ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
30.

opfordrer Kommissionen til at styrke samarbejdet med Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO), og navnlig Det Europæiske Observationscenter for Krænkelser af Intellektuelle Ejendomsrettigheder for at støtte initiativer vedrørende håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder som f.eks. lempelse af procedurerne for rettighedshavere ved hjælp af elektronisk udveksling af oplysninger, hvilket også vil være til gavn for SMV'er, og at gøre bekæmpelsen af forfalskning og svig til en af sine prioriteter i WTO, og inddrage OECD's og WCO's i sit arbejde på dette område; understreger derfor, at den nuværende forordning om toldmyndighedernes håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder spiller en vigtig rolle i kampen mod forfalskning, (krænkelser af varemærker), piratkopiering (krænkelser af ophavsretten) og smugling af følsomme varer, samt for indsatsen på området for geografiske betegnelser, oprindelsesbetegnelser og ulovlig handel; mener, at det er afgørende, at ovennævnte forordning sammen med direktivet om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder gennemføres behørigt i hele EU, og at toldmyndighederne foretager den nødvendige håndhævelse, således, at legitime handlende ikke forhindres i at drive virksomhed i god tro;
3.

er bekymret over, at forsuring af havene som følge af stigende niveauer af kuldioxid har alvorlige konsekvenser for mange marine organismer; understreger behovet for at udvikle effektive tilpasnings- og tværsektorielle afbødende foranstaltninger for at opbygge modstandsdygtighed over for forsuring af havene og skadelige virkninger af klimaændringer på havene samt på kystøkosystemerne;
3.

glæder sig over, at den nye konsensus klart anerkender, at det primære mål for EU's udviklingspolitik er at nedbringe og på lang sigt udrydde fattigdom i overensstemmelse med artikel 208 i TEUF; gentager, at dette bør ske i fuld overensstemmelse med principperne for effektivt udviklingssamarbejde: udviklingslandenes ejerskab over udviklingsprioriteterne, fokus på resultater, inkluderende udviklingspartnerskaber samt gennemsigtighed og ansvarlighed;
51.

opfordrer Kommissionen til at sikre, opretholde og udvikle langsigtet finansiering til 5G-handlingsplanen og netmoderniseringen på et passende niveau i den næste flerårige finansielle ramme 2020-2027 og især det næste FTUI-rammeprogram; understreger betydningen af samarbejde mellem universiteter, forskningsinstitutioner, den private og den offentlige sektor om forskning & udvikling inden for 5G-mobilkommunikation; peger på 5G OPP som et godt eksempel i denne henseende; påpeger, at der ifølge Kommissionen vil skulle investeres 500 mia. EUR over de næste ti år for at nå konnektivitetsmålene, selv om den også vurderer, at der er et investeringsgab på 155 mia. EUR; er derfor af den opfattelse, at førsteprioriteten skal være at sikre, at der via konkurrence opnås tilstrækkelige investeringer i etableringen af digitale infrastrukturer, eftersom disse er en afgørende forudsætning for, at borgere og virksomheder kan få gavn af udviklingen af 5G-teknologien;
27.

anerkender, at åbenhed og konnektivitet også har potentielle indvirkninger på sårbarhed, hvad angår cyberangreb, sabotage, manipulation af data eller industrispionage, og understreger i denne sammenhæng vigtigheden af en fælles europæisk tilgang til cybersikkerhed; anerkender behovet for at skabe opmærksomhed om forbedring af cybersikkerheden; anser cybermodstandsdygtighed for at være et afgørende ansvarsområde for virksomhedsledere og nationale og europæiske industri- og sikkerhedspolitiske beslutningstagere; mener, at producenter er ansvarlige for at garantere sikkerheden og sikkerhedsstandarderne på grundlag af den forhåndenværende nyeste industri og på grundlag af principperne om indbygget sikkerhed og sikkerhed som standard, men at visse betingelser og kriterier kan begrunde afvigelse fra dette producentansvar; bemærker, at cybersikkerhedskravene for tingenes internet og IT-sikkerhedsstandarderne, for eksempel baseret på referencearkitekturen RAMI4.0 og ICS, ville kunne styrke den europæiske cybermodstandsdygtighed; mener, at de europæiske standardiseringsorganer har en særlig rolle at spille her og ikke bør marginaliseres; anmoder Kommissionen om at undersøge forskellige modeller til forbedring af cybersikkerheden for tingenes internet; opfordrer de offentlige institutioner til at gøre krav til cybersikkerhed obligatoriske ved offentlige indkøb af IT-udstyr og produkter til tingenes internet; mener, at tilbud om kontrol af og rådgivning om cybersikkerhed for SMV'er vedrørende deres digitaliserede industriprodukter er af stor vigtighed; mener, at udveksling af bedste praksis mellem EU's medlemsstater ville kunne lette den europæiske cybermodstandsdygtighed i så henseende;
B.

der henviser til, at udkastet til Rådets afgørelse om oprettelse af en flerårig ramme for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for 2018-2022, som blev forelagt Parlamentet til godkendelse, består af otte tematiske områder: ofre for kriminalitet og adgang til domstolsprøvelse, ligestilling og forskelsbehandling på grund af køn, race, farve, etnisk eller social oprindelse, genetiske anlæg, sprog, religion eller tro, politiske eller andre anskuelser, tilhørsforhold til et nationalt mindretal, formueforhold, fødsel, handicap, alder, seksuel orientering eller nationalitet, informationssamfundet og navnlig respekt for privatlivet og beskyttelse af personoplysninger, retligt samarbejde, undtagen i straffesager, indvandring, grænser, asyl og integration af flygtninge og indvandrere, racisme, fremmedhad og intolerance i forbindelse hermed, barnets rettigheder samt integration og social inklusion af romaer med fokus på romafjendtlighed;
12.

opfordrer medlemsstaterne til at fremme og anvende e-udbud, når de køber forsyninger og tjenesteydelser eller i forbindelse med udbud af offentlige arbejder, hvilket gør offentligt forbrug mere gennemsigtigt og effektivt og fører til lavere omkostninger og mindre bureaukrati; opfordrer medlemsstaterne til at øge anvendelsen af registre over kontrakter og interoperable e-signaturer i deres offentlige sektorer; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at foretage det nødvendige for at sikre, at udbudsprocedurer er gennemsigtige, og at oplysningerne er tilgængelige i realtid for alle deltagere heri; opfordrer med henblik herpå Kommissionen til at lette udvekslingen af bedste praksis i forbindelse med anvendelsen af innovationskriterier i offentlige udbud, særlig for at sikre, at udbud ikke foregriber løsninger, men snarere giver tilbudsgivere mulighed for at foreslå innovative åbne løsninger; opfordrer Kommissionen til at fortsætte sit arbejde inden for e-faktureringsstandarder, elektronisk afgivelse af tilbud og e-meddelelse og til at tilskynde til anvendelsen af elektronisk identifikation i offentlige forvaltningers interne systemer for at forbedre ansvarligheden og sporbarheden i forbindelse med alle operationer i sådanne systemer;
9.

minder om, at Etiopien er et vigtigt destinations-, transit- og oprindelsesland for migranter og asylsøgere, og at det er vært for den største flygtningepopulation i Afrika; noterer sig vedtagelsen af en fælles dagsorden om migration mellem EU og Etiopien, der omfatter spørgsmål vedrørende flygtninge, grænsekontrol og bekæmpelsen af menneskehandel; opfordrer endvidere Kommissionen til nøje at overvåge alle projekter, som for nylig er igangsat inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika; minder om, at Etiopien er det andet mest folkerige land i Afrika og en af de hurtigst voksende økonomier, men ikke desto mindre stadig et af de fattigste; minder om, at Etiopien med 5 328 km landegrænser kæmper med nabolandenes skrøbelighed og en konstant tilstrømning af migranter og er værtsland for omkring 800 000 flygtninge;
13.

værdsætter den indsats, som medlemsstaterne har gjort for at afsløre, evaluere og indberette uregelmæssigheder og for at gennemføre effektive og forholdsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af svig; understreger, at foranstaltninger til bekæmpelse af svig er med til at fremme udvikling; opfordrer Kommissionen til også at anvende teknisk bistand med henblik på at styrke forvaltningsmyndighedernes tekniske og administrative kapacitet til at sikre effektive kontrolsystemer, herunder indførelse af enklere og mere gennemsigtige applikationer, der kan reducere risiciene for svig og garantere, at eventuelle tab kan vindes tilbage; anbefaler, at gennemsigtigheden på alle niveauer af projektforvaltningen forbedres; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fortsætte med at bevæge sig i denne retning ved gradvis at indarbejde systematisk brug af it-værktøjer i deres kontrolsystemer og procedurer for at bekæmpe uregelmæssigheder; opfordrer Kommissionen til at udarbejde og vedtage særlige retningslinjer for at hjælpe de nationale myndigheder med at opdage uregelmæssigheder;
—

der henviser til Kommissionens sammenfattende rapport af november 2016 med titlen »Financial instruments under the European Structural and Investment Funds. Summaries of the data on the progress made in financing and implementing the financial instruments for the programming period 2014-2020 in accordance with Article 46 of Regulation (EU) No 1303/2013 of the European Parliament and of the Council«,
26.

understreger, at den tekniske bistand, for at undgå for store proceduremæssige komplikationer, i fremtiden i stigende grad bør fokuseres på støttemodtager/projektniveauet, uanset om den vedrører den offentlige, private eller civilsamfundssektoren, for at sikre udbuddet af innovative og veludformede projekter, som passer ind i allerede eksisterende strategier, og for at undgå en »one size fits all«-tilgang; opfordrer medlemsstaterne til at udvikle mekanismer, der kan inddrage modtagere af støtte fra ESI-fondene i gennemførelsen og overvågningen af teknisk bistand; henstiller, at medlemsstaterne etablerer et netværk af infopoints for at give potentielle støttemodtagere mulighed for at få kendskab til de til rådighed værende finansieringskilder, operationelle programmer og offentlige udbud samt til at lære, hvordan man udfylder ansøgningsformularer og gennemfører projekter;
16.

noterer sig det potentiale, som det palæstinensisk-arabiske samfund i Israel har, for at spille en afgørende rolle i opnåelsen af varig fred mellem israelere og palæstinensere, og betydningen af dets deltagelse i og bidrag til fredsprocessen; opfordrer til, at der sikres lige rettigheder for alle borgere i Israel, hvilket er en grundlæggende forudsætning for, at de kan udfylde denne rolle;
X.

der henviser til, at den Europæiske Revisionsrets særberetning nr. 34/2016 om bekæmpelse af madspil behandlede spørgsmålet »Bidrager EU til at gøre fødevareforsyningskæden ressourceeffektiv ved effektivt at bekæmpe madspild?«; der henviser til, at rapporten viser, at EU på nuværende tidspunkt ikke gør nok for at bekæmpe madspild effektivt, og at eksisterende initiativer og politik kunne anvendes mere effektivt til at tage fat på problemet med madspild; der henviser til, at det i særberetningen fastslås, at Kommissionens ambitioner om at begrænse madspild er mindsket på trods af utallige henstillinger fra Europa-Parlamentet og medlemsstaterne om at tage fat på problemet; der henviser til, at rapporten anser Kommissionens hidtidige tiltag for at være spredte, uregelmæssige og ikke klart koordinerede; der henviser til, at særberetningen anbefaler, at Kommissionen bør: udvikle en handlingsplan for de kommende år, tage madspild med i betragtning i sine fremtidige konsekvensvurderinger, bedre samstemme de forskellige EU-politikker, der kan bekæmpe madspild, og præcisere fortolkningen af de retlige bestemmelser, der kan forringe motiveringen til fødevaredonation samt overveje, hvordan det er muligt at fremme donation inden for andre politikområder;
g)

at presse på for at skabe et stærkere multilateralt engagement i at finde varige, holdbare politiske og fredelige løsninger på de igangværende konflikter i Mellemøsten og Nordafrika, navnlig i Syrien, Yemen og Libyen, og for at sætte fornyet skub i de diplomatiske bestræbelser på at få løst fastlåste konflikter rundt om i verden; fortsat at støtte FN's særlige udsendinges arbejde, foranstaltninger og initiativer med henblik på at få løst disse konflikter; at opfordre til, at der fortsat ydes humanitær, finansiel og politisk bistand fra det internationale samfund med henblik på at håndtere den humanitære situation, og til, at man arbejder hen imod omgående at få standset volden; at forhindre enhver krænkelse af den humanitære folkeret og den internationale menneskerettighedslovgivning, herunder direkte angreb mod civil infrastruktur og civilbefolkningen, og kraftigt at fordømme disse menneskerettighedskrænkelser i Syrien; indtrængende at opfordre alle FN's medlemsstater til at stille alle de nødvendige finansielle og menneskelige ressourcer til rådighed for at hjælpe befolkningen i konfliktområder; at støtte FN's indsats for at finde en holdbar løsning på konflikten i Syrien og Irak og fortsat at støtte EU's rolle på det humanitære område og EU's regionale initiativ; indtrængende at opfordre det internationale samfund til at gøre alt, hvad der står i dets magt, for skarpt at fordømme dem, som er ansvarlige for krigsforbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden og folkedrab, der er begået under konflikten i Syrien — enten i henhold til deres nationale retssystemer, internationale domstole eller ad hoc-domstole; at støtte FN's initiativ vedrørende en fredsplan for Yemen og hurtigst muligt at gøre noget ved den humanitære krise; at opfordre alle parter til at respektere alle yemenitiske borgeres menneskerettigheder og frihedsrettigheder og understrege vigtigheden af at forbedre sikkerheden for alle dem, der arbejder for fredsmissioner og humanitære missioner i landet; at opfordre til en tilnærmelsespolitik mellem Saudi-Arabien og Iran som et afgørende skridt for at dæmpe de regionale spændinger og som en vej hen imod konfliktløsning i Yemen og andre steder; yderligere at tilskynde til sådanne foranstaltninger for at tackle de grundlæggende årsager til terrorisme og ekstremisme, som udgør en trussel mod den internationale sikkerhed og den regionale stabilitet; at opfordre til øget støtte til den FN-støttede regering i Libyen og spille en central rolle i stabiliseringen af Libyen og opretholdelsen af dets enhed og territoriale integritet inden for rammerne af den libyske politiske aftale (LPA); at gentage, at der er presserende behov for at forene alle væbnede styrker under de legitime civile myndigheders kontrol som fastsat i den libyske politiske aftale; at forny støtten til den indsats, der gøres af FN's særlige koordinator for fredsprocessen i Mellemøsten og FN's generalsekretærs særlige repræsentant for Vestsahara for at få løst disse langvarige konflikter; at opfordre til, at FN's Sikkerhedsråds resolutioner om Mellemøsten implementeres
27.

noterer sig, at EU er Cubas vigtigste eksportkunde og næststørste handelspartner samt landets vigtigste udenlandske investor; påpeger, at EU's politik for udenrigshandel ikke giver nogen handelspræferencer for Cuba, og at EU’s toldsatser er i overensstemmelse med dem, der er fastsat af Verdenshandelsorganisationen (WTO); minder om, at Cuba som følge af reformen af EU's generelle toldpræferenceordning (GSP) i januar 2014 mistede sine handelspræferencer for eksport til EU, da Cuba blev klassificeret som et »mellemindkomstland i den øverste halvdel« og ikke længere opfyldte kriterierne for støtteberettigelse; understreger endvidere, at handel stadig kun tegner sig for en beskeden andel af den cubanske økonomi, hvor eksport og import samlet set svarer til 26,4 % af BNP;
24.

understreger, at den vigtigste eksponeringsvej for viral hepatitis i Den Europæiske Union er via stiknarkomani som følge af delte kontaminerede nåle og anvendelsen af usterilt sprøjteudstyr; understreger, at hyppigheden af hepatitisinfektion blandt sundhedspersonale som følge af stik fra kanyler stadig ligger over gennemsnittet; understreger, at skadesbegrænsning, herunder, opiatsubstitutionsprogrammer og nåle- og sprøjteprogrammer, er en afgørende forebyggelsesstrategi over for viral hepatitis, som også bør omfatte foranstaltninger med henblik på at bekæmpe stigmatisering og diskrimination; understreger, at anti-HCV- og HBsAg-test ofte ikke er omfattet af de helbredsundersøgelser, der godtgøres; fremhæver, at virusset i sjældnere tilfælde kan overføres seksuelt eller via sundheds- og plejefaciliteter på grund af utilstrækkelig infektionsbekæmpelse eller perinatalt fra en inficeret moder til barnet;
10.

minder om, at EU's partnerskab med Eritrea er underlagt Cotonouaftalen, og at alle parter er forpligtet til at respektere og gennemføre bestemmelserne i denne aftale, navnlig respekten for menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincipperne; opfordrer derfor EU til at sikre, at dets bistand er omfattet af betingelser, herunder at Eritreas regering bør overholde sine internationale forpligtelser, og at de politiske fanger bør løslades, inden der ydes mere EU-bistand til Eritrea; opfordrer endvidere EU til at gøre brug af alle forhåndenværende instrumenter og værktøjer for at sikre, at Eritreas regering overholder sine forpligtelser til at beskytte og garantere de grundlæggende friheder, herunder ved at overveje at indlede høringer i henhold til artikel 96 i Cotonouaftalen; anmoder om en detaljeret og omfattende vurdering af de midler, der er blevet tildelt Eritrea, og som er finansieret af EU og dets medlemsstater;
77.

ser med tilfredshed, at det nye Erasmus+-program tilskynder til mobilitet for studerende og unge erhvervsfolk fra regionerne i den yderste periferi ved at tilbyde dem det maksimale støttebeløb; anmoder om at lade tilsvarende bestemmelser indgå i programmet »Et Kreativt Europa«; ønsker ikke desto mindre, at der inden for rammerne af Erasmus tages bedre hensyn til de fælles særlige forhold i regionerne i den yderste periferi, navnlig ved at fremme udvekslinger mellem regionerne i den yderste periferi indbyrdes; beklager, at mobilitetsgodtgørelsen under Erasmus ofte er utilstrækkelig i forhold til de faktiske omkostninger ved et ophold i moderlandet til trods for ordlyden af Erasmus+-forordningens betragtning 37: »Begrænsningerne ved den fjerne beliggenhed, der gælder regionerne i Unionens yderste periferi og i de oversøiske lande og territorier, bør tages i betragtning ved programmets gennemførelse«;
25.

bemærker, at en vellykket gennemførelse af det europæiske forskningsrum kræver fuld udnyttelse af FUI-potentialet i alle medlemsstater; erkender problemet med deltagelseskløften i Horisont 2020-programmet, som skal løses på EU-niveau og nationalt niveau, bl.a. ved hjælp af ESI-fondene; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tilpasse eksisterende instrumenter eller vedtage nye foranstaltninger til at slå bro over denne kløft, f.eks. ved at udvikle netværksredskaber til forskere; glæder sig over politikken med udbredelse af topkvalitet og udvidelse af deltagerkredsen; opfordrer Kommissionen til at vurdere, hvorvidt de tre udvidelsesinstrumenter har opfyldt deres specifikke mål om at tilvejebringe et passende budget og et afbalanceret sæt instrumenter, der kan afhjælpe de eksisterende skævheder i EU på forsknings- og innovationsområdet; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fastsætte klare regler, som muliggør fuld gennemførelse af kvalitetsstempelordningen, og til at undersøge mulighederne for finansieringssynergier; opfordrer Kommissionen til at skabe mekanismer, der gør det muligt at inddrage forskningsinfrastruktur, der er finansieret via ESI-fondene, i rammeprogrammets projekter; opfordrer til at revidere de indikatorer, der bruges til at definere »underrepræsenterede« lande og regioner, og til at regelmæssigt at kontrollere listen over disse lande og regioner under gennemførelsen af rammeprogrammet;
23.

minder om, at den administrerende direktør er ansvarlig for den daglige forvaltning af EFSI, forberedelse og ledelse af møder i Investeringskomitéen og for repræsentation udadtil; erindrer om, at den administrerende direktør bistås af den stedfortrædende administrerende direktør; beklager, at de respektive roller, især den stedfortrædende administrerende direktørs rolle, i praksis ikke er blevet klart defineret; opfordrer EIB til at overveje en nærmere præcisering af den administrerende direktørs og den stedfortrædende administrerende direktørs opgaver mere klart for at sikre gennemsigtigheden og ansvarligheden; anser det for vigtigt, at den administrerende direktør bistået af den stedfortrædende administrerende direktør vedbliver at opstille dagsordenen for Investeringskomitéens møder; foreslår endvidere, at den administrerende direktør bør udarbejde procedurer for imødegåelse af eventuelle interessekonflikter inden for Investeringskomitéen, indberette dem til Styringskomitéen og foreslå sanktioner i tilfælde af overtrædelser samt midlerne til at iværksætte disse sanktioner; mener, at den administrerende direktør og den stedfortrædende administrerende direktørs autoritet i forbindelse med varetagelsen af disse opgaver ville blive styrket ved, at de fik større selvstændigt råderum over for EIB; opfordrer tilsvarende EIB til at undersøge mulighederne for at øge den administrerende direktørs og den stedfortrædende administrerende direktørs uafhængighed;
C.

der henviser til, at Middelhavet for alle arter og senest i 2020 bør tage den store udfordring på sig at nå målet om gradvist at genetablere og vedligeholde fiskebestandene over biomassegrænser, der muliggør det maksimale bæredygtige afkast; der henviser til, at denne udfordring kræver deltagelse af og aftaler med ikke-EU-lande; der henviser til, at det generelle niveau for overfiskning i Middelhavet stort set er på to til tre gange for niveauet for FMSY; der henviser til, at mere end 93 % af de arter, der er genstand for vurdering i Middelhavet, stadig menes at være udsat for overfiskeri til trods for de betydelige bestræbelser, der er gjort såvel i som uden for EU for at sikre gennemførelse og overholdelse af lovgivningen i fiskerisektoren;
21.

mener, at der er behov for bedre kommunikation gennem nye mediekanaler, hvilket vil kræve en strategi for digitale og sociale medieplatforme, der er udformet til at informere borgere og give dem mulighed for at give udtryk for deres behov med fokus på at nå slutbrugerne gennem forskellige redskaber såsom interaktive onlineredskaber, udvikling af mere tilgængeligt mobilbaseret indhold og applikationer samt at sikre, at oplysninger er tilpasset forskellige aldersgrupper og tilgængelige på forskellige sprog, hvis det er relevant; opfordrer forvaltningsmyndighederne til at forsyne de relevante generaldirektorater med ajourførte oplysninger om de finansielle data og resultater og investeringer med henblik på at fremvise letlæselige data og diagrammer på ESI-fondenes åbne dataplatform til gavn for journalister; opfordrer til iværksættelse af regionale initiativer for tildeling af priser for de bedste projekter, inspireret af RegioStars;
11.

minder om betydningen af at stille enkeltpersoner til ansvar for menneskerettighedskrænkelser og andre handlinger, der underminerer en konsensuspræget og fredelig løsning i DRC; støtter anvendelsen af målrettede sanktioner fra EU's side mod personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne; opfordrer til yderligere undersøgelser af og sanktioner mod de personer på højeste regeringsniveau, som er ansvarlige for den vold og de forbrydelserne, der er begået i Den Demokratiske Republik Congo, og for udplyndringen af landets naturressourcer, i overensstemmelse med de undersøgelser, der er foretaget af FN’s ekspertgruppe; understreger, at sanktionerne bør omfatte indefrysning af aktiver og forbud mod indrejse i EU;