og 
personalemæssige, anvendes virkningsfuldt og effektivt på en åben og gennem -
sigtig måde, så det bliver lettere at gennemføre kontrol og opbygge EU-borger -
nes tillid«16.
10 
Der er gået mere end ti år siden denne erklæring. De regler og strukturer, Kom -
missionen vedtog, afspejlede i høj grad bedste praksis på daværende tidspunkt, 
men forvaltningsreglerne hvad angår både den private og den offentlige sektor 
har udviklet sig. Medlemmerne af Kommissionen har behov for effektive redska -
ber til at udøve deres samlede ansvar for forvaltningen af EU-budgettet.14 Revisionsretten havde 
anbefalet sådan et skridt siden 
1978. Jf. Eduardo Ruiz García, 
»The Role of the Court of 
Auditors in Modernising the 
Accounting System of the 
European Institutions« 
i Revista Española de Control 
Externo, maj 2013.
15 Internationale 
regnskabsstandarder for den 
offentlige sektor.
16 KOM(2005) 668 endelig af den 
21.12.2005 »Statusrapport om 
reformen af Kommissionen - 
Tiden efter reformmandatet«.
15
 Revisionens omfang 
og revisionsmetode
11 
Vores centrale revisionsspørgsmål, der ligger til grund for det arbejde, der er 
udført for at udarbejde denne rapport med fokus på revision, økonomisk forvalt -
ning og kontrol, var:
Er forvaltningsordningerne i Kommissionen i overensstemmelse med 
anerkendt bedste17 praksis og institutionens behov?
12 
Vi fokuserede på følgende problemstillinger (jf. figur 1  og tekstboks 3 ):
 ο ændringer af forvaltningsstrukturerne og oprettelsen af IAS og APC 
(punkt 15-31)
 ο afstemning af interne kontroller og regnskabsaflæggelse med internationale 
standarder (punkt 32-41)
 ο fremlæggelse af ikkefinansielle oplysninger for interne og eksterne interes -
senter (punkt 42-56).
13 
Vi bruger GGPS  som et centralt referencegrundlag ( tekstboks 2 ). Vi tager også 
hensyn til det tidligere IFAC-studie Governance in the Public Sector: A Governing 
Body Perspective,  navnlig for at forstå bedste praksis på tidspunktet for Prodire -
formen18. COSO-rammen var en central kilde for Kommissionens handlinger ved -
rørende intern kontrol i løbet af reformperioden (dette er forklaret i punkt 32-39). 
Den seneste revision af COSO-rammen (2013) er principbaseret og sætter intern 
kontrol i en sammenhæng med god forvaltning. Vi kortlagde indholdet i GGPS 
i forhold til indholdet i COSO 2013 (jf. bilag I ) for at bygge vores drøftelse af 
bedste praksis i forvaltningen på disse oplysninger. Vi har ligeledes taget hensyn 
til kravene i EU’s direktiver for virksomheder af interesse for offentligheden og 
Kommissionens henstillinger på dette område.19
14 
Vi udførte vores revision ved at gennemgå Kommissionens dokumenter (hvid -
bogen samt interne og eksterne rapporter) og dokumenter fra relevante inter -
nationale organisationer (CIPFA, FEE, IASB, IFAC, OECD20 mv.), akademikere osv. 
Vi afholdt møder med centrale aktører i Kommissionen, herunder medlemmer af 
APC og af APC’s forberedende gruppe, IAS, generalsekretariatet og GD for Budget 
(GD BUDG). Vi drøftede bedste praksis med en ekspertfokusgruppe hentet fra fø -
rende internationale organisationer, revisorer i den offentlige sektor, uafhængige 
eksperter og universiteter, og reformprocessen med personer, som udgjorde en 
væsentlig funktion i processen. Vi foretog en rundspørge i EU-medlemsstaternes 
overordnede revisionsorganer om forvaltningen i den offentlige sektor i deres 
jurisdiktioner. Vi gjorde brug af resultaterne af vores revision og revisionsberet -
ninger fra 2001 og frem.17 Overalt i denne beretning 
anvender vi betegnelsen 
»bedste praksis« om praksis, 
de specifikke 
referencedokumenter 
benævner »bedste«, 
»ledende« eller »gode«.
18 IFAC, »Governance in the 
Public Sector: A Governing 
Body Perspective«, 2001.
19 Regnskabsdirektivet (jf. 
fodnote 4), Kommissionens 
henstilling af 9. april 2014 om 
kvaliteten af redegørelser for 
virksomhedsledelse (»følg 
eller forklar«-princippet) 
(EUT L 109 af 12.4.2014, s. 43). 
Europa-Parlamentets og 
Rådets direktiv 2014/56/EU af 
16. april 2014 om ændring af 
direktiv 2006/43/EF om 
lovpligtig revision af 
årsregnskaber og 
konsoliderede regnskaber 
(EUT L 158 af 27.5.2014, s. 196) 
(direktivet om lovpligtig 
revision) og Europa-
Parlamentets og Rådets 
forordning (EU) nr. 537/2014 af 
16. april 2014 om specifikke 
krav til lovpligtig revision af 
virksomheder af interesse for 
offentligheden og om 
ophævelse af Kommissionens 
afgørelse 2005/909/EF 
(EUT L 158 af 27.5.2014, s. 77).
20 Jf. listen over forkortelser.
16
 Bemærkninger
Ændringer af forvaltningsstrukturerne og oprettelsen 
af Den Interne Revisionstjeneste og 
revisionsopfølgningsudvalget
Kommissionen skelner mellem sit eget politiske ansvar og 
sine generaldirektørers ansvar for forvaltningen
15 
Kommissionen er EU’s forvaltningsorgan. Dens styrende organ (jf. tekst -
boks 4 ) — kommissærkollegiet (kollegiet) — er det endelige beslutningstagende 
organ i Kommissionen. Kommissionen er i henhold til traktaten kollektivt ansvar -
lig for gennemførelsen af budgettet. Kommissionens ansvar rækker dog meget 
længere end gennemførelsen af budgettet. I praksis har den monopol på at stille 
forslag til EU-lovgivning21, den udarbejder gennemførelsesbestemmelser til lov -
givningsmæssige retsakter og har en væsentlig rolle med hensyn til at føre opsyn 
med håndhævelsen af EU-lovgivningen22.
16 
De enkelte kommissærer tildeles ansvar for specifikke politikker. Dette betyder, 
at de fleste har en ledelsesrolle i relation til et eller flere GD’er23. GD’erne ledes af 
generaldirektørerne24. Kommissionens beføjelser til at godkende udgifter i EU er 
i praksis delegeret til generaldirektørerne (i denne egenskab betegnes de »ved 
delegation bemyndigede anvisningsberettigede«).21 Jf. artikel 17, stk. 2, i TEU, kan 
EU’s lovgivningsmæssige 
retsakter »kun vedtages på 
forslag af Kommissionen, 
medmindre andet er fastsat 
i traktaterne«.
22 For eksempel inden for 
konkurrencepolitikken.
23 I hele denne beretning 
anvender vi begrebet 
»generaldirektorat« om både 
et generaldirektorat og en 
tjenestegren.
24 I hele denne beretning 
anvender vi begrebet 
»generaldirektør« om både en 
generaldirektør og en chef for 
en tjenestegren.
Det styrende organ
Det styrende organ er den person (eller de personer) eller den gruppe, der har det primære ansvar for at føre 
tilsyn med en virksomheds strategiske ledelse, driften og ansvarligheden. Det styrende organ har en afgøren -
de ledelsesrolle for så vidt angår gennemførelse, evaluering og forbedring af en virksomheds forvaltning25.
25 Chartered Institute of Public Finance and Accountancy (CIPFA)/International Federation of Accountants (IFAC), »International Framework: Good 
Governance in the Public Sector«, 2014, s. 9.Tekstboks 4Retningslinjer 
for god 
forvaltning
BEDSTE
PRAKSIS
17 Bemærkninger 
17 
I sin meddelelse om Kommissionens arbejdsmetoder af november 2014 under -
stregede formand Juncker, at kommissærerne burde påtage sig det fulde politisk 
ansvar for det arbejde, der udføres af de tjenestegrene, som refererer til dem26. 
Han organiserede også kollegiet med det mål, at det kommer til at arbejde sam -
men som et stærkt team, der samarbejder på tværs af porteføljer for ved at arbej -
de i fællesskab på de områder, hvor det virkelig kan gøre en forskel, at overvinde 
silotænkningen27 (jf. figur 2 ).
18 
Siden reformen har en række forvaltningsgrupper bistået Kommissionen 
(figur 3 ):
 ο ABM28-styringsgruppen, som blev oprettet for at koordinere politiske og 
strategiske spørgsmål forbundet med reformens tre søjler (strategisk plan -
lægning og programmering, personalepolitik samt økonomisk forvaltning og 
revision). Siden 2015 har den også varetaget IT-forvaltningsspørgsmål i hele 
Kommissionen. Med generalsekretæren som formand samler gruppen de 
generaldirektører og kabinetter29, der er ansvarlige for de centrale tjenester
 ο Generaldirektørgruppen, som er oprettet for at gennemføre reformen, fører 
nu tilsyn med koordineringen af gennemførelsen af politikkerne og fungerer 
som et forum for drøftelse af spørgsmål af horisontal interesse
 ο Ressourcedirektørgruppen, som er oprettet for at undersøge de specifikke 
spørgsmål forbundet med gennemførelsen af reformen, er et rådgivende or -
gan med ressourcedirektører30, der har til formål at fremme en sammenhæn -
gende og optimal forvaltning af Kommissionens ressourcer og sikre, at der 
tages hensyn til de operationelle tjenestegrenes behov. Den fungerer som 
et forum for drøftelse og udveksling af bedste praksis mellem horisontale og 
operationelle tjenestegrene.26 Meddelelse fra formanden til 
Kommissionen: Europa-
Kommissionens 
arbejdsmetoder 2014-2019 
C(2014) 9004, s. 7.
27 Meddelelse fra formanden til 
Kommissionen: Europa-
Kommissionens 
arbejdsmetoder 2014-2019 
C(2014) 9004, s. 2.
28 Aktivitetsbaseret forvaltning.
29 Også kaldt 
generalsekretærens kabinet.
30 Kommissionen definerer en 
ressourcedirektør, som den 
person i bestyrelsen, som er 
ansvarlig for 
ressourceforvaltningen på 
GD-plan, herunder 
programmering, 
menneskelige ressourcer og 
forvaltningen af finansielle 
ressourcer (SEC(2003) 59 final).
18 Bemærkninger Figur 2Kommissærkollegiet november 2014-juni 20161

Dombrovskis
Ansip
Katainen
Šefčovič








Formand JunckerTimmermansGeorgievaMogherini
Næstformændenes ansvarsområder efter farver
Næstformand: Budget og menneskelige ressourcer.
Næstformand: Energiunionen.
Næstformand: Vækst, beskæftigelse,
investeringer og konkurrenceevne.
Næstformand: Euroen og den sociale dialog.Næstformand: Det digitale indre marked.

Områder, hvor de især bidrager.


Kommissærerne er medlemmer af projekt-
grupper, som ledes af næstformændene.Kommissærkollegiet omfatter formanden for Kommis-
sionen, hans syv næstformænd, herunder førstenæstfor-manden og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og 20 kommissærer, der har ansvaret for bestemte porteføljer.
Unionens højtstående repræsentant for udenrigs-
anliggender og sikkerhedspolitik/næstformand.Førstemæstformand: Bedre regulering, interin-stitutionelle forbindelser, retsstatsprincippet,og chartret om grundlæggende rettigheder.Stylianides: Humanitær bistandog krisestyring
Hahn: Europæisknaboskabspolitik ogudvidelsesforhandlinger 
Avramopoulos: Migration, indre anliggender og medborgerskab
Thyssen:Beskæftigelse,socialeanliggender,kompetencer og arbejdskraf-tens mobilitet
Moscovici: Økonomiske og /f_inansielle anliggender samt beskat-ning og told
Hill: Finansiel stabilitet, /f_inan-sielle tjenesteydel-ser og kapitalmar-kedsunionenJourová: Retlige anliggender, forbrugere og ligestilling mellem mænd og kvinder
Oettinger: Den digitale økonomi og det digitale samfund Navracsics: Uddannelse, kultur, unge og sportBie
ńkowska : Det indre marked, industri, iværksætteri og SMV'erVestager: Konkurrence
Moedas: Forskning, videnskab og innovationCreţu:RegionalpolitikHogan:Landbrug og udvikling af landdistrikterBulc:TransportArias Cañete: Klimaog energi Vella: Miljø, maritime anliggender 
og /f_iskeriAndriukaitis: Sundhed og fødevaresikkerhedMalmström: HandelMimica: Internationalt 
samarbejde og udvikling
1 Kommissær Hill trak sig den 15. juli 2016, og hans portefølje blev overtaget af næstformand Dombrovskis og kommissær Moscovici.
Kilde: Revisionsretten, på grundlag af bilag 3 til Europa-Kommissionens arbejdsmetoder 2014-2019, C(2014) 9004.
19 Bemærkninger 
Informationsstrømme om intern kontrol til kollegietFigur 3
Kilde:  Revisionsretten.
Generaldirektorat
Generaldirektørgruppen
ABM-styringsgruppen
Den Centrale
Finanstjeneste
OLAF
Den Interne
RevisionstjenesteGeneralsekretariatet
bbbbbbbbb
b
b
b
b
bccccc
c Revisionsopfølgnings-
udvalgetRessourcedirektør-
gruppen
Generaldirektør
RessourcedirektørStyringsgrupper
Kommissær-
kollegiet
20 Bemærkninger 
19 
Generalsekretariatet har ansvar for en række virksomhedsprocesser, herunder 
beslutningstagning, forvaltning af dokumenter, forretningskontinuitetsordnin -
ger samt strategisk planlægning og programmering. Det forvalter den kollegiale 
beslutningsproces og yder formanden og næstformændene støtte. Det koordi -
nerer aktiviteter på tværs af politikområder og Kommissionens tjenestegrene 
og fungerer som Kommissionens grænseflade og forvalter forbindelser med de 
andre EU-institutioner, nationale parlamenter samt ikkestatslige organisationer 
og enheder.
20 
CIE lagde vægt på, at generaldirektørerne ikke blev overladt til at klare sig selv31. 
Gruppen anbefalede derfor, at den centrale finanstjeneste (CFS) blev oprettet. 
Denne tjenestegren, der er placeret i GD BUDG, yder støtte og rådgiver vedrøren -
de økonomisk forvaltning, fortolkning af finansielle regler og lovgivning, intern 
kontrol og risikoforvaltning.
21 
Indtil reformen var Kommissionens finansinspektør ansvarlig for at godkende alle 
udgifter. Denne rolle førte til kritik af, at GD’erne anså deres ansvar for udgif -
terne i EU for stort set begrænset til at opnå finansinspektørens godkendelse 
(påtegning) (jf. punkt 4). Kommissionen afskaffede finansinspektørfunktionen 
og flyttede ansvaret for kontroller til GD’erne. Overgangen fra et system med 
centraliseret forudgående godkendelse til et system med decentraliseret ansvar 
og efterfølgende ansvarlighed var en grundlæggende del af reformen. Men det 
betyder, at det ikke altid er blevet gjort klart, om Kommissionens ansvar som 
helhed omfatter ansvar for dens generaldirektørers handlinger eller adskiller sig 
fra dens generaldirektørers ansvar (jf. figur 4 ).31 Den Uafhængige 
Ekspertgruppe, Anden 
beretning om reform af 
Kommissionen, 1999, s. 116.
21 Bemærkninger 
Ansvarlighed i KommissionenFigur 4






 




28 Kommissærer
DEVCO:
JRC:
DGT:
NEAR:
RTD:
OIB:
GROW:
COMM:
AGRI:
CONNECT:






0 1000 2000 3000»Kollektivt politisk ansvar« /one.superior
Ansvar for »hele forvaltningsprocessen« /one.superior
Andre GD’ er (33)Ansatte i generaldirektorat/tjeneste/three.superiorGD'er/ved delegation
bemyndigedeanvisnings-berettigede
/two.superior»Kommissærkollegiet påtager sig det kollektive politiske ansvar, men udøver i praksis ikke selv sine beføjelser til
at gennemføre budgettet. Det uddelegerer hvert år disse opgaver til individuelle tjenestemænd«/one.superior.
»De anvisningsberettigedes ansvar dækker hele forvaltningsprocessen lige fra at fastslå, hvad det er nødvendigt at gøre 
for at nå de af institutionen fastsatte politiske mål, til at forvalte de iværksatte aktiviteter i drifts- og budgetmæssige 
henseende«/one.superior.
De 10 største GD’ er beskæftiger ca. 50 % af de 33 000 
tjenestemænd, der arbejder i Kommissionen. 
Ca.16 500 tjeneste-mænd
1  COM(2015) 377 final af 23. juli 2015, »Konsolideret årsregnskab for Den Europæiske Union for regnskabsåret 2014«, s. 11. Det pågældende per -
sonale — for det meste generaldirektører og kontorchefer — kaldes »ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede«, eller forkortet 
som i denne figur »anvisningsberettigede«.
2  Den anvisningsberettigede for Kommissionen er kollegiet af de 28 kommissærer. Kollegiet delegerer ved særlige afgørelser opgaver vedrø -
rende økonomisk forvaltning til generaldirektørerne, der således bliver »ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede«. Generaldi -
rektørerne videredelegerer til direktører, kontorchefer mv., der dermed bliver de »ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede« 
i overensstemmelse med finansforordningens artikel 56, 65 og 66.
3 Kommissionen 2016, Human Resources Key Figures Staff Members (undtaget personale i forvaltningsorganerne)
Kilde:  Revisionsretten på grundlag af Kommissionens oplysninger og tal.
22 Bemærkninger 
22 
Den juridiske situation er imidlertid klar. I henhold til traktaten om Den Euro -
pæiske Unions funktionsmåde (traktaten) er Kommissionen kollektivt ansvarlig 
for gennemførelsen af budgettet32. Dette er afspejlet i finansforordningen, som 
angiver, at »hver institution udøver funktionen som anvisningsberettiget«33. Kom -
missionen bærer dette ansvar uanset dens delegation til generaldirektørerne (jf. 
tekstboks 5 ), og således er det den anvisningsberettigede (Kommissionen), som 
skal »sørge for, at indtægter modtages, og udgifter afholdes i overensstemmelse 
med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, og sikre deres lovlighed og 
formelle rigtighed«34.32 Artikel 234 i traktaten om Den 
Europæiske Unions 
funktionsmåde (TEUF).
33 Artikel 65, stk. 1, i Europa-
Parlamentets og Rådets 
forordning (EU, Euratom) 
nr. 966/2012 af 25. oktober 
2012 om de finansielle regler 
vedrørende Unionens 
almindelige budget og om 
ophævelse af Rådets 
forordning (EF, Euratom) 
nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 
26.10.2012, s. 1).
34 Artikel 66, stk. 1 i forordning 
(EU, Euratom) nr. 966/2012.
Kommissionens ansvar
CIE understregede i 1999, at kilden til al myndighed i Kommissionen er det samlede kollegium af kommis -
særerne selv; i sidste instans må ansvaret for alle administrationens handlinger derfor kunne føres tilbage til 
de enkelte kommissærer og gennem dem til det samlede kollegium af kommissærer; uddelegeringskæden 
begynder på kommissionsniveau via kommissærerne; således påhviler det endelige forvaltningsmæssige 
ansvar for alle finansielle anliggender, herunder ansvaret for finanskontrol, kommissærerne, som også — som 
medlemmer af kollegiet af kommissærer — har det politiske ansvar.
Et CONT35-arbejdsdokument fra 2007 om forvaltning i Europa-Kommissionen36 anlagde en kritisk synsvinkel 
på nogle af reformens elementer. Det fastslog, at »Kommissionens silostruktur — og den dermed forbundne 
koncentration af information og magt i generaldirektoraterne — burde have gjort det klart for enhver, at man 
ikke ville kunne tale om nogen form for seriøs forvaltning uden funktionelle rapporteringskanaler mellem 
relaterede tjenestegrene på tværs af generaldirektoraterne. Dette blev aldrig en realitet. ( ) Prisen for at be -
handle de enkelte generaldirektorater som uafhængige enheder med deres egne tilsynsførende, deres egne 
regnskabsførere og deres egne interne revisorer, som kun refererer direkte til generaldirektøren, betales af 
institutionen som helhed og er i strid med traktaten, der tildeler kollegiet et kollektivt ansvar«.
I hele denne rapport bruger vi symbolet  til at markere tekstbokse, der indeholder eksempler på pres fra 
Parlamentet.
35 Europa-Parlamentets Budgetkontroludvalg.
36 PE 393.916v01-00, 3.9.2007, s. 2-3.Tekstboks 5
PRES FRA
PARLAMENTET
23 Bemærkninger 
Den interne revisions rolle i den offentlige sektor
Den interne revisions funktion er at sørge for uafhængig, objektiv sikkerhed og yde konsulenttjenester, der 
skal give værditilvækst og forbedre en virksomheds aktiviteter. Gennem en systematisk og disciplineret til -
gang til evaluering og forbedring af forvaltningens, risikostyringens og kontrolprocessernes effektivitet hjæl -
per den interne revision en virksomhed til at opfylde sine mål. Interne revisionsgennemgange kan omfatte en 
bred række emner, herunder dem som er forbundet med at opnå værdi for pengene samt forebyggelsen og 
afsløringen af svig og korruption40.
Denne beskrivelse stemmer overens med IIA-rammen, hvorefter intern revision er en uafhængig, objektiv 
sikkerheds- og rådgivningsaktivitet, der er udformet med henblik på at tilføre merværdi og forbedre en orga -
nisations operationer; den hjælper organisationen til at nå sine mål ved gennem en systematisk, disciplineret 
tilgang at evaluere og forbedre risikostyrings-, kontrol- og forvaltningsprocessernes effektivitet.
40 CIPFA/IFAC, »International Framework: Good Governance in the Public Sector«, 2014, s. 29.Tekstboks 6Kommissionen afskaffede finansinspektøren og oprettede en 
intern revisionsfunktion
23 
Afskaffelsen af den centraliserede finansinspektør, der udførte forudgående kon -
trol, og oprettelsen af en moderne intern revisionstjeneste37 (jf. tekstboks 6 ) var 
et centralt led i Prodireformen. Kommissionen oprettede IAS i april 200138 (den 
havde allerede udpeget en intern revisor (jf. punkt 8)). Der var betydelig debat 
om, hvordan den interne revision skulle organiseres (fælles for hele institutionen 
eller i de enkelte GD’er). Til sidst oprettede Kommissionen en specialiseret revi -
sionsfunktion (IAC), der refererer direkte til hver enkelt generaldirektør, samt en 
central intern revisionstjeneste. I 2015 afskaffede Kommissionen IAC’erne.
24 
GD’er med en væsentlig udgiftsfunktion har fortsat enheder for efterfølgende 
kontrol og revisionsdirektorater, som undersøger udgifterne. Der er f.eks. ca. 
180 ansatte i sådanne enheder i GD DEVCO, 130 i GD AGRI, 100 beskæftiget med 
forskning og 90 i GD REGIO. I 2016 havde IAS 147 ansatte39.
Retningslinjer 
for god 
forvaltning
BEDSTE
PRAKSIS37 A new Framework for 
Resource Management and 
Internal Auditing in the 
Commission, Final Report of 
the Planning and Co-
ordination Group »Internal 
Audit«, februar 2000, s. 2.
38 Kommissionens afgørelse, 
SEC(2000) 560.
39 Af det samlede antal 
IAS-ansatte er 31 beskæftiget 
med de decentrale agenturer 
og øvrige autonome organer. 
Deres arbejde forelægges ikke 
for Kommissionens APC.
24 Bemærkninger 
Den Interne Revisionstjeneste var til at begynde med mere 
rettet mod institutionsomfattende forvaltningsspørgsmål på 
højt plan …
25 
Forvaltningsordninger var af presserende interesse for Kommissionen, da den 
implementerede hvidbogen. Til at begynde med havde IAS derfor en stærk profil 
med hensyn til institutionsomfattende forvaltningsspørgsmål på højt plan41. I de 
seneste år har IAS’ arbejde dækket både spørgsmål forbundet med processer i de 
enkelte GD’er og forvaltningen. Institutionsomfattende forvaltningsspørgsmål 
har i de seneste år omfattet informationssikkerhed i Kommissionen som helhed 
(jf. tekstboks 7 ). Vi noterer os en IAS-henstilling42 om centrale foranstaltninger på 
institutionsniveau, der skal sikre en konsekvent, pålidelig, fuldstændig og omfat -
tende tilgang på operationelt plan og et samlet overblik over Kommissionsom -
fattende spørgsmål såsom bekæmpelse og opdagelse af svig. En undersøgelse 
af GD’er udarbejdet af en ekstern vurderingsmand viste, at IAS’ arbejde generelt 
blev påskønnet i høj grad, men dets indvirkning på virksomhedsledelsen i væ -
sentligt lavere grad.
Visse betydelige henstillinger fra IAS om forvaltning er ikke blevet fulgt
I sin årsberetning for 2006 henstillede IAS, at Kommissionen udarbejdede en årlig forvaltningsopgørelse: 
»Med henblik på en fuldstændig gennemførelse og udbredelse af interessenternes kendskab til forvaltnings -
arkitekturen og de seneste udviklinger skal Kommissionen beskrive sin forvaltningspolitik og -praksis især 
i delrapporten, der opsummerer generaldirektoraternes årlige aktivitetsrapporter, gøre den tilgængelig på sin 
hjemmeside og forestå en regelmæssig opdatering.«43
Kommissionens forvaltningsordninger blev senest offentliggjort i 2007 (jf. punkt 45).
I sin årsberetning for 2009 understregede IAS, at oversigten er nødvendig på institutionsniveau for at sikre 
fælles processer: Risikoforvaltningsoverblik — Generalsekretariatets og GD BUDG’s rolle burde styrkes i væ -
sentlig grad med henblik på at få et effektivt overblik over gennemførelsen af risikoforvaltningen i Kommis -
sionen, fremme bedste praksis i risikoforvaltningen og klarlægge risici, som Kommissionen som helhed var 
udsat for44.
Kommissionens centrale tjenestegrene accepterede ikke denne henstilling i sin helhed, da de betragtede den 
som uforenelig med Kommissionens tilgang, hvor GD’erne blev gjort endeligt ansvarlige45.
I 2015 udførte IAS en revision af forvaltningen af informationssikkerhed i Kommissionen som helhed. Tjene -
sten undersøgte, om de forvaltningsstrukturer og -foranstaltninger, der var indført for at sikre, at der blev 
gennemført passende sikkerhedsbestemmelser i Kommissionens informationssystemer og -processer, var 
tilstrækkelige.
Efter henstillingen fra IAS oprettede Kommissionen ISSB og et nyt direktorat for IT-sikkerhed.
43 KOM(2007) 280 endelig af 30.5.2007 »Årsberetning til dechargemyndigheden om interne revisioner foretaget i 2006«, s. 12.
44 IAS’ endelige revisionsberetning om risikostyring i Kommissionen (IAS.B1-2009-4 COMM-001).Tekstboks 741 Hvilket f.eks. kom til udtryk 
med »Verstehen«-konferencen 
i 2002, hvor lederen af IAS var 
fortaler for »én enkelt 
revision«-konceptet.
42 IAS fremsatte for første gang 
denne henstilling i det 
arbejdsdokument, der 
ledsagede den samlede 
udtalelse vedrørende 
året 2010.
45 IAS-revisionsberetning: 
endelig revisionsberetning om 
risikostyring i Kommissionen 
(IAS.B1-2009-Y COMM-001), 
bilag 2, bemærkninger fra GS 
og GD BUDG: henstilling 1.
25 Bemærkninger 
… men er nu mere opmærksom på Kommissionens struktur 
for intern kontrol
26 
En central risiko for Kommissionen er forbundet med lovligheden og den formel -
le rigtighed af dens udgifter. Vores arbejde viste, at fejl vedrørende lovlighed og 
formel rigtighed havde en væsentlig indvirkning gennem hele perioden efter 
reformen af Kommissionen. IAS fokuserer sin indsats på Kommissionens inter -
ne kontrolsystemer. Mens dette fokus er forståeligt i sammenhæng med andre 
organers væsentlige arbejde (revisorer i medlemsstaterne, revisionsdirektorater 
inden for udgifts-GD’erne og Revisionsretten), så har denne begrænsede dæk -
ning en indvirkning på omfanget af materiale, som forelægges APC. IAS dækker 
ikke aktiviteter uden for Kommissionen — disse hører under ansvarsområdet 
for enhederne for efterfølgende kontrol i udgifts-GD’erne (jf. punkt 24). Disse 
enheders og direktoraters resultater tages ikke i betragtning af Kommissionens 
revisionsudvalg, APC.
Kommissionen oprettede et revisionsopfølgningsudvalg som 
et af de første skridt i reformprocessen
27 
APC afholdt sit første møde i december 2000, og er således et af de ældste ele -
menter i den reformerede forvaltningsstruktur. APC bestod oprindeligt af kom -
missæren for budget (formand), næstformanden med ansvar for administration 
og reform og to yderligere medlemmer af Kommissionen.
28 
Det er bedste praksis at have et flertal af eksterne, uafhængige medlemmer i re -
visionsudvalgene (jf. tekstboks 8 ). Kommissionen udpegede det første eksterne 
medlem af APC i maj 2001 og det andet i 2004. Denne sammensætning havde 
den højeste andel af uafhængige, eksterne medlemmer (to ud af i alt seks med -
lemmer af APC). I 2005 øgedes antallet af interne medlemmer til fem og i 2007 til 
syv, således at andelen af eksterne medlemmer blev reduceret til to ud af ni. Det 
var sammensætningen, da revisionen fandt sted. Kommissionens førstenæstfor -
mand er formand for det nuværende (2014-2019) APC, og tre yderlige kommis -
særer er medlemmer af APC i hele mandatperioden. Yderligere tre kommissærer 
vil rotere midtvejs i mandatperioden. Blandt de interne medlemmer er der en 
stærk repræsentation af de GD’er, der har det højeste udgiftsniveau. Kommissi -
onsmedlemmerne i APC er ansvarlige for ca. 80 % af EU-budgettets udgifter fra 
begyndelsen af deres mandat indtil juli 2017 og for ca. 60 % af EU-budgettets ud -
gifter fra august 2017 indtil slutningen af mandatet. Herudover er der i APC-char -
teret fastsat regler, der yderligere skal sikre, at det enkelte APC-medlems uafhæn -
gighed ikke kompromitteres, idet medlemmet er forpligtet til at afgive erklæring 
om sine interesser og til at afholde sig fra at fremsætte bemærkninger, i tilfælde 
hvor APC gennemgår en revisionsberetning, der vedrører vedkommendes 
tjenestegren.
26 Bemærkninger 
Revisionsudvalg
Det er bedste praksis for styrende organer i den offentlige sektor at oprette et revisionsudvalg eller en tilsva -
rende gruppe eller funktion. Revisionsudvalget giver en anden kilde til sikkerhed med hensyn til en virksom -
heds ordninger til håndtering af risici, bibeholdelse af et effektivt kontrolmiljø og rapportering om finansielle 
og ikkefinansielle resultater. Udvalgets effektivitet afhænger af, om det er uafhængigt af den udøvende 
myndighed. Det kan have en væsentlig rolle med hensyn til:
 οat hjælpe med at forbedre risikoforvaltningens  og den interne kontrols  tilstrækkelighed og effektivitet
 οat fremme principperne om god forvaltning  og disses anvendelse i beslutningstagningen
 οat føre tilsyn med den interne revision og støtte kvaliteten af dennes aktivitet, navnlig ved at understøtte 
organisatorisk uafhængighed
 οat forstærke eksterne revisioners  objektivitet og betydning og derfor revisionsfunktionens effektivitet
 οat skabe bevidsthed om behovet for passende risikoforvaltning  og intern kontrol  og gennemførelsen af 
henstillinger fra den interne og eksterne revision
 οat hjælpe virksomheden med at forankre den etiske forvaltnings  værdier, herunder effektive ordninger 
til imødegåelse af svig og korruption.
For at forstærke et revisionsudvalgs effektivitet bør flertallet af dets medlemmer være uafhængige  af det 
styrende organ. Det er ligeledes vigtigt, at en offentlig enheds årsberetning indeholder passende oplysninger 
om revisionsudvalgets mandat, funktioner, aktiviteter og resultater46.
46 CIPFA, IFAC, »International Framework: Good Governance in the Public Sector«, 2014, s. 29-30.Tekstboks 8Retningslinjer 
for god 
forvaltning
BEDSTE
PRAKSIS
27 Bemærkninger 
29 
APC’s ansvarsområder omfatter overvågning af kvaliteten af det interne revisi -
onsarbejde og sikring af, at der tages behørigt hensyn til revisionshenstillingerne, 
og at disse følges op af Kommissionens GD’er og tjenestegrene47. Hvert møde 
i APC indledes med møder i en forberedende gruppe, som består af de to ekster -
ne medlemmer fra APC og medlemmer fra de kabinetter, hvor kommissærerne er 
repræsenteret i APC (jf. tabel 1 ). IAS, GD DIGIT, GD BUDG og generalsekretariatet 
har stående invitation til at deltage i mødet på direktørniveau.47 C(2015) 3014 final »Charter of 
the Audit Progress Committee 
of the European Commission - 
C(2015) 3014«.Tabel 1Antal møder i revisionsopfølgningsudvalget og den 
forberedende gruppe i 2011-2016
År Møder i APCMøder i  den forbere ­
dende gruppe
2011 4 (herunder 1 ved skriftlig procedure) 12
2012 4 (herunder 1 ved skriftlig procedure) 9
2013 4 (herunder 1 ved skriftlig procedure) 9
2014 3 (herunder 2 ved skriftlig procedure) 6
2015 2 (herunder 1 ved skriftlig procedure) 6
2016 til d.d. (24. maj) 3 4
Kilde:  Revisionsretten baseret på Kommissionens dokumenter.
Revisionsopfølgningsudvalgets tilsyn er i praksis begrænset 
til Den Interne Revisionstjenestes arbejde
30 
Tabel 2  viser, at APC er fokuseret på interne revisionsberetninger. Medlemmerne 
af APC planlægger fremover at dække spørgsmål, der stammer fra den eksterne 
revisors års- og særberetninger. APC undersøger ikke revisionsresultaterne fra 
revisionsdirektoraterne og enhederne for efterfølgende kontrol i udgifts-GD’erne 
(jf. punkt 26).
28 Bemærkninger Tabel 2Revisionsopfølgningsudvalgets rolle/sammensætning og udvalgte revisionsudvalg 
sammenlignet med bedste praksis anbefalet af »Good Governance in the Public 
Sector Framework«
Bedste praksis anbefalet 
af »Good Governance in the 
Public Sector Framework«Kommissionens 
revisions­
opfølgnings­
udvalg2Udvalgte revisionsudvalgs rolle1
Verdensføde­
vareprogram  mets  
revisionsudvalgDen Europæiske 
Investerings  banks  
revisionsudvalgVerdensbank­
gruppens  
revisionsudvalgFN’s Uafhængi ­
ge Rådgivende 
Revisionsudvalg
Giver sikkerhed med hensyn til 
risikohåndterings  ordningerx √ √ √ √
Giver sikkerhed med hensyn til 
interne kontrolordningerx √ √ √ √
Giver sikkerhed med hensyn til 
ordninger for rapportering af 
finansielle og ikkefinansielle 
resultaterx √ √ √ √
Fører tilsyn med den interne 
revision√ √ √ √ √
Forstærker effektiviteten af 
den eksterne revisionx √ √ √ x
Flertal af uafhængige 
medlemmerx √ √ √ √
1  Kilder:  Verdensfødevareprogrammet: Vedtægter for Verdensfødevareprogrammets revisionsudvalg (november 2011), Den Europæiske Investe -
ringsbank: Revisionsudvalgets charter (juni 2007), Verdensbankgruppen: Verdensbankens stående afviklingsudvalg (2009), bilag A til revisionsud -
valgets vedtægter, FN: Vedtægter for det uafhængige rådgivende revisionsudvalg og styrkelse af FN’s Interne Overvågningskontor (juni 2007).
2  Kilde:  Revisionsretten. APC-chartret henviser også til ekstern revision (jf. punkt 30).
31 
Som fastslået i Kommissionens meddelelse om APC-chartret spiller revisionsud -
valg en tiltagende vigtig rolle med hensyn til at sørge for den gennemsigtighed 
og ansvarlighed, som borgerne og andre interessenter med rette kræver af 
offentlige institutioner48. APC er i øjeblikket Kommissionens revisionsudvalg. Vi 
sammenholdt APC med kriterierne for bedste praksis ( tekstboks 8 ) og de interna -
tionale organisationer, som blev udvalgt som benchmarks ( tabel 2 ). Det bemær -
kes, at alle medlemmer af revisionsudvalgene i disse internationale organisatio -
ner er uafhængige. I Kommissionens tilfælde er syv ud af ni medlemmer af APC 
interne.48 C(2015) 3014 final »Charter of 
the Audit Progress Committee 
of the European Commission«, 
s. 2.
29 Bemærkninger 
Tilpasning af interne kontroller og 
regnskabsaflæggelse til internationale standarder
Kommissionen valgte COSO-rammen som grundlag for sine 
interne kontrolstandarder …
50 Artikel 32, stk. 2, i forordning 
(EU, Euratom) nr. 966/2012.Intern kontrol
Intern kontrol er en proces, der finder anvendelse på en virksomheds bestyrelse, ledelse og øvrige personale 
og har til formål at give en rimelig sikkerhed for, at de målsætninger, der er forbundet med drift, rapportering 
og overholdelse, nås49.
49 Definition givet af COSO, Committee of Sponsoring Organisations of the Treadway Commission, 2013 COSO Internal Control — Integrated 
Framework. © Committee of Sponsoring Organisations of the Treadway Commission (COSO). Alle rettigheder forbeholdt. Anvendt med tilladelse.Tekstboks 9
32 
Kommissionen ændrede sine interne kontrolordninger (jf. tekstboks 9 ) som en 
del af Prodireformen (jf. figur 1 og tekstboks 3 ). De nye ordninger markerede 
en skelsættende fravigelse af det forudgående system, der var baseret på finan -
sinspektørens centraliserede godkendelse (påtegning). Kommissionen baserede 
kontrolordningerne på COSO 1992-rammen (jf. tekstboks 10 ) og indføjede CO -
SO’s definition af intern kontrol i finansforordningen50.
33 
I 2001 indførte Kommissionen 24 kontrolstandarder suppleret med en række 
grundlæggende krav, der fastsætter de specifikke praktiske foranstaltninger, 
som bør ligge til grund for hver enkelt tjenestegrens interne kontrolsystem. 
Den krævede af GD’erne, at de hvert år vurderer og rapporterer om deres grad 
af overholdelse af de grundlæggende krav. Disse rapporter bygger på interne 
gennemgange, selvevalueringer af forvaltningen og relevante revisioner udført 
af IAS og Revisionsretten. Vi rapporterede om fremskridtene med hensyn til at 
gennemføre disse standarder i vores årsberetninger fra 2002 til 2008.
30 Bemærkninger 
COSO-rammenTekstboks 1034 
Kommissionen reviderede sin ramme for intern kontrol i 2007 og reducerede 
antallet af standarder til 16. Den anmodede GD’erne om at rapportere i undta -
gelsestilfælde (kun når de ikke anvendte en standard). I 2014 reducerede den 
antallet af krav yderligere. I 2014 vurderede GD’erne deres egne fremskridt og 
rapporterede, at de på tværs af Kommissionen havde gennemført 98 % af de 
interne kontrolstandarder51. I 2016 agter Kommissionen at opdatere sin interne 
kontrolramme i overensstemmelse med COSO 201352.51 Overview of the state of 
internal control in the 
Commission services in 2014, 
ARES (2015) 1930721-
07/05/2015, s. 21.
52 Årlig forvaltnings- og 
effektivitetsrapport 
vedrørende EU-budgettet 
for 2015.
Drift
RapporteringRegel-
          overholdelse
Risikovurdering
Organisation
Afdeling
Driftsenhed
Funktion
Information og kommunikation
OvervågningsaktiviteterKontrolaktiviteterKontrolmiljøRetningslinjer 
for god 
forvaltning
BEDSTE
PRAKSIS
Kilde: 2013 COSO Internal Control — Integrated Framework.  
© Committee of Sponsoring Organizations of the Treadway Commission (COSO). Alle rettigheder forbeholdt. Anvendt med tilladelse.
COSO-rammen er en ramme, der blev frigivet i 1992 i USA og oprindeligt var tilsigtet private virksomheder. 
Den bliver nu anvendt i vid udstrækning i både den private og den offentlige sektor på verdensplan. COSO 
udsendte en opdateret ramme i maj 2013. COSO påtænkte, at 1992-rammen skulle afløses af 2013-reviderin -
gerne efter en overgangsperiode, som sluttede i december 2014.
2013-rammen introducerede 17 principper, som alle er nødvendige for en effektiv intern kontrol. Ledelsen 
kan beslutte, at et princip ikke er relevant på grundlag af dens omstændigheder. Hvis et princip er relevant, 
men ikke er til stede og ikke fungerer, så er der en mangel i det interne kontrolsystem.
De nye COSO-krav har et større fokus på forvaltningskoncepter, herunder behovet for at indføre et tilsyns -
ansvar for bestyrelsen og dets udvalg for hver del af den interne kontrol (vi kortlægger kravene i COSO 2013 
i forhold til kravene i GGPS i  bilag I ).
31 Bemærkninger 
… men det er en udfordring at fuldføre overgangen til den 
opdaterede COSO-ramme
35 
I bilag I  beskriver vi kravene i COSO 2013 og GGPS. Kommissionens interne kon -
trolstandarder omfatter de fleste af principperne i COSO 2013. Det er imidlertid 
en udfordring at fuldføre overgangen til den nye COSO-ramme, fordi rammen 
stiller krav til organisationer vedrørende forvaltningsstrukturer og fremhæver 
de styrende organers ansvar for at føre tilsyn med resultaterne i alle leddene 
i det interne kontrolsystem (jf. tekstboks 11 , COSO-princip 2) og kræver, at 
alle  dele af kontrollen er indført og fungerer, for at en organisation lever op til 
COSO-standarderne (jf. bilag I ). I punkt 36-39 drøfter vi tre udfordrende dele af 
COSO-rammen.
Udfordrende dele af den nye COSO-ramme
COSO-princip 2
Bestyrelsen agerer uafhængigt af ledelsen og udøver tilsyn med den interne kontrols udvikling og resultater.
COSO-princip 5
Organisationen holder enkeltpersoner ansvarlige for deres ansvar over for den interne kontrol i bestræbelser -
ne på at nå målene.
COSO-princip 8
Organisationen tager risikoen for svig i betragtning, når den vurderer risiciene forbundet med at opnå 
målene53.
53 Kilde:  2013 COSO Internal Control — Integrated Framework. © Committee of Sponsoring Organisations of the Treadway Commission (COSO). Alle 
rettigheder forbeholdt. Anvendt med tilladelse.Tekstboks 11
32 Bemærkninger 
54 IAS rejste et lignende 
spørgsmål 
i arbejdsdokumentet til støtte 
for den samlede udtalelse 
for 2015, med en udtalelse om, 
at der var behov for et overblik 
på institutionsplan, hvis 
almene processer såsom 
forhindring og opdagelse af 
svig skulle være effektive med 
hensyn til at beskytte 
institutionen som helhed; IAS 
henstillede, at der blev truffet 
centrale foranstaltninger på 
institutionsniveau, der skulle 
sikre en konsekvent, pålidelig, 
fuldstændig og omfattende 
tilgang på operationelt plan 
og et samlet overblik over 
institutionsomfattende 
spørgsmål og over de trufne 
foranstaltningers 
omkostningseffektivitet; de 
centrale tjenestegrene burde 
styrke deres vejledning til 
GD’erne/tjenestegrenene for 
at forbedre effektiviteten af 
kontrollerne på operationelt 
GD-/tjenestegrensplan; alle 
henstillingerne var under 
behandling som led 
i handlingsplaner.
55 Udarbejdelsen af dette 
dokument ophørte i 2015.
56 Til støtte for den årlige 
aktivitetsrapport udsender IAS 
en begrænset konklusion om 
intern kontrol, ikke en årlig 
udtalelse.
57 KOM(2000) 358 endelig af 
28. juni 2000 »Beskyttelse af 
Fællesskabernes finansielle 
interesser - Bekæmpelse af 
svig - Hen imod en samlet 
strategisk tilgang«.
58 KOM(2011) 376 endelig af 
24. juni 2011 om 
Kommissionens strategi til 
bekæmpelse af svig. Dette 
bygger på meddelelsen om 
forebyggelse af svig 
(KOM(2007) 806 endelig).36 
At bringe Kommissionens kontrolramme i overensstemmelse med COSO 2013 
(COSO-princip 2) vil kræve en funktion på centralt plan til at føre tilsyn med det 
interne kontrolsystem. Kommissionen meddelte os, at begrundelsen for ikke at 
have sådan en funktion er, at man vil bibeholde en klar fastlæggelse af ansvars -
områder og ansvarlighed på GD-plan. Kommissionen mener, at den nuværende 
struktur udelukkende placerer ansvaret for det interne kontrolsystems drift hos 
de enkelte ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, og at en central 
tilsynsfunktion kan føre til en overdragelse af ansvar54. CFS udgav årlig et doku -
ment om »Overview on the state of Internal Control in the Commission« (oversigt 
over den interne kontrols stade i Kommissionen) indtil 201455, dette var dog ikke 
en uafhængig kilde til sikkerhed, men et beskrivende sammendrag.
37 
Kommissionen afskaffede finansinspektørfunktionen med henblik på at gøre 
generaldirektørerne ansvarlige for lovligheden og den formelle rigtighed af 
deres GD’ers udgifter. GD’erne rapporterer årligt om deres forvaltning i de årlige 
aktivitetsrapporter (jf. punkt 55). Men mekanismerne til at holde enkeltpersoner 
ansvarlige for deres bidrag til den interne kontrol (COSO-princip 5) er relativt 
uudviklede. Kommissionen har ikke indført personalebedømmelseskriterier for -
bundet med denne målsætning. De årlige aktivitetsrapporter giver en potentiel 
mekanisme til at opnå sådan en forbindelse for generaldirektørerne. I praksis har 
Kommissionen dog ikke skabt et grundlag for at bestemme, hvorvidt de årlige 
aktivitetsrapporters erklæringer er velbegrundede56, eller opstillet et benchmark 
som grundlag for at holde GD’erne ansvarlige.
38 
I 2001 efter vedtagelsen af den første samlede strategi til bekæmpelse af svig57 
(COSO-princip 8) og i kølvandet på hvidbogen om den administrative reform 
meddelte Kommissionen, at en enhed i OLAF ville udvikle en samlet strategisk til -
gang til bekæmpelse af svig; denne burde målrette nye udkast til lovgivning med 
væsentlige økonomiske konsekvenser på områder, der er behæftede med en 
risiko for svig. I 2011 udviklede Kommissionen en ny strategi for bekæmpelse af 
svig58, der omfattede alle dimensionerne af bekæmpelsen af svig lige fra forebyg -
gelse og afsløring af svig til undersøgelser, sanktioner og inddrivelse af misbrug -
te midler, og som ligeledes klarlagde de forskellige involverede parters ansvar.
39 
Kommissionens retningslinjer for risikoforvaltning tager hensyn til risikoen for 
svig, og GD’erne skal rapportere årlig om forebyggelse og afsløring af svig i et 
særligt afsnit i deres årlige aktivitetsrapporter. Kommissionens nuværende inter -
ne kontrolstandarder behandler ikke risikoen for svig direkte, som det er påkræ -
vet af COSO-princip 8 (jf. bilag I ). Kommissionen meddelte os, at den vil dække 
dette punkt i den næste revision af de interne kontrolstandarder.
33 Bemærkninger 
40 
Som det kan ses i  figur 5 , blev det periodiserede regnskab indført i to faser. 
Kommissionen tog sit første skridt mod periodisering med nogle ændringer 
af regnskabsaflæggelsen i 2001. En meget større ændring fandt sted i 2005 (jf. 
punkt 8), da Kommissionen gik over til at basere sin regnskabsaflæggelse på 
internationale standarder. Virkningen af disse ændringer var, at forelæggelsen 
før 2000 af en delvis balance blev erstattet med en fuldstændig forelæggelse af 
aktiver og passiver.
41 
Kommissionens nye regnskabssystem fandt for første gang anvendelse i 2005, og 
vi kunne for første gang afgive en »blank« revisionserklæring om pålideligheden 
af årsregnskabet for 2007. Dette markerede den succesfulde kulmination på Kom -
missionens regnskabsmoderniseringsprojekt. Ved at aflægge årsregnskabet efter 
periodiseringsprincippet og i overensstemmelse med de internationale standar -
der ( tekstboks 12 ) har Kommissionen forbedret gennemsigtigheden og opnået 
en god standard for regnskabsaflæggelsen.IPSAS
De internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor (IPSAS), der udgives af »International Public 
Sector Accounting Standards Board« (IPSASB), giver den mest fuldstændige pakke med periodiseringsbasere -
de IFRS-standarder, der er udviklet specifikt til den offentlige sektor59.
59 CIPFA/IFAC, »International Framework: Good Governance in the Public Sector«, 2014, s. 31.Tekstboks 12Udarbejdelsen af årsregnskaberne i overensstemmelse med 
internationale standarder forbedrede regnskabsaflæggelsen
34 Bemærkninger 
Fremlæggelse af ikkefinansielle oplysninger for 
interne og eksterne interessenter
Kommissionen fremlægger ikkefinansielle oplysninger 
sammen med regnskaberne …
42 
Mens reformen resulterede i meget bedre årsregnskaber, stillede EU ikke en 
medfølgende forvaltningsanalyse eller -beretning til rådighed før 2014, da man 
frivilligt vedlagde det konsoliderede årsregnskab for 2014 en regnskabsredegø -
relse og -analyse (herefter benævnt FSD&A). Denne gav brugerne noget bag -
grundsmateriale og analytisk materiale60. Drøftelsen af EU-målsætningerne foku -
serede imidlertid på de målsætninger for Kommissionen, som dennes formand 
meddelte61, frem for den vedtagne Europa 2020-strategi62. Den eneste drøftelse 
af forvaltningsspørgsmål i FSD&A var en kort liste (centreret om Kommissionen) 
over de centrale institutioners roller63.60 Nogle af de oplysninger, som 
lignende organisationer stiller 
til rådighed sammen med 
regnskabet i en årsberetning, 
er gjort tilgængelige i den 
sammenfattende rapport 
(jf. punkt 57 og figur 8 ).
61 COM(2015) 377 final, s. 6.
62 KOM(2010) 2020 endelig af 
3. marts 2010 »EUROPA 2020 
En strategi for intelligent, 
bæredygtig og inklusiv 
vækst«.
63 Rådet beskrives som det 
forum, hvor »regeringerne 
forsvarer deres lands nationale 
interesser«, mens »EU’s 
samlede interesser fremmes af 
Europa-Kommissionen«. 
COM(2015) 377 final, s. 4.Figur 5EU — fremlæggelse af aktiver og passiver 1997-2015
- 225- 175- 125- 75- 252575125175
1997199819992000200120022003200420052006200720082009201020112012201320142015milliarder eurofuldt periodiseret regnskabsføring
Aktiver i alt 
Passiver i alt
NettoaktiverAktiver i alt fuldt periodiseret
Passiver i alt fuldt periodiseret
Kilde: Revisionsretten (baseret på en visuel præsentation fra den franske Cour des comptes i »La comptabilité générale de l’État, dix ans après«, 
februar 2016).
35 Bemærkninger 
43 
En central erklæring om bedste praksis gives i  tekstboks 13 . Vi sammenligne -
de indholdet i en række rammer64 og bedømmelseskriterier og fandt frem til, 
at mange af rammerne havde flere af elementerne for bedste praksis til fælles 
(jf. bilag II ). Alle de benchmarks, vi anvendte, inkluderede en årsberetning om 
forvaltning (ligesom GGPS), drøftelse af risici såvel som finansielle og ikkefinan -
sielle resultater. Alle undtagen ét krævede en beskrivende rapport, der omfatter 
målsætninger og strategier samt sociale spørgsmål og personalespørgsmål. Tre 
kræver en beskrivelse af forretningsmodellen. Tekstboks 13Principper for årlig rapportering
GGPS:  Offentlige enheder bør bevise, at de har levet op til deres erklærede forpligtelser, krav og prioriteter, 
og at de har anvendt offentlige ressourcer effektivt i forbindelse hermed. Med henblik herpå skal de offentligt 
og rettidigt indberette mindst en gang årligt, således at interessenter kan forstå og foretage vurderinger om 
spørgsmål såsom, hvordan enheden præsterer, hvorvidt den leverer værdi for pengene, og i hvilken grad for -
valtningen af ressourcerne er passende. Det er ligeledes vigtigt, at processen med at indsamle oplysninger og 
udarbejde årsberetningen sikrer, at det styrende organ og den øverste ledelse anerkender de viste resultater.
De styrende organer bør vurdere, i hvilket omfang de anvender principperne for god forvaltning, som er 
fastsat i denne ramme, og offentligt berette om denne vurdering, herunder medtage en handlingsplan for 
forbedringer.
De resultatoplysninger og det ledsagende årsregnskab, som enheder i den offentlige sektor offentliggør, 
bør udarbejdes på et konsekvent grundlag og rettidigt. Regnskabet bør give mulighed for sammenligning 
med andre, lignende enheder og det bør udarbejdes ved brug af internationalt anerkendte standarder af høj 
kvalitet65.
Kommissionens henstilling til børsnoterede virksomheder:  Ledelsesoplysninger bør være tilstrækkeligt 
klare, præcise og omfattende til at sætte aktionærer, investorer og andre interessenter i stand til at få en god 
forståelse af, hvordan virksomheden ledes. Virksomheder bør ligeledes regelmæssigt offentliggøre disse op -
lysninger på deres websted og indsætte en henvisning i deres ledelsesberetning til webstedet66.
65 CIPFA/IFAC, »International Framework: Good Governance in the Public Sector«, 2014, s. 31.
66 Kommissionens henstilling af 9. april 2014 om kvaliteten af redegørelser for virksomhedsledelse (»følg eller forklar«-princippet) (EUT L 109 af 
12.4.2014, s.43).64 Europa-Parlamentets og 
Rådets direktiv 2014/95/EU af 
22. oktober 2014 om ændring 
af direktiv 2013/34/EU for så 
vidt angår offentliggørelse af 
ikke-finansielle oplysninger og 
oplysninger om 
mangfoldighed for visse store 
virksomheder og koncerner  
(EUT L 330 af 15.11.2014, s. 1), 
Integrated Reporting Council 
(IRC), tildelingskriterierne 
i »Building Public Trust 
Awards«, IPSASB’s 
retningslinjer for anbefalet 
praksis og OECD’s 
retningslinjer.
Retningslinjer 
for god 
forvaltning
BEDSTE
PRAKSIS
36 Bemærkninger 
44 
Af EU-medlemsstaterne67:
 ο kræver 21 af de 28, at offentlige organer offentliggør en redegørelse for 
intern kontrol og/eller en redegørelse for virksomhedsledelse
 ο udgiver 18 deres årsregnskaber inden for seks måneder efter årets afslutning 
(hvoraf ni udarbejder regnskab efter periodiseringsprincippet)
 ο får 12 de årsregnskaber, som omfatter det centrale regeringsapparat, under -
tegnet af finansministeren
 ο udarbejder 12 regnskab efter periodiseringsprincippet, og fire andre er i gang 
med en overgang til periodiseringsprincippet (for det meste i henhold til 
IPSAS)
 ο kræver syv offentliggørelse af en beretning fra et revisionsudvalg.
… men mindre end mange andre organisationer gør
45 
En sammenligning af EU’s reviderede årsregnskab (inklusive FSD&A) med ret -
ningslinjerne og praksis andre steder (jf. figur 6  og punkt 43-44) viser følgende:
 ο udarbejdelse af regnskabet efter periodiseringsprincippet : Kommissio -
nen har som beskrevet i punkt 40 siden 2005 udarbejdet EU’s regnskab efter 
et periodiseringsprincip, der stemmer overens med IPSAS.
 ο sammendrag af nøgletal : FSD&A giver en oversigt over nøgletal fra resultat -
opgørelsen og balancen, forfinansiering og finansielle instrumenter.
 ο udtalelse fra den uafhængige revisor : Regnskabet (som offentliggjort 
i Tidende) ledsages af en udtalelse fra den uafhængige revisor. (Andre doku -
menter, der synes at have nogle af årsregnskabsoplysningernes karakteristika 
(såsom den sammenfattende rapport og økonomirapporten), ledsages ikke af 
en uafhængig revisionsudtalelse).
 ο sammenligning mellem det budgetmæssige og det finansielle resultat : 
Kommissionen medtager i årsregnskabet en fuldstændig sammenligning 
mellem det budgetmæssige og det finansielle resultat.67 Vi kontaktede de overordnede 
revisionsorganer (OR’er) i 28 
medlemsstater for at få indsigt 
i, hvordan regnskaber 
udarbejdes, tilvejebringelsen 
af ikke-finansielle oplysninger 
og ansvaret for at undertegne 
regnskaberne.
37 Bemærkninger 
 ο analyse af forvaltningsstrukturer og -spørgsmål : Kommissionen udar -
bejder ikke en årlig erklæring om forvaltningen eller den interne kontrol, 
som det ellers er bedste praksis og almindelig praksis i medlemsstaterne (jf. 
punkt 44)68. I 2007 blev der udarbejdet et sådant dokument som reaktion på 
en henstilling fra den interne revisor69, men vi fandt ingen beviser på, at det 
er blevet godkendt af Kommissionen. Vi er blevet oplyst om, at Kommissio -
nen i øjeblikket opdaterer sin forvaltningsopgørelse for 2007, og at den vil 
blive fremsendt til kommissærkollegiet. Siden 2014 har Kommissionen med -
taget en oversigt over institutionelle roller, over det ansvar, der påhviler de 
forskellige finansielle aktører i Kommissionen, og over dechargeproceduren 
i FSD&A.
 ο formandens/en højtstående embedsmands forord (eller rapport) : EU’s 
regnskab ledsages ikke af et forklarende forord fra formanden (eller et andet 
medlem af Kommissionen). Kommissionens styrende organ godkender ikke 
sit ejerskab af årsregnskabet ved at udarbejde et forord eller en beskrivende 
rapport fra formanden eller kommissæren for budget. Økonomirapporten, 
der offentliggøres særskilt (jf. figur 7 ), indledes imidlertid med et forord af 
næstformanden med ansvar for budget.
 ο drøftelse af risikoen for regelstridige transaktioner eller aktiviteter : 
Der er begrænset henvisning til risikoen for regelstridige transaktioner i EU’s 
regnskab og de ledsagende oplysninger. I 2015 indføjede Kommissionen et 
separat afsnit i FSD&A om risici og usikkerheder samt foranstaltninger, der 
var truffet for at »påtage sig eller mindske« dem i overensstemmelse med 
IPSASB RPG2 (jf. også punkt 42). Dette omhandler kun finansielle risici, for 
operationelle og strategiske risici dækkes ikke.
 ο overslag over forekomsten af regelstridigheder : Kommissionen giver en 
kvantificering af risikoen for regelstridige transaktioner i den sammenfatten -
de rapport (nu medtaget i AMPR), men ikke i tilknytning til det reviderede 
årsregnskab.
 ο oplysende rapport om aktiviteterne i det pågældende år:
— EU’s regnskab giver oplysning om finansielle resultater , men ikke om 
ikkefinansielle resultater70
— der er ikke nogen beskrivelse af EU’s forretningsmodel  (jf. bilag II ) eller 
en rapport om hovedaktiviteter
— FSD&A har mere fokus på den nye Kommissions plan end på EU’s mål -
sætninger og strategi  i henhold til Europa 2020-strategien.
 ο rapport med langsigtede holdbarhedsprognoser : Kommissionen supple -
rer ikke opgørelserne med nogen prognose for holdbarheden af EU’s finanser 
på lang/mellemlang sigt.
 ο beskrivelse af Revisionsudvalgets rolle og konklusioner : Årsregnskabet 
ledsages ikke af en tekst, der sammenfatter APC’s rolle og konklusioner.68 Børsnoterede virksomheder 
i EU skal i henhold til EU’s 
direktiver inkludere en 
redegørelse for 
virksomhedsledelse i deres 
ledelsesberetning.
69 KOM(2007) 280 endelig af 
30.5.2007 »Årsberetning til 
dechargemyndigheden om 
interne revisioner foretaget 
i 2006«, s. 12, konklusion nr. 5.
70 De dokumenter, 
Kommissionen henviser til 
i sine svar, gøres først 
tilgængelige, efter at 
revisionen af årsregnskabet er 
afsluttet.
38 Bemærkninger 
Kilde:  Revisionsretten.Figur 6Oversigt over udvalgte offentlige myndigheders årsberetninger og -regnskaber 
(jf.  bilag III )
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11Elementer omfattet:
Ja
Nej
⁽*⁾   Sammenfattet
Oﬀentliggøres separat
⁽**⁾   Sammenfattet (jf. Punkt 45)
⁽***⁾   Ikke relevant
7
8
9
6
5
3
2
1
 1
2
3
4
5
6
7
8
9
11
10
4
11
9
3
2
1
 1
2
4
10
9
5
4
2
1
7
6
10
6
4
7
8
 8
7
10
11
1
3
5**
8
9
36
11*
10
11
5***
***
USA’s økonomirapport 
2015Den Europæiske 
Investeringsfonds 
årsberetning 2015Den Europæiske 
Investerings-
banks årsberet-
ning 2015Comptes de l’Etat
2014
(det franske 
statsregnskab 
2014)
Periodiseret regnskab.
Oversigt over nøgletal.Ledsaget af en udtalelse fra den uafhængige revisor.Sammenligning af budgetmæssigt og /f_inansielt resultat.Analyse af forvaltningsstrukturer og -spørgsmål.Formandens/en højtstående embedsmands forord (eller rapport).Drøftelse af risikoen for regelstridige transaktioner eller aktiviteter.Vurdering af regelstridighedernes omfang.Oplysende rapport om aktiviteterne i det pågældende år.Langsigtet prognose/bæredygtighedsrapport.Beskrivelse af et revisionsudvalgs rolle og konklusioner.EU’s årsregnskab for 2014 
39 Bemærkninger 
46 
EU’s årsregnskab giver ikke et samlet overblik over Kommissionens forvaltning, 
præstationer og strategi sammenholdt med de risici, der er forbundet med at 
opnå dens mål. Centrale oplysninger er spredt mellem dokumenter på institu -
tions- og GD-niveau, der forelægges særskilt gennem hele året (ofte for sent til 
at blive taget i betragtning sammen med revisionen af årsregnskabet). Nogle 
af de elementer, der ikke er medtaget i årsregnskabet (punkt 45), findes i andre 
rapporter ( figur 7 ). Økonomirapporten indledes med et forord af kommissæren 
med ansvar for budget, hvor oplysningerne om aktiviteterne i løbet af året frem -
lægges. De operationelle og strategiske risici gennemgås i et vist omfang i plan -
lægningsdokumenter (GD’ernes strategi- og forvaltningsplaner). Risikoen for 
regelstridige transaktioner beskrives i forvaltnings- og performancerapporten. Et 
dokument om Kommissionens arbejdsmetoder, som blev vedtaget, kort efter at 
den nuværende Kommission var tiltrådt, omfatter visse elementer af Kommissio -
nens forvaltningsordninger71. Kommissærkollegiet udarbejder imidlertid ikke en 
årlig erklæring, hvor den tager ansvar for den interne kontrol og risikohåndterin -
gen i Kommissionen.
47 
Den 19. juli 2016, fire uger efter at vi havde sendt udkastet til denne beretning til 
Kommissionen, og én uge efter at vi havde afsluttet vores revision af årsregnska -
bet, udsendte Kommissionen en »Integrated Financial Reporting Package«, som 
omfattede fire rapporter72. To af disse er tidligere blevet offentliggjort senere 
på året. Vi påskønner dette træk, der skal give en mere fuldstændig forklaring 
på EU’s aktiviteter og finanser på et tidligere tidspunkt, men med undtagelse af 
årsregnskabet blev der ikke udført revision af dette sæt rapporter. Det er, efter 
indførelsen af FSD&A i 2014, endnu et skridt i retning hen imod udarbejdelse af 
én enkelt ansvarlighedsrapport (eller serie af rapporter) med henblik på ekstern 
revision.
Siden 2013 har Kommissionen rapporteret en væsentlig 
fejlforekomst i sine udgifter
48 
Hvor der er en høj risiko for regelstridighed, er det bedste praksis både at drøf -
te risikoen og at kvantificere graden af den og dens sandsynlige virkning. Som 
vi drøfter ovenfor, har Kommissionen mange ansatte, der arbejder inden for 
revision og kontrol, og EU-lovgivningen kræver ligeledes omfattende kontroller 
af udgifterne for de organer, der forvalter EU-midlerne. Kommissionens rappor -
tering om dette emne retter en væsentlig opmærksomhed mod den »korrige -
rende kapacitet« (Kommissionens mulighed for at udelukke udgiftsanmeldelser 
efter oprindelig at have godkendt dem) frem for mod kvantificering og analyse 
af karakteren af de fejl, som den finder frem til. Det centrale dokument om dette 
(»Beskyttelse af EU-budgettet« — jf. figur 7 ) giver ikke et skøn over niveauet af 
regelstridighed i oprindelige eller i godkendte anmodninger om godtgørelse.71 F.eks. Meddelelse fra 
formanden til Kommissionen: 
Europa-Kommissionens 
arbejdsmetoder 2014-2019, 
C(2014) 9004.
72 Den årlige forvaltnings- og 
effektivitetsrapport, 
økonomirapporten, 
meddelelsen om beskyttelse 
af EU-budgettet samt 
årsregnskabet.
40 Bemærkninger 
Oversigt over centrale periodiske beretninger fra Kommissionen (tidsplan gældende 
i 2015 og tidligere år — jf. punkt 47)Figur 7
1  I 2016 samlede Kommissionen sammenfatningen af sine resultater på forvaltningsområdet og evalueringen af Unionens finanser på grundlag 
af de resultater, der er opnået, i ét enkelt dokument. Dokumentet blev godkendt af Kommissionen og tilsendt Retten den 5. juli.
Kilde:  Revisionsretten.Dato for oﬀentliggørelse
1 31. marts »n+1«:
2 juni »n+1«:
3 juni »n+1«:
4 juli »n+1«:
5
631. juli »n+1«:
31. juli »n+1«:
7 31. juli »n+1«:
8 september »n+1«:
9 30. sept. »n+1«:
10 okt./nov. »n+1«:3
År »n+1«
1 3 9
5
 6
 7
2
 4
 8
 10
Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet
pr. 31. december »n« om ﬁnansielle instrumenter, der modtager støtte fra det almindelige budget, jf. /f_inansforordningens artikel 140, stk. 8.EU's budget »n«. Økonomirapport. Den Europæiske Unions 
Publikationskontor.Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet. Årsberetning 
til dechargemyndigheden om interne revisioner i »n« (/f_inansforordnin-gens artikel 99, stk. 5).Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisions-
retten. Konsolideret årsregnskab for Den Europæiske Union »n«.Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisi-
onsretten. Årsregnskab for Europa-Kommissionen »n«.Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisions-
retten. Beskyttelse af EU's budget indtil udgangen af »n«.Beretning fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet. Beskyttelse 
af Den Europæiske Unions ﬁnansielle interesser — Bekæmpelse af svig »n«. Årsberetning.Det ﬁnansielle gennemsigitghedssystem (FTS) »n«.Beretning fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisi-
onsretten. Sammenfattende rapport/one.superior.Beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i 
regnskabsåret »n«. Beretning jf. /f_inansforordningens artikel 142./uni00A0Beretninger vedrørende regnskabsåret »n«eller af
Kommissær-
kollegieteller af næstfor-
mand/bemyndi-
gelsesprocedureGodkendt ved 
intern procedure
Genstand for decharge- proceduren
Genstand
for ekstern 
revision
41 Bemærkninger Tekstboks 1449 
I 2013 anerkendte Kommissionen for første gang i den sammenfattende rapport, 
at EU’s udgifter er behæftet med en væsentlig fejlforekomst (jf. tabel 3 ). Kommis -
sionens metode til at anslå sin fejlforekomst har udviklet sig i årenes løb, delvis 
som reaktion på pres fra Parlamentet ( tekstboks 14 ).
Pres fra Parlamentet: fremlæggelse af risikobehæftet beløb
I dechargeafgørelsen for 2013 anmodede Parlamentet Kommissionen om »at gøre yderligere rede for bereg -
ningen af det risikobehæftede beløb ved at forklare den anslåede virkning af korrektionsmekanismerne på 
dette tal«73.
73 P8_TA-(2015)0118, punkt 27.
50 
Der er ingen mekanismer til at føre tilsyn med revisionsdirektoraternes arbejde 
i denne henseende bortset fra IAS’ begrænsede revisioner (jf. punkt 26), der 
siden 2013 er udført vedrørende 11 GD’er og forvaltningsorganer. Kommissionen 
har behov for oplysninger af god kvalitet for at være i stand til at give pålidelige 
overslag over fejlforekomsten. Vi har før i tiden rapporteret om foranstaltninger, 
der skulle træffes for at forbedre pålideligheden af Kommissionens tal74.
51 
Vi anser GD DEVCO’s75 tilgang, som er anderledes end sædvanlige ordninger og 
anvender en model, der på nogle punkter76 ligner den amerikanske model for 
beregningen af fejlforekomsten i udgifterne (IPERIA) ( tekstboks 15  og tabel 3 ) for 
at være god praksis.74 Jf. punkt 1.20 i årsberetningen 
for 2010 (EUT C 326 af 
10.11.2011), punkt 1.22,  
1.23 og 1.25 i årsberetningen 
for 2011 (EUT C 344 af 
12.11.2012), punkt 1.41 og 1.42 
samt 1.44 og 1.45 
i årsberetningen for 2012 
(EUT C 331 af 14.11.2013), 
punkt 1.29, 1.30 og 1.32 
i årsberetningen for 2013 
(EUT C 398 af 12.11.2014), 
punkt 1.50, 1.53, 1.54 og 1.65 
i årsberetningen for 2014 
(EUT C 373 af 10.11.2015), 
punkt 1.35 og 1.48 
i årsberetningen for 2015, 
punkt 61-63, 69, 70, 81-88,  
113 og 114 i »Landbrug og 
samhørighed: en oversigt over 
EU’s udgifter 2007-2013« 
(http://www.eca.europa.eu/
Lists/ECADocuments/
PL14_ AR13/
PL14_AR13_EN.pdf ).
75 Jf. ligeledes afsnittet om 
studiet fra 2015 om den 
tilbageværende fejlfrekvens 
i årsberetningen om de 
aktiviteter, der finansieres af 
den 8., 9., 10. og 11. Europæi -
ske Udviklingsfond (EUF).
76 Beregningen er baseret på en 
statistisk gyldig metode.PRES FRA
PARLAMENTET
42 Bemærkninger Tekstboks 15IPERIA
I USA kræver en lov vedtaget af Kongressen, at alle statsinstitutioner foretager tilstrækkelig kontrol af deres 
egne betalinger for at beregne et statistisk gyldigt overslag over den årlige mængde af betalinger, der er 
afholdt uretmæssigt i de programmer, hvor risikoanalysen antyder, at sådanne betalinger sandsynligvis vil 
overstige 1,5 % af det samlede betalte beløb. Institutionerne skal offentliggøre resultatet både som et eks -
trapoleret samlet beløb og som en procentdel af de afholdte betalinger. Statsinstitutionernes revisorer skal 
rapportere om, hvorvidt processen med at fremlægge og offentliggøre disse tal er i overensstemmelse med 
den relevante lov vedtaget af Kongressen77.
Betalinger, der er afholdt uretmæssigt, defineres som:
 ο ukorrekte beløb betalt til berettigede modtagere
 ο betalinger til uberettigede modtagere
 ο betalinger for varer eller tjenesteydelser, som ikke er modtaget
 ο dobbeltbetalinger eller
 ο betalinger, hvor der blev fundet utilstrækkelig eller ingen dokumentation.
77 Dette er i dag »Improper Payments Elimination and Recovery Improvement Act« fra 2012 (IPERIA). Visse institutioner begyndte først at indberette 
betalinger, der var afholdt uretmæssigt, i 2003, som de skulle i henhold til »Improper Payments Information Act« fra 2002 (IPIA)PRES FRA
PARLAMENTET
43 Bemærkninger Tabel 3Forskelle og ligheder mellem USA’s og EU’s modeller til at anslå fejlforekomsten 
i budgetudgifterne
Den amerikanske 
regeringEuropa ­ 
Kommissionen
Ansvar for at beregne den 
anslåede fejlforekomstForvalterne skal tilvejebringe et statistisk overslag over 
fejlforekomsterne√ delvis1
DækningAlle betalinger fra budgettet er genstand for 
stikprøveudtagelsex x
Udgifter til programmer, der betragtes som risikable af fonds -
forvaltere, udtages til stikprøve√ x
Grundlag for fejlberegningTest af en stikprøve af operationer, der er udvalgt ved anven -
delse af statistiske metoder√ delvis
Korrigerende foranstaltninger (udført af fondsforvaltere) kan 
reducere den anslåede fejlforekomstx √
Fremlæggelse af den anslåede 
fejlforekomstDen anslåede fejlforekomst opføres i  nominelle termer √ √2
Den anslåede fejlforekomst opføres i procent √√2  
2013 og  2015
ForvaltningsresultaterGennemsnitlig fejlforekomst i  2013-2015 4,0% Fra 2,6 % til 3,1 %3
Fejlforekomst i  2015 4,4% Fra 2,3 % til 3,1 %
1 Kommissionen kræver imidlertid, at forvalterne i medlemsstaterne udarbejder statistiske overslag på en række udgiftsområder.
2 Kommissionen medtager i sin SR/AMPR en kvantificering af et såkaldt risikobehæftet beløb, som vi mener svarer til fejlforekomsten.
3  Kommissionen ændrede den måde, den beregnede sit overslag på i AMPR for 2015 i forhold til de tidligere år. Gennemsnittet er beregnet på 
grundlag af de offentliggjorte tal.
44 Bemærkninger 
Det er bedste praksis at basere overslag over 
risikobehæftede beløb på en konsekvent metode
52 
En efterfølgende undersøgelse af udgifter kan tjene adskillige formål i en organi -
sation. Den kan:
 ο gøre ledere opmærksom om adfærdsmønstre
 ο afdække særlige risici forbundet med den gældende lovgivning
 ο fremskaffe et grundlag for at fokusere foranstaltninger på at reducere risici78
 ο gøre det muligt for det styrende organ at vurdere de øverste lederes indsats 
i forbindelse med at håndtere risici.
Alle disse målsætninger kræver, at organisationen fremlægger anslåede fejlforekom -
ster adskilt fra de anslåede korrigerende foranstaltninger. Det er ligeledes vigtigt for 
organet at evaluere indvirkningen af fejl, der opstår af forskellige årsager.
53 
I USA giver præsidentens executive office (forvaltnings- og budgetkontor) stats -
lige agenturer instruktion i, hvordan de skal udarbejde statistiske overslag over 
omfanget af betalinger, der er afholdt uretmæssigt, og navnlig tillader det ikke 
statslige agenturer at basere sig på selvrapportering fra underagenturer eller 
betalingsmodtagere som den eneste kilde til overslaget over betalinger, der er 
afholdt uretmæssigt79, eller at modregne inddrivelser i det samlede beløb for 
betalinger, der er afholdt uretmæssigt. Regeringskontorernes revisorer (Inspec -
tors General) skal vurdere, om kontorerne har administreret i overensstemmelse 
med IPERIA. Kontorer, der administrerer programmer, der tre år i træk indberettes 
som ikkeoverensstemmende, skal til Kongressen indgive forslag til fornyet god -
kendelse af programmerne eller ændring af de bestemmelser, de blev oprettet 
i henhold til80.78 En ramme for reduceringen 
findes i tilgangen »de fire t’er«: 
Treat, Tolerate, Transfer, 
Terminate.
79 Et agentur kan dog koordinere 
sit arbejde med arbejde udført 
af andre revisorer. Executive 
Office of the President, Office 
of Management and Budget, 
Appendix C to circular 
No A-123 requirements for 
effective estimation and 
remediation of improper 
payments, 2014.
80 IMPROPER PAYMENTS: Chief 
Financial Officers (CFO) Act 
agencies need to improve 
efforts to address compliance 
issues, GAO, juni 2016.
45 Bemærkninger 
De rapporteringer, der blev indført ved Prodireformen, 
udgør stadig grundlaget for Kommissionens interne 
indberetning
54 
Reformen indførte planlægnings- og overvågningsredskaber i Kommissionen. 
Hvert GD forberedte en forvaltningsplan (herefter benævnt MP) for det kommen -
de år, der var tilsigtet at omsætte de politiske målsætninger i Kommissionens 
arbejdsprogrammer i konkrete operationelle målsætninger. I 2016 justerede Kom -
missionen disse ordninger og erstattede MP’erne med femårige strategiplaner og 
årlige forvaltningsplaner (herefter benævnt AMP’er)81.
55 
Den årlige aktivitetsrapport er en forvaltningsrapport (intern rapport) fra ge -
neraldirektøren til Kommissionens medlemmer82. Den årlige aktivitetsrapport 
omfatter ledelse og intern kontrol og opfyldelsen af centrale målsætninger 
og aktiviteter, som er klarlagt i MP . Den årlige aktivitetsrapport inkluderer en 
erklæring fra generaldirektøren eller lederen af den tjenestegren, som den årlige 
aktivitetsrapport giver oplysninger om.
56 
Hvis generaldirektøren ikke er i stand til at afgive en fuldstændig erklæring, giver 
han/hun udtryk for et »forbehold« (dvs. modificerer den sikkerhed, der gives).
57 
Kommissionen sammenfatter og kommenterer de årlige aktivitetsrapporter i en 
årsberetning, som indtil 2015 har været kendt som den sammenfattende rapport 
(udarbejdet af generalsekretariatet og GD BUDG i fællesskab). På trods af an -
modninger fra Parlamentet (jf. tekstboks 16 ) giver Kommissionen ikke en tydelig 
sikkerhed gennem dette dokument: Som beskrevet ovenfor ( figur 4 ) afgiver den 
en erklæring om, at den ved at godkende den sammenfattende rapport tager 
politisk ansvar for Kommissionens handlinger. De sammenfattende rapporters 
forskellige titler og de forskellige måder, hvorpå Kommissionen har udtrykt sine 
pligter, er angivet i  figur 8 .81 Strategiplanen er bygget op 
omkring de målsætninger, der 
skal opnås som støtte til 
opfyldelsen af Kommissionens 
prioriteter gennem hele dens 
mandat (dvs. 2016-2019 for 
denne planlægningscyklus), 
og tjener som ramme for de 
detaljerede 
gennemførelsesplaner, som 
skal fastsættes i de 
efterfølgende AMP’er.
82 De årlige aktivitetsrapporter 
offentliggøres efter AMPR. 
Generalsekretariatet, GD 
BUDG og IAS gennemgår de 
årlige aktivitetsrapporter 
(»peer review«), og IAS udfører 
et lille antal begrænsede 
gennemgange hvert år, men 
generaldirektøren har det 
endelig ord angående 
rapportens indhold.
46 Bemærkninger Tekstboks 16Pres fra Parlamentet: at give sikkerhed
Europa-Parlamentet har ofte presset på for en mere tydelig erklæring fra Kommissionen.
2003:  Det opfordrede Kommissionen til at ændre »den årlige synteserapport til en konsolideret revisionser -
klæring vedrørende Kommissionens forvaltning og finansielle kontrol som helhed«83.
2010:  Det opfordrede Kommissionen til at »forbedre sine styringsmekanismer yderligere og til at oplyse de -
chargemyndigheden om, hvilke aktioner og foranstaltninger, der er truffet, ved at:
 οindarbejde de ledelseselementer, der er påkrævet eller foreslået i EU’s selskabsret, og som er relevant for 
EU-institutioner
 οtræffe foranstaltninger, som gør det muligt for formanden at underskrive regnskaberne og sammen med 
regnskaberne fremlægge:
— en beskrivelse af de risici og usikkerheder, som kan påvirke opfyldelsen af de politiske mål, og en er -
klæring, hvori formanden påtager sig ansvaret for risikostyring sammen med kollegiet af kommissærer
— en formel forvaltningserklæring, der klart viser, hvilke internationale standarder for virksomhedsledel -
se Kommissionen følger, samt objektive og uddybende forklaringer, hvis det viser sig nødvendigt at 
afvige fra henstillingerne i ledelseskodeksen (»comply or explain«-princippet)«84.
Kommissionen afslog opfordringen.
2013:  Parlamentet anmodede Kommissionen om i sin sammenfattende rapport at »afgive en ordentlig »for -
valtningserklæring« på grundlag af generaldirektørernes årlige aktivitetsrapporter«85.
83 P6_TA(2005)0092, punkt 62.
84 P7_TA(2012)0153, punkt 35.
85 Jf. fodnote 74.PRES FRA
PARLAMENTET
47 Bemærkninger 
Fra den sammenfattende rapport til forvaltnings- og effektivitetsrapportenFigur 8
2015Ingen
Ingen
»Den sammenfattende
rapport for 2004«
2014201120102006200520042002
20032001Rapportering om forvaltning Rapportering om resultater
»Erklæringer« 
fra
KommissionenIngen erklæring 
fra
Kommissionen
»Årlig forvaltnings- og eﬀektivitetsrapport«
[»På grundlag af den opnåede sikkerhed og forbeholdene i de årlige aktivitetsrap-
porter vedtager kommissærkollegiet denne forvaltnings- og eﬀektivitetsrapport 
vedrørende EU's budget for 2015 og påtager sig det overordnede politiske ansvar
for forvaltningen af EU's budget«]»Artikel 318-
evalueringsrapport/one.superior«»Sammenfatning af 
politiske resultater«
»Når Kommissionen vedtager denne 
sammenfattende rapport på baggrund
af de forsikringer og forbehold,
som Kommissionens generaldirektører
og ledere af tjenestegrenene har fremsat 
i deres årlige aktivitetsrapporter, tager 
den det overordnede politiske ansvar for 
EU-budgettets forvaltning«»Med vedtagelsen af denne
sammenfatning påtager Kommissionen 
sig det politiske ansvar for generaldirek-
tørernes og kontorchefernes forvaltning 
ud fra den forsikring og de forbehold,
de giver i deres årlige
aktivitetsrapporter«»Sammenfatning af Kommissio-
nens resultater på forvaltnings-
området i [år]«»Sammenfatning af de årlige 
aktivitetsrapporter fra GD’erne 
og tjenestegrenene«»Sammenfatning af de årlige aktivi-
tetsrapporter og erklæringer fra 
GD'erne og tjenestegrenene«
1  I henhold til artikel 318 i TEUF skal Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om Unionens finanser på 
grundlag af de resultater, der er opnået, som ikke er omfattet af denne rapport.
Kilde:  Revisionsretten.
48
 Konklusioner 
og anbefalinger
58 
Kommissionen er en kompleks organisation, der er ansvarlig for et årligt budget 
på mere end 140 milliarder euro. Kommissionen udførte et væsentligt eftersyn af 
sine forvaltningsordninger i det første årti i dette årtusinde såsom oprettelsen af 
IAS86 og APC87 samt anvendelse af internationale standarder for intern kontrol88 
og regnskabsføring89. Bedste praksis har imidlertid udviklet sig. Der er truffet 
nogle foranstaltninger90, men vi har kortlagt områder, hvor Kommissionens 
forvaltningsordninger med fokus på revision, økonomisk forvaltning og kontrol 
afviger fra eller ikke fuldt ud lever op til bedste praksis som fastsat i standarder 
eller indført af de internationale og offentlige organisationer, vi udvalgte som 
benchmarks.
59 
Sondringen mellem »kommissærernes politiske ansvar« og generaldirektørernes 
operationelle ansvar betyder, at det ikke altid er blevet præciseret, om »politisk 
ansvar« omfatter et ansvar for GD’ernes handlinger eller er adskilt fra det (jf. 
punkt 21 og 22). Nylige organisatoriske reformer begynder at vedrøre nogle af 
risiciene ved en silokultur91. Men for fortsat at kunne håndtere de centrale risici vil 
Kommissionen være nødt til yderligere at styrke forvaltningsstrukturen på tværs 
af institutionen.
60 
IAS fokuserer sin indsats på Kommissionens interne kontrolsystemer. Ansvaret 
for de aktiviteter uden for Kommissionen, som Kommissionen er ansvarlig for 
udgifterne til, påhviler enhederne for efterfølgende kontrol i udgiftsgeneral -
direktoraterne (jf. punkt 25 og 26). Dette har en indvirkning på de oplysninger, 
der forelægges Kommissionens revisionsudvalg, APC. APC’s rolle (og deltagelsen 
af uafhængige eksterne medlemmer) er mere begrænset end den rolle, som 
revisionsudvalgene har i de internationale organisationer, som vi udvalgte som 
benchmarks (jf. punkt 30 og 31).
61 
Inden for intern kontrol er Kommissionen, efter at have gennemført COSO 1992, 
i færd med at gå over til COSO 2013-rammen. Kommissionen har udarbejdet to 
meddelelser om svig og en strategi for bekæmpelse af svig (AFS), men risikoen 
for svig er ikke afspejlet i den nuværende struktur for intern kontrol (punkt 39). 
Det kan indvirke negativt på effektiviteten af GD’ernes vurdering af risikoen for 
svig92, og udsætte Kommissionen for en potentiel risiko.86 Jf. punkt 23 og 24.
87 Jf. punkt 27-29.
88 COSO, jf. punkt 32-34.
89 IPSAS, jf. punkt 40 og 41.
90 Herunder offentliggørelse 
parallelt med EU’s regnskab, 
der er baseret på 
periodiseringsprincippet, af 
regnskabsredegørelsen 
og -analysen, 
resultatrapporteringen (som 
i 2015 mundede ud i en 
sammenlægning med 
forvaltningsrapporteringen 
i den årlige forvaltnings- og 
effektivitetsrapport) samt 
overgangen til den 
opdaterede COSO-ramme 
Internal Control — Integrated 
Framework fra 2013.
91 Jf. punkt 17.
92 Ifølge et arbejdsdokument er 
GD’ernes vurderinger af 
risikoen for svig ikke 
tilstrækkelig koordineret med 
den årlige risikostyringsøvelse, 
eller de foretages på et for højt 
plan til, at der tages hensyn til 
den eksisterende struktur for 
intern kontrol; de er ikke rettet 
mod alle elementerne 
i besvigelsescyklussen og 
dækker ikke alle 
forvaltningsmetoder; desuden 
prioriteres de risici, der 
påpeges i AFS, ikke, og de kan 
ikke enkeltvis sammenholdes 
eller identificeres med 
aktioner i AFS-
handlingsplanen (IAS-
arbejdsdokument til støtte for 
den samlede erklæring 
for 2015, maj 2016).
49 Konklusioner og anbefalinger 
62 
Siden 2005 har Kommissionen aflagt årsregnskab i henhold til internationale 
standarder. Trods nylige innovationer, der også omfatter samarbejde med Retten, 
offentliggør Kommissionen det imidlertid stadig senere end størstedelen af EU’s 
medlemsstater (jf. punkt 44 og figur 7 ).
63 
Kommissionen er for nylig begyndt at vedlægge regnskabet ikkefinansielle 
oplysninger. På trods af forbedringerne fremlægger Kommissionen imidlertid 
stadig færre ikkefinansielle oplysninger parallelt med regnskabet end de andre 
organisationer, som vi betragtede. Oplysningerne er spredt mellem dokumenter 
på institutions- og GD-niveau (jf. punkt 45-47).
64 
Siden 2013 har Kommissionen anerkendt, at EU’s udgifter er behæftet med en 
væsentlig fejlforekomst. De enkelte GD’ers anslåede niveau for regelstridige ud -
gifter er ikke baseret på en konsekvent metode (jf. punkt 50-53).
65 
Bedste praksis har udviklet sig siden Prodireformen. Der er truffet nogle foran -
staltninger, men vi konkluderer, at Kommissionen fraviger eller ikke fuldt ud lever 
op til bedste praksis på følgende områder:
 ο IAS’ dækning af forvaltningsspørgsmål på højt plan (jf. punkt 25 og 26)
 ο APC’s sammensætning (jf. punkt 31)
 ο APC’s dækning af:
— eksterne revisionsresultater
— risikohåndtering
— regnskabsaflæggelse og performancerapportering
— Kommissionens revisionsdirektoraters og enheder for efterfølgende kon -
trols arbejde (jf. punkt 26, 30 og 31)
 ο den interne kontrols overvejelser over risikoen for svig (jf. punkt 39)
 ο tidspunktet for offentliggørelsen af årsregnskabet (jf. punkt 44)
50 Konklusioner og anbefalinger 
 ο supplering af årsregnskabet med:
— en forvaltningsopgørelse
— en rapport fra formanden
— en drøftelse af operationelle og strategiske risici
— en rapport om de ikkefinansielle resultater
— oplysninger om aktiviteter i løbet af året og opnåelsen af politiske mål
— en rapport om revisionsudvalgets funktion og konklusioner
— en redegørelse for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang og 
lang sigt ( figur 7  og punkt 45).
 ο Konsekvensen i beregningen af niveauet for regelstridige udgifter og analy -
sen af resultater i alle GD’er (jf. punkt 53).
66 
Kommissionen bør enten overholde bedste praksis eller forklare, hvorfor den 
anser det for upassende at gøre det (jf. fodnote 19):
Anbefaling 1 – Forklare de tilfælde, hvor den ikke overholder 
bedste praksis
Kommissionen bør fremlægge sine begrundelser for at fravige bedste praksis, når 
den beslutter at gøre dette, sådan som det kræves af institutioner af interesse for 
den europæiske offentlighed.
Måldato for gennemførelsen: april 2017.
51 Konklusioner og anbefalinger 
Anbefaling 2 – Overholde bedste praksis
Kommissionen bør:
a) tilskynde IAS til at udføre mere revision af forvaltningsspørgsmål på højt plan
b) fuldføre processen med at bringe sin struktur for intern kontrol i overens -
stemmelse med COSO 2013-principperne
c) yderligere fremskynde offentliggørelsen af årsregnskabet
d) samle de oplysninger, der allerede er fremlagt i forskellige eksisterende 
rapporter, så de kommer til at udgøre  en enkelt ansvarlighedsrapport eller 
serie af ansvarlighedsrapporter , der indeholder regnskabet, men også 
omfatter:
 ο en forvaltningsopgørelse
 ο en rapport fra formanden
 ο en drøftelse af operationelle og strategiske risici
 ο en rapport om de ikkefinansielle resultater
 ο oplysninger om aktiviteter i løbet af året og opnåelse af politiske mål
 ο en rapport om revisionsudvalgets funktion og konklusioner
 ο en redegørelse for den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang og 
lang sigt sammen med — hvor det er relevant — links til de oplysninger, 
der er indeholdt i andre rapporter
e) fremlægge denne enkelte ansvarlighedsrapport eller serie af ansvarlig -
hedsrapporter  i forbindelse med revisionen af regnskabet og revisors kon -
troller af, at andre oplysninger, der fremlægges heri, stemmer overens med 
regnskabsoplysningerne
f) som del af årsregnskabet eller de ledsagende oplysninger offentliggøre en 
anslået fejlforekomst  baseret på en konsekvent metode
g) regelmæssigt opdatere og offentliggøre sine forvaltningsordninger  og 
forklare sit valg af strukturer og processer i forbindelse med den ramme, som 
den vælger
h) gøre APC  til et revisionsudvalg med et flertal af uafhængige eksterne med -
lemmer og udvide dets mandat til at omfatte risikoforvaltning, regnskabsaf -
læggelse og enhederne for efterfølgende kontrols og revisionsdirektorater -
nes arbejde og resultater.
Måldato for gennemførelsen: april 2018.
52 Konklusioner og anbefalinger 
Vedtaget af Afdeling V, der ledes af Lazaros S. Lazarou, medlem af 
Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 20. september 2016.
 På Revisionsrettens vegne
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Formand

53
 Bilag
GGPS-rammen og COSO 2013Bilag I
A. 
(A-1)
B. 
(B-15)
C. 
(C-6)
D. 
E.
(E-3 og 4)(D-6)
F.
(F-7, 9, 10, 11 og 12)
G.
(G-13, 14, 16 og 17)Principperne for intern kontrol i COSO 2013
1.
2. 
3. 
4.
5.
6.
7. 
8.
9.
10.
11. 
12. 
13.
14.
15.
16.
17.At gennemføre gode praksis 
med hensyn til gennemsig-tighed, rapportering og revision med henblik på at sikre eﬀektiv ansvarlighed.At håndtere risici og 
resultater gennem en solid intern kontrol og en stærk oﬀentlig økonomisk forvaltning.At udvikle enhedens kapacitet, herunder dens ledelses og enkeltpersoners færdigheder.At fastsætte de interventioner, der er nødvendige for at optimere opnåelsen af de tilsigtede resultater.At fastsætte resultater udtrykt i bæredygtige økonomiske, sociale og 
miljømæssige fordele.At sikre åbenhed og 
omfattende involveringaf interessenter.A. At vise integritet i sin adfærd ved at udvise en stærk forpligtelse til etiske værdier og 
respekt for retsstaten.Principperne i rammen 
for god forvaltning i den 
oﬀentlige sektor 
(CIPFA/IFAC) 
Organisationen evaluerer og informerer rettidigt om mangler i den interne 
kontrol til de parter, der er ansvarlige for at træﬀe korrigerende foranstaltnin-ger, herunder, hvis det er relevant, den øverste ledelse og bestyrelsen.Organisationen udvælger, udvikler og foretager løbende og/eller separate evalueringer for at fastslå, om komponenterne i den interne kontrol er til stede og fungerer.Organisationen kommunikerer med eksterne parter angående anliggender, som påvirker den interne kontrols funktionsmåde.Organisationen kommunikerer internt de oplysninger, herunder mål og 
ansvar for den interne kontrol, der er nødvendige for at støtte den interne kontrols funktionsmåde.Organisationen skaﬀer eller genererer og benytter relevante og kvalitative 
oplysninger til at støtte den interne kontrols funktionsmåde.Organisationen indsætter kontrolaktiviteter gennem politikker, der fastslår, 
hvad der forventes, samt procedurer, som omsætter politikkerne til handling.Organisationen udvælger og udvikler generelle kontrolaktiviteter for teknologi for at støtte opnåelsen af målene.Organisationen udvælger og udvikler kontrolaktiviteter, som bidrager til at 
mindske de risici, der er forbundet med at nå målene i et acceptabelt omfang.Organisationen kortlægger og vurderer ændringer, som kan have betydelig indvirkning på de interne kontroller.Organisationen tager risikoen for svig i betragtning, når den vurderer 
risiciene forbundet med at opnå målene.Organisationen klarlægger de risici, der er forbundet med opnåelsen af 
dens mål i hele organisationen, og analyserer risici som et grundlag for at beslutte, hvordan risici skal håndteres.Organisationen fastlægger speci/f_ikke mål, som er tilstrækkelig klare, for at 
risici forbundet med målene kan klarlægges og vurderes.Organisationen holder enkeltpersoner ansvarlige for deres ansvar forbundet 
med den interne kontrol i bestræbelserne på at nå målene.Organisationen udviser en forpligtelse til at tiltrække, udvikle og fastholde 
kompetente personer i overensstemmelse med målene.Under tilsyn af bestyrelsen etablerer ledelsen strukturen, rapporterings-
kanalerne samt de passende myndigheder og ansvar i bestræbelserne 
på at nå målene.Bestyrelsen agerer uafhængigt af ledelsen og udøver tilsyn med den interne 
kontrols udvikling og præstation.Organisationen udviser en forpligtelse til integritet og etiske værdier.
Kilde:  Revisionsretten.
54 Bilag 
Centrale elementer i de udvalgte rammer for virksomhedsrapportering
Direktiv  
2014/95/EUIIRCBuilding Trust Award 
(UK)IPSASB’s retningslin ­
je nr. 2 for anbefalet 
praksisOECD’s retningslin ­
jer for multinatio ­
nale virksomheder 
(III Disclosure)
Forvaltning Virksomhedsledelse ForvaltningEn redegørelse, der 
klart påviser forvalt -
ningsstrukturen og 
»tone-at-the-top«.
Gennemsigtige oplys -
ninger om, hvordan 
bestyrelsen fungerer 
effektivt for at lede 
organisationenForvaltning Forvaltningsstrukturer 
og -politikker
RisiciDe væsentligste risici, 
som er forbundet med 
disse spørgsmål i for -
hold til virksomhedens 
aktiviteter, herunder, 
hvor det er relevant 
og proportionalt, dens 
forretningsforbindel -
ser, produkter eller tje -
nesteydelser, som kan 
forventes at ville have 
negative påvirkninger 
på disse områder, og 
hvordan virksomheden 
håndterer disse risiciRisici og mulighederForbindelse mellem 
risici, strategiske mål -
sætninger og den årlige 
beskrivende rapport.
Kvantitative risici.
Drøftelse af, hvordan 
risikoprofilens dynamik 
har ændret sig med 
tidenRisici og usikkerheder: 
risici og usikkerheder 
med finansiel virkning, 
foranstaltninger til 
mindskelse af risiko, 
interne og eksterne 
risiciOplysninger om syste -
mer til håndtering af 
risici og overholdelse 
af love og om erklærin -
ger eller kodekser om 
forretningsadfærd.
Forudselige 
risikofaktorer
Finansielle og 
ikkefinansielle 
resultaterKræver, at oplysninger 
forberedes i henhold til 
en anerkendt ramme 
(nationale, EU-basere -
de eller internationale 
rammer).
Offentliggørelse sam -
men med regnskaber -
ne eller særskilt (inden 
for seks måneder).
Den ikkefinansielle 
redegørelse inkluderer 
henvisninger til og 
yderligere forkla -
ringer på de beløb, 
der er rapporteret i 
årsregnskaberne.
Ikkefinansielle KPI’er, 
der er relevante for 
den pågældende 
virksomhedUdsigtEt forståeligt og 
retvisende billede af 
finansielle resultater i 
overensstemmelse med 
de årsregnskaber, der 
ligger til grund herfor.
Drøftelse af de faktiske 
resultater i forhold til 
de forventede/budget -
terede resultater.
Kvantitative KPI’er til -
passet strategiske mål. 
Velafvejet vurdering af 
opnåede mål og resul -
tater i forhold til målOplysninger om 
årsregnskaberne, afvi -
gelser og tendenser.
Sammenligning af bud -
gettet og de faktiske 
beløb i årsregnskaberneVirksomhedens 
finansielle resultater 
og driftsresultaterBilag II
Elementer, der er til stede  
i alle rammerElementer, der er til stede  
i 4 ud af 5 rammerElementer, der er til stede  
i 3 ud af 5 rammer 
55 Bilag Bilag II
Direktiv  
2014/95/EUIIRCBuilding Trust Award 
(UK)IPSASB’s retningslin ­
je nr. 2 for anbefalet 
praksisOECD’s retningslin ­
jer for multinatio ­
nale virksomheder 
(III Disclosure)
Sociale og 
personalemæssige 
spørgsmålSociale spørgsmål og 
medarbejderspørgsmål.
Respekt for 
menneskerettighederKapitalerne: finansiel, 
produceret, intellektuel 
og menneskelig kapital, 
social kapital og men -
neskelige relationer 
samt naturlig kapital Drøftelse og kvan -
titativ analyse af 
menneskefaktorer 
i organisationen.
Detaljerede oplysninger 
om lige muligheder og 
mangfoldighed—Spørgsmål vedrørende 
ansatte og andre 
interessenter
Mål og strategier —Strategi og fordeling af 
ressourcer. InputKlar formålserklæring.
Afbalanceret syn på 
fremskridt i retning af 
at nå måleneOplysninger om mål -
sætninger og strategier.
Mission og visionVirksomhedens 
målsætninger
ForretningsmodelKort beskrivelse af 
forretningsmodellen.
En beskrivelse af de po -
litikker, virksomheden 
forfølger, herunder de 
gennemførte processer 
for rettidig omhu.
Resultater af disse 
politikkerForretningsmodellen 
(forretningsaktiviteter, 
der skaber værdi på 
kort, mellemlang og 
lang sigt).
Værdiskabelsesproces: 
interessentgrupper, 
centrale forhold, risici, 
strategiske målsæt -
ninger, værdibærere, 
KPI’er, mål, virkningForskellige 
leveringsmodeller.
Redegørelse for, 
hvordan forretnings -
aktiviteter støtter 
bredere parlamentari -
ske mål. Overvejelse af 
kapitalinvesteringer, og 
hvordan de opnår værdi 
for pengene— —
Elementer, der er til stede  
i alle rammerElementer, der er til stede  
i 4 ud af 5 rammerElementer, der er til stede  
i 3 ud af 5 rammer 
Kilde:  Revisionsretten.
56 Bilag Bilag IIIOversigt over udvalgte offentlige myndigheders årsberetninger og -regnskaber
EU’s konsoliderede 
årsregnskab1Den Europæiske 
Investeringsfonds 
årsberetningDen Europæiske 
Investeringsbanks 
årsberetning 2015USA’s 
økonomi­
rapport 2015Comptes de 
l’Etat (det fran ­
ske statsregn ­
skab) 2014
Periodiseret regnskab Ja Ja Ja Ja Ja
Oversigt over nøgletal Ja Ja Ja Ja Ja
Ledsaget af en udtalelse fra den uafhæn -
gige revisorJa Ja Ja JaOffentliggøres 
separat
Sammenligning af budgetmæssigt og 
finansielt resultatJaOffentliggøres 
separatOffentliggøres 
separatJa Ja
Analyse af forvaltningsstrukturer 
og -spørgsmålSammenfattet2Ja Ja Ja Ja
Formandens/en højtstående embeds -
mands forord (eller rapport)Offentliggøres 
separatJaOffentliggøres 
separatJaOffentliggøres 
separat
Drøftelse af risikoen for regelstridige 
transaktioner eller aktiviteterOffentliggøres 
separatNej3Nej3Ja Nej
Vurdering af regelstridighedernes omfangOffentliggøres 
separatNej Nej Ja Nej
Oplysende rapport om aktiviteterne i det 
pågældende årOffentliggøres 
separatJa Ja Ja Ja
Langsigtet prognose/
bæredygtigheds  rapportNejOffentliggøres 
separatOffentliggøres 
separatJa Ja
Beskrivelse af et revisionsudvalgs rolle og 
konklusionerNej Ja Ja Nej Sammenfattet
Kilde: Revisionsretten.
1 Jf. punkt 45 og 46.
2 Jf. punkt 45.
3 Ikke relevant. Disse rapporter indeholder ikke en drøftelse af risikoen for uregelmæssige transaktioner eller aktiviteter. Vi har dog indikationer for, at 
der ikke er væsentlige fejlforekomster.
57 Kommissionens  
svar
Resumé
Kommissionens fælles svar på punkt I-IV
Kommissionen anerkender, at avancerede forvaltningsrammer er vigtige. Kommissionen bestræber sig på at over -
holde den nyeste og relevante bedste praksis, som er fastlagt i standarder eller vedtaget af internationale eller 
offentlige organer, og vil fortsætte med at tilpasse sin forvaltningsstruktur.
De overordnede principper for Kommissionens forvaltningsrammer (f.eks. myndighed, ansvarlighed, pligter 
og ansvar, Kommissionens og dens medlemmers udnævnelse og fratrædelse, gennemsigtighed) er knæsat 
i EU-traktaterne.
Kollegiet uddelegerer operationelle opgaver til sine afdelinger. For at sikre at de enkelte afdelinger i Kommissionen 
har etableret den organisationsstruktur og de interne kontrolsystemer, der er bedst egnede til at sikre opfyldelsen 
af deres mål, har Kommissionen fastlagt minimumsstandarder på institutionsplan, der er baseret på den internati -
onalt anerkendte COSO-ramme. Kommissionen rapporterede i sin årlige forvaltnings- og statusrapport (AMPR) for 
2015 om den reelle gennemførelse af disse standarder.
De forvaltningsregler, som Kommissionen anvender, er tilpasset institutionens overnationale karakter eller dens 
særlige struktur med et kommissærkollegium, der støttes af et permanent administrativt korps. Dette var grund -
laget for de afgørelser om Kommissionens forvaltningsstruktur, der blev truffet i 2000. I afgørelserne blev der 
også taget hensyn til rapporterne fra Den Uafhængige Ekspertgruppe og Revisionsrettens udtalelse nr. 4/97 og nr. 
1/2000. Kommissionens kontrol- og revisionssystemer er solide og omfattende og er i øjeblikket ved at blive for -
bedret for at sikre fuld overholdelse af de interne kontrolprincipper i COSO 2013. Endvidere opfylder IAS fuldt ud 
standarderne for intern revision, hvilket er bekræftet af en ekstern vurderingsmand. Med disse systemer kan Kom -
missionen føre nøje tilsyn med, om forvaltningsstrukturen fungerer.
Se også Kommissionens svar på punkt VI.
V
De overordnede principper for Kommissionens forvaltningsrammer (f.eks. myndighed, ansvarlighed, pligter og 
ansvar) er knæsat i EU-traktaterne. Kollegiet vedtager den årlige forvaltnings- og statusrapport vedrørende EU-bud -
gettet og har det overordnede politiske ansvar for forvaltningen af EU-budgettet. Kommissionen mener, at dette 
omfatter ansvar for tjenestegrenenes arbejde.
Rent praktisk føres tilsynet for det første ved hjælp af de praktiske ordninger for samarbejdet mellem Kommissio -
nens medlemmer, kabinetterne og tjenestegrenene, for det andet ved hjælp af APC, som løbende behandler alle 
IAS-henstillinger, og for det tredje ved hjælp af klar rapportering fra de ved delegation bemyndigede anvisnings -
berettigede til Kommissionen gennem de årlige aktivitetsrapporter (AAR) og forvaltningserklæringer samt den 
generelle udtalelse fra den interne revisor. Se også Kommissionens svar på punkt 55 og 57.
Afskaffelse af »silokulturen« var en prioritet for den nye Kommission. Den gennemførte en ny struktur, hvor næst -
formænd fører tilsyn med de mere overordnede politiske områder og forbedrer generalsekretariatets og de øvrige 
centrale tjenesters koordinerende rolle, og der er oprettet en række styringsgrupper, herunder styringsgruppen for 
aktivitetsbaseret forvaltning (ABM) og ressourcedirektørgruppen.
Kommissionens svar 58
VI
IAS fokuserer i overensstemmelse med bedste praksis, finansforordningen og beskrivelsen af dens arbejdsopgaver 
i sagens natur på forvaltnings- og kontrolsystemerne i de generaldirektorater, der er ansvarlige for at sikre transak -
tionernes lovlighed og formelle rigtighed, herunder revision af disse generaldirektoraters efterfølgende kontrol-/
revisionsfunktion. Ud over revisionen af forvaltningen af selskabsoplysningers sikkerhed blev bl.a. følgende områ -
der også dækket:
ο proceduren for fastsættelse af mål i forbindelse med forvaltningsplanen
ο proceduren for den årlige aktivitetsrapportering
ο forvaltningen af strategier til bekæmpelse af svig.
APC er blot et af de mange midler, der er til rådighed til støtte for kollegiets tilsyn med Kommissionens forvaltning, 
risikostyring og interne kontrolpraksis. Den primære kanal er de formelle kommunikationsmekanismer, der er angi -
vet i samarbejdsaftalerne mellem kommissærerne, deres kabinetter og Kommissionens tjenestegrene (regelmæs -
sige møder, drøftelse af strategiske planer, forvaltningsplaner, årlige aktivitetsrapporter osv.), hvor først kommis -
særen og dernæst kollegiet informeres.
Risikostyring, regnskabsaflæggelse og resultaterne af efterfølgende kontroller/revisionsfunktionen falder ind under 
ABM-styringsgruppens, generalsekretariatets, GD BUDG’s og de relevante ved delegation bemyndigede anvisnings -
berettigedes ansvar.
VII
I overensstemmelse med IPSASB’s begrebsramme for offentlige organers regnskaber med generelt formål1, ifølge 
hvilken regnskaber med generelt formål »sandsynligvis omfatter flere rapporter«, som hver især mere direkte 
beskriver de forskellige interessenters særlige behov, udarbejder Kommissionen en integreret regnskabspakke. 
Denne omfatter den årlige forvaltnings- og statusrapport (AMPR), den finansielle rapport, meddelelsen om beskyt -
telse af EU-budgettet og EU’s årsregnskab. Oplysningerne i denne pakke er på samme niveau, som oplysningerne 
fra de organisationer, som Revisionsretten udvalgte som benchmark. Desuden findes der yderligere oplysninger 
i dokumenter som formandens tale om Unionens tilstand, den årlige almindelige beretning om Den Europæiske 
Unions virksomhed, rapporten om opfølgning på dechargehenstillingerne osv.
VIII Første punkt
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Kommissionen bestræber sig på at overholde den nyeste og relevante 
bedste praksis, som er fastlagt i standarder eller vedtaget af internationale eller offentlige organer (se svar på punkt 
I-IV, VIII, 24-26, 44-49), og vil fortsætte med at tilpasse sin forvaltningsstruktur.
VIII Andet punkt
Kommissionen accepterer denne anbefaling i overensstemmelse med artikel 116, stk. 2, i gennemførelsesbestem -
melserne til finansforordningen (se også Kommissionens svar på anbefaling 2.h).
VIII Tredje punkt
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Kommissionens kontrolsystemer (herunder IAS) er solide og omfat -
tende og er ved at blive forbedret for at sikre fuld overholdelse af de interne kontrolprincipper i COSO 2013. Med 
disse systemer kan Kommissionen føre et passende tilsyn med, om forvaltningsstrukturen fungerer.
1 »Conceptual Framework for General Purpose Financial Reporting by Public Entities (Conceptual Framework for GPFRs)«, vedtaget i oktober 2014 af 
International Public Accounting Standards Board (IPSASB)
Kommissionens svar 59
VIII Fjerde punkt
Kommissionen accepterer denne anbefaling.
Se svar på punkt 62.
VIII Femte punkt
Kommissionen accepterer anbefalingen om at udforme en rapportpakke på en måde, der mindsker yderligere risici 
med hensyn til oplysningernes tilgængelighed og kvalitet. Se også svar på anbefaling 2.e).
Kommissionen tog allerede skridt i denne retning, da den 19. juli 2016 offentliggjorde sin integrerede 
regnskabspakke.
En enkelt ansvarlighedsrapport ville ikke være nok og er ikke i overensstemmelse med IPSASB’s begrebsramme for 
offentlige organers regnskaber med generelt formål, hvori det klart angives, at regnskaber med generelt formål, 
som har som mål at tilvejebringe oplysninger, der er relevante med hensyn til ansvarlighed og beslutningstagning, 
»sandsynligvis omfatter flere rapporter, som hver især mere direkte beskriver forskellige aspekter af formålene med 
regnskabsaflæggelsen«. I overensstemmelse med begrebsrammen offentliggør Kommissionen nu eller senere føl -
gende dokumenter, som dækker de aspekter, Revisionsretten henviser til:
VIII Femte punkt — Første led
Kommissionen er i færd med at opdatere forvaltningsopgørelsen.
VIII Femte punkt — Andet led
I forbindelse med Kommissionen svarer talen om Unionens tilstand, som holdes i september, til en rapport fra 
formanden.
VIII Femte punkt — Tredje led
Ud over oplysningerne i den årlige forvaltnings- og statusrapport indeholder talen om Unionens tilstand samt de 
enkelte generaldirektoraters strategi- og forvaltningsplaner omfattende oplysninger om operationelle og strategi -
ske risici.
VIII Femte punkt — Fjerde led
Oplysninger om ikkefinansielle resultater findes i AAR og AMPR.
VIII Femte punkt — Femte led
Den almindelige beretning om Den Europæiske Unions virksomhed og AMPR indeholder oplysninger om aktiviteter 
i løbet af året og opnåelse af politiske mål.
VIII Femte punkt — Sjette led
APC’s årsrapport sammenfatter APC’s konklusioner fra sit arbejde og fremhæver de spørgsmål, som APC har forelagt 
kollegiet. Der blev henvist til APC’s arbejde i de sammenfattende rapporter og i AMPR i 2015. De fremtidige AMPR vil 
indeholde et særligt afsnit om APC’s rolle og konklusioner.
VIII Femte punkt — Syvende led
Navnlig som følge af forskelle i gældsdimensionen (dvs. evnen til at opfylde finansielle forpligtelser eller refinan -
siere eller øge gæld) og indtægtsdimensionen (dvs. evnen til at ændre det eksisterende beskatningsniveau eller 
indføre nye indtægtskilder) kan EU-budgettet ikke sammenlignes med medlemsstaternes budgetter.
Kommissionens svar 60
I EU er FFR det redskab, der på mellemlang til lang sigt sikrer stabilitet og forudsigelighed med hensyn til de fremti -
dige betalingsbehov og budgetprioriteringer. Kommissionen informerer om disse aspekter i AMPR, den finansielle 
rapport, regnskabet og andre rapporter, hvor det er nødvendigt.
VIII Sjette punkt
Kommissionen accepterer delvist denne anbefaling.
De oplysninger, der ligger til grund for den nye integrerede regnskabspakke og de supplerende rapporter, vil så vidt 
muligt (dvs. med forbehold af navnlig de relevante frister for medlemsstaternes fremsendelse af de nødvendige 
data) blive fremlagt for Revisionsretten for at give mulighed for at kontrollere overensstemmelsen.
VIII Syvende punkt
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Den vil fortsat rapportere om det samlede risikobehæftede beløb 
i AMPR.
VIII Ottende punkt
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Den vil opdatere og offentliggøre sine forvaltningsordninger regel -
mæssigt og forklare, hvordan den overholder internationale standarder og god praksis.
VIII Niende punkt
Kommissionen accepterer delvist denne anbefaling. Kommissionen vil i forbindelse med fornyelsen af medlem -
skabet af APC midtvejs i mandatperioden overveje spørgsmålet om at øge antallet af eksterne medlemmer med 
dokumenteret faglig ekspertise inden for revision og beslægtede områder, som udnævnes af Kommissionen efter 
en åben og gennemsigtig procedure. Risikostyring, regnskabsaflæggelse og resultaterne af efterfølgende kontrol -
ler/revisionsfunktionen falder ind under ABM-styringsgruppens, generalsekretariatets, GD BUDG’s og de relevante 
ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes ansvar. Kommunikationskanaler, herunder navnlig AAR, 
forvaltnings- og strategiplaner osv., sikrer, at de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede underretter 
de respektive kommissærer og kollegiet, således at sidstnævnte kan føre passende tilsyn. Endvidere reviderer IAS 
regelmæssigt den efterfølgende kontrol-/revisionsfunktion i de relevante generaldirektorater, navnlig på nøgleom -
råder som delt forvaltning, hvorefter APC tager stilling til resultaterne. Kommissionen vil overveje at bede IAS fore -
tage revisionsarbejde vedrørende forvaltnings-/revisionsordninger med hensyn til risikoforvaltning, regnskabsaf -
læggelse og den efterfølgende kontrol-/revisionsfunktion, navnlig tilsyn på andet niveau, for at afdække, hvilke 
forbedringer der kunne styrke disse mekanismer.
Bemærkninger
15
Kommissionens forvaltning er for det første kendetegnet ved, at ansvarsområder og ansvarlighed er fastlagt i trak -
taten (artikel 317) og finansforordningen (artikel 66) og beskrevet i hvidbogen fra 2000, som tog hensyn til henstil -
lingerne fra Den Uafhængige Ekspertgruppe.
For det andet er det sådan i Kommissionen, at når et nyt kollegium tiltræder, kan visse aspekter af de interne organi -
sations-, forvaltnings- og ansvarlighedsordninger blive ændret. Dette sker gennem kommissærernes opgavebeskri -
velser, Europa-Kommissionens arbejdsmetoder (se C(2014) 9004) og de skriftlige samarbejdsaftaler mellem kommis -
særerne og tjenestegrenene.
Kommissionens svar 61
21
De overordnede principper for Kommissionens forvaltningsrammer (f.eks. myndighed, ansvarlighed, pligter og 
ansvar) er knæsat i EU-traktaterne. Kollegiet vedtager den årlige forvaltnings- og statusrapport vedrørende EU-bud -
gettet og har det overordnede politiske ansvar for forvaltningen af EU-budgettet. Kommissionen mener, at dette 
omfatter ansvar for tjenestegrenenes arbejde.
Rent praktisk føres tilsynet for det første ved hjælp af de praktiske ordninger for samarbejdet mellem Kommissionens 
medlemmer, kabinetterne og tjenestegrenene, for det andet ved hjælp APC, som løbende behandler alle IAS-henstil -
linger, og for det tredje ved hjælp af klar rapportering fra de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede til 
Kommissionen gennem AAR og forvaltningserklæringer samt den generelle udtalelse fra den interne revisor.
Tekstboks 5 — Kommissionens ansvar
Kommissionen har foretaget flere ændringer i sin forvaltning og rapportering mellem 2007 og 2016.
23
Kommissionen afskaffede de specialiserede revisionsfunktioner, fordi det med tiden var blevet stadig vigtigere, at 
den interne revisionsfunktion kunne spænde over mere end et enkelt generaldirektorat. Dette kan gøres meget 
mere effektivt med en fuldt ud centraliseret intern revisionsfunktion. Endvidere er den centraliserede IAS fuldt 
uafhængig, hvilket bidrager til at sikre, at revisionen er af god kvalitet. En ekstern vurderingsmand havde ingen 
anmærkninger til IAS, men påpegede, at det uafhængige tilsyn med de specialiserede revisionsfunktioner var man -
gelfuldt, og at der var risiko for, at de ikke var uafhængige.
IAS aflægger nu også en begrænset revisionserklæring til generaldirektørerne, som bruges som grundlag for de årlige 
aktivitetsrapporter (AAR), ligesom de specialiserede revisionsfunktioner gjorde (for første gang i februar 2016 for år 2015).
24
Medarbejderne i de enheder, Revisionsretten nævner, beskæftiger sig ikke udelukkende med revisions- eller kontrolaktiviteter.
Den efterfølgende kontrol-/revisionsfunktion i mange GD’er med store udgifter (kaldes ofte »revisionsfunktion«) er 
en del af det interne kontrolsystem for den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede. De bør være klart 
adskilt fra den interne revisionsfunktion.
25
Ud over revisionen af forvaltningen af informationssikkerhed blev andre områder også revideret, herunder, men 
ikke kun ved revisioner omfattende flere generaldirektorater, f.eks. revisioner vedrørende:
ο proceduren for fastsættelse af mål i forbindelse med forvaltningsplanen
ο proceduren for den årlige aktivitetsrapportering
ο forvaltningen af strategier til bekæmpelse af svig
ο forvaltningen af arbejdet i forbindelse med det europæiske semester
ο forvaltningen af det fælles supportcenter under RTD
ο forvaltningen af EU’s trustfonde
ο tilsynet med decentrale agenturer
ο forvaltningen på IT-området
Kommissionens svar 62
Tekstboks 7 — Visse betydelige henstillinger fra IAS om forvaltning er ikke blevet fulgt
Kommissionen er i færd med at revidere forvaltningsopgørelsen.
26
IAS er enig med Revisionsretten i, at risikoen for ulovlige og urigtige udgifter er stor. Det er netop derfor, at ca. 
40-50 % af den tid, den bruger på sine revisioner, bruges på vurdering af de forvaltnings- og kontrolsystemer, der 
skal forebygge og afsløre/afhjælpe uregelmæssigheder.
Dette omfatter vigtige revisioner af GD’ernes kontrolstrategier (herunder efterfølgende kontrol-/revisionsfunktion), 
som dækker de vigtigste politiske udgiftsområder. Alle disse revisionsberetninger sendes til og behandles af APC.
IAS fokuserer i overensstemmelse med bedste praksis, finansforordningen og beskrivelsen af dens arbejdsopgaver 
i sagens natur på forvaltnings- og kontrolsystemerne i de generaldirektorater, der er ansvarlige for at sikre transakti -
onernes lovlighed og formelle rigtighed.
APC er blot et af de mange midler, der er til rådighed til støtte for kollegiets tilsyn med Kommissionens forvaltning, 
risikostyring og interne kontrolpraksis. Den primære kanal er de formelle kommunikationsmekanismer, der er angi -
vet i samarbejdsaftalerne mellem kommissærerne, deres kabinetter og Kommissionens tjenestegrene (regelmæs -
sige møder, drøftelse af strategiske planer, forvaltningsplaner, årlige aktivitetsrapporter osv.), hvor først kommis -
særen og dernæst kollegiet informeres.
30
Kommissionen bekræfter, at APC’s mandat for 2015 omfatter en styrkelse af opfølgningen på Revisionsrettens anbe -
falinger. APC analyserer Revisionsrettens beretninger og de relevante konklusioner, hvor det er relevant for udval -
gets tematiske drøftelser baseret på grupper af IAS’ revisionsberetninger.
IAS foretager revision af effektiviteten af efterfølgende kontrol-/revisionsfunktioner i mange GD’er med store 
udgifter. Revisionstjenesten beskæftiger sig dermed med dette vigtige aspekt af AOD’ernes interne kontrolsystem, 
der skal forebygge og afsløre/afhjælpe uregelmæssigheder (se svaret på punkt 26). APC beskæftiger sig med disse 
områder, i det omfang de er omfattet af IAS’ revisioner.
Svar til tabel 2
APC modtager og behandler alle IAS-revisionsberetninger, som omhandler områder vedrørende risikohåndtering, 
intern kontrol og rapportering om finansielle og ikkefinansielle resultater. Dermed understøtter det Kommissionens 
tilsyn ved at sikre, at IAS er uafhængig, overvåge kvaliteten af tjenestens arbejde og følge op på anbefalinger. End -
videre tager det stilling til vigtige dokumenter vedrørende rammerne for intern kontrol.
Kommissionens svar 63
31
Risikostyring, regnskabsaflæggelse og resultaterne af efterfølgende kontroller/revisionsfunktionen falder ind under 
ABM-styringsgruppens, generalsekretariatets, GD BUDG’s og de relevante ved delegation bemyndigede anvisnings -
berettigedes ansvar. Kommunikationskanaler, herunder navnlig AAR, forvaltnings- og strategiplaner osv., sikrer, at 
de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede underretter de respektive kommissærer og kollegiet, såle -
des at sidstnævnte kan udøve passende tilsyn. Endvidere reviderer IAS regelmæssigt den efterfølgende kontrol-/
revisionsfunktion i de relevante generaldirektorater, navnlig på nøgleområder som delt forvaltning, hvorefter APC 
tager stilling til resultaterne.
Andre internationale organisationer (Verdensfødevareprogrammet, Den Europæiske Investeringsbank, Verdensban -
ken og FN) har andre forvaltningsstrukturer.
35
Den nye revision af rammen for intern kontrol, som Kommissionen er i færd med at gennemføre, vil tage højde for 
alle Revisionsrettens bemærkninger.
36
I lyset af de særlige forhold, der gælder for Kommissionen, skal COSO-princip 2 ses fra et dobbelt perspektiv. På 
GD-niveau udfører hvert enkelt generaldirektorat et uafhængigt tilsyn med den interne kontrols udvikling og 
resultater gennem den interne kontrolkoordinator. I Kommissionen udøver kollegiet — som svarer til bestyrelsen, 
som COSO-princip 2 henviser til — et uafhængigt tilsyn med den interne kontrols udvikling og resultater (se svar på 
punkt 21).
Den centrale finanstjeneste blev oprettet for at yde støtte og rådgivning om økonomisk forvaltning, fortolkning 
af lovgivningen, intern kontrol og risikostyring, men ikke for at føre tilsyn med den faktiske gennemførelse af det 
interne kontrolsystem.
37
Den nuværende ramme, som blev vedtaget i Kommissionens reform og fastlagt i finansforordningen, beskriver 
klart ansvar og ansvarlighed. GD’erne skal etablere en organisationsstruktur og interne kontrolsystemer, herunder 
subdelegation og det dermed forbundne rapporteringssystem efter kaskadeprincippet, som skaber sikkerhed inden 
for hvert GD.
Med hensyn til grundlaget for at bestemme, hvorvidt erklæringerne i AAR er velbegrundede, udgør instrukserne 
(og vejledningen) til udarbejdelse af AAR et godt grundlag for forvaltningserklæringen, og et klart benchmark som 
grundlag for at holde GD’erne ansvarlige. Endvidere indeholder AAR et afsnit om den interne revisors rapporter og 
konklusion om status for kontrollen med GD’et. Endelig sikrer proceduren for gennemgang af AAR disse rapporters 
kvalitet, således at man fra politisk hold kan have tillid til ledelses- og forvaltningserklæringerne.
Kommissionen vil imidlertid analysere, hvorvidt visse aspekter kan præciseres yderligere.
Kommissionens svar 64
38
Kommissionen har årligt rapporteret om gennemførelsen af Kommissionens strategi for bekæmpelse af svig (CAFS) 
siden 2013 i den årlige rapport om beskyttelse af EU’s finansielle interesser (»artikel 325-rapporten«).
39
Selv om Kommissionen mener, at risikoen for svig er tilstrækkeligt dækket i metoderne og vejledningen til GD’erne 
vedrørende strategier til bekæmpelse af svig, er Kommissionen i færd med at udarbejde et forslag om at medtage 
risikoen for svig i den nye interne kontrolramme.
42
Formålet med »Financial Statement Disclosure and Analysis« (FSDA) er ifølge IPSASB’s retningslinje for anbefalet 
praksis 2 (RPG 2) at give en forklaring på de væsentlige poster, transaktioner og begivenheder, der er angivet i en 
enheds årsregnskab, samt de faktorer, der påvirker dem.
Det er derfor logisk, at FSDA fokuserer på formandens 10 prioriteter, fordi de »er en videreførelse af Europa 
2020-strategien« og i øjeblikket er den vigtigste rettesnor for Kommissionens politik, og hvordan EU’s midler 
bruges. Endvidere indeholder FSDA også oplysninger om Europa 2020. FSDA er imidlertid et dynamisk dokument. 
Kommissionen er derfor åben over for at drøfte forbedringer til indholdet af og fokus for dette dokument.
44 Tredje punkt
EU’s årsregnskaber vedtages af Kommissionen.
44 Fjerde punkt
Kommissionen bemærker, at dens regnskabssystem og regnskabsaflæggelse, som er baseret på periodiseringsprin -
cippet, dermed er meget langt fremme i forhold til mange medlemsstater.
45 Andet punkt
FSDA, som Kommissionen udarbejder, følger den struktur og det indhold, der foreslås i IPSASB’s retningslinje for 
anbefalet praksis 2 (RPG 2).
45 Tredje punkt
Som Revisionsretten bemærker, ledsages årsregnskaberne af en revisionserklæring i EU-Tidende. Kommissionen 
ville glæde sig over at få mulighed for at medtage Revisionsrettens udtalelse om årsregnskabet i regnskabsdoku -
mentet, så snart den er vedtaget, ligesom i den private sektor.
45 Femte punkt
I FSDA oplyser Kommissionen også om forskellige forvaltningsformer, regnskabsaflæggelse og ansvarlighed.
Kommissionen er i færd med at revidere forvaltningsopgørelsen.
Kommissionens svar 65
45 Sjette punkt
EU’s årsregnskaber vedtages af Kommissionen. Eftersom den finansielle rapport indeholder et forord, gengives det 
ikke i regnskabet. Kommissionen vil overveje at have et forord med i årsregnskabet i fremtiden.
45 Syvende punkt
Ud over årsregnskabet og de ledsagende oplysninger udarbejder Kommissionen også den årlige forvaltnings- og 
statusrapport (AMPR), meddelelsen om beskyttelse af EU-budgettet og den finansielle rapport, den almindelige 
beretning om EU’s virksomhed samt Europa-Kommissionens formands tale om Unionens tilstand. Disse dokumenter 
indeholder omfattende ikkefinansielle oplysninger og beskriver de operationelle og strategiske risici.
EU’s årsregnskab opfylder informationskravene i de relevante internationale regnskabsstandarder (IPSAS) og EU’s 
regnskabsregler.
Kommissionen rapporterer om de samlede risikobehæftede beløb med hensyn til transaktionernes lovlighed og 
formelle rigtighed (risikobehæftede beløb ved betaling og ved afslutningen) i AMPR. I denne rapport drøftes det 
også, for hvilke udgiftsområder der er mest sandsynlighed for fejl.
45 Ottende punkt
Eftersom AMPR indeholder en kvantificering af risikoen for regelstridige transaktioner (risikobehæftede beløb ved 
betaling og ved afslutningen), mener Kommissionen ikke, at der er behov for at gentage disse oplysninger. Se oven -
stående svar.
45 Niende punkt — Første led
Ud over årsregnskabet og de ledsagende oplysninger udarbejder Kommissionen også den årlige forvaltnings- og 
statusrapport (AMPR), meddelelsen om beskyttelse af EU-budgettet og den finansielle rapport, den almindelige 
beretning om EU’s virksomhed samt Europa-Kommissionens formands tale om Unionens tilstand, som indeholder 
oplysninger om de ikkefinansielle resultater.
45 Niende punkt — Andet led
Ud over årsregnskabet og de ledsagende oplysninger udarbejder Kommissionen også den årlige forvaltnings- og 
statusrapport (AMPR), meddelelsen om beskyttelse af EU-budgettet og den finansielle rapport, den almindelige 
beretning om EU’s virksomhed samt Europa-Kommissionens formands tale om Unionens tilstand.
45 Niende punkt — Tredje led
Oplysningerne om status for EU 2020-målene opdateres regelmæssigt og offentliggøres på Eurostats hjemmeside 
samt rapporteres i forbindelse med det europæiske semester. Se også svaret på punkt 42.
Kommissionens svar 66
45 Niende punkt — Tiende punkt
Navnlig som følge af forskelle i gældsdimensionen (dvs. evnen til at opfylde finansielle forpligtelser eller refinan -
siere eller øge gæld) og indtægtsdimensionen (dvs. evnen til at ændre det eksisterende beskatningsniveau eller 
indføre nye indtægtskilder) kan EU-budgettet ikke sammenlignes med medlemsstaternes budgetter.
I EU er FFR det redskab, der på mellemlang til lang sigt sikrer stabilitet og forudsigelighed med hensyn til de fremti -
dige betalingsbehov og budgetprioriteringer. Kommissionen informerer om disse aspekter i forskellige rapporter.
45 Ellevte punkt
Der blev henvist til APC’s rolle i de sammenfattende rapporter og i AMPR i 2015. De fremtidige AMPR vil indeholde 
et særligt afsnit om APC’s rolle og konklusioner.
Fælles svar på punkt 46-47:
For første gang i år har Kommissionen fremlagt en omfattende integreret regnskabspakke. På denne måde samler 
Kommissionen alle de vigtigste finansielle oplysninger for 2015 på ét sted. Pakken indeholder:
a) AMPR med oplysninger om EU’s budget baseret på de resultater, der er opnået med EU’s budget frem til udgangen 
af 2015. Den beskriver også Kommissionens forvaltning af EU-budgettet i 2015 og indeholder en oversigt over 
funktionen af de interne kontrolsystemer, som Kommissionens afdelinger har etableret for at sikre opfyldelsen 
af de politiske og operationelle mål og de vigtigste risici, der eventuelt er forbundet dermed. Dette omfatter en 
vurdering af risiciene med hensyn til lovlighed og formel rigtighed, omkostningseffektiviteten af kontrollerne og 
strategierne til bekæmpelse af svig. 
b) Den finansielle rapport indeholder en meget detaljeret oversigt over indtægter og fordelingen af midler pr. med -
lemsstat og pr. FFR-udgiftsområde.
c) Meddelelsen om beskyttelse af EU-budgettet om de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at ulovlige og re -
gelstridige udgifter ikke finansieres over EU-budgettet, beskriver også, hvordan medlemsstaterne er involveret og 
påvirkes.
d) EU’s årsregnskab (dvs. aktiver og passiver, indtægter og udgifter) ved udgangen af 2015.
Denne integrerede regnskabspakke indledes med et forord fra kommissæren for budget.
Kommissærkollegiet har det overordnede ansvar for Kommissionens interne kontrolsystemer og risikostyring i for -
bindelse med vedtagelsen af den årlige forvaltnings- og statusrapport.
48
Kommissionen rapporterer om overslaget over risikobehæftede beløb i AMPR og giver et overblik over forebyg -
gende foranstaltninger i meddelelsen om beskyttelse af EU-budgettet. Den ansvarlige ved delegation bemyndi -
gede anvisningsberettigede rapporterer om resultaterne af den udførte kontrol og giver et overslag over det beløb, 
der er forbundet med risiko for uretmæssige betalinger. Endvidere drøftes arten af de konstaterede fejl også i AAR. 
I forbindelse med dechargeproceduren har Kommissionen også på anmodning oplyst Europa-Parlamentet om de 
foranstaltninger, der er truffet for at håndtere nogle af de hyppigste fejl på konkrete politikområder.
Kommissionens svar 67
49
Kommissionen har siden 2013 forbedret sine oplysninger om risikobehæftede beløb i forhold til de tidligere år, 
navnlig ved at tilføje det samlede risikobehæftede beløb ved betaling og ved afslutningen. Sidstnævnte tager højde 
for de finansielle korrektioner og inddrivelser, der er beskrevet i meddelelsen om beskyttelse af EU-budgettet.
Før 2013 havde Kommissionen i den sammenfattende rapport fremlagt alle oplysninger om forbehold og beskrevet 
det anslåede risikobehæftede beløb, der var omfattet af forbehold, for udgiftsområderne. De respektive AAR inde -
holdt supplerende oplysninger.
50
IAS bruger en betydelig del af sine ressourcer (ca. 40-50 %) på vurdering af de forvaltnings- og kontrolsystemer, 
der skal forebygge og afsløre/afhjælpe uregelmæssigheder, samt de begrænsede revisioner af beregningen af 
restfejlforekomsten.
Dette arbejde har skabt reelle forbedringer, navnlig i GD AGRI, hvilket både Revisionsretten og dechargemyndighe -
den glædede sig over.
51
GD DEVCO gennemfører primært sit budget under direkte forvaltning, og dette er underlagt en anden sikkerheds -
model end for delt forvaltning, som udgør 80 % af EU-budgettet.
Se også Kommissionens svar på punkt 1.35 i Revisionsrettens årsberetning for 2015.
Kommissionen mener ikke, at det er relevant at henvise til »amerikanske organer, der forvalter statslige midler«, når 
der er tale om midler under delt forvaltning. Ved delt forvaltning baserer Kommissionen sig ikke på sine egne agen -
turers udgiftsrevisioner på EU-plan, men derimod på revisionsmyndighederne i de suveræne medlemsstater, der 
reviderer disse medlemsstaters udgifter, som ofte medfinansieres af medlemsstaten. Derfor mener Kommissionen 
ikke, at der vil være nogen gevinst at hente ved, at den selv opstiller sit eget statistisk gyldige skøn over fejlfore -
komsten for hele EU ved revision af tilskudsmodtagere, når det drejer sig om udgifter under delt forvaltning.
I overensstemmelse med kravene i de gældende regler vil Kommissionen fortsat samarbejde med medlemsstater -
nes revisionsmyndigheder og sammen med dem fastlægge en statistisk gyldig metode til vurdering af fejlforekom -
sten, og den vil fortsat bruge disse fejlprocenter, når de er blevet valideret. Kommissionen følger således princippet 
om, at revisionen foretages af én instans, og koncentrerer sin indsats om at revidere de nationale revisorer og 
validere deres revisionsarbejde. Herved baserer den sig på Revisionsrettens udtalelse nr. 2/2004 om »én enkelt revi -
sionsmodel« med forslag til en struktur for intern kontrol i Fællesskabet. Denne tilgang falder helt i tråd med målet 
om at mindske de administrative byrder for tilskudsmodtagerne og reducerer desuden behovet for revisorstillinger 
i Kommissionen.
Kommissionens svar 68
53
Kommissionen bemærker, at det amerikanske »General Accountability Office«, dvs. den eksterne revisor, har konsta -
teret væsentlige svagheder og konkluderer følgende: »Indtil forbundsregeringen har indført effektive procedurer til 
at afdække det fulde omfang af uretmæssige betalinger og har truffet passende foranstaltninger på tværs af enhe -
der og programmer til at reducere antallet af uretmæssige betalinger, vil den ikke have en rimelig sikkerhed for, at 
dens midler anvendes på en sikker måde«.
Kommissionen bemærker også, at den amerikanske præsidents kabinet i sin instruks fra den 20. oktober 2014 angav 
følgende: »Samarbejde med andre enheder. Agenturerne bør overveje at samarbejde med enheder – som f.eks. 
støttemodtagere, der underkastes enkelte revisioner, for at udnytte de løbende revisioner i processen med at anslå 
antallet og størrelsen af uretmæssige betalinger.«
Kommissionen understreger, at den i AMPR angiver et overslag over det risikobehæftede beløb ved betaling (som 
ikke tager højde for inddrivelsestiltag i forbindelse med uretmæssige betalinger). Den supplerer disse oplysninger 
med et overslag over det risikobehæftede beløb ved afslutningen (som tager højde for effekten af de flerårige korri -
gerende foranstaltninger).
57
Kommissionen henviser til sine svar på tidligere anmodninger fra Parlamentet og fastholder sin holdning til spørgs -
målet om det at give sikkerhed, som Revisionsretten henviser til (se Kommissionens svar på punkt 1.40 i Revisions -
rettens årsberetning for 2012).
Se også svaret på punkt V i resuméet.
Konklusioner og anbefalinger
58
Kommissionen vil fortsat bestræbe sig på i sine forvaltningsordninger med fokus på revision, økonomisk forvaltning 
og kontrol at overholde den relevante bedste praksis, som er fastlagt i standarder eller vedtaget af internationale 
eller offentlige organer (se Kommissionens detaljerede svar på punkt I-IV, IX, 24-26, 44-49).
59
De overordnede principper for Kommissionens forvaltningsrammer (f.eks. myndighed, ansvarlighed, pligter og 
ansvar) er knæsat i EU-traktaterne. Se også Kommissionens svar på punkt 21, 55 og 57.
60
APC er blot et af de mange midler, der er til rådighed til støtte for kollegiets tilsyn med Kommissionens forvaltning, 
risikostyring og interne kontrolpraksis. Den primære kanal er de formelle kommunikationsmekanismer, der er angi -
vet i samarbejdsaftalerne mellem kommissærerne, deres kabinetter og Kommissionens tjenestegrene (regelmæs -
sige møder, drøftelse af strategiske planer, forvaltningsplaner, årlige aktivitetsrapporter osv.), hvor først kommis -
særen og dernæst kollegiet informeres.
Kommissionens svar 69
61
Se Kommissionens svar på punkt 39.
62
Fristen for vedtagelsen af årsregnskabet er fastlagt i finansforordningen til den 31. juli. Kommissionen har imidlertid 
i år i samarbejde med Revisionsretten allerede fremrykket vedtagelsen af årsregnskabet for 2015 med over to uger. 
Kommissionen er afhængig af, at medlemsstaterne fremsender deres data til tiden, men vil undersøge, om det er 
muligt at vedtage det endnu tidligere.
63
Kommissionen fremlægger ikke færre ikkefinansielle oplysninger end de andre organer, men oplysningerne frem -
lægges i andre regnskaber med generelt formål end årsregnskabet. Fra 2016 vil Kommissionen endvidere offent -
liggøre en integreret pakke af disse rapporter, som indeholder både finansielle og ikkefinansielle oplysninger (se 
svarene ovenfor).
Som tidligere nævnt giver IPSAS’ begrebsramme (afsnit 8.6) specifikt mulighed for at anvende flere regnskaber med 
generelt formål, som omfatter regnskabet eller årsregnskabet, FSDA og andre rapporter, som indeholder de supple -
rende oplysninger, brugerne har behov for.
64
Kommissionen er ikke enig med Revisionsretten i, at overslagene over fejlforekomsten ikke er baseret på en kon -
sekvent metode. GD’erne skal rapportere i overensstemmelse med AAR-vejledningen fra de centrale tjenester. De 
forskellige begreber og indikatorer er defineret så bredt, at der kan tages hensyn til de særlige forhold i de forskel -
lige GD’er, samtidig med at der er tilstrækkelig konsekvens til, at datene kan konsolideres.2
65
Se henvisningerne til svarene på de enkelte konklusioner nedenfor.
65 Første punkt
Se svar på punkt 24-26.
65 Tredje punkt — Første led
Se svar på punkt 30.
Kommissionen bekræfter, at APC’s mandat for 2015 omfatter en styrkelse af opfølgningen på Revisionsrettens 
anbefalinger.
65 Tredje punkt — Andet led
Se svar på punkt 30 og 31.
2 See also Commission replies to paragraphs 1.19-1.20 of the Court's 2010 Annual Report, paragraphs 1.22, 1.23 and 1.25 of the Court's 2011 Annual 
Report, paragraphs 1.41-1.42 and 1.44-1.45 of the Court's 2012 Annual Report, paragraphs 1.29-1.30 and 1.32 of the Court's 2013 Annual Report, 
paragraphs 1.50, 1.53-1.54, and 1.65 of the Court's 2014 Annual Report and paragraphs 1.35 and 1.48 of the Court's 2015 Annual Report.
Kommissionens svar 70
65 Tredje punkt — Tredje led
Se svar på punkt VII og 30, 31 og 45. Rapportering om resultater falder ind under ABM-styringsgruppens, generalse -
kretariatets, GD BUDG’s og de relevante ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes ansvar.
65 Tredje punkt — Fjerde led
Se Kommissionens svar på punkt 26, 30 og 31.
65 Tredje punkt — Fjerde punkt
Se svar på punkt 39.
65 Femte punkt
Se svar på punkt 62.
65 Sjette punkt — Første led
Kommissionen er i færd med at opdatere forvaltningsopgørelsen.
65 Sjette punkt — Andet led
I forbindelse med Kommissionen er det i formandens tale om Unionens tilstand, at resultater og udfordringer 
beskrives.
Endvidere redegør den almindelige beretning om EU’s virksomhed, som Europa-Kommissionen offentliggør hvert 
år, for EU’s vigtigste initiativer og resultater i det forgangne år. Den beskriver Kommissionens fremskridt med hen -
syn til at opfylde sine prioriteter (og dækker meget bredere end finansielle oplysninger). Den indeholder også et 
forord fra formanden.
65 Sjette punkt — Tredje led
Risikostyring i Kommissionen indgår primært i planlægningsfasen for SPP-cyklussen (strategisk planlægning og 
programmering), navnlig Kommissionens enkelte afdelingers udarbejdelse af strategiplaner og forvaltningsplaner. 
Kritiske risici rapporteres i forvaltningsplanen, bilag 4, og potentielle tværgående kritiske risici vurderes af de cen -
trale tjenester. Væsentlige realiserede risici beskrives i de årlige aktivitetsrapporter (AAR) og den årlige forvaltnings- 
og statusrapport.
Ud over oplysningerne i AMPR rapporterer og oplyser Kommissionen om politiske mål, udfordringer og risici på 
flere forskellige måder. Formandens tale om Unionens tilstand er en vigtig lejlighed til at informere om udfordringer 
og muligheder på politisk plan. Der findes også mere detaljerede oplysninger om specifikke spørgsmål for hvert 
politikområde i de strategi- og forvaltningsplaner, som hvert enkelt generaldirektorat offentliggør.
65 Sjette punkt — Fjerde led
Oplysninger om ikkefinansielle resultater findes i AAR og AMPR.
Kommissionens svar 71
65 Femte led
AMPR, den finansielle rapport og den årlige almindelige beretning om EU’s virksomhed indeholder disse 
oplysninger.
65 Sjette punkt — Sjette led
I henhold til APC’s beskrivelse af arbejdsopgaver skal APC årligt rapportere til kollegiet om sine aktiviteter. APC’s 
årsrapport sammenfatter APC’s konklusioner fra sit arbejde og fremhæver de spørgsmål, som APC har forelagt 
kollegiet. Den udgør en del af den dokumentation, der danner grundlag for Kommissionens vedtagelse af AMPR 
i EU-budgettet. Der blev henvist til APC’s arbejde i de sammenfattende rapporter og i AMPR i 2015. De fremtidige 
AMPR vil indeholde et særligt afsnit om APC’s rolle og konklusioner.
65 Sjette punkt — Syvende led
Navnlig som følge af forskelle i gældsdimensionen (dvs. evnen til at opfylde finansielle forpligtelser eller refinan -
siere eller øge gæld) og indtægtsdimensionen (dvs. evnen til at ændre det eksisterende beskatningsniveau eller 
indføre nye indtægtskilder) kan EU-budgettet ikke sammenlignes med medlemsstaternes budgetter.
I EU er FFR det redskab, der på mellemlang til lang sigt sikrer stabilitet og forudsigelighed med hensyn til de fremti -
dige betalingsbehov og budgetprioriteringer. Kommissionen informerer om disse aspekter i forskellige rapporter.
IPSAS’ retningslinje for anbefalet praksis angiver ikke, at rapportering om finanspolitisk holdbarhed skal indgå i eller 
offentliggøres sammen med årsregnskabet.
65 Syvende punkt
Kommissionen er ikke enig med Revisionsretten i, at overslagene over fejlforekomsten ikke er baseret på en kon -
sekvent metode. GD’erne skal rapportere i overensstemmelse med AAR-vejledningen fra de centrale tjenester. De 
forskellige begreber og indikatorer er defineret så bredt, at der kan tages hensyn til de særlige forhold i de forskel -
lige GD’er, samtidig med at der er tilstrækkelig konsekvens til, at datene kan konsolideres.
Kommissionen mener, at det er uhensigtsmæssigt at henvise til et benchmark vedrørende »amerikanske institutio -
ner« i forbindelse med EU-budgettet (se svar på punkt 52).
Anbefaling 1 – Forklare de tilfælde, hvor den ikke overholder bedste praksis
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Kommissionen bestræber sig på at overholde den nyeste og relevante 
bedste praksis, som er fastlagt i standarder eller vedtaget af internationale eller offentlige organer (se svar på punkt 
I-IV, VII, 24-26, 44-49), og vil fortsætte med at tilpasse sin forvaltningsstruktur.
Anbefaling 2 – Overholde bedste praksis
Kommissionen accepterer delvist denne anbefaling (se detaljeret svar på de forskellige foreslåede foranstaltninger 
nedenfor).
Kommissionens svar 72
Anbefaling 2 a)
Kommissionen accepterer denne anbefaling i overensstemmelse med artikel 116, stk. 2, i gennemførelsesbestem -
melserne til finansforordningen. Se også Kommissionens svar på anbefaling 2.h).
Anbefaling 2 b)
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Kommissionens kontrolsystemer (herunder IAS) er solide og omfat -
tende og er ved at blive forbedret for at sikre fuld overholdelse af de interne kontrolprincipper i COSO 2013. Med 
disse systemer kan Kommissionen føre et passende tilsyn med, om forvaltningsstrukturen fungerer.
Anbefaling 2 c)
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Se svar på punkt 62.
Anbefaling 2 d)
Kommissionen accepterer anbefalingen om at udforme en rapportpakke på en måde, der mindsker yderligere risici 
med hensyn til oplysningernes tilgængelighed og kvalitet. Se også svar på anbefaling 2.e).
Kommissionen tog allerede skridt i denne retning, da den 19. juli 2016 offentliggjorde sin integrerede 
regnskabspakke.
En enkelt ansvarlighedsrapport ville ikke være nok og er ikke i overensstemmelse med IPSASB’s begrebsramme for 
offentlige organers regnskaber med generelt formål, hvori det klart angives, at regnskaber med generelt formål, 
som har som mål at tilvejebringe oplysninger, der er relevante med hensyn til ansvarlighed og beslutningstagning, 
»sandsynligvis omfatter flere rapporter, som hver især mere direkte beskriver forskellige aspekter af formålene med 
regnskabsaflæggelsen«. I overensstemmelse med begrebsrammen offentliggør Kommissionen nu eller senere føl -
gende dokumenter, som dækker de aspekter, Revisionsretten henviser til:
ο Kommissionen er i færd med at opdatere forvaltningsopgørelsen.
ο I forbindelse med Kommissionen svarer talen om Unionens tilstand, som holdes i september, til en rapport fra 
formanden.
ο Ud over oplysningerne i den årlige forvaltnings- og statusrapport indeholder talen om Unionens tilstand samt de 
enkelte generaldirektoraters strategi- og forvaltningsplaner omfattende oplysninger om operationelle og strate -
giske risici.
ο Oplysninger om ikkefinansielle resultater findes i AAR og AMPR.
ο Den almindelige beretning om Den Europæiske Unions virksomhed og AMPR indeholder oplysninger om aktiviteter 
i løbet af året og opnåelse af politiske mål.
ο APC’s årsrapport sammenfatter APC’s konklusioner fra sit arbejde og fremhæver de spørgsmål, som APC har forelagt 
kollegiet. Der blev henvist til APC’s arbejde i de sammenfattende rapporter og i AMPR i 2015. De fremtidige AMPR 
vil indeholde et særligt afsnit om APC’s rolle og konklusioner.
ο Navnlig som følge af forskelle i gældsdimensionen (dvs. evnen til at opfylde finansielle forpligtelser eller refinan -
siere eller øge gæld) og indtægtsdimensionen (dvs. evnen til at ændre det eksisterende beskatningsniveau eller 
indføre nye indtægtskilder) kan EU-budgettet ikke sammenlignes med medlemsstaternes budgetter.
ο I EU er FFR det redskab, der på mellemlang til lang sigt sikrer stabilitet og forudsigelighed med hensyn til de fremti -
dige betalingsbehov og budgetprioriteringer. Kommissionen informerer om disse aspekter i AMPR, den finansielle 
rapport, EU’s årsregnskab og andre rapporter, hvor det er nødvendigt.
Kommissionens svar 73
Anbefaling 2 e)
Kommissionen accepterer delvist denne anbefaling.
De oplysninger, der ligger til grund for den nye integrerede regnskabspakke og de supplerende rapporter, vil så vidt 
muligt (dvs. med forbehold af navnlig de relevante frister for medlemsstaternes fremsendelse af de nødvendige 
data) blive fremlagt for Revisionsretten for at give mulighed for at kontrollere overensstemmelsen.
Anbefaling 2 f)
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Den vil fortsat rapportere om det samlede risikobehæftede beløb 
i den årlige forvaltnings- og statusrapport.
Anbefaling 2 g)
Kommissionen accepterer denne anbefaling. Den vil opdatere og offentliggøre sine forvaltningsordninger regel -
mæssigt og forklare, hvordan den overholder internationale standarder og god praksis.
Anbefaling 2 h)
Kommissionen accepterer delvist denne anbefaling. Kommissionen vil i forbindelse med fornyelsen af medlem -
skabet af APC midtvejs i mandatperioden overveje spørgsmålet om at øge antallet af eksterne medlemmer med 
dokumenteret faglig ekspertise inden for revision og beslægtede områder, som udnævnes af Kommissionen efter 
en åben og gennemsigtig procedure. Risikostyring, regnskabsaflæggelse og resultaterne af efterfølgende kontrol -
ler/revisionsfunktionen falder ind under ABM-styringsgruppens, generalsekretariatets, GD BUDG’s og de relevante 
ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes ansvar. Kommunikationskanaler, herunder navnlig AAR, 
forvaltnings- og strategiplaner osv., sikrer, at de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede underretter 
de respektive kommissærer og kollegiet, således at sidstnævnte kan føre passende tilsyn. Endvidere reviderer IAS 
regelmæssigt den efterfølgende kontrol-/revisionsfunktion i de relevante generaldirektorater, navnlig på nøgleom -
råder som delt forvaltning, hvorefter APC tager stilling til resultaterne. Kommissionen vil overveje at bede IAS fore -
tage revisionsarbejde vedrørende forvaltnings-/revisionsordninger med hensyn til risikoforvaltning, regnskabsaf -
læggelse og den efterfølgende kontrol-/revisionsfunktion, navnlig tilsyn på andet niveau, for at afdække, hvilke 
forbedringer der kunne styrke disse mekanismer.

SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
  et eksemplar:  
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
  /f_lere eksemplarer eller plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de /f_leste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
 via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Begivenhed Dato
Revisionsplanens vedtagelse/revisionens start 15.12.2015
Officiel fremsendelse af udkastet til beretning til Kommissionen (eller en anden revide -
ret enhed)21.6.2016
Vedtagelse af den endelige beretning efter den kontradiktoriske procedure 20.9.2016
Modtagelse af Kommissionens (eller en anden revideret enheds) officielle svar på alle 
sprog14.10.2016
Forvaltning omfatter de ordninger, der er indført for at 
sikre, at de tilsigtede resultater for interessenter fastsættes 
og opnås. God forvaltning er ikke kun et spørgsmål om 
relationer, men drejer sig om at opnå resultater og give 
beslutningstagerne de redskaber, de har brug for for at 
udføre deres arbejde. I denne beretning konkluderer vi, at 
Kommissionen på adskillige områder fraviger eller ikke 
fuldt ud lever op til bedste praksis som fastsat i standarder 
eller indført af de internationale og offentlige organer, vi 
udvalgte som benchmarks. For fortsat at kunne håndtere 
de centrale risici er Kommissionen nødt til at styrke 
forvaltningsstrukturen i  hele institutionen yderligere.
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET