DA Den Europæiske Unions Tidende C 348/13

Høringskonsulentens endelige rapport (1)

Yen-rentederivater

(AT.39861)

(2016/C 348/09)

Den 12. februar 2013 indledte Europa-Kommissionen en procedure efter artikel 11, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1/2003 (2) over for UBS AG, UBS Securities Japan Co., Ltd., The Royal Bank of Scotland Group plc, The Royal Bank of Scotland plc, Deutsche Bank Aktiengesellschaft, Citigroup Inc., Citigroup Global Markets Japan Inc., JPMorgan Chase & Co, JPMorgan Chase Bank, National Association, J.P. Morgan Europe Limited, R.P. Martin Holdings Ltd og Martin Brokers (UK) Ltd, (tilsammen benævnt »forligsparterne«).

Den 29. oktober 2013 indledte Kommissionen proceduren efter artikel 11, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1/2003 over for ICAP plc, ICAP Management Services Limited, og ICAP New Zealand Limited (»ICAP«) (3).

Efter forligsforhandlinger og indgivelse af forligsindlæg efter artikel 10a, stk. 2, i forordning (EF) nr. 773/2004 (4) vedtog Europa-Kommissionen den 29. oktober 2013 en klagepunktsmeddelelse rettet til forligsparterne, hvori det anførtes, at de mellem 2007 og 2010 havde deltaget i en eller flere af syv bilaterale uafhængige og særskilte overtrædelser af artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 53 i EØS-aftalen.

De syv bilaterale overtrædelser vedrører rentederivater i japanske yen (»yen-rentederivater«), som er knyttet til yen Libor-renten, mens en af overtrædelserne også vedrørte yen-rentederivater knyttet til Euroyen Tibor-renten. Forligsparterne søgte at påvirke renteniveauerne for yen Libor og/eller Euroyen Tibor ved at drøfte den retning eller det niveau for en eller flere renter, som mindst én af bankerne skulle indberette til British Bankers' Association og/eller Japanese Bankers' Association til beregning af yen Libor- og/eller Euroyen Tibor-renten, med henblik på at forbedre bankernes handelspositioner for derivater, der bl.a. tager udgangspunkt i disse renter.

Alle forligsparternes svar på klagepunktsmeddelelsen bekræftede, at den afspejlede indholdet af deres forligsindlæg.

Jeg har i henhold til artikel 16 i afgørelse 2011/695/EU undersøgt, om udkastet til afgørelse adresseret til forligsparterne kun omhandler klagepunkter, som parterne har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger til, og konkluderer, at det er tilfældet i denne sag.

I betragtning af ovenstående, og eftersom forligsparterne ikke har fremsat anmodninger eller klager til mig (5), finder jeg, at alle deres procedurerettigheder i denne sag er blevet respekteret.

Bruxelles, den 29. november 2013. Joos STRAGIER

(1) I henhold til artikel 16 og 17 i afgørelse 2011/695/EU af 13. oktober 2011 vedtaget af formanden for Europa-Kommissionen om høringskonsulentens funktion og kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager (EUT L 275 af 20.10.2011, s. 29).

(2) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1).

(3) Proceduren over for ICAP er stadig verserende.

(4) Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7. april 2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 18).

(5) Ifølge artikel 15, stk. 2, i afgørelse 2011/695/EU kan parter, der i kartelsager indleder forligsforhandlinger efter artikel 10a i forordning (EF) nr. 773/2004, på et hvilket som helst tidspunkt under forligsproceduren henvende sig til høringskonsulenten for at sikre, at de på effektiv vis kan udøve deres proceduremæssige rettigheder. Se også punkt 18 i Kommissionens meddelelse 2008/C 167/01 om forligsprocedurer med henblik på vedtagelse af beslutninger i henhold til artikel 7 og artikel 23 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 i kartelsager (EUT C 167 af 2.7.2008, s. 1).