KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 20.01.1998 
KOM(1998) 16 endelig udg. 
Kommissionens rapport til Rådet og Europa-
Parlamentet 
Foranstaltninger truffet i medfør af Rådets 
direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af 
vand mod forurening forårsaget af 
nitrater, der stammer fra landbruget 
Sammenfatning af de rapporter, mcdlemsstaterne har forelagt 
Kommissionen i medfør af artikel 11 

1. INDLEDNING 7 
1.1 Rapportens opbygning 8 
1.2 Forholdet til gennemførelsesrapporten 8 
2. OVERBLIK OVER DE TRUFNE FORANSTALTNINGER 9 
2.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 9 
2.1.1 Fersk overfladevand , 9 
2.1.2 Grundvand 9 
2.1.3 Eutrofiering 11 
2.2 Kodekser fbr godt landmandskab 11 
2.3 Handlingsprogrammer 11 
2.3.1 Foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 4, litra a) og b) 11 
2.3.2 Oplysninger i henhold til bilag 111, punkt 4 12 
2.3.3 Supplerende eller skærpede foranstaltninger i henhold til artikel 
5, stk. 5 12 
2.3.4 Gennemførelse af overvågningsprogrammer i henhold til artikel 
5, stk. 6 12 
2.3.5 Skøn over, hvornår foranstaltningerne vil få de ønskede 
virkninger, og angivelse af den usikkerhed. der er indbygget i 
disse vurderinger 13 
3. ØSTRIG 14 
3.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 14 
3.2 Kodekser for godt landmandskab 14 
3.3 Handlingsprogrammer 14 
3.3.1 Foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 4, litra a) og b) 14 
3.3.2 Oplysninger i henhold til bilag III, punkt 4 14 
3.3.3 Supplerende eller skærpede foranstaltninger 14 
3.3.4 Overvågningsprogrammer i henhold lil artikel 5, stk. 6 14 
2 
3.3.5 Vurdering af, hvornår direktivets målsætninger vil blive nået 15 
4. DANMARK 16 
4.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 16 
4.2 Kodekser for godt landmandskab 16 
4.3 Handlingsprogrammer 16 
4.3.1 Foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 4, litra a) og b) 16 
4.3.1.1 Bestemmelser om kontrol med udslip fra 
landbrugsaffald 16 
4.3.1.2 Bestemmelser om udbringning af husdyrgødning 16 
4.3.1.3 Sædskifte- og gødningsplanlægning og 
regnskabsføring 16 
4.3.1.4 Oplagringskapacitel for husdyrgødning 17 
4.3.2 Oplysninger i henhold til bilag III, punkt 4 17 
4.3.3 Supplerende eller skærpede foranstaltninger 18 
4.3.4 Resultater af overvågningsprogrammerne i henhold til artikel 5, 
stk. 6 18 
4.3.4.1 Vandløb og bække..... 18 
4.3.4.2 Grundvand 18 
4.3.4.3 Søer 19 
4.3.4.4 Havområder 19 
4.3.4.5 Landovervågning 19 
4.3.5 Vurderinger af, hvornår direktivets målsætninger vil blive 
opfyldt 19 
5. FINLAND '. 20 
5.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 20 
5.2 Kodekser for godt landmandskab 20 
5.3 Handlingsprogrammer 20 
6. FRANKRIG 21 
6.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner ..21 
6.2 Kodekser for godt landmandskab 21 
6.3 Handlingsprogrammer : 21 
7. TYSKLAND 24 
7.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 24 
7.2 Kodekser for godt landmandskab 24 
7.3 Handlingsprogrammer 24 
7.3.1 Foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 4, litra a) og b) 24 
7.3.1.1 Bilag III, punkt 1.1 24 
7.3.1.2 Bilag II, punkt A.5, og bilag III, punkt 1.2 24 
7.3.1.3 Bilag III, punkt 1.3 24 
7.3.1.4 Bilag III, punkt 2 og 4 25 
7.3.1.5 Bilag II, punkt A.2 og A.4 25 
7.3.1.6 Bilag II, punkt A.3 25 
7.3.1.7 Bilag II, punkt A.6 25 
7.3.1.8 Bilag II, punkt B.8 og B.9 25 
7.3.1.9 Bilag II, punkt B.8 25 
7.3.1.10 Bilag II, punkt B.9 25 
7.3.2 Oplysninger i henhold til bilag III, punkt 4 25 
7.3.3 Supplerende eller skærpede foranstaltninger 26 
7.3.4 Resultater af overvågningsprogrammerne i henhold til artikel 5, 
stk. 6 26 
7.3.4.1 Grundvand 26 
7.3.4.2 Overfladevand 26 
7.3.4.3 Kystvande 26 
7.3.5 Vurderinger af, hvornår direktivets målsætninger vil blive 
opfyldt.. 26 
4 
8. GRÆKENLAND 27 
8.1 . Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner .27 
8.2 Kodekser for godt landmandskab 27 
8.3 Handlingsprogrammer 27 
9. IRLAND 29 
9.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner / 29 
9.2 Kodekser for godt landmandskab 29 
9.3 Handlingsprogrammer 29 
10. LUXEMBOURG 30 
10.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 30 
10.2 Kodekser for godt landmandskab og Handlingsprogrammer 30 
11. NEDERLANDENE ....31 
11.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 31 
11.2 Kodekser for godt landmandskab 31 
11.3 Handlingsprogrammer 31 
12. PORTUGAL 32 
12.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 32 
12.2 Kodekser for godt landmandskab 32 
12.3 Handlingsprogrammer 32 
13. SVER1GE 34 
13.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 34 
13.2 Kodekser for godt landmandskab 34 
13.3 Handlingsprogrammer 36 
13.3.1 Artikel 5, stk. 4, litra a) og b) 36 
13.3.2 Oplysninger i henhold til bilag 3, punkt 4 36 
5 
13.3.3 Supplerende eller skærpede foranstaltninger 37 
13.3.4 Resultater af overvågningsprogrammerne i henhold til artikel 5. 
stk. 6 37 
13.3.5 Vurdering af, hvornår direktivets målsætninger vil blive opfyldt 38 
14. DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND 39 
14.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 39 
14.2 Kodekser for godt landmandskab 39 
14.3 Handlingsprogrammer 39 
1. INDLEDNING 
I henhold til artikel 10 i nitrat-direktivet1 skal medlemsstaterne hvert fjerde år forelægge 
Europa-Kommissionen en rapport med de oplysninger, der er omhandlet i direktivets bilag 
V (se tabel 1 nedenfor). Den første rapport. som dækker perioden 19.12.1991 - 19.12.1995 
skulle forelægges Kommissionen senest den 20.12.1996. Rapporten skal indeholde 
oplysninger om opfyldelsen af medlemsstaternes vigtigste forpligtelser i henhold til 
direktivet, nemlig overvågning, udpegning af sårbare zoner, udarbejdelse og fremme af 
kodekser for godt landmandskab og handlingsprogrammerne. 
Tabel 1: Kravene i bilau V 
®jj^^g^pljs|ijn^gr^dér skal meddeles i de i artikel 10 omhandlede rapporter • ^ -
^^^.^^^''•^iJ^'^V^fø^'5 '„-.''•'• jj!./,' • cvv \ •:• "•-*• 
^^^£n'redégøre]seXor;fprebyggende fqranstaltninger, der er truffet i henhold;tily£X'% 
' V-v'arlikél 4. " .. • •••••'•. -'-'- >• .-: 
2;/ Et kort, der viser følgende: • . . '•'"•]„"'» 
v''.r *' * a) vand. der er kordagi i henhold til artikel 3, stk. 1, og bilag I, idet det for' '* r 
hvert vandområdc oplyses, hvilke af kriterierne i bilag I der er anvendt 
med iieablik pj kortU'gningen 
b"; hvoi deudpegcde sar»),u-e zoner ligger, idet der skelnesmellem 
J.. ^ksistorendc zoncr o<; -;oner, der er udpegel siden sidste rapport 
%3. ' En summenfatning affesultai^rne af den i artikel 6 omhandlede overvågning,' 
herunder vn redegørelse ibi -le Xlraglningcr, som førte til udpegningen af hvert 
enkcit sårhar /OMC, elier til cn endring af eller en tilføjelse til listen over 
udpegede; sårbare zoner. 
4. .. En sammenfaming af de handlingsprogrammer, der er udarbejdet i henhold til." 
:" , artikel 5.-herunder navnlig: 
"'. I'J ";' • '.< ^\ \ -
• \ a) ' de foranstaltninger, der kræves i henhold til artikel 5, stk. 4, litra a) og b) 
:- ?-"• b) de oplysninger, der kræ11 es i henhold til bilag III, punkt 4 
'",.vj ' c, - i supplerende eller skærpedé foranstaltninger, der er truffet i henhold til -
- ~"artikel 5, stk.'5 - , ' - ' 
tVt • \ en'oammcniaming al! resultatcrnc af de overvågningsprogrammer, der er 
* gennemført i henhold tii artikel 5. stk. 6 ','"'' 
-.. e) s" medlemsstaternes vurdennger af.inden for hvilkenfrist det vand, derJer 
kortlågt i henhold til artikel 3, stk. 1, vil kunne forventes at opfylde? >;'' 
' .: ' • v ' niålsætningerne i handlingsprogrammet.'sammen med cn angivelse af'deh 
usik&erhedsgrad, der er indbygget i disse vurderinger. .. • 
EFT nr. L 375 af 31.12.1991, s. 1, Rådets direktiv 91/676/FØF af 12. december 1991 om beskyttelse af 
vand mod forurening forårsa»et af nitrater, der stammer fra landbruget. 
I henhold til artikel 11 skal Kommissionen offentliggøre en sammenfattende rapport på 
grundlag af medlemsstaternes rapporter inden seks månedcr efter modtagelsen af disse. 
Denne "sammenfattende rapport", skal dernæst meddeles Europa-Parlamentet og Rådet. 
Nærværende rapport er en sådan "sammenfattende rapport". 
Ifølge tidsplanen i direktivet skulle denne rapport havde været forelagt Parlamentet og Rådet 
senest den 20.12.1996. Dette var ikke muligt som følge af forsinkelser fra medlemsstaternes 
side - den 20.6.1996 havde kun Irland forelagt sin rapport. Man fandt det derfor 
hensigtsmæssigt at vente med offentliggørelsen af den sammenfattende rapport, indtil der 
forelå et tilstrækkeligt antal rapporter fra medlemsstaterne, og den 28.2.1997 skønnede man, 
at dette tal var nået. Tre medlemsstater, nemlig Belgien, Italien og Spanien, har endnu ikke 
forelagt Kommissionen deres rapport i medfør af artikel 10, hvorfor disse lande ikke er 
medtaget i nærværende rapport. 
De modtagne oplysninger har været af stærkt svingende kvalitet, navnlig med hensyn til 
oplysningernes fuldstændighed. Nogle af medlemsstaterne havde således ikke opfyldt alle 
kravene i bilag V. Dette skyldtes enten undladelse - og i disse tilfælde har Kommissionen 
anmodet den pågældende medlemsstat om at udbedre situationen - eller at medlemsstaten 
endnu ikke havde truffet de pågældende foranstaltninger, selv om fristen var overskredet. 
Dette gælder navnlig oplysninger om handlingsprogrammerne. Hovedårsagen til forskellene 
i oplysningernes kvalitet og detailniveau kan imidlertid tilskrives den margen, der er for 
fortolkning af bilag V. "En sammenfatning" kan fylde lige fra én sætning til flere sider. Da 
hovedformålet med denne rapport er at give borgerne nyttige oplysninger, må denne mangel 
på ensretning beklages. Rådet bør derfor efter Kommissionens opfattelse fastlægge en fælles 
rapporteringsmodel, som skal anvendes til den næste rapport, der skal forelægges den 
21.6.2000. Kommissionen vil derfor foreslå en rapporteringsmodel, så den næste 
"sammenfattende rapport" kan blive til endnu større nytte end denne rapport. 
1.1 Rapportens opbygning 
Rapporten er opdelt i to afsnit. I det første afsnit gives et kort overblik over de 
foranstaltninger i medlemsstaterne, som der foreligger oplysninger om. I det andet 
afsnit præsenteres medlemsstaterne hver for sig. I dette afsnit har Kommissionen søgt 
at fremstille oplysningerne efter et fælles mønster for gøre læsningen mere 
brugervenlig. Disse oplysninger er blevet verificeret af de berørte medlemsstater. 
Kommissionen har ikke tilføjet oplysninger til dette afsnit, medmindre dette 
udtrykkeligt er anført, og i så fald er det gjort af hensyn til større klarhed. Nogle af 
oplysningerne fra medlemsstaterne kan være udeladt eller fremstillet på anden måde. 
At oplysningerne fremlægges i dette afsnit af Kommissionens rapport, skal ikke tages 
som tegn på, at Kommissionen hermed godkender den fremgangsmåde, en given 
medlemsstat har valgt (eller ikke valgt) for at gennemføre direktivet. 
1.2 Ferholdet til gennemførelsesrapporten 
Den 1. oktober 1997 offentliggjorde Kommissionen en rapport til Rådet og Europa-
Parlamentet om gennemførelsen af Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af vand 
mod forurening af nitrater, der stammer fra landbruget2. Denne gennemførelsesrapport 
KOM(97)473endeligudg. 
understreger, at medlemsstaterne endnu langt fra har gennemført direktivet, og gør rede 
for gangen i retssagerne mod medlemsstaterne. 
2. OVERBLIK OVER DE TRUFNE FORANSTALTNINGER 
2.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 
Af de 12 medlemsstater, som har indsendt rapporter, har 5 udpeget hele deres område i 
henhold til artikel 3, stk. 5, nemlig Østrig, Danmark, Tyskland, Luxembourg og 
Nederlandene. De er således ikke omfattet af bilag V, punkt 3, da dette punkt 
udtrykkeligt vedrører artikel 6. De resterende 7 medlemsstater har indgivet oplysninger 
om overvågning i medfør artikel 6. 
Figur 1 viser de områder, der er udpeget som sårbare zoner, eller som er omfattet af 
direktivets artikel 3, stk. 5. 
2.1.1 Fersk overfladevand 
Grækenland har meddelt, at nitratindholdet i 18 floder og 21 søer er blevet 
undersøgt mellem 1989 og 1992. I Portugal er overfladevandet kun blevet målt 
dér, hvor det også indvindes til drikkevand. Ved alle disse indvindingssteder 
var grænsen på 50 mg/1 overholdt. I Sverige måles ferskvandskvaliteten i 
referencesøer og -vandløb. For fersk overfladevand fremgår det, at 
nitratkoncentrationen ved 90% af målestationerne var under 9 mg/1, og ingen af 
målestationerne overskred 50 mg/1. For søernes vedkommende var 
nitratindholdet på under 2 mg/1 for 90% af tilfældene, og alle havde 
koncentrationer på under 50 mg/1. I UK er 1 122 indvindingssteder for 
overfladevand blevet overvåget, hvilket har ført til udpegning af 6 sårbare zoner 
omfattende 9 indvindingssteder. I Irland viste overvågningen, at nogle floder 
havde koncentrationer på over 40 mg/1, men under 50. Frankrig og Finland har 
ikke fremsendt resultater af overvågningen af ferskvandsområder for nitrat. 
2.1.2 Grundvand 
Finland har anført, at det vil udpege grundvandsområder med en 
nitratkoncentration på over 15 mg/1. Dette betyder, at 4 områder med en 
koncentration på over 25 mg/1 vil blive udpeget og 7 områder med en 
koncentratlon på over 15 mg/1. Grækenland har gennemført en undersøgelse af 
grundvandet, men da prøvematerialets statistiske nyttegrad er ringe, er det ikke 
blevet anvendt som grundlag for udpegninger. Der er udpeget 4 "potentielt 
sårbare zoner", men det er ikke klart, hvilke af kriterierne i bilag I der er 
anvendt. I Irland har overvågningen afsløret, at et lille antal grundvandskilder 
har nitratkoncentrationer på over 40 mg/1, men disse er ikke blevet udpeget, da 
årsagerne hertil ansås for at være "dårlig husholdningspraksis", såsom forkert 
placering af ensilage- eller gyllebeholdere og udsivning fra septiktanke. I 
Portugal er grundvandet blevet overvåget ved drikkevandsindvindingssteder, og 
på dette grundlag kan 5 zoner ventes udpeget. UK har overvåget 461 
grundvandskilder, hvoraf 148 er udpeget i 63 sårbare zoner. Sverige har ikke 
fundet koncentrationer på over 50 mg/1 for grundvandskilder (de fleste under 5 
mg/1). For brøndene er koncentrationen på over 44 mg/I i 5% af skaktbrøndene 
og 1% af de borede brønde. Frankrig har ikke indsendt oplysninger om 
9 

Figur 1: Omrader, der i henhold til artikel 3, stk. 5, i direktiv 
91/676/E0F er udpeget som sarbare zoner med hensyn til nitrat 
4* 
^ 
n Sårbar zone <£5) Ikke sårbar 
Hele landets område (artikel 3, stk. 5) (3> Ikke affslutted 
(^) Ingen oplysninger 

resultaterne af overvågningen af grundvand for nitrater eller om de fundne 
nitratkoncentrationer. 
2.1.3 Eutrofiering 
Sverige har kortlagt en betydelig del af landets kyst som eutrofleret såvel som 
søen "Ringsjon". De vandløb, der løber ud i disse vandområder, er udpeget som 
sårbare zoner. I Finland er søerne blevet vurderet for eutrofiering efter 
kriterierne i afsnit 5.1 i denne rapport. Havområderne i Finske Bugt, 
Saaristomeri og Selkåmeri er blevet kortlagt som eutrofierede og udpeget som 
sårbare zoner. I Grækenland er der eutrofieringsproblemer i flere bugter 
(Saronikos, Thermaikos, Pagastikos, Amvrakikos og det sydlige Evvoikos). 
Portugal har ikke udpeget nogen flodmundings-, kyst- eller havområder, da der 
ikke er nogen overvågningsdata for disse områder. Irland mener, at 
eutrofieringsproblemerne i de indre vandområder skyldes fosfor, mens 
eutrofieringen i kystområderne skyldes kilder, der ikke henhører under nitrat-
direktivet. De erkender imidlertid, at der er behov for et mere detaljeret 
overvågningsprogram for flodmundinger og kystvande. UK har ikke udpeget 
nogen områder efter eutrofieringskriteriet. I den franske rapport er der ikke 
noget resumé af resultaterne. 
2.2 Kodekser for godt landmandskab 
Alle de medlemsstater, som har fremsendt rapporter, har - med undtagelse af Portugal -
udarbejdet kodekser for godt landmandskab. I de fleste tilfælde er de samlet i et enkelt 
dokument. I nogle medlemsstater, såsom Danmark og Sverige, omfatter den gældende 
lovgivning imidlertid allerede de pågældende foranstaltninger. Andre lande, såsom 
Tyskland og Luxembourg, der har udpeget hele deres område, har kombineret 
foranstaltningerne i kodekseme og handlingsprogrammerne i én enkelt lov og har 
samtidig udarbejdet særskilte kodekser. 
De fleste af landene har fremsendt en eller anden form for oplysninger om, hvordan 
anvendelsen af kodekseme fremmes, f.eks. gennem rådgivning, uddannelseskurser, 
kollokvier og skriftlig information. 
2.3 Handlingsprogrammer 
Kommissionen har modtaget oplysninger i medfør af bilag V, punkt 4, fra de lande, 
som allerede har udarbejdet handlingsprogrammer, nemlig Østrig, Danmark, Tyskland, 
Luxembourg, Nederlandene og Sverige. Herudover har Frankrig fremsendt visse 
oplysninger om gennemførelsen. Irland har ikke udpeget nogen sårbare zoner og er 
derfor ikke forpligtet til at indsende oplysninger herom. Nederlandene havde forelagt 
Kommissionen et handlingsprogram i forbindelse med rapporten, men dette program er 
senere trukket tilbage. 
2.3.1 Foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 4, lilra a) og b) 
Medlemsstaternes besvarelser er stærkt varierede. Nogle, som f.eks. Østrig, har 
blot erklæret, at de i direktivet foreskrevne foranstaltninger er medtaget i 
handlingsprogrammet, mens andre, som f.eks. Tyskland, har fremsendt 
detaljerede oplysninger om de forskellige foranstaltninger. der er truffet i 
11 
medfør af denne artikel. Nærmere oplysninger kan tlndes i afsnittene om de 
pågældende lande. 
2.3.2 Oplysninger i henhold til bilag 111, punkt 4 
Østrig, Tyskland, og Luxembourg gennemfører bilag III, punkt 4, på grundlag 
af kg N/ha/år, mens Danmark og Sverige har valgt at anvende antal husdyr 
svarende til disse mængder. Frankrig har anført, at det vil anvende kg N/ha/år 
som udgangspunkt, og at det ikke vil anmode om undtagelser fra disse 
mængder 
2.3.3 Supplerende eller skærpede foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 
5 
Alle de medlemsstater, der har fremsendt oplysninger om dette punkt, har ment, 
at det var for tidligt at afgøre, om disse foranstaltninger var nødvendige. De 
fleste nævner, at de vil træffe supplerende foranstaltninger, hvis de bliver 
nødvendige. 
2.3.4 Gennemførelse af overvågningsprogrammer i henhold til artikel 5, stk. 
6 
Artikel 5, stk. 6, indeholder to krav. Det første går ud på, at alle 
medlemsstaterne skal vurdere effektiviteten af deres handlingsprogrammer. De 
har anvendt forskellige metoder for at nå dette mål. Østrig anser det for 
tilstrækkeligt at overvåge ændringer i landbrugspraksis på grundlag af 
gødsknings- og husdyrstatistikker. Danmark gennemfører detaljeret 
overvågning i 6 oplande, herunder anvendelse af husdyrgødning og 
kunstgødning såvel som mikro- og makrobiologiske faktorer i forskellige dele 
af det hydrologiske kredsløb. Nederlandene agter at overvåge kvælstofbalancen 
i landbruget. Sverige overvåger nitratudvaskningen i vandområderne og 
anvender en kompleks model hertil. Tyskland og Luxembourg har ikke 
fremsendt oplysninger om dette punkt. 
Medlemsstater, som har valgt at anvende artikel 5 for hele deres nationale 
område, skal også overvåge nitratindholdet i vand (overfladevand og 
grundvand) på udvalgte målesteder. som gør det muligt at fastslå omfanget af 
nitratforurening fra landbruget. Af de modtagne oplysninger synes det at 
fremgå, at der er store forskelle mellem medlemsstaternes overvågning. Østrig 
måler grundvandet for nitrat på 2 000 målesteder og fersk overfladevand på 244 
målesteder. Der foretages ingen overvågning for eutrofiering i henhold til 
direktivet, da eutrofieringen anses for at skyldes fosfor. Tyskland anvender 186 
målesteder til at overvåge grundvandet og 15 målesteder til at overvåge fersk 
overfladevand for nitratforurening fra landbruget. Til overvågning af kystvandet 
anvendes 5 målesteder. Luxembourg måler nitratkoncentrationen i grundvandet 
på 4 målesteder, som anses for at være repræsentative for landetscvandførende 
lag, og overfladevandet på 1 målested. Eutrofiering måles på 2 målesteder. 
Nederlandene har fremsendt et resumé over deres målinger, men ingen 
specifikke oplysninger om beliggenhed, prøvetagningshyppighed, målte 
parametre osv. Danmark måler nitratindholdet i grundvand og ferskvand i hele 
landet. For fersk overfladevand vurderes 260 vandløb og 58 åer såvel som 37 
12 
søer. Også faunaen vurderes. Grundvandet overvåges også, men der er ingen 
oplysninger om antallet af målestationer. Også havvandet overvåges (se afsnit 
4.5.4). 
2.3.5 Skøn over, hvornår foranstaltningerne vil få de ønskede virkninger, og 
angivelse afden usikkerhed, der er indhygget i disse vurderinger. 
Sverige er den eneste medlemsstat, der har fremsendt et skøn over, hvornår 
foranstaltningerne i handlingsprogrammet kan forventes at få den ønskede 
virkning. Sverige regner med, at det vil nå 50%-reduktionsmålet i den 
menneskeskabte kvælstofbelastning i havvandet i år 2005. 
13 
3. ØSTRIG 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 11. november 1996. 
3.1 Kortlægning af vandområder og udpcgning af sårbare zoner 
Hele det nationale område er udpeget i henhold til direktivets artikel 3, stk. 5, med 
henblik på fortsat effektiv beskyttelse af vandmiljøet i hele Østrig. 
3.2 Kodekser for godt landmandskab 
Kodeksen for godt landmandskab trådte i kraft den 1. januar 1996. Anvendelsen af 
denne kodeks fremmes gennem rådgivningscentre, landbrugssammenslutninger og 
fagforeningsrepræsentanter. 
3.3 Handlingsprogrammer 
Handlingsprogrammet er udarbejdet på føderalt plan og skal gennemføres af 
delstaterne. 
3.3.1 Foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 4, litra a) og h) 
Handlingsprogrammet indeholder de foranstaltninger. der er Ibreskrevet i 
direktivet. Herudover fastsætter det en årlig gødningsmængde på højst 210 kg 
N/ha. Heri indgår både husdyrgødning og kunstgødning. 
3.3.2 Oplysninger i henhold til hifag III, punkl 4 
For det første handlingsprogram er maksimumsmængden af gødning 210 kg 
N/ha for græsarealer og dyrkede arealer med plantedække om vinteren og 175 
kg N/ha for dyrkede arealer uden plantedække om vinteren. 
3.3.3 Supplerende eller skærpede foranstaltninger 
Det anses endnu for tidligt til at afgøre, om der vil være brug for skærpede 
foranstaltninger. 
3.3.4 Overvågningsprogrammer i henhold til artikel 5, stk. 6 
Overvågningsnettet i Østrig består af 244 målesteder for lersk overfladevand og 
2 000 målestationer for grundvand. Større vandløb kontrolleres 12 gange om 
året og grundvand 4 gange. 
For overfladevandområderne var 98,4% af de 4546 målinger der blev udført 
mellem 1991 og medio 1995, under 25 mg/1. Grænsen på 50 mg/1 blev kun 
overskredet 2 gange, svarende til 0,04%. 
Eutrofieringen af ferske vandområder (Østrig har ingen havområder) anses for 
at hidrøre fra fosibr og hører derfor ikke under direktivet. 
For grundvandets vedkommende var 85% af samtlige 18 277 prøver foretaget 
mellem 1991 og medio 1995 under grænsen på 50 mg/1. 
14 
Dette overvågningsnetværk anses for at være tilstrækkeligt til at overvåge 
ændringer i vandkvaliteten i henhold til artikel 5, stk. 6. I-Ierudover overvåges 
landbrugernes dyrkningspraksis på grundlag af gødskningsstatistikker og tal for 
husdyrbesætninger. 
3.3.5 Vurdering af hvornår direktivets målsætninger vil blive nået 
Det skønnes, at direktivets målsætninger allerede er nået for overfladevandets 
vedkommende. For grundvandet skulle handlingsprogrammet forhindre 
yderligere forringelse af vandkvaliteten. 
Landets gennemsnitlige gødskningsintensitet er på 49 kg N/ha landbrugsland 
for husdyrgødning og 33 kg N/ha for kunstgødning. Dette indebærer, at det ville 
være ensbetydende med en betydelig forringelse af grundvandskvaliteten, hvis 
den fremtidige anvendelse af husdyrgødning når op på 210/170 kg N/ha i hele 
Østrig. 
Østrig mener endvidere, at følgende supplerende foranstaltninger er nødvendige 
for at opfylde direktivets mål: 
• yderligere støtte til miljøvenlig landbrugspraksis 
• fokusering af EU's landbrugspolitik på bæredygtighed 
• overholdelse, uden undtagelser. af grænserne for gødskning i alle 
medlemsstaterne for at mindske eventuelle konkurrenceforvridninger. 
15 
4. DANMARK 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 20. december 1996 
4.1 Kortlægning af vandområder og udpcgning af sårharc zoner 
Hele Danmarks område er udpeget i henhold til direktivets 3, stk. 5. 
4.2 Kodekser for godt landmandskab 
Dette indgår i afsnittet om handlingsprogrammet nedenfor. Landbrugerne informeres 
og anvendelsen af kodekserne fremmes gennem omfattende vejledende materiale, der 
tilsendes landbrugerne, og gennem de regionale rådgivningseentre. Landbrugets 
Rådgivningscenter bistår således de enkelte landbrugcre med Ibrberedelse af sædskifte-
og gødningsplaner og beregning af tilstrækkelig oplagringskapacitet. 
4.3 Handlingsprogrammer 
4.3.1 Foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 4, lilra a) og b) 
Det danske handlingsprogram består af fem hovedelementer: 
4.3.1.1 Bestemmelser om kontrol med udslip fra landbrugsaffald 
Der er fastsat obligatoriske normer for l'.eks. anlæg til opbcvaring af gødning, 
gårdspladser, malkerum og spildevandsudløb. For at kontrollere 
ammoniakfordamningen fra opbevaringsanlæg skal gyllebeholdere uden fast 
flydedække overdækkes med en anden form for fast dække. Åbne ajlebeholdere 
skal udstyres med tilbageløbsventil, mens andre påfyldningssystemer skal 
udformes på en måde, der forhindrer, at flydelaget beskadiges. 
4.3.1.2 Bestemmelser om udbringning af husdyrgødning 
Disse bestemmelser fastsætter de perioder, hvor der ikke må anvendes 
husdyrgødning, og de perioder, hvor husdyrgødning bør nedpløjes i jorden, 
f.eks. skal flydende gødning og ensilagesaft, der udbringes på ubevokset 
jordbund, nedfældes hurtigst muligt. og senest inden for 12 timer, for at 
mindske ammoniakfordampning. 
4.3.1.3 Sædskifte- og gødningsplanlægning og -regnskabsføring 
De danske landmænd har siden 1988 skullet udarbejde sædskifte- og 
gødningsplaner for tidsrummet fra den 1. august til den 31. juli. Nogle afgrøder, 
herunder vintersæd, mellemafgrøder og afgrøder med lang vækstperiodc, 
defmeres som "grønne marker". 65% af en bedrifts landbrugsareal skal bestå af 
sådanne afgrøder. 1 gødningsplanerne skal landbrugerne beregne deres anslåede 
behov for kvælstof og fosfor ved en landøkonomisk optimal 
gødningsanvendelse og anføre, hvilke gødningstyper der vil blive anvendt. 
Disse planer skal gøres tilgængelige for myndighederne og skal revideres, hvis 
der foretages ændringer heri. Den samlede gødningsanvendelse, herunder det 
faktiske kvælstofindhold i husdyrgødningen, må ikke overskride det af 
myndighederne fastsatte niveau for den givne afgrøde. Herudover er der fastsat 
16 
en minimumsudnyttelsesgrad for kvælstof i husdyrgødning og anden organisk 
gødning. Eksempler herpå er anført i tabel 2. Tallene angiver førsteårseffekten, 
mens andetårseffekten (resterende effekt fra det første år) er angivet i parentes. 
Tabel 2: Minimumsudnyttelsesgrad af kvælstof i husdyrgødning og anden 
organisk gødning 
fra 
Svinegylle 1.8.97 50% (+10) 
Kvæggylle .8.97 45% (+10) 
Gødning fra dybstrøelsesstalde .8.96 15% (+15) 
Anden husdyrgødning 1.8.95 40%) (+ 10) 
I en resolution fra Folketinget hedder det, at disse minimumsudnyttelsesgrader 
altid skal skærpes til det højeste teknisk mulige niveau. 
Gødningsregnskabsføring blev indført i 1993 og indebærer, at hver landbruger 
skal vurdere bedriftens samlede behov for og forbrug af kvælstofholdig 
gødning, udnyttelsesgraden af det samlede kvælstofindhold i husdyrgødningen 
og mængden af total-kvælstof i bedriftens lager af husdyrgødning. Disse 
rapporter skal forelægges myndighederne på anmodning. Både 
gødningsplanerne og gødningsregnskaberne skal baseres på normindholdet af 
næringsstoffer i husdyrgødningen som funktion af opstaldningssystem og 
anvendelse af strøelse. Som alternativ metode kan kvælstofindholdet vurderes 
af et godkendt laboratorium. 
4.3.1.4 Oplagringskapacitet for husdyrgødning 
Minimumskapaciteten for oplagring af husdyrgødning er 6 måneder. Da 
oplagringskapaciteten imidlertid skal være tilstrækkelig til at sikre, at 
gødningstilførslen finder sted i overensstemmelse med bestemmelserne om 
tilførsel af gødning og den af myndighederne fastlagte udnyttelsesgrad for 
gødningens indhold af næringsstoffer, kræves der reelt 9 måneder. 
4.3.2 Oplysninger i henhold til bilag III, punkl 4 
Den femte del af handlingsprogrammet består i fastlæggelse af 
maksimumsgrænser for tilførsel af husdyrgødning pr. år. Disse grænser er 
fastlagt på grundlag af antal husdyr. Indtil den 19. december 1999 svarer en 
husdyrenhed til en stor malkeko. Maksimumtilførslen er anført i tabel 3: 
17 
Tabel 3: Maksimumstilførsel af husdyrgødning 
^r^jp^beåd " j \- Ifcsdyrenheder I Svarende t&kg« 
V#fv __J : N/lia/år:' 
Kvæg 23 265-300 
Svin 1,7 ' 136-180 
Fjerkræ ^0 160-190 
Blandet Kvæg/svin 2£ 230 
Forskellene skyldes forskelle i de algrøder, der er typisk dyrkes på de 
forskellige typer landbrugsbedrifter. Fra den 19. deeember 1999 defineres en 
husdyrenhed som 100 kg kvælstof, og maksimLimsgrænsen er fastsat til 2,1 
dyreenhed/ha/år. Og fra den 19. deeember 2003 er grænsen yderligere sænket til 
1,7 dyreenhed/ha/år. Der gælder særlige regler Ibr dyrehold, hvor mere end 
50% af det arcal, der kan gødskes, er udlagt med roer og græs. 
Jordbrugerne kan leje jordarealer til udbringning af husdyrgødning uden for 
landbrugsbedriften. 
4.3.3 Supplerende eller skærpede foranslollninger 
Danmark har forpligtet sig til at nå.en reduktion på 50% i nitratudvaskningen 
frem til 2000. Der skal træffes yderligere foranstaltninger, afhængigt af hvilke 
fremskridt der gøres hen imod 50%)-målet. De lokale myndigheder er blevet 
bedt om at udpege områder med særlige drikkevandsinteresser (grundvand) fra 
1997. 
4.3.4 Resultater qfovervågningsprogrammerne i henhold til artikel 5, stk. 6 
Danmark har et omfattende overvågnings- og rapporterings system. Nedenfor 
gives et resumé af oplysningerne for hvert type vandområde. 
4.3.4.1 Vandløb og bække 
Målingerne af 260 vandløb og 58 bække har vist, kvælstofkoncentrationerne lå 
på mellem 1,5 og 10,2 mg/1 kvælstof (svarende til mellem 6 og 45 mg/l nitrat). 
Der er ikke påvist betydelige ændringer i disse værdier i perioden 1989-1994. 
Faunaklasse II og II-III blev fundet i 74% af alle vurderingerne i 1994 og 10% 
af samtlige vurderinger havde klasse III eller derover. 
4.3.4.2 Grundvand 
Nitratindholdet i grundvandet varierer slærkt efter beliggenhed og dybde. For 
grundvand i klasse A og B blev grænseværdien på 50 mg/1 overskredet for ea. 
25%> af analysernes vedkommende. Problemet er størst i sandede vandførende 
lag, men også betydeligt i kalkstenslag. Skønt der er gjort betydelige fremskridt 
med nedbringelsen af nitratkoncentrationen i vand, der bruges til drikkevand -
71%) af dette vand har nu nitratkoncentrationer på under 5 mg/1 - skyldes dette 
hovedsageligt, at vandindvindingsstederne er flyttet til mindre forurenede 
vandførende lag, og ikke så meget, fordi der er sket en forbedring af 
grundvand skval i teten. 
18 
4.3.4.3 Søer 
Overvågningen omfatter 37 søer, der anses for at være repræsentative. I disse 
søer har der været et betydeligt fald i den årlige gennemsnitlige 
fosforkoncentration fra 0,206 til 0,154 mg P/l. Der har ikke været ændringer i 
kvælstoftilførslen til disse søer eller i søernes kvælstotkoncentrationer. 
Eutrofieringen anses imidlertid foral være mindsket. 
4.3.4.4 Havområder 
Overvågningsprogrammet er tilrettelagt med henblik på at belyse: 
• ændringer i dyre- og plantelivet i de enkelte farvandsafsnit 
• gradientcr fra land gennem kystzone ud mod del åbne hav 
• gradienter på langs ad denjyske vestkyst 
• gradienter gennem de indre farvande. 
Der er ikke sket væsentlige ændringer i den gennemsnitlige 
kvælstofkoncentration i sommer- og vinterhalvåret i tiden fra 
overvågningsprogrammets start. Der har imidlertid værel el betydeligt fald i 
fosforkoneentrationerne i de fleste Ijorde og kystlårvande, hovedsagclig som 
følge af mindskede emissioner fra punktkilder. 
4.3.4.5 Landovervågning 
6 landbrugsdominerede oplande overvåges for emissioner og driftsforhold i 
landbruget. Ud over kvælstof overvåges mange andre måkro- og 
mikrokoneentrationer i forskellige dele af del hydrologiske kredsløb, f.eks. 
rodzonen i landbrugsland, drænvand. grundvandet. i forskellig dybde og 
overflade- og vandløbsvand. Endvidere dækker programmet også 
landbrugspraksis med hensyn til brug af husdyrgødning og handelsgødning. 
Undersøgelserne har vist, at udvaskningstabet for ,oplandene som helhed er 
mindsket med 14% i perioden 1989/90 til 1994/95. Dette anses for at være et 
resultat af bedre landbrugspraksis. som f.eks. mere hensigtsmæssig tilførsel af 
husdyrgødning. 
4.3.5 Vurderinger af, hvornår direktivets målsætninger vil blive opfyldt 
Det forventes, at direktivets målsætninger med hensyn til grundvand og fersk 
overfladevand vil være opfyldt, når 50%-reduktionsmålet er nået. Med hensyn 
til eutrofiering af havområder er situationen mindre klar. men beregninger synes 
at vise, at en reduktion i denne størrelsesorden vil beskytte dem mod 
eutrofiering. Dette mål skal efter planen nås i år 2000. De allerede trufne 
foranstaltninger har medført en reduktion, men det er usikkert, om det vil være 
nødvendigt at skærpe disse foranstaltninger yderligere i fremtidcn. Dette vil 
blive afgjort efter en revision i 1998. Folketinget er imidlertid fortsat forpligtet 
på at nå dette mål og har anmodet regeringen om at træffe yderligere 
foranstaltninger. 
19 
5. FINLAND 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 19. september 1996 
5.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 
Det finske miljøinstitut har udarbejdet et system til vurdering af vandområderne efter 
eutrofieringskriteriet og har på dette grundlag foreslået miljøministeriet en liste over 
vandområder. Kriterierne er som følger (ikke alle kan anvendes på alle vandområder): 
• indholdet af chlorofyl-a overstiger i gennemsnit 2,5 ug/l mellem maj og september 
eller overstiger en maksimumskoncentration 8 ug/l i tre prøver taget i vækstperioden 
• søens overflade er over 1 km2 
• det gennemsnitlige kvælstof/fosfor-forhold er undcr 5 i perioden fra maj til 
september i mindst tre N- og P-prøver taget samtidig 
• landbruget er den vigtigste kilde til kvælstoftilførsel 
• kvælstof/fosfor-næringsstofforholdet i havområdet er større end 1. 
Der er endnu ikke udpeget nogen zoner officielt, men det forventes, at 10-15% af 
landbrugsarealerne vil blive udpeget. Grundvand, der er sårbart over for nitrater, vil 
blive defineret som de områder, hvor nitratindholdet er over 15 mg/1 og hvor 
forureningen er forårsaget af udledninger fra landbruget som f.eks. gødningsstoffer og 
husdyrbrug. Dette vil sandsynligvis betyde, at 4 områder udpeges, da de har et 
nitratindhold på over 25 mg/1, og 7 områder med et nitratindhold på over 15 mg/1. 
Herudover er Finske Bugt, Saaristomeri og Selkåmeri blevet kortlagt som nitratsårbare 
havområder. 
5.2 Kodekser for godt landmandskab 
I 1994 blev en kodeks for godt landmandskab udsendt til alle landets jordbrugere. Der 
er indført en omfattende uddannelses- og oplysningsplan for miljøvenligt landbrug, og 
jordbrugernes kendskab til foranstaltningerne i kodeksen anses for at være godt. 
5.3 Handlingsprogrammer 
Der er ikke forelagt noget handlingsprogram. 
20 
6. FRANKRIG 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 23. deeember 1996 
6.1 Kortlægning af vandområder og udpegning afsårbare zoner 
Kortlægningen af vandområder er sket på grundlag af dekret 93-1038 af 27. august 
1993. Kortlægningen fandt sted med hjælp fra arbejdsgrupper i hvert "departement" og 
rådgivning på højt plan. Hidtil har 90 ud af 96 departementer fuldført kortlægningen. I 
69 af disse departementer er der udpeget sårbare zoner, der dækker omkring 12 mio. 
ha, svarende til ca. halvdelen af Frankrigs udnyttede landbrugsarealer. Disse zoner 
fremgår af figur 2. De 6 departementer, som endnu ikke har afsluttet kortlægning og 
udpegning, er områder med særlige problemer som følge af nærved liggende 
byområder. 
Rapporten angiver ikke, hvilke kriterier der er anvendt ved udpegningen af de enkelte 
sårbare zoner. 
6.2 Kodekser for godt landmandskab 
Kodeksen for godt landmandskab blev færdiggjort den 22. november 1993 og er blevet 
distribueret af regeringen, styrelsesudvalgel for bekæmpelse af vandforurening med 
nitrater, fosfater og plantebeskyttelsesniidler (C'OKIMiN), landbrugels 
rådgivningscentre og diverse brancheorganisationer. 
Anvendelsen af kodeksen fremmes gennem møder, kollokvier og konferencer på 
nationalt og regionalt plan. Der er afholdt uddannelseskurser for 
landbrugskonsulenterne. Der foregår endvidere Ibrskning i marken, på forsøgslandbrug 
og på teoretisk plan. Der er planer om yderligcre foranstaltninger, når 
handlingsprogrammerne er på plads. 
6.3 Handlingsprogrammer 
Ifølge ministerielt cirkulære af 24. januar 1995 skal hvert departement, der omfatter en 
sårbar zone, udarbejde et handlingsprogram på grundlag af kravene i dekret 96-163 af 
4. marts 1996. Foranstaltningerne i kodeksen for godt landmandskab skal medtages i 
handlingsprogrammerne under hensyntagen ti! lokale forhold og med særlig vægt på 
risikoen ved bestemte driftsformer. 
I Frankrig vil maksimumsmængderne på 210 og 170 kg N/ha/år blive opfyldt, idet 
niveauet vil blive nået i det sidste år af henholdsvis det første og det andet 
handlingsprogram. Der vil ikke blive undtagelser fra disse maksimumsmængder. I 
henhold til dekretet af 4. marts 1996 skal hvert departement træffe supplerende eller 
skærpede foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 5, hvis de anses for nødvendige, 
og beskrive disse foranstaltninger i de individuelle handlingsprogrammer. Der er på 
nationalt plan truffet foranstaltninger til at forbyde opførelse af nye anlæg og forøgelse 
af belægningsgraden i områder, hvor der er el strukturelt gødningsoverskud som følge 
af husdyrhold. Disse områder findes først og fremmest i Bretagne, men også i dele af 
Loire-området og Rhone Alpes. Disse foranstaltninger vil indgå i 
handlingsprogrammerne. 
21 


^ £ 
£ T3 
£,3 
e « 
a'S 
>* •£ 
E £ o 
N a> 
P c* u 
£ 
</) £ 
£ £ 
£ fe 
C C 

Forskellige indikatorer vil blive anvendl lil at overvåge virkningerne af 
handlingsprogrammerne. Meri vil både indgå overvågning af den hydrologiske situation 
og af ændringerne i landbrugspraksis, og overvågningen vil linde sted på forskellige 
planer. Under handlingsprogrammerne vil overvågning af landbrugspraksis blive 
forestået af landbrugsdepartementerne med bistand fra de relevante regeringsinstanser 
og vandværkerne. 
Der er ikke angivet noget tidspunkt, hvor vandet i de følsomme zoner ventes at være 
forbedret som følge af foranstaltningerne i handlingsprogrammerne. Sandsynligheden 
for en stor spredning på dette område understreges imidlertid af en bemærkning om. at 
nitratindholdet i vandet i hvert fald på kort sigt skyldes tidligere landbrugspraksis, og at 
nitratindholdet vil blive stærkt påvirket af vinterens nedbør og den deraf følgende 
opfyldning af de vandførende lag. Den alvorligste vanskelighed ved at nå direktivets 
målsætninger vil være at sikre. at husdyrbrugene, levnedsmiddelindustrien og 
vandrensningsanlæggene har tilstrækkelig oplagringskapaeitet. 
23 
7. TYSKLAND 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 6. november 1996 
7.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbarc zoner 
Hele landets område er udpeget i henhold til direktivets 3, stk. 5. 
7.2 Kodekser for godt landmandskab 
Dette krav er inkluderet i handlingsprogrammet. Herudover har delstateme indført 
mere omfattende kodekser, som landbrugerne skal følge på frivilligt grundlag. 
Uddannelse og oplysning forestås af delstateme, hvor landbrugsdepartementerne har 
oprettet rådgivningscentre. Disse rådgiver. lilrettelægger foredrag og besøg og 
offentliggør brochurer og datablade. Lndvidere spiller branehetidsskrifter en rolle for 
formidlingen. 
7.3 Handlingsprogrammer 
7.3.1 Foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 4, litra a) og b) 
Disse foranstaltninger er fastsat i gødningsforordningen (Diingeverordnung) af 
26. januar 1996. 
7.3.1.1 Bilag III, punkt 1.1 
De perioder, hvor tilførsel af gødning til jorden er forbudt, er anført i 
gødningsforordningens afsnit 2.1. Iler hedder det, at gødning ikke må tilføres 
jorden, når planterne ikke har behov herfor. I betragtning af de betydelige 
regionale forskelle i klima og jordbundsforhold i Tyskland er det ikke muligt at 
foreskrive faste perioder, hvor der ikke må anvendes gødning. Afsnit 3.4 i 
gødningsforordningen forbyder imidlertid tilførsel af husdyrgødning til jorden 
mellem 15. november og 15. januar. hvor de tilgængelige næringsstoffer 
frigives gradvis og afhængigt af temperaturen. Delstateme kan give 
dispensation til eller forbyde tilførsel af gødning i længere perioder. afhængigt 
af særlige lokale forhold. 
7.3.1.2 Bilag II, punkt A.5, og bilag III. punkt 1.2 
Delstateme har ansvaret for at indføre regler om opbevaringsanlæg for 
husdyrgødning. Endnu ikke alle delstateme har indført sådanne regler. 
7.3.1.3 Bilag III, punkt 1.3 
I henhold til regleme om godt landmandskab i gødningsforordningens afsnit 4.1 
skal der ved beregningen af gødningsbehovet, ud over afgrødernes 
næringsbehov, tages hensyn til de næringsstoffer, der er til stede i jorden, og 
som er tilgængelige under afgrødernes vækst. og til de næringsstoffer, der 
tilføres som led i driften og gennem tilførsel af affaldsstoffer. Dette sikrer 
Iigevægt mellem afgrødernes kvælstolhehov og kvælstoftilførslen. 
24 
7.3.1.4 Bilag III, punkt 2 og 4 
Afsnit 3.7 i gødningsforordningen foreskriver en grænseværdi på 210 kg N pr. 
ha pr. år som fastsat i bilag III for det første handlingsprogram. Som 
referencegrundlag bruges gennemsnittet for de forskellige landbrugsbedrifter. 
Bestemmelserne i gødningsforordningens afsnit 2.1 forhindrer, at der tilføres 
for store mængder husdyrgødning på individuelle jordlodder. 
7.3.1.5 Bilag II, punkt A.2 og A.4 
I gødningsforordningens afsnit 2.3 hedder det, at direkte tilførsel eller 
afstrømning af gødning til overfladevand skal undgås i forbindelse med 
udspredning af gødning på jorden. Der skal tages hensyn til det pågældende 
landbrugsareals art, dvs. ingen tilførsel af gødning på slejle skråninger. De 
regionale myndigheder kan fastsætte særlige krav i individuelle tilfælde, f.eks. 
ved at fastsætte minimumsafstanden til overlladevand. 
7.3.1.6 Bilag II, punkt A.3 
Tilførsel af gødning til vandmættede, oversvømmede, Irosne eller snedækkede 
jorder er forbudt i henhold til gødningsforordningens afsnit 2.4. 
7.3.1.7 Bilag II, punkt A.6 
Fremgangsmåderne for tilførsel af gødning til jorden er først og fremmest 
fastsat i gødningsforordningens afsnit 2 og 3. De opfylder kravene i bilag 
II.A.6. 
7.3.1.8 Bilag II, punkt B.8 og B.9 
I henhold til gødningsforordningen er de frivillige krav i nitratdirektivets bilag 
II, punkt B.8 og B.9, obligatoriske. 
7.3.1.9 Bilag II, punkt B.8 
I gødningsforordningens afsnit 2.1 hedder det, at hvis der ikke sås 
efterårsafgrøder, bør der så vidt muligt dyrkes mellemafgrøder, som kan 
udnytte det resterende kvælstof i jorden. 
7.3.1.10 Bilag II, punkt B.9 
I henhold til gødningsforordningens afsnit 5 skal der holdes regnskab med 
tilførslen af næringsstof og fjernelsen heraf med høsten, så der kan opstilles en 
næringsstofbalance og tilførslen af gødning dermed kan overvåges. 
7.3.2 Oplysninger i henhold til bilag III, punkt 4 
Omfattet af ovenstående. 
25 
7.3.3 Supplerende eller skærpede foranstaltninger 
Der er ingen planer om yderligere foranstaltninger ud over de allerede trulhe. 
Situationen vil blive taget op til vurdering efter afslutningen af det første 
handlingsprogram. 
7.3.4 Resullater af overvågningsprogrammerne i henhold til artikel 5, slk. 6 
De vil foreligge efter afslutningen af det første handlingsprogram i 1999. Der er 
imidlertid fremsendt oplysninger om overvågningen af vandkvaliteten: 
7.3.4.1 Grundvand 
Der er udvalgt 186 målesteder til overvågning af grundvandet, hvor der er taget 
prøver mellem 2 og 4 gange om året. Disse punkter bør ikke anses for at være 
repræsentalive for nitratforureningen, da de er udvalgt med henblik på at fastslå 
omfanget af nitratforurening fra landbruget. Figur X viser den højeste målte 
n i tratkoncentrati on. 
7.3.4.2 Overfladevand 
Nitratkoncentrationerne i overfladevand måles i de største tyske floder, hvis 
oplande dækker det meste af landet (Donau, Llben, Flms, Mosel, Oder. Rhinen, 
Ruhr og Weser). Denne Iremgangsmåde er Ibrnuftig, Ibrdi 
handlingsprogrammeme til bekæmpelse af vandibrureningen med 
kvælstofforbindelser i henhold til artikel 5 gennemføres i hele landet, hvorfor 
den generelle effekt af disse foranstaltninger kan iagttages ved nogle få 
målepunkter. Der anvendes 15 målepunkler. Den gennemsnitlige 
nitratkoncentration er for tiden på under 25 mg/1 ved alle de anførte 
målepunkter. Der har ikke været nogen nedgang i nitratforureningen siden 
begyndelsen af 1980'eme. 
I fremtiden vil årsagerne til nitratforurening af overfladevand blive fastlagt på 
grundlag af en model, således at der skelnes mellem nilrattilførsel fra diffuse 
kilder (landbrug) og punktkilder (byspildevand). Det storste potentiale for at 
mindske nitrattilførslen findes i landbruget. 
7.3.4.3 Kystvande 
Der er udvalgt 5 målepunkter for kystvnndene, i Nordsoen og i Østersøen. For 
Nordsøen tages der ikke hensyn til havvandel. For Østersøen medtages både de 
indre og ydre kystvande. Der vil sandsynligvis ikke blive tale om nogen 
reduktion i nitratbelastningen af kystvandene på kort sigt som følge af den 
langsomme tilstrømning af grundvand til overfladevandet. 
7.3.5 Vurderinger af, hvornår direklivets målsætninger vil blive opfyldt 
Som følge af de geologiske forhold kan der vcntes at gå lang tid, før 
virkningerne af de trufne foranstaltninger kendes. 
26 
8. GRÆKENLAND 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 19. november 1996. Der blev forelagt yderligere 
oplysninger den 29. januar 1997. 
8.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbarc zoner 
Der blev gennemført en undersøgelse af overfladevandet mellem 1989 og 1992, som 
bestod i en analyse af koncentrationen af nitrat og af NI 1,-N og P i 18 floder og 21 søer. 
Der blev ikke iagttaget problemer i nogen af søerne. Resultaterne for flodernes 
vedkommende viste, at kun Rema Soulou overskred 50 mg/1 for nitrater. men det 
skyldes industriaffald. Floden Evros overskred 25 mg/1. men ikke 50 mg/1. 
Hvad eutrofiering angår. blev der afsløret eutrofieringsproblemer i alle de undersøgte 
bugter (Saronikos, Thermaikos, Pagastikos, Amvrakikos og det sydlige Evvoikos). 
For grundvandets vedkommende blev der i oktober 1996 afsluttet en undersøgelse, som 
viste, at det statistiske prøvemateriale var ringe. og at der er sæsonbetiiigede 
svingninger i koncentrationen af nitrater i grundvandet. Det anføres, at disse 
koncentrationer ikke er tilstrækkelige til, at der bør træffes foranstaltninger til at ændre 
landbrugspraksis. 
Miljøministeriet meddeler, at det har kortlagt 11 re "potentielle'* sårbare zoner. Det vil i 
samråd med de andre berørte ministerier afgøre, om der skal træffes foranstaltninger, 
forudsat at det bekræftes, at disse zoner faktisk er sårbare. Jf figur 3. 
8.2 Kodekser for godt Iandmandskab 
Kodeksen for godt Iandmandskab blev udarbejdet i 1994. men rapporten indeholder 
ikke noget resumé heraf. 
8.3 Handlingsprogrammer 
Der er ikke forelagt nogen handlingsprogrammer. 
27 


Figur 3: Sårbare zoner med hensyn til nitrat i Grækenland 
(udpegningen var endnu ikke afsluttet den 28.2.97) 
1 VEST-OG0ST-THESSAJJA 
2 PTMÎOS-FLODBAZKKENIILIA 
3 ARGOUKO 
4 KOPAIÙIKO 
^3 Sârbar - Grundvand 
Ikke sârbar 100 km 
J 200 km 
J 

9. IRLAND 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 17. juli 1995. fem måneder inden 
rapporteringsperiodens afslutning og elleve måneder inden den officielle rapporteringsfrist. 
9.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoncr 
De lokale myndigheder blev i oktober 1992 bedt om at overvåge vandmiljøet i henhold 
til direktivet. De fik vejledning vedrørende særlige aspekter ved overvågningen. Bl.a. 
instruks om at indstille overvågning i medfør af nitratdirektivet. hvis det i løbet af 
overvågningen og undersøgelserne viste sig, at nitratforureningen ikke stammer fra 
landbruget, eller at den stammer fra punktkilder i landbruget. 
Efter at have analyseret resultaterne af denne overvågning og andre oplysninger. som 
f.eks. rapporter og geografiske oplysningssystemer vedrørende jordbrugsintensitet, og 
efter høring af miljøbeskyttelsesstyrelsen, konkluderede miljnministeriet, at der ikke 
var kortlagt vandområder henhørende under direktivets artikel 3, stk. l/bilag I, og at det 
derfor ikke var påkrævet at udpege sårbare zoner. Der er dog visse problemaliske 
områder. For nogle floder, såsom Aghalona. Munster Blackwater. Lerr, Moyle, 
Owenduff og Stoneyford Stream, er nitratkoncentrationerne på over 40 ing/1. Disse 
floder skal underkastes en nøje undersøgelse i forbindelse med næste kontrol. I et lille 
antal grundvandskilder er koncentrationen af nitrater på over 40 mg/1. Disse 
koncentrationer anses imidlertid for at skyldes hvad der beskrives som "'dårlig 
husholdning", såsom ukorrekt placering af ensilage- eller gylletanke eller udsivning fra 
séptiktanke. Der er eutrofieringsproblemer i visse irske søer, men de anses ikke for at 
skyldes kvælstofforbindelser, men snarere øget tilførsel af fosfor. 
For flodmundinger, kystvande og havvande beroede vurderingen på 
rniljøforskningscentrets oversigt for perioden 1987-1990. Heri konkluderes det, at der 
for de vurderede 16 tidevandsområder kun var tale om alvorlig forurening i meget 
begrænset omfang, og at de problemer, der blev påvist, ikke hidrører fra kilder 
henhørende under nitrat-direktivet. De irske myndigheder erkender, at der er behov for 
et mere detaljeret overvågningsprogram for flodmundinger og kystområder. 
9.2 Kodekser for godt landmandskab 
På tidspunktet for indgivelsen af rapporten havdc de irske myndigheder endnu ikke 
forelagt nogen kodeks. Den blev tilsendt Kommissionen den 20. august 1996. 
9.3 Handlingsprogrammer 
Der da er ikke udpeget sårbare zoner, er der i henhold til direktivet ikke nogen pligt til 
at udarbejde handlingsprogrammer. 
29 

10. LUXEMBOURG 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 4. februar 1997. 
10.1 Kortlægning af vandområder og udpcgning af sårbare zoner 
Hele landets område er udpeget i henhold til artikel 3, stk. 5. 
10.2 Kodekser for godt landmandskah og Handlingsprogrammcr 
Kodeksen for godt landmandskab og handlingsprogrammet følger den form, der er 
fastlagt i direktivet. Anvendelsen fremmes af landbrugets rådgivningstjeneste 
(Chambres d'Agriculture), som opstiller mål for husdyrgødning, der frembringes på og 
tilføres landbrugsbedriften, og som oplyser om. hvilke mængder gødning der skal 
anvendes, efter at have analyseret jordens indhold af næringsstoffer. 
Grænsen på 170 kg N/ha/år ansås for at være nået den 31. deeember 1996, seks år 
inden den i direktivet fastsatte frist. llerudover kræves der endnu strengere 
foranstaltninger i drikkevandsindvindingsområder, herunder forbud mod anvendelse af 
gødning i umiddelbar nærhed heraf og begrænsning af organiske gødningsstoffer til 
130 kg N/ha/år i længere afstand fra drikkevandsområdet. 
Overvågning i henhold til direktivet gennemføres for overtladevand og grundvand. 
Overfladevand, der anvendes til indvinding af drikkevand, overvåges for nitrat ved en 
målestation, hvor det gennemsnitlige niveau i 1995 var 16,7 mg/l. Grænsen på 50 mg/1 
er aldrig overskredet. Eutrofiering måles ved to stationer, en i floden Syre og en ved 
floden Sure. Syre havde et gennemsnitligt nitratindhold på 20,4 mg/l og 0,61 mg/1 
fosfor. For Sure-floden var tallene 20,6 mg/l og 0,38 mg/l, for chlorofyl-a var niveauet 
under 17 ug/1. 
For grundvandets vedkommende blev overvågningen gennemført ved fire stationer, 
hvor der indvindes drikkevand, men som man mente var repræsentative for hele landets 
grundvandsressource. I 1995 var gennemsnittet for disse fire stationer 36,8 for Sources 
du Riedergronn, 12,8 for Sources de Siwebueren, 44,8 for Sources de Schrassig og 2,4 
for Sources de la Commune de Mertzig. 
30 
11. NEDERLANDENE 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 9. juli 1996. 
11.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 
Efter en analyse af dataene fra overvågningsnettet vedrørende nitratkoncentrationerne i 
grundvand, fersk overfladevand og eutrofieringen af marine og ferske overfladevande 
blev hele det nederlandske område udpeget i henhold til direktivcts artikel 3, stk. 5. 
Afgørende herfor var den kendsgerning, at kystområderne var blevet kortlagt som 
eutrofieringsfølsomme områder og at hele området afvandes i disse havområder, såvel 
som eutrofieringen af fersk overfladevand og forurening af grundvandet. 
11.2 Kodekscr for godt landmandskab 
Der er udarbejdet en kodeks for godt landmandskab for hele området. Den er ført ud i 
livet på grundlag af lovfæstede foranstallninger og rådgivning, oplysning og 
undervisning. Anvendelse af kodeksen liemmes gennem el uddannelses- og 
oplysningsprogram benævht COMMA-projcktcl (Communicalion on Manure and 
Ammonia Policy), som tager sigte på at holde jordbrugerne ajour med udviklingen i 
gældende og planlagt lovgivning. Formidlingen foregår gennem publikationer og 
informationsmøder. Herudover bistår DLV •- landbrugets mformationscenter -
bedrifterne med at opstille mineralbalanccr og forbedre Ibdring og gødskning, ud over 
centrets generelle rådgivning. Også andre organisationer kan konsulteres af 
jordbrugerne. I 1994 blev rådgivningen om anvendelse af husdyrgødning forbedret for 
at sikre, at der blev brugt mindre husdyrgødning, og at der den blev brugt på en bedre 
måde. Næringsstofforvaltning integreres i stigende grad i undervisningen på mange 
planer. 
11.3 Handlingsprogrammer 
Kommissionen lik forelagt et handlingsprogram den 22. deeember 1995, hvori der 
indgår en undtagelse. Begge blev senere, den 12. november 1996. trukket tilbage af de 
nederlandske myndigbeder. Kommissionen har ikke siden låel forelagt noget andet 
handlingsprogram. 
I rapporten hedder det, at handlingsprogrammels effektivitet vil blive vurderet på 
grundlag af oplysninger fra flere kilder. Disse omfatter bl.a. landets kvælstofbalance 
for landbruget, resultaterne af overvågningen af overfladevand og grundvand for 
nitratkoncentrationer og eutrofieringsfaktorer. 
31 
12. PORTUGAL 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 8. oktober 1996. 
12.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 
Det har været vanskeligt at kortlægge vandområder som følge af mangelen på 
overvågningsnet visse steder og dermed utilstrækkelige data. Overvågningen af fersk 
overfladevand er begrænset til drikkevandsindvindingsområder. På grundlag af disse 
oplysninger er fem zoner blevet udpeget i henhold til grundvandskriteriet3, Der er ikke 
udpeget zoner efter kriteriet efter fersk overfladevand, da overvågningen viser, at 
vandområderne ikke overskrider grænsen på 50 mg/1. Der er ikke udpeget 
ferskvandszoner i henhold til eutrofieringskriteriet, fordi eutrofiering ofte skyldes 
fosfor i disse områder. Der er endvidere ikke udpeget zoner i flodmundinger og kyst-
eller havvande, da der ikke forelå tilstrækkelige oplysninger. Udpegningerne fremgår af 
figur 4. Det hedder også i rapporten, at direktivet ikke angiver, fra hvilket nitratniveau 
vandområder kan anses for at være eutrofe. 
12.2 Kodekser for godt landmandskab 
Kodeksén for godt landmandskab er endnu ikke færdiggjort. Arbejdet er imidlertid i 
gang, og rapporten indeholdt et udkast til de første to kapitler. Der er indledt et 
program for undervisning og oplysning af jordbrugere, der omfatter alle aspekter ved 
nitratforurening fra landbruget. 
12.3 Handlingsprogrammer 
Der er ikke forelagt noget handlingsprogram. 
Disse er endnu ikke omsat i national ret. 
32 


Figur 4: Sårbare zoner med hensyn til nitrat i Portugal 
(udpegningen var endnu ikke afsluttet den 28.2.97) 
fl F^GRW^A^DSMAGASJNMELLEM 
Mpt^MmyiLkDo CONDE 
2 I^RTmVAmMAGASIN-AVElRO 
3 kmRfmrA^GASiN'VAGbs 
4 KVARTA5RVAN&MAGASIN'MIRA 
. 5 MI0CMN/JURAVANDMAGAS1N 
CAMPniA DE FARO 
1 | 
0 100 km 
^^ Sdrbar - Grundvand 1 I 1 1 I I 
®) Ikke affsluttet 

13. SVERIGE 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 4. september 1996. 
13.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbare zoner 
Overvågning af eutrofiering finder sted på nationalt, regionalt og lokalt plan. Havvand 
måles fra havstationer og ved kysten. Ilerudover måles og beregnes 
kvælstoftransporten til kystvandet fra de store llodmundinger. Ferskvandet overvåges 
bl.a. i referencesøer og -vandløb, der er udvalgt på nationalt plan. Belastningen fra 
landbrugsaktiviteter måles og beregnes i små afvandingsområder, såkaldte 
repræsentative områder, og ved observationsstationer. Der er forskellige 
måleprogrammer for overfladevands- og grimdvandsforsyninger og for private brønde. 
For fersk overfladevand viser målingerne, at 90% af målestationerne har en 
nitratkoncentration på under 9 mg/1, og at alle måleslationerne ligger under 50 mg/1. 
I 1995 viste analysen af søerne, at 90% havde et nitratindhold på under 2 mg/1, og at 
alle søerne havde koncentrationer på under 50 mg/1. 
For grundvandets vedkommende viste ingen af målingerne en nitratkoncentration på 
over 50 mg/1, og de fleste ligger under 5 mg/1. For skaktbrønde og boringer overstiger 
5% af skaktbrøndene og 1% af boringerne 44 mg/1. 
Afstrømningen af næringssalte fra visse landbrugsområder er også blevet overvåget, og 
nogle steder var nitratkoncentrationen på over 50 mg/1. 
For kystvandenes vedkommende viser målingerne af næringssalte og ilt, at de ofte er 
eutrofe. I disse tilfælde er områderne blevet udpeget i henhold til direktivets artikel 3, 
stk. 2. Herudover er Ringsjon blevet udpeget som eutrof. De udpegede sårbare zoner 
fremgår af figur 5. 
13.2 Kodekser for godt landmandskah 
Alle kravene i bilag II, punkt A, er inkorporeret i generelle rådgivningstiltag og regler. 
Jordbrugerne har modtaget oplysning og rådgivning om miljoforanstaltninger i 
landbruget, og til støtte herfor er der gennemfort et program med forsknings- og 
udviklingsprojekter. Der ydes rådgivning om bl.a. metoder til udbringning af 
husdyrgødning, næringsstofbalancer, vurderinger af oplagringskapacitet og 
rekommandationer med hensyn til gødskning. Der kan endvidere ydes støtte til 
rådgivning, studierejser, demonstrationer, besøg i marken og information, som er gratis 
for jordbrugerne. Der er også mulighed for tilskud til uddannelse af konsulenter. 
34 


Figur 5: Sårbare zoner med hensyn til nitrat i Sverige 
o 
Sârbar - Eutrofiering 
Ikke sârbar 100 
J L 200 km 

13.3 Handlingsprogrammer 
13.3.1 Artikel 5, stk. 4, lilra a) og b) 
Siden en regeringsrapport i 1987 erklærede, at Sveriges kyst- og havområder 
var udsat for alvorlige risiko, har der været samordnede bestræbelser for at 
mindske næringsstofkoncentrationerne i disse områder. For kystområderne blev 
det sat som mål, at næringsstofbelastningen skulle reduceres med 50% i forhold 
til 1985-niveauet frem til år 2000. Denne dato er senere rykket IVem til 1995. Rn 
af de udpegede sektorer var landbrugel, livor målet blev fbrtolkel derhen, at der 
i 1995 skulle være gennemført en 50% reduktion i kvælsloludvaskningen fra 
landbruget i forhold til 1985-niveauet. Sverige har også sat sig for at mindske 
anvendelsen af kvælstofholdig handelsgødning med 20% frem til år 2000 i 
forhold til 1986-niveauet og at mindske ammoniakudslippet med 25% i 
Sydsverige mellem 1990 og 1995. 
Denne reduktion skulle bl.a. opfyldes ved: 
• at sikre tilførsel af næringsstoffer i overensstemmelse med planternes behov 
• at kræve et relativt større plantedække på inlensivt dyrkel jord nær ved 
kysten 
• at mindske landbrugsintensiteten (herunder mængden af husdyr på 
husdyrbrug) 
• at begrænse tilførsel af husdyrgødning i efterårs-og vintermånederne 
• at skærpe kravene til oplagringskapacitet for husdyrgødning (8 måneder for 
kvæg-, heste-, fåre- og gedegødning i de udpegede sårbare zoner oglO 
måneder for andre husdyr, herunder fjerkræ). 
Disse krav blev i 1988 lovfæstet i form af et handlingsprogram til reduktion af 
næringsstofudvaskningen fra landbruget (senere udvidet med ammoniaktab fra 
landbruget). 
Ud over de lovfæstede krav er der gennemført omlåttende rådgivning og 
forsknings- og udviklingsprogrammer. Der er også anvcndt økonomiske 
virkemidler til at mindske miljøbelastningen fra landbruget; herunder støtte til 
dyrkning af efter- og mellemafgrøder og udbygning af oplagringsanlæg for 
husdyrgødning samt miljøafgifter på kvælstof. Der kan fås miljøtilskud til 
dyrkning af efter- og mellemafgrøder. skabelse af vådområder. etablering af 
beskyttelseszoner langs vandløb og ekstensiv græsjordsdrift. 
13.3.2 Oplysninger i henhold til bilag 3, punkt 4 
Sverige har valgt at gennemføre foranstaltningerne i direktivets bilag III, punkt 
2, ved at indføre regler om den højeste tilladte husdyrtæthed på bedrifter. 
Tallene i henhold til bilag V, punkt 4b, vedrorende kvælstotindholdet i 
husdyrgødning, kg N/ha/år, er anført i tabel 4 nedenfor, med (\cn største tilladte 
husdyrtæthed. Kvælstofmængden pr. ha er korrigeret for tab fra stald og lager. 
Tab fra stald og lager i græsningssæsonen er ikke trukket fra. 
36 
Tabel 4: Næringsstofindholdet i husdyrgødning og maksimal husdyrtæthed 
§*:' Besaetningstype 
" 4. " >* ' 
7. >, « ' "s>2> ?, ' 
Malkekoer 6 000 kg 
Malkek0er 8 000 kg 
Malkekoer 10 000 kg 
Kvier, tyre og stude 1-12 mlneder* 
Kvier, tyre og stude 12-24 m&neder* 
Ammekoer 
Soer 
Fedesvin 
Laeggehoner 
Kyllinger 
Slagtekyllinger 
Kalkuner 
Heste 
F&r og geder Foruclsat 
graisnings-
sreson 
(m&neder) 
4 
4 
4 
3 
5 
6 
-
-
-
-
-
-
5 
6 Hojeste 
til Incite 
husdyr-
taethed 
dyr/ha 
1,6 
1,6 
1,6 
5,8 
4,6 
2,3 
"> "> 
10,5 
100 
250 
470 
140 
3 
15 kg N/ha/ar 
gylle fastening 
og urin 
154 
160 
169 
1 15 
200 
138 
54 
84 
56 
60 
117 
70 
-
-138 
143 
151 
101 
182 
150 
45 
70 
49 
52 
103 
61 
106 
142 
* Kategorien "kvier, tyre og stude" skal vurderes på grundlag af 
stude 2-24 måneder,\ Antallet af kvier, tyre og stude på en bedrift ei 
mellem aldersgruppeme 2-12 og 12-14 måneder. kategorien "kvier, tyre og 
sædvanligvis jævnt. fordelt 
13.3.3 Supplerende eller skærpedeforanstalininger 
Der forgår nu en revision af de gældende regler, der lager sigte på at reducere 
tabet af næringsstoffer. Dette har resulteret i forslag om at stramme mange af 
reglerne i det, der betragtes som handlingsprogrammer. Herudover er der nedsat 
forskellige arbejdsgrupper, hvoraf én skal udarbejde et handlingsprogram for en 
50%-reduktion i ammoniaktabet fra landbruget i forhold til 1990-niveauet. 
13.3.4 Resultaler afovervågningsprogrammerne i henhold til arlikel 5, stk. 6 
Da tabet af næringsstoffer afhænger af nedbørsmængde og -fordeling i årets 
løb, er der udarbejdet en metode til beregning af næringsstoftabet på grundlag 
af standarddata. Denne simuleringsmodel er baseret på resultater fra det 
ordinære miljøovervågningsprogram. klimadata, data om afgrøder og 
anvendelse af gødningsstoffer osv. Modellen viser tallene for udvaskning fra 
rodzonen i lahdbrugsjorde til grundvand eller drænvand i et standardår. 
Herudover overvåges nitratudvaskningen til vandmiljøet. Man har beregnel. at 
kvælstoftabet fra landbrugsland som følge af menneskelige aktiviteter er 
mindsket med ca. 30%) mellem 1985 og 1994. Der er imidlertid regionale 
forskelle i disse tal. I Sydvestsverige, hvor nedbøren er høj, jorden ofte 
grovkornet og landbruget intensivt, har der kun været en reduktion i tabet på ca. 
10%), mens reduktionen i Svealand tegner sig for 40%o. Det samlede fald på 30%> 
i belastningen fra menneskelige aktiviteter mellem 1985 og 1994 kan fordeles 
som følger: 10%) som følge af en reduktion i arealet af landbrugsland; 50% som 
følge af en forøgelse af græsjord og 40%> som følge af forbedret 
kvælstofoptagelse takket være bedre dyrkningsmetoder, ændringer i 
gødskningspraksis og bedre afgrødesorter. 
37 
13.3.5 Vurdering af hvornår direktivets målsælninger vil blive opfyldi 
Det forventes, at målet på 50%) reduktion i den menneskeskabte 
kvælstofbelastning i havmiljøet vil blive nået i 2005. Som følge af 
klimasvingninger kan det ventes, at de enkelte år ikke vil være repræsentative. 
Derfor vil den fulde indvirkning på fbrureningen af alle de foranstaltninger, der 
træffes af landbruget, sandsynligvis ikke kunne registreres. 
38 
14. DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN Of; NORDIRLAND 
Rapporten blev forelagt Kommissionen den 9. januar 1997. 
14.1 Kortlægning af vandområder og udpegning af sårbarc zoner 
Overvågningen med henblik på den første runde af udpegninger for grundvand, fersk 
overfladevand, flodmundinger og kystområder blev indledt i 1992. For overfladevand 
blev i alt 1 122 indvindingssteder overvåget og for grundvandskilder 461. 
På grundlag af disse oplysninger udpegedes 9 overfladevand-oplande og 148 
grundvandskilder. Der blev ikke udpeget zoner i henhold tij eutrofieringskriteriet, selv 
om én zone, Ythan flodmundingen, oprindeligl blev overvejet. Den blev dog ikke 
udpeget, fordi situationen kunne forklares på llere måder. Sporgsmålel vil blive taget 
op igen i 1997. I alt blev 69 oplande er udpeget, hvoraf d er baserel på overlladevand. 
Der er ikke udpeget zoner i Nordirland. De sårbare zoner er vist i figur 6. 
14.2 Kodekser for godt landmandskab 
Der er udarbejdet 3 kodekser for godt landmandskab: en for ftngland og Wales, en for 
Skotland og en for Nordirland. I England og Wales og Skotland har disse kodekser en 
status, der betyder, at der. selv om de er frivillige, kan tages bensyn til manglende 
opfyldelse af kodeksen, hvis en landbruger anklages for ibrurening. 
Kodekserne uddeles gratis. Herudover er der iværksat en række iniliativer til at fremme 
anvendelsen af kodekserne. Herunder kan nævnes artikler i pressen, informationsmøder 
for jordbrugere og andre interessegrupper og tilvejebringelse af undervisningsmateriale 
til skoler og universiteter. Jordbrugerne har også fået tilsendt kopier af kodekserne som 
led i landbrugsrådgivningsaktiviteter i hele UK. Herunder har man også søgt at fremme 
godt landmandskab gennem driftsbesøg med henblik på at vurdere forureningen og 
forebygge alvorlige forureningsuheld. 
14.3 Handlingsprogrammer 
På tidspunktet for forelæggelsen af rapporten havde UK eiulnu ikke gennemfort 
handlingsprogrammerne. Rapporten var ledsaget af et udkast til en lov om 
handlingsprogrammet. 
39 

c 
c 
QJ 
OD 
i 
C 
b S 
s2 c 
o 
N 
0> 
-o 
C/) 
• • 
34 FAJRFORD 
35 RWERSIMAM. CHERWELL, 
ANÛGREATOUSE 
36 WIGHTON 
37 GREATBIRCHAM 
38 SWAFFHAM 
39 LYNGFORGE 
40 WROXHAM 
41 RIVERWAVENEY 
42 MOULTOK , 
43 BURYSTÈDMUNDS 
44FÛLBOORN 
ptmoti -r 
tëFOtfLMÈRE 
47SLIPEND 
48 WÉSTVN: 
49 GREATOFFLEY 
50 KINGSWALDEN 
51 RIVERSBLACKWATER 
AND CHELMER 
52 OWCHALFORD 
53 LEWKNOR 
54 OGBOURNE STGEORGE 
55 CÔMP7VN 
56 TWYFORD 
57DOÉNÉY 
S&BOÂEY 
59 THÛRNHAM 
60 MINSTER 
61EGF0RD 
:62rCA^lg^iRY 
" WÎCK; 
-é9BAMdC0LM 
0 Sârbar - Grundvand 
Sârbar - Overfladevand 
Ikke sârbar 100 km 200 km 
J 


ISSN 0254-1459 
KOM(98)16endeligudg. 
DOKUMENTER 
DA 14 03 
Katalognummer : CB-CO-98-014-DA-C 
ISBN 92-78-30133-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg