Udtalelse fra Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, litra c), om Europa-Parlamentets ændringerne til Rådets fælles holdning til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om sanering og likvidation af kreditinstitutter om ændring af Kommissionens forslag i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2

1. Baggrund

Den 19. december 1985 fremsendte Kommissionen et forslag til direktiv (KOM(1985)788 endelig) om sanering og likvidation af kreditinstitutter [1] til Rådet.

[1] EFT C 356 af 31.12.1985, s. 55. EFT C 36 af 8.2.1988, s. 1.

Den 3. juli 1986 afgav Det Økonomiske og Sociale Udvalg sin udtalelse [2].

[2] EFT C 263 af 20.10.1986, s. 13.

Den 13. marts 1987 afgav Europa-Parlamentet sin udtalelse [3], der blev bekræftet den 2. december 1993 [4] ved førstebehandlingen.

[3] EFT C 99 af 13.4.1987, s. 211.

[4] EFT C 342 af 20.12.1993, s. 30.

Den 30. oktober 1998 afgav Det Europæiske Monetære Institut sin udtalelse [5].

[5] EFT C 332 af 30.10.1998, s. 13.

Den 17. juli 2000 vedtog Rådet en fælles holdning [6].

[6] EFT C 300 af 20.10.2000, s. 13.

Den 16. januar 2001 vedtog Europa-Parlamentet ved andenbehandlingen 13 ændringsforslag til den fælles holdning.

2. Formålet med forslaget

Formålet med forslaget er at samordne medlemsstaternes lovgivning om sanering og likvidation af kreditinstitutter på basis af princippet om likvidationens enhed og universalitet i hele Unionen ved anvendelse af den lovgivning, der er gældende i det pågældende kreditinstituts hjemland. Der er fastsat undtagelser fra gældende lov for visse transaktioner for at tage hensyn til de særlige forhold inden for banksektoren.

3. Kommissionens udtalelse om europa-parlamentets ændringsforslag

På grundlag af bemyndigelse fra Kommissionen af 6. december 2000 erklærede den ansvarlige kommissær på plenarmødet, at Kommissionen kunne acceptere samtlige ændringsforslag under forudsætning af, at den kunne gennemgå teksterne for at kontrollere, at de er klare og sammenhængende.

Denne kontrol giver Kommissionen mulighed for at acceptere dem i den foreliggende version. De er tilstrækkelig klare og sammenhængende ud fra et retligt synspunkt, og den har ingen grund til at modsætte sig redaktionelle forbedringer, hvis et kvalificeret flertal i Rådet ønsker sådanne forbedringer.

Ændringsforslag 1 og 12 bibeholder - i forbindelse med princippet om enhed og universalitet - undtagelsen, der er fastsat i den fælles holdning, fra at anvende hjemlandets lovgivning på genkøbsaftaler ("repurchase agreements"), men ved angivelse af gældende lov træder aftaleloven i stedet for den lov, der er gældende i det land, hvor aftalen indgås.

Ændringsforslag 9 og 11 følger og bekræfter det samme princip for erstatnings- og novationsaftaler ("nettingaftaler") .

Ændringsforslag 10 og 13 følger og bekræfter ligeledes samme princip for transaktioner på regulerede markeder.

Ændringsforslag 2 og 8 ændrer den fælles holdning en ubetydelighed, men bibeholder undtagelsen for så vidt angår rettighederne over værdipapirer - dematerialiserede eller ikke - der er opført i et register, på en konto eller i en værdipapircentral, og som fortsat reguleres af lovgivningen i den medlemsstat, hvor registret, kontoen eller depotet findes.

Ændringsforslag 3, 5 og 6 præciserer på en mere analytisk måde end i den fælles holdning, at reelle rettigheder eller adkomst til formuegoder, der tilhører det insolvente kreditinstitut, fortsat er underlagt den lovgivning, der gælder for dem.

Ændringsforslag 4 og 7 præciserer mere eksplicit end den fælles holdning princippet om, at en kreditors ret til at modregne sit tilgodehavende i kreditinstituttets tilgodehavende omfattes af den lov, der gælder for kreditinstituttets tilgodehavende.

4. Konklusion

I overensstemmelse med artikel 250, stk. 2, i EF-traktaten ændrer Kommissionen sit forslag som anført ovenfor.