25. 6. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 166/3 
II 
(Forberedende retsakter) 
REVISIONSRETTEN 
UDTALELSE Nr. 1/88 
fra Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber om forslag til Rådets forordning (EKSF, 
EØF, Euratom) om ændring af finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Euro­
pæiske Fællesskabers almindelige budget 
(88/C 166/03) 
REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 209, 
under henvisning til finansforordningen af 21. december 
1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers alminde­
lige budget, særlig artikel 107 ('), 
under henvisning til Rådets forordning nr. 729/70 af 21. 
april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspo­
litik O, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 
3183/87 af 19. oktober 1987 om særlige bestemmelser 
for finansieringen af den fælles landbrugspolitik (J), 
under henvisning til Kommissionens forslag af 18. marts 
1988 (4), 
under henvisning til Rådets anmodning af 21. marts 1988 
om en udtalelse fra Revisionsretten om forslaget, 
modtaget af Retten den 6. april 1988, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ifølge den anførte begrundelse imødekommer Kommis­
sionens forslag konklusionerne fra Det Europæiske Råds 
møde i Bruxelles den 11., 12. og 13. februar 1988 (5); 
(') EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1, senest ændret ved forordning 
(EØF) nr. 1176/80, EFT L 345 af 20.12.1980, s. 23. 
O EFT L 94 af 28.4.1970, s. 13. 
O EFT L 304 af 27.10.1987, s. 1. 
(4) Dok. KOM(88) 148, endelig udg. 
(5) Dok. SN/461/1/88 af 19. februar 1988. med hensyn til finansforordningen udtalte Det Euro­
pæiske Råd i sine konklusioner, at der først og fremmest 
bør foretages en revision af bestemmelserne vedrørende 
følgende aspekter: skærpelse af princippet om budgettets 
etårighed, finansieringsbestemmeiserne inden for 
EUGFL, Garantisektionen, samt anerkendelse af prin­
cippet om muligheden for at opføre en »negativ reserve« 
ved opstillingen af budgettet; 
med nærværende forslag fortsætter Kommissionen den 
praksis, Retten tidligere har påtalt (6), og som går ud på 
at søge kortfristede og delvise ændringer af finansforord­
ningen på trods af tidligere forslag, som Rådet endnu 
ikke har truffet bestemmelse om; forslaget strider således 
mod de krav om ensartethed og sammenhæng, der må 
stilles til fællesskabslovgivningen; 
hensigten med forslaget er for det første at skærpe prin­
cippet om budgettets etårighed ved at indføre en ny 
ordning for bevillingsfremførsier; 
forslaget går, selvom det har en begrænset virkning, i 
retning af en skærpelse af princippet om budgettets 
etårighed, idet der ved ændring af artikel 1 og artikel 6, 
stk. 2, i finansforordningen fra 1977 indføres en regel 
om, at bevillinger kun kan fremføres i undtagelsestil­
fælde, som på forhånd er fastlagt ud fra bestemte krite­
rier, således at man først og fremmest anvender bevillin­
gerne for regnskabsåret, men kun når det drejer sig om 
betalingsbevillingerne, og følger en procedure med 
udtrykkeligt fastlagte tidsfrister; 
forslaget tager sigte på ved en ændring af finansforord­
ningens artikel 88, stk. 3, at indføre en ny ordning for 
fremførsel af forsknings- og investeringsbevillinger; med 
henblik herpå går forslaget i retning af en vis lempelse af 
de krav, der stilles i den almindelige ordning for frem­
førsler, idet det anføres, at forsknings- og investeringsbe-
(4) Rettens udtalelse nr. 5/87, EFT C 337 af 16.12.1987. 
Nr. C 166/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 6. 88 
villingerne »normalt« kan fremføres; en sådan lempelse 
kan accepteres med henblik på at sikre kontinuiteten i 
budgetgennemførelsen inden for dette særlige område, 
dog, som henstillet i Rettens udtalelse nr. 8/87 (7), 
såfremt denne undtagelse gøres til genstand for en mere 
hensigtsmæssig afgrænsning af, på hvilke vilkår der kan 
træffes beslutning om fremførsel af forsknings- og inve-
steringsbevillingerne; 
forslaget tager også sigte på ved ændring af finansfor­
ordningens artikel 6, stk. 6, at skabe en almindelig 
ordning for frigørelse og genopførelse af forpligtelsesbe­
villinger; de nye regler i henhold til forslaget medvirker 
langt fra til at skærpe princippet om budgettets etårighed 
og har til formål at muliggøre genopførelse af forpligtel­
sesbevillinger inden for samtlige budgetområder, selvom 
de gældende bestemmelser kun åbner en sådan mulighed 
i kraft af undtagelsesordninger, der er begrænset til 
særlige områder (8); Retten har tidligere (') påtalt 
sådanne undtagelsesordninger, som gør forpligtelsesbe­
villinger disponible i tilfælde, hvor de normalt skulle 
være bortfaldet efter frigørelse; selvom forslaget omfatter 
betingelser og kriterier for anvendelse af den nye almin­
delige ordning, giver det ikke i tilstrækkelig grad garanti 
for en stram forvaltning af forpligtelsesbevillingerne; 
selvom det i forslaget hedder, at Kommissionen skal 
underrette budgetmyndigheden om beslutningerne om 
fremførsel og frigørelse, er det ønskeligt med en 
nærmere præcisering af, hvad denne oplysningspligt 
indebærer, med tilføjelse af en tidsfrist og et krav om 
individuelle begrundelser for de enkelte beslutninger om 
fremførsel eller frigørelse af bevillingerne; 
forslaget overlader det i for stort omfang til Kommis­
sionen at foretage skøn, hvilket er i strid med princippet 
om budgettets etårighed og kan svække budgetdiscip­
linen; 
hensigten med forslaget er for det andet ved indsættelse 
af stk. 4a i finansforordningens artikel 15 at anerkende 
O EFT C 339 af 17.12.1987. 
(') — Finansforordningens artikel 6, stk. 6. 
— Artikel 32, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 1787/84, EFT 
L 169 af 28.6.1984. 
— Artikel 95 i forordningen om gennemførelsesbestem­
melser til visse bestemmelser i finansforordningen, EFT L 
360 af 19.12.1986. 
O EFT C 336 af 15.12.1987, s. 30. muligheden for at opføre en »negativ reserve« ved 
opstillingen af budgettet; 
ordningen med en såkaldt »negativ reserve« går ud på, at 
budgetmyndigheden bevilger udgifter, som overstiger de 
indtægter, der rent faktisk er disponible, idet den regner 
med, at bevillingerne i praksis ikke udnyttes i fuldt 
omfang; denne ordning kan i sig selv og på grund af de 
forhold, hvorunder den negative reserve udlignes ved 
regnskabsårets udgang, være til skade for budgettets 
gennemsigtighed og dets forvaltning; 
anvendelsen og især indførelsen af en negativ reserve 
strider derfor direkte mod princippet dels om balance 
mellem budgettets indtægter og udgifter dels om specifi­
cering af bevillinger, som står anført i EØF-Traktatens 
artikel 199, stk. 2, og artikel 202, stk. 3, samt mod 
bestemmelserne i finansforordningens artikel 1; 
som et led i omlægningen af Fællesskabernes finansiering 
skal budgetmyndigheden desuden tilstræbe at opstille et 
budget på grundlag af realistiske og restriktive overslag; 
denne målsætning bringes alvorligt i fare, dersom 
forslaget vedtages, selv med de begrænsninger forslaget 
omfatter med henblik på at indskrænke virkningen af en 
sådan negativ reserve; 
hensigten med forslaget er for det tredje ved ændring af 
finansforordningens artikel 98 at drage konsekvenserne 
for Fællesskabets finansielle bestemmelser af en ændring 
af finanisiringsbestemmelserne inden for EUGFL, Garan­
tisektionen; den således planlagte ændring går ud på at 
gøre den overgangsordning permanent, der blev etableret 
ved forordning (EØF) nr. 3183/87 på grund af budgetsi­
tuationen i regnskabsårene 1987 og 1988, og som inde­
bærer en udskydelse af konteringen af forskud til 
medlemsstaterne til efter, at disse selv har stillet de finan­
sielle midler, der skal dække udgifterne under EUGFL, 
Garantisektionen, til rådighed (den såkaldte 
»switch«-ordning); 
forslaget er i strid med princippet om bevillingernes 
etårighed, fordi tidsforskudt udbetaling af forskud til 
medlemsstaterne bliver en permanent ordning; i udtalelse 
nr. 3/87 (10) og 6/87 (") tog Retten helt tydeligt forbe­
hold med hensyn til denne ændring, som desuden heller 
(10) EFT C 175 af 3.7.1983. 
(") EFT C 337 af 16.12.1987. 
25. 6. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 16/5 
ikke indebærer nogen forbedring af kontrollen med de 
udgifter, medlemsstaterne afholder; Retten henstillede 
derfor som Parlamentet i udtalelsen om forslaget, der 
siden er vedtaget som forordning nr. 3183/87, at der 
blev opstillet en klar begrænsning af den periode, i 
hvilken ordningen skulle finde anvendelse; 
i denne forbindelse forekommer afkortningen af »tillægs-
perioden«, som er foreslået i finansforordningens artikel 
100 og 101 fra tre til én måned ret illusorisk; indførelsen 
af den såkaldte »switch«-ordning åbner i realiteten 
mulighed for at afkorte denne periode på grund af 
udskydelsen af udbetaling af forskud til medlemsstaterne, 
dvs. til efter at de har foretaget udbetalingerne til modta­
gerne; det er imidlertid beklageligt, at forslaget ikke i 
fuldt omfang drager konsekvenserne af den planlagte 
afkortning af tillægsperioden ved ligeledes at omfatte en 
ændring af finansforordningens artikel 17, i retning af en 
fremskyndet fremsendelse den 1. marts af forvaltnings­
regnskabet og status; 
hensigten med forslaget er for det fjerde ved ændring af 
finansforordningens artikel 99 at indføre en såkaldt 
»realistisk« og »bindende« tidsplan for afslutningen af 
regnskaberne inden for EUGFL, Garantisektionen; 
forslaget har i realiteten til formål at pålægge medlems­
staterne inden den 1. juni i det år, som følger efter det 
pågældende regnskabsår, at indsende de nødvendige 
sammenfattende årsregnskaber med henblik på, at beslut­
ning om regnskabsafslutning skal træffes senest den 15. 
september i det andet år; 
forslaget udgør et betydeligt fremskridt, idet bestemmel­
serne om afslutning af regnskaberne for EUGFL, Garan­
tisektionen, indsættes i selve finansforordningen; det er 
imidlertid beklageligt, at man ikke har benyttet sig af 
lejligheden til at klarlægge Kommissionens målsætninger 
og ansvar i denne forbindelse, således som Retten anbe­
falede det i kapitel 5, pkt. 5.26-5.34, i årsberetningen for 
regnskabsåret 1986 (12); 
på grund af de anførte datoer bevirker forslaget desuden, 
at forlængelsen af de i henhold til artikel 5, stk. 2, litra 
b), i forordning nr. 729/70 gældende frister anerkendes, 
og at der derfor skabes usikkerhed om sammenhængen i 
henhold til de gældende bestemmelser mellem fristerne 
for regnskabsafslutningen og tidsplanen for budgetproce­
duren; det ville således blive nødvendigt at anvende den 
uheldige fremgangsmåde (som Retten allerede har påtalt 
i ovennævnte udtalelser nr. 3/87 og 7/87), som bevirker, 
at dechargemyndigheden skal træffe afgørelse på 
grundlag af foreløbige tal; 
C2) EFT C 336 af 15.12.1987. endelig synes forslaget ved revision af finansforordnin­
gens artikel 99 at indebære en anerkendelse af den opfat­
telse, at Kommissionen først for alvor kan påbegynde 
arbejdet med henblik på regnskabsafslutningen for 
EUGFL, Garantisektionen, når medlemsstaterne har 
indsendt de sammenfattende årsregnskaber; en sådan 
opfattelse stemmer ikke overens med en stram forvalt­
ning af EUGFL, Garantisektionen, som tværtimod 
forudsætter en tilnærmelse af kontrol og forvaltning, 
således som Retten allerede anbefalede det i årsberet­
ningen for regnskabsåret 1979 og har anbefalet det 
mange gange siden ("); det påhviler derfor Kommis­
sionen at gøre alt for at opnå en betydelig forbedring af 
indholdet og præcisionen i medlemsstaternes månedlige 
opgørelser for at genoprette tidsplanen for og betyd­
ningen af proceduren til afslutning af regnskaberne for 
EUGFL — 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
a) Retten kan tilslutte sig fastlæggelsen af en ny ordning 
for fremførsler, som går i retning af at skærpe prin­
cippet om budgettets etårighed, men er af den opfat­
telse, at forslaget, for så vidt som det har til formål at 
indføre en almindelig ordning for frigørelse og 
genopførelse af forpligtelsesbevillinger, ikke er 
tilstrækkeligt bindende til at sikre en stram forvalt­
ning af forpligtelsesbevillingerne, bl.a. fordi Kommis­
sionen i vidt omfang får mulighed for at genopføre 
frigjorte bevillinger; Retten mener desuden — med 
henblik på fuldt ud at overholde de principper, den 
har anført i pkt. a) i udtalelse nr. 7/87 — at forslaget 
bør suppleres således, at det præciseres, hvad 
Kommissionens oplysningspligt over for budgetmyn­
digheden indebærer; 
b) Retten skal genfremsætte sine indvendinger mod 
indførelsen af en negativ reserve (M), som den anser 
for at være i direkte strid med Fællesskabernes grund­
læggende budgetprincipper; Retten henstiller til 
budgetmyndigheden, at den vedtager budgettet på 
grundlag af realistiske og restriktive overslag, som gør 
anvendelsen af et sådant redskab overflødig; 
c) Retten kan ikke tilslutte sig forslaget, i den udstræk­
ning det har til formål i finansordningen endeligt at 
indføje virkningerne af ordningen med udskudt udbe­
taling af forskud til medlemsstaterne i forbindelse 
med EUGFL, Garantisektionen; Retten skal gentage 
sine principielle indvendinger mod en sådan ordning, 
(") EFT C 342 af 31. 12. 1980, pkt. 4.54. 
EFT C 313 af 29. 11. 1982. 
C4) EFT C 336 af 15.12.1987, s. 24. 
Nr. C 166/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 6. 88 
der er i strid med princippet om budgettets etårighed 
og ikke på nogen måde indebærer forbedringer med 
hensyn til kontrollen med de udgifter, medlemssta­
terne afholder; 
d) Retten kan tilslutte sig, at bestemmelserne om proce­
duren for regnskabsafslutning indføjes i finansforord­
ningen; den skal dog beklage, at forslaget fører til 
anerkendelse af forlængelsen af fristerne i forbindelse 
med proceduren i stedet for at gå i retning af en 
tilnærmelse af kontrol og forvaltning i forbindelse 
med EUGFL, Garantisektionen; e) Retten skal henstille til den retsforskriftsudstedende 
myndighed at udvide forslaget, således at fremsen­
delsen af forvaltningsregnskabet og status frem­
skyndes til den 1. marts. 
Vedtaget af Revisionsretten på mødet den 19. maj 1988. 
På Revisionsrettens vegne 
Marcel MART 
Formand 
UDTALELSE nr. 2/88 
fra Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber om forslag til Rådets forordning om 
ændring af forordning (EØF) nr. 1883/78 om de almindelige regler for finansiering af interven­
tioner gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen 
(nedskrivning) 
(88/C 166/04) 
REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER FIAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 206a, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 
1883/78 af 2. august 1978 C), ifølge forslaget bør der indføres en retlig forpligtelse til 
fra og med regnskabsåret 1989 ved udgangen af hvert 
regnskabsår at værdiansætte de produkter, der opkøbes 
ved intervention, til deres forventede afsætningspris; 
følgelig bør der ifølge forslaget fastlægges en generel 
regel om nedskrivning af disse produkters værdi, således 
at forstå, at størstedelen (70 %) nedskrives direkte ved 
interventionsopkøbet, og resten ved regnskabsårets slut­
ning; 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 
1334/86 af 6. maj 1986 (2), 
under henvisning til forslag fra Kommissionen (J), 
under henvisning til Rådets anmodning om udtalelse (4), 
og Retten havde i sin udtalelse nr. 1/86 (5) ingen indven­
dinger imod Kommissionens forslag om at lette mulig­
heden for at foretage lagernedskrivning, men henviste 
dog til de forbehold, den tidligere havde taget på grund 
af manglerne ved bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 
1883/78; 
ud fra følgende betragtninger: 
Forslaget tager i det væsentlige sigte på, at interventions­
lagre af landbrugsprodukter bør værdiansættes til deres 
forventede afsætningspris med henblik på derved at 
afvikle »fortidens byrder«, som belaster de fremtidige 
budgetter; Retten har i sin årsberetning for regnskabsåret 1986 (6) 
på ny gjort opmærksom på de alvorlige mangler ved de 
gældende regler om regnskabsføring af interventions­
lagre og har henstillet, at der indføres obligatoriske 
regler om systematisk nedskrivning af interventionsla­
grene; 
(') EFT L 216 af 5.8.1978, s. 1. 
(2) EFT L 119 af 8.5.1986, s. 18. 
(5) Dok. KOM(88) 195 endelig udg. af 19.4.1988. 
(4) Skrivelse af 29.4.1988 (Rådets afgørelse af 25.4.1988). O EFT C 80 af 9.4.1986, s. 9. 
(<) EFT C 336 af 15.12.1987, s. 50.