A4-0476/98

Beslutning om aabenhed i Den Europaeiske Union

Europa-Parlamentet,

* der henviser til bestemmelserne om aabenhed i Amsterdam-traktaten, og saerlig artikel A, 8 D, 151, 191 A og erklaering nr. 9, 35 og 41,

* der henviser til den interinstitutionelle aftale af 25. oktober 1993 om demokrati, aabenhed og naerhed,

* der henviser til de eksisterende regler om offentlighedens aktindsigt i de forskellige EU-institutioners og -organers dokumenter,

* der henviser til de initiativer, der er taget om aabenhed af de tre undersoegere ((Brendan Patrick Donnelly, Saint-Pierre og Tsatsos: arbejdsdokument om »AAbenhed og demokrati« af november 1994 (PE 210.692/A+B/aendr.).)) og den temaansvarlige ((Bonde (arbejdsdokument PE 227.237, PE 222.239 og PE 222.240).)) i Udvalget om Institutionelle Spoergsmaal,

* der henviser til sin beslutning af 16. juli 1998 om den saerlige rapport fra Den Europaeiske Ombudsmand til Europa-Parlamentet i fortsaettelse af undersoegelsen paa eget initiativ om aktindsigt (C4-0157/98) ((EFT C 292 af 21.09.1998, s. 170.)),

* der henviser til forretningsordenens artikel 148,

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Institutionelle Spoergsmaal og udtalelse fra Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder og Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender (A4-0476/98),

A. der henviser til, at arbejdet med at skabe stoerre aabenhed og gennemskuelighed er af afgoerende betydning for Den Europaeiske Unions fremtid, eftersom det vil bidrage til at belyse EU's politiske valg, fremme en bred og mere afbalanceret deltagelse i den politiske proces, begraense mulighederne for korruption og magtmisbrug og generelt fremme en bredere offentlig accept af EU's afgoerelser blandt de europaeiske borgere,

B. der henviser til, at begrebet aabenhed udtrykkeligt er indfoert i EU-traktaten med Amsterdam-traktaten, som dels sikrer offentlighedens ret til aktindsigt i EU's dokumenter, dels fastslaar, at EU's beslutninger skal traeffes saa aabent som muligt og saa taet paa borgerne som muligt,

C. der henviser til, at man har adskillige aars erfaring med Kommissionens og Raadets regler om aktindsigt, og at andre EU-institutioner og -organer ligeledes har vedtaget saadanne regler; der henviser til, at det nu er vaesentligt at bygge videre paa disse eksisterende regler og forbedre dem,

D. der henviser til, at aabenhed ligeledes er blevet styrket ved en raekke skelsaettende afgoerelser i EF-Domstolen og som foelge af Ombudsmandens initiativer,

E. der henviser til, at den nye Amsterdam-traktats bestemmelser om offentlighedens aktindsigt nu skal gennemfoeres gennem en ny kodeks, som skal vedtages efter den faelles beslutningsprocedure mellem Europa-Parlamentet og Raadet paa grundlag af et forslag fra Kommissionen, og at det derfor nu er noedvendigt at fastlaegge visse grundprincipper og kriterier, som kunne vaere en stoette i forberedelsen af dette forslag,

F. der henviser til, at fremme af aabenhed ikke kun drejer sig om offentlighedens aktindsigt, men ogsaa om stoerre aabenhed naar det gaelder EU's moeder, mere udbredt anvendelse af Internet, stoerre klarhed i og forenkling af EU's tekster, bevarelse af flersprogetheden inden for EU's institutioner og forbedring af kvaliteten af EU's oplysningskampagner,

1. betragter bestemmelserne i Amsterdam-traktaten om aabenhed som et foerste skridt mod indfoerelse af et reelt princip om offentlighedens aktindsigt i EU; opfordrer til fuldstaendig gennemfoerelse af Amsterdam-traktatens bestemmelser om aabenhed, der omfatter ikke blot udarbejdelsen af nye og mere omfattende regler om offentlighedens aktindsigt i EU's dokumenter, men ogsaa mere generelle bestemmelser om, at EU's beslutninger traeffes saa aabent som muligt og saa taet paa borgerne som muligt.

Offentlighedens aktindsigt i EU-dokumenter

2. mener, at behovet for at udarbejde nye regler boer give anledning til at udnytte eksisterende erfaringer og udarbejde bedre regler for fremtiden;

3. advarer imidlertid mod faren for, at der foretages for faa forbedringer og maaske endog indfoeres nye og ubegrundede begraensninger;

4. mener, at der boer tages hensyn til foelgende retningslinjer ved udarbejdelsen af nye regler:

i) der boer fastlaegges en mere praecis definition af dokumenter, navnlig af interne dokumenters status; denne definition boer imidlertid ikke vaere for restriktiv, og alle vigtige arbejdsdokumenter og almindelig udbredt forberedende materiale boer medtages;

ii) enhver kodeks boer omfatte saavel indgaaende dokumenter som dokumenter, der udarbejdes inden for en institution;

iii) der boer oprettes offentlige registre i alle EU-institutioner, som ligeledes boer omfatte klassificerede dokumenter med paategning om, at de betragtes som fortrolige;

iv) en forenkling af systemet til klassificering af fortrolige dokumenter boer tilstraebes, og der boer vaere klarere retningslinjer for, hvilke dokumenter der falder inden for hvilken kategori; der kunne indfoeres saerlige regler for visse fortrolige dokumenter, saaledes at de kan goeres offentligt tilgaengelige efter en naermere fastsat tid;

v) de nuvaerende undtagelser fra reglerne om aabenhed boer strammes, navnlig de to generelle undtagelser »beskyttelse af offentlige interesser« (herunder bl.a. »offentlig sikkerhed« og »internationale forhold«) samt »beskyttelse af en institutions fortrolige droeftelser«;

vi) anmodninger fra statsborgere fra tredjelande, som er bosiddende uden for EU, boer ogsaa behandles, omend der kunne paalaegges saerlige gebyrer for at daekke eventuelle ekstra udgifter i forhold til anmodninger fra EU-borgere eller borgere bosiddende i EU;

vii) alle anmodninger, der ikke besvares inden for en bestemt tid, boer betragtes som imoedekommet, i stedet for som nu at betragtes som afvist;

viii) rekvirerede dokumenter boer, hvor det er hensigtsmaessigt, ogsaa fremsendes ad elektronisk vej;

ix) dokumenter, som kun indeholder faa foelsomme elementer, kunne udsendes i uddrag frem for i deres fulde ordlyd;

5. gentager sit krav om, at eventuelle nye regler ikke kun maa gaelde for dokumenter fra Kommissionen, Raadet og Europa-Parlamentet, men ogsaa skal gaelde for dokumenter fra alle andre EU-institutioner og -organer, og opfordrer navnlig:

* Domstolen til langt om laenge at sondre mellem sine juridiske og administrative dokumenter og snarest muligt vedtage regler for aktindsigt;

* Den Europaeiske Centralbank og Europol til at udarbejde regler, hvor der tages hensyn til deres saerlige traek, men som ikke foerer til en for restriktiv politik vedroerende aktindsigt i deres dokumenter;

* Den Europaeiske Investeringsbank til at udvikle langt mindre restriktive regler end de nuvaerende, og regler, hvor de personer, der anmoder om dokumenter, ikke skal anfoere formaalet med deres anmodning;

6. forpligter sig til at forbedre sin egen ordning for aktindsigt ved:

* at sikre, at dets politiske dokumenter offentliggoeres, saa snart de er fordelt til alle medlemmer i det relevante udvalg, dog med en klar paategning paa omslaget om hvert dokuments nuvaerende status;

* at forbedre fordelingen af dokumenter baade paa tryk og i elektronisk form;

* at fastlaegge klarere kriterier for, hvilke interne dokumenter der er omfattet af fortrolighedskriteriet og hvor laenge;

7. kraever, at der i forstaaelse med Europa-Parlamentet og Kommissionen traeffes praktiske foranstaltninger til at forbedre aktindsigten i Raadets dokumenter i de tilfaelde, hvor Raadet optraeder som lovgivende myndighed; mener, at de paagaeldende raadsdokumenter ogsaa boer omfatte fuldstaendige referater fra Raadets moeder samt dokumenter, der vedroerer det forberedende arbejde i Raadets arbejdsgrupper og Coreper-moeder (om noedvendigt slettes navnene paa bestemte lande); opfordrer til, at samtlige erklaeringer fra Raadet om gennemfoerelse eller fortolkning af forestaaende lovgivning offentliggoeres, og opfordrer Raadet til at opgive gaeldende praksis med hemmelige erklaeringer, navnlig i forbindelse med den faelles beslutningsprocedure;

8. mener, at offentlighedens adgang til komitologidokumenter i hoej grad boer forbedres, og at saadanne tekster boer optages i registre; understreger igen betydningen af gennemskuelighed i komitologiprocedurerne og mener navnlig, at oplysninger om udvalgenes sammensaetning og sagsomraader boer goeres tilgaengelige for offentligheden;

9. mener, at der kunne fastlaegges regler om saerlig aktindsigt i visse dokumenter for parlamentsmedlemmer og deres medarbejdere under forudsaetning af indfoerelse eller tilpasning af regler om behandling af fortrolige tekster;

Flere aabne moeder

10. foreslaar, at der traeffes foelgende foranstaltninger:

i) den praksis, at Raadets moeder skal vaere offentlige, naar det er samlet i sin egenskab af lovgivende myndighed, boer udvides betydeligt og ikke kun gaelde indledende droeftelser, og disse moeder boer annonceres og transmitteres i videre omfang;

ii) dagsordenerne for Parlamentets egne offentlige moeder boer goeres bedre kendt i offentligheden, end det er tilfaeldet i oejeblikket, og interesserede borgere boer informeres bedre om, hvorledes de kan overvaere moederne;

iii) Kommissionen boer i stoerre udstraekning goere brug af offentlige hoeringer og undersoegelser i de forskellige dele af EU;

iv) der boer opstilles en liste over kriterier, som middel til at vurdere, hvorvidt et bestemt EU-moede boer holdes for aabne eller lukkede doere i lighed med kriterierne og undtagelserne i den amerikanske »Government in the Sunshine Act« fra 1976;

v) der boer overvejes en klarere sondring end hidtil mellem moeder, hvortil den brede offentlighed kan faa adgang, og moeder, hvortil kun politikere eller tjenestemaend fra andre EU-institutioner boer have adgang;

Mere udbredt anvendelse af Internet

11. opfordrer til, at alle EU-lovgivningsforslag, komitologitekster og andre vigtige EU-dokumenter (samt de forskellige registre over alle dokumenter) saettes paa Internet, baade for at orientere og i de tilfaelde, hvor det er hensigtsmaessigt, ogsaa at hoere EU-borgerne og organisationer;

OEget ansvar i EU-forvaltningerne

12. opfordrer til, at der i de forskellige EU-institutioner og -organer udvikles en mere aaben forvaltningspraksis, der giver borgerne et klarere indblik i, hvem der er ansvarlig for hvad, samt ret til et hurtigt og hoefligt svar paa deres mundtlige eller skriftlige forespoergsler, og som omfatter hensigtsmaessige proevelses- og klageprocedurer; mener, at indfoerelse af regler for offentlig administration som foreslaaet af Ombudsmanden, kunne vaere nyttig i disse henseender;

Supplerende foranstaltninger

13. opfordrer til:

i) hurtige fremskridt med hensyn til en interinstitutionel aftale om at forbedre kvaliteten af EF-lovgivningens affattelse, der kan foere til klarere og enklere EU-tekster i fremtiden;

ii) yderligere fremskridt med hensyn til konsolidering og kodificering af EU-lovgivningen;

iii) opretholdelse af flersprogethed, ogsaa i et udvidet EU, saaledes at alle EU-borgere kan holde sig orienteret om EU's aktiviteter og deltage i EU's beslutningsproces paa deres eget sprog, idet alle EU-institutioner og -organer skal anvende tilstraekkelige ressourcer til korrekt opfyldelse af kravene i det nye stk. 3 i traktatens artikel 8 D;

iv) forbedring af kvaliteten af EU's oplysningskampagner med en bedre forudgaaende definition af maalene;

v) stoerre gennemskuelighed i forbindelse med EU's overkomplicerede institutionelle strukturer gennem for eksempel forenkling af EU's lovgivnings-, budget- og komitologiprocedurer;

vi) et gennemfoert interinstitutionelt samarbejde inden for informationsteknologi og navnlig fastlaeggelse af faelles standarder for dokumenters struktur, som letter indlaesning, overfoersel, arkivering og forvaltning af dokumenter og oplysninger;

14. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes parlamenter og regeringer.