FAELLES HOLDNING (EF) Nr. 26/94 fastlagt af Raadet den 11. juli 1994 med henblik paa vedtagelse af Raadets Direktiv 94/.../EF af ... om forbraending af farligt affald (94/C 232/02)

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2),

i henhold til fremgangsmaaden i traktatens artikel 189 C (3), og

ud fra foelgende betragtninger:

Formaalet med og principperne for Faellesskabet miljoepolitik er ifoelge traktatens artikel 130 R navnlig at forebygge forurening og rette op paa skaderne herfra ved fortrinsvis at gribe ind ved kilden under anvendelse af princippet om, at forureneren betaler;

i Raadets resolution af 7. maj om Faellesskabets affaldspolitik (4) opfordres Kommissionen til hurtigst muligt at faerdiggoere sine forslag om forbraendingsanlaeg for industriaffald;

forbraending af farligt affald vil afgive emissioner, som, medmindre de kontrolleres paa rette maade, kan vaere forurenende og derved skade menneskers sundhed og miljoeet; i visse tilfaelde kan denne forurening vaere graenseoverskridende;

det er derfor noedvendigt, at der traeffes forebyggende foranstaltninger for at beskytte miljoeet mod de farlige emissioner fra forbraending af farligt affald;

de nuvaerende afvigelser mellem medlemsstaternes bestemmelser om forbraending af farligt affald og i visse tilfaelde mangelen paa saadanne bestemmelser goer en indsats paa faellesskabsplan berettiget;

i henhold til traktatens artikel 130 T er vedtagelsen af dette direktiv ikke til hinder for, at de enkelte medlemsstater opretholder eller indfoerer strengere miljoebeskyttelsesforanstaltninger, som er forenelige med traktaten;

i henhold til artikel 4 i Raadets direktiv 75/442/EOEF af 15. juli 1975 om affald (5) traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at affaldet nyttiggoeres eller bortskaffes uden fare for menneskers sundhed og uden skade for miljoeet; i dette oejemed hedder det i artikel 9 i samme direktiv, at ethvert anlaeg eller enhver virksomhed, der behandler affald, skal indhente en tilladelse fra myndighederne, hvori det bl. a. anfoeres, hvilke forholdsregler der skal traeffes;

i henhold til artikel 3 og 4 i Raadets direktiv 84/360/EOEF af 28. juni 1984 om bekaempelse af luftforurening fra industrianlaeg (6) skal der kraeves forudgaaende godkendelse til drift af industrianlaeg, der er naevnt i direktivets bilag, herunder forbraendingsanlaeg;

formaalet med de forbraendingsanlaeg, der opfoeres og drives i henhold til dette direktiv, er at nedbringe farligt affalds forureningsrelaterede risikopotentiale ved hjaelp af en oxideringsproces, at nedbringe maengden og omfanget af affald, og at frembringe reststoffer, der kan genanvendes eller bortskaffes uden risiko;

et hoejt miljoebeskyttelsesniveau forudsaetter, at der fastsaettes og opretholdes passende driftsbetingelser og emisionsgraensevaerdier for forbraendingsanlaeg for farligt affald i Faellesskabet; det er noedvendigt med saerlige bestemmelser for emissioner af dioxiner og furaner, som det er af afgoerende betydning at nedbringe ved hjaelp af de mest avancerede teknikker;

der er brug for maaleteknikker af hoej standard til at overvaage emissionerne for at sikre, at emissionsgraensevaerdierne og de vejledende vaerdier for de forurenede stoffer overholdes;

der kraeves en integreret indsats til beskyttelse af miljoeet mod emissioner fra forbraending af farligt affald; for at forhindre, at forureningen blot flyttes fra ét miljoe til et andet, maa vandigt affald fra rensning af roeggas kun udledes efter saerskilt behandling; senest to aar efter dette direktivs ikrafttraeden skal der fastlaegges specifikke emissionsgraensevaerdier for forurenende stoffer i vandigt affald af denne art;

der skal indfoeres bestemmelser, der daekker tilfaelde af overskridelse af emissionsgraensevaerierne samt tilfaelde af teknisk uundgaaelige standsninger, forstyrrelser eller svigt i renseanordningerne;

med forbraending af farligt affald i anlaeg, der ikke i foerste raekke er beregnet til at forbraende farligt affald, boer ikke kunne foraarsage en stigning i emissionerne af forurenende stoffer i den del af roeggasmaengden, der stammer fra forbraendingen af dette affald, og der boer derfor gaelde passende begraensninger herfor;

for at forbedre beskyttelsen af menneskers sundhed og miljoeet er det noedvendigt, at bestaaende forbraendingsanlaeg hurtigt tilpasses de emissionsgraensevaerdier, der er fastsat i dette direktiv, saa det undgaas, at maengden af farligt affald, der overfoeres til disse anlaeg, vokser;

der boer nedsaettes et udvalg til at bistaa Kommissionen med ivaerksaettelsen af naervaerende direktiv samt dets tilpasning til den videnskabelige og tekniske udvikling;

rapporterne om gennemfoerelsen af dette direktiv er en vigtig del af underretningen af Kommissionen og medlemsstaterne om de fremskridt, der er gjort inden for teknikker til kontrol af emissioner;

forslag til revision af emissionsgraensevaerdier og bestemmelser i forbindelse hermed i dette direktiv skal forelaegges for Raadet senest den 31. december 2000 paa baggrund af den forventede teknologiske udvikling, erfaringer fra driften af forbraendingsanlaeggene samt miljoekravene -

UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

1. Sigtet med dette direktiv er at fastsaette foranstaltninger og procedurer til at forebygge eller, hvor dette ikke er praktisk muligt, til i videst muligt omfang at begraense miljoeskader, navnlig forurening af luft, jord og overflade- og grundvand, og den fare for menneskers sundhed, som forbraending af farligt affald indebaerer, og i dette oejemed at fastsaette og opretholde passende driftsvilkaar og emissionsgraensevaerdier for forbraendingsanlaeg for farligt affald i Faellesskabet.

2. Anvendelsen af dette direktiv indskraenker ikke anvendelsen af anden relevant faellesskabslovgivning, navnlig om affald og beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed paa forbraendingsanlaeg.

Artikel 2

I dette direktiv forstaas ved:

1. »Farligt affald«: enhver form for fast eller flydende affald som defineret i artikel 1, stk. 4, i Raadets direktiv 91/689/EOEF af 12. december 1991 om farligt affald (7).

Foelgende former for farligt affald er imidlertid undtaget fra dette direktivs anvendelsesomraade:

- braendart flydende affald, herunder olieaffald som defineret i artikel 1 i Raadets direktiv 75/439/EOEF af 16. juni om bortskaffelse af olieaffald (8), saafremt det opfylder foelgende tre kriterier:

i) masseindholdet af polychlorerede aromatiske carbonhydrider, f. eks. polychlorerede biphenyler (PCB) eller pentachlorphenol (PCP), overstiger ikke de koncentrationer, der er fastsat i den relevante faelleskabslovgivning

ii) affaldet bliver ikke farligt ved at indeholde andre bestanddele, som er opfoert i bilag II til direktiv 91/689/EOEF, i maengder eller koncentrationer, der er uforenelige med opfyldelsen af maalene i artikel 4 i direktiv 75/442/EOEF, og

iii) den nedre braendvaerdi er mindst 30 MJ/kg

- alt braendbart flydende affald, som ikke foraarsager anden emission i roeggassen fra forbraendingen end emissionen fra gasolie som defineret i artikel 1, stk. 1, i direktiv 75/716/EOEF (9) eller en stoerre koncentration af emissioner end dem, der hidroerer fra forbraending af saaledes defineret gasolie

- farligt affald, der stammer fra offshore-prospektering og -udnyttelse af olie- og gasressourcer, og som forbraendes om bord

- kommunalt affald, der falder ind under direktiv 89/369/EOEF (10) og 89/429/EOEF (11)

- spildevandsslam fra behandling af kommunalt spildevand bliver ikke farligt ved at indeholde bestanddele, som er opfoert i bilag II til direktiv 91/689/EOEF, i maengder eller koncentrationer, som er fastsat af medlemsstaterne, indtil listen over farligt affald, som er omhandlet i artikel 1, stk. 4, i naevnte direktiv, er opstillet, og som er uforenelige med opfyldelsen af maalene i artikel 4 i direktiv 75/442/EOEF. Denne undtagelse beroerer ikke bestemmelserne i direktiv 86/278/EOEF (12).

2. »Forbraendningsanlaeg«: alt teknisk udstyr, der anvendes til forbraending af farligt affald ved oxidering med eller uden genvinding af den producerede forbraendingsvarme, herunder forbehandling og pyrolyse eller andre termiske behandlingsprocesser, f. eks. plasmaproces, hvis produkterne herfra dernaest forbraendes. Anlaeg, der anvender farligt affald som normalt eller supplerende braendsel til industriprocesser, er ogsaa omfattet.

Denne definition omfatter hele anlaegget og det dertil hoerende omraade, herunder affaldsmodtagelsen, oplagrings- og forbehandlingsfaciliteter, forbraendingsovnen og affalds-, braendstof- og lufttilfoerselssystemerne, udstyr til behandling af roeggas og spildevand samt apparatur og anordninger til kontrol med forbraendingsprocessen og kontinuerlig registrering og overvaagning af forbraendingsvilkaarene.

Foelgende anlaeg er ikke omfattet af denne definition:

- forbraendingsanlaeg for slagtekroppe eller slagteaffald

- forbraendingsanlaeg for smittefarligt klinisk affald, saafremt dette affald ikke er farligt som foelge af tilstedevaerelsen af andre bestanddele, som er opfoert i bilag II til direktiv 91/689/EOEF, eller

- kommunale affaldsforbraendingsanlaeg, der ogsaa forbraender smittefarligt klinisk affald, som ikke er blandet med andet affald, der kan vaere farligt som foelge af tilstedevaerelsen af en af de andre egenskaber, der er opfoert i bilag III til direktiv 91/689/EOEF.

3. »Nyt forbraendingsanlaeg«: et anlaeg, hvortil der er udstedt driftstilladelse paa eller efter den i artikel 18, stk. 1, anfoerte dato.

4. »Bestaaende forbraendingsanlaeg«: et anlaeg, hvortil den foerste driftstilladelse er udstedt foer den i artikel 18, stk. 1, anfoerte dato.

5. »Emissionsgraensevaerdi«: den massekoncentration af forurenende stoffer, som ikke maa overskrides i emissionen fra anlaeg i et naermere fastsat tidsrum.

6. »Operatoer«: enhver fysisk eller juridisk person, som driver et forbraendingsanlaeg, eller som har eller har faaet overdraget den afgoerende oekonomiske dispositionsret over det.

Artikel 3

1. Den tilladelse, der er naevnt i artikel 9 og 10 i direktiv 75/442/EOEF, i artikel 11 i samme direktiv som suppleret ved artikel 3 i direktiv 91/689/EOEF, samt i artikel 3 i Raadets direktiv 84/360/EOEF, maa kun gives, hvis det af ansoegningen fremgaar, at forbraendingsanlaegget er udformet, udstyret og vil blive drevet saaledes, at de noedvendige forebyggende foranstaltninger imod miljoeforurening vil blive truffet, og bestemmelserne i artikel 5 til 12 i naervaerende direktiv vil blive overholdt.

2. I den tilladelse, der udstedes af de kompetente myndigheder, skal det udtrykkeligt anfoeres, hvilke typer og maengder farligt affald der maa behandles i forbraendingsanlaegget, samt hvor stor forbraendingsovnens samlede kapacitet er.

3. Naar anlaeg, som ikke i foerste raekke er beregnet til forbraending af farligt affald, faar tilfoert farligt affald (medforbraending), og den varme, der afgives ved forbraendingen af dette affald, hoejst udgoer 40 % af den samlede varme, der afgives i anlaegget paa et hvilket som helst tidspunkt under driften, gaelder i det mindste foelgende artikler:

- artikel 1 til 5

- artikel 6, stk. 1 og 5

- artikel 7, herunder bestemmelserne om maaling som naevnt i artikel 10 og 11

- artikel 9

- artikel 12, 13 og 14.

4. Tilladelse til medforbraending som omhandlet i stk. 3 maa kun udstedes, hvis det af ansoegningen fremgaar:

- at braenderne til farligt affald anbringes og affaldet tilfoeres saaledes, at forbraendingsgraden er saa fuldstaendig som muligt, og

- at bestemmelserne i artikel 7, paa grundlag af de i bilag II omhandlede beregninger, vil blive overholdt.

I tilladelsen skal det udtrykkeligt anfoeres, hvilke typer og maengder farligt affald der maa medforbraendes i anlaegget. Tilladelsen skal endvidere indeholde oplysning om mindste og stoerste massestroem for det farlige affald, dets laveste og hoejeste braendvaerdi og dets stoerste indhold af forurenende stoffer, f. eks. PCB, PCP, chlor, fluor, svovl og tungmetaller.

Resultaterne af maalinger foretaget senest seks maaneder efter paabegyndelsen af driften under de daarligst taenkelige vilkaar skal vise, at bestemmelserne i artikel 7 overholdes. For naevnte periode kan de kompetente myndigheder tillade undtagelser fra den i stk. 3 fastsatte procentsats.

Artikel 4

Ansoegningerne om tilladelse samt myndighedernes afgoerelser herom og resultaterne af den i artikel 11 i dette direktiv omhandlede overvaagning stilles til raadighed for offentligheden i overensstemmelse med Raadets direktiv 90/313/EOEF af 7. juni 1990 om fri adgang til miljoeoplysninger (13).

Artikel 5

1. Operatoeren traeffer i forbindelse med levering og modtagelse af affald alle noedvendige foranstaltninger til at forebygge eller, hvor dette ikke er praktisk muligt, i videst omfang at begraense miljoeskader navnlig forurening af luft, jord og overflade- og grundvand, samt faren for menneskers sundhed. Disse foranstaltninger skal mindst opfylde kravene i stk. 2 og 3.

2. Inden affaldet modtages i forbraendingsanlaegget, skal der forelaegges operatoeren en beskrivelse af affaldet, der omfatter:

- affaldets fysiske og saa vidt muligt dets kemiske sammensaetning samt tilstraekkelige oplysninger til at vurdere, om det er egnet til den paataenkte forbraendingsproces

- de farlige egenskaber ved affaldet, hvilke stoffer det ikke maa blandes med, samt forholdsregler ved haandtering af affaldet.

3. Inden affaldet modtages i forbraendingsanlaegget, skal operatoeren mindst gennemfoere foelgende modtagelsesprocedure:

- affaldets masse bestemmes

- de dokumenter, der kraeves forelagt i medfoer af direktiv 91/689/EOEF, og i givet fald de dokumenter, der kraeves forelagt i medfoer af Raadets forordning (EOEF) nr. 259/93 af 1. februar 1993 om overvaagning af og kontrol med overfoersel af affald inden for, til og fra Det Europaeiske Faellesskab (14) og i medfoer af bestemmelser om transport af farligt gods, kontrolleres

- der tages repraesentative proever, medmindre det er uhensigtsmaessigt, saa vidt muligt inden aflaesning, for at efterproeve overensstemmelsen med den i henhold til stk. 2 forelagte beskrivelse ved hjaelp af kontrolforanstaltninger, og saaledes at de kompetente myndigheder kan faa kendskab til arten af det affald, der behandles. Disse proever skal opbevares i mindst en maaned efter forbraendingen.

4. De kompetente myndigheder kan indroemme undtagelser fra stk. 2 og 3 for industrianlaeg eller foretagender, der kun forbraender deres eget affald paa stedet for produktionen af affaldet, saafremt samme beskyttelsesniveau er sikret.

Artikel 6

1. Anlaeg til forbraending af farligt affald skal drives saaledes, at forbraendingsgraden er saa fuldstaendig som mulig. Dette kan indebaere, at der skal anvendes egnede metoder til forbehandling af affaldet.

2. Alle forbraendingsanlaeg skal udformes, udstyres og drives saaledes, at gassen fra forbraendingen af farligt affald efter den sidste tilfoersel af forbraendingsluft langsomt og ensartet, og selv under de daarligst taenkelige vilkaar, i mindst to sekunder naar op paa en temperatur paa mindst 850 °C paa eller ved forbraendingskammerets indervaeg ved et iltindhold paa mindst 6 %; ved forbraending af farligt affald, som indeholder mere end 1 % halogenerede organiske stoffer, udtrykt som chlor, skal temperaturen naa op paa mindst 1 100 °C.

Hvis ovnen udelukkende fyres med flydende farligt affald eller med en blanding af gasformige stoffer og pulverformige faste stoffer fra en termisk forbehandling af farligt affald med utilstraekkeligt iltindhold, og hvis mere end 50 % af den samlede afgivne varme stammer fra de gasformige stoffer, skal iltindholdet efter den sidste tilfoersel af forbraendingsluft vaere mindst 3 %.

3. Alle forbraendingsanlaeg skal vaere udstyret med braendere, som taender automatisk, saa snart forbraendingsgassens temperatur efter den sidste tilfoersel af forbraendingsluft falder under den i stk. 2 naevnte relevante minimumstemperatur. Braenderne anvendes ligeledes under igangsaetning eller lukning af anlaegget for at sikre, at den relevante minimumstemperatur opretholdes, saa laenge der er uforbraendt affald i forbraendingskammeret.

Under igangsaetning og lukning, eller hvis forbraendingsgassens temperatur falder under den i stk. 2 anfoerte minimumstemperatur, maa der ikke tilfoeres braenderne braendsel, som kan foraarsage stoerre emissioner end fra forbraending af gasolie som defineret i artikel 1, stk. 1, i direktiv 75/716/EOEF, flydende gas eller naturgas.

Der skal obligatorisk findes og anvendes et system, der forhindrer tilfoersel af farligt affald:

- under igangsaetning, indtil den kraevede minimumsforbraendingstemperatur er naaet

- naar den kraevede minimumsforbraendingstemperatur ikke opretholdes

- naar de kontinuerlige maalinger, som kraeves i medfoer af artikel 11, stk. 1, litra a), viser at emissionsgraensevaerdierne overskrides som foelge af forstyrrelser eller svigt i rensningsanlaegget.

4. De kompetente myndigheder kan for visse former for affald godkende andre betingelser end dem, der er fastsat i stk. 2, forudsat de er naermere angivet i tilladelsen. En saadan godkendelse kan kun udstedes, hvis i det mindste bestemmelserne i artikel 7 er overholdt, og niveauet for dioxin- og furan-emisionerne er lavere end eller lig med de niveauer, der opnaas, hvis de i denne artikels stk. 2 naevnte krav er opfyldt.

Alle driftsvilkaar, der fastsaettes i henhold til bestemmelserne i dette stykke, og resultaterne af kontrolforanstaltningerne meddeles Kommissionen som en del af de oplysninger, der meddeles i henhold til artikel 17.

5. Under drift af forbraendingsanlaegget maa foelgende graensevaerdier for koncentrationen af carbonmonoxid (CO) i forbraendingsgassen ikke overskrides:

a) 50 mg/m³ forbraendingsgas bestemt som dagsgennemsnitsvaerdi

b) 150 mg/m³ forbraendingsgas for mindst 95 % af alle maalinger foretaget i en hvilken som helst 24-timers periode, bestemt som timinuttersgennemsnitsvaerdier, eller 100 mg/m³ forbraendingsgas for alle maalinger, foretaget i en hvilken som helst 24-timers periode, bestemt som halvtimesgennemsnitsvaerdier.

6. Alle forbraendingsanlaeg skal udformes, udstyres og drives saaledes, at der undgaas emissioner i luften, som kan medfoere betydelig luftforurening ved jordoverfladen; navnlig skal roeggassen udledes under kontrollerede forhold gennem en skorsten.

Skorstenshoejden beregnes ud fra sundheds- og miljoehensyn.

Artikel 7

1. Forbraendingsanlaeg skal udformes, udstyres og drives saaledes, at mindst foelgende emissionsgraensevaerdier i roeggassen ikke overskrides:

a) Dagsgennemsnitsvaerdier:

>TABELPOSITION>

b) Halvtimesgennemsnitsvaerdier:

>TABELPOSITION>

c) Alle gennemsnitsvaerdier i loebet af en proevetagningsperiode paa mindst 30 minutter og hoejst otte timer:

>TABELPOSITION>

Disse gennemsnitsvaerdier omfatter ogsaa gasformige og dampformige emissioner af de relevante tungmetaller samt forbindelser heraf.

2. Emissionen af dioxiner og furaner nedbringes ved hjaelp af de mest avancerede teknikker. Senest fra 1. januar 1997 maa ingen gennemsnitsvaerdier, der maales i en proevetagningsperiode paa mindst seks og hoejst otte timer, overstige en graensevaerdi paa 0,1 mg/m³, medmindre Kommissionen ikke, mindst seks maaneder inden denne dato, efter proceduren i artikel 16 soerger for, at harmoniserede maalemetoder udarbejdet paa faellesskabsplan er til raadighed. Denne graensevaerdi defineres som summen af koncentrationerne af de enkelte dioxiner og furaner, vurderet i overensstemmelse med bilag I. Indtil datoen for anvendelsen af denne graensevaerdi skal medlemsstaterne i det mindste betragte denne vaerdi som vejledende.

3. Resultaterne af maalingerne til kontrol af overholdelsen af de i artikel 6 og i naervaerende artikel fastsatte graensevaerdier og vejledende vaerdier omregnes til de i artikel 11, stk. 2, fastsatte betingelser.

4. Hvis farligt affald medforbraendes som omhandlet i artikel 3, stk. 3, gaelder bestemmelserne i artikel 6, stk. 5, og naervaerende artikel stk. 1, 2 og 3 i henhold til kriterierne i bilag II kun for den del af roeggasmaengden, der hidroerer fra forbraending af det farlige affald.

Der skal i henhold til bilag II fastsaettes passende emissionsgraensevaerdier og vejledende vaerdier for de relevante forurenende stoffer, der udledes i roeggassen fra de i artikel 3, stk. 3, naevnte anlaeg.

Artikel 8

1. Udledning af spildevand fra et forbraendingsanlaeg kraever tilladelse fra de kompetente myndigheder.

2. Udledninger i vandmiljoeet af vandigt affald, der stammer fra rensning af roeggas, skal begraenses mest muligt.

Saafremt tilladelsen indeholder en saerlig bestemmelse herom, kan vandigt affald udledes efter separat behandling, paa betingelse af:

- at kravene i relevante EF-, nationale og lokale bestemmelser overholdes for saa vidt angaar emissionsgraensevaerdier, og

- at massen af tungmetaller, dioxiner og furaner i dette vandige affald i forhold til maengden af det behandlede farlige affald reduceres, saaledes at den maengde, der tillades udledt i vand, er mindre end den maengde, der tillades udledt i luften.

3. Uden at dette beroerer stk. 2, fastlaegger Raadet paa forslag af Kommissionen, senest to aar efter dette direktivs ikrafttraeden, et saet specifikke graensevaerdier for forurenende stoffer i spildevand fra rensning af roeggas, der skal udledes.

4. Forbraendingsanlaeg, herunder tilknyttede omraader til oplagring af farligt affald, skal udformes og drives saaledes, at udslip af forurenende stoffer til jorden og grundvandet undgaas i overensstemmelse med Raadets direktiv 80/68/EOEF af 17. december 1979 om beskyttelse af grundvandet mod forurening foraarsaget af visse farlige stoffer (15). Der skal endvidere vaere kapacitet til oplagring af regnsvandsafstroemning fra forbraendingsanlaeggets omraade og af vand, der er kontamineret som foelge af spild eller brandslukning. Denne opbevaringskapacitet skal vaere tilstraekkelig til, at vandet om noedvendigt kan afproeves og behandles inden udledning.

Artikel 9

1. Reststoffer hidroerende fra driften af et forbraendingsanlaeg skal genvindes eller bortskaffes i overensstemmelse med direktiv 75/442/EOEF og 91/689/EOEF. Dette kan kraeve en forbehandling af reststofferne. Stofferne boer opbevares adskilt fra hinanden, indtil der er foretaget en vurdering af, om de skal genvindes eller bortskaffes. Der boer anvendes egnet teknologi for yderligere at lette dette arbejde.

2. Transport og midlertidig oplagring af toerre reststoffer i form af stoev, f. eks. kedelstoev og toerre reststoffer fra roeggasbehandling, finder sted i lukkede beholdere.

3. Eventuel varme, der produceres ved forbraendingsprocessen, boer saa vidt muligt anvendes.

4. Forud for afgoerelsen af, paa hvilken maade forbraendingsreststofferne skal bortskaffes eller genvindes, boer der gennemfoeres egnede analyser til bestemmelse af de forskellige forbraendingsreststoffers fysiske og kemiske egenskaber og forureningspotentiale. Analyserne skal isaer vedroere den oploeselige del og tungmetaller.

Artikel 10

1. Maalekrav med henblik paa i overensstemmelse med artikel 11 at overvaage de parametre, vilkaar og massekoncentrationer af forurenende stoffer, der er relevante for forbraendingsprocessen, fastsaettes i den af de kompetente myndigheder udstedte tilladelse eller i de til tilladelsen knyttede betingelser eller i de relevante, bindende almindelige regler om maalekrav

2. Tilladelse udstedes kun, hvis det af ansoegningen fremgaar, at de foreslaaede maalemetoder er i overensstemmelse med bilag III. Konfidensintervallerne (95 %) ved emissionsgraensevaerdierne i artikel 6, stk. 5, litra a), og artikel 7, stk. 1, litra a) nr. 1, 2, 3 og 5, maa ikke overstige de i bilag III, punkt 4, anfoerte vaerdier.

Installationen og driften af det automatiserede overvaagningsudstyr skal underkastes kontrol og et aarligt eftersyn.

3. I den af myndighederne udstedte tilladelse eller i de til tilladelsen knyttede betingelser eller i de relevante, bindende almindelige regler om proeveudtagnings- og maaleprocedurer fastsaettes de proeveudtagnings- og maaleprocedurer, der anvendes til opfyldelse af kravet om regelmaessige maalinger af hvert enkelt luftforurenende stof, samt proeveudtagnings- eller maalepunkternes placering.

Kravene til regelmaessige maalinger fastsaettes af de kompetente myndigheder i overensstemmelse med bilag III.

Artikel 11

1. Foelgende maalinger udfoeres paa forbraendingsanlaegget i overensstemmelse med bilag III:

a) kontinuerlige maalinger af de i artikel 6, stk. 5, og artikel 7, stk. 1, litra a) og b), anfoerte stoffer

b) kontinuerlige maalinger af foelgende driftsparametre:

- temperatur, som naevnt i artikel 6, stk. 2 og 4

- iltkoncentration, tryk, temperatur og vanddampindhold i roeggassen

c) mindst to maalinger pr. aar af de i artikel 7, stk. 1, litra c), og stk. 2, naevnte stoffer; der skal dog foretages en maaling hver anden maaned i de foerste tolv maaneder af driften

d) roeggassens opholdstid, den relevante minimumstemperatur og iltindholdet, som specificeret i artikel 6, stk. 2 og 4, underkastes passende kontrol mindst én gang, naar forbraendingsanlaegget saettes i drift og under de daarligst taenkelige driftsvilkaar.

Kontinuerlig maaling af HF kan udelades, hvis HC1 behandles paa en saadan maade, at den i artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 3), og stk. 1, litra b), nr. 3), omhandlede emissionsgraensevaerdi ikke overskrides. I saa fald foretages der regelmaessige maalinger af emissionen af HF.

Kontinuerlig maaling af vanddampindholdet er ikke noedvendig, hvis roeggasproeven toerres, inden emissionerne analyseres.

Maalinger af de i artikel 7, stk. 1, opfoerte forurenende stoffer er ikke noedvendige, hvis der i henhold til tilladelsen kun kan forbraendes farligt affald, som ikke kan foraarsage gennemsnitsvaerdier for disse forurenende stoffer, der overstiger 10 % af de i artikel 7, stk. 1, fastsatte emissionsgraensevaerdier.

Kommissionen traeffer efter proceduren i artikel 16, saa snart der findes egnede maalemetoder i Faellesskabet, afgoerelse om, fra hvilken dato der skal udfoeres kontinuerlige maalinger af de i artikel 7, stk. 1, litra c), og stk. 2, naevnte stoffer i overensstemmelse med bilag III.

2. Resultaterne af de maalinger, der gennemfoeres for at kontrollere overensstemmelsen med de i artikel 6 og 7 fastsatte graensevaerdier og vejledende vaerdier, omregnes til foelgende standardbetingelser:

- temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 11 % ilt, toer gas

- temperatur 273 K, tryk 101,3 kPa, 3 % ilt, toer gas, udelukkende ved forbraending af olieaffald som defineret i direktiv 75/439/EOEF.

Hvis farligt affald forbraendes i en atmosfaere tilsat ilt, kan maaleresultaterne omregnes til et iltindhold, der fastsaettes af den kompetente myndighed, og som afspejler de saerlige omstaendigheder ved det paagaeldende tilfaelde. Med hensyn til artikel 3, stk. 3, omregnes resultaterne af maalingerne til et samlet iltindhold som beregnet i bilag II.

Hvis emissionen af forurenende stoffer mindskes ved roeggasbehandling, foretages den i foerste afsnit omhandlede omregning til iltindhold kun, hvis det iltindhold, som maales i den samme periode som for det paagaeldende forurenende stof, overstiger det relevante standardiltindhold.

3. Emissionsvaerdierne overholdes hvis:

- alle dagsgennemsnitsvaerdierne ikke overstiger emissionsgraensevaerdierne i artikel 6, stk. 5, litra a), og artikel 7, stk. 1, litra a), og

- hverken

alle halvtimesgennemsnitsvaerdierne i aarets loeb overstiger emissionsgraensevaerdierne i kolonne A i artikel 7, stk. 1, litra b), eller

97 % af halvtimesgennemsnitsvaerdierne i aarets loeb ikke overstiger emissionsgraensevaerdierne i kolonne B i artikel 7, stk. 1, litra b)

- alle gennemsnitsvaerdierne i proevetagningsperioden ikke overstiger emissionsgraensevaerdierne i artikel 7, stk. 1, litra c)

- bestemmelserne i artikel 6, stk. 5, litra b), overholdes.

Gennemsnitsvaerdier, der bestemmes i de perioder, der er naevnt i artikel 12, stk. 2, medregnes ikke ved vurderingen af, om emissionsgraensevaerdierne er overholdt.

Halvtimesgennemsnittene og timinuttersgennemsnittene bestemmes inden for den faktiske driftstid (inklusive igangsaetnings- og lukningsperioder, hvis der forbraendes farligt affald) ud fra de maalte vaerdier, efter at vaerdien af det i bilag III, punkt 4, fastsatte konfidensinterval er fratrukket. Dagsgennemsnitsvaerdierne bestemmes ud fra disse validerede gennemsnitsvaerdier.

Gennemsnitvaerdierne for proevetagningsperioden og, i tilfaelde af regelmaessige maalinger af HF, gennemsnitvaerdierne for HF bestemmes i henhold til de betingelser, der er fastsat i medfoer af artikel 10, stk. 3.

Artikel 12

1. Saafremt maalinger viser, at de i dette direktiv fastsatte emissionsgraensevaerdier er overskredet, underrettes de kompetente myndigheder omgaaende herom. Tilfoerslen af farligt affald maa ikke fortsaette, saa laenge anlaegget ikke opfylder emissionsnormerne, og tilfoerslen af farligt affald genoptages foerst, naar myndighederne giver tilladelse dertil.

2. Myndighederne fastsaetter den laengste, tilladte periode for teknisk uundgaaelige standsninger, forstyrrelser eller svigt i rensningsanlaeg eller maaleanordninger, i hvilken koncentrationen af de forurenenede stoffer i udledningen i luften maa overstige de fastsatte emissionsgraensevaerdier. Anlaegget maa under ingen omstaendigheder fortsaette med at forbraende farligt affald i mere end 4 timer uafbrudt; endvidere maa drift under saadanne betingelser i loebet af et aar ikke overstige 60 timer sammenlagt.

I tilfaelde af sammenbrud af anlaegget skal operatoeren, saa snart det er praktisk muligt, begraense eller standse driften, indtil anlaegget igen kan fungere normalt. I anlaeg som omhandlet i artikel 3, stk. 3, skal indfoersel af farligt affald standses.

Totalstoevindholdet i udledningerne maa under ingen omstaendigheder overstige 150 mg/m³ udtrykt som halvtimesgennemsnit; endvidere maa graensevaerdien i artikel 7, stk. 1, litra a), nr. 2, og stk. 1, litra b), nr. 2, ikke overskrides. Alle de oevrige betingelser i artikel 6 skal overholdes.

Artikel 13

1. Bestemmelserne i dette direktiv gaelder for bestaaende forbraendingsanlaeg senest tre aar og seks maaneder efter den i artikel 18, stk. 1, anfoerte dato.

2. Operatoeren kan dog senest seks maaneder efter den i artikel 18, stk. 1, anfoerte dato meddele myndighederne, at det bestaaende forbraendingsanlaeg ikke vil blive drevet i mere end 20 000 timer i en periode paa hoejst fem aar regnet fra operatoerens underretning, inden det lukkes endeligt. I saa fald anvendes stk. 1 ikke.

Artikel 14

Senest den 31. december 2000 forelaegger Kommissionen, isaer paa baggrund af den forventede teknologiske udvikling, erfaringerne fra driften af forbraendingsanlaeggene og miljoekravene, en beretning for Raadet, baseret paa erfaringerne fra gennemfoerelsen af direktivet og de fremskridt, der er gjort med hensyn til emissionskontrolmetoder, ledsaget af forslag til revision af emissionsgraensevaerdierne og de dertil knyttede bestemmelser, der er naevnt i dette direktiv.

Emissionsgraensevaerdier, der fastsaettes efter en saadan revision, gaelder ikke for bestaaende forbraendingsanlaeg foer den 31. december 2006.

Artikel 15

Kommissionen vedtager efter fremgangsmaaden i artikel 16 de aendringer, der er noedvendige for at tilpasse bestemmelserne i artikel 10, 11 og 12 samt bilag I, II og III til den tekniske udvikling.

Artikel 16

1. Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.

2. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen.

Ved afstemninger i udvalget tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3. a) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.

b) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.

Har Raadet ved udloebet af en frist paa tre maaneder fra forslagets forelaeggelse for det ikke truffet en afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig mod de naevnte foranstaltninger.

Artikel 17

Beretningerne om gennemfoerelsen af dette direktiv udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 5 i direktiv 91/692/EOEF. Den foerste beretning omfatter den foerste fulde treaarsperiode efter dette direktivs ikrafttraeden.

Artikel 18

1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den ... (16*). De underretter straks Kommissionen herom.

Naar medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 19

Dette direktiv traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.

Artikel 20

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfaerdiget i ...

Paa Raadets vegne

Formand

(1) EFT nr. C 130 af 21. 5. 1992, s. 1.

(2) EFT nr. C 332 af 16. 12. 1992, s. 49.

(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 10. 3. 1993 (EFT nr. C 115 af 26. 4. 1993, s. 90). Raadets faelles holdning af ... (EFT nr. C ...) og Europa-Parlamentets afgoerelse af ... (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(4) EFT nr. C 122 af 18. 5. 1990, s. 2.

(5) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 47. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF (EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 48).

(6) EFT nr. L 188 af 16. 7. 1984, s. 20. Direktivet er aendret ved direktiv 91/692/EOEF.

(7) EFT nr. L 377 af 31. 12. 1991, s. 20.

(8) EFT nr. L 194 af 25. 7. 1975, s. 23. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF.

(9) Raadets direktiv 75/716/EOEF af 24. november 1975 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivninger og svovlindholdet i visse flydende braendselstoffer (EFT nr. L 307 af 27. 11. 1975, s. 22). Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF.

(10) Raadets direktiv 89/369/EOEF af 8. juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale affaldsforbraendingsanlaeg (EFT nr. L 163 af 14. 6. 1989, s. 32).

(11) Raadets direktiv 89/429/EOEF af 21. juni 1989 om nedbringelse af luftforurening fra bestaaende kommunale affaldsforbraendingsanlaeg (EFT nr. L 203 af 15. 7. 1989, s. 50).

(12) Raadets direktiv 86/278/EOEF af 12. juni 1986 om beskyttelse af miljoeet, navnlig jorden, i forbindelse med anvendelse i landbruget af slam fra rensningsanlaeg (EFT nr. L 181 af 4. 7. 1986, s. 6). Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF.

(13) EFT nr. L 158 af 23. 6. 1990, s. 56.

(14) EFT nr. L 30 af 6. 2. 1983, s. 1.

(15*) Nye anlaeg.

(16**) Eksisterende anlaeg.

(17) EFT nr. L 20 af 26. 1. 1980, s. 43. Direktivet er senest aendret ved direktiv 91/692/EOEF.

(18*) To aar efter direktivets ikrafttraeden.

BILAG I

AEKVIVALENSFAKTORER FOR DIOXINER OG DIBENZOFURANER

Til bestemmelse af den i artikel 7, stk. 2, omhandlede sum af vaerdier skal massekoncentrationen af foelgende dioxiner og dibenzofuraner multipliceres med foelgende aekvivalensfaktorer inden sammenlaegning (ved anvendelse af begrebet »toksiske aekvivalenter«).

>TABELPOSITION>

BILAG II

BESTEMMELSE AF EMISSIONSGRAENSEVAERDIER OG VEJLEDENDE VAERDIER FOR MEDFORBRAENDING AF FARLIGT AFFALD

Graensevaerdien eller den vejledende vaerdi for hvert enkelt relevant forurenende stof og for carbonmonoxid i roeggassen fra medforbraending af farligt affald skal beregnes saaledes:

Vaffald × Caffald + Vproc × Cproc

Vaffald + Vproc

= C

Vaffald: roeggasvolumen fra forbraending af farligt affald, udelukkende bestemt ud fra det affald, der har den laveste braendvaerdi, som specificeret i tilladelsen og omregnet til de i artikel 11, stk. 2, anfoerte betingelser.

Hvis den varme, der afgives ved forbraending af farligt affald, udgoer mindre end 10 % af den samlede varme, der afgives i anlaegget, skal »affald« beregnes paa grundlag af en (fiktiv) maengde affald, der ved forbraending ville svare til en varmeafgivelse paa 10 % af en fastsat samlet varmeafgivelse.

Caffald: emissionsgraensevaerdier for anlaeg, der udelukkende er beregnet til forbraending af farligt affald (mindst de i artikel 7, stk. 1 og 2, og artikel 6, stk. 5, anfoerte emissionsgraensevaerdier og vejledende vaerdier for forurenende stoffer og carbonmonoxid).

Vproc: roeggasvolumen fra processen i anlaegget, herunder forbraendingen af det tilladte braendsel, der normalt anvendes i anlaegget (eksklusive farligt affald), bestemt paa grundlag af det iltindhold, som emissionerne skal omregnes til som fastsat i faellesskabslovgivningen eller det paagaeldende lands lovgivning. Findes der ingen bestemmelser for denne art anlaeg, skal grundlaget vaere det faktiske iltindhold i roeggassen uden fortynding ved tilfoersel af luft, der er unoedvendig for processen. Omregningen til de andre betingelser er anfoert i artikel 11, stk. 2.

Cproc: emissionsgraensevaerdierne for de relevante forurenende stoffer og carbonmonoxid i roeggassen fra anlaeg, som ved afbraending af det tilladte braendsel, der normalt anvendes (eksklusive farligt affald), opfylder de nationale love og administrative bestemmelser for saadanne anlaeg. Hvis der ikke findes saadanne bestemmelser, anvendes de emissionsgraensevaerdier, der er fastsat i tilladelsen. Indeholder tilladelsen ikke saadanne vaerdier, anvendes de faktiske massekoncentrationer.

C: samlet emissionsgraensevaerdi eller vejledende vaerdi for carbonmonoxid og de relevante forurenende stoffer til erstatning af de i artikel 6, stk. 5, og artikel 7, stk. 1 og 2, anfoerte emissionsgraensevaerdier og vejledende vaerdier. Det samlede iltindhold til erstatning af iltindholdet med henblik paa omregning som omhandlet i artikel 6 og 7 beregnes paa grundlag af det ovennaevnte indhold under hensyntagen til delvolumenerne.

I betragtning af at det er tilladt at medforbraende farligt affald, skal den samlede emissionsgraensevaerdi (C) under alle omstaendigheder beregnes saaledes, at emissionen i miljoeet nedbringes mest muligt.

BILAG III

MAALEMETODER

1. Maalinger til bestemmelse af koncentrationen af luftforurenende stoffer i roeggaskanaler skal vaere repraesentative.

2. Proeveudtagning og analyse af samtlige forurenende stoffer, herunder dioxiner og furaner, og referencemaalinger til kalibrering af automatiserede maalesystemer skal udfoeres som anfoert i CEN-standarder, der er udarbejdet paa grundlag af de ordrer, Kommissionen har afgivet. De nationale standarder gaelder, saa laenge der ikke foreligger CEN-standarder.

3. En procedure til overvaagning af dioxiner og furaner kan kun godkendes, hvis detektionsgraensen for proeveudtagning og analyse af de enkelte dioxiner og furaner er tilstraekkelig lav til at kunne give et meningsfuldt resultat udtrykt i toksicitetsaekvivalenter.

4. 95 %-konfidensintervallerne ved emissionsgraensevaerdierne maa ikke overstige foelgende procentdele af emissionsgraensevaerdierne:

>TABELPOSITION>

RAADETS BEGRUNDELSE

I. Indledning

1. Kommissionen forelagde den 23. marts 1992 Raadet et forslag til Raadets direktiv om forbraending af farligt affald (1).

2. Europa-Parlamentet afgav udtalelse den 10. marts 1993 (2).

3. Det OEkonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 22. oktober 1992 (3).

4. Kommissionen sendte den 22. juni 1993 Raadet sit forslag, som aendret efter Europa-Parlamentets udtalelse (4).

5. Paa den 1676. samling den 28. og 29. juni 1993 naaede Raadet til enighed om den dispositive tekst til direktivet med forbehold af endnu en hoering af Europa-Parlamentet om aandringnen af retsgrundlaget fra traktatens artikel 100 A til artikel 130 S. Denne aendring er accepteret af Kommissionen. Parlamentet, der blev hoert igen den 8. september 1993, har accepteret det nye retsgrundlag (5).

II. Faelles holdning

1. Vedtagelse af den faelles holdning

Raadet har den 11. juli 1994 fastlagt en faelles holdning i overensstemmelse med traktatens artikel 189 C og paa grundlag af dens artikel 130 S, stk. 1.

2. Sigtet med direktivet

Direktivforslaget, der indgaar som led i Faellesskabets strategi paa affaldshaandteringsomraadet, supplerer den eksisterende faellesskabslovgivning vedroerende forbraending af kommunalt affald. Sigtet hermed er isaer at undgaa eller i stoerst muligt omfang reducere de negative virkninger for miljoeet og folkesundheden af forbraending af farligt affald ved fastsaettelse og opretholdelse af passende driftsvilkaar og emissionsgraensevaerdier for anlaeg til forbraending af farligt affald i Faellesskabet.

3. Generelle bemaerkninger

Kommissionens forslag, der var meget detaljeret og teknisk komplekst, omfattede en sektor, hvor visse medlemsstater allerede havde indfoert lovgiving, hvis aendring havde kunnet medfoere betydelige omkostninger. Paa den anden side var medlemsstaterne bevidste om problemets vigtighed, ogsaa i offemtlighedens oejne.

Paa den baggrund har Raadet i sin faelles holdning navnlig bestraebt sig paa at fastsaette faelles bestemmelser, der ikke er urimeligt strenge i en foerste fase, og har paa mellemlang sigt planlagt en gennemgribende revision af graensevaerdierne og de dertil knyttede bestemmelser paa grundlag af den indhoestede erfaring, de teknologiske fremskridt og hensynene til miljoeet. Valget af traktatens artikel 130 S , stk. 1, som retsgrundlag giver endvidere medlemsstaterne mulighed for at bevare eller indfoere strengere bestemmelser.

4. Specifikke bestemmelser

(Referencerne nedenfor henviser til teksten til den faelles holdning)

4.1. Raadets aendringer i Kommissionens aendrede forslag

Kommissionen har accepteret alle de aendringer, Raadet har foretaget i dens aendrede forslag. De vigtigste aendringer er foelgende:

a) Retsgrundlag

Raadet mener, at direktivet i henhold til formaalsbestemmelsen (artikel 1) snarere sigter mod beskyttelse af miljoeet mod emissioner fra forbraending af farligt affald og forebyggelse af forurening herfra end mod noedvendigheden af at harmonisere de nationale bestemmelser vedroerende forbraending og har derfor valgt traktatens artikel 130 S, stk. 1, som retsgrundlag.

b) Anvendelsesomraade (artikel 2)

Raadet har fundet det hensigtsmaessigt ligeledes at udelukke farligt affald hidroerende fra efterforskning efter og udnyttelse af olie- og gasressourcer paa offshoreanlaeg, der forbraendes om bord, idet der for oejeblikket droeftes et internationalt instrument herom. Det har endvidere udelukket andre kategorier af affald og forbraendingsanlaeg, forudsat at det afbraendte affald ikke kan anses for farligt i den eksisterende faellesskabslovgivnings betydning (der er isaer tale om spildevandsslam fra behandling af kommunalt spildevand og forbraendingsanlaeg til destruktion af dyrekroppe og klinisk affald).

Ud fra et oenske om sammenhaeng med de gaeldende bestemmelser er det besluttet, at olieaffald for at kunne udelukkes ikke maa overskride de PCB- og PCT-koncentrationer, der er fastsat i den gaeldende lovgivning.

c) Supplerende forbraending af farligt affald (artikel 3, stk. 3)

Med hensyn til bestemmelserne om forbraending af farligt affald i anlaeg, der ikke foerst og fremmest er beregnet hertil (supplerende forbraending), har Raadet kun fastholdt den oevre graense (40 % af den samlede varme, der afgives af det farlige affald, der anvendes som supplerende braendsel), under hvilken det kun er obligatorisk at overholde visse bestemmelser i direktivet. Hvis denne procentsats er under 10 % (den nedre graense, der var fastsat i Kommissionens oprindelige forslag), er det dog i bilag II fastsat, at der med henblik paa anvendelse af de relevante bestemmelser i direktivet skal foretages beregninger paa grundlag af en fiktiv maengde affald, der repraesenterer en varmeafgivelse paa 10 %.

d) Emissionsgraensevaerdier (artikel 7 og 14)

Af de grunde, der er redegjort for i punkt 3 ovenfor, har Raadet for roeggasser besluttet at fastsaette graensevaerdier, hvoraf nogle ikke er saa strenge som de af Kommissionen foreslaaede. For at sikre stoerre smidighed har Raadet endvidere for halvtimegennemsnittene fastsat to raekker af vaerdier, hvoraf den ene skal overholdes med en overensstemmelse paa 100 % og den anden, som er strengere, med en overensstemmelse paa 97 %.

Paa samme maade er de af Kommissionen foreslaaede vaerdier for tungmetaller forblevet uaendrede for nye anlaeg, medens der for eksisterende anlaeg kan kraeves mindre strenge vaerdier. Som allerede naevnt, skal der med indsaettelsen af artikel 14 foretages en revision af alle disse vaerdier i aar 2000.

For saa vidt angaar emission af dioxiner og furaner har Raadet accepteret det forslag om indfoerelse af en graensevaerdi senest i 1997, der blev fremlagt af Kommissionen efter Parlamentets udtalelse, dog forudsat at der findes paalidelige og harmoniserde maalemetoder, naar den fastsatte graensevaerdi traeder i kraft.

e) Udledning af spildevand (artikel 8)

Raadet har fundet det lidet realistisk helt at forbyde udledning i vandmiljoeet af spildevand fra rensning af roeggasser og har erstattet et saadant forbud med strenge betingelser for udstedelse af en udledningstilladelse. Endvidere skal der fastsaettes specifikke graensevaerdier for disse udledninger senest to aar efter direktivets ikrafttraeden.

f) Udvalgsprocedure (artikel 15)

Raadet har fundet det hensigtmaessigt at vaelge et udvalg af type IIIb i stedet for type IIIa som foreslaaet af Kommissionen, paa baggrund af vigtigheden og de potentielle oekonomiske foelger af de opgaver, det faar paalagt.

g) TN-bilagene

AF hensyn til den juridiske klarhed har Raadet besluttet at udelade de tekniske TN-bilag, der blot var foreslaaet af Kommissionen til orientering.

Kommissionen har dog givet tilsagn om at ville offentliggoere disse bilag som tekniske retningslinjer for at bistaa medlemsstaterne med gennemfoerelsen af direktivet.

4.2. AEndringsforslag fra Europa-Parlamentet, der blev accepteret i Kommissionens aendrede forslag og er accepteret/fulgt i den faelles holdning

- Artikel 1 (aendringsforslag nr. 8)

Raadet har accepteret det vigtigste element i dette aendringsforslag i den form, der er foreslaaet af Kommissionen, hvis argumentation Raadet kan tilslutte sig.

- Artikel 2, stk. 1, foerste led, foerste punktum (aendringsforslag nr. 9)

Raadet har accepteret dette aendringsforslag.

- Artikel 5, stk. 3, tredje led (aendringsforslag nr. 13)

Raadet har delvis accepteret dette aendringsforslag. Det fandt dog, at bestemmelsen om opbevaring i tre aar af dokumenterne vedroerende analysen ville have vaeret forbundet med uforholdmaessigt store omkostninger.

- Artikel 7, stk. 2 (kompromisaendringsforslag nr. 46)

Raadet har accepteret aendringsforslaget i uaendret form, dog med tilfoejelse af en klausul om harmoniserende maalemetoder (jf. punkt 4.1.d)).

- Artikel 14 (aendringsforslag nr. 26)

Substansen i dette aendringsforslag er blevet accepteret og styrket i revisionsklausulen i artikel 14 (jf. punkt 3).

4.3. AEndringsforslag fra Europa-Parlamentet, der er accepteret i Kommissionens aendrede forslag, men som ikke er fulgt i den faelles holdning

- Praeamblen

I overensstemmelse med resolutionen af 8. juni 1993 om kvaliteten af affattelsen af EF-lovgivningnen mener Raadet, at praeamblen boer indeholde en begrundelse for den dispositive tekst udtrykt i et enkelt sprog. Raadet har derfor foretrukket ikke at medtage de nye eller aendrede betragtninger (aendringsforslag nr. 1, 2, 3, 4 og 7), som enten ikke svarer til noget i den dispositive tekst eller indeholder for tekniske detaljer.

Med hensyn til kompromisaendringsforslag nr. 45 er teksten blevet tilpasset for at bringe den i overensstemmelse med teksten til artikel 8, som aendret af Raadet.

- Artikel 3, stk. 1 (aendringsforslag nr. 10)

Raadet finder, at ordet »noedvendige« er tilstraekkeligt til at sikre teknisk paalidelighed og har derfor ikke accepteret den af Parlamentet oenskede praecisering og endnu mindre den mere komplekse formulering, der blev foreslaaet af Kommissionen paa grundlag af Parlamentets aendringsforslag.

- Artikel 3, stk. 2 (aendringsforslag nr. 11)

Raadet har ment, at dette aendringsforslag ville vaere forbundet med for store omkostninger og har foretrukket Kommissionens oprindelige forslag, dog med tilfoejelse af en forpligtelse til i tilladelsen at anfoere baade maengder og typer af affald.

- Artikel 6, stk. 3, foerste afsnit (aendringsforslag nr. 17)

Raadet har ikke fundet det hensigtsmaessigt at indsaette den foreslaaede praecisering.

- Artikel 8, stk. 2 (kompromisaendringsforslag nr. 47)

Angaaende Raadets holdning til dette punkt, jf. punkt 4.1.e) ovenfor.

- Artikel 9, stk. 1 (aendringsforslag nr. 22)

Raadet har foretrukket den mere generelle formulering i Kommissionens oprindelige forslag.

- Artikel 11, stk. 1, litra c) (aendringsforslag nr. 23)

Raadet har besluttet at nedsaette antallet af maalinger til to om aaret, undtagen i de foerste tolv maaneder af driften, hvor der foretages en maaling hver anden maaned. Der er derfor ikke nogen begrundelse for proevetagning paa variable tidspunkter.

- Artikel 13, stk. 2 ( aendringsforslag nr. 25)

Raadet har foretrukket Kommissionens oprindelige forslag.

4.4. AEndringsforslag fra Europa-Parlamentet, der ikke blev accepteret af Kommissionen

- AEndringsforslag nr. 12

Raadet har foretrukket perioden paa seks maaneder efter idriftsaettelsen som foreslaaet af Kommissionen.

- AEndringsforslag nr. 14

Raadet har besluttet at lade den artikel udgaa, som aendringsforslaget vedroerer, idet bestemmelserne heri efter Raadets opfattelse ikke er vaesentlige.

- AEndringsforslag nr. 15

AEndringsforslaget har ingen relevans, eftersom TN-bilagene er bortfaldet (jf. punkt 4.1.g) ovenfor).

- AEndringsforslag nr. 16, 18, 21 og 24

Raadet har fundet formuleringen i Kommissionens oprindelige forslag hensigtsmaessig.

(1) EFT nr. C 130 af 21. 5. 1992, s. 1.

(2) EFT nr. C 115 af 26. 4. 1993, s. 89.

(3) EFT nr. C 332 af 16. 12. 1992, s. 49.

(4) EFT nr. C 190 af 14. 7. 1993, s. 5.

(5) Jf. dok. 5444/94 PE-RE 18.