Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om særprogrammet til gennemførelse af Horisont 2020 - rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) /* KOM/2011/0811 endelig - 2011/0402 (CNS) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET Forslagspakken om "Horisont 2020", der er udarbejdet i fuld overensstemmelse med Kommissionens meddelelse "Et budget for Europa 2020"[1], understøtter fuldt ud Europa 2020-strategien, der peger på forskning og innovation som afgørende for at nå målene om intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Pakken består af forslag vedrørende: (1) rammeprogrammet Horisont 2020 (traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde – "TEUF") (2) et enkelt sæt regler for deltagelse og formidling (TEUF) (3) et enkelt særprogram til gennemførelsen af Horisont 2020 (TEUF) samt (4) et enkelt forslag om de dele af Horisont 2020, der hører under Euratom-traktaten. Den overordnede politiske baggrund for disse forslag beskrives i en meddelelse, der vedtages sammen med forslagene, og som behandler en række tværgående elementer såsom forenkling og hvordan tilgangen til innovation er blevet styrket. Horisont 2020-strategien bidrager direkte til at håndtere de væsentlige samfundsmæssige udfordringer, der er identificeret i Europa 2020 og de tilhørende flagskibsinitiativer. Den vil ligeledes bidrage til at sikre industrielt lederskab i Europa. Samtidig vil den sikre opbygningen af et videnskabsgrundlag i topklasse, hvilket er afgørende for Europas velstand og velfærd på lang sigt. Med henblik på at nå disse mål omfatter forslagene en fuld vifte af støttemuligheder, som er integreret på tværs af forsknings- og innovationscyklussen. Horisont 2020 samler og styrker således de aktiviteter, som aktuelt finansieres under det syvende rammeprogram, innovationsdelene i rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation samt Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi. Dermed skal forslagene også medføre en væsentlig forenkling for deltagerne. 2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSENTER OG KONSEKVENSANALYSE Under udarbejdelsen af de fire forslag er der taget fuldt hensyn til indlæggene i en omfattende offentlig høring på grundlag af grønbogen, "Fra udfordringer til muligheder: Mod en fælles strategisk ramme for EU-finansiering af forskning og innovation", KOM(2011) 48. Såvel Det Europæiske Råd som medlemsstaterne og en bred vifte af interesseparter fra industrien, den akademiske verden og civilsamfundet har givet udtryk for deres synspunkter. Forslaget hviler også på en to indgående konsekvensanalyser, der er baseret på høringer af de berørte parter, interne og eksterne evalueringer, samt bidrag fra internationale eksperter. Konsekvensanalyserne konkluderede, at Horisont 2020-programmet vil føre til en mere klart målrettet indsats, at det er det bedste middel til at skabe den nødvendige kritiske masse på program- og projektniveau, og at det vil gavne de politiske mål mest muligt og medføre de størst mulige økonomiske, konkurrencemæssige og sociale fordele. Samtidig vil det bidrage til en forenkling, bl.a. ved at lette den administrative byrde for deltagerne, strømline de gældende procedurer, sikre sammenhæng mellem de forskellige instrumenter og tilvejebringe en ny balance mellem risiko og tillid. 3. FORSLAGETS JURIDISKE INDHOLD 3.1. Retsgrundlag Forslaget integrerer forsknings- og innovationsaktiviteter i en samlet helhed med henblik på at nå de politiske mål. Som sådan baseres Horisont 2020 på afsnittene i TEUF om "Industri" og "Forskning, teknologisk udvikling og rummet" (artikel 173 og 182). De tilhørende regler for deltagelse og formidling vil blive baseret på de samme artikler i TEUF (artikel 173, 183 og 188). Retsgrundlaget vedrørende "Industri" vil først og fremmest gælde for Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EIT), der vil blive finansieret via budgettet for Horisont 2020. EIT figurerer ikke på særprogramniveau. Aktiviteter vedrørende innovation har som bekendt udtrykkelig indgået i forskellige rammeprogrammer på grundlag af afsnittet om forskning i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og det nuværende rammeprogram omfatter også en række innovationsaktiviteter. Derfor vil særprogrammet til gennemførelse af Horisont 2020 blive baseret på TEUF-afsnittet "Forskning, teknologisk udvikling og rummet"" (artikel 182), da de planlagte aktiviteter vil falde under dette afsnit. Forslaget om Euratom-programmet for forskning og uddannelse, der bidrager til Horisont 2020, bygger på artikel 7 i Euratom-traktaten. 3.2. Subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet Forslagene er udformet med henblik på at opnå størst mulig merværdi og effekt på EU-plan og omfatter først og fremmest mål og aktiviteter, der ikke kan gennemføres effektivt, hvis medlemsstaterne handler hver for sig. Handling på EU-plan kan styrke de overordnede rammer for forskning og innovation og samordne medlemsstaternes forskningsindsats, så man undgår overlapning, bevarer den kritiske masse på central områder og sikrer, at de offentlige midler udnyttes bedst muligt. En samordnet indsats gør det muligt at skabe konkurrence på EU-plan, så vi kan udvælge de bedste forslag og dermed nå endnu bedre resultater og skabe øget opmærksomhed omkring førende forsknings- og innovationsaktiviteter. Handling på EU-plan giver også de bedste muligheder for at støtte mobilitet på tværs af grænserne og således forbedre forskernes videreuddannelses- og karrieremuligheder. Et EU-program vil bedre kunne støtte risikobetonet og langsigtet F&U, idet risikoen deles, og der opnås en rækkevidde og stordriftsfordele, der ellers ikke ville være mulig. Det kan sætte gang i yderligere offentlige og private investeringer, bidrage til gennemførelsen af et europæisk forskningsrum, hvor viden, forskere og teknologi kan cirkulere frit, og fremskynde i markedsføringen og udbredelsen af innovative produkter på hele det indre marked. Der er også brug for programmer på EU-plan, der kan støtte den politiske beslutningsproces samt gennemførelsen af de mål, der er sat for en lang række politikker. En komplet redegørelse findes i de konsekvensanalyser, der ledsager lovpakken. 4. BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER Budgettet for samtlige forslag er opstillet i løbende priser. I finansieringsoversigten, der vedlægges dette forslag, gøres der rede for virkningerne for budgettet og personale- og administrationsressourcer. Kommissionen kan på grundlag af en cost-benefit-analyse vælge at gøre brug af eksisterende gennemførelsesorganer til gennemførelse af Horisont 2020, i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer. 2011/0402 (CNS) af XXX Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om særprogrammet til gennemførelse af Horisont 2020 - rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) (EØS-relevant tekst) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR – under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 182, stk. 4, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet[2], under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[3], under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[4], efter en særlig lovgivningsprocedure og ud fra følgende betragtninger: (1) I overensstemmelse med traktatens artikel 182, stk. 3, iværksættes Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. [...] af … om Horisont 2020 - rammeprogram for forskning og innovation ("Horisont 2020")[5] - ved hjælp af særprogrammer, som fastsætter de nærmere bestemmelser for deres gennemførelse, deres varighed og de midler, der skønnes nødvendige hertil. (2) Horisont 2020 har tre mål, nemlig at frembringe videnskabelige topresultater ("videnskabelig topkvalitet"), at være industriførende på en række områder ("industrielt lederskab") og at håndtere samfundsmæssige udfordringer ("samfundsmæssige udfordringer"). Disse tre mål bør gennemføres ved hjælp af et særprogram bestående af tre dele med indirekte aktioner og en del med direkte aktioner gennemført af Det Fælles Forskningscenter (JRC). (3) Horisont 2020 fastlægger de generelle mål for rammeprogrammet, prioriteterne og hovedlinjerne i specifikke mål og aktioner, der skal gennemføres, medens særprogrammet bør fastlægge de specifikke mål og hovedlinjerne i de aktiviteter, der vedrører de enkelte dele. Gennemførelsesbestemmelserne i Horisont 2020 gælder fuldt ud for dette særprogram, herunder også bestemmelserne om etiske principper. (4) Hver del bør supplere særprogrammets andre dele og gennemføres i sammenhæng med disse. (5) Der er et kritisk behov for at styrke og udvide Unionens videnskabelige grundlag og sikre en strøm af verdensførende forskning og talent, som sikrer Europas konkurrenceevne og velfærd på langt sigt. Del I “videnskabelig topkvalitet” bør støtte Det Europæiske Forskningsråds aktiviteter inden for frontlinjeforskning og fremtidige og fremspirende teknologier, Marie Curie-programmets aktioner og europæiske forskningsinfrastrukturer. Aktiviteterne kunne sigte mod at opbygge kompetencer på lang sigt med et stærkt fokus på næste generation inden for videnskab, systemer og forskere og på at støtte nye talenter fra hele Unionen og fra associerede lande. Unionens aktiviteter til støtte for videnskabelig topkvalitet bør medvirke til at konsolidere det europæiske forskningsområde og gøre Unionens forskningssystem mere konkurrencedygtigt og attraktivt på globalt plan. (6) Forskningsaktioner, der udføres under del I om videnskabelig topkvalitet, bør fastlægges i overensstemmelse med de videnskabelige behov og muligheder uden forudbestemte tematiske prioriteter. Forskningsdagsordenen bør fastlægges i tæt samarbejde med det videnskabelige samfund. Forskning bør finansieres på grundlag af videnskabelig topkvalitet. (7) Det Europæiske Forskningsråd bør efterfølge Det Europæiske Forskningsråd, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 2007/134/EF[6]. Det bør arbejde i henhold til principperne om videnskabelig topkvalitet, uafhængighed, effektivitet og gennemskuelighed. (8) Med henblik på at bevare og øge Unionens industrielle lederskab er det tvingende nødvendigt at stimulere den private sektors investeringer i forskning og udvikling og innovation, fremme forskning og innovation med en erhvervsinitieret dagsorden og fremskynde udviklingen af nye teknologier, der skal danne grundlaget morgendagens virksomheder og økonomiske vækst. Del II "industriel lederskab" bør støtte investeringer i topkvalitetsforskning og innovation inden for støtteteknologier og andre industrielle teknologier, lette adgangen til risikovillig kapital til innovative virksomheder og projekter og støtte innovation i små og mellemstore virksomheder i hele Unionen. (9) Rumforskning og innovation, for hvilken Unionen har delt kompetence, bør indgå som et integreret element i del II "industriel lederskab" for at få størst mulig videnskabelig, økonomisk og samfundsmæssig virkning og for at sikre en effektiv og omkostningseffektiv gennemførelse. (10) Håndteringen af de store samfundsmæssige udfordringer, der er beskrevet i Europa 2020-strategien[7], forudsætter store investeringer i forskning og innovation med sigte på at udvikle og indføre nye og banebrydende løsninger, der har den nødvendige spændvidde og gennemslagskraft. Disse udfordringer er også en stor økonomisk chance for innovative virksomheder og bidrager således til Unionens konkurrenceevne og beskæftigelsen. (11) Del III "samfundsmæssige udfordringer" bør øge effektiviteten af forskning og innovation, når det gælder at reagere på samfundsmæssige udfordringer, ved at støtte topkvalitetsforsknings- og innovationsaktiviteter. Aktiviteterne bør gennemføres under anvendelse af en problemorienteret helhedstilgang, som forener ressourcer og viden på tværs af områder, teknologier og discipliner. Forskning inden for samfundsvidenskab og humanistiske videnskaber er et vigtigt aspekt i forbindelse med håndteringen af alle udfordringerne. Aktiviteterne bør dække hele viften af forskning og innovation med ekstra vægt på innovationsrelaterede aktiviteter såsom pilotprojekter, demonstrationsprojekter, prøveanlæg, støtte til offentlige indkøb, prænormativ forskning og standardiseringsarbejde og markedsføring af innovationer. Aktiviteterne bør direkte støtte de tilsvarende sektorpolitiske kompetencer på EU-plan. Alle udfordringer bør håndteres, så de bidrager til det overordnede mål om en bæredygtig udvikling. (12) Det Fælles Forskningscenter (JRC), som er en integreret del af Horisont 2020, bør fortsætte med at tilvejebringe kundeorienteret videnskabelig og teknologisk støtte til udformning, udvikling, gennemførelse og overvågning af Unionens politikker. Med henblik herpå bør Det Fælles Forskningscenter udføre forskning af højeste kvalitet. Når Det Fælles Forskningscenter udfører de direkte aktioner i overensstemmelse med sine opgaver, bør det navnlig lægge vægt på områder, som er vigtige for Unionen, nemlig intelligent, inklusiv og bæredygtig vækst, sikkerhed og unionsborgerskab samt det globale Europa. (13) Det Fælles Forskningscenters direkte aktioner bør gennemføres på en fleksibel, effektiv og gennemsigtig måde, som tager hensyn til de relevante behov hos Det Fælles Forskningscenters brugere og Unionens politikker samt til målsætningen om at beskytte Unionens finansielle interesser. Forskningsaktionerne bør i givet fald tilpasses disse behov og den videnskabelige og teknologiske udvikling og sigte mod at opnå videnskabelig topkvalitet. (14) Det Fælles Forskningscenter bør fortsat generere yderligere ressourcer gennem konkurrerende aktiviteter, herunder deltagelse i indirekte aktioner under Horisont 2020, tredjepartsarbejde og i mindre grad udnyttelse af intellektuel ejendom. (15) Særprogrammet bør supplere foranstaltninger, som gennemføres i medlemsstaterne, og andre EU-foranstaltninger, som indgår i den overordnede strategi for gennemførelsen af Europa 2020-strategien, herunder navnlig aktioner inden for områderne samhørighed, landbrug, udvikling af landdistrikter, uddannelse og erhvervsuddannelse, industri, folkesundhed, forbrugerbeskyttelse, beskæftigelses- og socialpolitik, energi, transport, miljø, klima, sikkerhed, hav- og fiskeripolitik, udviklingssamarbejde og udvidelse samt naboskabspolitik. (16) For at sikre, at evalueringerne under Horisont 2020 er i overensstemmelse med den seneste tekniske viden, og at de særlige vilkår for at benytte sig af finansieringsfaciliteterne afspejler markedsforholdene, bør beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde delegeres til Kommissionen med henblik på, at denne kan tilpasse eller videreudvikle de resultatindikatorer, der hører til særprogrammets specifikke mål, og de særlige vilkår for at benytte sig af finansieringsfaciliteterne. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Rådet. (17) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af særprogrammet, bør Kommissionen have gennemførelsesbeføjelser til at vedtage arbejdsprogrammer for gennemførelsen af særprogrammet. (18) Gennemførelsesbeføjelserne i forbindelse med arbejdsprogrammerne for del I, II og III, med undtagelse af Det Europæiske Forskningsråds aktioner, hvor Kommissionen ikke afviger fra Det Videnskabelige Råds holdning, bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser[8]. (19) Det Fælles Forskningscenters styrelsesråd oprettet ved Kommissionens afgørelse 96/282/Euratom af 10. april 1996 om reorganisering af Det Fælles Forskningscenter[9] er blevet hørt om det videnskabelige og teknologiske indhold af særprogrammet for Det Fælles Forskningscenters direkte aktioner. (20) Af klarheds- og retssikkerhedshensyn bør følgende retsakter ophæves: Rådets beslutning 2006/971/EF af 19. december 2006 om særprogrammet Samarbejde til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-13)[10], Rådets beslutning 2006/972/EF af 19. december 2006 om særprogrammet Idéer til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013)[11], Rådets beslutning 2006/973/EF af 19. december 2006 om særprogrammet Mennesker til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013)[12], Rådets beslutning 2006/974/EF af 19. december 2006 om særprogrammet Kapacitet til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013)[13] og Rådets beslutning 2006/975/EF af 19. december 2006 om særprogrammet for Det Fælles Forskningscenters direkte aktioner under Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013)[14] — VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE: AFSNIT I OPRETTELSE Artikel 1 Genstand Ved denne afgørelse oprettes særprogrammet til gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. nr. XX/2012[15], og der fastsættes specifikke mål for Unionens støtte til de forsknings- og innovationsaktiviteter, der er beskrevet i artikel 1 i den nævnte forordning, og regler for gennemførelsen. Artikel 2 Oprettelse af særprogrammet 1. Særprogrammet til gennemførelse af Horisont 2020 - rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) (i det følgende kaldet "særprogrammet") oprettes hermed for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020. 2. I overensstemmelse med artikel 5, stk. 2 og stk. 3, i forordning (EU) nr. XX/2012 [Horisont 2020-forordningen] består særprogrammet af følgende dele: (a) Del I “Videnskabelig topkvalitet” (b) Del II “Industrielt lederskab” (c) Del III “Samfundsmæssige udfordringer” (d) Del IV "Det Fælles Forskningscenters (JRC) ikke-nukleare direkte aktioner". Artikel 3 Specifikke mål 1. Del I “videnskabelig topkvalitet” har til formål at styrke kvaliteten i den europæiske forskning i overensstemmelse med det prioriterede område “Videnskabelig topkvalitet", der er anført i artikel 5, stk. 2, litra a) i forordning (EU) nr. XX/2012 [Horisont 2020-forordningen], ved at forfølge følgende specifikke mål: (a) styrkelse af frontlinjeforskningen gennem Det Europæiske Forskningsråds (ERC) aktiviteter (b) styrkelse af forskningen i fremtidige og fremspirende teknologier (c) styrkelse af færdigheder, uddannelse og karriereudvikling gennem Marie Skłodowska-Curie-aktioneer (i det følgende benævnt "Marie Curie-aktiviteter") (d) styrkelse af europæiske forskningsinfrastrukturer, herunder e-infrastrukturer. Hovedlinjerne i aktiviteterne i forbindelse med disse specifikke mål er beskrevet i bilag I, del I. 2. Del II “Industrielt lederskab" har til formål at styrke det industrielle lederskab og konkurrenceevnen i overensstemmelse med det prioriterede område “Industrielt lederskab", der er anført i artikel 5, stk. 2, litra b) i forordning (EU) nr. XX/2012 [Horisont 2020-forordningen], ved at forfølge følgende specifikke mål: (a) fremme af Europas industrielle lederskab gennem forskning, teknologisk udvikling, demonstration og innovation inden for følgende nøgle- og industriteknologier: i) informations- og kommunikationsteknologier ii) nanoteknologi iii) avancerede materialer iv) bioteknologi v) avanceret fremstilling og forarbejdning vi) rumfart (b) bedre adgang til risikokapital til investeringer i forskning og innovation (c) øget innovation i små og mellemstore virksomheder. Hovedlinjerne i aktiviteterne i forbindelse med disse specifikke mål er beskrevet i bilag I, del II. Der fastlægges særlige vilkår for at benytte sig af finansieringsfaciliteterne under det specifikke mål i litra b). Disse vilkår er anført i bilag I, del II, afsnit 2. Kommissionen beføjes til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 10 med henblik på at tilpasse disse særlige vilkår, hvis markedsforholdene kræver det, eller i overensstemmelse med resultaterne af konkurrence- og innovationsprogrammets lånegarantifacilitet og risikodelingsinstrumentet under det syvende rammeprograms finansieringsfacilitet for risikodeling. 3. Del III "Samfundsmæssige udfordringer" skal bidrage til det prioriterede område "Samfundsmæssige udfordringer" i artikel 5, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. XX/2012 [Horisont 2020-forordningen] gennem aktioner inden for forskning, teknologisk udvikling, demonstration og innovation, som bidrager til følgende specifikke mål: (a) forbedring af alles sundhed og trivsel gennem hele livet (b) sikring af tilstrækkelige forsyninger af sikre fødevarer af høj kvalitet og andre biobaserede produkter ved at udvikle produktive og ressourceeffektive primære produktionssystemer, fremme af tilhørende økosystemtjenester og samtidige konkurrencedygtige kulstoffattige forsyningskæder; (c) overgang til et pålideligt, bæredygtigt og konkurrencedygtigt energisystem i lyset af tiltagende ressourceknaphed, stigende energibehov og klimaforandringer (d) udvikling af et europæisk transportsystem, som er ressourceeffektivt, miljøvenligt, sikkert og problemfrit til gavn for borgerne, økonomien og samfundet (e) udvikling af en ressourceeffektiv og klimarobust økonomi med en bæredygtig råstofforsyning for at opfylde en voksende verdensbefolknings behov inden for bæredygtige rammer for planetens naturressourcer (f) fremme af rummelige, innovative og sikre europæiske samfund i situationer med hidtil usete forandringer og tiltagende indbyrdes global afhængighed. Hovedlinjerne i aktiviteterne i forbindelse med disse specifikke mål er beskrevet i bilag I, del III. 4. Del IV "Det Fælles Forskningscenters (JRC) ikke-nukleare direkte aktioner" skal bidrage til alle de prioriterede områder i artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) nr. XX/2012 [Horisont 2020-forordningen] med det specifikke mål at levere kundeorienteret videnskabelig og teknologisk støtte til Unionens politikker. Hovedlinjerne i forbindelse med dette specifikke mål er beskrevet i bilag I, del IV. 5 Særprogrammet vurderes ud fra de opnåede resultater og virkninger i forhold til resultatindikatorer, herunder, hvis det er relevant, publikationer i førende tidsskrifter, udveksling af forskere, adgang til forskningsinfrastrukturer, investeringer mobiliseret via gældsfinansiering og venturekapital, smv, som introducerer nye innovationer i virksomheden eller på markedet, henvisninger til relevante forskningsaktiviteter i strategidokumenter og, hvorvidt der kan konstateres specifikke virkninger på politikker. Bilag II indeholder yderligere oplysninger om de vigtigste resultatnøgleindikatorer for de specifikke mål i stk. 1 til stk. 4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 10 med henblik på at tilpasse eller videreudvikle indikatorerne i lyset af nye udviklinger. Artikel 4 Budget 1. I overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i forordning (EU) nr. XX/2012 [Horisont 2020-forordningen] udgør budgettet for gennemførelsen af særprogrammet 86,198 mia. EUR. 2. Beløbet i stk. 1 fordeles mellem de fire dele, der er beskrevet i artikel 2, stk. 2, i nærværende afgørelse, i henhold til artikel 6, stk. 2, i forordning (EU) nr. XX/2012 [Horisont 2020-forordningen]. Den vejledende fordeling af budgetbevillingerne på de specifikke mål, der er anført i denne afgørelses artikel 3, og det samlede maksimumbidrag til Det Fælles Forskningscenters aktioner er angivet i bilag II til forordning (EU) nr. XX/2012 [Horisont 2020-forordningen]. 3 Højst 6 % af de beløb, der er anført i artikel 6, stk. 2, i forordning (EU) nr. XX/2012 [Horisont 2020-forordningen] for særprogrammets del I, II og III, må anvendes til Kommissionens administrative udgifter. 4. Bevillinger kan om nødvendigt opføres i budgettet efter 2020 til dækning af udgifter til teknisk eller administrativ bistand for fortsat at kunne forvalte aktioner, der ikke er afsluttet den 31. december 2020. AFSNIT II GENNEMFØRELSE Artikel 5 Arbejdsprogrammer 1. Særprogrammet gennemføres ved hjælp af arbejdsprogrammer. 2. Kommissionen vedtager fælles eller separate arbejdsprogrammer for gennemførelsen af del I, II og III af dette særprogram, som er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a), b) og c), undtagen for gennemførelsen af aktioner under det specifikke mål “Styrkelse af Europas videngrundlag gennem frontlinjeforskning”. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 9, stk. 2. 3. Arbejdsprogrammerne for gennemførelsen af aktioner under det specifikke mål “Styrkelse af Europas videngrundlag gennem frontlinjeforskning” som fastlagt af Det Europæiske Forskningsråds Videnskabelige Råd, jf. artikel 7, stk. 2, litra b), vedtages af Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt. Kommissionen afviger kun fra det arbejdsprogram, der er fastlagt af Det Videnskabelige Råd, hvis den mener, at det ikke er i overensstemmelse med denne afgørelses bestemmelser. I så fald vedtager Kommissionen arbejdsprogrammet ved hjælp af en gennemførelsesretsakt i overensstemmelse med proceduren i artikel 9, stk. 2. Kommissionen skal på behørig vis begrunde en sådan foranstaltning. 4. Kommissionen vedtager et separat flerårigt arbejdsprogram ved hjælp af en gennemførelsesretsakt for del IV af særprogrammet vedrørende Det Fælles Forskningscenters ikke-nukleare direkte aktioner, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra d). Dette arbejdsprogram skal tage hensyn til udtalelsen fra styrelsesrådet for Det Fælles Forskningscenter, som er omhandlet i Kommissionens afgørelse 96/282/Euratom. 5. I arbejdsprogrammerne tages der hensyn til videnskabens, teknologiens og innovationens status på nationalt og internationalt plan samt EU-plan og for den politiske, markedsmæssige og samfundsmæssige udvikling. De skal indeholde oplysninger om samordningen med forsknings- og innovationsaktiviteter, som udføres af medlemsstaterne, herunder inden for områder, hvor der findes fælles programlægningsinitiativer. Det ajourføres efter behov. 6. Arbejdsprogrammerne for gennemførelsen af del I, II og III, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, litra a), b) og c), skal beskrive de tilstræbte mål, de forventede resultater, gennemførelsesmetoderne og det samlede udgiftsbeløb, herunder indikative oplysninger om de klimarelaterede udgifter, hvor det er relevant. De skal også omfatte en beskrivelse af de aktioner, der skal finansieres, en angivelse af det beløb, der er allokeret til hver aktion, en foreløbig tidsplan for gennemførelsen og en flerårig tilgang og strategiske retningslinjer for de følgende gennemførelsesår. I forbindelse med tilskud skal de anføre prioriteterne, de væsentlige evalueringskriterier og den maksimale samfinansieringssats. De skal give mulighed for en bottom-up-tilgang, hvor målene nås på innovative måder. Herudover skal disse arbejdsprogrammer omfatte et afsnit, som udpeger de tværgående foranstaltninger, som er omhandlet i artikel 13 i forordning (EU) nr. XX/2012 [Horisont 2020-forordningen], og som dækker to eller flere specifikke mål inden for det samme prioriterede område og på tværs af to eller flere prioriterede områder. Aktionerne gennemføres på en integreret måde. Artikel 6 Det Europæiske Forskningsråd 1. Kommissionen opretter et europæisk forskningsråd (“ERC”), som skal være midlet til at gennemføre aktionerne under del I “Videnskabelig topkvalitet”, som vedrører det specifikke mål “Styrkelse af Europas videngrundlag gennem frontlinjeforskning”. Det Europæiske Forskningsråd skal efterfølge Det Europæiske Forskningsråd, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 2007/134/EF. 2. Det Europæiske Forskningsråd består af det uafhængige videnskabelige råd i henhold til artikel 7 og den specifikke gennemførelsesstruktur i henhold til artikel 8. 3. ERC's formand vælges blandt internationalt velrenommerede seniorforskere. Formanden udnævnes af Kommissionen efter en ansættelsesprocedure, som bl.a. omfatter et indstillingsudvalg, for en periode på fire år, som kan fornys én gang. Ansættelsesproceduren og den valgte kandidat skal godkendes af Det Videnskabelige Råd. Formanden leder Det Videnskabelige Råd, varetager forbindelserne til den specifikke gennemførelsesstruktur og repræsenterer Det Videnskabelige Råd i videnskabens verden. 4. Grundlaget for Det Europæiske Forskningsråds arbejde er videnskabelig topkvalitet, uafhængighed, effektivitet, åbenhed og ansvarlighed. Det sikrer kontinuiteten af de aktioner, som blev varetaget af Det Europæiske Forskningsråd i henhold til Rådets beslutning 2006/972/EF. 5. Det Europæiske Forskningsråds aktiviteter skal understøtte forskning inden for alle områder, som udføres af individuelle eller tværnationale forskerhold i konkurrence på EU-niveau. Det Europæiske Forskningsråds forskningsstøtte tildeles udelukkende på grundlag af kriteriet om topkvalitet. 6. Kommissionen står som garant for Det Europæiske Forskningsråds uafhængighed og integritet og sikrer, at det udfører sine opgaver korrekt. Kommissionen sikrer, at gennemførelsen af Det Europæiske Forskningsråds aktioner sker i overensstemmelse med principperne i stk. 4 og Det Videnskabelige Råds overordnede strategi, jf. artikel 7, stk. 2. Artikel 7 Det Videnskabelige Råd 1. Det Videnskabelige Råd består af forskere, ingeniører og akademikere med særlig fremragende renommé og med relevant sagkundskab; de dækker tilsammen et bredt spektrum af forskningsområder og handler i deres personlige egenskab uafhængigt af eksterne interesser. Medlemmer af Det Videnskabelige Råd udnævnes af Kommissionen efter en uafhængig og åben indstillingsprocedure, der er aftalt med Det Videnskabelige Råd, og som omfatter en høring af forskersamfundet og en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet. Medlemmerne udnævnes med et firårigt mandat, der kan fornys én gang i et rotationssystem, der skal sikre kontinuiteten i Det Videnskabelige Råds arbejde. 2. Det Videnskabelige Råd fastlægger: (a) den overordnede strategi for Det Europæiske Forskningsråd (b) arbejdsprogrammet for gennemførelsen af Det Europæiske Forskningsråds aktiviteter (c) metoderne til og proceduren for peer review-processen og den bedømmelse af indkomne forslag, der danner grundlag for udvælgelsen af, hvilke forslag der skal have støtte (d) sin holdning til ethvert forhold, som fra et videnskabeligt synspunkt kan forbedre resultaterne og virkningerne af Det Europæiske Forskningsråd samt kvaliteten af den udførte forskning (e) en adfærdskodeks, bl.a. for, hvordan potentielle interessekonflikter imødegås. Kommissionen afviger kun fra holdninger, som Det Videnskabelige Råd har fastlagt i henhold til litra a), c), d) og e), hvis den mener, at de ikke overholder bestemmelserne i denne afgørelse. I så fald vedtager Kommissionen foranstaltninger for at bevare kontinuiteten i gennemførelsen af særprogrammet og for at nå dets mål, hvorved den beskriver de punkter, hvor der afviges fra Det Videnskabelige Råds holdninger, og behørigt begrunder afvigelserne. 3. Det Videnskabelige Råd handler i overensstemmelse med det mandat, der er fastlagt i bilag I, del I, afsnit 1.1. 4. Det Videnskabelige Råd handler udelukkende med sigte på at nå målene for den del af særprogrammet, der vedrører det specifikke mål “Styrkelse af Europas videnskabsgrundlag inden for frontlinjeforskning”, i henhold til principperne i artikel 6, stk. 4. Det skal handle hæderligt og ubestikkeligt og varetage sine opgaver effektivt og i størst mulig åbenhed. Artikel 8 Specifik gennemførelsesstruktur 1. Den specifikke gennemførelsesstruktur er ansvarlig for administrative gennemførelse og programgennemførelsen, jf. bilag I, del I, afsnit 1.2, og støtter Det Videnskabelige Råd i varetagelsen af alle dets opgaver. 2. Kommissionen sikrer, at den specifikke struktur for gennemførelsen strengt, effektivt og med den nødvendige smidighed følger Det Europæiske Forskningsråds mål og krav og kun disse. AFSNIT III AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 9 Udvalgsprocedure 1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som fastlagt i forordning (EU) nr. 182/2011[16]. 2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. 3. Hvis udtalelsen fra det i stk. 2 omhandlede udvalg skal indhentes ved skriftlig procedure, afsluttes den skriftlige procedure uden noget resultat, hvis formanden træffer beslutning herom eller et simpelt flertal af udvalgets medlemmer anmoder herom inden for tidsfristen for afgivelse af udtalelsen. Artikel 10 Udøvelse af de delegerede beføjelser 1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de i denne artikel anførte betingelser. 2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på ubestemt tid fra datoen for denne forordnings ikrafttræden. 3. Delegationen af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer de i den pågældende afgørelse anførte delegerede beføjelser til ophør. Den får virkning fra dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller fra en senere dato, der fastsættes nærmere i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft. 4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den Rådet meddelelse herom. 5. En delegeret retsakt træder kun i kraft, hvis Rådet ikke har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Rådet, eller hvis Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at den ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med en måned på Rådets initiativ. 6. Europa-Parlamentet underrettes om Kommissionens vedtagelse af delegerede retsakter, om enhver indsigelse mod dem eller om Rådets tilbagekaldelse af delegationen af beføjelser. Artikel 11 Ophævelse og overgangsbestemmelser 1. Beslutning 2006/971/EF, 2006/972/EF, 2006/973/EF, 2006/974/EF og 2006/975/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2014. 2. De aktioner, som er iværksat i henhold til de i stk. 1 nævnte beslutninger og økonomiske forpligtelser i forbindelse med aktioner, der gennemføres i henhold til disse beslutninger, hører fortsat under disse beslutninger, indtil de er afsluttet. Hvis det er nødvendigt, varetages eventuelle tilbageværende opgaver for de udvalg, som er nedsat ved de i stk. 1 nævnte beslutninger, af det udvalg, der er omhandlet i denne afgørelses artikel 9. 3. Den finansielle tildeling til særprogrammet kan også dække udgifter til teknisk og administrativ bistand, som er nødvendig for at sikre overgangen mellem særprogrammet og de foranstaltninger, der er omfattet af beslutning 2006/971/EF, 2006/972/EF, 2006/973/EF, 2006/974/EF og 2006/975/EF. Artikel 12 Ikrafttræden Denne beslutning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Artikel 13 Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i På Rådets vegne Formand BILAG I Hovedlinjerne i aktiviteterne Fælles elementer for de indirekte aktioner 1. Programlægning 1.1. Generelt Forordning (EU) nr. XX/2012 (Horisont 2020-forordningen) fastlægger et sæt principper, der skal fremme en programlægningstilgang, hvor aktiviteter på en strategisk og integreret måde bidrager til opfyldelsen af dens mål, og hvor der sikres en stærk komplementaritet med andre beslægtede politikker og programmer i hele Unionen. De direkte aktioner i Horisont 2020 gennemføres ved hjælp af de finansieringsformer, som er fastlagt i finansforordningen, navnlig tilskud, priser, indkøb og finansieringsinstrumenter. Alle former for finansiering anvendes fleksibelt i alle de generelle og specifikke mål i Horisont 2020, idet de anvendes på grundlag af det enkelte specifikke måls behov og særlige træk. Der vil være særlig fokus på at sikre en bred tilgang til innovation, som ikke kun er begrænset til udvikling af nye produkter og tjenester på grundlag af videnskabelige og teknologiske gennembrud, men som også omfatter aspekter som anvendelse af eksisterende teknologier i nye applikationer, løbende forbedringer samt ikke-teknologisk og samfundsmæssig innovation. Kun med en holistisk tilgang kan man håndtere samfundsmæssige udfordringer og samtidig skabe nye konkurrencedygtige virksomheder og industrier. Navnlig med hensyn til de samfundsmæssige udfordringer og støtte- og industriteknologi vil der være fokus på støtteaktiviteter, som fungerer tæt sammen med slutbrugerne eller markedet, f.eks. demonstration, pilotprojekter eller konceptbekræftelse ("proof-of-concept"). Dette omfatter i givet fald også aktiviteter til støtte for social innovation og støtte til efterspørgselsaspekter såsom præstandardisering eller prækommercielle indkøb samt indkøb af innovative løsninger, standardisering og andre brugerrelaterede foranstaltninger, som skal bidrage til at fremskynde indførelsen og udbredelsen af innovative produkter og tjenester på markedet. Derudover vil der være tilstrækkelig plads til bottom-up-tilgange og åbne, lette og hurtige ordninger under de enkelte udfordringer og teknologier med henblik på at give Europas bedste forskere, iværksættere og virksomheder mulighed for at foreslå banebrydende løsninger efter eget valg. Fastlæggelsen af de detaljerede prioriteter under gennemførelsen af Horisont 2020 vil omfatte en strategisk tilgang til programlægning af forskning ved hjælp af forvaltningsmetoder, der er nøje afstemt efter den politiske udvikling, men alligevel er grænseoverskridende i forhold til traditionelle sektorpolitikker. Dette baseres på fornuftig dokumentation, analyse og fremsyn, og udviklingen måles i forhold til et robust sæt resultatindikatorer. Denne tværgående tilgang til programlægning og forvaltning vil effektivisere samordningen af alle de specifikke mål i Horisont 2020 og giver mulighed for at håndtere de tværgående udfordringer som f.eks. bæredygtighed, klimaforandringer eller havforskning og -teknologi. Opstillingen af prioriteter vil ligeledes være baseret på en lang række input og rådgivning. Den vil i givet fald omfatte grupper af uafhængige eksperter, som er nedsat specifikt for at rådgive om gennemførelsen af Horisont 2020 eller et af de specifikke mål. Disse ekspertgrupper udviser et passende niveau af ekspertise og viden inden for de omfattede områder samt en række forskellige professionelle baggrunde, herunder erhvervslivets og civilsamfundets deltagelse. I opstillingen af prioriteter kan der endvidere tages hensyn til de strategiske forskningsdagsordener for europæiske teknologiplatforme eller input fra europæiske innovationspartnerskaber. Hvor det er relevant, vil offentlig-offentlige partnerskaber og offentlig-private partnerskaber, som støttes gennem Horisont 2020, ligeledes bidrage til opstillingen af prioriteter og til gennemførelsen deraf i overensstemmelse med bestemmelserne i Horisont 2020-forordningen. Regelmæssige interaktioner med slutbrugere, borgere og civilsamfundsorganisationer ved hjælp af passende metoder som konsensuskonferencer, participatoriske teknologiske vurderinger eller direkte deltagelse i forsknings- og innovationsprocesser vil ligeledes være en hjørnesten i opstillingen af prioriteter. Eftersom Horisont 2020 er syvårigt program, kan programmets økonomiske, samfundsmæssige og politiske sammenhæng ændre sig væsentligt i løbet af dets levetid. Horisont 2020 skal kunne tilpasse sig disse ændringer. Under hvert af de specifikke mål vil der derfor være mulighed for at inddrage støtte til aktiviteter, der ligger uden for nedenstående beskrivelser, hvis dette begrundes behørigt med en væsentlig udvikling, politiske behov eller uforudsete hændelser. 1.2. Samfundsvidenskab og humanistiske videnskaber Forskning inden for samfundsvidenskab og humanistiske videnskaber integreres fuldt ud i hvert af de generelle mål i Horisont 2020. Dette vil give rig mulighed for at støtte denne forskning gennem Det Europæiske Forskningsråd, Marie Curie-aktiviteterne eller det specifikke mål om forskningsinfrastrukturer. Samfundsvidenskab og humanistiske videnskaber mainstreames ligeledes som et vigtigt led i de aktiviteter, som er nødvendige for at håndtere de samfundsmæssige udfordringer, og styrke deres virkning. Dette omfatter bl.a.: Dette omfatter bl.a. forståelse af de afgørende faktorer for sundhed og effektivisering af sundhedssystemer, støtte til politikker, der styrker landdistrikter og fremmer oplyste forbrugervalg, robust beslutningstagning om energipolitik og sikring af et forbrugervenligt europæisk elnet, støtte til dokumentationsbaseret transportpolitik, støtte til afbødning af klimaforandringer og tilpasningsstrategier, initiativer til ressourceeffektivitet og foranstaltninger rettet mod en grøn og bæredygtig økonomi. Derudover vil det specifikke mål "Rummelige, innovative og sikre samfund" støtte samfundsvidenskabens og de humanistiske videnskabers forskning i horisontale emner såsom intelligent og bæredygtig vækst, sociale forandringer i europæiske samfund, social innovation, innovation i den offentlige sektor eller Europas position som en global aktør. 1.3. Små og mellemstore virksomheder (SMV) Horisont 2020 vil tilskynde til og støtte SMV's deltagelse på en integreret måde og på tværs af alle mål. I overensstemmelse med artikel 18 i Horisont 2020-forordningen anvendes specifikke foranstaltninger som fastlagt i det specifikke mål "Innovation i SMV" (SMV-specifikt instrument) i det specifikke mål "Lederskab inden for støtte- og industriteknologi" og del III "Håndtering af samfundsmæssige udfordringer". Denne integrerede tilgang forventes at medføre, at ca. 15 % af deres samlede budgetter går til SMV. 1.4. Adgang til risikofinansiering Horisont 2020 vil hjælpe virksomheder og andre typer organisationer med at få adgang til lån, garantier og egenkapitalfinansiering via to instrumenter. Lånefaciliteten vil yde lån til enkelte støttemodtagere til investeringer i forskning og innovation, garantier til finansielle støttemodtagere, der yder lån til støttemodtagere, kombinerede lån og garantier samt garantier eller modgarantier for nationale og regionale låneordninger. Det omfatter bl.a. en særlig SMV-komponent målrettet mod forsknings- og innovationsdrevne SMV med lånebeløb, som supplerer finansieringen af SMV fra lånegarantifaciliteten under programmet vedrørende virksomheders og SMV's konkurrenceevne. Egenkapitalfaciliteten stiller venture- og mezzaninkapital til rådighed for individuelle virksomheder i den tidlige fase (iværksætterfacilitet). Faciliteten vil også have mulighed for at foretage investeringer i udvidelses- og vækstfasen i forbindelse med egenkapitalfaciliteten for investeringer i vækstfasen under programmet vedrørende virksomheders og SMV's konkurrenceevne, herunder "funds-of-funds"-investeringer. Disse faciliteter vil være en central del af det specifikke mål "Adgang til risikokapital", men de kan i givet fald også benyttes på tværs af alle andre specifikke Horisont 2020-mål. Egenkapitalfaciliteten og den særlige SMV-lånefacilitet indføres som led i to finansielle EU-instrumenter, som stiller egenkapital og lån til rådighed for SMV til forskning og innovation og vækst, i sammenhæng med egenkapital- og låneinstrumenterne under programmet vedrørende virksomheders og SMV's konkurrenceevne. 1.5. Kommunikation og formidling En vigtig merværdi af forskning og innovation, som finansieres på EU-plan, er muligheden for at formidle og kommunikere resultaterne på hele kontinentet for at forbedre deres virkning. I alle de specifikke mål i Horisont 2020 vil der derfor indgå specifik støtte til formidling (herunder i form af fri adgang til forskningsresultater), kommunikation og dialog med stærkt fokus på at kommunikere resultaterne til slutbrugere, borgere, civilsamfundsorganisationer, erhvervslivet og politikere. I denne henseende kan Horisont 2020 udnytte etablerede netværk til informationsformidling. Kommunikationsaktiviteter i forbindelse med Horisont 2020 har også til formål at øge opmærksomheden omkring betydningen af forskning og innovation ved hjælp af publikationer, hændelser, videnbanker, databaser, websteder eller målrettet brug af sociale medier. 2. Internationalt samarbejde Internationalt samarbejde med partnere i tredjelande er nødvendigt for at kunne nå de mange specifikke mål, som er defineret i Horisont 2020, navnlig i forbindelse med Unionens eksterne politikker og internationale forpligtelser. Dette gælder alle de samfundsmæssige udfordringer i Horisont 2020, som er globale af natur. Internationalt samarbejde er ligeledes vigtigt for frontlinjeforskning og grundforskning med hensyn til at udnytte de fordele, som mulighederne inden for nye videnskaber og teknologier, skaber. Det er således afgørende at støtte mobiliteten for forskere og innovationsmedarbejdere på internationalt plan for at forbedre dette globale samarbejde. Aktiviteter på internationalt plan er ligeledes vigtige for at forbedre det europæiske erhvervslivs konkurrenceevne og fremme udnyttelsen af og handelen inden for nye teknologier, f.eks. gennem udvikling af globale standarder og retningslinjer for interoperabilitet og ved at fremme accept og anvendelse af europæiske løsninger uden for Europa. Det internationale samarbejde i Horisont 2020 vil være fokuseret på samarbejde med tre store landegrupper: (1) industrialiserede lande og vækstlande (2) udvidelses- og naboskabslande og (3) udviklingslande. Hvis det er relevant, fremmer Horisont 2020 samarbejdet på regionalt eller multilateralt plan. Internationalt samarbejde inden for forskning og innovation er et vigtigt element i Unionens globale forpligtelser og spiller en vigtig rolle i Unionens partnerskab med udviklingslande f.eks. i forbindelse med opnåelsen af millenniumudviklingsmålene. Artikel 21 i Horisont 2020-beslutningen indeholder de generelle principper for deltagelse af organisationer fra tredjelande og internationale organisationer. Eftersom forskning og innovation generelt drager stor fordel af åbenhed over for tredjelande, vil Horisont 2020 fortsætte med princippet om generel åbenhed og samtidig opmuntre til, at der gives gensidig adgang til tredjelandes programmer. På en række områder vil det imidlertid være tilrådeligt med en mere forsigtig tilgang for at beskytte europæiske interesser. Derudover gennemføres der en række målrettede aktioner med en strategisk tilgang til internationalt samarbejde med udgangspunkt i fælles interesser og gensidige fordele samt fremme af samordning og synergier med medlemsstaternes aktiviteter. Dette omfatter en mekanisme, der støtter fælles indkaldelser og mulighed for at samfinansiere programmer sammen med tredjelande eller internationale organisationer. Blandt de områder, hvor der kan udvikles et sådant strategisk internationalt samarbejde, kan nævnes: (a) fortsættelse af partnerskabet mellem de europæiske lande og udviklingslande vedrørende kliniske forsøg (EDCTP2) om kliniske forsøg vedrørende lægelige indgreb mod hiv, malaria og tuberkulose (b) støtte i form af et årsabonnement til Human Science Frontier Programme (HSFP), således at EU-medlemsstater, som ikke er medlem af G7, fuldt ud kan nyde godt af de midler, der stilles til rådighed af HSFP (c) et internationalt konsortium om sjældne sygdomme med en række EU-medlemsstater og tredjelande. Formålet med dette initiativ er inden 2020 at udvikle diagnostiske test for de fleste sjældne sygdomme og 200 nye behandlinger af sjældne sygdomme (d) støtte til aktiviteterne i det internationale forum om videnbaseret bioøkonomi og EU's og USA's taskforce om bioteknologisk forskning samt samarbejdsforbindelser med relevante internationale organisationer og initiativer (f.eks. globale forskningsalliancer vedrørende landbrugets drivhusgasemissioner og dyresundhed) (e) bidrag til multilaterale processer og initiativer som f.eks. Det Mellemstatslige Panel om Klimaforandringer (IPCC), Den Mellemstatslige Videnspolitikplatform vedrørende Biodiversitet og Økosystemydelser (IPBES) og Group on Earth Observations (GEO) (ad hoc-gruppen om jordobservation) (f) de rumpolitiske dialoger mellem EU og USA og Rusland, de to største rumfartsnationer, er yderst værdifulde og danner grundlag for etablering af et strategisk samarbejde inden for rumpartnerskaber som Den Internationale Rumstation eller affyringsramper og samarbejde inden for banebrydende FTU-projekter inden for rumfart. 3. Komplementaritet og tværgående aktioner Horisont 2020 er struktureret omkring de mål, som er defineret for de tre vigtigste dele: videnskabelig topkvalitet, industrielt lederskab og håndtering af samfundsmæssige udfordringer. Opmærksomheden vil i særlig grad blive rettet mod at sikre passende samordning mellem disse dele og fuld udnyttelse af de synergier, som genereres mellem alle de specifikke mål med henblik på at maksimere deres fælles indvirkning på Unionens politiske mål på højt plan. Målene i Horisont 2020 vil derfor blive håndteret ved i høj grad at fokusere på at finde effektive løsninger, som rækker langt videre end en tilgang, som udelukkende er baseret på traditionelle videnskabelige og teknologiske discipliner og økonomiske sektorer. Tværgående aktioner fremmes mellem del I "videnskabelig topkvalitet" og de samfundsmæssige udfordringer og støtte- og industriteknologi for i fællesskab at udvikle ny viden, fremtidige og fremspirende teknologier, forskningsinfrastrukturer og vigtige kompetencer. Der gøres også en indsats for at udnytte forskningsinfrastrukturer i en bredere samfundsmæssig sammenhæng, f.eks. inden for offentlige tjenester, fremme af forskning, civil sikkerhed og kultur. Endvidere vil opstillingen af prioriteter under gennemførelsen af Det Fælles Forskningscenters direkte aktioner og Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologis aktiviteter (EIT) blive samordnet med de andre dele i Horisont 2020 i et passende omfang. Hvis der bidrages effektivt til målene i "Europa 2020" og "Innovation i EU", skal der i mange tilfælde udvikles løsninger af tværfaglig art, som går på tværs af flere specifikke mål i Horisont 2020. Der vil blive lagt særlig vægt på ansvarlig forskning og innovation. Opmærksomheden rettes i særlig grad mod køn som tværgående emne med henblik på at rette op på uligheder mellem mænd og kvinder og integrere kønsdimensionen i forsknings- og innovationsprogramlægning og -indhold. Horisont 2020-beslutningen omfatter særlige bestemmelser, som skal tilskynde til sådanne tværgående aktioner, herunder gennem en effektiv sammenlægning af budgetter. Dette omfatter f.eks. også muligheden for, at man til de samfundsmæssige udfordringer og støtte- og industriteknologien kan anvende bestemmelserne for finansieringsinstrumenter og det SMV-specifikke instrument. Tværgående aktioner vil ligeledes være afgørende for at stimulere samspillet mellem de samfundsmæssige udfordringer og den støtte- og industriteknologi, der er nødvendig for at skabe store teknologiske gennembrud. Blandt eksemplerne på, hvor et sådant samspil kan udvikles, kan nævnes: e-sundhed, intelligente forsyningsnet, intelligente transportsystemer, mainstreaming af klimaforanstaltninger, nanomedicin, avancerede materialer til lette køretøjer eller udvikling af biobaserede industriprocesser og produkter. Der skabes således stærke synergier mellem de samfundsmæssige udfordringer og udviklingen af generisk støtte- og industriteknologi. Der tages udtrykkeligt højde for dette i udviklingen af flerårige strategier og opstillingen af prioriteter for hvert af disse specifikke mål. Dette kræver, at interessenter, som repræsenterer de forskellige perspektiver, fuldt ud involveres i gennemførelsen, og i mange tilfælde vil det også kræve aktioner, som samler finansiering fra den pågældende støtte- og industriteknologi og de samfundsmæssige udfordringer. Opmærksomheden vil også i særlig grad blive rettet mod at samordne de aktiviteter, som finansieres gennem Horisont 2020, med de aktiviteter, som støttes under andre EU-finansieringsprogrammer som den fælles landbrugspolitik, den fælles fiskeripolitik eller Erasmus for alle, der er Unionens program for almen uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdom, og Sundhed til gavn for Vækst-programmet. Dette omfatter en passende sammenhæng med samhørighedspolitikkens fonde, hvor støtte til kapacitetsopbygning til forskning og innovation på regionalt plan kan fungere som en slags "genvej til topkvalitet", oprettelse af regionale ekspertisecentre kan hjælpe med at slå bro over innovationskløften i Europa, eller støtte til store demonstrations- eller pilotlinjeprojekter kan bidrage til at nå målet om at skabe industrielt lederskab i Europa. 4. Partnerskaber For at opnå bæredygtig vækst i Europa skal offentlige og private aktørers bidrag optimeres. Dette er afgørende for, at vi kan konsolidere det europæiske forskningsrum og nå målene for "Innovation i EU", den digitale dagsorden og andre flagskibe i Europa 2020-strategien. Ansvarlig forskning og innovation kræver desuden, at de bedste løsninger opnås gennem samspil mellem partnere, som har forskellige perspektiver, men fælles interesser. Horisont 2020 fastlægger omfanget af og et tydeligt sæt kriterier for offentlig-offentlige og offentlig-private partnerskaber, som etableres. Offentlig-private partnerskaber kan tage udgangspunkt i en kontrakt mellem offentlige og private aktører og kan i begrænsede tilfælde være institutionelle offentlig-private partnerskaber (som f.eks. fælles teknologiinitiativer og fællesforetagender). Eksisterende offentlig-offentlige og offentlig-private partnerskaber kan modtage støtte fra Horisont 2020, forudsat at de søger at nå Horisont 2020-målene, at de opfylder kriterierne i Horisont 2020-forordningen, og at de har vist tegn på tydelige fremskridt under det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (FP7). Artikel 185-initiativer i henhold til traktaten, som støttes under FP6 og/eller FP7, og for hvilke der kan opnås yderligere støtte på ovenstående betingelser, omfatter: partnerskabet mellem de europæiske lande og udviklingslande vedrørende kliniske forsøg (EDCTP), intelligente omgivelser (AAL), det fælles forsknings- og udviklingsprogram for Østersøen (BONUS), Eurostars og det europæiske program for metrologisk forskning. Der kan også ydes støtte til europæiske energiforskningsalliance (EERA), der er oprettet under den strategiske støtteteknologiplan (SET-planen). Fællesforetagender oprettet under FP7 i henhold til traktatens artikel 187, som der kan ydes yderligere støtte til på ovenstående betingelser, er: initiativet om innovative lægemidler (IMI), Clean Sky, forskning i lufttrafikstyring i det fælles europæiske luftrum (SESAR), brændselsceller og brint (FCH) samt indlejrede computersystemer (Artemis) og nanoelektroniske teknologier 2020 (ENIAC); de to sidstnævnte kan samles i et enkelt initiativ. Andre offentlig-private partnerskaber, som støttes under FP7, og for hvilke der kan opnås yderligere støtte på ovenstående betingelser, omfatter: fremtidens fabrikker, energieffektive bygninger, miljøvenlige biler (European Green Cars Initiative) og fremtidens internet. Der kan også gives yderligere støtte til europæiske innovationspartnerskaber (EII) oprettet under SET-planen. Yderligere offentlig-offentlige partnerskaber og offentlig-private partnerskaber kan lanceres under Horisont 2020, hvis de opfylder de fastlagte kriterier. Det kan f.eks. omfatte partnerskaber vedrørende informations- og kommunikationsteknologier inden for områderne fotonik og robotteknik, vedrørende bæredygtige procesindustrier og vedrørende sikkerhedsteknologier til overvågning af havgrænserne. Del I Videnskabelig topkvalitet 1. Det Europæiske Forskningsråd Det Europæiske Forskningsråd (ECR) vil fremme frontlinjeforskning i verdensklasse. Forskning på og hinsides grænserne for vores nuværende viden er af kritisk betydning for både økonomisk og social velfærd og uvægerligt et risikofyldt foretagende, der bevæger sig ind på nye og særdeles udfordrende forskningsområder og er kendetegnet ved fravær af faggrænser. For at stimulere betydelige fremskridt med grænsen for vores viden vil ERC støtte individuelle grupper, som udfører grundforskning på alle videnskabelige og teknologiske områder, som hører ind under anvendelsesområdet for Horisont 2020, herunder ingeniørfag, samfundsvidenskab og humanistiske videnskaber. Hvor det er rimeligt, kan der tages særligt hensyn til bestemte forskningsemner eller målgrupper (f.eks. næste generation af forskere/spirende forskerhold), såfremt det er i overensstemmelse med ERC's mål og behovet for en effektiv gennemførelse. Der vil blive lagt særlig vægt på nyopdukkende og hurtigtvoksende områder randområderne af den eksisterende viden og ved kontaktfladerne mellem forskellige fag. Uafhængige forskere i alle aldre, herunder nye forskere, der overgår til at blive uafhængige forskningsledere, og fra alle lande i verden støttes i at udføre deres forskning i Europa. Strategien bag særprogrammet er, at forskningen skal være "forskerinitieret". Dette vil sige, at ERC vil støtte projekter, der gennemføres af forskere om emner, som forskerne selv vælger inden for rammerne af forslagsindkaldelsen. Forslagene bedømmes ved peer review og udelukkende på grundlag af kriteriet om topkvalitet, idet der tages hensyn til topkvalitet i nye grupper, næste generation af forskere såvel som i etablerede forskerhold, og idet der lægges særlig vægt på forslag, der er klart banebrydende, og som indebærer en tilsvarende høj videnskabelig risiko. ERC vil fungere som et videnskabsledet finansieringsorgan bestående af et uafhængigt Videnskabeligt Råd, som støttes af en enkel og omkostningseffektiv specifik gennemførelsesstruktur. ERC's Videnskabelige Råd fastlægger den overordnede videnskabelige strategi og har fuld beslutningskompetence med hensyn til, hvilken type forskning der skal finansieres. Det Videnskabelige Råd fastlægger et arbejdsprogram med henblik på at opfylde ERC's mål ud fra nedenstående videnskabelige strategi. Det fastlægger de nødvendige internationale samarbejdsinitiativer i overensstemmelse med den videnskabelige strategi, herunder outreach-aktiviteter, for at gøre ERC mere synlig for de bedste forskere fra resten af verden. Det Videnskabelige Råd vil løbende overvåge driften af ERC og overveje, hvordan de generelle mål bedst opfyldes. Det vil udvikle ERC's blanding af støtteforanstaltninger efter behov for at imødekomme nye behov. ERC sigter mod topkvalitet inden for sine egne rækker. Administrations- og personaleudgifterne til ERC i forbindelse med Det Videnskabelige Råd og den specifikke gennemførelsesstruktur vil følge principperne om enkel og omkostningseffektiv forvaltning. Administrationsudgifterne vil blive holdt på et minimum, hvilket er i overensstemmelse med princippet om at sikre de nødvendige ressourcer til gennemførelse i verdensklasse, således at der er det størst muligt beløb til rådighed til frontlinjeforskning. ERC's støtte tildeles, og tilskud forvaltes efter enkle procedurer, som bevarer fokus på topkvalitet, støtter egeninitiativ og kombinerer fleksibilitet med ansvarlighed ERC vil hele tiden søge at forenkle og forbedre sine procedurer for at sikre, at disse principper følges. I lyset af ERC's unikke struktur og rolle som et videnskabsledet finansieringsorgan gennemgås og evalueres gennemførelsen og forvaltningen af ERC's aktiviteter løbende med fuld deltagelse af Det Videnskabelige Råd for at vurdere resultaterne og tilpasse og forbedre procedurer og strukturer på grundlag af erfaringerne. 1.1. Det Videnskabelige Råd Det Videnskabelige Råd får følgende opgaver, jf. artikel 7: (1) Videnskabelig strategi: – at fastlægge den overordnede videnskabelige strategi for ERC på baggrund af de videnskabelige muligheder og de europæiske videnskabelige behov – kontinuerligt og i overensstemmelse med den videnskabelige strategi at udarbejde arbejdsprogrammet og de nødvendige ændringer hertil, samt forslagsindkaldelser og kriterier og i givet fald sørge for fastlæggelse af bestemte emner eller målgrupper (f.eks. nye/spirende forskerhold) (2) Videnskabelig forvaltning, tilsyn og kvalitetskontrol: – at afgive indstillinger, hvor det er videnskabeligt relevant, om gennemførelse og forvaltning af forslagsindkaldelser, evalueringskriterier, peer review-processer, herunder udvælgelse af eksperter og metoder til peer review og evaluering af forslag samt de nødvendige gennemførelsesregler og retningslinjer, på basis af hvilke Det Videnskabelige Råd træffer afgørelse om finansiering af forslag; såvel som andre spørgsmål af betydning for ERC-aktiviteternes resultater og virkning samt kvaliteten af den forskning, der udføres, herunder de vigtigste bestemmelser i ERC's standardtilskudsaftale – at føre tilsyn med kvaliteten af aktiviteterne og evaluere programgennemførelse og -resultater samt fremsætte anbefalinger om korrigerende indgreb eller fremtidige tiltag. (3) Kommunikation og formidling: – at sørge for kommunikationen med forskersamfundet og de vigtigste aktører vedrørende ERC's aktiviteter og resultater – regelmæssigt at aflægge beretning til Kommissionen om dets egne aktiviteter. Det Videnskabelige Råd har fuld beslutningskompetence med hensyn til, hvilken type forskning der skal finansieres, og står som garant for forskningens kvalitet set ud fra en videnskabelig synsvinkel. Hvis der er behov for det, konsulterer Det Videnskabelige Råd de videnskabelige, tekniske og akademiske forskersamfund. Det Videnskabelige Råds medlemmer godtgøres for de opgaver, de udfører, i form af et honorar og, hvis det er relevant, godtgørelse af rejse- og opholdsudgifter. ERC's formand bor i Bruxelles i embedsperioden og bruger det meste af sin tid[17] på ERC-anliggender. Han/hun aflønnes på niveau med Kommissionens topembedsmænd. Det Videnskabelige Råd vælger blandt sine medlemmer tre viceformænd, som bistår formanden med dennes repræsentative og organisatoriske opgaver. De har lov til at føre titlen viceformand for Det Europæiske Forskningsråd. Der stilles støtte til rådighed, som sikrer, at de tre viceformænd har tilstrækkelig administrativ bistand på deres egne institutter. 1.2. Specifik gennemførelsesstruktur Den specifikke gennemførelsesstruktur får ansvaret for alle aspekter af den administrative iværksættelse og gennemførelse af programmet således som fastlagt i arbejdsprogrammet. Den skal navnlig gennemføre evalueringsprocedurerne samt peer review- og udvælgelsesprocessen efter de principper, som Det Videnskabelige Råd fastlægger, og varetage den økonomiske og videnskabelige forvaltning af støtten. Den specifikke gennemførelsesstruktur vil støtte Det Videnskabelige Råd i udførelsen af alle dets opgaver i henhold til ovenstående, give det adgang til de nødvendige dokumenter og data, som den råder over, samt underrette Det Videnskabelig Råd om sine aktiviteter. For at sikre en effektiv kontakt med den specifikke gennemførelsesstruktur om strategi- og driftsspørgsmål holder ledelsen i Det Videnskabelige Råd og direktøren for den specifikke gennemførelsesstruktur regelmæssige samordningsmøder. Ledelsen af Det Europæiske Forskningsråd vil blive varetaget af personale, der ansættes til formålet, herunder om nødvendigt tjenestemænd fra EU-institutionerne, og dækker kun det faktiske administrationsbehov med henblik på at sikre den stabilitet og kontinuitet, der er nødvendig for en effektiv administration. 1.3. Kommissionens rolle For at opfylde sine forpligtelser, jf. artikel 6, 7 og 8, skal Kommissionen: – sikre kontinuiteten i og fornyelsen af Det Videnskabelige Råd og understøtte et stående indstillingsudvalg, som indstiller kommende medlemmer til Det Videnskabelig Råd – sikre kontinuiteten i den specifikke gennemførelsesstruktur og uddelegere opgaver og ansvarsområder til denne under hensyntagen til Det Videnskabelige Råds holdninger – udpege direktøren og det ledende personale i den specifikke gennemførelsesstruktur under hensyntagen til Det Videnskabelige Råds holdninger – sikre rettidig vedtagelse af arbejdsprogrammet, holdningerne til gennemførelsesmetoderne og de nødvendige gennemførelsesregler i henhold til ERC's udbudsbetingelser og standardtilskudsaftalen under hensyntagen til Det Videnskabelige Råds holdninger – jævnligt underrette programudvalget om gennemførelsen af ERC's aktiviteter. 2. Fremtidige og nye teknologier Aktiviteterne inden for fremtidige og nye teknologier (FET) vil konkretisere forskellige arbejdsmetoder fra helt åbne til forskellige grader af strukturering af emner, samfund og finansiering omkring tre søjler: 2.1. FET-Open: fremme af nye idéer Støtte til en lang række uudviklede samarbejdsprojekter inden for forskning i visionær højrisikovidenskab og -teknologi er nødvendig for at kunne udforske nye udgangspunkter for helt nye fremtidige teknologier. Denne aktivitet er udtrykkeligt ikke emnebundet og heller ikke underlagt andre krav og giver således mulighed for nye idéer, uanset hvor og hvornår de opstår, inden for det bredeste spektrum af temaer og fag. Det kræver en behændig, risikovenlig og yderst tværfaglig forskningstilgang at forfølge sådanne idéer, som rækker langt ud over det rent teknologiske område. Det er ligeledes vigtigt at tiltrække og stimulere deltagelse fra nye aktører med stort potentiale inden for forskning og innovation som f.eks. unge forskere og højteknologiske SMV med henblik på at støtte fremtidens videnskabelige og industrielle ledere. 2.2. FET-Proactive: fremme af nye temaer og samfund Nye områder og temaer skal fremmes ved at fokusere på at strukturere nye samfund og støtte udvikling og udformning af temaer inden for transformativ forskning. De vigtigste fordele ved denne strukturerende og dog udforskende tilgang er nye områder, som endnu ikke er klar til at blive inddraget i køreplaner for industriel forskning, og at den opbygger og strukturerer de omgivende forskningssamfund. Der sker et skift fra samarbejde mellem få forskere til en klynge af projekter, som hver især fokuserer på aspekter inden for forskningstemaer og udvekslingsresultater. 2.3. FET-Flagships: håndtering af store tværfaglige videnskabelige og teknologisk udfordringer Forskningsinitiativer inden for denne søjle er videnskabsinitierede, store og tværfaglige og opbygget omkring et visionært og forenende mål. De håndterer store videnskabelige og teknologiske udfordringer, som kræver samarbejde mellem en række discipliner, samfund og programmer. Det videnskabelige fremskridt bør sikre et stærkt og bredt grundlag for fremtidig teknologisk innovation og økonomisk udnyttelse samt nye fordele for samfundet. Den overordnede art og størrelsen betyder, at de kun kan realiseres gennem en forenet og vedvarende indsats (omkring 10 års varighed). Aktiviteter inden for de tre FET-søjler suppleres af en lang række netværks- og samfundsbaserede aktiviteter med henblik på at oprette en rig og aktiv europæisk base til videnskabsinitieret forskning i retning af fremtidige teknologier. De støtter den fremtidige udvikling i FET-aktiviteter, fremmer debatten om virkningen af nye teknologier og fremskynder virkningerne. 2.4. Særlige gennemførelsesaspekter En rådgivende FET-gruppe holder interessenterne underrettet om den overordnede videnskabelige strategi, herunder definitionen af arbejdsprogrammet. FET vil fortsat være videnskabsledet og støttet af en let og effektiv gennemførelsesstruktur. Der vedtages enkle administrative strukturer med henblik på at bevare fokus på videnskabsinitieret teknologisk innovation, at støtte initiativer og at kombinere fleksibilitet med ansvarlighed. De mest hensigtsmæssige tilgange anvendes til at afsøge FET-forskningslandskabet (f.eks. med henblik på porteføljeanalyse) og til at inddrage forskellige interessentgrupper (f.eks. med henblik på høringer). Formålet hermed vil være fortsatte forbedringer og søgen efter nye metoder til at forenkle og forbedre procedurerne for at sikre, at disse principper opfyldes. Der gennemføres vurderinger af FET-aktiviteternes gennemslagskraft og virkning som supplement til aktiviteterne på programlægningsplan. I lyset af opgaven med at fremme videnskabsinitieret forskning i retning af fremtidige teknologier bestræber FET sig på at samle aktører fra områderne videnskab, teknologi og innovation. FET bør derfor spille en aktiv og katalyserende rolle i stimuleringen af nytænkning, ny praksis og nyt samarbejde. FET-Open grupperer aktiviteter i en bottom-up-søgning efter lovende nye idéer. Den store risiko ved sådanne idéer imødegås ved at udforske mange af dem. Effektivitet med hensyn til tid og ressourcer, lave offeromkostninger for forslagsstillerne og en indiskutabel åbenhed over for utraditionelle og tværfaglige idéer er de vigtigste kendetegn for disse aktiviteter. Med lette, hurtige og permanent åbne indsendelsesordninger vil der blive søgt efter lovende nye højrisikoidéer inden for forskning, ligesom der banes vej for nye innovationsaktører med stort potentiale som unge forskere og højteknologiske SMV. Dette suppleres med aktiviteter, der aktivt fremmer kreativ og utraditionel tænkning. FET-Proactive: Under denne aktivitet iværksættes der løbende indkaldelser vedrørende flere risikobetonede og innovative temaer med stort potentiale, som finansieres på et niveau, hvor der kan vælges flere projekter. Disse projekter støttes af samfundsopbyggende aktioner, som fremmer aktiviteter som fælles begivenheder, udvikling af nye læseplaner og køreplaner for forskning. Der vil i udvælgelsen af temaer blive taget hensyn til topkvalitet inden for videnskabsinitieret forskning i fremtidige teknologier, muligheder for at skabe en kritisk masse og indvirkningen på videnskab og teknologi. Der gennemføres en række store fokuserede initiativer (FET-Flagships). De baseres på partnerskaber, der gør det muligt at kombinere EU-bidrag og nationale og private bidrag med en høj grad af selvstændighed og fleksibilitet i gennemførelsen, samt afbalanceret forvaltning, som giver programejerne mulighed for at få indflydelse og samtidig gør det muligt for flagskibet nøje at følge en generelt støttet forskningskøreplan. I udvælgelsen tages der højde for det samlede mål, virkningen, integration af interessenter og ressourcer i en sammenhængende forskningskøreplan samt støtte fra interessenter og nationale/regionale forskningsprogrammer. 3. Marie Curie-aktiviteter 3.1. Fremme af nye færdigheder gennem indledende forskeruddannelser af topkvalitet Europa har brug for et stærkt og kreativt grundlag af menneskelige ressourcer, som er mobilt på tværs af lande og sektorer og har den rigtige kombination af færdigheder til at være innovative og omdanne viden og idéer til produkter og tjenester med økonomiske og samfundsmæssige fordele. Dette opnås navnlig ved at strukturere og øge kvaliteten i en betydelig del af den kvalitetsundervisning, som forskere og ph.d.-studerende modtager i starten af deres uddannelse, i alle medlemsstater og associerede lande. Ved at give forskere mange forskellige færdigheder på et tidligt tidspunkt, kan de klare aktuelle og fremtidige udfordringer, og næste generation af forskere vil få bedre karrieremuligheder inden for både den offentlige og den private sektor og dermed gøre det mere attraktivt for unge mennesker at forfølge en forskerkarriere. Aktionen gennemføres ved at støtte forskningsuddannelsesprogrammer, som er udvalgt i konkurrencer i hele EU og gennemført i partnerskaber mellem universiteter, forskningsinstitutioner, virksomheder, SMV og andre samfundsøkonomiske aktører fra forskellige i lande i og uden for Europa. Enkelte institutioner, som kan tilvejebringe det samme berigende miljø, støttes også. Der skal sikres fleksibilitet i gennemførelsen af målene for at opfylde de forskellige behov. Succesrige partnerskaber findes typisk i form af forskningsuddannelsesnetværk eller ph.d.-studier i industrien, mens enkeltinstitutioner normalt involveres i innovative ph.d.-programmer. Inden for disse rammer planlægges der støtte til de bedste nye forskere fra alle lande, som deltager i disse fremragende programmer. Disse uddannelsesprogrammer handler om udvikling og udvidelse af centrale forskningskompetencer og tilfører samtidig forskerne kreativitet, iværksætterånd og innovationsfærdigheder, som modsvarer behovene på fremtidens arbejdsmarked. Programmerne tilbyder også uddannelse i overførbare kompetencer som f.eks. gruppearbejde, risikotagning, projektledelse, standardisering, iværksætterånd, etik, intellektuelle ejendomsrettigheder (IPR), kommunikation og forbindelser mellem videnskab og samfund, som er vigtige for at skabe, udvikle, kommercialisere og formidle innovation. 3.2. Fremme af topkvalitet gennem mobilitet på tværs af grænser og sektorer Europa skal være attraktiv for de bedste forskere, europæiske såvel som ikke-europæiske. Dette opnås navnlig ved at støtte attraktive karrieremuligheder for erfarne forskere i den offentlige og den private sektor og tilskynde dem til at flytte mellem lande, sektorer og fag for at forbedre deres kreative og innovative potentiale. Der ydes finansiering til de bedste og mest lovende erfarne forskere, uanset nationalitet, som ønsker at udvikle deres evner gennem erfaring med tværnational eller international mobilitet. De kan få støtte i alle de forskellige stadier af deres karriere, også hvis de lige har fået deres doktorgrad eller har tilsvarende erfaring. Disse forskere modtager finansiering på den betingelse, at de flytter fra ét land til et andet for at udvide eller udbygge deres kompetencer på universiteter eller i forskningsinstitutioner, virksomheder, SMV eller andre samfundsøkonomiske aktører efter eget valg, som arbejder med forsknings- og innovationsprojekter, der svarer til deres personlige behov og interesser. De opmuntres endvidere til at flytte fra den offentlige til den private sektor eller omvendt ved hjælp af tidsbegrænsede udstationeringer. Deltidsmuligheder, som gør det muligt at kombinere tjenester i både den offentlige og den private sektor, støttes også for at sikre en bedre overførsel af viden mellem sektorer og tilskynde til opstart af virksomheder. Med sådanne skræddersyede forskningsmuligheder kan forskerne se, at det er muligt at blive helt uafhængige, ligesom det fremmer karriereskift mellem den offentlige og private sektor. For at udnytte forskernes potentiale fuldt ud ydes der ligeledes støtte til muligheder for at genoptage forskerkarrieren efter en pause. 3.3. Stimulering af innovation gennem gensidigt inspirerende videnudveksling Samfundsmæssige udfordringer bliver mere og mere globale, og samarbejde på tværs af grænser og sektorer er afgørende for, at vi kan løse dem med held. Det er derfor af afgørende betydning at dele viden og idéer fra forskning til marked, og dette kan kun ske ved at skabe forbindelser mellem folk. Dette fremmes ved at støtte fleksible udvekslinger af højtuddannede forsknings- og innovationsmedarbejdere på tværs af sektorer, lande og fag. Europæisk finansiering støtter kortsigtet udveksling af forsknings- og innovationsmedarbejdere i partnerskaber mellem universiteter, forskningsinstitutioner, virksomheder, SMV og andre samfundsøkonomiske aktører i Europa samt mellem Europa og tredjelande med henblik på at styrke det internationale samarbejde. Finansieringen vil være åben for forsknings- og innovationsmedarbejdere på alle karriereniveauer fra den helt nyuddannede til ledelsen, herunder også administrativt og teknisk personale. 3.4. Øgede strukturelle virkninger gennem samfinansiering af aktiviteter Stimulering af regionale, nationale eller internationale programmer om fremme af ekspertise og udbredelse af bedste praksis for Marie Curie-aktiviteter med hensyn til mobilitetsmuligheder i hele Europa for forskeres uddannelse, karriereudvikling og personaleudveksling vil øge den antalsmæssige og strukturelle virkning af Marie Curie-aktiviteter. Dette vil også gøre ekspertisecentre i hele Europa mere attraktive. Dette opnås ved at samfinansiere nye eller eksisterende regionale, nationale, private og internationale programmer, så de åbner op for og tilbyder international, tværsektoriel og tværfaglig forskeruddannelse samt mobilitet på tværs af grænser og sektorer for forskere og innovationsmedarbejdere på alle trin i deres karriere. Dette gør det muligt at udnytte synergier mellem EU-aktioner og aktioner på regionalt og nationalt plan og at bekæmpe fragmentering for så vidt angår forskeres mål, evalueringsmetoder og arbejdsforhold. 3.5. Specifikke støtteaktioner og politiske aktioner For at kunne håndtere udfordringen er det vigtigt at holde øje med udviklingen. Programmet støtter udvikling af indikatorer og analyse af data i forbindelse med forskeres mobilitet, færdigheder og karrierer med henblik på at identificere huller i Marie Curie-aktiviteterne og forbedre virkningen af disse aktioner. Aktiviteterne gennemføres med henblik på at opnå synergier og et tæt samarbejde med de politiske støtteaktioner vedrørende forskere, deres arbejdsgivere og finansieringskilder, som udføres under "Rummelige, innovative og sikre samfund". Specifikke aktioner finansieres for at støtte initiativer, som skal øge opmærksomheden omkring betydningen af en karriere inden for forskning og formidle forsknings- og innovationsresultater fra arbejde, som støttes af Marie Curie-aktiviteter. For at øge virkningen af Marie Curie-aktiviteterne forbedres netværkssamarbejdet mellem Marie Curie-forskere (nuværende og tidligere) gennem en strategi for alumnitjenster. Disse spænder fra støtte til et forum for kontakt og udveksling mellem forskere, som gør det muligt at udforske samarbejde og jobmuligheder, til organisering af fælles begivenheder og inddragelse af andre i outreach-aktiviteter som ambassadører for Marie Curie-aktiviteter og for det europæiske forskningsrum. 3.6. Særlige gennemførelsesaspekter Marie Curie-aktiviteterne vil være åbne for uddannelses- og karriereudviklingsaktiviteter inden for alle områder af forskning og innovation, som behandles i traktaten, fra grundforskning til indførelse på markedet og innovationstjenester. Forsknings- og innovationsområder samt sektorer vælges frit af ansøgerne. Med sigte på at få gavn af den globale videnbase åbnes Marie Curie-aktiviteterne for forsknings- og innovationsmedarbejdere og for universiteter, forskningsinstitutioner, virksomheder og samfundsøkonomiske aktører fra alle lande, herunder også tredjelande på de betingelser, der er fastlagt i forordning (EU) XX/2012 (Regler for deltagelse). I alle ovennævnte aktiviteter fokuseres der på at tilskynde til omfattende deltagelse fra virksomhedernes side, navnlig SMV, samt andre samfundsøkonomiske aktører for at sikre en vellykket gennemførelse og virkning af Marie Curie-aktiviteter. Et langsigtet samarbejde mellem højere uddannelsesinstitutioner, forskningsorganisationer og den private sektor, hvor der tages hensyn til beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, fremmes i alle Marie Curie-aktiviteter. Muligheden bevares, hvis særlige behov taler for det, for at målrette visse af programmets aktiviteter mod specifikke samfundsmæssige udfordringer, typer af forskning og innovationsinstitutioner eller mod geografiske områder for at reagere på udviklingen i de europæiske krav til færdigheder, forskeruddannelse, karriereudvikling og videndeling. For at åbne op for alle talentkilder træffes der generelle foranstaltninger, som skal bekæmpe skævvridninger i adgangen til tilskuddene, f.eks. ved at tilskynde til lige muligheder i alle Marie Curie-aktiviteter og anvende benchmarking for kønsfordeling. Derudover vil Marie Curie-aktiviteter støtte forskere i at finde en mere stabil karrierevej og sikre, at de kan opnå en passende balance mellem arbejde og privatliv under hensyntagen til deres familiesituation, samt bidrage til at fremme genoptagelsen af forskerkarrieren efter en pause. Principperne i det europæiske charter for forskere og adfærdskodeksen for ansættelse af forskere, hvori der tilskyndes til åben rekruttering og attraktive arbejdsforhold, støttes og anvendes af alle de støttede deltagere. For at sikre endnu bedre formidling og offentlig deltagelse skal støttemodtagere under Marie Curie-aktiviteter planlægge passende outreach-aktiviteter i forhold til offentligheden. Denne plan vurderes i evalueringsprocessen samt i løbet af projektopfølgningen. 4. Forskningsinfrastrukturer Aktiviteterne har til formål at udvikle europæiske forskningsinfrastrukturer frem til og ud over 2020, fremme deres innovationspotentiale og menneskelige kapital og styrke europæisk politik. Det tilstræbes at kunne samordne med kilderne til samhørighedsfinansieringen for at sikre synergier og en sammenhængende tilgang til udviklingen af forskningsinfrastrukturerne. 4.1. Udvikling af europæiske forskningsinfrastrukturer frem til og ud over 2020 4.1.1. Udvikling af forskningsinfrastrukturer i verdensklasse[18] Målet er at sikre gennemførelse, bæredygtighed på lang sigt og effektiv drift af de forskningsinfrastrukturer, som identificeres af Det Europæiske Strategiforum for Forskningsinfrastrukturer (ESFRI) og andre forskningsinfrastrukturer i verdensklasse, som vil hjælpe Europa med at imødegå store udfordringer inden for forskning, industri og samfund. Dette mål handler specifikt om de infrastrukturer, som er ved at etablere eller har etableret deres forvaltning, f.eks. på grundlag af det europæiske konsortium for en forskningsinfrastruktur (ERIC) eller en anden tilsvarende struktur på europæisk eller internationalt plan. Unionens finansiering bidrager, hvor det er relevant, til: (a) forberedelsesfasen til fremtidige strukturer (f.eks. detaljeret byggeplan, juridiske ordninger og flerårig planlægning) (b) gennemførelsesfasen (f.eks. F&U og ingeniørarbejde sammen med erhvervsliv og brugere, udvikling af regionale partnerfaciliteter rettet mod en mere afbalanceret udvikling af det europæiske forskningsrum) og/eller (c) driftsfasen (f.eks. adgang, databehandling, outreach, uddannelse og internationale samarbejdsaktiviteter). Denne aktivitet støtter også projekteringsundersøgelser til nye forskningsinfrastrukturer gennem en bottom-up-tilgang. 4.1.2. Integration og åbning af eksisterende nationale forskningsinfrastrukturer af paneuropæisk interesse Målet er at åbne op for vigtige nationale forskningsinfrastrukturer for alle europæiske forskere, både fra den akademiske verden og erhvervslivet, og sikre, at de anvendes optimalt og udvikles i fællesskab. Unionen vil støtte netværk, som samler og integrerer vigtige nationale forskningsinfrastrukturer på europæisk plan. Der ydes finansiering, navnlig til støtte af forskeres tværnationale og virtuelle adgang samt harmonisering og forbedring af de tjenester, som infrastrukturerne yder. Omkring 100 netværk af infrastrukturer inden for alle områder af videnskab og teknologi ville kræve denne støtte med op til 20 000 forskere pr. år, som udnytter adgangen til disse faciliteter. 4.1.3. Udvikling, anvendelse og drift af ikt-baserede e-infrastrukturer[19] Målet er inden 2020 at realisere et fælles og åbent europæisk rum for onlineforskning, hvor forskere nyder godt af avancerede, allestedsnærværende og pålidelige tjenester til netværk og databehandling samt gnidningsløs og åben adgang til e-videnskabsmiljøer og globale dataressourcer. For at nå dette mål ydes der støtte til: globale forsknings- og uddannelsesnetværk, som yder avancerede, standardiserede og skalerbare inter-domain-tjenester efter behov, forsyningsnet og "cloud"-infrastrukturer, der giver næsten ubegrænset computer- og databehandlingskapacitet, et økosystem af supercomputerfaciliteter i retning af exaskala, en software- og serviceinfrastruktur, f.eks. til simulering og visualisering, realtidsværktøjer til samarbejde og en interoperabel, åben og pålidelig videnskabelig datainfrastruktur. 4.2. Fremme af forskningsinfrastrukturers innovationspotentiale og deres menneskelige kapital 4.2.1. Udnyttelse af forskningsinfrastrukturers innovationspotentiale Målet er at stimulere innovation både i selve infrastrukturerne og i den tilhørende leverandør- og brugerindustri. Med dette mål for øje ydes der støtte til (a) F&U-partnerskaber med industrien for at udvikle Unionens kapacitet og leverancer fra industrien inden for højteknologiske områder som videnskabelig instrumentering eller ikt (b) prækommercielle indkøb fra aktører inden for forskningsinfrastruktur, som skal fremme innovation og fungere som tidlige erhververe af teknologier (c) stimulering af industriens brug af forskningsinfrastrukturer, f.eks. som eksperimenterende testfaciliteter eller videnbaserede centre og (d) tilskyndelse til integration af forskningsinfrastrukturer i lokale, regionale og globale innovationsøkosystemer. Unionens aktioner vil også udnytte brugen af forskningsinfrastrukturer, navnlig e-infrastrukturer, til offentlige tjenester, social innovation, kultur og uddannelse. 4.2.2. Styrkelse af forskningsinfrastrukturers menneskelige kapital. Forskningsinfrastrukturernes kompleksitet og udnyttelsen af deres potentiale kræver tilstrækkelige færdigheder hos både ledere, ingeniører, teknikere og brugere. Unionens finansiering vil støtte uddannelse af medarbejdere, som styrer forvaltning og drift af forskningsinfrastrukturer af paneuropæisk interesse, udveksling af medarbejdere og bedste praksis mellem de forskellige infrastrukturer samt en tilstrækkelig forsyning af menneskelige ressourcer inden for vigtige discipliner, herunder fremkomst af specifikke uddannelseslæseplaner. 4.3. Styrkelse af en europæisk politik for forskningsinfrastruktur og internationalt samarbejde 4.3.1. Styrkelse af en europæisk politik for forskningsinfrastrukturer Formålet er at udnytte synergier mellem nationale initiativer og EU-initiativer ved at oprette partnerskaber mellem relevante politikere og finansieringsorganer (f.eks. ESFRI, refleksionsgruppen vedrørende e-infrastruktur (e-IRG), EIROforum-organisationer, nationale offentlige myndigheder), udvikle komplementaritet og samarbejde mellem forskningsinfrastrukturer og aktiviteter, som gennemfører andre EU-politikker (som f.eks. regional-, samhørigheds-, industri-, sundheds-, beskæftigelses- eller udviklingspolitik) og sikre samordning mellem forskellige EU-finansieringskilder. EU-aktionerne vil ligeledes støtte tilsyn med og overvågning og vurdering af forskningsinfrastrukturer på EU-plan samt relevante politiske undersøgelser og kommunikationsopgaver. 4.3.2. Fremme af strategisk internationalt samarbejde Målet er at fremme udviklingen af globale forskningsinfrastrukturer, dvs. forskningsinfrastrukturer, som kræver finansiering og aftaler på globalt plan. Det er ligeledes målet at fremme samarbejdet mellem europæiske forskningsinfrastrukturer og deres ikke-europæiske modparter og sikre deres globale interoperabilitet og rækkevidde samt forfølge internationale aftaler om gensidig brug, åbenhed eller samfinansiering af infrastrukturer. I denne forbindelse tages der behørigt hensyn til anbefalingerne fra Carnegie Group of Senior Officials on Global Research Infrastructures. Der fokuseres på at sikre tilstrækkelig deltagelse fra Unionens side i samordning med internationale organer som FN eller OECD. 4.4. Særlige gennemførelsesaspekter Under gennemførelsen høres uafhængige ekspertgrupper samt interessenter og rådgivningsorganer som ESFRI og e-IRG. Gennemførelsen følger en trestrenget tilgang: bottom-up, hvor projekternes præcise indhold og partnerskab ikke kendes, målrettet, hvor de specifikke forskningsinfrastrukturer og/eller -samfund er veldefinerede, og navngivne modtagere, f.eks. hvor der ydes et bidrag til driftsomkostningerne til (et konsortium af) infrastrukturoperatører. De to sidstnævnte aktiviteter skal gennemføres ved hjælp af deres egen specifikke foranstaltning og, hvor det er hensigtsmæssigt, som et led i den første aktivitet. Del II Industrielt lederskab 1. Lederskab inden for støtte- og industriteknologi Generelt EU's industris vellykkede håndtering og anvendelse af støtteteknologi er en vigtig faktor i styrkelsen af Europas produktivitet og innovationskapacitet og vigtig for at sikre, at Europa har en avanceret, bæredygtig og konkurrencedygtig økonomi, har det globale lederskab inden for sektorerne for højteknologiske applikationer og en evne til at udvikle unikke løsninger til samfundsmæssige udfordringer. Innovationsaktioner kombineret med F&U er en integreret del af finansieringen. En integreret tilgang til vigtige støtteteknologier Et vigtigt led i "Lederskab inden for støtte- og industriteknologi" er centrale støtteteknologier (KET), herunder mikro- og nanoelektronik, fotonik, nanoteknologi, bioteknologi, avancerede materialer og avancerede fremstillingssystemer[20]. Mange innovative produkter omfatter flere af disse teknologier på samme tid, enten enkeltvis eller som integrerede dele. Når hver enkelt teknologi frembyder teknologisk innovation, kan de samlede fordele ved at kombinere en række støtteteknologier også føre til teknologiske kvantespring. Udnyttelse af tværgående centrale støtteteknologier vil øge et produkts konkurrenceevne og virkning. De utallige interaktioner mellem disse teknologier udnyttes derfor med specifik støtte til store pilot- og demonstrationsprojekter. Dette omfatter tværgående aktiviteter, som samler og integrerer forskellige individuelle teknologier, hvilket medfører teknologisk validering i et industrielt miljø og et fuldstændigt og kvalificeret system, som er parat til markedet. Det er en forudsætning, at den private sektor involverer sig stærkt i sådanne aktiviteter, og gennemførelsen sker således primært gennem offentlig-private partnerskaber. Med henblik herpå og ved hjælp af en specifik forvaltningsstruktur udarbejdes der er fælles arbejdsprogram for tværgående KET. Under hensyntagen til markedsbehovene og de samfundsmæssige udfordringer vil arbejdsprogrammet have til formål at tilvejebringe generiske "KET-byggeklodser" til forskellige anvendelsesområder, herunder også samfundsmæssige udfordringer. Særlige gennemførelsesaspekter Innovationsaktioner vil omfatte integration af individuelle teknologier, demonstration af evnen til at fremstille og levere innovative produkter og tjenester, bruger- og kundepilotprojekter for at dokumentere gennemførligheden og merværdien, og demonstrationsprojekter i stor skala for at lette markedsindtrængningen af forskningsresultaterne. En række individuelle teknologier integreres, hvilket medfører teknologisk validering i et industrielt miljø og et fuldstændigt og kvalificeret system, som er parat til markedet. Det er en forudsætning, at den private sektor involverer sig stærkt i sådanne aktiviteter, og gennemførelsen sker således primært gennem offentlig-private partnerskaber. Aktioner på efterspørgselssiden supplerer forsknings- og innovationsinitiativernes teknologifremdrift. Aktionerne omfatter bl.a. at udnytte offentlige indkøb bedst muligt til innovation, udvikling af passende tekniske standarder, privat efterspørgsel og inddragelse af brugerne for at skabe mere innovationsfremmende markeder. Navnlig inden for områderne nanoteknologi og bioteknologi vil inddragelsen af interessenter og den brede offentlighed medvirke til at skabe øget opmærksomhed om teknologiernes fordele og risici. Sikkerhedsvurderinger og den overordnede risikostyring i forbindelse med udbredelsen af disse teknologier vil blive håndteret på en systematisk måde. Aktiviteterne supplerer støtten til forskning og innovation inden for støtteteknologier, som kan stilles til rådighed af nationale eller regionale myndigheder ud af Samhørighedsfondens midler, inden for rammerne af strategierne for intelligent specialisering. Strategiske initiativer til internationalt samarbejde forfølges på områder af fælles interesse og til gensidig gavn sammen med førende partnerlande. Følgende er af særlig interesse, men ikke eneste interesse for støtte- og industriteknologi: – udvikling af globale standarder – fjernelse af flaskehalse inden for industriel udnyttelse og handelsbetingelser – nano- og bioteknologibaserede produkters sikkerhed – udvikling af materialer og metoder til reduktion af energi- og ressourceforbrug – industriledede internationale samarbejdsinitiativer inden for fremstillingssektoren og – systemernes interoperabilitet. 1.1. Informations- og kommunikationsteknologi (ikt) En række aktivitetslinjer er rettet mod ikt-udfordringer inden for industrielt og teknologisk lederskab og dækker generiske ikt-forsknings- og innovationsdagsordener, herunder især: 1.1.1. En ny generation af komponenter og systemer: udvikling af avancerede og intelligente indlejrede komponenter og systemer Målet er at fastholde og styrke det europæiske lederskab inden for teknologier vedrørende intelligente indlejrede komponenter og systemer. mikro-nano-biosystemer, organisk elektronik, integration af større områder, underliggende teknologier til tingenes internet (TI)[21], herunder platforme, som understøtter levering af avancerede tjenester, intelligente integrerede systemer, "systems of systems"-udvikling og udvikling af komplekse systemer. 1.1.2. Næste generation af computersystemer: avancerede computersystemer og teknologier Målet er at udnytte europæiske aktiver i processor- og systemarkitektur, forbindelses- og datalokaliseringsteknologier, cloud computing, parallel databehandling og simuleringssoftware til alle markedssegmenter inden for databehandling. 1.1.3. Fremtidens Internet: infrastrukturer, teknologier og tjenester Målet er at styrke den europæiske industris konkurrenceevne ved at udvikle, mestre og forme næste generations Internet, som gradvis skal erstatte det nuværende Internet, faste og mobile net og tjenesteinfrastrukturer, og gøre det muligt at forbinde billioner af enheder (TI) på tværs af flere operatører og domæner, og som vil ændre den måde, hvorpå vi kommunikerer viden, får adgang til den og anvender den. Dette omfatter F&I vedrørende netværk, software og tjenester, cybersikkerhed, privatlivets fred og tillid, trådløs[22] kommunikation og alle optiske net, immersive interaktive multimedier samt fremtidens forbundne virksomheder. 1.1.4. Indholdsteknologi og informationsforvaltning: ikt til digitalt indhold og kreativitet Målet er at give fagfolk og borgere nye værktøjer til at skabe, udnytte og bevare alle former for digitalt indhold på alle sprog og udarbejde modeller for, analysere og visualisere store mængder data, herunder forbundne data. Dette omfatter nye teknologier inden for sprog, læring, interaktion, digital lagring, adgang til og analyse af indhold, intelligente informationsstyringssystemer baseret på avanceret datamining, maskinindlæring, statistisk analyse og visuel computerteknologi. 1.1.5. Avancerede grænseflader og robotter: robotteknik og intelligente rum Målet er at styrke europæisk videnskabeligt og industrielt lederskab inden for industriel robotteknik og servicerobotteknik, kognitive systemer, avancerede grænseflader og intelligente rum og tænkende maskiner, som bygger på bedre it- og netværkspræstationer og fremskridt inden for evnen til at opbygge systemer, som kan lære, tilpasse sig og reagere. 1.1.6. Mikro- og nanoelektronik og fotonik Målet er at udnytte Europas topklasse indenfor disse centrale støtteteknologier og understøtte den europæiske industris konkurrenceevne og førende position på markedet. Aktiviteterne vil også omfatte forskning og innovation inden for design, avancerede processer, pilotlinjeprojekter vedrørende fremstilling, relaterede produktionsteknologier og demonstrationsaktioner til validering af teknologiudvikling og innovative forretningsmodeller. Disse seks hovedaktivitetslinjer forventes at dække samtlige behov, som omfatter industrielt lederskab inden for generiske ikt-baserede løsninger, produkter og tjenester, der er nødvendige for at takle større samfundsmæssige udfordringer samt anvendelsesorienterede ikt-forsknings- og –innovationsdagsordener, der vil blive støttet i forbindelse med indsatsen vedrørende de relevante samfundsmæssige udfordringer. I hver af de seks store aktivitetslinjer indgår også ikt-specifik forskningsinfrastruktur, som f.eks. levende laboratorier til forsøg i stor skala, og infrastruktur til grundlæggende støtteteknologier og integration af disse i avancerede produkter og innovative intelligente systemer, herunder udstyr, redskaber, supporttjenester, rene rum og adgang til anlæg til udformning af prototyper. 1.2. Nanoteknologi 1.2.1. Udvikling af næste generation af nanomaterialer, nanoenheder og nanosystemer Udvikling og integration af viden på tværs af forskellige videnskabelige discipliner rettet mod grundlæggende nye produkter, som muliggør bæredygtige løsninger inden for en lang række sektorer. 1.2.2. Sikker udvikling og anvendelse af nanoteknologier Udbygning af den videnskabelige viden om den potentielle virkning for sundheden eller miljøet for at sikre en proaktiv, videnskabsbaseret forvaltning af nanoteknologi og tilvejebringelse af validerede videnskabelige værktøjer og platforme til risikovurdering og ‑styring i hele livscyklussen for nanomaterialer og nanosystemer. 1.2.3. Udvikling af den samfundsmæssige dimension af nanoteknologi Håndtering af de menneskelige og fysiske infrastrukturbehov i forbindelse med anvendelse af nanoteknologi og fokus på forvaltning af nanoteknologi til fordel for samfundet. 1.2.4. Effektiv syntese og fremstilling af nanomaterialer, -komponenter og -systemer Fokus på nye, fleksible, skalerbare og repeterbare enhedsoperationer, intelligent integration af nye og eksisterende processer samt opskalering med henblik på at opnå masseproduktion af produkter og anlæg med flere formål, som sikrer en effektiv overførsel af viden til industriel innovation. 1.2.5. Udvikling af kapacitetsforøgende teknikker, målemetoder og -udstyr Fokus på de underliggende teknologier, som støtter udviklingen og indførelsen på markedet af komplicerede nanomaterialer og nanosystemer, herunder bestemmelse og manipulation på nanoniveau, modelberegning, computerdesign og avanceret manipulation på atomplan. 1.3. Avancerede materialer 1.3.1 Tværgående og grundliggende materialeteknologier Forskning i funktionelle materialer, multifunktionelle materialer som f.eks. selvreparerende eller biokompatible materialer og konstruktionsmaterialer med henblik på innovation i alle industrisektorer, navnlig til højværdimarkeder. 1.3.2. Materialeudvikling og -forarbejdning Forskning og udvikling, der sikrer en effektiv og bæredygtig opskalering for at muliggøre industriel produktion af fremtidige produkter, f.eks. i metalindustrien eller den kemiske industri. 1.3.3. Forvaltning af materialekomponenter Forskning og udvikling i nye og innovative teknikker og systemer, sammensætning, sammenklæbning, adskillelse, samling, selvsamling, afmontering, nedbrydning og dekonstruktion. 1.3.4. Materialer til en bæredygtig industri Udvikling af nye produkter og applikationer og en forbrugeradfærd, som nedsætter energiforbruget og fremmer lavemissionsproduktion samt procesintensivering, genanvendelse, fjernelse af forurening og materialer med høj merværdi fra affald og genfremstilling. 1.3.5. Materialer til kreative brancher Anvendelse af design og udvikling af konvergerende teknologier for at skabe nye forretningsmuligheder, herunder bevaring af Europas materialer med historisk eller kulturel værdi. 1.3.6. Metrologi, karakterisering, standardisering og kvalitetskontrol Fremme af teknologier som karakterisering, ikke-destruktiv bedømmelse og prædikativ modellering af ydeevne med henblik på fremskridt inden for materialevidenskab og ingeniørvidenskab. 1.3.7. Optimering af brugen af materialer Forskning