Indledning

Klimaændringer udgør en afgørende udfordring for vores generation, og EU har stået i spidsen for forhandlingerne om en multilateral ramme for at imødegå denne globale udfordring. I 2015 spillede EU's diplomati en ledende rolle i forhandlingerne om den historiske og globale Parisaftale om klimaændringer. 195 lande tilsluttede sig en enkel målsætning: at videregive en sundere planet samt mere velstående, mere moderne og mere retfærdige samfund til de kommende generationer. For første gang sikrede FN-systemet, at alle lande vil bidrage til at begrænse deres drivhusgasemissioner. Alle de lande i verden, der har de største emissioner, er nu med, også Kina, som alene står for over en fjerdedel af de globale emissioner. I Parisaftalen fastsættes det som et af målene at begrænse den globale gennemsnitlige temperaturstigning til et godt stykke under 2° C, og helst ikke over 1,5° C. Parterne i aftalen holdes ansvarlige ved hjælp af et solidt gennemsigtighedssystem, der gør det muligt at følge de fremskridt, de gør med at yde deres bidrag, og det kræves, at de hvert femte år i lyset af den nyeste forskning hæver ambitionsniveauet for deres bidrag.

Internt har EU handlet hurtigt og beslutsomt for at sætte reel handling bag tilsagnene i Parisaftalen. Ved begyndelsen af den nuværende Kommissions mandatperiode for næsten 5 år siden fastsatte Kommissionsformand Jean-Claude Juncker bekæmpelse af klimaændringer som en klar prioritet med henblik på at skabe en modstandsdygtig europæisk energiunion med en fremadskuende klimapolitik og sikre en retfærdig og rimelig omstilling til en moderne, klimaneutral og konkurrencedygtig økonomi, samtidig med at der blev skabt nye jobmuligheder og sikret en bæredygtig vækst. Klimaindsatsen er også afgørende for at nå alle de 17 mål for bæredygtig udvikling.

Som følge af denne politik er EU nu den eneste større økonomi i verden, som fuldt ud har omsat tiltagene til opfyldelse af Parisaftalens forpligtelser til lovgivning, og EU vil arbejde for at reducere sine drivhusgasemissioner med mindst 40 % inden 2030 som forberedelse på en klimaneutral økonomi.

I dag har EU formentlig den mest omfattende og ambitiøse lovgivningsmæssige ramme, som understøttes af dets velfungerende demokratiske og inklusive beslutningsproces. Det er ved at lykkes for EU at omstille sig til en klimaneutral økonomi — mellem 1990 og 2017 faldt dets drivhusgasemissioner med 23 %, samtidig med at dets økonomi voksede med 58 %. Da vores internationale partnere intensiverer deres omstillingsbestræbelser, vokser interessen for EU's model og politikker, hvilket skaber fortrinlige muligheder for politisk samarbejde og økonomisk diplomati.

Selv om nationale politiske cyklusser har ført til ændringer i den førte politik, mest bemærkelsesværdigt i USA, er den globale støtte til Parisaftalen stadig stærk, idet alle med undtagelse af en af verdens største økonomier fortsat bakker op om den. Til trods herfor er det tydeligt, at den omstilling på globalt plan, der er nødvendig for at nå Parismålene, ikke sker hurtigt nok. De seneste videnskabelige rapporter, navnlig særberetningen om global opvarmning på 1,5° C fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPPC), bekræfter, at første runde af parternes bidrag til Parisaftalen ikke er tilstrækkelige til at opfylde aftalens mål. Som følge af denne udvikling vokser bekymringen i befolkningen, og borgerne opfordrer til, at der gøres en mere ambitiøs og målrettet indsats mod klimaændringer, således som det blev bekræftet ved det seneste valg til Europa-Parlamentet og i en Eurobarometerundersøgelse om klimaændringer.

Det er på den baggrund, at De Forenede Nationers generalsekretær António Guterres har indkaldt til et klimaindsatstopmøde i New York den 23. september 2019, dagen før åbningen af FN's Generalforsamling. Det vil blive fulgt op af FN's topmøde om bæredygtige udviklingsmål den 24. og 25. september.

Målsætningen på klimaindsatstopmødet er at sætte skub i ambitionerne på klimaområdet og fremskynde indsatsen for at gennemføre Parisaftalen. Topmødet har navnlig til formål at opfordre parterne til at hæve ambitionsniveauet, hvad angår deres nuværende bidrag til at mindske emissionerne, og at fremlægge langsigtede strategier i tide med henblik på partskonferencen (Parisaftalen) i slutningen af 2020. Topmødet vil udgøre en vigtig mulighed for stats- og regeringscheferne til at fremlægge deres planer for, hvordan ambitionerne kan hæves, og redegøre for de fremskridt, der hidtil er gjort, samtidig med at subnationale regeringer, forretningsverdenen, private eller offentlige finansieringskilder foruden civilsamfundet her får mulighed for at sende stærke markedssignaler og politiske signaler og sætte fornyet skub i "kapløbet mod toppen". FN's generalsekretær António Guterres har opfordret alle stats- og regeringschefer til at deltage i topmødet og har samtidig understreget følgende: "Kom ikke for at holde tale, kom med en plan".

Et EU, der er fast besluttet på at øge ambitionerne på klimaområdet

EU og medlemsstaterne, der er tro mod deres tilsagn om en multilateral indsats baseret på videnskab, er aktivt ved at forberede sig på at nå til enighed om og i slutningen af 2020 fremlægge en langsigtet EU-strategi med henblik på senest i 2050 at opnå klimaneutralitet. Med Parisaftalen blev der skabt en forventning om, at alle deltagende regeringer skulle fremlægge sådanne strategier senest i 2020. Som forberedelse til EU's langsigtede strategi og for at gøre det muligt for alle EU-medlemsstater at analysere og internalisere visionen efterkom Europa-Kommissionen Det Europæiske Råds opfordring ved allerede i november 2018 at udsende meddelelsen om en ren planet for alle. Det seneste år har meddelelsen være genstand for indgående demokratiske drøftelser på europæisk, nationalt og lokalt niveau. Ud over indsatsen på EU-plan skal EU-medlemsstaterne også udarbejde deres egne langsigtede strategier inden for rammerne af forordningen om forvaltning af energiunionen.

Langt de fleste EU-medlemsstater har allerede godkendt EU's mål om klimaneutralitet inden 2050, og der vil de kommende måneder blive ført yderligere drøftelser med henblik på at opnå konsensus. Det Europæiske Råd opfordrede Rådet og Kommissionen til at fremskynde arbejdet vedrørende de betingelser, de incitamenter og den befordrende ramme, der skal sikre omstillingen til et klimaneutralt EU. Det Europæiske Råd vil færdiggøre sin vejledning inden årets udgang med henblik på at fremlægge EU's langsigtede strategi på De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer i begyndelsen af 2020. Det opfordrede også Den Europæiske Investeringsbank til at optrappe sine aktiviteter til støtte for klimaindsatsen. Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs og Regionsudvalget har allerede godkendt det klimaneutralitetsmål, der skal nås inden 2050.

Klimaneutralitet inden 2050, som et mere ambitiøst mål end den vej, der foreskrives i ICC's særrapport om 1,5° C, udgør for EU en investerings- og moderniseringsudfordring såvel som en stor mulighed for at få konkurrencefordele ved at være først på markedet, skabe nye job og øge levestandarden. At forfølge en mindre ambitiøs plan ville være at give afkald på EU's langvarige globale klimaambitioner og gå glip af en økonomisk mulighed for EU.

Den Europæiske Unions budget spiller en central rolle, når ambitionerne på klimaområdet skal nås. Europa-Kommissionen fremsatte forslag til et EU-budget på over 1 bio. EUR for perioden 2021-2027, som på nuværende tidspunkt drøftes. Europa-Kommissionen har foreslået, at mindst 25 % af EU's udgifter afsættes til modvirkning af klimaændringer og tilpasningsaktiviteter, herunder Den Europæiske Unions budget for internationalt samarbejde og udviklingssamarbejde. Det fremtidige budget vil følgelig tilskynde til, at der gøres en klimavenlig indsats på alle politikområder, og vil blive underlagt kontrol for at sikre, at EU ikke finansierer investeringer, der ikke er i overensstemmelse med omstillingen til klimaneutralitet. Horisont Europa vil sætte en ny retning for europæisk forskning og innovation, således at klimaindsatsen kommer i centrum. InvestEU, Connecting Europe-faciliteten og alle EU's samhørighedsfonde og fonde for udvikling af landdistrikterne vil kunne anvendes til at skabe incitamenter til at skabe den infrastruktur og de produktive investeringer, vi har brug for i alle dele af EU.

Den gennemgribende moderniseringsproces vil skulle forvaltes korrekt, så der sikres en fair og socialt acceptabel omstilling for alle i en ånd af inklusion og solidaritet. Både EU og medlemsstaterne skal fra starten tage højde for de sociale virkninger og iværksætte alle relevante politikker for at imødegå denne udfordring. EU-budgettet, beskæftigelses- og socialpolitikkerne såvel som samhørighedspolitikken kan mindske de økonomiske, sociale og territoriale forskelle i Unionen. Igangværende regionale initiativer iværksat af Juncker-Kommissionen, f.eks. platformen og pilotprojekter for kul- og kulstofintensive regioner under omstilling, udgør et skridt i den retning. Der er ved at blive taget nye initiativer for i tilstrækkelig grad at tage fat på de sociale og økonomiske omkostninger ved en klimapolitisk modernisering såsom fonden for retfærdig omstilling. En fuldstændig gennemførelse af handlingsplanen for den cirkulære økonomi bidrager til EU's bestræbelser for at udvikle en klimaneutral økonomi, idet den kombinerer ressourceeffektivitet og konkurrenceevne. Det er også vigtigt at sikre fuld sammenhæng og gensidig støtte på tværs af alle relevante politikområder såsom luftkvalitet og biodiversitet. Klima- og miljøpolitikken skal gå hånd i hånd.