Særberetning AVS-investeringsfaciliteten: 
Giver den merværdi?DA 2015  nr. 14
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren ( http://europa.eu )
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2015
Print ISBN 978-92-872-3144-4 ISSN 1831-0796 doi:10.2865/44725 QJ-AB-15-015-DA-C
PDF ISBN 978-92-872-3110-9 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/049433 QJ-AB-15-015-DA-N
EPUB ISBN 978-92-872-3094-2 ISSN 1977-5636 doi:10.2865/12579 QJ-AB-15-015-DA-E
© Den Europæiske Union, 2015
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Luxembourg
AVS-investeringsfaciliteten: 
Giver den merværdi?
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)SærberetningDA 2015  nr. 14
02
 Revisionsholdet
Revisionsrettens særberetninger præsenterer resultaterne af forvaltningsrevisioner og juridisk‑kritiske revisioner vedrø ‑
rende specifikke EU‑budgetområder eller forvaltningsspørgsmål. Med henblik på at opnå maksimal effekt udvælger og 
udformer Revisionsretten sine revisionsopgaver under hensyntagen til de risici, der knytter sig til resultatopnåelse eller 
regeloverholdelse, de pågældende indtægters eller udgifters omfang, den fremtidige udvikling samt den politiske og 
offentlige interesse.
Denne forvaltningsrevision blev udført af Revisionsafdeling III — der ledes af Karel Pinxten, medlem af Revisionsretten 
— hvis speciale er udgiftsområderne foranstaltninger udadtil. Revisionen blev ledet af Klaus‑Heiner Lehne, medlem af 
Revisionsretten, med støtte fra hans kabinetschef, Michael Weiss, kontorchef Sabine Hiernaux‑Fritsch, holdleder Lars 
Markström, revisor Polina Cherneva og revisor Athanasios Tsamis.
Fra venstre til højre:  S. Hiernaux‑Fritsch, M. Weiss, K. ‑H. Lehne, A. Tsamis, 
L. Markström.

03
 Indhold
Punkt
 Glossar og forkortelser
I – VII Resumé
1 – 10 Indledning
1 – 9 Etableringen af investeringsfaciliteten
10 Merværdien skabt af investeringsfaciliteten
11 – 13 Revisionens omfang og revisionsmetoden
14 – 37 Bemærkninger
14 – 27 Samlet set stemmer investeringsfacilitetens aktioner overens med andre EU-foranstaltninger 
inden for udviklingssamarbejdet
16 – 18 Projektundersøgelse og -udvælgelse
19 – 27 Finansieringsordninger
28 – 37 Investeringsfaciliteten giver adgang til langsigtet finansiering og lån i lokal valuta og skaber 
katalysatoreffekt
29 – 30 Langsigtet finansiering
31 – 33 Finansiering i lokal valuta
34 – 37 Katalysatoreffekt
38 – 42 Konklusioner og anbefalinger
 Bilag I  —  Årlige og kumulerede godkendte aktioner, undertegnede kontrakter og foretagne 
udbetalinger vedrørende investeringsfaciliteten i AVS-landene
 Bilag II — Opdeling efter finansielt instrument
 Bilag III — Liste over de projekter, Retten undersøgte
 EIB’s svar
04
 Glossar og forkortelser
AVS : Gruppen af Stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet
EIB: Den Europæiske Investeringsbank  
I henhold til artikel 309 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde har EIB til opgave at bidrage til 
udviklingen af det indre marked. I henhold til Cotonouaftalen forvalter banken desuden AVS‑investeringsfaciliteten.
EU-delegation : EU er repræsenteret af 139 EU‑delegationer og ‑ kontorer i hele verden. EU‑delegationerne er en del 
af Europa‑Kommissionen og tjener EU’s interesser som helhed.
EUF’erne : De europæiske udviklingsfonde  
EUF’erne er hovedinstrumentet for Den Europæiske Unions bistand til udviklingssamarbejde med staterne i Afrika, 
Vestindien og Stillehavet samt de oversøiske lande og territorier. Partnerskabsaftalen, der blev undertegnet 
i Cotonou den 23. juni 2000 for en periode af 20 år (»Cotonouaftalen«), er den nuværende ramme for Den 
Europæiske Unions forbindelser med disse lande og territorier. Den har fokus på at mindske og med tiden udrydde 
fattigdom.
OLT : Oversøiske lande og territorier
SMV’er : Små og mellemstore virksomheder
05
 Resumé
I
AVS‑investeringsfaciliteten blev oprettet i henhold til 
Cotonouaftalen for en periode på 20 år og begyndte 
sit virke i 2003. Den har til formål at støtte investe ‑
ringer foretaget af private og kommercielt drevne 
offentlige enheder i alle økonomiske sektorer. Den 
yder mellem ‑ til langsigtet finansiering gennem for ‑
skellige finansielle instrumenter og sigter derved mod 
at skabe bæredygtige økonomiske, sociale og miljø ‑
mæssige fordele.
II
Investeringsfaciliteten, som modtager sin kapital fra 
den 9., 10. og 11. Europæiske Udviklingsfond, er en risi ‑
kobærende revolverende fond, som skal være finan ‑
sielt bæredygtig. Dens samlede kapital er på 3 685 mil ‑
lioner  euro. Kapitalindskuddene fra medlemsstaterne 
betales direkte til Den Europæiske Investeringsbank 
(EIB), som forvalter faciliteten.
III
Til vores revision brugte vi aktioner, der var underskre ‑
vet mellem 2011 og 2014, som grundlag for at vurdere, 
om investeringsfaciliteten giver merværdi til EU’s 
udviklingssamarbejde med landene i Afrika, Vestin ‑
dien og Stillehavet (AVS). Vi vurderede, om investe ‑
ringsfacilitetens aktioner stemte overens med anden 
EU‑udviklingsbistand til AVS‑landene, og undersøgte, 
hvor godt det var lykkedes for faciliteten at give 
adgang til langsigtet finansiering samt lån i lokale 
valutaer. Endelig vurderede vi, om facilitetens aktioner 
havde katalysatoreffekt.IV
Vi konkluderede, at investeringsfaciliteten faktisk 
giver EU’s udviklingssamarbejde med AVS‑landene 
merværdi.
V
Samlet set stemmer investeringsfacilitetens aktioner 
overens med EU’s udviklingssamarbejde med AVS‑lan ‑
dene. Der er blevet igangsat projekter under effektfi ‑
nansieringsrammen. Den kontraktlige forpligtelse til 
at oplyse de endelige støttemodtagere om finansie ‑
ringen fra EIB/investeringsfaciliteten bliver ikke altid 
opfyldt, og den faglige bistand er ikke altid målrettet 
mod små og mellemstore virksomheder (SMV’er).
VI
Investeringsfaciliteten yder langsigtede lån og finan ‑
siering i lokal valuta. Den udviser også en positiv 
katalysatoreffekt.
VII
Sidst i denne beretning fremsætter vi to anbefalinger, 
som skal øge den merværdi, investeringsfaciliteten 
skaber.
06
 Indledning
Etableringen af 
investeringsfaciliteten
01 
Investeringsfaciliteten, der blev opret ‑
tet i henhold til Cotonouaftalen1 og 
associeringsafgørelsen2, blev lanceret 
i 2003 for en periode af 20 år. Den har 
til formål at støtte investeringer foreta ‑
get af private og kommercielt drevne 
offentlige enheder i alle økonomiske 
sektorer (tjenesteydelser, energi, tele ‑
kommunikation, transport mv.). Den 
yder mellem ‑ til langsigtet finansiering 
gennem forskellige finansielle instru ‑
menter og sigter derved mod at skabe 
bæredygtige økonomiske, sociale og 
miljømæssige fordele.02 
Den Europæiske Investeringsbank (EIB) 
supplerer facilitetens finansiering med 
sine egne midler. Figur 1  nedenfor er 
en oversigt over hovedelementerne 
i den finansiering, der ydes af investe ‑
ringsfaciliteten og af EIB over bankens 
egne midler i gruppen af stater i Afrika, 
Vestindien og Stillehavet (AVS) samt 
oversøiske lande og territorier (OLT).
10048,53 7503 637
EIB EIB’s egne midlerOLT-investeringsfaciliteten EUF (9., 10. og 11.)
AssocieringsafgørelsenEIB EIB’s egne midlerAVS-investeringsfaciliteten
Cotonouaftalen
OLTBudget
(millioner euro)Finansierings-
kilderMidler, EIB
forvalterEU-samarbejds-
aftaler
AVSEUF (9., 10. og 11.)1 AVS‑EF‑partnerskabsaftalen 
(Cotonouaftalen) (EFT L 317 af 
15.12.2000, s. 3).
2 Rådets afgørelse 2001/822/EF 
af 27. november 2001 om de 
oversøiske landes og 
territoriers associering med 
Det Europæiske Fællesskab 
(EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1).Figur 1Oversigt over finansiering ydet af investeringsfaciliteten og af EIB over bankens 
egne midler i AVS -lande og OLT
Kilde:  Revisionsretten på grundlag af data fra EIB.
07 Indledning
03 
Medlemsstaterne betaler bidragene 
til investeringsfaciliteten direkte til 
EIB. Disse midler tildeles under den 9., 
10. og 11. Europæiske Udviklingsfond 
(EUF). Investeringsfaciliteten forvaltes 
af EIB, der handler på EU’s vegne og 
for EU’s risiko3, og i lighed med EUF’er ‑
ne uden for EU’s almindelige budget. 
Investeringsfaciliteten er ikke omfattet 
af Rettens revision med henblik på 
den årlige revisionserklæring og er 
ikke underlagt Europa‑Parlamentets 
dechargeprocedure4.
04 
Investeringsfaciliteten er en revolve ‑
rende fond, dvs. at dens indtægter og 
tilbagebetalingerne til den anvendes 
til at finansiere dens fortsatte aktioner 
for at gøre den finansielt bæredygtig. 
Under den 9., 10. og 11. EUF blev faci ‑
liteten udstyret med et samlet budget 
på 3 685,5 millioner euro. Ved udgan ‑
gen af 2014 havde medlemsstaterne 
indbetalt 2 057 millioner euro. Bilag I  
indeholder yderligere oplysninger 
om investeringsfacilitetens portefølje 
i AVS‑landene.05 
Under 11. EUF fik investeringsfacilite ‑
ten tilført 500  millioner  euro, der skulle 
anvendes som øremærket finansiering, 
»effektfinansieringsrammen« (IFE), til 
finansiering af aktioner med større 
udviklingseffekt.
06 
Investerinsfaciliteten er en konto uden 
for balancen i EIB’s regnskab. Investe ‑
ringsfacilitetens portefølje voksede 
fra 2,8  milliarder  euro ved udgangen 
af 2010 til 4,5 milliarder euro ved 
udgangen af 2014. Tekstboks 1  viser 
indtægterne i samme periode.
07 
Cotonouaftalen fastsætter, at investe ‑
ringsfaciliteten skal fungere på mar ‑
kedsrelaterede betingelser uden at for ‑
vride de lokale markeder eller erstatte 
private finansieringskilder. Investe ‑
ringsfaciliteten skal også bestræbe sig 
på at have en katalysatoreffekt ved at 
tilskynde til tilvejebringelse af langsig ‑
tede lokale midler og tiltrække private 
investorer og långivere5.3 Artikel 51 i Rådets forordning 
(EU) 2015/323 af 2. marts 2015 
om finansforordningen for 
11. Europæiske Udviklingsfond 
(finansforordningen) (EUT L 58 
af 3.3.2015, s. 17).
4 Alligevel fremsatte 
Parlamentet en række 
anbefalinger vedrørende 
investeringsfaciliteten i sin 
afgørelse af 29. april 2015 om 
decharge for 2013: EU’s 
almindelige budget — 8., 9. og 
10. EUF, P8_
TA‑PROV(2015)0120, 
punkt 53 ‑63.
5 Jf. for nærmere oplysninger 
artikel 3, stk. 1, litra a) og b), 
i bilag II til Cotonouaftalen.Tekstboks 1Investeringsfacilitetens portefølje og indtægter over årene 2011-2014  
(millioner euro)
2011 2012 2013 2014
Underskrevne kontrakter 
(kumuleret)3 009,1 3 364,1 3 835,6 4 488,2
Samlede indtægter for året 78,4 45,7 10,3 31,2
Kilde:  EIB.
08 Indledning
08 
Med hensyn til finansieringsvilkår og 
‑betingelser ligger den væsentligste 
forskel mellem finansiering over inve ‑
steringsfaciliteten og finansiering over 
EIB’s egne midler i kreditrisikoniveauet. 
Mens EIB’s egne midler er begrænset 
til lån mod sikkerhed i solide garantier 
og andre sikringsordninger, kan der 
ved finansiering over investeringsfa ‑
ciliteten accepteres et højere risikoni ‑
veau. Lån ydet over EIB’s egne midler 
anvendes især til projekter inden for 
den offentlige sektor.
09 
Investeringsfaciliteten yder navnlig 
kreditlinjer til finansielle formidlere, 
risikovillig kapital i form af egenka ‑
pitalinvesteringer og finansiering af 
infrastrukturprojekter (jf. bilag II ).Merværdien skabt af 
investeringsfaciliteten
10 
EIB peger på tre særlige måder, inve ‑
steringsfaciliteten kan skabe merværdi 
på6:
a) ved at give bistandsmodtagerne 
i AVS‑landene adgang til langsigtet 
finansiering
b) ved at yde finansiering i lokal 
valuta
c) ved at forbedre bistandsmodtager ‑
nes troværdighed og ved at mobi ‑
lisere andre finansielle ressourcer, 
så der opstår katalysatoreffekt.6 2014 Annual report on EIB 
activity in Africa, the 
Caribbean and Pacific, and the 
overseas territories, s. 17 
(http://www.eib.org/
infocentre/publications/all/
investment‑facility‑annual ‑
report ‑2014.htm?lang=en ).
09
 Revisionens omfang og 
revisionsmetoden
11 
Vi vurderede, om investeringsfacili ‑
teten skabte merværdi til EU’s udvik ‑
lingssamarbejde med AVS‑landene 
og fokuserede navnlig på følgende to 
spørgsmål:
a) Stemmer investeringsfacilite ‑
tens aktioner overens med andre 
EU‑foranstaltninger inden for 
udviklingssamarbejdet til fordel for 
AVS‑landene?
b) Giver investeringsfaciliteten 
adgang til langsigtet finansiering 
og lån i lokal valuta og skaber den 
katalysatoreffekt?
12 
Dette var en kort og koncentreret revi ‑
sion — den første revision, Retten har 
udført på dette særlige område — der 
blev udført mellem januar og maj 2015. 
Den omfattede dem af investerings ‑
facilitetens aktioner i AVS‑landene, 
der blev undertegnet mellem 2011 
og 2014. Aktioner finansieret over EIB’s 
egne midler blev ikke medtaget, fordi 
de ligger uden for Rettens mandat. 
Finansiering ydet til OLT blev heller 
ikke medtaget, fordi de pågældende 
beløb var meget beskedne. Revisionen 
omfattede ikke en vurdering af resul ‑
taterne og udfaldene, og der drages 
derfor ingen konklusion om AVS‑inve ‑
steringsfacilitetens effektivitet.13 
Vores revision bestod af en analytisk 
gennemgang, samtaler med ansatte 
i EIB og Kommissionen og en grundig 
undersøgelse af en stikprøve af aktio ‑
ner. Der blev aflagt ét revisionsbesøg 
— i Kenya og Uganda. Stikprøven, der 
omfattede en række finansierings ‑
instrumenter og sektorer, bestod af 
20 aktioner, der modtog finansiering 
fra investeringsfaciliteten (jf. bilag III ). 
Stikprøven repræsenterede 35 % af det 
samlede antal kontrakter, investerings ‑
faciliteten havde undertegnet med 
støttemodtagere i AVS‑lande mel ‑
lem 2011 og 2014.
10
 Bemærkninger
Samlet set stemmer 
investeringsfacilitetens 
aktioner overens med 
andre EU -foranstaltninger 
inden for 
udviklingssamarbejdet
14 
Vi undersøgte, om investeringsfacili ‑
tetens aktioner stemte overens med 
andre EU‑foranstaltninger inden for 
udviklingssamarbejdet til fordel for 
AVS‑lande. Det indebar, at vi under ‑
søgte udvælgelsesprocedurerne og 
finansieringsordningerne. Det er vores 
opfattelse, at de 20 gennemgåede 
aktioner stemte overens med EU’s ud ‑
viklingspolitik, som den er beskrevet 
i brede træk i Cotonouaftalen.
15 
Effektfinansieringsrammen gør det 
muligt for investeringsfaciliteten at 
støtte projekter, der er forbundet 
med en højere risiko, men samtidig 
tegner til at få større udviklingsef ‑
fekt. Effektfinansieringsrammen har 
et enormt potentiale til yderligere at 
øge overensstemmelsen med andre af 
EU’s foranstaltninger inden for udvik ‑
lingssamarbejdet, fordi den fokuserer 
på projekter, der har en stærk udvik ‑
lingseffekt med hensyn til det overord ‑
nede mål, bekæmpelse af fattigdom. 
I april 2014 blev der truffet afgørelse 
om, hvilke finansielle instrumenter der 
skulle anvendes, og to projekter blev 
godkendt inden udgangen af 2014.Projektundersøgelse og 
-udvælgelse
16 
EIB koordinerer projektundersøgelse 
og ‑ udvælgelse i hovedsædet i Lu ‑
xembourg. Banken benytter sig af sine 
repræsentanter i AVS‑landene efter 
høring af EU’s delegationer i de pågæl ‑
dende lande. En nylig politisk beslut ‑
ning om at øge EIB’s tilstedeværelse 
i AVS‑landene og flytte EIB’s lokale 
kontorer ind i EU‑delegationernes 
lokaler burde bidrage til at forbedre 
samordningen mellem EIB og Kommis ‑
sionen yderligere.
17 
EIB udarbejder finansieringsforslag, 
som omfatter en beskrivelse af pro ‑
jektet og dets overensstemmelse 
med EU’s relevante landestrategi 
eller regionale støttestrategi. Når et 
finansieringsforslag forelægges for 
Investeringsfacilitetsudvalget7, anmo ‑
des Kommissionen om at afgive en 
udtalelse om forslagets overensstem ‑
melse med EU’s udviklingspolitik. Når 
først Investeringsfacilitetsudvalget har 
godkendt forslaget, forelægges det 
for EIB’s bestyrelse, som træffer den 
endelige finansieringsafgørelse.
18 
Kommissionen havde afgivet en 
positiv udtalelse om alle de 20 ak ‑
tioner, vi gennemgik. I de tilfælde, 
hvor Kommissionen havde fremsat 
bemærkninger, var disse blevet 
behandlet på det relevante møde 
i Investeringsfacilitetsudvalget.7 Investeringsfacilitetsudvalget 
blev oprettet ved artikel 13 
i Rådets forordning (EF) 
nr. 617/2007 af 14. maj 2007 
om gennemførelsen af 
10. Europæiske Udviklingsfond 
under 
AVS‑EF‑partnerskabsaftalen 
(EUT L 152 af 13.6.2007, s. 1). 
Udvalget består af 
repræsentanter for 
medlemsstaterne og 
Kommissionen, sidstnævnte 
uden stemmeret.
11 Bemærkninger
Finansieringsordninger
Kreditlinjer
19 
Kreditlinjer til finansielle formidlere 
er investeringsfacilitetens vigtigste 
instrument til at afhjælpe finansie ‑
ringsbehovene i små og mellemstore 
virksomheder (SMV’er) i AVS‑landene. 
Anvendelse af finansielle formidlere til 
at »videreudlåne« midlerne til SMV’er 
gør det potentielt muligt omkost ‑
ningseffektivt at nå ud til mange flere 
SMV’er, end man ville kunne via direkte 
EIB‑långivning. Samarbejdet med de 
finansielle formidlere giver investe ‑
ringsfaciliteten adgang til oplysninger 
om vigtige økonomiske udviklinger 
i den private sektor.
20 
EIB arbejder med finansielle formid ‑
lere, der er udvalgt efter nøje due 
diligence‑undersøgelser af deres hidti ‑
dige resultater, fremtidige strategi og 
fokus på långivning til en bred vifte af 
SMV’er. Der er to fordele ved investe ‑
ringsfacilitetens anvendelse af finan ‑
sielle formidlere: a) Faciliteten yder de 
finansielle formidlere sikker langsigtet 
finansiering og udvikler derved den lo ‑
kale finansielle sektor, og b) faciliteten 
stimulerer de finansielle formidleres 
videreudlån til SMV’er.21 
Som led i sine støtteberettigelseskon ‑
troller af, at kreditlinjerne anvendes 
korrekt, har EIB etableret en »tilde ‑
lingsprocedure«, hvormed EIB god ‑
kender de endelige modtagere, før en 
kreditlinje udbetales til den finansielle 
formidler8. Efter denne procedure skal 
den finansielle formidler oplyse om 
EIB/investeringsfaciliteten i de aftaler 
om videreudlån, der indgås med de 
enkelte endelige støttemodtagere, og 
rapportere til EIB om anvendelsen af 
kreditlinjen.
22 
Tildelingsproceduren er nyttig til kon ‑
trol af de endelige støttemodtageres 
støtteberettigelse, men anvendes ikke 
af mange andre udviklingsfinansie ‑
ringsinstitutioner. Vi konstaterede, at 
tildelingsproceduren fungerede efter 
hensigten i forbindelse med projek ‑
terne i stikprøven i Uganda, men ikke 
i Kenya for så vidt angår forpligtelsen 
til at identificere EIB/investeringsfacili ‑
teten (jf. tekstboks 2 ).8 »Tildelingsproceduren« 
anvendes ikke på 
mikrofinansiering, hvor de 
finansielle formidlere giver EIB 
en samlet tildelingsliste.
De finansielle formidleres anvendelse af finansiering over investeringsfaciliteten
Ingen af de tre banker, vi besøgte i Kenya, havde oplyst om finansieringen over investeringsfaciliteten i de ‑
res aftaler om viderelångivning med SMV’er. I den henseende opfyldte de finansielle formidlere ikke deres 
forpligtelse i henhold til kontrakten, og de endelige støttemodtagere fik ikke oplysning om, at investeringsfa ‑
ciliteten var finansieringskilden.Tekstboks 2
12 Bemærkninger
23 
Mange kreditlinjer til finansielle 
formidlere suppleres med forskellige 
former for faglig bistand9. Det var 
meningen, at de endelige støttemod ‑
tagere også skulle modtage faglig 
bistand i form af ledelseskurser og pro ‑
jektudvikling, men for så vidt angår de 
reviderede kreditlinjer konstaterede vi, 
at de finansielle formidlere ikke havde 
oplyst SMV’erne om muligheden for at 
modtage sådan faglig bistand.
Egenkapitalinvesteringer
24 
Cotonouaftalen giver mulighed for 
at levere risikovillig kapital gennem 
erhvervelse af kapitalandele, som nor ‑
malt skal være i form af ikkekontrolle ‑
rende mindretalsposter10. Kapitalan ‑
delene giver SMV’erne vækstkapital til 
fremme af finansiel inklusion, job ‑
skabelse og iværksætteri. For så vidt 
angår egenkapitalinvesteringer har EIB 
en eksponeringsgrænse på 20 % af ka ‑
pitalindskuddet. Ved udgangen af 2014 
var investeringsfacilitetens kapitalan ‑
del 13 % af kapitalindskuddet.25 
Investeringsfaciliteten foretager egen ‑
kapitalinvesteringer både direkte — 
ved at erhverve andele i virksomheder 
— og indirekte gennem private equi ‑
ty‑fonde (jf. eksemplet i  tekstboks 3 ). 
Egenkapitalinvesteringer kræver mere 
aktiv forvaltning fra EIB’s side end lån. 
EIB er typisk repræsenteret i fondens 
rådgivende udvalg, hvor den kan sikre 
konsistens med de valgte strategier 
og tilpasning til EU’s udviklingspolitik. 
Private equity‑fonde forfølger også 
målsætninger med hensyn til social 
effekt (jf. eksemplet i  tekstboks 8  
— Mikrofinansieringsfonde ).
Eksempel på investering gennem en private equity -fond
Investeringsfaciliteten har indgået aftale om at investere 10  millioner  euro i en private equity‑fond, der er op ‑
rettet til at investere i mellemstore virksomheder i østafrikanske lande. EIB er repræsenteret i fondens rådgi ‑
vende udvalg. Investeringsstrategien er at opnå strategiske minoritetsinteresser i mellemstore virksomheder 
med udsigt til stærk vækst. Det er hensigten at investere i op til 14 forskellige selskaber med en ihændehaver ‑
periode på 4 ‑6 år. Der fokuseres på forbrugsvarer, detailhandel, finansielle tjenesteydelser, telekommunikati ‑
on og fabrikation.
Fondens første investering var en andel i et virksomhedskøb af Tanzanias førende producent af produkter til 
personlig pleje. Virksomhedskøbet blev foretaget i et konsortium med en stor international bank og et andet 
private equity‑selskab.Tekstboks 39 F.eks. risikovurderinger, due 
diligence, ledelseskurser og 
projektudvikling.
10 Artikel 2 i bilag II til 
Cotonouaftalen.
13 Bemærkninger
Direkte investering 
i infrastrukturprojekter
26 
I mange AVS‑lande er der en reel man ‑
gel på basal infrastruktur. Investerings ‑
faciliteten støtter infrastrukturpro ‑
jekter for elforsyning og ‑ produktion, 
telekommunikation, vandforsyning og 
kloakering samt transport, sundhed og 
uddannelse. Det har været et særligt 
fokus på projekter for vedvarende 
energi og klimaændringer. Infrastruk ‑
turprojekter kan skabe bæredygtig 
vækst og beskæftigelse samt forbedre 
den regionale integration.
27 
Vi konstaterede, at samtlige reviderede 
infrastrukturprojekter var i overens ‑
stemmelse med andre EU‑foranstalt ‑
ninger til fordel for udviklingssamar ‑
bejde (jf. eksemplet i  tekstboks 4 ).Investeringsfaciliteten 
giver adgang til 
langsigtet finansiering og 
lån i lokal valuta og 
skaber katalysatoreffekt
28 
Vi undersøgte, om investeringsfaci ‑
litetens aktioner gav den forventede 
merværdi. I dag er markedsforholdene 
anderledes, men i investeringsfacilite ‑
tens første år var EIB en af de få aktører 
på markedet, der ydede den private 
sektor langsigtet finansiering i lokale 
valutaer. Faciliteten havde også en ka ‑
talysatoreffekt, i og med at den tiltrak 
supplerende finansiering.
Eksempel på et infrastrukturprojekt
Investeringsfaciliteten investerede 30 millioner euro i Kribis gasfyrede kraftværk, et 216 MW naturgasfyret 
termisk kraftværk i Cameroun. Kraftværket, hvortil de samlede projektomkostninger er 253  millioner  euro, er 
landets første af sin art og kommer til at levere elektricitet til over 160 000 husholdninger, den lokale industri 
og små virksomheder. Målet for projektet er at dække den voksende indenlandske efterspørgsel efter elektri ‑
citet samt gavne handelen, jobskabelse og økonomisk vækst.Tekstboks 4
14 Bemærkninger
Langsigtet finansiering
29 
I alle sektorer er investeringer normalt 
mere bæredygtige, hvis de omfatter 
langsigtet finansiering. Når langsigtet 
finansiering ydes i form af kreditlinjer 
til finansielle formidlere, giver den 
bankerne mulighed for supplerende 
sikker finansiering. Det er nyttigt i for ‑
bindelse med bankernes videreudlån 
til SMV’er med behov for finansiering. 
I den reviderede stikprøve var den 
gennemsnitlige løbetid for lån til 
finansielle formidlere ni år.30 
EIB er ikke enestående i denne hen ‑
seende, da de fleste andre udvik ‑
lingsfinansieringsinstitutioner også 
yder langsigtet finansiering. Investe ‑
ringsfaciliteten har imidlertid øget sin 
långivning til kreditlinjer væsentligt 
i de seneste år. Ved udgangen af 2014 
tegnede kreditlinjerne sig for 28 % 
af investeringsfacilitetens portefølje 
mod 14 % ved udgangen af 2010. Den 
øgede andel afspejler den fortsatte 
betydning af den langsigtede finan ‑
siering, som investeringsfaciliteten 
tilbyder (jf.  tekstboks 5 ).Tekstboks 5Investeringsfacilitetens kreditlinjer 2011-2014 
(millioner euro)
Kilde:  EIB.Land/region 2011 2012 2013 2014 I alt
Botswana 20,00 20,00
Den Dominikanske Republik 15,50 1,00 16,50
Ghana 8,00 20,00 20,00 48,00
Haiti 8,00 8,00
Kenya 13,50 76,50 50,00 140,00
Malawi 15,00 15,00
Mozambique 5,00 5,00
Nigeria 100,17 120,00 50,00 270,17
Regionalt — Afrika 80,11 80,11
Regionalt — Vestindien 50,00 50,00
Regionalt — Østafrika 4,00 60,00 114,00 152,00 330,00
Regionalt — det sydlige Afrika 25,50 25,50
Regionalt — Vestafrika 10,00 10,00
Rwanda 8,00 8,00
Seychellerne 5,00 5,00
Zambia 25,00 25,00
I alt 177,00 241,67 270,00 427,61 1 056,28
15 Bemærkninger
Finansiering i lokal valuta
31 
Når det er muligt og hensigtsmæs ‑
sigt, opfordres EIB til at yde lån i lokal 
valuta for ikke at påføre den endelige 
støttemodtager en kursrisiko11. EIB’s 
interne politik for kreditrisiko begræn ‑
ser långivningen i lokal valuta til 20 % 
af investeringsfacilitetens samlede ind ‑
skudskapital. I perioden 2011 ‑2014 var 
finansieringen i lokal valuta — udtrykt 
både i årlig mængde og i andelen af 
investeringsfacilitetens samlede por ‑
tefølje — højere end nogen sinde før. 
Ved udgangen af 2014 var det beløb, 
der var udlånt i lokal valuta, 18,1 % 
af investeringsfacilitetens samlede 
kapitalindskud.32 
Långivning i lokal valuta er et interes ‑
sant instrument til at øge investerings ‑
facilitetens udviklingseffekt. Det er et 
initiativ, som mange finansielle formid ‑
lere i AVS‑landene har hilst velkommen 
(jf. eksemplet i  tekstboks 6 ).
33 
Også andre udviklingsfinansieringsin ‑
stitutioner yder finansiering i lokal va ‑
luta, og nogle finansielle formidlere er 
i stand til selv at forvalte kursrisikoen. 
Alligevel er der stadig stor efterspørg ‑
sel efter lån i lokal valuta, og EIB spiller 
en vigtig rolle for opfyldelsen af denne 
efterspørgsel.
Mikrofinansiering i Haiti
Der blev åbnet en kreditlinje for en mikrofinansieringsinstitution i Haiti for at sætte den i stand til at udvide 
sin portefølje i forbindelse med genopbygningen efter jordskælvet. Målgruppen er individuelle virksomheds ‑
ejere og meget små virksomheder i landdistrikter, som hovedsagelig er beskæftiget med handel, håndværk 
og tjenesteydelser. Det beløb, investeringsfaciliteten ydede, som svarede til 3 millioner euro, blev udbetalt 
i lokal valuta (haitiske gourdes). Kursrisikoen oppebæres fuldt ud af investeringsfaciliteten. Initiativet giver 
små lokale virksomheder adgang til finansiering.Tekstboks 6
Katalysatoreffekt
34 
I henhold til Cotonouaftalen bør 
investeringsfacilitetens aktioner have 
en katalysatoreffekt ved at tilskynde til 
tilvejebringelse af langfristede lokale 
midler og tiltrække udenlandske pri ‑
vate investorer og långivere til projek ‑
ter i AVS‑staterne12.35 
En enkel metode til at angive katalysa ‑
toreffekten er at beregne gearingsgra ‑
der ved at dividere det samlede beløb 
for investeringer i projekter med det 
samlede beløb ydet af investeringsfa ‑
ciliteten. I henhold til oplysninger, der 
stammer fra samtaler med finansielle 
formidlere og endelige støttemod ‑
tagere, har den reviderede stikprø ‑
ve på 20 af investeringsfacilitetens 
projekter følgende gearingsgrader 
(jf. tekstboks 7 ).11 Artikel 5, litra c), i bilag II til 
Cotonouaftalen.
12 Artikel 3, stk. 1, litra b), i bilag II 
til Cotonouaftalen.
16 Bemærkninger
36 
Det er nogle gange vanskeligt at 
vurdere investeringsfacilitetens effekt 
med hensyn til at mobilisere supple ‑
rende midler. Målingen afhænger af, 
om investeringsfaciliteten anses for 
at være »gået med« (en anden udvik ‑
lingsfinansieringsinstitution anmode ‑
de EIB om at deltage i et projekt) eller 
for at have »været initiativtager« (EIB 
satte projektet i gang).37 
Katalysatoreffekt anses imidlertid for 
at være et bredere begreb end blot 
løftestangseffekt. Den merværdi, in ‑
vesteringsfaciliteten giver, ligger også 
i den større troværdighed, som EIB’s 
engagement giver. Større troværdig ‑
hed giver andre långivere og donorer 
tillid og gør det attraktivt for dem at 
deltage i specifikke projekter (jf. ek ‑
semplerne i  tekstboks 8 ).Tekstboks 7Gearingsgrad
Kilde:  Revisionsretten.Finansielt instrument Gearing Bemærkninger
Infrastrukturprojekter og direkte lån 4,6Projektets samlede omkostninger delt med beløbet 
for investeringsfacilitetens forpligtelse
Kreditlinjer 3,2Investeringsfaciliteten finansierer op til 50 % af de 
samlede projektomkostninger
Egenkapitalandele 7,1Samlet beløb for egenkapital divideret med beløbet 
for investeringsfacilitetens forpligtelse
Projekter med en stærk katalysatoreffekt
Lake Turkana -vindmølleparken
Investeringsfaciliteten deltager i finansieringen af Lake Turkana‑vindmølleparkprojektet til 623  millioner  euro, 
som er en af de største private enkeltinvesteringer, der nogen sinde er foretaget i Kenya, og den største 
vindmøllepark i Afrika syd for Sahara. Finansieringen fra investeringsfaciliteten er 150 millioner euro. Det er et 
projekt, hvor investeringsfaciliteten har vist en stærk katalysatoreffekt: EIB’s engagement har været afgørende 
med hensyn til at tilskynde andre investorer til at deltage.
Mikrofinansieringsfond
Investeringsfaciliteten investerede 5  millioner  euro i en mikrofinansieringsfond, der var målrettet mod 
mikrofinansieringsinstitutioner og små producenter, der er aktive inden for fairtrade i hele Afrika. Den samle ‑
de rejste kapital var 22  millioner  euro. Fonden blev oprindelig startet af tre ikkestatslige organisationer. Uden 
støtte fra investeringsfaciliteten ville dette projekt sandsynligvis ikke være blevet til noget.Tekstboks 8
17
 Konklusioner 
og anbefalinger
38 
På grundlag af den udførte revision 
konkluderer vi, at investeringsfacilite ‑
ten tilfører EU’s udviklingssamarbejde 
med AVS‑landene merværdi. Facilite ‑
ten er i overensstemmelse med EU’s 
udviklingssamarbejde med AVS‑lande ‑
ne, giver adgang til langsigtet finansie ‑
ring og lån i lokal valuta samt skaber 
en katalysatoreffekt.
39 
Investeringsfacilitetens overensstem ‑
melse med andre områder af EU’s ud ‑
viklingssamarbejde med AVS‑landene 
er blevet styrket yderligere, siden EIB 
igennem »effektfinansieringsrammen« 
begyndte at påtage sig projekter, der 
indebar en højere risiko (jf. punkt 15).
40 
I Kenya konstaterede vi, at de finan ‑
sielle formidlere ikke fuldt ud opfyldte 
synlighedskravet om at oplyse om 
investeringsfaciliteten i deres afta ‑
ler om videreudlån med SMV’erne 
(jf. punkt 21 ‑22).Anbefaling 1  
Systematisk oplysning 
om investeringsfaciliteten 
i aftalerne om videreudlån
EIB bør sikre, at de finansielle for ‑
midlere medtager en henvisning til 
investeringsfaciliteten i deres kontrak ‑
ter om videreudlån, så de endelige 
støttemodtagere får oplysning om 
finansieringskilden.
41 
Den faglige bistand, der blev ydet som 
supplement til kreditlinjerne, var ikke 
tilstrækkelig målrettet mod de endeli ‑
ge støttemodtagere (jf. punkt 23).
Anbefaling 2  
Forslag om faglig bistand 
som supplement til 
kreditlinjer
Med henblik på at styrke udviklings ‑
effekten i SMV’erne bør EIB sammen 
med de finansielle formidlere sikre, 
at de endelige støttemodtagere fuldt 
ud er i stand til at udnytte den faglige 
bistand.
18 Konklusioner og anbefalinger
42 
Investeringsfaciliteten spiller en væ ‑
sentlig rolle, idet den giver adgang til 
langsigtet finansiering og lån i lokal 
valuta. Den har også udvist en positiv 
katalysatoreffekt (jf. punkt 28 ‑37).
Vedtaget af Afdeling III, der ledes af Karel PINXTEN, medlem af Revisionsretten, 
i Luxembourg på mødet den 22. september 2015.
 På Revisionsrettens vegne
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA  
 Formand

19
 Bilag
Årlige og kumulerede godkendte aktioner, undertegnede kontrakter og foretagne 
udbetalinger vedrørende investeringsfaciliteten i AVS -landene
(millioner euro )
2003-2010 2011 2012 2013 2014 I alt
Godkendte 
aktioner3 396,3 429,6 617, 0 818,0 443,6 5 704,6
Undertegnede 
kontrakter2 816,1 193,0 355,0 471,5 652,6 4 488,2
Udbetalinger 1 401,4 305,5 315,1 27 7, 2 290,5 2 589,7
Kilde:  EIB.Bilag I
20 Bilag Bilag IIOpdeling efter finansielt instrument  
Beløb vedtaget mellem 2011 og 2014 
Andet
100 millioner euro
Egenkapitalandele
136 millioner euroInfrastrukturprojekter
378 millioner euroKreditlinjer
1 056 millioner euro
Kilde:  EIB.
21 Bilag Bilag IIIListe over de projekter, Retten undersøgte (millioner euro)
Nr. Land KontraktnavnVedtaget beløb 
fra investerings -
faciliteten Samlet 
projektbeløb1År for un -
derteg -
nelsenSektor/
Instrument
1 Cameroun Kribi gas‑fired power plant 29,5 260 2012 INFRA (Energi)
2 Haiti ACME Haiti local currency loan 3,0 6 2011 Kreditlinje
3 Kenya Lake Turkana Wind Power 150,0 623 2014 INFRA (Energi)
4 Kenya Family Bank PEFF 10,0 20 2013 Kreditlinje
5 Kenya Housing finance 20,0 50 2012 Kreditlinje
6 Kenya Family Bank microfinance facility 10,0 20 2013 Kreditlinje
7 Kenya Shelter Afrique 15,0 38 2013 Byudvikling
8 Malawi Malawi credit line 15,0 30 2013 Kreditlinje
9 Mauritius Mauritius Airport Hotel 8,0 21 2012 Turisme
10 Nigeria Access Bank 50,0 125 2012 Kreditlinje
11 Regionalt — Afrika ADENA Fund 12,0 100 2011 Egenkapitalandele
12 a) Regionalt — Afrika EDFI/EFP‑Proparco Del af en 100 millio ‑
ner euro forpligtelse 
til EDFI‑EFP75
2013Lån
12 b) Kenya EDFI/EFP‑FMO 45 Kreditlinje
13 Regionalt — Afrika Catalyst Fund 8,93 125 2011 Egenkapitalandele
14 Regionalt — Afrika Convergence ICT Fund 19,25 145 2012 Egenkapitalandele
15 AVS‑regionalt FEFISOL 5,0 22 2011 Egenkapitalandele
16 Regionalt — Afrika PTA Bank 80,0 160 2014 Kreditlinje
17 Tanzania NMB — PEFF 50,0 107 2013 Kreditlinje
18 Tanzania NMB — Microfinance 20,0 88 2013 Kreditlinje
19 Uganda Crane Bank 28,0 56 2014 Kreditlinje
20 Uganda EADB 25,0 50 2012 Kreditlinje
1 Beløb, der var indgået forpligtelser for på tidspunktet for revisionen
22 EIB’s svar
Resumé
Den Europæiske Investeringsbank ser positivt på 
Den Europæiske Revisionsrets endelige rapport 
»The ACP Investment Facility (ACP IF) — does it pro ‑
vide added value?«. Revisionen har gjort det muligt 
at evaluere et repræsentativt udsnit af projekter, 
der finansieres af Investeringsfaciliteten. Revisionen 
har taget udgangspunkt i projekternes sammen ‑
hæng og relevans i forhold til de udviklingsmål, 
der er defineret af Den Europæiske Union i bl.a. 
Cotonouaftalen. Det er vores synspunkt, at alle de 
konklusioner og henstillinger, som er vedtaget af 
Rettens 3. afdeling, er acceptable.
Bemærkninger
Finansieringsordninger
26
Det er korrekt, at Investeringsfaciliteten finansierer 
basisinfrastrukturprojekter i snæver forstand (navn ‑
lig private) inden for sektorerne energi, transport, 
telekommunikation og vand. Indsatsen på uddan ‑
nelses ‑ og sundhedsområdet finder på nuværende 
tidspunkt i højere grad sted ved finansiel formidling 
(enten via kreditlinjer eller ved deltagelse i investe ‑
ringsforeninger), navnlig gennem den effektfinan ‑
sieringsramme, som blev indført i 2014. Målet er at 
øge adgangen til sundhed og uddannelse, navnlig 
for de mest sårbare befolkningsgrupper, bl.a. ved 
at støtte udviklingen af private selskabers tilbud. Vi 
påtænker dog at deltage mere direkte i støtten til 
basisinfrastruktur inden for begge disse sektorer, 
nærmere bestemt ved brug af »blanding« i vores 
aktiviteter.Konklusioner og anbefalinger
Anbefaling 1
Det er allerede på nuværende tidspunkt et vilkår 
i alle vores aftaler om finansiel formidling, at der 
systematisk skal henvises til finansieringskilden 
i låneaftalerne mellem finansielle formidlere og de 
endelige modtagere. Vi forpligter os til at udvise 
endnu mere omhu ved kontrollen af den effektive 
overholdelse af dette vilkår. Efter revisionen har vi 
allerede anmodet vores kenyanske samarbejdspart ‑
nere1 om at sikre en effektiv gennemførelse af dette 
kontraktvilkår og vil fremover være særlig opmærk ‑
somme på dette aspekt, der har stor betydning 
for synligheden af Den Europæiske Unions indsats 
inden for rammerne af Cotonouaftalen.
Anbefaling 2
Mens en stor del af den tekniske bistand har til for ‑
mål at forbedre de lokale finansielle institutioners 
kapacitet (navnlig forretningsbanker og mikrofinan ‑
sieringsinstitutioner) med henblik på modernise ‑
ringen af hele den finansielle sektor i AVS‑landene, 
henvender de tekniske bistandsprogrammer sig 
i mindre udstrækning til de endelige modtagere, 
de erhvervsdrivende, for at bidrage til at gøre flere 
SMV‑investeringsprojekter egnede til bankfinan ‑
siering. På det seneste er vores indsats, hvad angår 
teknisk bistand, også begyndt at henvende sig 
direkte til virksomhederne. Det skal i øvrigt bemær ‑
kes, at EIB inden for rammerne af 11. EUF påtænker 
at udvide samarbejdet med Europa‑Kommissionen, 
især inden for forretninger, der finansieres ved 
»blanding«, i forbindelse med udviklingen af den 
private sektor. Dette gør det muligt at øge omfan ‑
get og formerne for teknisk bistand, som tilbydes 
de endelige modtagere af midler fra Investeringsfa ‑
ciliteten. Der er drøftelser i gang om visse konkrete 
måder at gøre dette på.
1 Projektet SHELTER‑AFRIQUE COMMUNITY DEVELOPMENT.
SÅDAN FÅR MAN FAT I PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
  et eksemplar:  
via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu)
  /f_lere eksemplarer eller plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer (http://ec.europa.eu/represent_da.htm)  
hos delegationerne i ikke-EU-lande (http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm)  
ved at kontakte Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_da.htm)  
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de /f_leste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
 via EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
AVS -investeringsfaciliteten, som EIB forvalter, er en 
risikobærende revolverende fond, der støtter investeringer 
foretaget af private og kommercielt drevne offentlige 
enheder i gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet. 
Den yder mellem- til langsigtet finansiering gennem 
forskellige finansielle instrumenter og sigter derved mod at 
skabe bæredygtige økonomiske, sociale og miljømæssige 
fordele.
Retten konkluderer, at investeringsfaciliteten giver 
merværdi, og at dens aktioner samlet set stemmer overens 
med EU’s udviklingssamarbejde med AVS -landene. Den 
kontraktlige forpligtelse til at oplyse de endelige 
støttemodtagere om finansieringen fra EIB/
investeringsfaciliteten bliver dog ikke altid opfyldt, og den 
faglige bistand er ikke altid målrettet mod små og 
mellemstore virksomheder.
DEN
EUROPÆISKE
REVISIONSRET