•Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering

Den øvrige udvikling på markedet og dennes potentielle indvirkning på arbejds- og konkurrencevilkårene vil blive vurderet på baggrund af relevante data, der er indsamlet i forbindelse med andre initiativer, navnlig revisionen af forordningen om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (forordningen (EF) nr. 1072/2009) og forordningen om regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet (forordning (EF) nr. 1071/2009).

•Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget

De vigtigste elementer i forslaget er:

Forordning (EF) nr. 561/2006

Artikel 3

Artikel 3, litra h), ændres for – i overensstemmelse med afgørelse fra Domstolen i sag C-317/12 Lundberg – at præcisere, at private, som anvender køretøjer, der normalt ville være omfattet af forordning (EF) nr. 561/2006, til transport af ejendele til eget formål, ikke er forpligtet til at registrere deres køretid og hviletid og derfor ikke er forpligtet til at have en takograf eller et førerkort.

Artikel 4

Artikel 4, litra r), tilføjes med henblik på at definere begrebet "ikke-erhvervsmæssig varetransport", der ofte anvendes i forordningen, idet manglen på en ensartet definition skaber usikkerhed og lægger op til forskellig fortolkning.

Artikel 6

Artikel 6, stk. 5, ændres for at præcisere forpligtelsen og for at harmonisere registreringen af det arbejde, førerne udfører ud over selve kørslen og de perioder, de står til rådighed. Det er vigtigt at have komplette optegnelser over alle førerens aktiviteter og ikke kun køretid, som registreres automatisk af en takograf, for effektivt at kunne overvåge førerens arbejdsmønster, der kan føre til træthed og dermed true trafiksikkerheden.

Artikel 7

Et tredje stykke tilføjes i artikel 7 for at præcisere, at førere, der arbejder i et team, kan tage deres obligatoriske pause i køretøjet, hvis dette køres af en anden fører. Dette er allerede praksis i medfør af en ikke-bindende vejledning fra Kommissionen.

Artikel 8

Artikel 8 ændres for at præcisere og tilpasse kravene til ugentlig hviletid til sektorens behov og til den reelle praksis i forbindelse med planlægning af transport, navnlig lange internationale transporter. Dette har til formål at forbedre førernes hviletidsbetingelser og fremme håndhævelse, og navnlig at kontrollere den kompensation, føreren har ret til i forbindelse med reduceret ugentlig hviletid.

Artikel 8, stk. 6, ændres for at præcisere, at førerne kan planlægge deres ugentlige hviletider på en mere fleksibel måde hen over fire på hinanden følgende uger, samtidig med at kompensationen for reduceret ugentlig hviletid tages sammen med en regulær ugentlig hviletid inden for tre uger. Denne ændring har ikke indvirkning på de gældende krav for maksimal daglig og ugentlig køretid.

Artikel 8, stk. 7, ændres for at præcisere, at kompensation for reduceret ugentlig hviletid skal tages sammen med en regulær ugentlig hviletid på mindst 45 timer. Dette vil gøre det nemmere at kontrollere hviletid, der tages som kompensation, og gøre det muligt for førerne at drage fordel af akkumuleret ugentlig hviletid.

Artikel 8, stk. 8a, tilføjes for at præcisere, at en fører ikke må tage en ugentlig hviletid på 45 timer eller mere i et køretøj, og at arbejdsgiveren er forpligtet til at stille egnet indkvartering med egnede sovefaciliteter og sanitære forhold til rådighed for føreren, hvis føreren ikke kan nå at tage en ugentlig hviletid på en privat beliggenhed, som denne selv vælger.

Artikel 8, stk. 8b, tilføjes for yderligere at præcisere, at transportvirksomheder er forpligtede til at organisere førernes arbejde på en sådan måde, at de kan returnere til deres bopæl for at tage en ugentlig hviletid mindst én gang i løbet af tre på hinanden følgende uger.