A4-0189/98

Beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Raadet, Europa-Parlamentet, Det OEkonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om sikkerhed og tillid i elektronisk kommunikation, imod europaeiske rammer for digitale signaturer og kryptering (KOM(97)0503 - C4-0648/97)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(97)0503 - C4-0648/97),

* der henviser til beslutning af 19. september 1996 om »Europa og det globale informationssamfund - Anbefalinger til Det Europaeiske Raad« og meddelelse fra Kommissionen: »Europa paa vej til informationssamfundet - en handlingsplan« ((EFT C 320 af 28.10.1996, s. 164.)), navnlig punkt 106,

* der henviser til resultaterne af den europaeiske ministerkonference om »Global Information Networks: Realizing the Potential«, der fandt sted den 6.-8. juli 1997 i Bonn,

* der henviser til STOA-projektet »En vurdering af tekniske instrumenter til politisk kontrol« og navnlig de alarmerende oplysninger om udviklingen i kommunikationsrelateret overvaagningsteknologi inden for netvaerk,

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Retlige Anliggender og Borgernes Rettigheder og udtalelser fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier (A4-0189/98),

A. der anfoerer, at elektronisk kommunikation isaer er forbundet med tre problemer: autentificering af en meddelelse, den overfoerte meddelelses integritet og fortrolighed ved overfoersel af data,

B. der fremhaever, at det i alle EU-medlemsstater er erkendt, at lovgivning om autentificering af en meddelelse er paakraevet, og at der i otte medlemsstater allerede er vedtaget love eller er love under forberedelse paa omraadet,

C. der paapeger, at elektronisk handel og mange andre af informationssamfundets anvendelsesomraader kun kan udvikle sig, hvis der kan sikres fortrolighed paa en brugervenlig og omkostningseffektiv maade, men at justits- og sikkerhedsmyndigheder samtidig frygter, at udbredt anvendelse af krypteret kommunikation kan hindre bekaempelse af kriminalitet,

1. er enig med Kommissionen i, at elektronisk handel bliver en af hoveddrivkraefterne i udviklingen af det globale informationssamfund, men understreger samtidig, at de tekniske tiltag, der behandles i Kommissionens meddelelse ud over handelen vil faa betydning for borgerens dagligliv;

2. er af den opfattelse, at der maa opstilles en juridisk ramme paa europaeisk plan for spoergsmaalet om informationers autentificering og integritet, for hvilket digitale signaturer kan udgoere en loesning - en ramme, som sikrer gensidig tillid til digitale signaturer og fortrolighed i brugen heraf, og som fremmer udviklingen af et alsidigt udbud af certifikater, der kan staa maal med de forskellige anvendelsesmuligheder, isaer inden for elektronisk handel og elektronisk kommunikation mellem det offentlige og borgeren; understreger, at denne juridiske ramme foerst og fremmest skal tilsigte at fjerne alle hindringer, der er indfoert paa nationalt plan med hensyn til certificering;

3. anser det for paakraevet, at der tages de noedvendige skridt til at fjerne hindringer for brugen af digitale signaturer inden for retsvaesenet, erhvervslivet og den offentlige administration; kraever derfor navnlig, at digitale signaturer juridisk sidestilles med traditionelle underskrifter;

4. tilskynder Den Europaeiske Unions institutioner til at indtage en pionerrolle i brugen af digitale signaturer i de indbyrdes relationer og i relationerne til tredjemand for derved at oege befolkningens accept af og tillid til digitale signaturer og elektronisk kommunikation;

5. gaar ud fra, at problemet med sikring af meddelelsers integritet teknisk kan loeses sammen med autentificeringsspoergsmaalet, saaledes at det i saa tilfaelde vel ikke vil vaere noedvendigt at traeffe saerlige forholdsregler paa faellesskabsplan;

6. er af den opfattelse, at spoergsmaalet om sikring af fortroligheden ved overfoersel af data foerst og fremmest kraever, at der stilles krypteringsteknikker til raadighed for alle, der deltager i elektronisk kommunikation, men at ogsaa justits- og sikkerhedsmyndighedernes berettigede interesser i forbindelse med strafferetlig forfoelgelse boer medtages i overvejelserne;

7. fremhaever imidlertid de potentielle fordele ved de nye kommunikationsteknologier til styrkelse af det europaeiske civilsamfund gennem udvikling af et europaeisk og verdensomspaendende offentligt enhedsomraade, og opfordrer derfor Kommissionen til at underrette Parlamentet om ethvert tilfaelde af misbrug af kommunikationssystemerne - isaer ved aflytning - der har til formaal at overvaage borgere og enkeltpersoner i EU paa ulovlig vis;

8. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tilskynde til dialog og forstaaelse paa internationalt plan for at muliggoere, at der ogsaa udvikles et verdensomspaendende virtuelt oekonomisk omraade gennem faelles tekniske standarder og gensidig anerkendelse;

9. finder, at forordningen om varer med dobbelt anvendelse boer aendres i lyset af det indre marked paa den maade, at intern faellesskabskontrol af krypteringsprodukter ophaeves, saaledes at der hersker fri bevaegelighed for kommercielle krypteringsprodukter;

10. opfordrer medlemsstaterne til under droeftelserne om Wassenaar-aftalen og i forbindelse med det kommende forslag til aendring af bestemmelserne om varer med dobbelt anvendelse at slaa til lyd for, at listen over krypteringsprodukter, som er underlagt eksportrestriktioner, reduceres til et absolut minimum, og at der foelgelig ikke indfoeres nye restriktioner;

11. understreger betydningen af international dialog mellem Den Europaeiske Union og forskellige internationale organisationer som Organisationen for OEkonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), De Forenede Nationer (FN), Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU), Det Internationale Handelskammer (ICC) og Verdenshandelsorganisationen (WTO) for at undgaa en situation, hvor reguleringer udgoer en hindring for samhandelen med vigtige handelspartnere, og betoner, at andre handelspartnere maa udvise gensidighed i behandlingen af Den Europaeiske Union;

12. er af den opfattelse, at det med henblik paa en fortsat udvikling af den elektroniske handel er noedvendigt at skabe tilstraekkelig tillid hos brugerne, og at der boer udarbejdes bestemmelser vedroerende den juridiske trovaerdighed af bl.a. identificering, kontrakters retsgyldighed, integritet og kommunikation;

13. understreger, at der som en tilskyndelse til udviklingen af elektronisk handel boer udformes generelle bestemmelser, der paa den ene side oeger tilliden til den elektroniske handel, og paa den anden side er tilstraekkeligt fleksible og aabne til at muliggoere nye teknologiske udviklinger, som f.eks. inden for biometrie, og tilfoejer, at dette vil kunne danne grundlag for industriens fastlaeggelse af tekniske specifikationer i form af standarder o.l.;

14. mener, at man boer tilstraebe juridisk anerkendelse af digitale signaturer, i hvilken forbindelse anerkendelse heraf som bevismateriale i retssager og som materiale, der svarer til skriftformen, er vigtige udgangspunkter;

15. fremhaever betydningen af gensidig anerkendelse i medlemsstaterne af digitale signaturer og understreger derfor, at det er vigtigt, at der opstilles minimumskrav paa europaeisk plan for digitale signaturer, idet det staar medlemsstaterne frit at stille hoejere krav, saa laenge disse ekstra krav er forholdsmaessige og ikke hindrer importen af varer og tjenesteydelser fra andre medlemsstater;

16. er af den opfattelse, at medlemsstaterne med en ordning med minimumskrav faar mulighed for at skabe tillid til, at certificeringsordningen er baseret paa kvalitet og fortrolighed, samtidig med, at de vil vaere frit stillet med hensyn til at anvende et bevillingssystem paa dette omraade;

17. oensker, at direktivet om digitale signaturer under alle omstaendigheder sikrer, at der kan ske en saakaldt graenseoverskridende certificering, i hvilken forbindelse man kunne forestille sig, at en instans paa anmodning af tredjepart fra en anden medlemsstat garanterer, at certificering har fundet sted i den paagaeldende medlemsstat;

18. mener, at der boer fastlaegges faellesskabsbetingelser for oprettelse og drift af certificeringsorganer, f.eks. forpligtelse til registrering og krav om uafhaengighed over for den, der faar udleveret et certifikat; foreslaar, at mindst ét akkrediterende organ i hver medlemsstat paa objektiv, ikke-diskriminerende og gennemskuelig maade foerer kontrol med overholdelsen af disse normer, da dette vil oege tilliden til markedet og fremme det internationale investeringsklima;

19. konstaterer, at den hurtige teknologiske udvikling inden for elektronisk handel og den dermed forbundne mangfoldighed af nye tjenester medfoerer, at der ikke findes noget ensartet moenster, efter hvilket certificeringsfunktioner, som verificering af identiteten, tildeling af certifikater, annullering af certifikater og registrering af tidspunktet for elektroniske indgaaelse af kontrakter, finder sted i en eller flere organisationer, hvorfor det paa nuvaernede tidspunkt er oenskeligt, at der sker en vis afklaring;

20. understreger, at der ikke boer indfoeres lovbestemte adgangsordninger for noegler, da foranstaltningen ikke staar i noget forhold til det forventede resultat, navnlig i betragtning af den oegede risiko for, at noeglerne bliver stjaalet, at der sker angreb paa privatlivets fred, at omkostningsniveauet stiger, og at foranstaltningen vil vaere kendetegnet af manglende effektivitet;

21. er af den opfattelse, at der i Den Europaeiske Unions femte rammeprogram for forskning og udvikling boer afsaettes tilstraekkelige midler til at tilskynde den europaeiske industri til en stoerre indsats inden for kryptografi, standardisering og produkter, som er interoperable med amerikanske standarder, dvs. har en faelles interface med dem;

22. opfordrer alle samfundets sektorer og navnlig europaeisk industri til at udvikle faelles standarder paa dette omraade, ikke alene paa nationalt plan men ogsaa paa internationalt plan, og samtidig paase, at disse standarder er i overensstemmelse med den bedste praksis og den aktuelle tekniske situation;

23. mener, at elektronisk handel kan forvandle sig til en drivkraft i udviklingen af det globale informationssamfund, men paapeger, at dette nye »virtuelle« oekonomiske omraade, som giver store muligheder for jobskabelse, trues af manglende sikkerhed i og tillid til de aabne netvaerk;

24. understreger, at Den Europaeiske Unions medvirken er vaesentlig med henblik paa indfoerelse af faelles regler, der kan lette den frie bevaegelighed for varer og tjenesteydelser og den elektroniske handel paa Internet ved at styrke sikkerheden ved kryptografisk teknologi og fremme anerkendelsen af digitale signaturer og kryptering mellem medlemsstaterne; anfoerer, at en saadan anerkendelse vil goere det muligt at udvikle udbuddet af tjenesteydelser i EU og de retlige regler vedroerende de saakaldte certificeringsmyndigheder, der med deres kontrol bl.a. bidrager til, at ophavsretten og privatlivets fred respekteres, og til opbygning af tillidsskabende rammer;

25. stoetter bestraebelserne paa at naa frem til europaeiske rammer for kryptering, der til trods for diskussionen om ulovlig anvendelse kunne vaere til stor gavn for udviklingen af den elektroniske handel og kunne bidrage til at sikre den grundlaeggende ret til privatlivets fred og den korrespondancehemmelighed, der garanteres i medlemsstaternes forfatninger, i artikel 12 i verdenserklaeringen om menneskerettighederne og i artikel 8 i den europaeiske menneskerettighedskonvention;

26. anfoerer, at den elektroniske kommunikation ikke er begraenset til Den Europaeiske Unions omraade, hvorfor et harmoniseret faellesskabssystem for digitale signaturer og kryptering ogsaa skal goere det muligt for Faellesskabet at tage initiativet i forhandlingerne og dialogen med andre internationale organer saasom OECD og WTO;

27. stoetter de af Kommissionen planlagte programmer, bl.a. Infosec II og forskningsprojekterne i det femte rammeprogram (1998-2002) vedroerende elektronisk handel og navnlig om teknikker til forbedring af beskyttelsen af privatlivets fred og personlige data;

28. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.