BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET - Opfølgningsrapport vedrørende Europa-Parlamentets beslutning om decharge for 2000 for det almindelige budget

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. RESUMÉ

2. Opfølgningsrapport vedrørende Europa-Parlamentets beslutning om decharge til Kommissionen (Europa-Parlamentets betænkning A5/0103/2002)

I. Effektivitet

Kommissionens administrative system

Procedurer

Procedurer for forvaltning af kontrakter og fællesskabsstøtte

Procedurernes og lovgivningens kompleksitet

Kontrollen

Egne indtægter

II. Lovlighed, bekæmpelse af svig og beskyttelse af finansielle interesser

Eksportrestitutioner

Korrektioner

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig

Udvidelsen

Inddragelse af Parlamentet

Udgiftssektorer

III. Punkter vedrørende specifikke sektorer

Sektoren for retlige og indre anliggender (RIA)

Agenturer

Daphne-programmet

Transeuropæiske transportnet

Samarbejde

IV. Adgang til dokumenter

1. RESUMÉ

I/ Baggrund

1/Opfølgningsrapportens anvendelsesområde

Artikel 276 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (EF-traktaten) indeholder bestemmelser om dechargeproceduren. I artiklens stk. 3 står der: "Kommissionen træffer alle egnede foranstaltninger for at efterkomme bemærkningerne i afgørelserne om decharge og andre bemærkninger fra Europa-Parlamentet i forbindelse med afholdelsen af udgifterne [...]. Kommissionen aflægger efter anmodning fra Europa-Parlamentet eller Rådet beretning om, hvilke foranstaltninger den har truffet på baggrund af disse bemærkninger og kommentarer, navnlig om instrukserne til de tjenestegrene, der varetager budgettets gennem førelse." Kommissionen har derfor på Europa-Parlamentets anmodning udarbejdet den foreliggende opfølgningsrapport, der vedrører den beslutning, Europa-Parlamentet vedtog den 10. april 2002. Denne rapport tilligemed rapporten til Rådet sendes til alle de øvrige institutioner, der berøres af dechargeproceduren.

2/Opfølgningsrapportens formål

I overensstemmelse med EF-traktaten er hovedformålet med denne opfølgningsrapport først og fremmest at redegøre for de foranstaltninger, Kommissionen har truffet eller har til hensigt at træffe som svar på bemærkningerne i den beslutning om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2000, som Europa-Parlamentet vedtog den 10. april 2002.

2. Opfølgningsrapport vedrørende Europa-Parlamentets beslutning om decharge til Kommissionen (Europa-Parlamentets betænkning A5/0103/2002)

I. Effektivitet

1. Konstaterer, at Kommissionens effektivitet skal måles ud fra tre kriterier, i forhold ikke blot til dens opfyldelse af de målsætninger, den politiske myndighed har fastsat, men også til, hvor hurtige og enkle de administrative og budgetmæssige foranstaltninger er, der træffes for at opfylde disse målsætninger, og til den optimale udnyttelse af de disponible budgetmidler;

2. mener, at det først og fremmest er vigtigt at se nærmere på følgende faktorer, der danner grundlag for denne effektivitet: Kommissionens administrative system, de forskellige lovbestemte procedurer og kontrolsystemet, Kommissionens overholdelse af de politiske prioriteringer og budgetmæssige retningslinjer, som Parlamentet har fastsat;

Kommissionens svar :

Kommissionen har indført et nyt forvaltningssystem (aktivitetsbaseret forvaltning). Med dette system tilstræber Kommissionen dels gradvist at skabe øget omkostningsbevidsthed gennem integrerede beslutninger om prioritering og allokering af ressourcer og om målsætningerne for aktiviteterne og deres planlægning, tilsyn og evaluering, dels at udvikle en mere effektiv forvaltning med større vægt på resultaterne frem for på kontrollen med input. Det viser klart, hvad Kommissionen allerede har gjort og fortsat gør på dette meget vigtige område, som er udtryk for en gennemgribende ændring af hele forvaltnings kulturen.

Med vedtagelsen i februar 2001 af den første årlige politikstrategi, der vedrører 2002, indledte man den strategiske planlægnings- og programmeringscyklus, der sammenkæder prioriterede politiske områder, nøgleaktioner og de nødvendige ressourcer. Det kunne ikke undgås, at der viste sig visse svagheder ved evalueringen af dette forehavende, men der kunne konstateres adskillige forbedringer i forbindelse med den anden beslutning om den årlige politikstrategi, som blev vedtaget i 2002 og vedrører 2003; der er tale om forbedringer med hensyn til fastlæggelse af prioriterede indsatsområder, retningslinjer for allokeringen af de nødvendige ressourcer til de forskellige formål og en ny struktureret dialog med Europa-Parlamentet og Rådet.

Kommissionen har også gennemført reformer af sit arbejdsprogram for at opnå øget fokus på den politiske prioritering og har indført et nyt system med operationel programmering for at sikre en mere effektiv indsats omkring de prioriterede målsætninger.

Desuden blev der for første gang i 2002 indført nye forvaltningsstøtteværktøjer: årlige forvaltningsplaner som vigtige redskaber, der kan hjælpe forvaltningen med at integrere de prioriterede opgaver, målsætningerne og ressourceallokeringen på det operationelle plan, og årlige aktivitetsrapporter med samlede oplysninger om resultaterne og anvendelsen af ressourcerne i overensstemmelse med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning (sparsommelighed, høj nyttevirkning og effektivitet).

Der er dog tale om en langsigtet og kompleks læringsproces, som er en afgørende forudsætning for, at reformen kan lykkes, og Kommissionen skal først indhøste nogle erfaringer fra disse indledende initiativer for at kunne sætte mere effektivt ind fremover.

Kommissionens administrative system

3. mener, at Kommissionens afdelinger bør struktureres på en sådan måde, at der sikres så korrekt og effektiv en forvaltning som muligt; noterer sig den igangværende administrative reform, som, hvad angår visse grundlæggende aspekter, blev indledt i regnskabsåret 2000, og tilskynder Kommissionen til at fortsætte sine bestræbelser på at sikre, at resultaterne bliver synlige så hurtigt som muligt, navnlig hvad angår reformen af den eksterne tjeneste i overensstemmelse med de politiske retningslinjer, som Parlamentet har vedtaget, og af den finansielle forvaltning og kontrollen internt i afdelingerne;

Kommissionens svar :

For det første - hvad angår forvaltningen af menneskelige ressourcer, har Kommissionen for hurtigst muligt at gøre reformerne synlige iværksat en række initiativer med henblik på fuldt ud at udnytte de reformmuligheder, der ligger i den eksisterende personalevedtægt. Kommissionen har vedtaget en lang række beslutninger, der implementerer den nye personalepolitik på alle de områder, som ikke kræver ændringer af personalevedtægten. Kommissionen havde frem til juni 2002 vedtaget beslutninger om

* gennemførelsen af administrative undersøgelser og disciplinærsager

* mobilitet

* retningslinjer for stillingsbeskrivelser

* lækning af oplysninger

* socialpolitik

* mæglingstjenesten

* nationale eksperter

* personaleuddannelse

* de generelle bestemmelser til implementering af personalevedtægtens artikel 43 og 45 (bedømmelse og forfremmelse).

Kommissionen forbereder nu beslutninger og retningslinjer vedrørende andre reform områder, bl.a. fleksibel arbejdstid, distancearbejde, økonomisk ansvar (personale vedtægtens artikel 22), psykisk chikane, rådgivere og kontorchefer.

Ud over nye regler medfører reformen også organisatoriske ændringer. I starten af 2002 oprettedes Europa-Kommissionens nye "Undersøgelses- og Disciplinærkontor" (IDOC). Det tværinstitutionelle "Europæiske Personaleudvælgelseskontor" (EPSO) bliver operationelt fra 1. januar 2003.

En lang række reformforanstaltninger kræver imidlertid ændringer af personalevedtægten. Kommissionen forelagde sit forslag til ændringer for Rådet i april 2002. Det forventes, at Rådet vedtager disse ændringer inden juni 2003. De fulde fordele ved reformen bliver således først mærkbare, når den ændrede pesonalevedtægt er trådt i kraft.

For det andet vedtog Rådet den 25. juni enstemmigt den nye finansforordning. Som Parlamentet vil vide, var den proces, der førte frem til den nye finansforordning, præget af en intensiv interinstitutionel dialog, så der kunne tages hensyn til alle involverede parters synspunkter.

Sammen med gennemførelsesbestemmelserne (den 24. juli vedtog Kommissionen et forslag til gennemførelsesbestemmelser, som efterfølgende er fremsendt til de øvrige institutioner til udtalelse) vil den nye finansforordning udgøre hjørnestenen i et moderne system for finansiel forvaltning og kontrol fra og med 1. januar 2003.

For det tredje udgør de BA-poster, der blev opført i 2000 med hjælp fra budget myndigheden, nu nogle rammer for finansieringen af den faglige og administrative bistand til gennemførelsen af programmerne, som ikke er det offentliges opgave; det har i høj grad lempet vilkårene for mange programmers gennemførelse og givet Kommissionen de midler i hænde, som er en absolut nødvendig forudsætning for at kunne påbegynde en omfattende dekoncentration af programmerne for ekstern bistand og overtage de faglige bistandskontorers opgaver.

For det fjerde - med hensyn til de centrale elementer i den reform af den eksterne tjeneste, der blev iværksat i maj 2000, er der allerede opnået forskellige resultater:

- Med udarbejdelsen af landestrategidokumenter og regionale strategidokumenter er der skabt bedre overensstemmelse mellem programmeringen af bistand og de politisk prioriterede opgaver. Der er foreløbig udarbejdet 110 landestrategidokumenter.

- Der er indført en mere sammenhængende strategi for projekternes gennemførelse, hvor hele projektcyklussen forvaltes af en enkelt ny enhed, Samarbejdskontoret EuropeAid. Siden da er beløbet for de forpligtelser fra tidligere år, der ikke er blevet udnyttet, halveret.

- Projekterne forvaltes nu på et mere lokalt plan, efter at ansvaret er lagt ud til Europa-Kommissionens delegationer. Ved udgangen af 2002 vil alle delegationerne i Europa, Centralasien, Middelhavsområdet, Asien og Latinamerika samt 13 delegationer i landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) arbejde efter denne nye model.

Kommissionen er taknemmelig for opbakningen fra Europa-Parlamentet og håber, at dialogen vil fortsætte. Det har navnlig været en stor hjælp, at budgetmyndigheden i forbindelse med 2002-budgetproceduren for første gang besluttede at fjerne forbeholdet vedrørende midlerne til finansiering af delegationerne (afsnit A-6 på Kommissionens budget). Det sikrede en smidig og effektiv finansiering af delegationernes aktiviteter. Under forudsætning af at der i de fremtidige budgetter også afsættes de nødvendige ressourcer, vil processen kunne fortsætte og føre til, at EU kommer til at spille en mere fremtrædende og synlig rolle.

4. konstaterer imidlertid en vis forsinkelse med gennemførelsen af nogle af hvidbogens aktioner, således som det fremgår af den resultattavle for gennemførelsen, som Kommissionen har fremsendt (bilag 5 til svarene på spørgeskemaet), som følge af igangværende interinstitutionelle procedurer, der vedrører både finansforordningen og personalevedtægten; konstaterer med hensyn til aktion 96 (tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb), at Kommissionen i sin meddelelse fra december 2000 har opstillet en ny organisatorisk struktur for behandling af tilbagesøgningssager; konstaterer desuden, at de interne procedurer for tvungen tilbagesøgning er under udarbejdelse, og ønsker at blive underrettet om effektiviteten af dette nye kontrolsystem inden for et område, som Budgetkontroludvalget prioriterer meget højt;

Kommissionens svar :

For det første - hvad angår reformen af personalepolitikken, fik Parlamentet i maj 2002 tilsendt en opdateret resultattavle med en oversigt over gennemførelsen af reform aktionerne pr. 31. marts 2002, hvoraf det fremgår, at det er lykkedes at indhente flere af forsinkelserne.

Det er imidlertid korrekt, at der i 2001 opstod forsinkelser i forhold til den oprindelige tidsplan. Med hensyn til personalepolitikken gav drøftelserne i en særlig gruppe med forhenværende generalsekretær for Rådet, Niels Ersbøll, som formand ikke desto mindre særdeles positive resultater: der blev opnået enighed mellem Kommissionen og de fagforeninger, der stemmemæssigt repræsenterer flertallet af de ansatte, om den samlede reformpakke for personalepolitikken. I maj, juni og oktober 2001 afholdt "Ersbøll-gruppen" møder med repræsentanter for de øvrige institutioner (generalsekretærer / administration og personalerepræsentanter), før den udarbejdede sin endelige rapport. Møderne gav anledning til en særdeles frugtbar debat, der betød, at gruppen kunne drage sine konklusioner og formulere sine anbefalinger til Kommissionen i fuldt kendskab til de øvrige institutioners forskellige holdninger og indlæg.

Desuden havde de øvrige institutioners administrationer lejlighed til at udtrykke deres synspunkter om alle reformforslagene i en ekspertgruppe vedrørende menneskelige ressourcer, som administrationscheferne havde nedsat. Gruppen mødtes flere gange i 2001 sideløbende med de høringer, der foregik internt i Kommissionen. Gruppen udvekslede synspunkter om individuelle forslag og pegede på et tidligt stadium på en række punkter af særlig interesse for institutionerne.

Efter de ovennævnte møder, høringen af personalerepræsentanterne og "samråd" med fagforeningerne godkendte Kommissionen i december 2001 et udkast til forslag til en rådsforordning om ændring af personalevedtægten.

Ifølge artikel 10 i personalevedtægten skal Kommissionen høre det interinstitutionelle vedtægtsudvalg om ethvert forslag til ændring af personalevedtægten. Udkastet til forslag til en rådsforordning om ændring af personalevedtægten skulle således først forelægges for Vedtægtsudvalget, før det kunne vedtages som et forslag fra Kommissionen. I januar 2002 forelagde Kommissionen sit udkast til forslag for Vedtægtsudvalget, som afgav udtalelse i starten af april. Den 24. april 2002 vedtog Kommissionen forslaget til en rådsforordning om ændring af personalevedtægten med behørig hensyntagen til bemærkningerne fra det interinstitutionelle Vedtægtsudvalg. I henhold til den overordnede tidsplan, som blev godkendt af Rådet (generelle anliggender) den 15. april 2002, skal forhandlingerne være afsluttet ved udgangen af det græske formandskab (juni 2003). I den forbindelse har Rådet (generelle anliggender) opfordret de øvrige institutioner til at afgive udtalelse inden udgangen af 2002.

For det andet - hvad angår finanskontrol, skal alle endelige beslutninger, der indgår som led i reformen, efter planen være vedtaget inden udgangen af 2002. I visse tilfælde kan nogle af reformaktionerne dog ikke gennemføres fuldt ud, før den fornødne lovgivning er trådt i kraft. Det gælder den nye finansforordning, som Rådet vedtog den 25. juni i år, og som træder i kraft den 1. januar 2003, samt de gennemførelsesbestemmelser, hvortil Kommissionen forelagde et udkast for de øvrige institutioner, som afgav udtalelse den 25. juli 2002.

Visse foranstaltninger, som indgår i den handlingsplan, Kommissionen vedtog den 13. december 2000 (mere effektiv forvaltning af tilbagesøgningen af uretmæssigt udbetalte beløb, SEK(2000) 2204/3), vil ikke kunne sættes i værk uden en ændring i lovgivningen. Vedrørende dette spørgsmål og spørgsmålet om, hvilke foranstaltninger der kan iværksættes uden en lovgivningsændring, henvises til Kommissionens svar på punkt 79.

Kommissionen er ved at udarbejde en meddelelse til de øvrige institutioner med det dobbelte formål dels at redegøre for de foranstaltninger, der er iværksat i forbindelse med den ovennævnte første handlingsplan fra december 2000 om tilbagesøgning af konstaterede fordringer, dels - i overensstemmelse med de tilsagn, Kommissionen gav i december 2000 - at føje nye foranstaltninger til handlingsplanen for at sikre den mest effektive tilbagesøgning af fordringer. Meddelelsen tager højde for konklusionerne i en rapport fra Den Interne Revisionstjeneste om tilbagesøgning, som forventes at foreligge meget snart.

5. anmoder om, at Parlamentets kompetente udvalg holdes regelmæssigt underrettet om gennemførelsen af visse reformaktioner og beslutninger om forvaltning, herunder især:

- en præcis opgørelse og en nøjagtig prognose over nedlæggelse, forlængelse og nyoprettelse af stillinger ved kontorerne for faglig bistand (KFB) og tilsvarende organer, særlig hvad angår fællesskabsstrategien for ligestilling af mænd og kvinder under konto B3-4012, hvor forvaltningen stærkt kritiseres af Revisions retten (punkt 3.95 i Revisionsrettens årsberetning)

Kommissionens svar :

Fremover vil artikel 57 i finansforordningen fra 2002 (samt forslaget til gennemførelses bestemmelser) indeholde klare regler for, hvilke opgaver der kan lægges ud til private organer, og hvordan man skal forholde sig i sådanne tilfælde. Opgaver, der vedrører anvendelsen af budgetmidler, må ikke længere overdrages til private organer.

Hvad angår kontorerne for faglig bistand, som er nævnt i ændringsskrivelse nr. 1 (bilag 3 til ændringsskrivelse nr. 1 til det foreløbige budgetforslag 2001, SEK(2000) 1363 af 4. september 2000), opdateres listen med jævne mellemrum af Kommissionen og fremsendes til Europa-Parlamentets relevante udvalg. Denne liste indeholder detaljerede oplysninger om:

- kontrakternes udløbsdatoer;

- antallet af nedlagte kontorer for faglig bistand;

- antallet af kontorer for faglig bistand, der planlægges nedlagt.

Situationen i dag er den, at af i alt 126 kontorer for faglig bistand var 87 allerede nedlagt pr. 1. maj 2002, syv skal nedlægges i 2002 og ét i 2003.

Hvad angår den tekniske og administrative bistand, som er omfattet af retningslinjerne for udlicitering til privatretlige enheder som led i gennemførelsen af programmerne, kontrollerer Kommissionen systematisk, hvor langt man er nået, for at sikre, at reglerne overholdes, og navnlig at de opgaver, der udliciteres, ikke indebærer udøvelse af offentlig myndighed eller diskretionære beføjelser.

Hvad angår anvendelsen af kontorer for faglig bistand i forbindelse med programmet for lige muligheder, kan Kommissionen bekræfte:

- at de opgaver, der var lagt ud til det kontor for faglig bistand, hvortil Revisionsretten refererer i sin årsberetning for 2000, blev tilbageført til Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender og Arbejdsmarkedsforhold i løbet af regnskabs årene 1999 og 2000,

- at bevillingerne til faglig bistand blev skåret betydeligt ned under programmet for lige muligheder 2001-2005,

- at denne politik for tilbageføring af opgaverne blev støttet med de fornødne ressourcer, så Kommissionen kunne udføre opgaverne på gunstige vilkår.

- i forbindelse med de forvaltningsorganer, der varetager bestemte opgaver som led i forvaltningen af fællesskabsprogrammerne (KOM(2000) 788), særlige opgaver, som de forskellige generaldirektorater peger på som egnede til udlicitering

Kommissionens svar :

Ifølge Kommissionens forslag, hvorom Parlamentet afgav udtalelse i juli i år, formodes det nye instrument, det såkaldte "forvaltningsorgan", potentielt at kunne anvendes til at forvalte fællesskabsprogrammer inden for alle politiske områder. Rådets Budgetudvalg nåede til enighed om forslaget den 26. september 2002. Hvorvidt det er hensigtsmæssigt at oprette et forvaltningsorgan, må vurderes i hvert enkelt tilfælde; Parlamentet vil blive underrettet om individuelle gennemførelsesprojekter mindst en gang om året i forbindelse med budgetproceduren.

- retsakter, der danner grundlag for de fællesskabsprogrammer, der forvaltes ved hjælp af et netværk af nationale organer; Parlamentet anmoder om at blive hørt om disse retsakter

Kommissionens svar :

Artikel 54 i den nye finansforordning, der er resultatet af en intensiv interinstitutionel dialog, indeholder generelle bestemmelser om, hvordan og hvornår man skal benytte nationale organer i forbindelse med gennemførelsen af fællesskabsprogrammer. I udkastet til forordning om detaljerede gennemførelsesbestemmelser til den nye finansforordning foreslår Kommissionen at fastsætte strenge betingelser for overdragelsen af beføjelser til nationale offentlige organer eller privatretlige enheder. Disse betingelser vedrører, hvilken lovgivning der skal gælde, krav om finansiel sikkerhedsstillelse og overholdelse af reglerne om forsvarlig økonomisk forvaltning (sparsommelighed, nyttevirkning og effektivitet). Individuelle programmer vil blive vedtaget efter de procedurer, der er fastsat i EF-traktaten.

- Kommissionens forvaltningspolitik for EU's finansielle bistand til forskellige regioner i verden, herunder dekoncentration til fordel for delegationerne og decentralisering til fordel for agenturerne og konsekvenserne heraf med hensyn til forbedring af EU's støtte til tredjelande

Kommissionens svar :

Kommissionen vil fortsat holde Europa-Parlamentet regelmæssigt underrettet om gennemførelsen af dekoncentration til fordel for delegationerne og er glad for at kunne forelægge Europa-Parlamentet den seneste situationsrapport om dekoncentration.

Med udgangspunkt i meddelelsen af 16. maj 2000 om reformen af forvaltningen af den eksterne bistand og den igangværende dekoncentrationsproces blev der den 2. juli 2002 forelagt Kommissionen et memorandum om den administrative reform af den fælles eksterne tjeneste. Kommissionens godkendelse af dette memorandum er et vigtigt skridt, som vil medføre forbedringer af personaleuddannelsen og forvaltningen af delegationerne. Det foreslås, at en ny selvstændig afdeling skal forvalte personalet ved delegationerne, at delegationernes ansvarsområder defineres tydeligere, og at der etableres en ny karriere struktur for dem, der ønsker at gøre tjeneste i tredjelande. Disse foranstaltninger skal sikre en hurtig og mere effektiv formidling af EU-bistanden.

- oprettelse af et europæisk administrationskollegium og et europæisk ansættelses kontor

Kommissionens svar :

Institutionernes generalsekretærer nedsatte en interinstitutionel arbejdsgruppe, der behandlede spørgsmålet om en "europæisk forvaltningsskole".

Et foreløbigt oplæg fra arbejdsgruppen blev drøftet på generalsekretærernes møde den 9. juli 2002, og arbejdsgruppen har fået mandat til at udarbejde et mere detaljeret udkast til forelæggelse for generalsekretærerne i januar 2003.

Der er principiel enighed blandt generalsekretærerne om at oprette en sådan forvaltnings skole i 2004, og de har desuden vedtaget, at den primært skal fokusere på tre hovedemner: introduktionskurser for nyansatte i institutionerne, ledelsesuddannelse og efteruddannelse / karriereudvikling. Den europæiske forvaltningsskole vil således kunne bidrage til en mere ensartet administrations- og ledelseskultur i institutionerne.

Samtlige institutioner har tilsluttet sig forslaget om oprettelse af et interinstitutionelt Europæisk Personaleudvælgelseskontor (EPSO), der skal være operationelt fra 1. januar 2003 (se også Kommissionens svar på punkt 11).

- det flerårige program for omdannelse af midlertidige stillinger til faste stillinger og de berørte sektorer

Kommissionens svar :

Kommissionen oplyste i hvidbogen om den interne reform, at den ville arbejde på at konvertere midlertidige stillinger til faste stillinger. Begrundelsen var, at man havde konstateret, at mange midlertidigt ansatte i Kommissionen i realiteten beskæftiger sig med opgaver, som i dag er af permanent karakter.

Disse stillingskonverteringer betyder på ingen måde, at institutionen ikke længere vil ansatte personale på midlertidig basis til visse specifikke opgaver, der kræver særlig sagkundskab. Som anført i hvidbogen skal andre former for ansættelsesstatus erstatte nogle af de midlertidige stillinger, således som det er foreslået i reformen.

I det dokument om menneskelige ressourcer, der ledsagede det foreløbige budget forslag for 2001, blev der bebudet en første konvertering omfattende 180 A-stillinger og 90 B-stillinger fordelt på tre runder i løbet af året på hver 60 A-stillinger og 30 B-stillinger.

150 stillinger blev konverteret i regnskabsårene 2001 og 2002. I 2003 skal 67 stillinger konverteres (20 A4, 20 A5, 1 LA5, 6 LA7, 10 B1 og 10 B2). Kommissionen vil anmode om tilladelse til at foretage de resterende konverteringer i regnskabsåret 2004.

Konverteringerne finder sted i alle tjenestegrenene med undtagelse af kommissærernes kabinetter.

- styrkelse af det eksterne element i disciplinærproceduren

Kommissionens svar :

Den 19. februar 2002 vedtog Kommissionen en afgørelse om gennemførelsen af administrative undersøgelser og disciplinærsager (C 2002 (540)). For at styrke det eksterne element i disciplinærsager indeholder artikel 10 i denne afgørelse en bestemmelse om, at formanden for Disciplinærrådet skal vælges blandt tidligere tjenestemænd, nuværende tjenestemænd (der får tjenestefrihed i mandatperioden) og tidligere medlemmer af de europæiske institutioner. Den nye formand for Disciplinærrådet, der er tidligere medlem af Retten i Første Instans, tiltræder 1. november 2002.

- en reform af invalidepensionsordningen særlig med hensyn til vægtningssystemet;

Kommissionens svar :

Det vigtigste punkt i den reform af Fællesskabets invalidepensionsordning, der er foreslået Rådet, går ud på at erstatte invalidepensionen med en invaliditetsydelse svarende til 70% af den senest udbetalte grundløn, medens den pågældende var i aktiv tjeneste. Denne ydelse skal være omfattet af ordningen for pensionsbidrag. Det trinvise avancementsystem ophæves. Invaliditetsydelsen kan ikke være lavere end det fastsatte eksistensminimum.

I det forslag, Kommissionen forelagde for Rådet i april, opereres der med en særlig vægtningsfaktor for pensioner, som blev fastlagt efter en sammenligning af leveomkostningerne i de forskellige lande. De vægtningsfaktorer, der gælder for pensionen, vil også komme til at gælde for invaliditetsydelsen. De nye vægtningsfaktorer baseret på sammenligningen mellem lande i stedet for mellem hovedstæder - som det er tilfældet i dag - vil ligge tættere på de reelle forskelle i leveomkostninger mellem EU-landene.

6. anmoder Kommissionen om i betragtning af den seneste tids hastige stigning i antallet af agenturer at foreslå en evalueringsmekanisme for agenturer baseret på costbenefit forholdet og den opnåede merværdi sammenlignet med andre løsninger;

Kommissionens svar :

Som anført i svaret på punkt 5, andet led, foreslår Kommissionen, at der for det nye såkaldte "forvaltningsorgan" indføres en individuel vurdering af, hvorvidt det i det enkelte tilfælde er hensigtsmæssigt at oprette et forvaltningsorgan. Desuden opereres der i Kommissionens forslag udtrykkeligt med muligheden for at nedlægge et forvaltningsorgan, når det ikke længere anses for hensigtsmæssigt at videreføre det. For de eksisterende fællesskabsagenturers vedkommende er der kun i retsakten om mandatet for Det Europæiske Agentur for Genopbygning, entydigt hjemlet mulighed for at nedlægge agenturet.

7. understreger, at ethvert tiltag, der indebærer en ændring af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, som f.eks. det nye karrieresystem, manglende præstation, fleksibel pensionering og bestemmelserne om lækning af informationer, skal være i overensstemmelse med principperne om den europæiske tjenestemandsstands uafhængighed, neutralitet og kontinuitet og med moderne administrationsnormer og især skal garantere serviceberedskab og åbenhed over for borgerne;

Kommissionens svar :

Kommissionen forpligtede sig i hvidbogen til at basere hele reformen på de centrale principper om uafhængighed, ansvarlighed, effektivitet og åbenhed.

Kommissionen har i sit forslag til ændring af personalevedtægten peget på en række foranstaltninger, som underbygger principperne om den europæiske tjenestemandsstands uafhængighed, neutralitet og kontinuitet. Europæiske tjenestemænds vigtigste forpligtelser ved udførelsen af deres opgaver og i deres adfærd, dvs. upartiskhed, objektivitet og loyalitet, som er anerkendt i retspraksis, er defineret meget klart i forslaget. Tjenestemænds forpligtelser i situationer, der kan give anledning til interessekonflikter, er blevet omdefineret. Reglerne om tavshedspligt er blevet revideret for at bringe dem i bedre overensstemmelse med de nye EU-regler om offentlig adgang til dokumenter. Endelig har Kommissionen indført forskellige foranstaltninger for at sikre det faglige niveau og etiske normer, f.eks. nye disciplinærregler og regler om lækning af informationer og faglig inkompetence.

Kontinuiteten i den europæiske tjenestemandsstand vil være sikret med den ændrede personalevedtægt. Grundlæggende principper såsom EU-tjenestemænds livstidsansættelse og et karrierebaseret system vil blive bevaret. Desuden skal det understreges, at personale vedtægten fortsat skal gælde for tjenestemænd ved alle europæiske institutioner og agenturer.

8. forventer, at de menneskelige ressourcer, der er afsat til de forskellige aspekter af reformen, er tilstrækkelige til at sikre, at den gennemføres hurtigt og effektivt, herunder f.eks. det personale, der er afsat til reform af den eksterne tjeneste, og det personale, der berøres af denne reform; ville også gerne kende Kommissionens eventuelle ansættelsesproblemer, hvad angår reformen af den finansielle forvaltning og kontrollen internt i Kommissionens afdelinger og delegationer;

Kommissionens svar :

De problemer, Kommissionens afdelinger og delegationer er stødt på i forbindelse med reformen af den eksterne tjeneste, skyldes usikkerheden om, hvorvidt der på forhånd var tilstrækkelige finansielle ressourcer til rådighed til at sikre reformernes gennemførelse som planlagt. Efterhånden som Kommissionens delegationer får flere arbejdsopgaver, må Kommissionen sikre, at de fornødne ressourcer er til rådighed, og har derfor anmodet om øgede bevillinger i 2003 (under afsnit A6) til at dække infrastruktur i forbindelse med dekoncentration og personaleforøgelser.

Kommissionen er indstillet på at gennemføre en dekoncentration af forvaltningen af den eksterne bistand og overføre yderligere arbejdsopgaver og ansvar til de 78 delegationer, der forvalter bistanden, efter følgende tidsplan: 21 delegationer var omfattet i 2001, yderligere 26 delegationer vil blive omfattet i 2002, og de resterende 31 delegationer kommer med i 2003. Desuden har Kommissionen til hensigt at færdiggøre oprettelsen af et nyt kontor i Kabul i 2002.

Det har altid været Kommissionens strategi, at delegationerne i tredjelande skal have de nødvendige midler til at kunne varetage deres arbejdsopgaver og ansvarsområder på et kvalitetsmæssigt højt niveau. Det kræver, at der afsættes yderligere menneskelige, tekniske og budgetmæssige ressourcer til delegationerne fra de forskellige dele af budgettet (både A6-poster og BA-poster).

Nogle af de nye stillinger, der blev godkendt på budgettet for henholdsvis 2001 og 2002, vedrørte udstationering af yderligere personale til delegationerne, og i det foreløbige budgetforslag for 2003 indgår nye anmodninger om hurtigere overførsel af eksisterende stillinger fra hovedkvarteret til delegationerne.

Overdragelsen af ansvaret for bistandsaktiviteterne i det enkelte land vil ske gradvist og afhænge af, hvor hurtigt delegationerne bliver i stand til at påtage sig de ekstra arbejds opgaver. Delegationerne har peget på, at der er et stort behov for både faste stillinger og midlertidigt personale. En del af de midlertidige stillinger skal i henhold til de aftaler, der blev indgået i forbindelse med nedlæggelsen af kontorerne for faglig bistand, finansieres med bevillinger fra BA-posterne for de relevante programmer for foranstaltninger udadtil.

For at sikre sig, at der afsættes tilstrækkelige menneskelige ressourcer til at garantere en effektiv udvikling af reformens forskellige aspekter, har Kommissionen i forbindelse med den årlige politikstrategi for 2003 besluttet at afsætte mere personale til dette højt prioriterede område:

- det foreslås, at ca. en tredjedel af de stillinger, der bliver ledige som følge af førtids pensioneringer i 2003, anvendes af tjenestegrenene til at dække deres behov på dette felt. Det er indlysende logisk at anvende disse stillinger i forbindelse med en ny personalepolitik, fordi denne politik netop fokuserer på, at der skal investeres i mennesker, navnlig gennem øget efteruddannelse og karriererådgivning.

- Kommissionen har derved vist, at den er indstillet på at opfylde målsætningen om at styrke de menneskelige ressourcer, der skal sikre reformens gennemførelse, og vil i forbindelse med beslutningerne omkring den årlige politikstrategi for 2004 fortsat sørge for, at de stillinger, der bliver til rådighed, hvis endnu flere lader sig pensionere tidligt, bliver anvendt til at dække de vigtigste arbejdsområder, der er en forudsætning for reformens succes.

Hvad angår ansættelsesproblemer har Kommissionen på grund af mangel på tilstrækkeligt kvalificerede ansøgere på reservelister og det deraf følgende behov for at efteruddanne ansatte med mindre erfaring og ekspertise besluttet snarest muligt at gennemgå de ansættelsesprofiler, der er brug for i generaldirektoraterne med ansvar for finans forvaltningen og dermed beslægtede områder, sammenholde disse med det nuværende program for udvælgelsesprøver inden for disse emner og i givet fald afholde flere åbne udvælgelsesprøver. I denne forbindelse vil Generaldirektoratet for Personale og Administration udarbejde en plan, der skal iværksættes af det nye personaleudvælgelses kontor, EPSO, fra starten af 2003. Som en foreløbig foranstaltning vil midlertidigt ansattes placering i faste stillinger blive forlænget, indtil der foreligger tilstrækkeligt lange reservelister til de nødvendige ansættelser. Det har gjort det muligt for Kommissionen at nedbringe antallet af ubesatte stillinger (pr. 2. oktober 2002) til 594 (3,3% af det samlede personale på aktionsbudgettet). Desuden vil Generaldirektoratet for Budget sørge for den nødvendige efteruddannelse af personale i finansforvaltning samt efteruddannelse, der specifikt er rettet mod implementeringen af den nye finansforordning.

9. mener, at en motiveret arbejdsstyrke er af afgørende betydning for, om Kommissionens politikker får succes, og anmoder Kommissionen om i størst mulig udstrækning at sikre høring af personalet på alle niveauer; glæder sig over, at der er opnået enighed mellem Kommissionen og de fagforeninger, der repræsenterer langt størstedelen af EU-tjenestemændene, om den foreslåede ændring af personalevedtægten, der betragtes som et væsentligt element i Kommissionens reformproces, og opfordrer alle berørte parter til at samarbejde konstruktivt under reformprocessen;

Kommissionens svar :

Kommissionen er ligeledes indstillet på at sikre den bredest mulige høring af personalet på alle niveauer og af alle andre berørte parter og på at samarbejde konstruktivt under reformprocessen (se Kommissionens svar på punkt 4). I forbindelse med alle reform beslutninger, der er truffet inden for rammerne af den eksisterende personalevedtægt, har Kommissionen ikke blot fulgt alle formelle samrådsprocedurer til punkt og prikke, men har gennemført langt mere omfattende høringer end normalt. Kommissionen har derved skabt grundlag for den fornødne tillid fra fagforeningerne i Kommissionen og således fulgt sine principper om en helt åben social dialog.

Hvad angår den reformpakke, der udgøres af Kommissionens forslag til en rådsforordning om ændringer af personalevedtægten, har Kommissionen afholdt omfattende politiske høringer og formelle samråd med personale og personalerepræsentanter i et helt usædvanligt omfang. Kommissionen har også opfordret til en interinstitutionel social dialog og været meget positivt indstillet til, at personalerepræsentanter fra andre institutioner deltog i næsten hvert eneste samråd.

Med hensyn til de igangværende forhandlinger i Rådet indgik Kommissionen i forbindelse med den endelige udformning af reformpakken en protokolaftale, som skal sikre en løbende informationsudveksling og høring. Denne aftale er foreløbig undertegnet af to fagforeninger, som rent stemmemæssigt repræsenterer 60% af Kommissionens ansatte. Begge fagforeninger er desuden repræsenteret i andre institutioner. Kommissionen har taget alle nødvendige skridt til at gøre protokolaftalen operationel og lade andre personale fagforeninger fra de øvrige institutioner deltage i den.

Hvad angår målsætningen om at afslutte forhandlingerne inden juni 2003 samt reformens potentielle konsekvenser for den enkelte institutions organisation og drift, er Kommissionen og Rådet blevet enige om at nedsætte en uformel kontaktgruppe for at sikre en regelmæssig informationsudveksling om tidsplanen og forløbet inden for de enkelte institutioner. Det første møde i denne gruppe, der dækker samtlige institutioner, fandt sted den 28. juni 2002, i slutningen af det spanske formandskab.

10. opfordrer Kommissionen til at sikre, at reformprocessen ikke får negative følge virkninger, f.eks. med hensyn til nedgang i antallet af Kommissionens kontrolbesøg på stedet (punkt 3.72 i Revisionsrettens årsberetning);

Kommissionens svar :

Reformens overordnede målsætning om uddelegering af ansvar til generaldirektoraterne har medført, at der fra Finanskontrollen er overført ressourcer til de operationelle generaldirektorater til at udføre den kontrol på stedet, som generaldirektoraterne nu er fuldt ud ansvarlige for.

Med hensyn til den bemærkning fra Revisionsretten, hvortil der refereres specifikt, skal det anføres, at omstillingsprocessen i 2000 som følge af reformen ganske vist i visse tilfælde fik konkret betydning for antallet af kontroller på stedet, men det har nu vist sig at være et midlertidigt fænomen. Der er gjort en stor indsats gennem tildeling af yderligere personale til revisionsopgaver og, hvor det har været nødvendigt, gennem en mere udbredt anvendelse af eksterne revisorer. Medens den generelle situation var stabil i 2001, er udbygningen af revisionsenhederne fortsat i 2002. Dette vil komme til udtryk gennem en fortsat forøgelse af revisionsaktiviteten, bl.a. for så vidt angår Samhørighedsfonden.

F.eks. steg antallet af kontrolbesøg på stedet for EFRU til 70 i 2001 fra 52 i 2000 og 61 i 1999. For Samhørighedsfonden er tallene 6 i 2001, 3 i 2000 og 7 i 1999. Desuden blev der i 2001 gennemført 80 revisioner på stedet foretaget af eksterne revisorer, hvormed generaldirektoratet havde indgået kontrakt om kontrol af direkte forvaltede projekter, der finansieres i henhold til artikel 7 og 10 i forordning (EØF) nr. 4254/88.

11. anmoder Kommissionen om at udarbejde en costbenefitanalyse over gennemførelsen af reformen, herunder også udgifterne til faglig uddannelse (især inden for finansiel forvaltning) og udgifterne til ansættelses- og udtrædelsesordninger (med hensyn til personalevedtægtens artikel 50), og underrette det om resultaterne heraf;

Kommissionens svar :

Det fremgår af redegørelsen "mission statement" fra Generaldirektoratet for Personale og Administration, at en af generaldirektoratets hovedopgaver er at bidrage til den reform, der vedrører personale og administration, hvorfor generaldirektoratet løbende opdaterer sin planlægning i forbindelse med reformen i takt med de foretagne omstillinger og de erfaringer, der indhøstes i forbindelse med reformens gennemførelse og evaluerings processen. I 2001 blev der oprettet en evalueringsfunktion i Generaldirektoratet for Personale og Administration.

Der gennemføres og vil fortsat blive gennemført evalueringer til brug for Generaldirektoratet for Personale og Administrations egen planlægning for at skaffe informationer med henblik på udarbejdelse eller omlægning af politikker og aktiviteter og for at kunne vurdere de opnåede resultater. Evalueringsfunktionen vurderer systematisk virkningerne og effektiviteten (også omkostningseffektiviteten), relevansen, nytteværdien og bæredygtigheden af et udvalg af aktiviteterne. Der fokuseres navnlig på de reforminitiativer, som generaldirektoratet fik ansvaret for i henhold til hvidbogen fra marts 2000 om reformen af Kommissionen. Generaldirektoratet for Personale og Administrations evalueringsplan for 2002, der indgår i den årlige forvaltningsplan, omfatter et udsnit af aktioner af relevans for reformen:

- evaluering af sprogundervisningen

- evaluering af ledelsesuddannelsen

- evaluering af Kommissionens politik for lige muligheder med hovedvægten på karrierepolitik i relation til ligestilling mellem kønnene

- evaluering af IT-infrastrukturpolitikken og støtten til "e-Kommission"-initiativet.

Resultaterne af disse evalueringer vil foreligge i første halvdel af 2003. For at sikre, at konklusionerne af evalueringerne bliver så pålidelige som muligt, kombineres de forskellige evalueringsværktøjer, så der kan indsamles og analyseres data fra samme "studieobjekt" (f.eks. en målgruppe), hvilket også går under betegnelsen "metodemæssig triangulation". På denne måde kan fordelene ved det ene værktøj opveje eventuelle mangler ved et andet værktøj.

Om de foranstaltninger, der ikke eller kun delvis indgår i denne evalueringsplan, kan oplyses følgende:

1. Efteruddannelse

De vigtigste budgetposter til efteruddannelse af Kommissionens ansatte i 2001 var :

* A7060 (almene efteruddannelsesforanstaltninger) : 9 000 000 EUR

* A4030 (sprogundervisning) : 3 868 000 EUR

* A2 & A5 (IT-uddannelse) : 2 145 000 EUR

* C651 (efteruddannelse af forskningspersonale) : 55 000 EUR

Uddannelse inden for finansiel forvaltning var et prioriteret område i 2001 og udgjorde 19% af det samlede antal (almene) undervisningsdage, der blev organiseret centralt for Kommissionens ansatte i 2001 (4 802 undervisningsdage ud af i alt 24 643).

Udgifterne til denne efteruddannelse udgjorde kun 5% af A7060-budgettet til centralt organiseret efteruddannelse. Personale fra Generaldirektoratet for Budget kunne på grund af emnets karakter bistå med afholdelsen af mange af disse kurser. Der blev afholdt seks forskellige kurser af denne art for et deltagerantal svarende til 203 personer/dag.

Kommissionen anser disse udgifter for at være absolut nødvendige. Som den allerede påpegede i hvidbogen af 1. marts 2000 om reformen af Kommissionen, gælder det, at "hvis man vil sikre, at den nye revision, finansforvaltning og -kontrol kommer til at fungere optimalt, er det afgørende, at de finansielle transaktioner gennemføres af et højt kvalificeret personale. Enhver mangel på menneskelige ressourcer, kvalifikationer eller viden vil i høj grad kunne undergrave tilliden til systemet. ... For at sikre en generel forståelse for idéen bag og terminologien i forbindelse med den nye ordning for finans forvaltning, kontrol og revision i Kommissionen skal der med det samme afholdes kurser for personalet om principperne bag finansreformen. Det ledende personale, der har ansvaret for udgiftskrævende programmer, vil blive tilbudt uddannelseskurser i, hvorledes de bedst optimerer udbyttet af de aktiviteter, de har ansvar for. Når de nye vejledninger med forenklede og konsoliderede bestemmelser og procedurer er til rådighed, vil der blive udarbejdet et intensivt og udførligt uddannelsesprogram for det personale, der har ansvar for programmer, der er forbundet med udgifter. ... Hele personalet skal obligatorisk sættes ind i, hvorledes Kommissionens budgettering og finansielle systemer fungerer."

2. Artikel 50

I 2000 udgjorde de samlede omkostninger ved artikel 50-afgørelser 3 861 715 EUR. Det repræsenterer 0,11% af den samlede lønsum inklusive pensioner (0,15% eksklusive pensioner) og må derfor anses for at være meget beskedent.

Desuden er der i disse tal ikke taget hensyn til, at omkostningerne ved artikel 50-afgørelser eventuelt opvejes af besparelser som følge af, at tjenestemænd, der fratræder på artikel 50-vilkår, i mange tilfælde erstattes af tjenestemænd på begyndelsestrinnet i den pågældende lønklasse. Det vil med andre ord sige, at lønudgifterne til nyansatte tjenestemænd ofte er lavere end lønudgifterne til deres forgængere.

Bestemmelserne i artikel 50 sikrer en vis smidighed i forvaltningen og organiseringen af institutionernes tjenestegrene i og med, at ledende tjenestemænd kan pensioneres, når som helst det af organisatoriske hensyn anses for at være i tjenestens interesse (f.eks. i tilfælde af omstrukturering eller reorganisering af tjenestegrene eller for at sikre en bedre overensstemmelse mellem de ledende tjenestemænds faglige profiler og institutionens arbejdsopgaver).

3. Rekruttering - costbenefitanalyse af det interinstitutionelle Europæiske Personale udvælgelseskontor (EPSO)

Som nævnt i Kommissionens svar på punkt 3 og 5 bliver EPSO operationelt med virkning fra 1. januar 2003.

Se tabellen i bilaget, som viser omkostninger og besparelser ved rekrutteringen efter oprettelsen af EPSO.

Der er tale om konkrete besparelser, hvis udgiften pr. bestået ansøger er mindre efter oprettelsen af EPSO.

Overslaget over, hvor mange beståede ansøgere der er behov for hvert år, afhænger af, hvor mange stillinger der skal besættes. Antallet af stillinger, der skal besættes, afhænger af personaleudskiftningen (pensionering), ad hoc-foranstaltninger såsom omdannelse af bevillinger til stillinger eller udtræden af tjenesten samt antallet af nye stillinger (både normale stillinger og stillinger i forbindelse med udvidelsen).

Procedurerne i forbindelse med udvælgelsesprøver varer mellem 15 og 18 måneder for flersprogede udvælgelsesprøver. Det vurderes, at 58% af udgifterne afholdes i det år, udvælgelsesprøven annonceres, og 42% i det år, hvor listerne over beståede ansøgere udarbejdes.

Det fremgår af ovenstående, at EPSO i forbindelse med udvidelsen reducerer omkostningerne ved en bestået ansøger med lidt under halvdelen. Denne besparelse opstår primært på grund af det store antal ansøgere, der skal rekrutteres som følge af udvidelsen. Den rationalisering af procedurerne, der sker med oprettelsen af EPSO, vil medføre besparelser på ca. 20% pr. bestået ansøger i forhold til omkostningerne for Kommissionens ansættelseskontor i 2001 og 2002. Hvis man medregner udvidelsen, bliver der tale om yderligere "stordriftsbesparelser", så man når op på en endelig besparelse på ca. 37% pr. bestået ansøger.

12. mener, at de "forvaltningserklæringer", som de enkelte generaldirektorater skal udarbejde som led i det nye interne forvaltningssystem (i kraft siden maj 2002), vil blive et udmærket nyt redskab til vurdering af arbejdet i Kommissionens generaldirektorater og vil gøre det lettere at indkredse områder, hvor yderligere forbedringer er påkrævet; understreger, at forvaltningserklæringerne på ingen måde mindsker kommissions medlemmernes individuelle eller kollektive ansvar;

Kommissionens svar :

I forbindelse med de nye forvaltnings- og ansvarsprincipper fungerer de årlige aktivitetsrapporter og erklæringer som helt nye forvaltningsredskaber, der skal sikre, at Kommissionens generaldirektører og øvrige chefer med individuelt ansvar for de ressourcer, de forvalter, står til regnskab for kollegiet og andre involverede parter (Rådet og Europa-Parlamentet). Som Kommissionen påpegede i sit svar på Parlamentets beslutning om decharge for regnskabsåret 1999, ændrer dette på ingen måde ved kommissionsmedlemmernes individuelle eller kollektive ansvar.

1. maj 2002 havde alle generaldirektører og øvrige chefer forelagt deres første årlige aktivitetsrapport, der vedrørte 2001. Disse rapporter bør betragtes som værende et første skridt på vejen til en fuldstændigt sammenhængende strategisk planlægnings- og programmeringscyklus, men forberedelsesprocessen og rapportens og erklæringens omfang og indhold vil kræve, at der arbejdes videre med det metodemæssige grundlag på baggrund af erfaringerne fra dette første år.

Med udgangspunkt i disse rapporter vedtog Kommissionen den 24. juli 2002 en sammen fattende rapport, som efterfølgende blev fremsendt til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten tilligemed samtlige årlige aktivitetsrapporter og de rapporter, som finansinspektøren og den interne revisor udarbejder i henhold til artikel 24 og 24a i finansforordningen.

13. forventer, at Kommissionen underretter Parlamentet om eventuelle andre reformer, der måtte være på vej;

Kommissionens svar :

Kommissionen har holdt både Europa-Parlamentet og de øvrige institutioner underrettet helt fra starten af reformprocessen. Det vil naturligvis også ske i tilfælde af andre reformer, såsom den modernisering af regnskabssystemet og -processen, som er under forberedelse.

Procedurer

14. noterer sig, at procedurerne ikke svarer til de tilstræbte mål, således som det understreges i Revisionsrettens årsberetning, hvorfor Parlamentet især:

a) beklager svagheden i forbindelsen mellem Kommissionen og medlemsstaterne: Den manglende ensartethed af de oplysninger, Kommissionen modtager fra medlemsstaterne om de egne indtægter i forbindelse med f.eks. svig, registrerede uregelmæssigheder og kontrol gennemført for at forebygge dem (punkt 1.61 i Revisionsrettens årsberetning), nogle medlemsstaters manglende fremsendelse af data i forbindelse med regnskabsafslutningen (jf. EUGFL, Garantisektionen, punkt 2.59 i Revisionsrettens årsberetning) og den samme mangel i forbindelse med strukturfondene samt Kommissionens mangel på statistikker vedrørende præmier, der udbetales under de fælles markedsordninger for fåre- og gedekød (punkt 2.117 i Revisionsrettens årsberetning)

Kommissionens svar :

Hvad angår de traditionelle egne indtægter og navnlig sager om svig og uregelmæssig heder, holder Kommissionen kontakt med medlemsstaterne via OWNRES-systemet, som kan give et samlet overblik over situationen, men fordi medlemsstaterne anvender forskellige definitioner på svig og uregelmæssigheder, er det i visse tilfælde vanskeligt at sammenholde de informationer, systemet giver adgang til. For at opnå en hensigtsmæssig løsning på dette problem fremsatte Kommissionen i 2001 et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlig beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, hvori der sondres mellem svig og uregelmæssigheder. OWNRES fungerer rimeligt godt ud fra et teknisk synspunkt, men er i øjeblikket ved at blive gennemgået med henblik på at blive gjort mere brugervenligt.

I Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bekæmpelse af Svig (Cocolaf) gør Kommissionen desuden med jævne mellemrum medlemsstaterne opmærksom på, hvor vigtigt det er at fremsende ensartede informationer om tilfælde af svig og uregelmæssigheder i sager, der vedrører Fællesskabets egne indtægter.

Med hensyn til strukturfondene skulle informationerne om, hvordan medlemsstaterne anvender strukturfondsmidlerne, blive bedre med den øgede brug af edb og strengere håndhævelse af indberetningspligten. Blandt nyskabelserne på dette område i den næste periode kan nævnes den fælles finansielle database for strukturfondene, SFC, kravet om forelæggelse af årlige rapporter som en betingelse for acontobetalinger, mere præcise overslag over betalingskrav, kodning af projekter i henhold til en standardklassificering, indberetning af finansielle korrektioner og tilbagesøgninger samt adgang til detaljeret materiale om projekterne, der kan gennemgås før revisionerne.

I løbet af efteråret 2002 vil generaldirektoraterne med ansvar for strukturfondene samt Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) se nærmere på, hvordan medlems staterne overholder procedurerne for indberetning af uregelmæssigheder i forbindelse med strukturfondsmidler.

Hvad angår statistikkerne om præmier i sektoren for fåre- og gedekød, er det kun én medlemsstat, der har fremsendt ufuldstændige data, og Kommissionen har allerede truffet de fornødne foranstaltninger desangående. Kommissionen kan derfor ikke acceptere bemærkningen om sektoren for fårekød. Reformen af denne sektor blev gennemført på grundlag af pålidelige statistikker, som dannede basis for feasibilityundersøgelsen og budgetsimulationerne for forskellige politiske alternativer, herunder beregningen af supplerende betalinger.

b) noterer sig, at Kommissionen erkender, at det forholder sig således (Kommissionens svar på punkt 2.117); accepterer imidlertid ikke, at en mangel, der er konstateret inden for én sektor, bruges som undskyldning i forbindelse med andre sektorer, og opfordrer derfor Kommissionen til at rette de nødvendige henvendelser til medlemsstaterne inden den næste dechargeprocedure for at sikre, at de opfylder deres forpligtelser i tide, og at den information, der fremsendes, for alle medlemsstaters vedkommende svarer til standarddefinitionerne (især når det drejer sig om svig eller uregelmæssigheder)

Kommissionens svar :

Vedrørende reformen af sektoren for fårekød henvises til Kommissionens svar på punkt 14, litra a).

Kommissionen fører i forbindelse med de regelmæssige møder i Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bekæmpelse af Svig, Cocolaf, en dialog med medlemsstaterne for at sikre, at de følger standardprocedurer, når de indberetter svig og uregelmæssigheder i forbindelse med strukturfondsmidler. Kommissionens tjenestegrene redegjorde på det seneste møde i Cocolaf i juli 2002 for, hvorfor det er nødvendigt at følge standard procedurer både i relation til strukturfondene og i relation til landbrugsudgifterne, og i løbet af efteråret 2002 vil man gennemgå tre procedurer (se Kommissionens svar på punkt 14, litra a)).

c) beklager visse medlemsstaters modvilje mod visse strategier, som bl.a. blev tydelig i forbindelse med Kommissionens foranstaltninger til afsløring og udryddelse af BSE, og som er blevet påpeget af Revisionsretten (Revisionsrettens særberetning 14/2001 [1]), og manglen på nødbestemmelser, der gør det muligt straks at rette op på sådanne situationer (retssager ved Domstolen er ikke velegnede i nødsituationer)

[1] EFT C 342 af 20.11.2001.

Kommissionens svar :

Før vedtagelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen havde Kommissionen kun meget begrænsede beføjelser (ud over muligheden for at indlede overtrædelsesprocedure) til at gribe hurtigt ind, såfremt en medlemsstat undlod at implementere bestemmelserne om sikkerheden ved foder og fødevarer, eller til at foretage finansielle korrektioner vedrørende udgifter på det veterinære område og markedsrelaterede foranstaltninger, der blev finansieret af EU. Det var et væsentligt problem i forbindelse med opdagelsen og udryddelsen af BSE.

Med det kommende forslag om officielle kontrolforanstaltninger vedrørende foder og fødevarer ønsker Kommissionen at indføre nye instrumenter, der sætter den i stand til at træffe mere effektive foranstaltninger over for medlemsstater, som undlader at gennemføre EU's lovgivning om foder og fødevarer. Det tilstræbes at få forslaget forelagt for Europa-Parlamentet og Rådet inden udgangen af 2002.

d) bemærker, at nogle af de fejl, Revisionsretten har konstateret (punkt 2.36-2.41 i Revisionsrettens årsberetning), har vist sig at være systematiske, og at de konstaterede systematiske fejl først og fremmest gik på, at der uberettiget var trukket beløb på den overførte støtte (punkt 2.36); bemærker, at Revisionsretten nævner eksempler på, at der uberettiget er trukket beløb på den overførte støtte i Sverige, Grækenland og Spanien; bemærker, at Kommissionen for øjeblikket undersøger de administrative gebyrer, der er indført i Danmark i forbindelse med ansøgning om eksportrestitutioner; anmoder Kommissionen om at blive holdt fuldt underrettet om udviklingen i denne sag

Kommissionens svar :

Med hensyn til de fradrag i EUGFL-støtten, der foretages af landbrugskooperativer, producentsammenslutninger og tilsvarende organer, der udfører opgaver i forbindelse med forvaltningen af den pågældende støtteordning efter pålæg fra de offentlige myndigheder eller på anden måde i henhold til gældende EU-lovgivning, er det Kommissionens opfattelse, at EU-lovgivningen ikke tillader sådanne fradrag i sektorer, hvor reglerne tilsiger udbetaling af det fulde støttebeløb, og heller ikke fradrag til dækning af disse organers omkostninger ved forvaltningen af støtteordningen, medmindre EU-lovgivningen for den pågældende sektor udtrykkeligt giver hjemmel til at foretage sådanne fradrag.

Hvad angår de administrative gebyrer, Danmark har indført for ansøgninger om eksportrestitutioner, har de danske myndigheder ved brev af 23. april 2002 meddelt Kommissionen, at gebyrerne er afskaffet med virkning fra 1. maj 2002.

For Grækenlands vedkommende er der i henhold til regnskabsafslutningsproceduren foretaget korrektioner med satser svarende til de beløb, der er trukket på arealstøtte og præmier i oksekødsektoren fra produktionsåret 1993 og videre frem. Det overvejes at indføre sådanne finansielle korrektioner for betalinger i sektoren for fåre- og gedekød med virkning fra regnskabsåret 2000.

Med hensyn til specifikke foranstaltninger vedrørende nødder i Spanien vil der, efter at sagen nu er undersøgt, ikke blive foreslået korrektioner, fordi der i forbindelse med den pågældende ordning ikke opereres med en integreret betalingsklausul, og modtageren er producentsammenslutningen og ikke producenten. Der er desuden ikke tale om et fradrag, men om et tillæg, og det er ikke forbudt i henhold til EU-reglerne.

For Sveriges vedkommende overvejer Kommissionen at foretage en finansiel korrektion svarende til de beløb, de svenske myndigheder har opkrævet og trukket på udbetalingerne af arealstøtte i 1999 for kartografiske fortegnelser.

e) beklager, at Tacis-programmet for grænseoverskridende samarbejde - efter at det har været i kraft i fire år - ikke har opfyldt en af de vigtigste målsætninger med hensyn til ekstern støtte, nemlig forbedring af levevilkårene i grænseområderne (Revisionsrettens særberetning 11/2001 [2]); anmoder Kommissionen om at styrke samarbejdet mellem de forskellige programmer (Tacis, Interreg, Phare) og prioritere projekter med sigte på bedre levevilkår; anmoder om inden juli 2002 at blive underrettet om de konkrete resultater, Kommissionen havde forventet af programmet i 2001

[2] EFT C 329 af 23.11.2001.

Kommissionens svar :

Kommissionen erkender, at programmet kun havde begrænset effekt på det tidspunkt, det blev vurderet af Revisionsretten (fire år efter starten). Revisionsretten bemærkede selv, at der i bedste fald kun kunne forventes en beskeden effekt på grund af de begrænsede midler, der var til rådighed. Der opstod i forbindelse med programmet nogle indkøringsproblemer, som nu er løst.

Programmet har givet visse målelige resultater. I 2001 blev en grænsepost færdiggjort i Leushen i Moldova; en bro og fire andre grænseovergange er færdiggjort eller næsten færdiggjort og vil blive officielt åbnet i tredje kvartal af 2002. Det er Jagodin-broen over floden Bug mellem Ukraine og Polen med tilhørende adgangsvej, to grænseposter i henholdsvis Salla og Svetogorsk ved grænsen mellem Finland og Rusland, grænseposten i Chop ved grænsen mellem Ungarn og Ukraine og grænseposten i Kameny Log ved grænsen mellem Belarus og Litauen. Disse grænseposter har bidraget til at gøre kontrollen mere effektiv og nedbringe ventetiderne. I juni 2002 påbegyndte man opførelsen af en ny grænsepost i Bagrationovsk mellem Kaliningrad og Polen, og den vil være fuldført i starten af 2003. Desuden begyndte man i marts 2002 arbejdet med grænsemarkeringen mellem Belarus og Litauen.

Det etableringscenter, der er oprettet i forbindelse med projektet for økonomisk udvikling i Uzghorod i Ukraine, er fuldt besat og har oprettet en venteliste for potentielle kunder, og der er taget initiativ til at promovere nyskabende idéer fra mikrovirksomheder og tilbyde mere uddannelse i forretningsdrift og virksomhedsledelse. Et nyt projekt er i øjeblikket under forberedelse med henblik på at fremme økonomisk udvikling i den sydlige Donau-region gennem støtte til små og mellemstore virksomheder og fremme af handelen over grænsen med Rumænien. Disse resultater er meget positive, men det vil vare noget, før de får mærkbar indvirkning på levevilkårene i lokalområderne.

Kommissionen har altid prioriteret en bedre koordinering mellem Tacis-programmet for grænseoverskridende samarbejde, Interreg og Phare særdeles højt og gør det fortsat. Eftersom de fleste af de nuværende Tacis-Phare-grænser må forventes at blive Tacis/Interreg-grænser i 2004, har hovedvægten i aktiviteterne i høj grad ligget på det sidstnævnte område. I april 2001 udsendte Kommissionen en vejledning med henblik på at kombinere Interreg og Tacis; den indeholdt en række praktiske foranstaltninger, der skal gøre det lettere at forberede og gennemføre fælles projekter på tværs af grænserne. Implementeringen af denne vejledning er godt i gang, og man er i færd med at udvikle yderligere procedurer til at kombinere de to instrumenter. Indsatsområderne i de to instrumenter er blevet harmoniseret, projekter, der får støtte fra det ene instrument, vil blive opprioriteret under det andet instrument, og der er lanceret et elektronisk nyhedsbrev for at holde interesserede parter informeret om, hvad der sker inden for begge instrumenter. Der er allerede sket en mærkbar stigning i antallet af kombinerede projekter, der finansieres på begge sider af grænsen. I november 2001 blev der afholdt et seminar i St. Petersborg, hvor deltagere fra alle de relevante NUS-lande, kandidatlande og medlems stater havde lejlighed til at drøfte emner vedrørende koordineringen mellem de forskellige EU-instrumenter og det grænseoverskridende samarbejde mere generelt som et af hoved elementerne i EU's strategi for de nuværende og fremtidige ydre grænser.

I kandidatlandenes grænseregioner, der støder op til NUS, kan midlerne fra det nationale Phare-program anvendes til at støtte sociale og økonomiske aktiviteter af grænseover skridende karakter. Dermed kan de nationale Phare-programmer sikre de nødvendige midler, der skal til for at forbedre koordineringen med Tacis-programmet for grænse overskridende samarbejde.

f) konstaterer, at Kommissionen har forbedret ECHO's administrative procedurer for at blive i stand til bedre at håndtere nødsituationer (Revisionsrettens særberetning nr. 2/2001 [3] - humanitær nødhjælp til ofrene for krisen i Kosovo); anmoder om udarbejdelse af en evalueringsrapport om forvaltningen af de seneste humanitære kriser (udbetalingstidspunkter, beslutningskapacitet, samarbejde med ngo'er og evaluering af støtte)

[3] EFT C 168 af 12.6.2001.

Kommissionens svar :

Kommissionen har godkendt en ny rammebeslutningsprocedure til brug i væsentlige nødsituationer for at opnå større fleksibilitet til at kunne reagere på humanitære kriser. Denne nye procedure har betydet, at ECHO siden 2001, da proceduren blev indført, har været blandt de første donorer overalt, hvor der opstod nye nødsituationer. ECHO kan nu i tilfælde af nye nødsituationer træffe en beslutning inden for bestemte rammer i løbet af højst 72 timer. Siden disse nye procedurer blev vedtaget, har den nye "akutte nødhjælps procedure" været anvendt fire gange. I samtlige tilfælde godkendte Kommissionen finansieringsafgørelsen senest tre dage efter krisesituationens opståen. Disse afgørelser følges op af en særlig hurtig procedure for udbetaling af midler (fem dage).

ECHO benytter desuden en nødbeslutningsprocedure, der gør det muligt at reagere i løbet af fem dage, efter at en krise eller katastrofe er indtruffet, og også i dette tilfælde iværksættes der hurtig udbetaling af midler - ligeledes i løbet af fem dage. I 2001 blev der truffet 31 sådanne kriseafgørelser for et samlet beløb på over 92 mio. EUR.

I 2001 indledte ECHO strategiske dialoger med sine internationale partnere, navnlig IRKK og FN-særorganisationerne, med det formål at forbedre planlægningen og målretningen af den humanitære bistand til længerevarende og mere "glemte" kriser. Disse dialoger foregår dels en gang om året, dels mere løbende på stedet og i specifikke situationer, og der har derfor udviklet sig ganske dynamiske relationer mellem ECHO og disse partnere.

De mere generelle forhandlinger mellem Kommissionen og FN-organerne om udvikling af nye og mere strømlinede samarbejdsmetoder samt etablering af strategiske dialoger med FN og andre internationale partnere er ganske langt fremme. Det vil imidlertid vare nogen tid før EU-FN-aftalen er færdigrevideret, bl.a. fordi FN og EU skal blive enige om kvantificerbare og målelige resultatindikatorer. Det forventes dog, at forhandlingerne vil være ganske langt fremskredne ved udgangen af 2002, men det vil også afhænge af FN-systemets evne til hurtigt at tilpasse sig de næste faser i dialogen.

Den vigtigste finansieringsmekanisme, ECHO benytter, er rammepartnerskabsaftalen, hvori der også indgår en kritisk vurdering af potentielle partnere, og som udgør en omfattende støttekontrakt, der er specielt tilpasset behovene i forbindelse med humanitære nødhjælpsoperationer. Kontrakten vil blive yderligere revideret i 2002, så den stemmer bedre overens med både Kommissionens nye regler og ECHO's mandat kombineret med større fleksibilitet og mere enkle procedurer.

g) mener, at den nuværende ordning hvad angår FUSP er utilfredsstillende, således som det fremhæves i Revisionsrettens særberetning 13/2001 [4]; anmoder Rådet og Kommissionen om straks - således som Kommissionen har nævnt det (f.eks. i svaret på spørgeskema 5.1) - at forelægge en fælles definition på administrative og operationelle udgifter for særlige EU-repræsentanter; anmoder om, at der fastsættes klare regler for omkostninger i forbindelse med vederlag og lønninger til personale, der arbejder ved de særlige EU-repræsentanters kontorer, og at der træffes klare aftaler om passende rapportering, revision og evaluering

[4] EFT C 338 af 30.11.2001.

Kommissionens svar :

I en fælles erklæring (dok. 14835/01 af 4. december 2001) enedes Rådet og Kommissionen om at revidere de retningslinjer for udpegelsesproceduren og de administrative ordninger for de særlige EU-repræsentanter, som blev vedtaget den 30. marts 2000 (dok. 7089/00 FUSP 136 FIN 104), for inden 31. marts 2002 at få fastlagt, hvad de administrative og operationelle udgifter dækker.

Spørgsmålet om fastlæggelsen af de administrative og operationelle udgifter for de særlige EU-repræsentanter er blevet drøftet i Rådets gruppe af udenrigsråder. Kommissionen arbejdede ihærdigt på at få spørgsmålet afklaret og forelagde sit eget indlæg i form af et arbejdspapir fra Kommissionens tjenestegrene. Desværre blev drøftelserne overskygget af en debat om de utilstrækkelige midler, navnlig fra Rådets administrationsbudget, til finansieringen af de særlige EU-repræsentanter. Ifølge retningslinjerne af 30. marts 2000 skal de særlige EU-repræsentanter finansieres via Rådets administrationsbudget, eftersom de refererer til den højtstående repræsentant/ generalsekretæren. Gruppen nåede ikke frem til en løsning. Kommissionen er enig i, at den nuværende ordning er utilfredsstillende i og med, at de gældende retningslinjer fra marts 2000 for de særlige EU-repræsentanter ikke sikrer den fornødne fastlæggelse af de administrative og operationelle udgifter. Kommissionen vil fortsat arbejde aktivt på at finde en løsning på spørgsmålet sammen med Rådet.

Kommissionen er i færd med at udforme klare regler om vederlag og lønrelaterede udgifter til personale ved de særlige EU-repræsentanters kontorer og Kommissionens øvrige særlige rådgiveres kontorer.

Med hensyn til Kommissionens indberetning til Europa-Parlamentet indgår FUSP under punkt 4 i de ugentlige oversigter, Europa-Parlamentet modtager om gennemførelsen af de enkelte kapitler. I henhold til den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999, punkt 40.1, skal Rådets formandskab med jævne mellemrum informere Europa-Parlamentet om FUSP-aktionernes forløb og implementering. Det betyder, at Rådet og Kommissionen i fællesskab er ansvarlige for den løbende informering af Europa-Parlamentet om FUSP-aktionerne. Ifølge punkt 40.3 i nævnte aftale skal Kommissionen desuden hvert kvartal underrette budgetmyndigheden om FUSP-aktionernes forløb og gennemførelse. Denne indberetning er sket regelmæssigt siden starten af 2001.

Med hensyn til indberetningerne til Kommissionen fra de organer, der er ansvarlige for gennemførelsen af FUSP-aktionerne, findes der allerede nu helt klare regler. Det er en forudsætning for udbetalinger til de organer, der gennemfører fælles aktioner, at de forelægger interimsrapporter og endelige rapporter. Kommissionen lægger stor vægt på revisionerne og evalueringerne af FUSP-aktionerne og gennemførte i 2001 to revisioner og en evaluering og vil fortsætte med sine aktiviteter på dette felt.

h) anbefaler, at Rådet og Kommissionen i marts forelægger Europa-Parlamentet et forslag til kriterier for fastlæggelse af operationelle og administrative udgifter inden for FUSP og et forslag til en interinstitutionel aftale, der skaber klarhed om Kommissionens rolle i forbindelse med fastlæggelsen af den finansielle og operationelle ramme for budgettets gennemførelse og forelæggelsen af strukturen for revisions- og evalueringssystemer på dette område;

Kommissionens svar :

Efter Kommissionens opfattelse er det ikke nødvendigt at opstille specifikke kriterier for fastlæggelsen af operationelle og administrative udgifter inden for FUSP. Finans forordningen for 2002 finder anvendelse på begge kategorier, kun med undtagelse af operationelle udgifter, der ikke konteres EU's almindelige budget.

Kravet om fastlæggelse af omfanget af administrative og operationelle udgifter er kun relevant, for så vidt angår de særlige EU-repræsentanters mandater, idet disse er under givet en særlig ordning i henhold til Rådets retningslinjer fra marts 2000, der sondrer mellem administrative udgifter, som konteres Rådets administrationsbudget, og operatio nelle udgifter, som konteres FUSP-budgettet.

Kommissionen ser meget positivt på Europa-Parlamentets forslag om klare operationelle principper og ordninger for Kommissionens rolle i forbindelse med gennemførelsen af FUSP og mener, at en styrkelse af Kommissionens rolle vil bidrage til en bedre forvaltning af FUSP-aktionerne. Kommissionen vil alvorligt overveje Europa-Parlamentets henstilling om et forslag til en ny interinstitutionel aftale.

15. anmoder Kommissionen om at gennemføre særlige kontroller af repræsentationerne i medlemsstaterne i betragtning af påstandene om, at der er sket fejl ved repræsentationen i Stockholm; anmoder om i fuldt omfang at blive underrettet om resultaterne af disciplinærsagerne i forbindelse med repræsentationen i Stockholm;

Kommissionens svar :

Kommissionen har allerede truffet en række præventive og kontrol mæssige foranstaltninger med henblik på at begrænse risikoen for bedrageri i sine decentrale tjenester:

- I april 2001 blev der i Generaldirektoratet for Presse og Kommunikation oprettet et kontor for inspektioner af repræsentationerne i medlemsstaterne. Det er dette kontors særlige opgave at sikre, at administrationen på repræsentationerne er i fuld overensstemmelse med de forskellige gældende interne regler (og i givet fald også eksterne regler såsom national lovgivning). Der vil i denne forbindelse fortsat blive gennemført regelmæssige inspektioner af de forskellige repræsentationer.

- Generaldirektoratet for Presse og Kommunikation har desuden haft en intern kontrolkapacitet, efter at der i april 2001 blev oprettet et revisionskontor. Selv om dette kontor er ansvarligt for hele generaldirektoratet, kan det også gennemføre undersøgelser af repræsentationerne i medlemsstaterne og således sikre, at deres administration er i fuld overensstemmelse med visse på forhånd fastsatte kriterier. Der kan inden for disse rammer i samordning med inspektionskontoret gennemføres ad hoc-kontrol af repræsentationerne uafhængigt af Kommissionens interne revisionstjenestes generelle opgave med at udføre supplerende revisioner.

- Endelig har Generaldirektoratet for Presse og Kommunikation fastlagt interne inspektionsnormer, således som det kræves i henhold til reformen i alle Kommissionens generaldirektorater.

Med hensyn til disciplinærsagerne i relation til repræsentationen i Stockholm har Disciplinærrådet nu afgivet udtalelse i alle tre sager, og Kommissionen står umiddelbart over for at træffe endelig afgørelse i to af de tre sager. Disciplinærsagen i det tredje tilfælde er midlertidigt indstillet, fordi de svenske retsinstanser har indledt en straffesag mod den pågældende tjenestemand. Såfremt der rejses anklage mod tjenestemanden, skal ansættelsesmyndigheden i henhold til artikel 88, stk. 5, i personalevedtægten først træffe sin endelige beslutning, når der er faldet dom i sagen.

16. anmoder Kommissionen om at forbedre budgetoverslagene og reducere forskellene mellem overslagene og de faktiske resultater og forbedre kommunikationen mellem Kommissionen og medlemsstaterne, især i forbindelse med netværket for udveksling af budgetinformation;

Kommissionens svar :

Med henblik på at forbedre overslagene over udgifterne på budgettet, navnlig i relation til strukturforanstaltninger, indeholder strukturfondsforordningen (1260/1999) bestemmelse om, at medlemsstaterne senest den 30. april hvert år skal forelægge Kommissionen detaljerede betalingsoverslag for det indeværende år og det følgende år. Efter en analyse kan overslagene anvendes til at fastlægge niveauerne for de nødvendige betalings bevillinger for hvert mål på det følgende års budget. De har dog hidtil ikke kunnet nå at komme med i det budgetudkast, som Kommissionen skal forelægge, før medlemsstaterne afgiver deres svar.

Kommissionen har bestræbt sig på at gøre disse overslag mere pålidelige og få dem udarbejdet tidligere, så de kan blive et forvaltningsredskab på trods af den usikkerhed, der er forbundet med dem (udgifter hidrørende fra et stort antal individuelle projekter), og på trods af den utilstrækkelige erfaring med det nye refusionsbaserede betalings system. I marts 2002 skrev Kommissionen til medlemsstaterne for at erindre dem om deres forpligtelser og understrege overslagenes betydning. Dette budskab er blevet gentaget i skrivelser fra de kommissærer, der er ansvarlige for strukturfondene, og i de rådgivende udvalg.

Samtlige medlemsstater har indleveret deres overslag i 2002.

Vedrørende overslagene over indtægterne på budgettet henvises til Kommissionens svar på punkt 50.

17. mener, at Kommissionen må skaffe sig redskaber til at forbedre budgetoverslagene og i højere grad udnytte budgetnetværket for at forebygge, at der gang på gang opstår store budgetoverskud;

Kommissionens svar :

Der henvises til Kommissionens svar på punkt 16 og 50.

18. er overbevist om, at de forvaltningsmetoder, der skal anvendes af det EU, vi kender i dag, og af fremtidens udvidede EU, fortsat skal baseres på decentraliseringsprincippet, hvilket kræver, at de forskellige nationale administrationers forvaltningskapacitet er sammenlignelig og lige effektiv, således som det kræves i de nye bestemmelser om strukturfondene (forordning (EF) nr. 1260/1999), som trådte i kraft i 2000, og som også indebærer en afklaring af de roller, der skal varetages af henholdsvis Kommissionen, medlemsstaterne og de forskellige parter, som nævnes i forordningens artikel 8; mener imidlertid, at det kan være nødvendigt med større indgreb fra Kommissionens side, hvor en budgetaktion involverer flere medlemsstater i flere transaktioner under den fælles landbrugspolitik; insisterer på, at succesen af den decentraliserede forvaltning af Sapard- og Ispa-programmerne i kandidatlandene og aktiviteten i deres nationale forvaltninger vil afhænge af EU's engagement i at støtte disse lande i at forbedre deres administrative kapacitet; tilskynder Kommissionen til at fortsætte sin oplysningsindsats (gennem partnerskaber med ansøgerlandene) og sine informationstiltag (som f.eks. rundbordsdiskussioner med de ansvarlige organer i medlemsstaterne);

Kommissionens svar :

Kommissionen lægger vægt på at sikre, at medlemsstaterne har indført de nødvendige systemer til at forvalte strukturfondene forsvarligt. En fornuftig decentral forvaltning er et vigtigt element i strukturfondsforordningen (EF) nr. 1260/1999, og kravene er blevet skærpet i gennemførelsesforordningerne (EF) nr. 438/2001 (forvaltnings- og kontrol systemer) og 448/2001 (korrektioner). I juli 2002 vedtog Kommissionen en tilsvarende forordning om kontrolsystemer og korrektioner for Samhørighedsfonden, forordning (EF) nr. 1386/2002. Samhørighedsfonden vil ligesom strukturfondene komme til at fungere i de nye medlemsstater fra tiltrædelsen. Kommissionen koncentrerer sig nu om systemerne i revisions- og kontrolleddet. Kommissionen arbejder fortsat på at hjælpe ansøgerlandene med at opbygge og styrke deres institutionelle og forvaltningsmæssige system inden for offentlig intern finanskontrol, navnlig gennem efteruddannelse af nationale embedsmænd og etablering af netværk mellem søsterorganisationer i medlemsstaterne og ansøgerlandene. I marts 2002 blev der afholdt et sådant efteruddannelsesseminar i Ankara for tyrkiske embedsmænd. I maj blev der i Krakow i Polen afholdt en workshop om de regionale aspekter af den finansielle kontrol med strukturstøtte; der var deltagere fra tre medlemsstater og tre ansøgerlande. I oktober i år afholdes det femte møde i Kontaktgruppen for Europæiske Organisationer for Finanskontrol (medlemsstaterne, ansøgerlandene og Kommissionen).

Kommissionen vil videreføre disse aktiviteter i hele perioden frem til tiltrædelsen. I førtiltrædelsesinstrumenterne lægges der på samme måde vægt på styrkelse af institutioner og systemer i ansøgerlandene.

Kommissionen afholdt den 17.-18. juni 2002 i Bruxelles et seminar for repræsentanter for Sapard-kontoret og forvaltningsmyndigheden for Sapard-programmerne i alle ti deltagerlande. Samtlige lande deltog aktivt i seminaret og udvekslede oplysninger både om, hvor langt man var nået med programmernes gennemførelse, og om de problemer, man var stødt på undervejs.

Den decentrale forvaltning af Ispa i kandidatlandene prioriteres meget højt af Kommissionen. Målet er, at disse lande primært skal arbejde efter det udvidede decentrale forvaltningssystem (EDIS) inden tiltrædelsen, som forventes at finde sted i 2004. Det skulle give landene mulighed for at få den nødvendige praktiske erfaring med forvaltningen af et komplet decentralt implementeringssystem før tiltrædelsen. De pågældende kandidatlande er i øjeblikket i gang med første etape af indførelsen af dette decentrale forvaltningssystem for Ispa, den såkaldte "vurdering af efterslæbet" (som er defineret i den plan for indførelsen af det decentrale forvaltningssystem for Phare og Ispa, som blev fremsendt til kandidatlandene i 2001). I denne forbindelse fulgte Kommissionen Europa-Parlamentets opfordring om at nedsætte arbejdsgrupper på højt niveau i samtlige Phare-lande. Disse arbejdsgrupper skal føre tilsyn med omlægningen til det decentrale forvaltningssystem. De er vigtige redskaber i bestræbelserne på at sikre en forsvarlig finansiel forvaltning af førtiltrædelsesmidler og kontrollere, at de tilsagn i relation til finanskontrol, som kandidat landene afgav under forhandlingerne, også opfyldes. Det fremgår klart af planen for indførelsen af EDIS, at ansvaret for denne omstillingsproces ligger hos kandidatlandene, for så vidt angår de første tre etaper:

1. "Vurdering af efterslæbet": Det omfatter en vurdering af landets institutioner (bl.a. den nationale fond og de gennemførende instanser) og af, hvor godt EDIS-vilkårene opfyldes, og hvilke specifikke ændringer og forbedringer der er nødvendige.

2. "Indhentning af efterslæbet": Landets myndigheder må foretage de nødvendige ændringer og forbedringer af institutioner og procedurer, idet de iværksætter de anbefalinger, der fremsættes i en rapport om vurderingen af efterslæbet.

3. "Bedømmelse af overholdelsesgraden": Herved konstaterer de nationale myndigheder med ansvaret for den finansielle forvaltning af EU-ordningerne, om forhåndskravene er opfyldt med hensyn til en formel iværksættelse af EDIS.

Formålet med Phare-bistanden til kandidatlandene er at sætte dem i stand til at gennemføre de ovennævnte etaper 1, 2 og 3 tilstrækkeligt hurtigt og effektivt.

Kommissionens tjenestegrene er eneansvarlige for den endelige analyse- og verificerings etape, som skal give Kommissionen mulighed for at vurdere, hvorvidt det skal tillades at anvende EDIS i medfør af artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1266/1999 om samordning af støtten til ansøgerlandene.

Kommissionen stiller midler til faglig bistand til rådighed fra Ispa (i visse lande også fra Phare til bestemte etaper i planen) for at hjælpe landene med at forberede sig til at anvende EDIS. De fleste af landene benytter samtidig eksterne revisorer, og det vil også være med til at styrke gennemførelsesstrukturerne for Samhørighedsfonden.

Der gives godkendelse til de gennemførende instanser for Ispa til at operere på et fuldt decentralt grundlag, når de har påvist, at de råder over de fornødne ressourcer, strukturer og systemer til at sikre en effektiv og hurtig forvaltning af EU-bistanden samt effektive interne kontrolforanstaltninger, bl.a. en uafhængig kontrolfunktion og et effektivt system for regnskabsaflæggelse og indberetning af finansielle data, som opfylder internationalt anerkendte revisionsnormer.

Uafhængigt af det forberedende arbejde med EDIS blev der i overensstemmelse med kravene i artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1267/1999 i første halvdel af 2002 gennem ført forskellige kontroller for at vurdere kvaliteten af kandidat landenes forvaltnings- og kontrolsystemer. Disse kontroller vil blive fulgt op i anden halvdel af 2002. Resultaterne skal give vished for, at kandidatlandene har indført de fornødne forvaltnings- og kontrolsystemer til at sikre, at Ispa-midler anvendes korrekt til de vedtagne formål og i overensstemmelse med reglerne om forsvarlig økonomisk forvaltning.

Procedurer for forvaltning af kontrakter og fællesskabsstøtte

19. anmoder Revisionsretten om at vurdere, hvorvidt procedurerne for forvaltning af kontrakter, der betales af fællesskabsbevillinger (udbud, tildeling af kontrakter), overholder principperne om gennemskuelighed hvad angår målsætningerne, udvælgelseskomitéernes sammensætning, udvælgelsen af kandidater, overholdelsen af gældende procedurer og begrundelserne for afgørelser, og ønsker især at få besvaret nogle spørgsmål vedrørende procedurerne for indkaldelse af bud inden for forsknings sektoren; konstaterer, at Revisionsretten i sin årsberetning har draget positive konklusioner, hvad angår de udbudsprocedurer, institutionerne følger ved køb af tjenesteydelser, leverancer og bygge- og anlægsarbejde, og understreger nødvendig heden af i større udstrækning at anvende langfristede miljø- og samfundsmæssige kriterier i udvælgelsesprocedurerne; anmoder især Revisionsretten om at vurdere gennemskueligheden af Kommissionens eksisterende ordninger, hvad angår ekstern støtte, som f.eks. opstilling af et antal korte lister ud fra den antagelse, at det altid er mest effektivt at lade de samme virksomheder anvende fællesskabstilskud på indtil 200 000 EUR i alle dele af verden;

20. opfordrer Kommissionen til altid at anvende den mest hensigtsmæssige procedure dels i betragtning af de problemer, der er involveret for ansøgerne, herunder især i forbindelse med forskningsprojekter, dels i betragtning af omkostningerne; understreger imidlertid, at forskning er et højrisikoområde og kræver meget intensiv kontrol;

Kommissionens svar :

Den reviderede finansforordning, som blev vedtaget den 25. juni 2002, indebærer en yderligere skærpelse af de generelle, gennemskuelige og retfærdige regler om såvel kontrakter om tilskud som kontrakter om leverancer og tjenesteydelser. Den deraf følgende harmonisering af procedurerne inden for samtlige EU-politikker skulle gøre det enklere for interesserede parter at indsende ansøgninger og deltage i udbud.

Desuden indebærer de foreslåede gennemførelsesbestemmelser mulighed for at operere med visse faste beløb og skalaer ved ydelsen af tilskud, som skulle gøre det lettere at forvalte både for modtagerne og for Kommissionens tjenestegrene og samtidig give den fornødne garanti for en forsvarlig økonomisk forvaltning.

Derudover vil der blive gennemført yderligere forebyggende foranstaltninger i form af udvidet mulighed for at udelukke ansøgere, der tidligere har gjort sig skyldige i forseelser, herunder svig, bestikkelse eller anden form for ulovlige forhold, eller har tilsidesat EU-regler eller forvaltet midler, der var stillet til rådighed i henhold til tidligere kontrakter eller støtteaftaler, på en uacceptabel måde. I sidstnævnte tilfælde, eller såfremt der er afgivet urigtige erklæringer, kan der desuden pålægges finansielle sanktioner.

Endelig vil man gøre øget brug af systemet med sikkerhedsstillelse, navnlig når der udbetales større beløb som forskud, og der kan i intet tilfælde foretages endelig afregning, før der er gennemført kontrol.

I forskningssektoren tilstræber Kommissionen uophørligt at finde den rigtige balance mellem på den ene side hurtige og enkle procedurer og på den anden side kravene om forsvarlig økonomisk forvaltning. Med hensyn til gennemførelsen af forsknings programmerne sikrer Kommissionen sig, at der følges korrekte og gennemskuelige procedurer. Udvælgelsesprocessen i relation til forskningsforslag sikrer en upartisk og ensartet behandling, og princippet om åbenhed overholdes i fuldt omfang i relation til forslagsstillerne. Forslagene indeholder en teknisk del, som bedømmes uafhængigt af de øvrige dele. Bedømmelsen varetages af videnskabelige og tekniske eksperter og omfatter individuelle vurderinger, konsensusmøder og om nødvendigt jurymøder. I forbindelse med gennemførelsen af det femte rammeprogram har de berørte tjenestegrene iværksat et omfattende informationsformidlingsprogram, hvori der indgår websteder og hjælpefunktioner, og ansøgerlandene underrettes hurtigt om resultaterne af bedømmelsen. Også den interne sagsbehandling i relation til kontrakter og betalinger foregår nu hurtigere.

Forskningsprojekter og projekter for teknologisk udvikling indebærer per definition en vis risiko med hensyn til de forventede resultater. Arbejdets forløb følges nøje og gennemgås med jævne mellemrum. På det finansielle område arbejder Kommissionen fortsat på at forbedre kontrolsystemerne, som i kontrakternes forberedelsesfase omfatter kontrol af juridiske aspekter og finansiel levedygtighed og om nødvendigt iværksættelse af visse beskyttelsesforanstaltninger. Antallet af finansielle revisioner er ligesom de foregående år øget ganske betydeligt i 2001. Der er indført et forsøg med revisionsattester. Kontrahenterne skal sammen med deres udgiftsopgørelser forelægge en revisionsattest udstedt af en uafhængig ekstern revisor.

Kommissionen har på alle stadier i forbindelse med udarbejdelsen af det sjette ramme program taget hensyn til disse forskellige elementer. Ved forberedelsen af det sjette rammeprogram forsøgte Kommissionen at finde en passende balance mellem behovet for et "ansøgervenligt" system og nødvendigheden af at operere med forvaltnings- og kontrol procedurer, der kan nedbringe den iboende risiko til et acceptabelt niveau. De midler, hvormed man havde til hensigt at opfylde denne målsætning, og som også var anbefalet af Revisionsretten, blev imidlertid ikke alle godkendt af Rådet og Parlamentet, det gælder især forenklingen af systemet for refusion af udgifter og anvendelsen af faste satser. Ikke desto mindre er der dog foretaget adskillige forbedringer i det sjette rammeprogram, navnlig i relation til ekstern attestering af udgifter, begrænset solidarisk hæftelse for partnerne og mulighed for at pålægge sanktioner med henvisning til forordning (EF) nr. 2988/95.

21. anmoder Kommissionen om i forbindelse med udvælgelsesproceduren for Media- og Media Plus-forslagene at forklare, hvilke former for faglige bistandskontorer der udfører det forberedende arbejde, på grundlag af hvilket Kommissionen foretager den endelige udvælgelse af støttemodtagerne og vedtager, hvilken støtte der skal ydes (jf. Rådets afgørelse 2000/821/EF [5]); anmoder Kommissionen om at oplyse, hvordan den geografiske fordeling af støttemodtagerne i forbindelse med disse programmer så ud i 2000;

[5] EFT L 336 af 30.12.2000, s. 82.

Kommissionens svar :

1. Spørgsmålet om karakteren af de faglige bistandskontorer og deres medvirken ved udvælgelsen af projekter.

(NB: De relevante bestemmelser i afgørelserne om iværksættelse af programmerne Media II (1996-2000) og Media Plus (2001-2005) er vedføjet som bilag).

I henhold til afgørelserne om iværksættelse af Media II-programmet (1996-2000) var Kommissionen forpligtet til ved den tekniske vurdering af forslag, der blev forelagt med henblik på EU-støtte, at søge sagkyndig bistand hos anerkendte specialister på de områder, programmet dækkede (uddannelse, udvikling og distribution). Det fremgår også af afgørelserne, at Kommissionen med henblik herpå om nødvendigt kan "anvende formidlende organer, der på baggrund af deres faglige ekspertise kan bistå den på det tekniske område og fremsætte forslag til valg af støttemodtagere; andre udvælgelsesmåder kan dog også anvendes."

Med henblik på iværksættelsen af disse bestemmelser indgik Kommissionen efter et åbent udbud kontrakt med tekniske formidlende organisationer (én inden for uddannelse, én inden for udvikling og én inden for distribution), som blev udvalgt på grundlag af deres viden og ekspertise inden for den audiovisuelle sektor.

For Media Plus-programmet (2001-2005), som startede den 1. januar 2001, indeholder afgørelserne om programmets iværksættelse ligeledes bestemmelse om, at Kommissionen kan gøre brug af et eller flere faglige bistandskontorer til programmets iværksættelse.

I overensstemmelse med de retningslinjer, Kommissionen opstillede i sin ændringsskrivelse nr. 1 til det foreløbige budgetforslag for 2001 (SEK(2000) 1363), foreslog Kommissionen at forlænge brugen af faglige bistandskontorer til Media-programmet som en overgangs løsning, indtil der var etableret et regulært forvaltningsorgan.

Desuden besluttede Kommissionen at begrænse den faglige bistand til et enkelt kontor (i stedet for tre i forbindelse med Media II), som blev udvalgt efter et nyt åbent udbud på grundlag af sin faglige ekspertise på det audiovisuelle område.

Den bistand, kontoret yder i forbindelse med projektudvælgelsesproceduren, er af ren teknisk og administrativ karakter og omfatter ingen opgaver, der normalt varetages af offentlige myndigheder. Kontorets arbejdsopgaver er baseret på klare retningslinjer for bedømmelsen, som afhænger af de kriterier for deltagelse og udvælgelse, der er defineret i indkaldelserne af forslag. Det er kun et enkelt led i den samlede udvælgelsesprocedure, som kan beskrives således:

Trin 1 - Kommissionen offentliggør en indkaldelse af forslag

Trin 2 - Kommissionen modtager forslag. Kommissionen beholder en kopi af hvert forslag og fremsender en anden kopi til det faglige bistandskontor til bedømmelse

Trin 3 - det faglige bistandskontor bedømmer alle de modtagne forslag på grundlag af de kriterier for deltagelse og udvælgelse, som er defineret i indkaldelsen af forslag. I forlængelse af dette trin udarbejder kontoret en bedømmelsesrapport om alle indkomne forslag til brug for Kommissionen; rapporterne udarbejdes efter de af Kommissionen anviste modeller

Trin 4 - alle projekterne forelægges igen enten for paneler af uafhængige eksperter fra det audiovisuelle område eller for interne bedømmelsespaneler, som foretager en ny bedømmelse af projekterne

Trin 5 - på grundlag af disse to sæt bedømmelser (det faglige bistandskontor + bedømmelsespanel) udarbejder og vedtager Kommissionen den endelige beslutning om udvælgelsen af projekter

Trin 6 - i de tilfælde, som er nævnt i rådsafgørelserne, forelægges de projekter, som Kommissionen har indstillet til udvælgelse, desuden for Media-udvalget til udtalelse.

2. Den geografiske fordeling af støttemodtagerne i 2000: Se bilaget.

22. mener, hvad angår den nuværende ordning, hvor bevillinger til fællesskabsstøtte øremærkes til bestemte organisationer, som det sker under artikel A-302, at en metode med både at øremærke bevillinger og indkalde forslag er utilfredsstillende, og opfordrer Kommissionen til at forelægge budgetmyndigheden forslag til en mere gennemskuelig ordning, der også kan bidrage til at undgå den permanente usikkerhed, der hænger over nogle institutter, uden at skabe en situation, hvor organisationernes overlevelse afhænger af fællesskabsmidler; konstaterer, at aktivitetsbaseret budgettering måske kan bidrage til at få afskaffet den nuværende ordning; opfordrer Kommissionen til at sikre, at nye organisationer, der ønsker at søge om tilskud, ikke udelukkes fra at gøre det; anmoder Kommissionen om at samarbejde med OLAF og Revisionsretten om revisionen af foreninger og centre, der næsten udelukkende finansieres over EU-budgettet;

Kommissionens svar :

Den nye finansforordning indeholder generelle rammer for tildelingen af og tilsynet med tilskud i overensstemmelse med principperne om åbenhed, ligebehandling og medfinansiering. Forordningen indebærer en udvidelse af brugen af udbudsproceduren, som allerede var forudset i vejledningen om tilskud og i de fleste retsakter, der udgør retsgrundlaget for tilskudsordningerne - fordi det er den mest gennemskuelige og ikke-diskriminatoriske måde at fordele tilskuddene på, især i relation til nye ansøgere. Aktivitets baseret budgettering og afskaffelsen af del A og B på budgettet indebærer naturligvis, at denne procedure også bør anvendes på budgetposter under den tidligere del A, medmindre der i de retsgrundlag, Kommissionen vil foreslå den lovgivende myndighed i de kommende måneder, er fastsat velbegrundede undtagelser (f.eks. institutionelle modtagere).

Den nye finansforordning indeholder også bestemmelser om obligatorisk medfinansiering og kontrol af, at modtagerne ikke tjener på EU-støtten, for at gøre dem mere uafhængige af denne form for støtte.

Med hensyn til revisioner understreges det i den nye finansforordning, at de anvisningsberettigede er ansvarlige for den korrekte forvaltning af EU-midler, og der står udtrykkeligt, at der skal foretages både forudgående og efterfølgende kontrol, navnlig i forbindelse med den endelige afregning.

Desuden har Kommissionen bebudet, at den vil forelægge forslag til lovgivning med det formål at få fastlagt de overordnede kriterier, der skal gælde for støtte i henhold til artikel 108, stk. b. Disse foranstaltninger bliver kulminationen på en proces, som blev indledt med Kommissionens vejledning om tilskud, og som tager sigte på at sikre støttemodtagerne klare, retfærdige og helt faste juridiske vilkår.

I forbindelse med den forestående afskaffelse af budgettets del A vil Kommissionen derfor være nødsaget til at fremsætte et eller flere forslag til et retsgrundlag, der gør det muligt fortsat at yde denne form for støtte, når der indføres aktivitetsbaseret budgettering. Ved den lejlighed vil Kommissionen stille forslag om, hvilken forvaltningsordning der skal anvendes til disse budgetposter, og rejse spørgsmålet om nogle af posternes øremærkning og vanskeligheden ved at forene de to metoder, der i øjeblikket anvendes ved tildelingen af denne støtte: i nogle tilfælde udpeger budgetmyndigheden støttemodtagerne, og i andre tilfælde offentliggøres der indkaldelser af forslag.

Det er Kommissionens opfattelse, at brugen af konkurrencebaserede procedurer (indkaldelse af forslag) ved tildelingen af støtte er en både retfærdig, gennemskuelig og effektiv metode, og at det derfor ikke er hensigtsmæssigt at ændre ved den. Som nævnt ovenfor indeholder den nye finansforordning krav om ligebehandling af støttemodtagere.

Det kan blive vanskeligt på én gang at gå helt bort fra systemet med udpegelse af visse støttemodtagere. I dag er der i realiteten to former for øremærkede modtagere: nogle er eller kan betegnes som "institutionelle" (f.eks. Europakollegiet), andre er det ikke (modtagere, der udelukkende repræsenterer sig selv). På den ene side er det ikke nødvendigvis hensigts mæssigt at holde op med at yde støtte til "institutionelle" modtagere. På den anden side har metoden med øremærkning i årenes løb i praksis gjort de nuværende støttemodtagere afhængige af de EU-midler, som de i visse tilfælde har modtaget i årevis: hvis denne støtte indstilles fra den ene dag til den anden, kan det skabe alt for stor usikkerhed for de pågældende organer. Fremover bør udpegelsen af modtagere dog snarere være undtagelsen end reglen og bør derfor begrænses og være forbundet med det fornødne tilsyn.

Foreløbig kan Kommissionen kun være tilfreds med, at overførelsen af særskilte budgetposter (øremærkede støttemodtagere og støttemodtagere, der udvælges på grundlag af indkaldelser af forslag) på 2002-budgettet gør administrationen lettere end tidligere, hvor øremærkningen ikke altid omfattede samtlige bevillinger under en given budgetpost.

OLAF har fået fuld uafhængighed til at udøve sin undersøgelsesvirksomhed for at bekæmpe svig, bestikkelse og alle andre former for ulovlige handlinger, der berører EU's finansielle interesser. OLAF er ikke i sig selv en revisionstjeneste. Såfremt Kommissionen eller Revisionsretten i forbindelse med deres revisioner får mistanke om svig eller uregelmæssigheder til skade for EU's finansielle interesser, er institutionerne imidlertid i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 1073/1999 forpligtet til at underrette OLAF.

23. konstaterer, at der i regnskabsåret 2000 blev øremærket 800 000 EUR under konto A-3040 til Det Europæiske Indvandrerforums driftsudgifter og arbejdsprogram; konstaterer, at OLAF har indledt en undersøgelse på baggrund af påstande om svig og forvaltningsfejl inden for dette organ, samt at OLAF henviste sagen til de belgiske retsmyndigheder i juni 2001; forventer at blive fuldt informeret om de belgiske myndigheders konklusioner; anmoder Kommissionen om at sikre, at dette og andre organer, der finansieres ved hjælp af fællesskabstilskud fra afsnit A-3, rent faktisk opfylder deres målsætninger;

Kommissionens svar :

Kommissionen vil i samarbejde med OLAF give Parlamentet de fornødne informationer snarest muligt.

OLAF har afsluttet sin efterforskning i sagen vedrørende Det Europæiske Indvandrer forum og overdraget den til de belgiske retsmyndigheder, med hvem OLAF jævnligt er i kontakt for at følge sagens videre forløb.

Man er i øjeblikket ved at foretage en revision af Det Europæiske Råd for Flygtninge og Personer i Eksil, ECRE, der finansieres af Kommissionen via kapitel A-3. Rapporten forventes klar i oktober 2002.

Den nye finansforordning og gennemførelsesbestemmelser for den, som finder anvendelse fra 1. januar 2003, fastsætter bestemte procedurer for tildeling og forvaltning af støtte, som vil sikre en bedre beskyttelse af EU's finansielle interesser. En af betingelserne for at kunne få driftstilskud er, at der skal forelægges eksterne revisionsrapporter, før modtagerne udvælges, og igen før tilskuddet udbetales, såfremt det overstiger 50 000 EUR, medmindre den anvisningsberettigede har givet tilladelse til at fravige denne regel, hvor det drejer sig om offentlige organer og internationale organisationer, eller hvor flere støtte modtagere hæfter solidarisk.

Kommissionen kan også nedsætte tilskuddet, hvis modtageren ikke opfylder sine kontrakt lige forpligtelser korrekt eller i fuldt omfang eller fuldstændigt misligholder kontrakten, og kan endog pålægge bøder i tilfælde af alvorlige fejl og mangler.

Standardaftalerne om tilskud, hvori er nævnt alle de instrumenter, Kommissionen har til rådighed til at sikre, at støttemodtagerne overholder deres kontraktlige forpligtelser (midlertidig indstilling af udbetalinger, nedsættelse af støttebeløbet, ophævelse af kontrakten med fuld eller delvis tilbagesøgning af det udbetalte beløb, bøder), udarbejdes centralt for at harmonisere de kontraktmæssige instrumenter, de