EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 15.2.2022 COM(2022) 57 final 2022/0039(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af EU-programmet for sikker konnektivitet for perioden 2023-2027 {SEC(2022) 77 final} - {SWD(2022) 30 final} - {SWD(2022) 31 final}



BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Det overordnede mål med dette forslag er at oprette et sikkert EU-satellitkommunikationssystem (i det følgende benævnt "programmet"), som sikrer global levering af sikre, fleksible og modstandsdygtige satellitkommunikationstjenester til myndighederne i Unionen og medlemsstaterne. Satellitkommunikation giver fuld dækning, som supplerer jordbaserede net (fastnet i form af kabelforbindelser såsom fiberbredbånd eller trådløse forbindelser). Satellitkommunikation kan skabe forudsætninger for uafbrudt digital konnektivitet i zoner, hvor jordbaserede net er enten ikkeeksisterende (f.eks. i havområder, i luftrummet under flyvninger eller i fjerntliggende egne/øer uden mobil- eller bredbåndsdækning) eller er blevet ødelagt (f.eks. under oversvømmelser eller skovbrande), eller hvor de lokale netværk kan være sikkerhedsmæssigt kompromitteret (i krisesituationer, i gesandtskaber i tredjelande eller under følsomme statslige operationer). GOVSATCOM er et strategisk aktiv, som anvendes af de fleste af medlemsstaterne og er tæt forbundet med national sikkerhed. Offentlige brugere foretrækker ofte enten offentligt ejede eller offentlig-private løsninger eller vælger at gøre brug af særligt akkrediterede private udbydere. Anvendelsesscenarierne omfatter overvågningsoperationer, krisestyring, herunder civilbeskyttelse og humanitære operationer i forbindelse med naturkatastrofer eller menneskeskabte katastrofer, samt sammenkobling og beskyttelse af vigtig infrastruktur. På grund af omfanget og kompleksiteten af de nødvendige investeringer og de synergier, som en fælles kapacitet kan skabe, blev GOVSATCOM allerede i 2013 fremhævet som et lovende område for EU-initiativer med mulighed for at yde konkrete bidrag til målene om en stærk, sikker og modstandsdygtig Europæisk Union. Govsatcom er nu en integreret del af rumstrategien for Europa, den europæiske forsvarshandlingsplan og Den Europæiske Unions globale strategi. Idéen om en statslig satellitkommunikationsinfrastruktur i Unionen er konsekvent blevet bifaldet i efterfølgende rådskonklusioner. Vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 28. april 2021 om oprettelse af Unionens rumprogram og Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet og om ophævelse af forordning (EU) nr. 912/2010, (EU) nr. 1285/2013 og (EU) nr. 377/2014 og afgørelse 541/2014/EU (i det følgende benævnt "rumforordningen") udgjorde et første skridt hen imod dette mål om modstandsdygtighed gennem etableringen af en særlig GOVSATCOM-komponent i Unionens rumprogram. Formålet er at optimere udnyttelsen af den eksisterende satellitkommunikationskapacitet for statslige brugere gennem sammenlægning og fælles udnyttelse af de tilgængelige nationale og private ressourcer til satellitkommunikation i EU. På grund af en satellits begrænsede levetid — ca. 15 år for satellitter i geostationære kredsløbsbaner (GEO-baner) — vil flere af de offentligt ejede infrastrukturer til sammenlægning og fælles udnyttelse af GOVSATCOM skulle udskiftes i løbet af de næste 10 år. Derfor blev der i forordning (EU) 2021/696 taget højde for behovet for at vurdere udviklingen i behovet for satellitkommunikation. I forordningen hedder det, at hvis det "viser sig, at denne tilgang ikke er tilstrækkelig til at dække udviklingen i efterspørgslen, bør der kunne træffes beslutning om at overgå til anden fase og udvikle yderligere skræddersyede ruminfrastrukturer eller ‑kapaciteter via en eller flere offentlig-private partnerskaber, f.eks. med Unionens satellitoperatører". En række undersøgelser har underbygget denne udvikling i behovene: Satellitkommunikation har hidtil typisk været brugt til talekommunikation og dataoverførsel i fjerntliggende områder (f.eks. til søs), men andre anvendelsesscenarier er i hastig udvikling og kræver lav latenstid og global dækning. Selv om satellitkommunikation primært har været baseret på geosynkrone rumfartøjer (GEO-rumfartøjer), har den tekniske udvikling gjort det muligt at udvikle ikke-geostationære (NGSO) kommunikationskonstellationer — hvilket indbefatter satellitter i jordnær kredsløbsbane (LEO-satellitter) og satellitter i mellemhøj kredsløbsbane (MEO-satellitter) — og tilbyde ydeevne, der opfylder disse nye brugerbehov. De stigende hybrid- og cybertrusselsniveauer og risikoen for naturkatastrofer har foranlediget de statslige aktørers skiftende behov i retning af større sikkerhed, pålidelighed og tilgængelighed af passende satellitkommunikationsløsninger. Stigningen i kvantecomputere udgør yderligere en trussel. Med deres markant forbedrede kapacitet forventes kvantecomputere at ville kunne dekryptere krypteret indhold. Initiativet vedrørende europæisk kvantekommunikationsinfrastruktur (EuroQCI) har til formål at udvikle fremtidssikrede kryptografisystemer, som kan tilbyde det hidtil højeste niveau af sikker kommunikation ved at afværge fremtidige kvantecomputerangreb. EuroQCI finansieres i øjeblikket gennem Horisont Europa, programmet for et digitalt Europa samt Connecting Europe-facilitetens digitale område. Endvidere konstateres det i Kommissionens strategiske fremsynsrapport, at digital hyperkonnektivitet og teknologisk omstilling som to af de fremherskende langtidstendenser i det næste halve århundrede understøttet af rekordhøj efterspørgsel efter tjenester inden for bl.a. dataøkonomi og ‑finansiering. Disse fremskridt har ført til, at globale satellitkommunikationsforbindelser i stigende grad håndteres som et strategisk aktiv. I dette øjemed er der en række større projekter under udvikling, som støttes af regeringer uden for EU, og som har en række forskellige strategiske mål for konnektivitet. Disse strategiske infrastrukturer, der er iværksat af alle større rummagter, understreger det voksende globale behov for statslige tjenester til at sikre en modstandsdygtig konnektivitet for ikke blot at støtte deres sikkerhedsoperationer, men også for at forbinde kritiske infrastrukturer, håndtere kriser og støtte grænse- og havovervågning. Til dato er der ingen EU-aktiver i jordnær kredsløbsbane (LEO) eller mellemhøj kredsløbsbane (MEO) hverken i drift eller planlagt, som kan opfylde de skiftende statslige brugerbehov. De nuværende satellitkommunikationskapaciteter, der leverer statslige tjenester til medlemsstaterne, er alle baseret på et begrænset antal GEO-aktiver, der hovedsagelig dækker Europa. Hovedparten af kapaciteten er afsat til militære missioner med skærpet statslig kontrol (fra statsejet infrastruktur til stringent kontrollerede offentlig-private partnerskaber). Eftersom de tjenester, der leveres af disse MILSATCOM-kapaciteter, er skræddersyet til at opfylde bestemte militære behov, navnlig med hensyn til frekvens, kryptering, signalkarakteristika, brugerterminal og klassifikationsgrad, kan de desuden ikke anvendes til de fleste civile statslige anvendelsesformål. Som følge af de teknologiske fremskridt med lav latenstid er der frembragt forskellige offentligt støttede eller subsidierede megakonstellationer uden for EU, nemlig i USA, Kina og Rusland. Samtidig er der mangel på ledige frekvenser og kredsløbsbaner på grund af den dramatiske stigning i antallet af disse megakonstellationer. Dette kombineret med GOVSATCOM-kapacitetens begrænsede levetid skaber et akut behov for et rumbaseret system for sikker konnektivitet i EU. Programmet vil afhjælpe kapacitetsmangler med hensyn til statslige satellitkommunikationstjenester. Programmet bør også gøre det muligt for den private sektor at levere kommercielle satellitkommunikationstjenester. Sådanne kommercielle tjenester vil navnlig muliggøre højhastighedsbredbånd og uafbrudt konnektivitet i hele Europa, eliminere zoner uden dækning og øge kontinuitetsgraden på tværs af medlemsstaternes områder, herunder landdistrikter, perifere, fjerntliggende og isolerede områder og øer, og udbrede konnektiviteten over geografiske områder af strategisk interesse uden for Unionen. Et offentlig-privat partnerskab blev i konsekvensanalysen vurderet til at være den mest hensigtsmæssige gennemførelsesmodel til at opnå programmets mål. Herigennem vil der kunne bygges videre på EU's eksisterende teknologiske og infrastrukturelle grundlag for satellitkommunikation og levere robuste og innovative statslige tjenester. Samtidig vil det give de private partnere mulighed for at tilføre programmets infrastruktur yderligere kapacitet til at tilbyde kommercielle tjenester. Dette vil desuden optimere udnyttelsen af implementerings- og driftsomkostningerne ved at fordele udviklings- og implementeringsomkostninger på de komponenter, der er fælles for både statslige og kommercielle infrastrukturer, og driftsomkostningerne ved at muliggøre en høj grad af gensidiggørelse med hensyn til kapacitetsudnyttelse. Det vil stimulere til innovation, navnlig for små og mellemstore virksomheder og nystartede virksomheder, der lancerer nye rumteknologier og ‑anvendelsesformål ("New Space"), ved at muliggøre deling af forsknings- og udviklingsrisici mellem offentlige og private partnere. Sideløbende med dette program vil følgende blive iværksat: ·Horisont Europa-programmet vil afsætte en vis andel af sine klynge 4-komponenter til FoI-aktiviteter, hvorved det bliver muligt at fordele forsknings- og udviklingsrisiciene mellem offentlige og private partnere, herunder for de potentielle teknologier, der vil blive udviklet under New Space ·instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) vil afsætte en vis andel af aktiviteterne under "Et globalt Europa", hvorved det bliver muligt at fordele forsknings- og udviklingsrisiciene mellem offentlige og private partnere, således at konnektivitetssystemet kan tilbyde en række tjenester med deraf afledte fordele til internationale partnere

·Unionens rumprogram vil afsætte en vis andel af sin GOVSATCOM-komponent til aktiviteter i forbindelse med udviklingen af GOVSATCOM-centret, som vil udgøre en del af den jordbaserede infrastruktur i det sikre konnektivitetssystem. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Det foreslåede program er i overensstemmelse med EU's eksisterende rumpolitik. Programmet vil navnlig styrke EU's rumkapacitet, der i øjeblikket består af EU's satellitnavigations- og jordobservationssystemer, henholdsvis Galileo og Copernicus, samt kapaciteten til at øge kendskabet til situationen i rummet. Programmet bygger på EU GOVSATCOM-komponenten i Unionens rumprogram. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Forslaget er i overensstemmelse med Unionens politik på adskillige andre områder. Navnlig vil leveringen af statslige tjenester sikre yderligere samhørighed i overensstemmelse med Unionens digitale strategi og strategien for cybersikkerhed ved at sikre integriteten og modstandsdygtigheden af Europas infrastruktur, net og kommunikation. Programmet vil blive forvaltet på EU-plan og give et meget højt sikkerhedsniveau og dermed styrke evnen til at opbyde en integreret EU-reaktion på sikkerhedstrusler som krævet i strategien for EU's sikkerhedsunion og i den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik. Tjenesterne vil forbinde flere strategiske områder såsom Arktis og Afrika i overensstemmelse med de politiske mål for disse regioner og Global Gateway-strategien. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Forslaget er baseret på artikel 189, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), som danner retsgrundlaget for vedtagelse af EU-foranstaltninger, som vedrører den europæiske rumpolitik. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) På grund af den globale skala og karakter af konnektiviteten kan spørgsmålet ikke behandles hverken på lokalt eller regionalt plan. Programmet vil supplere de eksisterende EU GOVSATCOM-ordninger om sammenlægning og fælles udnyttelse af den eksisterende statslige satellitkommunikationskapacitet. Der er imidlertid ingen EU-medlemsstat, som alene har kapacitet til at opfylde alle de skiftende brugerbehov og afholde de dermed forbundne omkostninger. En EU-løsning skaber merværdi, fordi tiltag og koordinering på EU-plan vil forhindre dobbeltarbejde i Unionen og i medlemsstaterne. Det vil føre til en bedre udnyttelse af eksisterende aktiver, større sikkerhed og modstandsdygtighed, navnlig gennem kvantekryptografi, bredere dækning samt levering af et større udbud af tjenester. Det vil også gavne andre af EU's og medlemsstaternes tematiske politikker. En indsats på EU-plan medfører stordriftsfordele. De forskellige brugerbehov på tværs af medlemsstaterne er generelt set forskelligartede og ofte uforudsigelige med hensyn til omfang, kapacitet, tidsplan og placering. En fællesnævner for alle anvendelsesscenarier er behovet for fleksibilitet på grund af det ofte uforudsigelige og svingende behov for satellitkommunikationskapacitet. Det kræver anselige investeringer at opnå en sådan fleksibel adgang til kapacitet. •Proportionalitetsprincippet Forslaget indebærer ikke nogen foranstaltninger ud over, hvad der er nødvendigt for at nå programmets hovedmål. Forslaget fastlægger navnlig minimumskravene for etablering af et europæisk sikkert konnektivitetssystem og for levering af egnede statslige satellitkommunikationstjenester. I den forbindelse vil systemets kapacitet blive udformet med henblik på bl.a. at supplere medlemsstaternes eksisterende satellitkommunikationskapacitet og dække planlagte yderligere kapacitetsbehov. Forslaget indebærer ingen indskrænkning af medlemsstaternes statslige aktørers mulighed for at vælge de kapaciteter, de beslutter at benytte. Forslaget forventes at få en positiv afsmittende virkning på Unionens rumsektor, bl.a. New Space. Desuden vil borgerne drage fordel af en forbedret driftsmæssig ydeevne inden for civilbeskyttelse. Og endelig er det budget, der er afsat til programmet, egnet til at nå de fastsatte mål og går ikke ud over, hvad der er nødvendigt. De midler, der er nødvendige for at gennemføre programmet, er blevet fastlagt på baggrund af en række grundige analyser og skøn foretaget som led i konsekvensanalysen og er beskrevet nedenfor. •Valg af retsakt En forordning vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet er det foretrukne instrument. Herved sikres den krævede ensartethed og umiddelbare anvendelse med henblik på en effektiv gennemførelse af programmet, samtidig med at det synliggøres og tildeles de finansielle midler, der er nødvendige for gennemførelsen.

3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning Ikke relevant •Høringer af interesserede parter Dette program understøttes af input fra ekspertgruppemøder, offentlige høringer og workshopper, hvor der blev indhentet synspunkter fra alle relevante interessenter (medlemsstaterne og erhvervslivet), nærmere bestemt: ·Siden 2016 er der blevet afholdt adskillige ekspertgruppemøder med medlemsstaterne inden for rammerne af EU GOVSATCOM-initiativ, hvor man drøftede statslige satellitkommunikationsbehov, indledning af sammenlægning og fælles udnyttelse, gennemførelsesaspekter og udvikling hen imod det nuværende program. ·I 2021 blev der afholdt adskillige bilaterale møder med medlemsstaterne med sigte på at skabe overblik over deres individuelle behov for statslig satellitkommunikation og potentielle problemer i forbindelse med programmet. De fleste af medlemsstaterne anførte, at de klart støtter programmet og dets overordnede mål. ·I maj og november 2021 afholdt Kommissionen to workshopper med medlemsstaterne om den aktuelle status for sikker konnektivitet. Under disse workshopper blev der gjort status over de fremskridt, der er gjort med den tekniske undersøgelse af sikker konnektivitet, og med mulige modeller for udnyttelse af systemet. Workshopperne gav medlemsstaterne mulighed for at deltage aktivt, stille spørgsmål og fremsætte bemærkninger, og disse er der taget hensyn til ved udarbejdelsen af dette forslag. ·I juni 2021 afholdt Kommissionen en workshop om sikker konnektivitet for det europæiske New Space-økosystem. 458 deltagere (herunder 196 SMV'er og nystartede virksomheder) drøftede innovative idéer til programmet for sikker konnektivitet og den potentielle rolle for New Space. ·Som led i den offentlige feedback til den indledende konsekvensanalyse modtog Kommissionen feedback fra 13 interessenter, bestående af 1 gruppe af tyndt befolkede egne i EU, 8 private virksomheder, 2 erhvervssammenslutninger, 1 ikke-statslig organisation og 1 privatperson. Erhvervslivet bakkede op om programmet, og flertallet gik ind for en tilgang baseret på offentlig-private partnerskaber (OPP). Der er bred enighed blandt medlemsstaterne om nødvendigheden af at skride til handling. Flere medlemsstater understregede, at nationale kapaciteter alene muligvis vil kunne opfylde kortsigtede behov, men ikke er tilstrækkelige på længere sigt. Nogle af manglerne (f.eks. i Arktis) er allerede dokumenteret. Derudover bekræftede flere medlemsstater deres stigende statslige behov for garanteret adgang til sikker satellitkommunikation. Medlemsstaterne understregede også behovet for at inddrage New Space, idet nystartede virksomheder har vist, at de er teknologisk avancerede og gerne vil bidrage med innovative løsninger. Repræsentanter for EU's rumindustri bekræftede i videnopbygningsfasen, at det ikke er planen, at EU's private virksomheder selv skal skabe en satellitkommunikationskonstellation for at opfylde de skiftende og stigende statslige behov for lav latenstid. De glædede sig imidlertid over muligheden for at indgå partnerskaber med EU med henblik på udvikling af et sådant system. •Indhentning og brug af ekspertbistand Forslaget understøttes ligeledes af indsamlede data og resultater fra undersøgelsen "Building Blocks Towards a Secure Space Connectivity System". Kommissionen indgik også kontrakt med en uafhængig konsulent om at yde den relevante økonometriske støtte og analyse til at understøtte analysen af de indirekte fordele ved programmet. Og endelig blev der indsamlet kvantitative og kvalitative data fra medlemsstaterne og relevante interessenter fra erhvervslivet til støtte for dette forslag. Dette forslag bygger også på Kommissionens arbejde med GOVSATCOM-komponenten i EU's rumprogram og EuroQCI-initiativet samt på de forskningsaktiviteter, der er gennemført inden for rammerne af ENTRUSTED-projektet. •Konsekvensanalyse I overensstemmelse med sin politik om bedre lovgivning har Kommissionen foretaget en konsekvensanalyse med henblik på oprettelsen af programmet. De problemer, der blev analyseret i konsekvensanalysen, førte, som også nævnt ovenfor, til, at der blev formuleret tre specifikke politiske mål:

·at sikre, at der stilles sikker satellitkommunikation til rådighed for at tilgodese de skiftende offentlige behov ·at styrke modstandsdygtigheden i medlemsstaternes og EU's operationer ved at garantere adgang til sikker satellitkommunikation ·at sikre, at regeringens kommunikationsbehov ikke er kritisk afhængige af infrastruktur uden for EU. For at afhjælpe kapacitetsmanglerne i levering af sikre statslige tjenester blev følgende politiske løsningsmodeller overvejet med henblik på at nå målene på den mest effektive og virkningsfulde måde: I "referencescenariet" vil der ikke blive truffet nogen EU-foranstaltninger ud over, hvad der i øjeblikket gennemføres gennem EU GOVSATCOM. Ved referencescenariet forstås videreførelsen af EU GOVSATCOM's fase 1, dvs. begrænset til den nuværende sammenlægning og fælles udnyttelse af medlemsstaternes og private satellitkommunikationssystemer. I et sådant scenario kan individuelle medlemsstater eller EU-virksomheder beslutte at udvikle nye satellitkommunikationstjenester, hvoraf en del af kapaciteten kan sælges til EU GOVSATCOM-puljen. Overgangen til EU GOVSATCOM's fase 2 inden for den oprindeligt planlagte tidsramme vil under alle omstændigheder kræve en retsakt, budgetforhøjelse og registrering af tilgængelige frekvenser. Som led i vurderingen blev det også overvejet, om EU kunne købe sikre akkrediterede tjenester fra etablerede løsninger fra den offentlige eller private sektor, som i øjeblikket er begrænset til udenlandske markedsudbydere (løsningsmodel 3 — konstellation uden for EU). Selv om EU's marked for satellitkommunikation allerede er veludviklet, er der i øjeblikket ingen EU-udbydere, der kan opfylde alle de stigende og skiftende statslige behov. Men køb af tjenester fra private kilder uden for EU er ikke den foretrukne løsning ud fra et sikkerhedsperspektiv og af hensyn til en åben strategisk autonomi, idet medlemsstaterne og EU-institutionerne for at dække deres offentlige behov kræver garanteret og uindskrænket adgang til sikre konnektivitetstjenester uden først at skulle indhente samtykke fra en tredjepart. Denne løsningsmodel 3 ville således ikke opfylde de specifikke mål. EU er derfor nødt til at skride til handling for at sikre leveringen af disse tjenester ved enten fuldt ud at finansiere og indkøbe sit eget system (løsningsmodel 1 — fuldt ud offentligt) eller ved at inddrage private ressourcer (løsningsmodel 2 — i form af en koncessionskontrakt med ret til kommerciel udnyttelse). Løsningsmodel 1 og 2 vil nå de specifikke mål i samme omfang, men løsningsmodel 2 rangerer højere med hensyn til de økonomiske fordele, den kan generere. De fælles økonomiske fordele ved løsningsmodel 1 og 2 vedrører ibrugtagning af en ny infrastruktur, der vil give en bruttoværditilvækst (BVT) på 17-24 mia. EUR og skabe yderligere arbejdspladser i EU's rumindustri. Investeringer i infrastruktur i forudgående led skønnes at generere en seksdobbelt virkning i sektorerne i aftagerleddet. Sektorerne i aftagerleddet skaber afsmittende virkninger ved at anvende de tjenester, teknologier og data, der leveres af rumsektoren, til at styrke deres erhvervsaktiviteter. Disse anslås at have en BVT på 10-19 mia. EUR. Den yderligere mulighed, som løsningsmodel 2 giver den private sektor for at foretage yderligere investeringer i udvikling af kommercielle tjenester, burde medføre yderligere økonomiske fordele for sektoren i aftagerleddet, idet den kan udnytte betydelige kommercielle markedsmuligheder. Hvis de private partnere vælger at udvikle yderligere infrastruktur til kommercielle tjenester, kan dette skabe yderligere bruttoværditilvækst og en yderligere forøgelse af beskæftigelsen i EU's rumindustri både i leverandør- og aftagerleddet. Med hensyn til de sociale virkninger øger statslig satellitkommunikation modstandsdygtigheden i EU's infrastruktur og offentlige tjenester og dermed det sociale aftryk fra deres driftsmæssige ydeevne. Merværdien ved at kunne kommunikere i nødsituationer og katastrofer er ekstremt stor for borgerne og for personer, der er ansvarlige for kritiske infrastrukturanlæg. Også her vil en yderligere investering i kommerciel infrastruktur øge de sociale virkninger yderligere. Med hensyn til programmets indvirkning på miljøet vil løsningsmodel 2, der indebærer udvikling af en yderligere infrastruktur, have en indvirkning på miljøet som følge af fremstilling og opsendelse af systemet. Sammenlignet med andre industrier udleder rumfartøjer imidlertid ikke væsentlige mængder drivhusgasser. Ydermere vil udviklingen være i overensstemmelse med de internationale standarder for beskyttelse af rummiljøet (f.eks. retningslinjerne for nedbringelse af mængden af rumaffald fra De Forenede Nationers Komité for Fredelig Udnyttelse af det Ydre Rum (COPUOS) og det tværinstitutionelle koordinationsudvalg for rumaffald (IADC)) og med eksisterende national lovgivning. Desuden forventes programmet at ville yde positive bidrag til miljøet svarende til Galileo og Copernicus, hvor det vurderes, at miljøfordelene ved anvendelse af komponenterne er ca. dobbelt så store som det miljøaftryk, der skabes. Miljøfordelene omfatter bl.a. satellitkommunikationstjenester til havovervågning, der understøtter sporing af forurening og miljøovervågning, og evnen til at levere uafbrudt kommunikationskapacitet, når infrastrukturen afbrydes, navnlig på grund af oversvømmelser, orkaner eller andre ekstreme vejrfænomener som følge af klimaforandringerne. Og endelig har løsningsmodel 2 yderligere fordele, for så vidt som den: ·forbedrer leveringen af statslige tjenester (lav latenstid, modstandsdygtighed, sikkerhed, garanteret adgang, autonom brug) ·giver mulighed for levering af yderligere kommercielle tjenester (økonomisk vækst, sociale fordele) ·optimerer udnyttelsen af omkostningerne i Unionens budget til: –udvikling og ibrugtagning med stordriftsfordele –operationer med gensidiggørelse med hensyn til kapacitetsudnyttelse ·stimulerer til implementering af innovative teknologier, navnlig med inddragelse af New Space (fordeling af den teknologiske risiko mellem offentlige og private). Med hensyn til omkostningerne anslås omkostningerne til den satellitkommunikationskapacitet, der er beregnet til at dække den offentlige efterspørgsel, at beløbe sig til ca. 6 mia. EUR i forbindelse med implementering af den infrastruktur, der er nødvendig for at levere de statslige tjenester. Under løsningsmodel 2 er omkostningerne fordelt på bidraget fra EU-budgettet, medlemsstaternes bidrag og bidrag fra den private sektor. Udkastet til konsekvensanalysen blev forelagt for Udvalget for Forskriftskontrol den 11. oktober 2021. Efter udvalgets negative udtalelse om det første udkast til konsekvensanalyserapporten blev et revideret udkast til konsekvensanalyse forelagt udvalget med henblik på en anden udtalelse den 21. december 2021. Udvalget noterede sig forbedringerne som reaktion på dets tidligere bemærkninger, men fastholdt ikke desto mindre sin negative udtalelse den 12. januar 2022, fordi konsekvensanalysen stadig indeholdt væsentlige mangler med hensyn til 1) den analytiske sammenhæng mellem problemformuleringen, målene, mulighederne, kriterierne for sammenligning af muligheder og definitionen af fremtidige overvågningsindikatorer, 2) den manglende redegørelse for valget af politiske løsningsmodeller med hensyn til tekniske løsninger, 3) den manglende tidsplan og angivelse af finansieringskilder, 4) klarhed over metodologiske antagelser og gyldigheden af de anvendte sekundære data og 5) den manglende redegørelse for programmets forenelighed med målene i klimaloven.

For at besvare bemærkningerne i udvalgets anden negative udtalelse er konsekvensanalysen derfor vedhæftet et bilag med nærmere præciseringer og yderligere dokumentation på de områder, hvor udvalget i sin udtalelse havde fremsat konkrete forbedringsforslag. Kommissionens arbejdsmetoder giver næstformanden med ansvar for interinstitutionelle forbindelser og fremsyn beføjelse til at godkende fortsættelsen af et initiativ, der har været genstand for en anden negativ udtalelse fra Udvalget for Forskriftskontrol. Det skal bemærkes, at udtalelserne fra Udvalget for Forskriftskontrol er en vurdering af kvaliteten af konsekvensanalysen og ikke en vurdering af det dertil knyttede lovgivningsforslag. På grund af dette programs politiske betydning, det akutte behov for handling og de nærmere præciseringer og den yderligere dokumentation, der anses for på tilfredsstillende vis at afhjælpe de konstaterede mangler og foreslåede specifikationer fra Udvalget for Forskriftskontrol, har Kommissionen — også i lyset af aftalen med næstformanden med ansvar for interinstitutionelle forbindelser og fremsyn — fundet det hensigtsmæssigt at gå videre med programmet. •Målrettet regulering og forenkling Ikke relevant •Grundlæggende rettigheder Programmet er i overensstemmelse med chartret om grundlæggende rettigheder ("chartret"). Det stiller et fælles redskab i form af sikker satellitkommunikation til rådighed for medlemsstaternes regeringer og EU-aktører. Ved at øge sikkerhedsaktørernes driftsmæssige effektivitet kan programmet bidrage til at beskytte og styrke borgernes ret til sikkerhed (chartrets artikel 6) og til diplomatisk eller konsulær beskyttelse, når de opholder sig i et tredjeland (chartrets artikel 46). Programmet kan også føre til en bedre beskyttelse af personoplysninger (chartrets artikel 8), fordi den øgede sikkerhed i forbindelse med satellitkommunikation vil højne niveauet af informationssikring over for tredjeparter, navnlig imod aflytning eller spoofing. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Unionens bidrag fra 2021 til 2027 er på 2 400 mio. EUR i løbende priser, hvoraf 1 600 mio. EUR vil blive gennemført under det nye EU-program for sikker konnektivitet fra 2023 til 2027 og 800 mio. EUR under følgende tre programmer: 430 mio. EUR under Horisont Europa, 220 mio. EUR under Unionens rumprogram og 150 mio. EUR under instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI). Den detaljerede budgetmæssige og finansielle struktur i forslaget om Unionens budget fremgår af den finansieringsoversigt, der ledsager forslaget, og vil blive dækket af de disponible midler i den flerårige finansielle ramme for 2021-2027. Der er afsat 1 600 mio. EUR til Unionens program for sikker konnektivitet gennem en nedskæring på 260 mio. EUR fra Unionens rumprogram, 150 mio. EUR fra "stødpuden til nye udfordringer og prioriteter" under instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI), 400 mio. EUR fra Den Europæiske Forsvarsfond (EUF), 440 mio. EUR under programmet for et digitalt Europa (DEP) og 200 mio. EUR under den digitale del af Connecting Europe-faciliteten (CEF), 50 mio. EUR fra den uudnyttede margen under udgiftsområde 1 og 100 mio. EUR fra den uudnyttede margen under udgiftsområde 5 i FFR. Kommissionen foreslår at håndtere nedskæringerne i finansieringsrammen for det europæiske rumprogram, CEF, EUF, DEP og NDICI inden for den tilladte afvigelse på 15 %, jf. punkt 18 i den interinstitutionelle aftale af 16. december 2020 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning samt om nye egne indtægter, herunder en køreplan hen imod indførelse af nye egne indtægter. I forslagets artikel 14 hedder det, at programmet skal gennemføres ved direkte forvaltning i overensstemmelse med finansforordningen eller ved indirekte forvaltning med de i finansforordningens artikel 62, stk. 1, første afsnit, litra c), omhandlede organer. De anslåede omkostninger til programmet er resultatet af omfattende analyser, der understøttes af de erfaringer, Kommissionen har opnået i forbindelse med forvaltningen af EU's rumprogram, og gennem forberedende undersøgelser og høringer af interesserede parter. De anslåede behov for menneskelige ressourcer, som anført i finansieringsoversigten til denne forordning, afspejler det grundlæggende behov for løbende ekspertbistand. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering I forslagets artikel 6, stk. 1, præciseres det, at programmet skal gennemføres ved hjælp af kontrakter, herunder, men ikke begrænset til, koncessionskontrakter som defineret i finansforordningens artikel 2, stk. 14, eller blandede kontrakter. Programmet vil blive evalueret tre år efter forordningens ikrafttræden og derefter hvert fjerde år. Evalueringen af programmet vil i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer for bedre regulering vurdere programmets effektivitet, virkningsfuldhed, sammenhæng og merværdi for EU. I overensstemmelse med forslagets artikel 37 vil der navnlig blive lagt vægt på udførelsen af de tjenester, der leveres af programmet, og på udviklingen i brugernes behov. Der vil desuden blive foretaget en vurdering af kritiske komponenter og modenhed i EU's forsyningskæde for at sikre, at regeringens kommunikationsbehov ikke er kritisk afhængige af infrastruktur uden for EU. De EU-institutioner og ‑agenturer, der er slutbrugerne, vil sammen med koncessionshaveren, Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet (EUSPA) og Kommissionen foretage evalueringen. •Forklarende dokumenter (for direktiver)

Ikke relevant •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Forslaget består af 11 afsnit, som er struktureret som følger: Kapitel I indeholder de generelle bestemmelser om forslagets genstand, som er at oprette Unionens sikre kommunikationssystem for konnektivitet i perioden for Unionens flerårige finansielle ramme for 2021-2027. I kapitlet fastsættes også både programmets generelle og specifikke mål samt dets anvendelsesområde. Desuden defineres programmets infrastruktur i dette kapitel. Og endelig indeholder kapitlet en bestemmelse, der præciserer, at programmet skal støtte en innovativ og konkurrencedygtig rumsektor i Unionen og stimulere New Space-økosystemet i Unionen, herunder deltagelse af SMV'er, nystartede virksomheder og innovatorer fra alle Unionens medlemsstater. I kapitel II fastlægges og defineres de tjenester, der skal leveres af programmet. Desuden fastsætter kapitlet reglerne for levering af statslige tjenester og definerer deltagerne og brugerne af de statslige tjenester. I kapitel III fastsættes programmets finansieringsmekanisme. Den fastlægger finansieringsstrømmene og finansieringsrammen for bidraget fra EU-budgettet. I kapitel IV fastsættes reglerne for gennemførelsen af programmet, som gennemføres ved hjælp af kontrakter, som Kommissionen indgår med en kontrahent. En sådan kontrakt tildeles i overensstemmelse med de udbudsprincipper, der er fastsat i artikel 17, samt de relevante bestemmelser i finansforordningen og kan have form af en koncessionskontrakt eller en blandet kontrakt. Hvis indgåelsen af koncessionskontrakten eller den blandede kontrakt viser sig ikke at være levedygtig, har Kommissionen i henhold til stk. 3 beføjelse til at gennemføre programmet ved hjælp af en vareindkøbs- eller tjenesteydelseskontrakt eller en bygge- og anlægskontrakt. Kapitlet fastsætter ligeledes reglerne for ejerskab over og anvendelse af de aktiver, der indgår i denne infrastruktur. Kapitel V vedrører forvaltningen af programmet. Det beskriver den rolle, som spilles af dette programs fire hovedaktører — nemlig Kommissionen, Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet, medlemsstaterne og Den Europæiske Rumorganisation — samt forbindelserne mellem disse fire aktører. Afsnit VI omhandler sikkerhed, hvilket er særlig vigtigt i lyset af den programmets strategiske karakter og sammenhængen mellem rum- og sikkerhedsområdet. En høj grad af sikkerhed skal sikres og opretholdes ved at indføre effektive forvaltningsordninger, der i vid udstrækning er baseret på medlemsstaternes erfaringer og på de erfaringer, som Kommissionen har gjort i de seneste år. I lighed med alle andre programmer med en strategisk dimension skal rumprogrammet endvidere gennemgå en uafhængig sikkerhedsgodkendelse i henhold til passende standarder i denne henseende. I kapitel VII fastsættes kriterierne for tredjelandes og internationale organisationers deltagelse i programmet og for tredjelandes og internationale organisationers adgang til programmets statslige tjenester. Kapitel VIII og IX indeholder bestemmelser om henholdsvis programmering og evaluering af programmet og om delegering og gennemførelsesforanstaltninger. 2022/0039 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af EU-programmet for sikker konnektivitet for perioden 2023-2027 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 189, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger: (1)Blandt EU's statslige aktører er der stigende efterspørgsel efter sikre og pålidelige satellitkommunikationstjenester, primært fordi det er den eneste mulige løsning i situationer, hvor jordbaserede kommunikationssystemer enten er ikkeeksisterende, funktionsudygtige eller upålidelige. Økonomisk overkommelig og omkostningseffektiv adgang til satellitbaseret kommunikation er også uundværlig i afsidesliggende regioner, på åbent hav og i luftrummet. Eksempelvis begrænser manglen på kommunikation med høj båndbredde i øjeblikket muligheden for fuldt ud at kunne udnytte nye sensorer og platforme, som observerer de 71 % af vores planet, som havene udgør, hvorimod satellitkommunikation sikrer uafbrudt adgang over hele verden på længere sigt. (2)I Det Europæiske Råds konklusioner af 19.-20. december 2013 udtryktes tilfredshed med forberedelserne til næste generation af statslig satellitkommunikation gennem et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne, Kommissionen og Den Europæiske Rumorganisation (ESA). Statslig satellitkommunikation er også blevet fremhævet som ét af elementerne i den globale strategi for Den Europæiske Unions udenrigs- og sikkerhedspolitik i juni 2016. Statslig satellitkommunikation skal efter planen bidrage til Unionens respons over for hybridtrusler og yde støtte til Unionens strategi for maritim sikkerhed og Unionens politik for Arktis. (3)Den 22. marts 2017 godkendte Rådets Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité civile militære brugerbehov for statslig satellitkommunikation på højt plan, som blev udarbejdet af EU-Udenrigstjenesten på grundlag af de militære brugerbehov, som Det Europæiske Forsvarsagentur har påpeget i sit fælles mål for personalet, som blev vedtaget i 2014, og de civile brugerbehov, som Kommissionen har indsamlet, er blevet lagt sammen for tilsammen at udgøre de civile militære brugerbehov på højt plan til statslig satellitkommunikation. (4)EU vedtog den 28. april 2021 GOVSATCOM-komponenten i forordning (EU) 2021/696 for at sikre, at brugerne af GOVSATCOM har adgang til pålidelige, sikre og omkostningseffektive satellitkommunikationstjenester på længere sigt. I henhold til forordning (EU) 2021/696 er det planen at udnytte den eksisterende kapacitet i første fase af GOVSATCOM-komponenten frem til omkring 2025. I den forbindelse skal Kommissionen indhandle GOVSATCOM-kapaciteter fra medlemsstater med nationale systemer og rumkapaciteter og fra kommercielle satellitkommunikationstjenester eller tjenesteudbydere under hensyntagen til Unionens væsentlige sikkerhedsinteresser. I denne første fase vil GOVSATCOM-tjenesterne blive indført trinvis. Der tages endvidere udgangspunkt i den antagelse, at hvis det i løbet af første fase efter en nærmere analyse af det fremtidige udbud og den fremtidige efterspørgsel skulle vise sig, at denne tilgang ikke er tilstrækkelig til at dække udviklingen i efterspørgslen, kan det blive nødvendigt at overgå til anden fase og udvikle yderligere skræddersyede ruminfrastrukturer eller ‑kapaciteter ved at samarbejde med den private sektor, f.eks. med Unionens satellitoperatører. (5)Det står nu klart, at Unionens nuværende satellitkommunikationsaktiver ikke kan dække nye behov blandt de statslige brugere, som tenderer hen imod løsninger med højere sikkerhed, lav latenstid og global dækning. Det til trods for, at den seneste tekniske udvikling har gjort det muligt at udvikle ikke-geostationære kommunikationskonstellationer (NGSO) og gradvist tilbyde konnektivitetstjenester med høj hastighed og lav latenstid. Der er nu mulighed for at tilgodese de statslige brugeres skiftende behov ved at udvikle og implementere yderligere infrastruktur, da der i øjeblikket er adgang til at registrere tilgængelige frekvenser, som er nødvendige for at levere de nødvendige tjenester i Den Europæiske Union. Hvis disse registreringer ikke udnyttes, bliver de forældede og tildeles andre aktører. Da frekvenser efterhånden er blevet en mangelvare, får EU måske ikke denne mulighed igen. (6)I konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 21.-22. marts 2019 blev det understreget, at Unionen er nødt til at skride fremad med udviklingen af en konkurrencedygtig, sikker, inklusiv og etisk digital økonomi med konnektivitet i verdensklasse. (7)Kommissionen anfører i sin handlingsplan for synergier mellem civil-, forsvars- og rumindustrierne af 22. februar 2021 anføres det, at den har til formål at "gøre det muligt for alle i Europa at få adgang til højhastighedsforbindelser og tilvejebringe et modstandsdygtigt konnektivitetssystem, der gør det muligt for Europa fortsat at være forbundet, uanset hvad der sker". (8)Unionen bør sikre tilvejebringelse af robuste, globale, garanterede og fleksible løsninger for nye statslige behov inden for satellitkommunikation, som hviler på et teknologisk og industrielt grundlag i EU, med henblik på at øge modstandsdygtigheden i medlemsstaternes og EU-institutionernes operationer gennem garanteret og uafbrudt adgang til satellitkommunikation. (9)Satellitkommunikation kan styrke kommunikationsnettenes samlede modstandsdygtighed. Et rumbaseret kommunikationssystem er den eneste mulige løsning i situationer, hvor jordbaserede systemer enten er ikkeeksisterende, funktionsudygtige eller upålidelige. Det kan eksempelvis skabe muligheder for digital kommunikation i områder, hvor der ikke findes jordbaserede net, bl.a. i havområder, i luftrummet under flyvninger eller i fjerntliggende egne, eller hvor lokale netværk er blevet ødelagt som følge af naturkatastrofer eller være sikkerhedsmæssigt kompromitteret i krisesituationer. (10)Det er derfor vigtigt at oprette et nyt EU-program for sikker konnektivitet ("programmet") for at tilvejebringe Unionens satellitbaserede kommunikationsinfrastruktur, som bør bygge på GOVSATCOM-komponenten i Unionens rumprogram, og som også bør udnytte yderligere nationale og europæiske kapaciteter, der eksisterer på det tidspunkt, hvor foranstaltningen gennemføres, og videreudvikle initiativet vedrørende europæisk kvantekommunikationsinfrastruktur (EuroQCI). (11)Programmet bør sikre leveringen af statslige tjenester og give mulighed for levering af kommercielle tjenester gennem en særlig statslig og kommerciel infrastruktur. Programmet bør derfor omfatte udviklings- og valideringsforanstaltninger til opførelse af den indledende rum- og jordbaserede infrastruktur og til opsendelse af den første del af ruminfrastrukturen. Programmet bør derefter omfatte implementeringsaktiviteter med sigte på at færdigbygge den rum- og jordbaserede infrastruktur, der er nødvendig for at levere statslige tjenester. Levering af statslige tjenester, drift, vedligeholdelse og løbende forbedring af infrastrukturen efter ibrugtagning samt udvikling af kommende generationer af statslige tjenester bør være en del af udnyttelsesaktiviteterne. Udnyttelsesaktiviteterne bør påbegyndes hurtigst muligt med leveringen af det oprindelige sæt tjenester, der senest i 2024 skal opfylde de statslige brugeres skiftende behov hurtigst muligt. (12)Siden juni 2019 har medlemsstaterne undertegnet erklæringen om en europæisk kvantekommunikationsinfrastruktur (EuroQCI), hvorved de er enedes om at arbejde sammen med Kommissionen og med støtte fra ESA om at udvikle en kvantekommunikationsinfrastruktur, der dækker hele EU. Ifølge denne erklæring sigter EuroQCI mod at implementere en certificeret sikker helhedsløsning for kvantekommunikationsinfrastruktur, som gør det muligt at overføre og lagre oplysninger og data på ultrasikker vis og i stand til at sammenkoble kritiske offentlige kommunikationsaktiver i hele Unionen. Til dette formål bør der opbygges en sammenkoblet ruminfrastruktur og jordbaseret infrastruktur for at muliggøre generering og distribution af kryptografinøgler baseret på kvanteinformationsteori. Programmet vil bidrage til at opfylde målene i EuroQCI-erklæringen ved at udvikle en EuroQCI's ruminfrastruktur, der er integreret i programmets rum- og jordbaserede infrastruktur. EuroQCI's ruminfrastruktur bør udvikles i programmet i to hovedfaser, en indledende valideringsfase og en ibrugtagningsfase, som bør sikre fuldstændig integrering med programmet, herunder passende løsninger til intersatellitkonnektivitet og dataoverførsel mellem satellitter og jorden. Programmet bør integrere EuroQCI i sin statslige infrastruktur, da det vil tilvejebringe fremtidssikrede kryptografisystemer, som kan tilbyde det hidtil højeste niveau af sikker kommunikation ved at afværge fremtidige kvantecomputerangreb. (13)For at optimere udnyttelsen af de tilgængelige satellitkommunikationsressourcer, garantere adgangen i uforudsigelige situationer, såsom naturkatastrofer, og sikre driftsmæssig effektivitet og korte ekspeditionstider kræves der et jordsegment. Det bør udformes på grundlag af operationelle og sikkerhedsmæssige krav. (14)For at udbygge Unionens satellitkommunikationskapaciteter bør programmets infrastruktur integrere den infrastruktur, der er udviklet med henblik på GOVSATCOM-komponenten i Unionens rumprogram. Navnlig bør programmets jordbaserede infrastruktur omfatte GOVSATCOM-centre og andre jordsegmentaktiver. (15)De tjenester, der muliggøres af programmet, bør forbinde strategiske områder såsom Arktis og Afrika og bidrage til geopolitisk modstandsdygtighed ved at tilbyde yderligere konnektivitet i overensstemmelse med de politiske mål i disse regioner og Global Gateway-strategien. (16)Det er hensigtsmæssigt, at de satellitter, der bygges med henblik på programmet, udstyres med nyttelast, der kan gøre det muligt at øge kapaciteten og tjenesterne i komponenterne i Unionens rumprogram og dermed muliggøre udvikling af yderligere missioner på de betingelser, der er fastsat i forordning (EU) 2021/696. Det kan tilbyde alternative positionsbestemmelses-, navigations- og tidsbestemmelsestjenester, som supplerer Galileo, sikre transmission af EGNOS-/SBAS-meddelelser med en lavere latenstid, stille rumbaserede sensorer til rådighed til rumovervågning og støtte forbedringen af den nuværende Copernicus-kapacitet, navnlig til beredskabstjenester og civile sikkerhedstjenester. (17)Det er afgørende for Unionens og medlemsstaternes sikkerhed og for at sikre de statslige tjenesters sikkerhed og integritet, at programmets rumaktiver så vidt muligt opsendes fra medlemsstaternes område. Endvidere er mikroløfteraketter i stand til at give yderligere fleksibilitet, hvilket muliggør en hurtig ibrugtagning af rumaktiverne. (18)Det er vigtigt, at Unionen ejer alle materielle og immaterielle aktiver i forbindelse med statslig infrastruktur, samtidig med at det sikres, at Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder artikel 17, overholdes. Uanset Unionens ejerskab over disse aktiver bør Unionen dog have mulighed for at stille disse aktiver til rådighed for tredjeparter eller råder over dem i overensstemmelse med denne forordning, og hvor det skønnes hensigtsmæssigt på grundlag af en konkret vurdering. (19)Programmet bør levere tjenester, der tager sigte på at opfylde de statslige brugeres behov. I de civile militære brugerbehov på højt plan for statslig satellitkommunikation, som blev godkendt af Rådets Sikkerhedsudvalg i marts 2017, blev der opstillet tre søjler for statslige tjenesters anvendelsesscenarier: overvågning, krisestyring samt sammenkobling og beskyttelse af vigtige infrastrukturer.

(20)De operationelle krav til statslige tjenester bør være baseret på analysen af anvendelsesscenarier. Ud fra disse operationelle krav bør porteføljen af statslige tjenester udvikles i kombination med sikkerhedskrav og den stigende efterspørgsel efter statslige tjenester. Tjenesteporteføljen bør fastsætte referencescenariet for de statslige tjenester. Tjenesteporteføljen for statslige tjenester bør tage hensyn til tjenesteporteføljen for de GOVSATCOM-tjenester, der er etableret inden for rammerne af forordning (EU) 2021/696. For at sikre den bedst mulige overensstemmelse mellem efterspørgslen og de leverede tjenester bør tjenesteporteføljen for statslige tjenester opdateres regelmæssigt. (21)Satellitkommunikation er en begrænset ressource, som begrænses af satellitkapacitet, frekvenser og geografisk dækning. For at være omkostningseffektivt og udnytte stordriftsfordele bør programmet optimere matchningen mellem udbud af og efterspørgsel efter offentlige tjenester. Eftersom både efterspørgslen og det potentielle udbud ændrer sig over tid, bør Kommissionen overvåge behovet for at tilpasse porteføljen for de statslige tjenester, når dette forekommer nødvendigt. (22)Programmet bør også gøre det muligt for den private sektor at levere kommercielle tjenester. Sådanne kommercielle tjenester kan navnlig bidrage til tilgængeligheden af højhastighedsbredbånd og uafbrudt konnektivitet i hele Europa, eliminere zoner uden dækning og øge kontinuitetsgraden på tværs af medlemsstaternes områder, herunder landdistrikter, randområder, fjerntliggende og isolerede områder og øer, og udbrede konnektiviteten over geografiske områder af strategisk interesse. (23)Medlemsstaterne, Rådet, Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil ("EU-Udenrigstjenesten") samt EU-agenturer og -organer bør kunne blive programdeltagere, for så vidt som de vælger at tillade brugere af statslige tjenester eller at stille kapaciteter, steder eller faciliteter til rådighed. I betragtning af at den enkelte medlemsstat selv kan bestemme, om den ønsker at godkende nationale brugere af statslige tjenester, bør en medlemsstat ikke være forpligtet til at blive programdeltager eller at huse programmets infrastrukturer. (24)Hver programdeltager bør udpege en kompetent myndighed for sikker konnektivitet til at overvåge, om brugere og andre nationale enheder, der spiller en rolle i programmet, følger de gældende regler og sikkerhedsprocedurer i overensstemmelse med sikkerhedskravene. (25)Denne forordning fastlægger en finansieringsramme, som skal udgøre det primære referencebeløb, jf. punkt 18 i den interinstitutionelle aftale af 16. december 2020 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning samt om nye egne indtægter, herunder en køreplan for indførelse af nye egne indtægter, for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure. (26)Programmets mål hænger sammen med og supplerer målene for andre EU-programmer, navnlig Horisont Europa, som blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/695, programmet for et digitalt Europa, som blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/694, instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde — et globalt Europa, som blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/947, Connecting Europe-faciliteten, som blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1153, samt i særdeleshed Unionens rumprogram, som blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/696. (27)Horisont Europa-programmet vil afsætte en vis andel af sine klynge 4-komponenter til FoI-aktiviteter i forbindelse med udvikling og validering af det sikre konnektivitetssystem, herunder til de potentielle teknologier, der vil blive udviklet under New Space. Instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) vil afsætte en vis andel af sine midler til et globalt Europa til aktiviteter i forbindelse med driften af systemet og levering af tjenester på verdensplan, som vil gøre det muligt at tilbyde en bred vifte af tjenester til internationale partnere. Unionens rumprogram vil afsætte en vis andel af sin GOVSATCOM-komponent til aktiviteter i forbindelse med udviklingen af GOVSATCOM-centret, som vil udgøre en del af den jordbaserede infrastruktur i det sikre konnektivitetssystem. Finansieringen fra disse programmer bør gennemføres i overensstemmelse med reglerne for disse programmer. Da disse regler kan afvige betydeligt fra reglerne i denne forordning, bør der tages hensyn til behovet for effektivt at nå de tilsigtede politiske mål, når der træffes beslutning om at finansiere aktioner fra både de tildelte midler fra Horisont Europa og NDICI og fra EU-programmet for sikker konnektivitet. (28)På grund af programmets iboende konsekvenser for Unionens og medlemsstaternes sikkerhed deler programmet tillige mål og principper med Den Europæiske Forsvarsfond, som blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/697. En del af finansieringen fra dette program bør derfor stilles til rådighed til finansiering af aktiviteterne under dette program, navnlig de foranstaltninger, der vedrører ibrugtagning af dets infrastruktur. (29)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 ("finansforordningen") finder anvendelse på programmet. Finansforordningen fastsætter regler for gennemførelsen af Unionens budget, herunder for tilskud, priser, udbud, indirekte forvaltning, finansielle instrumenter, budgetgarantier, finansiel bistand og godtgørelse af eksterne eksperter. (30)I overensstemmelse med finansforordningens artikel 191, stk. 3, kan de samme omkostninger under ingen omstændigheder finansieres to gange over Unionens budget. (31)Kommissionen bør ved varetagelsen af visse ikkelovgivningsmæssige opgaver i givet fald kunne gøre brug af teknisk bistand fra eksterne parter i det omfang, det er nødvendigt. Andre enheder, som er involveret i den offentlige forvaltning af programmet, bør kunne gøre brug af samme tekniske bistand i forbindelse med varetagelsen af opgaver, de har fået overdraget i henhold til denne forordning. (32)Horisontale finansielle regler, der er vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), finder anvendelse på denne forordning. Disse regler er fastsat i finansforordningen og fastlægger navnlig proceduren for opstilling og gennemførelse af budgettet ved hjælp af tilskud, udbud, priser og indirekte gennemførelse og fastsætter kontrol med finansielle aktørers ansvar. Regler, der er vedtaget på grundlag af artikel 322 i TEUF, omfatter også en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af Unionens budget. (33)Udbudskontrakter, der indgås under programmet, for aktiviteter, der finansieres af programmet, bør være i overensstemmelse med EU-reglerne. I den forbindelse bør Unionen også være ansvarlig for at definere de mål, der bør forfølges med hensyn til offentlige udbud. (34)Finansforordningens artikel 154 fastsætter, at Kommissionen på grundlag af resultaterne af en forudgående vurdering skal kunne sætte sin lid til de systemer og procedurer, der anvendes af personer eller enheder, som gennemfører EU-midler. Om nødvendigt bør der fastsættes konkrete tilpasninger af disse systemer og procedurer ("tilsynsforanstaltninger") samt ordningerne for eksisterende kontrakter i den tilsvarende bidragsaftale. (35)For at opfylde programmets mål er det vigtigt, hvor det er relevant, at kunne trække på de kapaciteter, der tilbydes af offentlige og private enheder i Unionen, som er aktive på rumområdet, og være i stand til at arbejde på internationalt plan med tredjelande eller internationale organisationer. Det er således nødvendigt at give mulighed for at anvende alle de relevante værktøjer og forvaltningsmetoder i TEUF og finansforordningen og fælles udbudsprocedurer. (36)I overensstemmelse med finansforordningen, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013, Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2988/95, Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og Rådets forordning (EU) 2017/1939 skal Unionens finansielle interesser beskyttes ved hjælp af forholdsmæssige foranstaltninger, herunder foranstaltninger vedrørende forebyggelse, opdagelse, korrektion og undersøgelse af uregelmæssigheder, herunder svig, vedrørende tilbagesøgning af tabte, uberettiget udbetalte eller ukorrekt anvendte midler, og, om relevant, vedrørende pålæggelse af administrative sanktioner. Navnlig har Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) i overensstemmelse med forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og (EU, Euratom) nr. 883/2013 beføjelse til at foretage administrative undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, med henblik på at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser. Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) er i overensstemmelse med forordning (EU) 2017/1939 beføjelse til at efterforske og retsforfølge strafbare handlinger til skade for Unionens finansielle interesser, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371. I overensstemmelse med finansforordningen skal enhver person eller enhed, som modtager EU-midler, stamarbejde fuldt ud om beskyttelse af Unionens finansielle interesser, give Kommissionen, OLAF, Revisionsretten og, for så vidt angår de medlemsstater, der deltager i et forstærket samarbejde i henhold til forordning (EU) 2017/1939, EPPO de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikre, at eventuelle tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, tildeler tilsvarende rettigheder. (37)For at sikre, at Unionens finansielle interesser beskyttes, er det nødvendigt at kræve, at tredjelande giver den ansvarlige anvisningsberettigede, OLAF og Revisionsretten de fornødne rettigheder og den fornødne adgang, således at de fuldt ud kan udøve deres respektive beføjelser. (38)Et offentlig-privat partnerskab er den mest hensigtsmæssige model til at opnå programmets mål. Herigennem vil der kunne bygges videre på EU's eksisterende teknologiske og infrastrukturelle grundlag for satellitkommunikation og levere robuste og innovative statslige tjenester, samtidig med at den private partner får mulighed for at tilføre programmets infrastruktur yderligere kapacitet til at tilbyde kommercielle tjenester gennem yderligere egne investeringer. En sådan ordning vil optimere etablerings- og driftsomkostningerne ved at fordele udviklings- og etableringsomkostninger på de komponenter, der er fælles for både statslige og kommercielle infrastrukturer, og driftsomkostningerne ved at muliggøre en høj grad af gensidiggørelse med hensyn til kapacitetsudnyttelse. Det vil stimulere til innovation, navnlig inden for New Space, ved at skabe mulighed for at fordele forsknings- og udviklingsrisiciene mellem offentlige og private partnere. (39)Gennemførelsesmodellen kan tage form af en koncessionskontrakt eller andre aftaleordninger. Uanset gennemførelsesmodellen bør der indføres et antal nøgleprincipper. Kontrakten bør fastlægge en klar fordeling af opgaver og ansvarsområder mellem de offentlige og private partnere. Den bør således undgå at overkompensere den private partner for levering af statslige tjenester, gøre det muligt for den private sektor at levere kommercielle tjenester og sikre en passende prioritering af de offentlige brugeres behov. Kommissionen bør være i stand til at vurdere og godkende sådanne tjenester for at sikre, at Unionens væsentlige interesser og programmets mål bevares, og at der træffes tilstrækkelige sikkerhedsforanstaltninger for at forhindre potentielle konkurrenceforvridninger som følge af levering af kommercielle tjenester. Sådanne sikkerhedsforanstaltninger kan omfatte separate regnskaber for statslige og kommercielle tjenester samt åben, retfærdig og ikkediskriminerende adgang til den infrastruktur, der er nødvendig for levering af kommercielle tjenester. Det offentlig-private partnerskab bør fremme nystartede virksomheders og SMV'ers deltagelse igennem hele koncessionens værdikæde og på tværs af medlemsstaterne og derved tilskynde til udvikling af innovative og disruptive teknologier.

(40)En forsvarlig offentlig forvaltning af programmet kræver en klar fordeling af ansvarsområder og opgaver mellem de forskellige involverede parter for at undgå unødvendig overlapning og reducere omkostningsoverskridelser og forsinkelser. Alle de forskellige aktører i forvaltningen bør inden for deres kompetenceområde og i overensstemmelse med deres ansvarsområder støtte opnåelsen af programmets mål. (41)Medlemsstaterne har længe været aktive på rumområdet. De har systemer, infrastruktur, nationale agenturer og organer med tilknytning til rummet. De kan således yde et stort bidrag til programmet, navnlig dets gennemførelse. De kan samarbejde med Unionen om at fremme programmets tjenester og anvendelsesformål og sikre sammenhæng mellem de relevante nationale initiativer og programmet. Kommissionen kan eventuelt mobilisere de midler, som medlemsstaterne råder over, få gavn af deres bistand og, betinget af gensidigt aftalte vilkår, overdrage ikkelovgivningsmæssige opgaver i forbindelse med gennemførelsen af programmet. Derudover bør de pågældende medlemsstater træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre beskyttelsen af jordbaseret infrastruktur placeret på deres områder. Medlemsstaterne og Kommissionen bør desuden samarbejde indbyrdes og med relevante internationale organer og lovgivningsmyndigheder for at sikre, at de frekvenser, der er nødvendige for programmet, er tilgængelige og tilstrækkeligt beskyttede, for at muliggøre den fulde udvikling og gennemførelse af anvendelsesformål, der er baseret på de tjenester, der tilbydes, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 243/2012/EU. (42)I overensstemmelse med artikel 17 i traktaten om Den Europæiske Union ("TEU") og som forkæmper for Unionens almene interesser er det Kommissionens ansvar at gennemføre programmet, påtage sig det overordnede ansvar og udbrede dets anvendelse Med henblik på at optimere udnyttelsen af de forskellige interessenters ressourcer og kompetencer bør Kommissionen i begrundede tilfælde kunne overdrage visse opgaver til andre enheder. Da Kommissionen har det overordnede ansvar for programmet, bør den fastlægge de vigtigste tekniske og operationelle krav, der er nødvendige for at kunne gennemføre udviklingen af systemer og tjenester. Det bør den gøre efter at have hørt medlemsstaternes eksperter, brugere og andre relevante interessenter. Og endelig er Unionens udøvelse af kompetencer i henhold til artikel 4, stk. 3, i TEUF ikke til hinder for, at medlemsstaterne udøver deres kompetencer. For at gøre god brug af EU-midlerne er det imidlertid hensigtsmæssigt, at Kommissionen så vidt muligt sikrer sammenhæng mellem de aktiviteter, der udføres i forbindelse med programmet, og medlemsstaternes aktiviteter. (43)Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet ("agenturet") har til opgave at bidrage til programmet, navnlig hvad angår sikkerhedsgodkendelse. Visse af de opgaver, som er knyttet til disse områder, bør derfor overdraget til agenturet. Med hensyn til sikkerhed i særdeleshed bør agenturet i kraft af sin erfaring på dette område være ansvarligt for sikkerhedsgodkendelse af statslige tjenester og statslig infrastruktur. Endvidere bør agenturet varetage de opgaver, som Kommissionen overdrager det. Ved overdragelsen af opgaver til agenturet bør der stilles tilstrækkelige menneskelige, administrative og finansielle ressourcer til rådighed. (44)På grundlag af den fagkundskab, der er oparbejdet i de seneste år inden for forvaltning, drift og levering af tjenester i forbindelse med Galileo- og EGNOS-komponenterne i Unionens rumprogram, er agenturet det mest hensigtsmæssige organ til under Kommissionens tilsyn at varetage alle opgaver i forbindelse med driften af den statslige infrastruktur og leveringen af statslige tjenester. Agenturet bør derfor overdrages driften af den statslige infrastruktur og leveringen af statslige tjenester. (45)For at sikre driften af den statslige infrastruktur og facilitere leveringen af statslige tjenester bør agenturet have mulighed for gennem bidragsaftaler at overdrage bestemte aktiviteter til andre enheder inden for deres respektive kompetenceområder på de betingelser for indirekte forvaltning, der gælder for Kommissionen. (46)ESA er en international organisation med omfattende fagkundskab på rumområdet, herunder inden for satellitkommunikation, og er derfor en vigtig partner i gennemførelsen af de forskellige aspekter af Unionens rumpolitik. I den forbindelse bør ESA kunne stille teknisk ekspertise til rådighed for Kommissionen, bl.a. til forberedelse af programmets tekniske aspekter. Til dette formål kan ESA få til opgave at forestå programmets udviklings- og valideringsaktiviteter og støtte evalueringen af de kontrakter, der indgås i forbindelse med gennemførelsen af programmet. (47)På grund af vigtigheden af rumrelaterede aktiviteter for Unionens økonomi og europæernes hverdag, bør det være en hovedprioritet for programmet at opnå og fastholde en høj grad af sikkerhed, navnlig for at beskytte Unionens og medlemsstaternes interesser bl.a. i forbindelse med klassificerede og følsomme ikkeklassificerede informationer. (48)I henhold til artikel 17 i TEU er Kommissionen ansvarlig for forvaltningen af programmer, som i overensstemmelse med reglerne i finansforordningen kan uddelegeres til tredjeparter ved indirekte forvaltning. I den forbindelse skal Kommissionen sikre, at de opgaver, der varetages af tredjeparter i forbindelse med gennemførelsen af programmet ved indirekte forvaltning, ikke kompromitterer programmets sikkerhed, navnlig med hensyn til kontrol med klassificerede informationer. Det bør derfor præciseres, at når Kommissionen overdrager opgaver til ESA i henhold til programmet, skal de tilsvarende bidragsaftaler sikre, at klassificerede informationer, der genereres af ESA, betragtes som EU-klassificerede informationer ("EUCI") i overensstemmelse med Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/444 og Rådets afgørelse 2013/488/EU, som er udarbejdet under Kommissionens myndighed. (49)Uden at det berører medlemsstaternes beføjelser på området national sikkerhed bør Kommissionen og den højtstående repræsentant i overensstemmelse med deres respektive beføjelser garantere programmets sikkerhed i overensstemmelse med denne forordning og, hvor det er relevant, Rådets afgørelse (FUSP) 2021/698. (50)I lyset af den særlige fagkundskab, som EU-Udenrigstjenesten råder over, og dens regelmæssige kontakt med myndigheder i tredjelande og internationale organisationer, burde EU-Udenrigstjenesten have mulighed for bistå Kommissionen i varetagelsen af en række opgaver med tilknytning til programmets sikkerhed på området for eksterne forbindelser i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/427/EU. (51)Uden at det berører medlemsstaternes eneansvar på området national sikkerhed som omhandlet i artikel 4, stk. 2, i TEU og medlemsstaternes ret til at beskytte deres væsentlige sikkerhedsinteresser i overensstemmelse med artikel 346 i TEUF, bør der indføres en særlig sikkerhedsforvaltning med henblik på at sikre en gnidningsløs gennemførelse af programmet. Denne forvaltning bør bygge på tre centrale principper. For det første er det bydende nødvendigt, at medlemsstaternes omfattende og enestående erfaring i sikkerhedsspørgsmål tages i betragtning i videst muligt omfang. For det andet bør de operationelle funktioner være adskilt fra sikkerhedsgodkendelsesfunktionerne for at forhindre interessekonflikter og eventuelle mangler ved anvendelsen af sikkerhedsreglerne. For det tredje er den enhed, som er ansvarlig for at forvalte alle eller nogle af programmets infrastruktur, også bedst rustet til at forvalte sikkerheden i forbindelse med de opgaver, den har fået overdraget. Programmets sikkerhed vil bygge på de erfaringer, der er indhøstet i forbindelse med gennemførelsen af Unionens rumprogram i de seneste år. En forsvarlig sikkerhedsforvaltning kræver også, at rollerne er fordelt hensigtsmæssigt mellem de forskellige aktører. Som ansvarlig for programmet bør Kommissionen — uden at det berører medlemsstaternes beføjelser på området for national sikkerhed — fastlægge de generelle sikkerhedskrav, som er gældende for programmet. (52)Cybersikkerheden i programmets infrastrukturer, både på jorden og i rummet, er afgørende for at sikre kontinuitet i systemets tjenester og drift. Nødvendigheden af at beskytte systemet og dets tjenester mod cyberangreb, herunder ved at gøre brug af nye teknologier, bør derfor tages behørigt i betragtning ved fastsættelsen af sikkerhedskrav. (53)Hvis det efter risiko- og trusselsanalysen skønnes hensigtsmæssigt bør Kommissionen udpege en sikkerhedsovervågningsstruktur. Dette sikkerhedsovervågningsorgan bør være den enhed, der reagerer på de instrukser, der er udarbejdet i henhold til anvendelsesområdet for afgørelse (FUSP) 2021/698. (54)De statslige tjenester, der leveres gennem programmet, vil blive anvendt af Unionens statslige aktører i forbindelse med sikkerhedskritiske missioner. Sådanne tjenester og infrastrukturer bør derfor være underlagt sikkerhedsgodkendelse. (55)Det er absolut nødvendigt, at sikkerhedsgodkendelsesaktiviteterne gennemføres med kollektivt ansvar for sikkerheden i Unionen og dens medlemsstater, idet man forsøger at skabe konsensus og inddrage alle aktører i forbindelse med sikkerhedsspørgsmål, og at der indføres en procedure for permanent risikoovervågning. Det er ligeledes nødvendigt, at de tekniske sikkerhedsgodkendelsesaktiviteter udføres af fagfolk, som er behørigt kvalificerede med hensyn til godkendelse af komplekse systemer, og som har adækvat sikkerhedsgodkendelse. (56)Et af programmets vigtigste mål er at garantere Unionens og medlemsstaternes sikkerhed og styrke modstandsdygtigheden på tværs af centrale teknologier og værdikæder. Dette mål kræver i specifikke tilfælde, at der fastsættes de betingelser for støtteberettigelse og deltagelse, som kræves opfyldt for at sikre beskyttelsen af de operationelle EU-systemers integritet, sikkerhed og modstandsdygtighed. Dette bør ikke undergrave behovet for konkurrenceevne og omkostningseffektivitet. (57)I betragtning af betydningen for programmet af en jordbaseret infrastruktur og dennes indvirkning på dets sikkerhed bør placeringen af denne infrastruktur bestemmes af Kommissionen. Ibrugtagningen af programmets jordbaserede statslige infrastruktur bør fortsat følge en åben og gennemsigtig proces, hvilket kunne involvere agenturet, når dette er relevant i forhold til dets kompetenceområder. (58)Programmets statslige tjenester skal anvendes af EU- og medlemsstatsaktører i forbindelse med sikkerhedskritiske missioner og operationer. For at beskytte Unionens og medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser er der således behov for foranstaltninger til at sikre den fornødne uafhængighed af tredjeparter (tredjelande og enheder fra tredjelande), som skal omfatte alle programmets elementer. Dette gælder for rum- og jordbaserede teknologier på komponent-, delsystem- og systemniveau, fremstillingsindustrier, ejere og operatører af rumsystemer og fysisk placering af jordbaserede komponenter. (59)For at sikre den europæiske rumindustris konkurrenceevne i fremtiden bør programmet bidrage til at udvikle avancerede kompetencer på rumrelaterede områder, støtte uddannelsesaktiviteter og fremme lige muligheder, herunder ligestilling mellem kønnene og styrkelse af kvinders indflydelse og status, med henblik på at udnytte EU-borgernes fulde potentiale på dette område.

(60)I betragtning af programmets verdensomspændende dækning har det en klar international dimension. Internationale partnere, deres regeringer og borgere vil modtage programmets vifte af tjenester med påløbne fordele for Unionens og medlemsstaternes internationale samarbejde med disse partnere. For så vidt angår spørgsmål vedrørende programmet kan Kommissionen på Unionens vegne og inden for sit kompetenceområde koordinere aktiviteterne på den internationale arena. Kommissionen vil navnlig, for så vidt angår programmet, forsvare Unionens og medlemsstaternes interesser i internationale fora, herunder på frekvensområdet, uden at dette dog berører medlemsstaternes kompetence på dette område. (61)Medlemmer af Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), som er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), tiltrædende lande, kandidatlande og potentielle kandidatlande, lande, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, og andre tredjelande kan kun deltage i programmet på grundlag af en aftale, der er indgået i overensstemmelse med artikel 218 i TEUF. (62)I henhold til Rådets afgørelse 2013/755/EU kan personer og enheder, som er etableret i oversøiske lande eller territorier, modtage finansiering under overholdelse af de regler og mål, der gælder for programmet, og eventuelle ordninger, som finder anvendelse på den medlemsstat, som det pågældende oversøiske land eller territorium hører under. (63)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser vedrørende beslutning om placering af anlæg, der tilhører den jordbaserede statslige infrastruktur, de operationelle krav til statslige tjenester, tjenesteporteføljen for statslige tjenester samt fastlæggelse af yderligere krav til tredjelandes og internationale organisationers deltagelse i programmet. Sådanne beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (64)De statslige tjenester bør som udgangspunkt leveres gratis til brugerne af de statslige tjenester. Hvis Kommissionen efter en analyse konkluderer, at der er mangel på kapacitet, bør den have mulighed for at udvikle en prispolitik som led i disse detaljerede regler for levering af tjenester for at undgå markedsforvridning. Kommissionen bør tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage en sådan prispolitik. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. (65)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår jordsegmentets beliggenhed inden for rammerne af den statslige infrastruktur. Ved udvælgelsen af sådan beliggenhed bør Kommissionen kunne tage hensyn til operationelle krav og sikkerhedskrav såvel som til eksisterende infrastruktur. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. (66)Af hensyn til en forsvarlig offentlig forvaltning og i betragtning af synergierne mellem dette program og Unionens rumprogram og navnlig for at sikre hensigtsmæssige synergier med GOVSATCOM-komponenten bør det programudvalg, der er nedsat inden for rammerne af forordning (EU) 2021/696 i GOVSATCOM-konfigurationen, tillige fungere som udvalg i forbindelse med dette program. Ved behandling af spørgsmål vedrørende programmets sikkerhed bør programudvalget mødes i en særlig sikkerhedskonfiguration. (67)Eftersom god embedsførelse kræver en ensartet forvaltning af programmet, en hurtigere beslutningsproces og lige adgang til oplysninger, kan repræsentanter for enheder, der har fået overdraget opgaver i tilknytning til programmet, eventuelt deltage som observatører i arbejdet i det programudvalg, der er nedsat i medfør af forordning (EU) nr. 182/2011. Af samme årsager kan repræsentanter for tredjelande og internationale organisationer, der har indgået en international aftale med Unionen i relation til programmet, eventuelt deltage i programudvalgets arbejde med forbehold af sikkerhedsbegrænsninger og som foreskrevet i en sådan aftale. Repræsentanterne for enheder, der har fået tildelt opgaver i forbindelse med programmet, tredjelande og internationale organisationer bør ikke have ikke stemmeret programudvalget. Betingelserne for observatørers og ad hoc-deltageres deltagelse bør fastsættes i programudvalgets forretningsorden. (68)I henhold til punkt 22 og 23 i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning bør dette program evalueres på grundlag af oplysninger indsamlet i overensstemmelse med specifikke overvågningskrav, samtidig med at administrative byrder, navnlig for medlemsstaterne, og overregulering undgås. Disse krav bør om relevant omfatte målbare indikatorer som grundlag for en evaluering af programmets virkninger. Ved evalueringen af dette program bør der tages hensyn til resultaterne af den evaluering af GOVSATCOM-komponenten i Unionens rumprogram, som foretages inden for rammerne af forordning (EU) 2021/696. (69)For at sikre, at indikatorerne til rapportering om programmets fremskridt og dets overvågnings- og evalueringsramme fortsat er tilstrækkelige, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår ændring af indikatorerne i bilaget til denne forordning samt for at supplere denne forordning med bestemmelser om oprettelse af en overvågnings- og evalueringsramme, som bl.a. kan tage hensyn til udbredelsen blandt slutbrugerne og virkningerne på det indre marked. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen under sit forberedende arbejde gennemfører de rette høringer, herunder eksperthøringer, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. (70)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af programmets sikkerhedskrav bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. Medlemsstaterne bør kunne udøve maksimal kontrol over programmets sikkerhedskrav. Når Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter om programmets sikkerhed, bør den bistås af programudvalget i en særlig sikkerhedskonfiguration. I betragtning af den følsomme karakter af sikkerhedsanliggender bør programudvalgets formand tilstræbe at finde løsninger, der nyder den bredest mulige tilslutning i udvalget. Kommissionen bør ikke vedtage gennemførelsesretsakter, der fastlægger de generelle sikkerhedskrav for programmet, i de tilfælde, hvor programudvalget ikke har afgivet en udtalelse. (71)Målet for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af tiltagets omfang og virkninger, som overstiger, hvad en enkelt medlemsstat økonomisk og teknisk kan klare alene, bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål — VEDTAGET DENNE FORORDNING: Kapitel I Generelle bestemmelser Artikel 1 Genstand 1.Ved denne forordning oprettes EU-programmet for sikker konnektivitet ("programmet"). Forordningen fastsætter programmets mål, reglerne for dets aktiviteter, dets infrastruktur og tjenester, dets deltagere, budgettet for perioden 2023-2027, formerne for EU-finansiering, reglerne for ydelse af en sådan finansiering samt reglerne for gennemførelsen af programmet. Artikel 2 Definitioner

I denne forordning forstås ved: 1)"kritisk infrastruktur": aktiver, systemer eller dele deraf, der befinder sig i medlemsstaterne, og som er væsentlige for opretholdelsen af vitale samfundsmæssige funktioner og menneskers sundhed, sikkerhed og økonomiske eller sociale velfærd, og hvis afbrydelse eller ødelæggelse i væsentlig grad ville påvirke en medlemsstat, som følge af at disse funktioner ikke kan opretholdes 2)"europæisk kvantekommunikationsinfrastruktur (EuroQCI)": en sammenkoblet rum- og jordbaseret infrastruktur, der tilhører programmets infrastruktur, og som gør brug af kvantebaseret teknologi til at sikre distribution af kryptografinøgler 3)"GOVSATCOM-center": den betydning, der er defineret i artikel 2, nr. 23), i forordning (EU) 2021/696 4) "GOVSATCOM-bruger": den betydning, der er defineret i artikel 2, nr. 22), i forordning (EU) 2021/696 5)"infrastruktur": et aktiv, et system eller en del heraf, som er nødvendigt for at levere de tjenester, som programmet yder 6)"New Space": private virksomheder, heriblandt også små og mellemstore virksomheder og nystartede virksomheder, som udvikler nye rumteknologier og ‑anvendelsesformål 7)"nyttelast": udstyr, der fragtes med rumfartøj med henblik på at udføre en bestemt mission i rummet 8)"sikkert konnektivitetssystem": det system, der udvikles i overensstemmelse med denne forordning, og som omfatter den i artikel 5 omhandlede infrastruktur og leverer de i artikel 7 omhandlede tjenester 9)"agenturet": Den Europæiske Unions Agentur for Rumprogrammet, som blev oprettet ved forordning (EU) 2021/696. Artikel 3 Programmets mål 1.Programmets overordnede mål er at etablere et sikkert og uafhængigt rumbaseret konnektivitetssystem til levering af garanteret og modstandsdygtig satellitkommunikation, navnlig med henblik på: a)at sikre, at statslige brugere har adgang til sikre og omkostningseffektive satellitkommunikationstjenester på længere sigt, jf. artikel 7, stk. 1-3, som støtter beskyttelse af kritisk infrastruktur, overvågning, eksterne foranstaltninger, krisestyring og anvendelsesformål, der er af afgørende betydning for økonomien, miljøet, sikkerheden og forsvaret, og derigennem at øge medlemsstaternes modstandsdygtighed b)at give den private sektor mulighed for at levere kommercielle tjenesteydelser, jf. artikel 7, stk. 4. 2.Programmet har følgende specifikke mål: a)at forbedre modstandsdygtigheden i Unionens kommunikationstjenester ved at udvikle, opbygge og drive en multiorbital konnektivitetsinfrastruktur, som løbende afpasses til udviklingen i efterspørgslen efter satellitkommunikation, samtidig med at der tages hensyn til medlemsstaternes eksisterende og fremtidige aktiver, der anvendes inden for rammerne af GOVSATCOM-komponenten i Unionens rumprogram, som blev oprettet ved forordning (EU) 2021/696 b)at bidrage til cyberrobustheden gennem proaktivt og reaktivt forsvar mod cybertrusler og elektromagnetiske trusler og operationel cybersikkerhed og at integrere rumsegmentet og det dertil knyttede jordsegment i den europæiske kvantekommunikationsinfrastruktur for at muliggøre sikker transmission af kryptografinøgler c)at forbedre og udvide kapaciteten og tjenesterne i andre komponenter i Unionens rumprogram d)at tilskynde til implementering af innovative og disruptive teknologier, navnlig ved at udnytte New Space-industrien og

e)at muliggøre den videre udvikling af højhastighedsbredbånd og uafbrudt konnektivitet i hele Unionen, eliminere zoner uden dækning og øge kontinuitetsgraden på tværs af medlemsstaternes områder samt at muliggøre konnektivitet over geografiske områder af strategisk interesse uden for Unionen. Artikel 4 Gennemførelse af programmets aktiviteter 1.Leveringen af de statslige tjenester, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, sikres ved gennemførelse af følgende aktiviteter: a)udviklings- og valideringsaktiviteter bestående af fremstilling og montering af den indledende rum- og jordbaserede infrastruktur, der er nødvendig for at levere statslige tjenester b)udvikling og integrering af den europæiske kvantekommunikationsinfrastrukturs rumsegment og det dertil knyttede jordsegment i den rum- og jordbaserede infrastruktur i det sikre konnektivitetssystem c)implementeringsaktiviteter med sigte på at færdigbygge den rum- og jordbaserede infrastruktur, der er nødvendig for at levere statslige tjenester d)udnyttelsesaktiviteter med henblik på levering af statslige tjenester, bestående af følgende: i)drift, vedligeholdelse, løbende forbedring og beskyttelse af rum- og jordbaseret infrastruktur, herunder forvaltning af opgraderings- og forældelsesprocessen e)udvikling af fremtidige generationer af rum- og jordbaseret infrastruktur og udvikling af statslige tjenester 2.De udnyttelsesaktiviteter, der er omhandlet i stk. 1, litra d), iværksættes gradvist med leveringen af et foreløbigt sæt tjenester senest i 2024. Disse tidlige tjenester skal forbedres gennem gradvis ibrugtagning af rum- og jordbaseret infrastruktur og munde ud i fuld operationel kapacitet senest i 2027. 3.De i artikel 6 omhandlede aktioner gennemføres under hele programmets løbetid. Artikel 5 Infrastruktur til det sikre konnektivitetssystem 1.Infrastrukturen til det sikre konnektivitetssystem skal bestå af statslig og kommerciel infrastruktur som fastsat i henholdsvis stk. 2 og stk. 3. 2.Den statslige infrastruktur i det sikre konnektivitetssystem skal omfatte alle de tilknyttede jord- og rumaktiver, der er nødvendige for leveringen af statslige tjenester, jf. artikel 7, stk. 1, heriblandt følgende aktiver: a)satellitter eller delkomponenter hertil b)rum- og jordbaserede delkomponenter til distribution af kryptografinøgler c)infrastruktur til overvågning af sikkerheden i programmets infrastruktur og tjenester d)infrastruktur til levering af tjenester til statslige brugere

e)GOVSATCOM's jordsegmentinfrastruktur som fastsat i artikel 67 i forordning (EU) 2021/696, herunder GOVSATCOM-centrene. Med henblik på nærværende forordning er brugsretten til de frekvenser, der er nødvendige for at transmittere signaler genereret af den statslige infrastrukturs jord- og rumaktiver, en del af den statslige infrastruktur. Den statslige infrastruktur skal støtte yderligere nyttelast, der kan anvendes som en del af den rumbaserede infrastruktur i de komponenter i Unionens rumprogram, der er opført i artikel 3 i forordning (EU) 2021/696, på de vilkår og betingelser, der er fastsat i nævnte forordning. 3.Om nødvendigt fastsætter Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter de foranstaltninger, der er nødvendige for at bestemme placeringen af anlæg, der tilhører den jordbaserede statslige infrastruktur, med undtagelse af GOVSATCOM-centre, i overensstemmelse med sikkerhedskravene efter en åben og gennemsigtig proces. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 2, i nævnte forordning. GOVSATCOM-centrenes placering bestemmes i overensstemmelse med artikel 67, stk. 2, i forordning (EU) 2021/696. For at beskytte Unionens og medlemsstaternes sikkerhedsinteresser skal de i første afsnit omhandlede anlæg så vidt muligt placeres på medlemsstaternes område og være omfattet af en værtsaftale i form af en administrativ aftale mellem Unionen og den pågældende medlemsstat. Hvis det ikke er muligt at placere anlægget på medlemsstaternes område, kan Kommissionen beslutte at placere anlægget på et tredjelands område, forudsat at der indgås en værtsaftale mellem Unionen og det pågældende tredjeland, i overensstemmelse med artikel 218 i TEUF. 4.Den i stk. 1 omhandlede kommercielle infrastruktur omfatter alle rum- og jordbaserede aktiver, bortset fra dem, der indgår i den statslige infrastruktur. Den kommercielle infrastruktur finansieres fuldt ud af den kontrahent, der er omhandlet i artikel 15, stk. 2. 5.For at beskytte Unionens sikkerhedsinteresser skal rumaktiverne i det sikre konnektivitetssystem opsendes af en opsendelsestjenesteudbyder, der opfylder betingelserne i artikel 19, og så vidt muligt fra medlemsstaternes område. Artikel 6 Foranstaltninger til støtte for en innovativ og konkurrencedygtig EU-rumsektor 1.Programmet skal støtte en innovativ og konkurrencedygtig rumsektor i Unionen og stimulere New Space-industrien i Unionen, navnlig de initiativer og aktiviteter, der er anført i artikel 6 i forordning (EU) 2021/696, deriblandt støtte til kommercielle tjenester om relevant. 2.Kommissionen bidrager til de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 1, ved at træffe følgende foranstaltninger: a)at fastsætte kriterier for tildeling af de i artikel 15 omhandlede kontrakter, som sikrer deltagelse af nystartede virksomheder og små og mellemstore virksomheder (SMV'er) fra hele Unionen og igennem hele den pågældende værdikæde b)at kræve, at den kontrahent, der er omhandlet i artikel 15, stk. 2, fremlægger en plan for integrering af nystartede virksomheder og SMV'er fra hele Unionen i aktiviteterne under de i artikel 15 omhandlede kontrakter c)at kræve i de i artikel 15 omhandlede kontrakter, at nystartede virksomheder og SMV'er er i stand til at levere egne tjenester til slutbrugere d)at fremme større deltagelse af kvindelige innovatorer og opstille ligestillings- og inklusionsmål i udbudsmaterialet. KAPITEL II Tjenester Artikel 7 Fastlæggelse af tjenesteportefølje

1.Leveringen af statslige tjenester sikres som fastlagt i den i stk. 3 omhandlede tjenesteportefølje og i overensstemmelse med de i stk. 2 omhandlede operationelle krav. 2.Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter de operationelle krav til statslige tjenester i form af tekniske specifikationer for anvendelsesscenarier, der navnlig vedrører krisestyring, overvågning og forvaltning af centrale infrastrukturer, herunder diplomatiske kommunikationsnet. Disse operationelle krav baseres på den detaljerede analyse af programbrugernes krav, tager hensyn til krav, der hidrører fra eksisterende brugerudstyr og -net og operationelle krav til GOVSATCOM-tjenester i henhold til artikel 63, stk. 2, i forordningen om rumprogrammet. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 2. 3.Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter porteføljen af statslige tjenester i form af en fortegnelse over tjenester og deres karakteristika, herunder geografisk dækning, frekvens, båndvidde, brugerudstyr og sikkerhedsfunktioner. Disse gennemførelsesretsakter baseres på de operationelle krav, der er omhandlet i denne artikels stk. 2 og de gældende sikkerhedskrav, der er omhandlet i artikel 27, stk. 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 2. 4.Levering af kommercielle tjenester finansieres af den kontrahent, der er omhandlet i artikel 15, stk. 2. Vilkårene og betingelserne for levering af kommercielle tjenester fastsættes i de kontrakter, der er omhandlet i artikel 15. De skal navnlig præcisere, hvordan Kommissionen vil vurdere og godkende leveringen af kommercielle tjenester for at sikre, at Unionens væsentlige interesser og programmets generelle og specifikke mål, jf. artikel 3, bevares. De skal tillige indeholde tilstrækkelige sikkerhedsforanstaltninger for at forhindre konkurrenceforvridning i forbindelse med levering af kommercielle tjenester, for at undgå interessekonflikter, uberettiget forskelsbehandling og andre skjulte indirekte fordele for den kontrahent, der er omhandlet i artikel 15, stk. 2. Sådanne sikkerhedsforanstaltninger kan omfatte forpligtelsen til regnskabsmæssig adskillelse mellem levering af statslige tjenester og levering af kommercielle tjenester, herunder oprettelse af en strukturelt og juridisk adskilt enhed fra den vertikalt integrerede operatør til levering af statslige tjenester, og tilvejebringelse af åben, fair og ikkediskriminerende adgang til den infrastruktur, der er nødvendig for levering af kommercielle tjenester. Artikel 8 Statslige tjenester 1.Der leveres statslige tjenester til de programdeltagere, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1-3. 2.Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter detaljerede regler for levering af statslige tjenester under hensyntagen til artikel 66 i forordningen om rumprogrammet og den forventede efterspørgsel efter de forskellige anvendelsesscenarier, dynamisk tildeling af midler og prioritering af de statslige tjenester, alt efter hvor relevante og kritiske de er for brugernes behov, og, om relevant, omkostningseffektiviteten. 3.Adgang til statslige tjenester er gratis for brugerne. 4.Uanset stk. 3 kan Kommissionen i behørigt begrundede tilfælde og undtagelsesvis ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge en prispolitik. Ved at fastlægge denne prispolitik sikrer Kommissionen, at leveringen af de statslige tjenester ikke forvrider konkurrencen, at der ikke er mangel på statslige tjenester, og at den fastsatte pris ikke resulterer i en overkompensation til modtageren. 5. Gennemførelsesretsakterne i denne artikels stk. 2 og 4 vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 42, stk. 2. 6.Levering af statslige tjenester mellem brugere, der er godkendt af samme programdeltager, fastlægges og gennemføres af den pågældende programdeltager. Artikel 9 Programdeltagere og kompetente myndigheder 1.Medlemsstaterne, Rådet, Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) er deltagere i programmet, for så vidt de giver tilladelse til brugerne af de statslige tjenester. 2.EU-agenturer og ‑organer kan kun deltage i programmet, i det omfang det er nødvendigt, for at de kan udføre deres opgaver, og i overensstemmelse med nærmere bestemmelser, som er fastlagt i en administrativ aftale indgået mellem det berørte agentur og den EU-institution, der forestår tilsynet hermed. 3.Tredjelande og internationale organisationer kan blive programdeltagere i overensstemmelse med artikel 36. 4.Hver programdeltager udpeger en kompetent myndighed for sikker konnektivitet. Dette krav anses for at være opfyldt af programdeltagerne, hvis de opfylder følgende kriterier:

a)De er også GOVSATCOM-deltagere, jf. artikel 68 i forordning (EU) 2021/696, og b)de har udpeget en kompetent myndighed i overensstemmelse med artikel 68, stk. 4, i forordning (EF) 2021/696. 5.En kompetent myndighed for sikker konnektivitet som omhandlet i stk. 4, sikrer, at: a)anvendelsen af tjenester er i overensstemmelse med gældende sikkerhedskrav b)adgangsrettighederne for statslige tjenester fastlægges og forvaltes c)det brugerudstyr, som kræves til levering af statslige tjenester, samt tilhørende elektroniske kommunikationsforbindelser og informationer anvendes og forvaltes i overensstemmelse med gældende sikkerhedskrav d)der oprettes et centralt kontaktpunkt til at bistå, hvis det er nødvendigt, med indberetningen af sikkerhedsmæssige risici og trusler, navnlig påvisning af potentielt skadelig elektromagnetisk interferens, der påvirker tjenesterne under programmet. Artikel 10 Brugere af statslige tjenester 1.Følgende enheder kan godkendes som brugere af de statslige tjenester: a)en EU-myndighed eller en medlemsstats myndighed eller et organ, der udøver en sådan offentlig myndighedsrolle b)en fysisk eller juridisk person, der handler på vegne af og under kontrol af en enhed som omhandlet i dette stykkes litra a). 2.Brugerne af de i stk. 1 omhandlede statslige tjenester skal af de i artikel 9 omhandlede programdeltagere være behørigt bemyndiget til at benytte de statslige tjenester og skal opfylde de generelle sikkerhedskrav, der er omhandlet i artikel 27, stk. 2. Kapitel III Budgetbidrag og programmets mekanismer Artikel 11 Budget 1.Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet for perioden fra den 1. januar 2023 til den 31. december 2027 og til dækning af de dermed forbundne risici, er på 1,6 mia. EUR i løbende priser. Den vejledende fordeling af beløbet fra FFR for perioden 2021-2027, er som følger:

–950 mio. EUR fra udgiftsområde 1 –500 mio. EUR fra udgiftsområde 5 –150 mio. EUR fra udgiftsområde 6. 2.Programmet suppleres med finansiering, der gennemføres under Horisont Europa-programmet, Unionens rumprogram og instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) med et vejledende maksimumsbeløb på henholdsvis 0,430 mia. EUR, 0,220 mia. EUR og 0,150 mia. EUR. Denne finansiering gennemføres i overensstemmelse med henholdsvis forordning (EU) 2021/695, forordning (EU) 2021/696 og forordning (EU) 2021/947. 3.Det i stk. 1 omhandlede beløb kan anvendes til at dække alle de aktiviteter, som er nødvendige for at opfylde målene i artikel 3. Sådanne udgifter kan endvidere dække: a)undersøgelser og ekspertmøder, navnlig i overensstemmelse med omkostnings- og tidsmæssige begrænsninger b)informations- og kommunikationstiltag, herunder intern kommunikation om den institutionelle formidling af Unionens politiske prioriteringer, forudsat at de vedrører de overordnede mål i denne forordning direkte, navnlig med henblik på at skabe synergi med andre EU-politikker c)informationsteknologinet, hvis funktion er at behandle eller udveksle informationer, og administrative foranstaltninger, som gennemføres af Kommissionen, bl.a. på sikkerhedsområdet d)teknisk og administrativ bistand i forbindelse med programmets gennemførelse, eksempelvis forberedelses-, overvågnings-, kontrol-, revisions- og evalueringsaktiviteter, herunder informationsteknologisystemer i virksomheder. 4.Budgetforpligtelser for aktiviteter, der løber over mere end et regnskabsår, kan opdeles på flere år i årlige trancher. Artikel 12 Kumulativ og alternativ finansiering Et tiltag, som har modtaget et bidrag fra et andet EU-program, herunder midler under delt forvaltning, kan også modtage et bidrag under programmet, forudsat at bidragene ikke dækker de samme omkostninger. Reglerne for det relevante EU-program gælder for det tilsvarende bidrag til foranstaltningen. Den kumulative finansiering må ikke overstige de samlede støtteberettigede omkostninger ved tiltaget. Støtten fra de forskellige EU-programmer kan beregnes forholdsmæssigt i overensstemmelse med de dokumenter, hvori støttebetingelserne er fastsat. Artikel 13 Bidrag til programmet 1.Programmet kan modtage supplerende finansielle bidrag eller bidrag i naturalier fra: a)EU-agenturer og -organer b)medlemsstaterne c)tredjelande, som deltager i programmet d)Den Europæiske Rumorganisation (ESA) eller andre internationale organisationer i overensstemmelse med relevante aftaler.

2.Det supplerende finansielle bidrag, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, og indtægter i henhold til artikel 8, stk. 4, behandles som eksterne formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med artikel 21, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) 2018/1046 ("finansforordningen"). Artikel 14 EU-finansieringens gennemførelse og former 1.Programmet gennemføres ved direkte forvaltning i overensstemmelse med finansforordningen eller ved indirekte forvaltning med de organer, der er omhandlet i finansforordningens artikel 62, stk. 1, første afsnit, litra c). 2.Programmet kan yde finansiering i enhver af de former, der er fastsat i finansforordningen, særligt tilskud, priser og udbud. Det kan også yde finansiering i form af finansielle instrumenter inden for blandingsoperationer. Kapitel IV Programmets gennemførelse Artikel 15 Gennemførelsesmodel 1.De aktiviteter, der er fastsat i denne forordnings artikel 4, gennemføres ved hjælp af kontrakter, der tildeles i overensstemmelse med finansforordningen og principperne for udbud i henhold til artikel 17 i nærværende forordning. 2.Roller, ansvarsområder, finansieringsordning og risikofordeling mellem Unionen og kontrahenten i forbindelse med deres gennemførelse fastsættes i kontrakter, der kan tage form af en koncessionskontrakt, en vareindkøbs-, tjenesteydelses- eller bygge- og anlægskontrakt eller en blandet kontrakt, under hensyntagen til ejerskabsordningen i artikel 16 og finansieringen af programmet i henhold til kapitel III. 3.De i denne artikel omhandlede kontrakter indgås efter udbud ved direkte og indirekte forvaltning og kan have form af interinstitutionelle udbud, jf. finansforordningens artikel 165, stk. 1, mellem Kommissionen og agenturet, hvorved Kommissionen påtager sig rollen som ledende ordregivende myndighed. 4.Hvis den i stk. 2 omhandlede udbudsprocedure har form af en koncessionskontrakt, og en sådan procedure ikke fører til indgåelse af koncessionskontrakten, omstrukturerer Kommissionen udbuddet og gennemfører en vareindkøbs-, tjenesteydelses- eller bygge- og anlægskontrakt, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt for en optimal gennemførelse af programmet. 5.Om relevant kan udbudsprocedurerne for de i denne artikel omhandlede kontrakter også have form af udbud i fællesskab med medlemsstaterne, jf. finansforordningens artikel 165, stk. 2. 6.De i denne artikel omhandlede kontrakter skal indeholde tilstr