Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om gennemførelsen af integreret kystzoneplanlægning i Europa"

(2001/C 155/05)

Kommissionen besluttede den 11. september 2000 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede José Bento Gonçalves til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 13. marts 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 380. plenarforsamling af 28. og 29. marts 2001, mødet den 28. marts 2001, følgende udtalelse med 100 stemmer for og 1 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om gennemførelsen af integreret kystzoneplanlægning i Europa(1) bygger hovedsageligt på den kommissionsmeddelelse, som indeholder midtvejs-rapporten om fremskridt med demonstrationsprogrammet for integreret kystzoneplanlægning(2) og Kommissionens meddelelse om integreret kystzoneplanlægning - en strategi for Europa(3).

1.1.1. I henstillingen fremsættes der forslag om integrerede nationale og EU-strategier for integreret kystzoneplanlægning baseret på traktatens målsætninger. Hovedsigtet er at fremme bæredygtig udvikling og samtidig bevare de disponible ressourcer som led i en miljøvenlig indfaldsvinkel.

1.1.2. Demonstrationsprogrammet omfattede en række projekter i 35 repræsentative kystzoner i Europa og seks horisontale tematiske undersøgelser.

1.2. Historisk betydning

1.3. Kystzoner har hele historien igennem øvet tiltrækning på menneskers bosættelse og bæredygtig udvikling. De rummer stadigvæk et betydeligt udviklingspotentiale for de moderne samfund og har vigtige mangefacetterede funktioner: landbrugsproduktion, fiskedamme, fiskefangst, rekreative aktiviteter, bevarelse af natur og biodiversitet, bioteknologibaseret produktion osv.

2. Generelle bemærkninger

2.1. I forslaget til henstilling fremhæves følgende:

a) Kystzoner er af stor social, økonomisk, miljømæssig og kulturel betydning for EU.

b) Forholdene i Europas kystzoner forværres konstant, således som det fremgår af Det Europæiske Miljøagenturs rapport.

c) Det er vigtigt at gennemføre en miljømæssigt bæredygtig, økonomisk ligevægtig, socialt ansvarlig og kulturelt følsom kystzoneplanlægning, så man kan bevare de eksisterende ressourcers fulde integritet.

d) Det fremhæves i alle tidligere Kommissionsmeddelelser om dette emne(4), at integreret planlægning kræver, at alle relevante aktører inddrages.

e) Der er behov for en sammenhængende aktion på europæisk niveau, herunder tværregionalt samarbejde, for at løse grænseoverskridende kystzoneproblemer, så kystzonerne omfattes af fællesskabsinitiativet INTERREGS indsats.

f) Der henvises til tidligere rådsresolutioner(5) om det nødvendige i en samordnet, europæisk indsats.

g) Der henvises til kommissionsmeddelelsens forslag(6) om et demonstrationsprogram for integreret kystzoneplanlægning, som i mellemtiden er sat i værk.

h) I overensstemmelse med nærheds- og proportionalitetsprincipperne, som fastsat i EU's lovgivning, og i betragtning af mangfoldigheden i kystzonernes vilkår og de relevante retlige strukturer i medlemsstaterne, kan indsatsen bedst gennemføres ved brug af retningslinjer på EU-plan.

2.1.1. Integreret kystzoneplanlægning er en dynamisk, vedvarende og interaktiv proces, som tager sigte på at fremme en bæredygtig forvaltning af kystzoner ved at tilstræbe en varig balance mellem zonernes økologiske sårbarhed og alle de fordele, som kan opnås ved at udnytte deres forskellige aspekter.

2.1.2. Henstillingen og meddelelsen lægger op til en europæisk strategi til udmøntning af EU-demonstrationsprogrammets indhold(7), som ØSU kommenterede i sin udtalelse af 10. juni 1996(8). Kommentarerne til det foreliggende forslag skal ses i forlængelse af holdningen til demonstrationsprogrammet, som byggede på et initiativ og et samarbejde mellem Generaldirektoraterne for Miljø, Fiskeri og Regionalpolitik, og som havde deltagelse af Det Fælles Forskningscenter.

3. Særlige bemærkninger

3.1. En fælles vision (I)

3.1.1. ØSU er stort set enig i dette punkt, men foreslår dog en bredere formulering:

a) at sikre økonomiske muligheder for de pågældende zoner og at fremme tiltag, som kan føre til bæredygtig beskæftigelse under overholdelse af målene om bæredygtig udvikling og under hensyntagen til kystzonernes særlige miljøforhold og deres biofysiske skrøbelighed

b) at de skridt, som tages for at udnytte disse zoner økonomisk, iagttager lokalsamfundenes sociale og kulturelle identitet

c) at sikre, at der afsættes og udvikles tilstrækkeligt med åbent land til fremtidig herlighed for hele samfundet, som led i velafbalancerede og bæredygtige miljø- og landskabsmæssige politikker, hvori der tillige skal tages hensyn til den økonomiske udvikling

d) på baggrund af kystzonernes fysiske og miljømæssige skrøbelighed at fremme og sikre økosystemernes integritet samt bæredygtig forvaltning af både kontinentalsoklens fiskeressourcer og flora og fauna i kystzonen og omkringliggende områder

e) den integrerede forvaltning bør omfatte fjerntliggende, indenlandske kystområder samt de områder, som ligger bag kystzoner, i hele EU.

3.2. Principper (II)

ØSU har følgende bemærkninger:

a) Kommissionen understreger, at kystzoneplanlægningsmodellen skal anskues i et bredt, langsigtet perspektiv og inddrage alle socioøkonomiske aktører i disse zoner. De fænomener, som optræder i kystzoner, har en varighed og virkninger, som ikke umiddelbart kan ses. Udviklingen påvirkes tillige af menneskets indgreb. Også klimaændringer kan udløse reaktioner, som har negative konsekvenser for kystzonens dynamik og stabilitet. Som eksempel kan nævnes, at temperaturstigningen øger vandstanden i havene, hvilket går ud over balancen i kystzoner.

b) Ifølge forslaget til henstilling skal den integrerede kystzoneplanlægning være interaktiv og "let at tilpasse", dvs. at der skal tages hensyn til nye oplysninger, som beror på en analyse af, hvorledes kystzonerne fungerer.

c) Forholdene i kystzoner påvirkes af eller betinges af indgreb, som er foretaget tidligere; det er derfor nødvendigt, at der i planlægningsstrategierne tages hensyn til lokale særpræg: økonomiske aktører, lokalbefolkningen, eksisterende økosystemer og deres stabilitets- eller skrøbelighedsniveau, eventuelle påvirkninger længere oppe ad strømmen, aggressive indgreb i selve kystzonen (transport af forurenende eller farlige stoffer; rovfiskeri, udledning af spildevand, som er til skade for den biologiske mangfoldighed m.v.).

d) Alle disse faktorer bør medregnes og bør opgøres i inputoutput, således at man i planlægningen af kystzonens aktiviteter medinddrager alle berørte parter.

e) Planlægningsmodellen, som i alt væsentligt er miljøbaseret, og som tager højde for kystzonernes skrøbelighed og sårbarhed, må, som tidligere nævnt, ikke overse de økonomiske og sociale aspekter. Her kan der eksempelvis henvises til Rance Bugt-modellen, hvor vandkraft udnyttes til elfremstilling, og hvor havaflejringer bruges til at fremstille råstoffer til brug i byggeri og til fremstilling af organisk gødning til landbrugsjord. På disse områder kan nævnes andre europæiske erfaringer, som bør udnyttes i andre zoner (eks.: erfaringer fra Holland og brug af avanceret teknologi til polder-inddæmning).

f) Kystzoneplanlægningen skal baseres på systemer, hvor faktorer, som er skadelige for det fysiske miljø, biodiversiteten og økosystemernes balance på landjorden og i havet, løbende kan overvåges. Relevante analytiske metoder, satellitovervågningssystemer og geografiske informationssystemer udgør grundlæggende værktøjer i den integrerede kystzoneplanlægning.

3.3. National statusopgørelse (III)

3.1.1. ØSU foreslår at affatte stykke 2 således:

"Statusopgørelsen bør omfatte alle administrative niveauer (lokalt, regionalt og nationalt) og fastslå, hvilket ansvar og hvilke funktioner der varetages af 'arbejdsmarkedets parter', som repræsenterer borgerne og deres socioøkonomiske organisationer."

3.3.2. Beskrivelsen/analysen af kystzoner bør omfatte og så vidt muligt inddrage de overordnede regionaludviklingspolitikker, herunder landdistriktpolitik, i alle dens afskygninger: økonomisk, socialt, forskning, undervisning, erhvervsuddannelse og jobskabelse, ressource- og affaldsforvaltningspolitikker.

3.3.2.1. Alle de indsamlede oplysninger bør bearbejdes med henblik på en integreret behandling af kystzoner, således at jordbunden beredes for en overordnet politik, der kan medvirke til økonomisk, social og miljømæssig bæredygtighed.

3.4. Bemærkninger til punkt IV: nationale strategier, punkt V: samarbejde og punkt VI: rapportering

3.4.1. ØSU kan generelt godkende hovedretningslinjerne i Kommissionens forslag. I de rapporter, som skal forelægges, bør indgå samtlige fysiske og finansielle gennemførelsesindikatorer, herunder forudgående og efterfølgende evaluering.

4. Henstillinger/forslag til overvejelse ved formuleringen af alternativer vedrørende integreret kystzoneplanlægning

4.1. I den integrerede kystzoneplanlægning bør man specielt beskytte både havvand og vandløb, som løber ud i havet. Vand er det område, som vil komme til at lide mest under menneskets pres, hvilket vil påvirke udviklingen i alle socioøkonomiske sektorer. Forvaltning af vandets kvalitet og brugen af vand som en ressource vil derfor blive et af det 21. århundredes strategiske spørgsmål og bør også indgå i den integrerede kystzoneplanlægning.

4.1.1. Klimatiske fænomener, som beror på temperaturstigninger (drivhuseffekten), øger fordampningen og tabet af vandreserver. ØSU mener, at man i den integrerede kystzoneplanlægning bør se nøje på mulighederne for at spare vand i floder og ved dæmninger, bl.a. ved at afprøve nye dyrkningssystemer, som kræver et mindre vandforbrug.

4.1.2. Videnskabsfolk erkender, at der består en snæver forbindelse mellem storme på havet, stormfloder og stigende lufttemperatur, og at dette påvirker den territoriale stabilitet i kystzoner. ØSU mener, at den integrerede kystzoneplanlægning bør omfatte fysisk planlægning og regler for arealudnyttelse, som tager hensyn til disse nye forhold, men uden at foregribe behovet for en arealudnyttelsespolitik for kystzoner.

4.2. Brugen af havplanter og -dyr inden for bioteknologisk forskning til behandling af en lang række sygdomme er taget stærkt til. ØSU mener, at der i den integrerede kystzoneplanlægning bør lægges megen vægt på at værne om de havorganismer, som findes i kystzoner.

4.3. Den integrerede kystzoneplanlægning bør ikke blot udgøre en politisk forpligtelse, men bør udmønte sig i konkret handling. Kommissionen bør iværksætte langsigtede strategier omfattende politikker for bæredygtig udvikling økonomisk, socialt og økologisk set.

4.3.1. ØSU vurderer, at den integrerede kystzoneplanlægning også bør omfatte tiltag til genskabelse af kystzoner, især ved at genopbygge en bestand af vilde fugle og genskabe ressourcerne af havfauna. Miljøkontrollen bør ledsages af overvågning, og flodmundinger og andre kystzoner bør gøres forureningsfri (eksempler: Tejoflodens udmunding og de omkringliggende vådområder, Guadalquivirflodens udmunding).

5. Konklusioner

5.1. ØSU henviser til og gentager konklusionerne fra sin tidligere udtalelse om dette spørgsmål,(9) som stadig er aktuelle.

5.2. Kystzonernes forvaltning og udvikling forudsætter en planlægningsindsats på EU- og nationalt plan. I finansieringen af den integrerede kystzoneplanlægningsgennemførelse bør der kunne trækkes på forskellige budgetressourcer (EU og nationalt). Der bør kunne tys til strukturfonds- og andre midler, samtidig med at additionalitets- og komplementaritetsprincipperne overholdes.

5.2.1. Budgettet til gennemførelse af initiativer i kystzoner bør stamme fra strukturfondene og fællesskabsinitiativer såsom INTERREG(10) men uden at hæve deres samlede budget, og bør i juridisk henseende svare til samhørighedsfonden. De projekter, som medlemsstaterne forelægger, bør inddeles i delprogrammer afpasset efter de specifikke mål for bæredygtig kystzoneplanlægning, som allerede er opstillet i demonstrationsprogrammet.

5.2.2. Der bør tilskyndes til partnerskaber mellem alle sektorer, det være sig offentlige eller private, via disses brancheorganisationer (arbejdsmarkedets parter og andre borgerorganisationer) med det sigte at inddrage dem i kystzoneplanlægningsopgaver og disses finansiering.

5.3. ØSU stiller sig positivt til en planlægnings- og samordningsenhed for kystzoneindsatsen på EU-plan, med tværsektoriel deltagelse af de forskellige generaldirektorater, som medvirker i processen.

5.3.1. I hver enkelt medlemsstat bør der tillige oprettes en planlægningsenhed for integreret kystzoneplanlægning på nationalt plan med tilhørende opfølgningsudvalg omfattende repræsentanter for arbejdsmarkedets parter og forskerne, som skal følge op på indsatsen og overvåge projekterne i det pågældende land samt deltage i koordineringen på EU-plan sammen med de enkelte landes planlægningsenheder.

5.4. De positive resultater med demonstrationsprogrammet(11) burde have fået Kommissionen til at forelægge nogle mere konkrete forslag til løsning af de mangfoldige problemer, som allerede er dukket op, så det kan sikres, at de beslutninger, som træffes nu, ikke lægger begrænsninger på de fremtidige alternativer.

5.4.1. Betydningen af kystzonerne og deres naturressourcer (på land og i vand) indebærer, at de spiller en vigtig rolle for opfyldelsen af Europas nuværende og fremtidige befolkningers behov og stræben.

5.4.2. Der bør indføres foranstaltninger til begrænsning af ubehørig og intensiv udnyttelse, som indebærer pres, der ikke er bæredygtige, og som ikke er forenelige med kystzonernes økologiske skrøbelighed.

5.4.3. Det foreslås derfor, at der indføres en række kontrolmekanismer:

- overvågning af presset på disse zoner,

- indgreb i den fysiske planlægning i disse zoner, således at planlægningen af bymæssige bebyggelser holdes inden for bæredygtige grænser og er miljøvenlig, idet det bør påbydes at bevare store, naturlige, grønne områder,

- udformning af en klar og relevant retsramme for at modvirke misbrug af disse zoner, da dette ville kunne ødelægge deres skrøbelige økosystemer.

5.5. Der bør gives nærmere oplysninger om, hvilke tiltag der skal sættes ind med i medlemsstaterne eller tredjelande eller regioner med kystzoner, som grænser op til EU, eller som gennemstrømmes af floder med udmunding i kystzoner. ØSU mener, at uddannelse, information og formidling af tiltag antager særlig betydning i den integrerede kystzoneplanlægning.

5.6. ØSU vurderer, at der som led i den integrerede kystzoneplanlægning bør oprettes et informationsudvekslingscenter (en slags observatorium) omfattende lande med kystzoner.

5.6.1. Dette forum bør inddrage de socio-økonomiske partnere, som er involveret i kystzoneproblematikken, herunder videnskabsfolk og forskere, uddannelsesinstitutter, de lokale og regionale myndigheder samt repræsentanter for hver enkelt medlemsstats centrale myndigheder; forummet bør behandle alle spørgsmål, som berører kystzoner set ud fra alle synsvinkler, inden for en ramme, hvor der tages hensyn til de overordnede målsætninger og til de tiltag, der skal sættes ind med.

5.6.2. ØSU mener, at samtlige medlemsstater, som deltager i den integrerede kystzoneplanlægning, bør udarbejde rapporter om arbejdsgangen, initiativernes resultater, arbejdsmarkedsparternes inddragelse osv. Rapporterne bør udgøre et af de informationsgrundlag, som skal tages op på informationsudvekslingscenterets møder.

5.7. ØSU udtrykker derfor tilfredshed med det arbejde, som er udført takket være demonstrationsprogrammerne og mener, at det bør videreføres; i den strategi, som skal anlægges, bør man endvidere holde sig de overordnede retningslinjer i Rådets resolution 94/C 135/02 efterrettelig.

Bruxelles, den 28. marts 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) KOM(2000) 545 endelig.

(2) KOM(97) 744 endelig udg.

(3) KOM(2000) 547 endelig.

(4) KOM(97) 744 endelig udg. og KOM(2000) 547 endelig.

(5) Rådets resolution 92/C-5901 og 94/C-13502.

(6) KOM(95) 511 endelig udg.

(7) KOM(95) 511 endelig udg.

(8) EFT C 295 af 7.10.1996.

(9) EFT C 295 af 7.10.1996.

(10) Bilag 2 i Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne (C/2000 1101 af 28.4.2000).

(11) KOM(1999) 744 endelig udg.