–Forpligtelsen til at tilbagetage egne statsborgere omfatter også tidligere egne statsborgere, der er blevet frataget eller har givet afkald på deres statsborgerskab uden at have fået statsborgerskab i en anden stat.

–I aftalens åbningsbestemmelse bekræftes det, at aftalen skal anvendes på en sådan måde, at menneskerettighederne respekteres og den anmodede og den anmodende stats forpligtelser i henhold til de relevante internationale instrumenter, der gælder for dem, overholdes, og det understreges, at den anmodede stat især skal sikre beskyttelse af rettighederne for de personer, som tilbagetages til dens område, i overensstemmelse med disse internationale instrumenter.

Kommissionen finder, at de mål, Rådet fastsatte i sine forhandlingsdirektiver, er nået, og at udkastet til tilbagetagelsesaftale er acceptabelt for Unionen.

Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Hviderusland om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse (i det følgende benævnt "aftalen") tager sigte på at indføre hurtige og effektive procedurer for identifikation og sikker tilbagesendelse under ordnede forhold af personer, som ikke, eller ikke længere, opfylder betingelserne for indrejse, ophold eller bopæl på Hvideruslands eller en af Den Europæiske Unions medlemsstaters område, og at lette sådanne personers transit på en samarbejdsbetonet måde.

Forslaget til afgørelse vedrørende indgåelsen indeholder de nødvendige interne ordninger for aftalens praktiske anvendelse. Det fastsættes navnlig, at Kommissionen, der bistås af eksperter fra medlemsstaterne, repræsenterer Unionen i det blandede tilbagetagelsesudvalg, der nedsættes ved aftalens artikel 19.

Den 17. april 2019 blev Europa-Parlamentet underrettet om afslutningen af forhandlingerne om både visumlempelses- og tilbagetagelsesaftalerne ved en skrivelse fra generaldirektøren for GD for Migration og Indre Anliggender til formanden for Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender. Udkastene til begge aftaler var vedlagt som bilag.

På dette grundlag forelagde Kommissionen den 12. november 2010 en henstilling til Rådet med henblik på at få direktiver til at føre forhandlinger med Republikken Hviderusland om henholdsvis lempelse af reglerne for udstedelse af visa til kortvarigt ophold og tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse.

I forbindelse med topmødet om det østlige partnerskab i maj 2009 bekræftede EU på ny sin politiske støtte til fuld liberalisering af visumordningen under sikre forhold samt til fremme af mobiliteten ved at indgå aftaler om visumlempelse og tilbagetagelse med landene i det østlige partnerskab. Ifølge den fælles strategi til udviklingen af EU's politik for lempelse af reglerne for udstedelse af visa, som blev vedtaget af medlemsstaterne i Coreper i december 2005, vil der ikke blive indgået en aftale om visumlempelse, før der er indgået en tilbagetagelsesaftale.

–Forpligtelsen til at tilbagetage egne statsborgere omfatter også familiemedlemmer (dvs. ægtefælle og mindreårige ugifte børn) uanset deres statsborgerskab, som ikke har selvstændig opholdsret i den anmodende stat.

–Forpligtelsen til at tilbagetage tredjelandsstatsborgere og statsløse personer (artikel 4 og 6) er forbundet med følgende forudsætninger: a) at den pågældende person på tidspunktet for indrejsen har enten en opholdstilladelse udstedt af den anmodede stat eller et gyldigt visum udstedt af den anmodede stat samt et bevis for indrejse på den anmodede stats område eller b) at den pågældende person ulovligt og direkte er rejst ind på den anmodende stats område efter at have opholdt sig eller have været i transit på den anmodede stats område. En sådan tilbagetagelsesforpligtelse gælder ikke i forbindelse med personer, der kun har været i lufthavnstransit, eller som har fået udstedt et visum eller en opholdstilladelse af den anmodende stat, medmindre i) det visum eller den opholdstilladelse, der er udstedt af den anmodede stat, har en længere gyldighedsperiode, ii) det visum eller den opholdstilladelse, der er udstedt af den anmodende stat, er opnået på svigagtig vis, eller iii) den pågældende person ikke opfylder nogen af de betingelser, der er knyttet til visummet.

–Hviderusland accepterer for egne statsborgere i tilfælde, hvor den angivne frist er udløbet, og for tredjelandsstatsborgere eller statsløse personer, at det europæiske rejsedokument til brug ved tilbagesendelse anvendes (artikel 3, stk. 5, og artikel 4, stk. 3). Det tilsvarende standarddokument for Republikken Hviderusland findes i bilag 7.

–Afdeling III i aftalen (artikel 7-13 sammenholdt med bilag 1-5) indeholder de tekniske bestemmelser vedrørende tilbagetagelsesproceduren (tilbagetagelsesanmodning, dokumentation, frister, overførsels- og befordringsmåde) og tilbagetagelser, der er behæftet med fejl (artikel 13). Der er skabt smidighed i proceduren, idet der ikke er behov for en tilbagetagelsesanmodning, hvis den person, som skal tilbagetages, er i besiddelse af et gyldigt rejsedokument (artikel 7, stk. 2).

–I aftalens artikel 7, stk. 3, fastlægges den såkaldte hasteprocedure for personer, der pågribes i et område inden for en radius på op til 30 kilometer fra den fælles landegrænse mellem en medlemsstat og Hviderusland samt inden for det område, der hører under de internationale lufthavnes i medlemsstaterne og Hviderusland. Efter hasteproceduren skal tilbagetagelsesanmodningerne fremsættes inden for en frist på to arbejdsdage, og de skal besvares inden for en frist på to arbejdsdage, mens fristen efter den normale procedure er 10 kalenderdage (artikel 11, stk. 2).

–Aftalen indeholder et afsnit om transit (artikel 14 og 15 sammenholdt med bilag 6).

–Artikel 16, 17 og 18 indeholder de nødvendige bestemmelser om omkostninger, databeskyttelse og forholdet mellem aftalen og andre internationale forpligtelser.

–Artikel 19 indeholder bestemmelser om det blandede tilbagetagelsesudvalgs sammensætning, opgaver og beføjelser.

–For at lette gennemførelsen af denne aftale åbner artikel 20 mulighed for, at Hviderusland og de enkelte medlemsstater indgår bilaterale gennemførelsesprotokoller. Forholdet mellem de bilaterale gennemførelsesprotokoller og denne aftale præciseres i artikel 21.

–De afsluttende bestemmelser (artikel 22-24) vedrører aftalens ikrafttræden, varighed, mulige ændringer, suspension og opsigelse samt den retlige status for bilagene til aftalen.

–Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands særlige situation er nævnt i præamblen, artikel 1, litra d), artikel 22, stk. 2, og, for så vidt angår Danmark, i en fælleserklæring. Der er taget hensyn til Islands, Norges, Schweiz' og Liechtensteins tætte associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, og dette kommer ligeledes til udtryk i de fælleserklæringer, der er knyttet til aftalen.

3.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

·Retsgrundlag

Dette forslag forelægges Rådet med henblik på indgåelse af aftalen.

Retsgrundlaget for forslaget er artikel 79, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a).

·Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Ikke relevant.

·Proportionalitetsprincippet

Dette forslag går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå det tilsigtede mål, nemlig indgåelse af en international aftale om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse.

4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET