Forslag til Rådets direktiv om indførelse af rationelle planlægningsmetoder i elektricitets- og gasdistributionssektoren (96/C 1/05) KOM(95) 369 endelig udg. - 95/0208(SYN)

(Forelagt af Kommissionen den 14. november 1995)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 S, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til den i traktaten om Den Europæiske Union, artikel 189 C, fastsatte procedure, i samarbejde med Europa-Parlamentet,

under henvisning il udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, og

ud fra følgende betragtninger:

På energi- og miljøministerrådets møde den 29. oktober 1990 opstillede Rådet det mål, at de samlede CO2-emissioner inden år 2000 skal stabiliseres på 1990-niveauet i hele Fællesskabet;

ifølge traktatens artikel 130 R er et af målene for Fællesskabets politik på miljøområdet at sikre en forsigtig og rationel udnyttelse af naturressourcerne; energiproduktionen er ansvarlig for 30 % og naturgassektoren for 18 % af CO2-emissionerne i Fællesskabet (1);

ved Rådets beslutning 93/389/EØF (2) indførte Ministerrådet den 24. juni 1993 en overvågningsmekanisme for CO2-emissioner og andre drivhusgasser;

på grund af CO2-emissionernes tværnationale karakter kan der ikke på tilfredsstillende vis indføres rationelle planlægningsteknikker i el- og gasdistributionen, hvis det sker på medlemsstatsniveau; i henhold til nærhedsprincippet i artikel 3 B i traktaten er formålet med dette direktiv at opstille en række fælles foranstaltninger, som skal anvendes af alle medlemsstaterne, men som hver enkelt har mulighed for at tilpasse de særlige kendetegn ved dens egen energisektor;

i resolution (3) af 15. januar 1985 om forbedring af medlemsstaternes energibesparelsesprogrammer opfordrede Rådet medlemsstaterne til at fortsætte og eventuelt øge deres bestræbelser på at fremme mere rationel energiudnyttelse ved yderligere udvikling af integreret energibesparelsespolitik;

i resolution (4) af 16. september 1986 opstillede Rådet det mål for Fællesskabet, at der skulle opnås en mere rationel energiudnyttelse ved hjælp af større energieffektivitet, og at energiintensiteten skulle forbedres med mindst 20 % inden 1995;

bedre energieffektivitet vil få positive virkninger både for forsyningssikkerheden og miljøet, der begge indgår i international sammenhæng, og et omfattende internationalt samarbejde er derfor ønskeligt for at opnå de bedst mulige resultater;

forholdet mellem elektricitets- og gasforsyningsselskaberne og den endelige forbruger giver selskaberne mulighed for at påvirke forbrugernes beslutning om investering i energieffektivitet;

alle grupper af forbrugere af elektricitet og gas, herunder private kunder, vil få direkte nytte af en mere rationel planlægning i forsyningsselskaberne;

ved Rådets beslutning 89/364/EØF (5) blev der opstillet et handlingsprogram for forbedring af elektricitetsudnyttelsen;

ved Rådets beslutning 91/565/EØF (6) blev der vedtaget et fællesskabsprogram for energieffektivitet (SAVE), der har til formål at styrke energieffektivitetsinfrastrukturerne i Fællesskabet;

Europa-Parlamentet og Rådet har ved beslutning 1110/94/EF (7) opstillet det fjerde rammeprogram for teknologisk forskning, udvikling og demonstration, og integreret ressourceplanlægning er et vigtigt middel, hvormed de nye energiteknologier, rammeprogrammet vil frembringe, kan udnyttes og fremmes -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Formålet med dette direktiv er at bidrage til opfyldelse af Fællesskabets målsætning for carbondioxid-emissioner, nemligt at stabilisere dem på 1990-niveauet i hele Fællesskabet inden år 2000, og samtidig øge Fællesskabets økonomiske konkurrencedygtighed ved at forbedre den endelige forbrugseffektivitet i elektricitets- og gassektoren ved hjælp af mere rationelle planlægningsmetoder. Disse metoder (i det følgende benævnt integreret ressourceplanlægning) går ud på at bedømme mulighederne for at investere i begrænsning af energiforsyningen og energiefterspørgslen på lige økonomiske vilkår.

Artikel 2

For at fremme brugen af integreret ressourceplanlægning som et middel, hvormed elektricitets- og gasforsyningsselskaberne kan finde en mere rationel løsning på problemerne med at tilfredsstille fremtidens energiefterspørgsel, tager medlemsstaterne med udgangspunkt i en række foranstaltninger følgende skridt:

a) de indfører procedurer, hvorefter elektricitets- og gasforsyningsselskaberne regelmæssigt forelægger integrerede ressourceplaner for en af medlemsstaten udnævnt kompetent myndighed. Den integrerede ressourceplan skal vurdere alle ressourcealternativer (herunder efterspørgselsstyring) på et ensartet økonomisk grundlag

b) de undersøger, om de energieffektivitetsforanstaltninger, der indgår i den integrerede ressourceplan, udføres

c) de reviderer gældende lovgivning med henblik på at sikre, at der indføres ordninger, hvorefter elektricitets- og gasforsyningsselskaberne kan få deres udgifter til energieffektivitetsprogrammer for forbrugerne dækket. Disse ordninger skal sikre, at forsyningsselskaber, der udfører efterspørgselsstyringsprogrammer, ikke får nettoindtægtstab

d) de tilskynder elektricitets- og gasforsyningsselskaberne til

- at udarbejde omfattende oplysningsprogrammer, der skal oplyse forbrugerne om mulighederne for rationel energieffektivitet

- eventuelt at benytte motivitationsordninger for at få forbrugerne til at foretage investeringer i energieffektivitet

- at udarbejde efterspørgselsstyringsprogrammer, der tager sigte på forbrugere med lav indkomst, der bruger en uforholdsmæssig stor del af deres disponible indkomst på energi

- at investere i energieffektivitet ved at oprette datterselskaber, som tilbyder forbrugerne finansieringsfaciliteter, eller ved at støtte eksisterende finansieringsinstitutters bestræbelser

e) de integrerer de valg, der i forvaltningssammenhæng træffes på efterspørgselssiden, i de eventuelle licitationsprocedurer, der findes i forsyningssektoren.

Artikel 3

Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen ved i otte år begyndende i 1977 hvert andet år at udarbejde oversigter over resultater af de foranstaltninger, som træffes på grundlag af dette direktiv.

Artikel 4

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 1997. De underretter straks Kommissionen herom.

Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen være ledsaget af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne sender Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, der vedtages for det område, som omfattes af dette direktiv.

Artikel 5

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 6

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) Et blik på fremtiden, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, september 1992.

(2) EFT nr. L 167 af 9. 7. 1993, s. 31.

(3) EFT nr. C 20 af 22. 1. 1985, s. 1.

(4) EFT nr. C 241 af 25. 9. 1986, s. 1.

(5) EFT nr. L 157 af 9. 6. 1989, s. 32.

(6) EFT nr. L 307 af 8. 11. 1991, s. 34.

(7) EFT nr. L 126 af 18. 5. 1994, s. 1.