P6_TA(2006)0495

Den europæiske sikkerhedsstrategi

Europa-Parlamentets beslutning om gennemførelsen af den europæiske sikkerhedsstrategi i forbindelse med den ESFP (2006/2033(INI))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til den europæiske sikkerhedsstrategi (ESS), som blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 12. december 2003,

- der henviser til traktaten om en forfatning for Europa, som blev underskrevet i Rom den 29. oktober 2004,

- der henviser til formandskabets konklusioner fra De Europæiske Råd den 16.- 17. juni 2005 og 15.- 16. december 2005, særligt formandskabets redegørelser om ESFP,

- der henviser til sin beslutning af 14. april 2005 om den europæiske sikkerhedsstrategi [1],

- der henviser til EU's strategi for bekæmpelse af spredningen af masseødelæggelsesvåben, som Rådet vedtog den 9. december 2003,

- der henviser til rapporten fra maj 2006 fra tidligere kommissær Barnier om en europæisk civil beredskabsstyrke: Europe Aid,

- der henviser til konklusionerne fra mødet i Det Europæiske Forsvarsagenturs styringskomité i september 2005,

- der henviser til sin beslutning af 2. februar 2006 om Rådets årlige redegørelse til Europa-Parlamentet om de vigtigste aspekter og grundlæggende valg i forbindelse med FUSP, inklusive de finansielle konsekvenser for De Europæiske Fællesskabers almindelige budget — 2004 [2],

- der henviser til forretningsordenens artikel 45,

- der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A6-0366/2006),

Generelle overvejelser

A. der henviser til, at ESS udgør en del af den samlede fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) og den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP), hvor samtlige EU's politiske aktionsmuligheder af diplomatisk, økonomisk og udviklingspolitisk art kan bringes i anvendelse,

B. der henviser til, at meningsmålinger i de seneste ti år konsekvent har vist en udbredt støtte blandt borgerne til en fælles EU-udenrigspolitik og en fælles EU-forsvarspolitik på henholdsvis 60 % og 70 %; der ligeledes henviser til, at andre meningsmålinger har vist, at der ikke er opbakning til forhøjelse af militærudgifterne,

C. der henviser til, at sikkerheden og bekæmpelsen af udbredelse af masseødelæggelsesvåben og af den internationale terrorisme anses som en prioritet for EU; der henviser til, at der er behov for en fælles tilgang og en fælles strategi inden for rammerne af ESFP,

D. der henviser til, at kontrollen med våbeneksport skal skærpes både i Den Europæiske Union og internationalt,

1. erkender, at ESS af december 2003, der bygger på et initiativ fra det græske formandskab, indeholder en fremragende analyse af den moderne verdens farer og fastsætter de grundlæggende principper i EU's udenrigspolitik; understreger imidlertid behovet for en regelmæssig overvågning af gennemførelsen af strategien for at kunne reagere på de geopolitiske udviklinger;

2. bemærker, at international terrorisme, spredning af masseødelæggelsesvåben, regionale konflikter, sammenbrudte stater og organiseret kriminalitet, som anført i ESS, i dag udgør de vigtigste trusler mod Den Europæiske Union og dens borgere; understreger, at den øgede konkurrence om vandforsyning og energi på verdensplan, samt naturkatastrofer og sikring af EU's ydre grænser skal indgå som en strategisk målsætning i forbindelse med udviklingen af ESS; er bekymret over udsigterne til et nyt våbenkapløb både på verdensplan og på regionalt plan og over den igangværende spredning af konventionelle våben;

3. erkender imidlertid, at kampen mod den internationale terrorisme ikke udelukkende kan føres med militære midler, og at forebyggelsen og bekæmpelsen af terrorisme forudsætter en lang række ikke-militære tiltag som f.eks. udveksling af efterretningsoplysninger, politi- og domstolssamarbejde, hvor der er behov for et fuldstændigt samarbejde mellem institutionerne og mellem de forskellige søjler, og at der ligeledes er behov for at opbygge demokratiske institutioner, infrastrukturer og et civilt samfund i stater, der er brudt eller er ved at bryde sammen; understreger, at et af EU's største bidrag til at forebygge den internationale terrorisme er dets evne til at gå ind i en effektiv opbygning eller genopbygning af demokratiske institutioner og sociale og økonomiske infrastrukturer, sikring af god regeringsførelse og fremvæksten af et civilt samfund, samt en vellykket bekæmpelse af racisme og fremmedhad;

4. gør opmærksom på, at FUSP skal beskytte EU-borgerne mod disse risici, forsvare EU's berettigede interesser og fremme opfyldelsen af målsætningerne for De Forenede Nationers charter ved at optræde som en ansvarlig part i bestræbelserne for fred og demokrati i verden; støtter fuldt ud ideen bag ESS om, at den bedste metode til virkeliggørelse af disse målsætninger er et effektivt multilateralt system, hvilket indebærer internationale institutioner og folkeretlige bestemmelser;

5. gentager sin holdning gående ud på, at EU gennem ESFP i første række skal udføre sine opgaver med civile og fredelige midler og kun med militære midler, hvis alle forhandlingsmuligheder er blevet udforsket og har ført ind i en blindgyde; mener, at det ved gennemførelsen af disse legitime opgaver i første række gælder om at sikre en fuldstændig respekt for menneskerettighederne og borgernes grundlæggende frihedsrettigheder inden for og uden for EU's grænser;

6. henviser til, at der er sket meget med hensyn til de geopolitiske udfordringer siden ESS blev vedtaget i 2003, og at det derfor er nødvendigt at revidere strategien senest i 2008; mener, at ESS bør revideres hvert femte år, og at den bør fremlægges til drøftelse i Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter;

7. påpeger, at det er af allerstørste betydning, at der finder en effektiv samordning sted mellem de civile og de militære elementer under det internationale samfunds reaktion på en krise;

8. opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at støtte etableringen af en parlamentarisk dimension i forbindelse med ESFP, hvor udviklingen på det institutionelle og finansielle plan går hånd i hånd med en udvidelse af den parlamentariske kontrolret; erindrer om, at ansvaret for den parlamentariske kontrol med ESFP deles mellem medlemsstaternes parlamenter og Europa-Parlamentet i overensstemmelse med deres respektive rettigheder og pligter i henhold til gældende traktater og forfatninger;

9. slår til lyd for initiativer, der kan skabe tættere forbindelser og en udvidet udveksling af oplysninger mellem Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter i forbindelse med spørgsmål vedrørende ESFP for derved at muliggøre en mere struktureret og regelmæssig dialog mellem parlamenterne;

10. understreger, at EU skal være i stand til at yde et væsentligt bidrag med henblik på:

a) at forsvare sig mod enhver reel og utvetydig trussel mod sin sikkerhed

b) at sikre fred og stabilitet først og fremmest i sit geografiske nabolag og andre dele af verden i overensstemmelse med principperne i FN-chartret

c) at gennemføre humanitære interventioner og redningsaktioner

d) at forebygge og styre konflikter samt fremme demokrati og respekten for menneskerettigheder

e) at fremme regional og global nedrustning;

11. understreger, at NATO i tilfælde af angreb fra et tredjelands styrker på EU's territorium fortsat er garanten for vores kollektive forsvar, men at EU forventes at handle solidarisk og yde den angrebne medlemsstat enhver nødvendig assistance i overensstemmelse med artikel 51 i FN-pagten; glæder sig over NATO's forøgede kapacitet til at spille en rolle uden for de traditionelle opgaveområder; mener også, at NATO det rette forum for den transatlantiske dialog om sikkerhedsspørgsmål;

12. erkender, at medlemsstaternes væbnede styrkers kapacitet og deres disponibilitet for EU er påvirket af, at de fleste medlemsstater både er medlemmer af EU og NATO og opretholder et sæt væbnede styrker, som står til rådighed for begge organisationer; kræver derfor, at EU skal fortsætte sit snævre samarbejde med NATO, navnlig om kapacitetsudvikling;

13. understreger den "strategiske autonomi", som er en integrerende del af ESS, dvs. evnen til at gennemføre operationer inden for dens område uafhængig af andre aktører, hvilket kræver interoperabilitet og en mere bæredygtig og pålidelig forsyningskæde baseret på gensidig støtte og bistand, hvorved overlapninger og ikke-optimal anvendelse af knappe ressourcer på europæisk plan eller mellem medlemsstaterne undgås; advarer mod unødig overlapning mellem NATO's og EU's og mellem EU-medlemsstaternes indsats;

14. henviser til, at ESFP i dag kun råder over begrænsede ressourcer til civile og militære operationer; anmoder derfor om, at EU — for at øge sin troværdighed som global partner — koncentrerer sin kapacitet om det geografiske nabolag og navnlig Balkan; forudser samtidig udviklingen af yderligere kapacitet, der også kan sætte EU i stand til at bidrage aktivt til løsning af konflikter i andre dele af verden i overensstemmelse med FN's charter;

Integreret civilt og militært samarbejde

15. glæder sig over, at EU lægger vægt på en styrkelse af det civile og militære samarbejde om krisestyring, og erkender, at udviklingen af mulighederne for civil krisestyring har været et særligt kendetegn, som bidrager til udviklingen af ESFP og generelt til aktiviteter omkring konfliktforebyggelse, humanitær indsats, post-konflikt genopbygning og fredsskabende aktiviteter og øger værdien heraf; understreger behovet for at inddrage specialiserede internationale og nationale ngo'er og deres netværk; opfordrer EU til i højere grad at tilstræbe en sammenhængende politik for konfliktforebyggelse i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Göteborg den 15. og 16. juni 2001;

16. glæder sig ligeledes over de seneste bestræbelser på gennem Civilian Headline Goal 2008 at rette op på den hidtidige mangel på indsats for at udvikle den civile kapacitet; glæder sig endvidere over mulighederne for, at Den Civile og Militære Celle og Operationscentret kan komme til at spille en vigtig rolle i forbindelse med udviklingen af EU's tilgang til et integreret civilt-militært samarbejde og en integreret civilmilitær samordning; henstiller derfor at Den Civile og Militære Celle og Operationscentret udbygges til et Europæisk Hovedkvarter for gennemførelse af civile og militære operationer;

17. erkender, at operativ kapacitet inden for satellitbaseret og luftbårne efterretningssystemer, integrerede telekommunikationssystemer og strategiske luft- og søtransportfaciliteter er af afgørende betydning for både civil og militær krisestyring; opfordrer Det Europæiske Forsvarsagentur (EDA) til sammen med Kommissionen at indlede en integreret forsknings- og udviklingsproces på områder, hvor der kan tilvejebringes en styrkelse af integrerede og samordnede civil-militære tilgange, navnlig inden for satellit- og flybaserede efterretningssystemer og integrerede telekommunikationssystemer;

Krisestyring

18. glæder sig over oprettelsen af et verdensomspændende katastrofevarslings- og samordningssystem "Global Disaster Alert and Coordination System", der finansieres af Kommissionen i nært samarbejde med De Forenede Nationer; henviser til, at dette system vil forbedre EU's aktionsmuligheder betydeligt;

19. henviser til arbejdet i Kommissionens Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme; understreger dette centers betydning ikke blot på grund af den viden og de data, det ligger inde med, men også fordi det vil være i stand til at advare om pandemier og epidemier og om trusler som følge af biologiske eller kemiske stoffer; opfordrer derfor Rådet og Kommissionen til at skabe de nødvendige forudsætninger for, at Kommissionen bliver inddraget i samordningen af tiltag i tilfælde af sundhedskriser og grænseoverskridende biologiske terrorangreb;

20. glæder sig over Kommissionens bestræbelser på at få indført en fællesskabsprocedure i forbindelse med katastrofebeskyttelse — herunder i forbindelse med alvorlige terrorangreb; tager til efterretning, at denne procedure i første række bygger på oplysninger i en databank, som indeholder oplysninger om, hvilke ressourcer til katastrofebekæmpelse der befinder sig i medlemsstaterne; konstaterer, at denne databank kunne blive endnu mere tidsbesparende og i endnu højere grad fremme synergien, hvis den kom til at omfatte den databank, som er opbygget af EU's militærstab, og som indeholder oplysninger om alle de ressourcer, der forefindes til krisestyring; opfordrer derfor Rådet og Kommissionen til at indlede de nødvendige forhandlinger og træffe de nødvendige foranstaltninger til, at dette bliver iværksat;

21. glæder sig over Rådets bestræbelser på at sikre en hurtig og effektiv indsats af de mangfoldige ressourcer, der står til rådighed under ESFP i tilfælde af katastrofer; understreger i den forbindelse, hvor presserende det er at rette op på manglerne ved den strategiske (luft)transportsamordning; opfordrer derfor indtrængende medlemsstaterne til så hurtigt som muligt at afsætte de nødvendige bevillinger til løsning af dette problem; opfordrer desuden Rådet til seriøst at behandle forslagene i ovennævnte rapport fra Michel Barnier, herunder bl.a. oprettelse af et uformelt europæisk civilt sikkerhedsråd, opstilling af en integreret europæisk indfaldsvinkel til forebyggelse af kriser, sammenlægning af eksisterende nationale ressourcer og etablering af europæiske konsulater, som skal bistå EU-borgere i udlandet; anmoder Rådet og Kommissionen om at samarbejde med det formål at gennemføre disse forslag gradvis;

22. mener, at udviklingen af ESFP har ført til, at der er opstået "gråzoner" med hensyn til henholdsvis Rådets og Kommissionens kompetence i forbindelse med gennemførelsen af missioner af hovedsagelig civil karakter; forventer, at vedtagelsen af stabilitetsinstrumentet vil skabe en vis klarhed, uden at dette dog bør føre til en begrænsning af den fleksibilitet, som hidtil har været til stede i praksis;

23. glæder sig over de fremskridt, der er gjort under Civilian Headline Goal 2008, og navnlig udviklingen af planerne bag de civile beredskabsteams og integrerede politigrupper; tager også indsamlingen af ekspertviden om bekæmpelse af organiseret kriminalitet og menneskehandel til efterretning; glæder sig ligeledes over oprettelsen af en kriseenhed i Kommissionen, der har sat sig som mål yderligere at fremskynde opstartsfasen for ESFP-missioner på stedet; opfordrer Rådet og Kommissionen til at samordne deres indsats og foreslår derfor indførelse af et fælles træningsprogram for alt personale, som er beskæftiget med planlægningen af missioner;

Forsvar af hjemlandet

24. påpeger, at sikring af eget territorium er enhver sikkerhedspolitiks primære opgave; er klar over, at borgerne først og fremmest forventer af en europæisk forsvarspolitik, at den yder et væsentligt bidrag til beskyttelse af deres personlige sikkerhed ledsaget af respekt for deres grundlæggende menneskerettigheder;

25. gør opmærksom på, at EU er nødt til at sikre sine ydre grænser og beskytte sine livsvigtige infrastrukturer, tilintetgøre internationale terrorfinansieringsnet og bekæmpe organiseret kriminalitet; opfordrer i den forbindelse Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle et system til integreret forvaltning af EU's ydre grænser, uden at det medfører en begrænsning af respekten for menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder eller af humanitær ret, navnlig i forbindelse med flygtninge og asylansøgere;

26. påpeger, at EU skal:

- sikre den fri bevægelighed af forsyninger til industrien og de enkelte forbrugere, herunder navnlig carbonhydrider, hvilket indebærer sikring af søfart, luftfart og rørledninger

- forsvare sig selv mod et cyberangreb, som i alvorlig grad vil kunne forstyrre livsvigtige kommunikations-, finans- og energisystemer;

Hurtig reaktion på basis af FN-chartret

27. tilslutter sig, at det af ESS fremgår, at EU på baggrund af de nye trusler skal være i stand til at handle, før en krise bryder ud, og til at forebygge konflikter og trusler på et tidligt tidspunkt, men understreger, at EU uden undtagelse skal tage udgangspunkt i FN-chartret, der indeholder grundprincipperne for de internationale forbindelser;

Adfærdsregler/uddannelse

28. glæder sig over, at personalets adfærd i forbindelse med samtlige ESFP-operationer er fastlagt i retningslinjer og generelle adfærdsregler, som er nedfældet i en lang række dokumenter; glæder sig over indholdet i disse retningslinjer og bestemmelser, da de tilskynder til respekt for menneskerettighedsstandarder og -bestemmelser; fastholder, at det bør være lovpligtigt at overholde disse bestemmelser, og at feltkommandører bør stilles til ansvar for deres personales disciplin og adfærd, selv i yderst stressede krigssituationer; henviser endvidere med tilfredshed til, at der i forbindelse med de fremtidige politikker, programmer og initiativer under ESFP i højere grad vil blive taget hensyn til de kønsspecifikke aspekter;

29. tager til efterretning, at Rådet bestræber sig på at videreudvikle det målrettede ESFP-uddannelsesprogram — både på strategisk og operationelt plan — for både diplomatisk, militær og civilt personale; forventer, at det vil blive muligt for Europa-Parlamentets eksperter at deltage i disse programmer; er enig i, at der skal fastsættes mindstenormer for uddannelsen af udstationeret ESFP-personale, og opfordrer Rådet til sammen med Kommissionen og medlemsstaterne at arbejde hen imod en standardisering af uddannelsesindsatsen på alle niveauer;

30. er af den opfattelse, at soldater udsættes for unødvendige risici, hvis ledelsesstrukturen, udrustningen eller bevæbningen ikke svarer til de krav, der følger af opgaverne; det er derfor særligt vigtigt at være opmærksom på, at de styrker, som står under EU's kommando, er passende udrustet;

31. mener ikke, at det vil være muligt at udnytte den militære kapacitet effektivt uden en væsentlig forøgelse af Europas magtprojektionsmuligheder, herunder sø- og lufttransport; anerkender i den forbindelse forskellige landes bestræbelser på at forøge deres luft- og søtransportkapacitet samt planerne om at anskaffe flere hangarskibe;

32. noterer sig, at der i forbindelse med multinationale indsatser opstår omkostningsstigninger og effektivitetsforringelser som følge af, at de deltagende styrkers udrustning og bevæbning er forskellige og ofte heller ikke er kompatible med hinanden; mener derfor, at EU bør fremme tiltag til harmonisering af udstyr og våben med henblik på at optimere ressourceudnyttelsen og effektiviteten i internationale operationer;

Efterretning

33. kritiserer det særligt alvorlige forhold, at de kampgrupper, der for tiden er under udvikling, ikke har samme adgangsmuligheder til den luft- og satellitstøttede efterretningstjeneste, og beklager, at resultaterne af de nationale satellitefterretningssystemer Helios, SAR-Lupe og Cosmo-Skymed ikke står til fælles rådighed for alle medlemsstater;

34. fremsætter, for at afhjælpe disse mangler, følgende synspunkter:

a) anbefaler på det kraftigste, at de kampgrupper, der er under udvikling, får ens eller i det mindste kompatibelt efterretnings- og telekommunikationsudstyr

b) anmoder om, at den næste generation af satellitefterretningssystemer integreres i et europæisk system, hvis resultater vil blive stillet til rådighed for militæret, politiet og katastrofeberedskabet under anvendelse af satellitcentret i Torrejón;

35. gør opmærksom på, at NATO i øjeblikket er ved at udvikle det flystøttede efterretningssystem AGS (Airborne Ground Surveillance) som supplement til de nationale systemer, der allerede findes eller er under udvikling; kræver, at dette system stilles til rådighed for alle EU-medlemsstater, og især når det gælder kampgrupperne;

36. henviser til, at det inden for telekommunikation er nødvendigt at udvikle et fælles system for ledelsen af multinationale styrker; mener derfor, at militærets, politiets og katastrofeberedskabets udstyr bør opfylde samme tekniske standard, som det f.eks. er tilfældet i Finland;

Grænseovervågning

37. understreger, at det er vigtigt at styrke EU's samlede evne til at beskytte sine ydre grænser; er især bekymret over den dårlige kvalitet af udstyret til overvågning af grænserne og dets inkompatibilitet og understreger, at der er behov for ny teknologi for at afhjælpe denne situation;

Transport

38. mener at transport og navnlig strategiske transportfaciliteter er en afgørende mangel ved EU's krisestyringsindsats, hvorfor det vil være meget interessant med en autonom europæisk ordning, som giver adgang til konventionel civil multimodal transport, bygger på en integreret civil-militær tilgang og sikrer stordriftsfordele for alle europæiske partnere i forbindelse med krisestyring både under ESFP og i forbindelse med katastrofebistand;

Svagheder i ESFP-beslutningsprocessen

39. mener, at den politiske beslutningsproces i forbindelse med vedtagelsen af en ESFP-mission udviser en række svagheder, hvilket var tilfældet under Congo-missionen; opfordrer derfor Rådet til at tage de forskellige etaper i beslutningsprocessen op til revision og til i givet fald at afhjælpe svaghederne; minder Rådet og navnlig dets udenrigs- og sikkerhedspolitiske komité om, at det i den forbindelse har pligt til at høre Parlamentet;

40. bekræfter sit krav om ubegrænset inddragelse og sin ret til hvert år på forhånd at blive hørt om forestående tiltag og optioner under ESFP, således som det er fastsat i de gældende traktater; opfordrer kraftigt Rådet til at føre en meget mere åben og gennemskuelig informationspolitik med hensyn til FUSP og ESFP over for Parlamentet; kritiserer i den forbindelse den gældende procedure for Parlamentets adgang til Rådets "fortrolige dokumenter", som i de fleste tilfælde blot indeholder generelle oplysninger;

41. gentager, at ingen militær opgave, hvori EU er inddraget, bør indledes, før Europa-Parlamentet er blevet underrettet og hørt på passende måde;

42. anmoder om, at udgifter til militær udrustning og bevæbning vedtages i budgetter, som er underlagt parlamentarisk kontrol; mener derfor, at skyggebudgetter og mekanismer, som ikke kan kontrolleres effektivt hverken af de nationale parlamenter eller af Europa-Parlamentet, bør undgås;

43. bemærker, at EU's budget indeholder forskellige udgiftsområder med sikkerhedsaspekter, som f.eks. budgetmidler til krisestyring, sikring af de ydre grænser og de livsvigtige infrastrukturer, sikkerhedsforskning og gennemførelse af programmerne Galileo og global miljø- og sikkerhedsovervågning (GMES);

44. opfordrer især til, at budgetmidlerne til krisestyringsmissioner, sikkerheden ved de ydre grænser, sikkerhedsforskning og Galileo øges; på lang sigt bør forskningen på sikkerhedsområdet tilpasses de finansieringsbehov, som den højtstående gruppe for sikkerhedsforskning er nået frem til;

45. anmoder også om, at militære krisestyringsoperationer finansieres over EU's budget, samt at medlemsstaterne med henblik herpå stiller yderligere ressourcer til rådighed for EU;

46. kritiserer det forhold, at Europa-Parlamentet på grund af Athena-mekanismen og andre ad hoc-mekanismer, som finansieres af medlemsstaterne eller endog Den Europæiske Udviklingsfond, ikke kan gennemføre budgetmæssige undersøgelser af ESFP-operationer; gør opmærksom på, at der også er behov for gennemsigtighed i civil-militære operationer (f.eks. politimissioner), som befinder sig i en gråzone mellem ad hoc-indsatser og finansiering under budgettet for FUSP;

47. opfordrer derfor til, at der indføres en ny budgetmetodologi med henblik på at øge gennemsigtigheden i ESFP-udgifterne og støtte udviklingen af den nødvendige militære og civile kapacitet til at opfylde målene for ESS:

a) i en startfase, som begynder i 2007 og højst skal vare to år, bør Rådet udarbejde et budgetdokument, som afspejler medlemsstaternes tilsagn for at opfylde Civilian Headline Goal 2008 og Military Headline Goal 2010 på basis af de allerede eksisterende kataloger (Requirements Catalogue, Force Catalogue og Progress Catalogue)

b) derefter bør medlemsstaterne forpligte sig til ESFP gennem et virtuelt "budget", hvor de på en flerårig basis indestår for de nødvendige midler til at finansiere det nødvendige udstyr og personel til ESFPoperationer; henviser til, at selv om dette dokument ikke ville være juridisk bindende, ville det ikke desto mindre få politisk betydning som en supplerende tekst til EU-budgettet, og det ville anføre de beløb, som medlemsstaterne er indstillet på at bruge på ESFP; understreger endvidere, at det ville lette byrdefordelingen mellem medlemsstaterne ved at skabe større gennemsigtighed om militærudgifterne, og det bør hvert år drøftes i fællesskab af Europa-Parlamentet og medlemsstaternes parlamenter

c) mener, at endelige afgørelser vedrørende rationaliseringen af FUSP's og EFSP's budgetter, herunder redegørelser for nationale udgifter til sikkerhed og forsvar på EU-plan, bør indgå i Unionens ændrede finansielle system for 2008-2009;

Det europæiske marked for forsvarsmateriel og forskningssamarbejde

48. understreger, at ESS forudsætter en stærk og uafhængig europæisk forsvarsindustri og en uafhængig teknologiforsknings- og udviklingskapacitet, som er i stand til at beskytte EU's og medlemsstaternes grundlæggende sikkerhedsinteresser på passende måde; konkluderer af den offentlige debat, at det for at fremme den europæiske forsvarspolitiks konkurrenceevne og udvikle et uafhængigt industrielt fundament til etablering af den nødvendige forsvarskapacitet er nødvendigt at vedtage regler på det indre marked, der finder anvendelse på forsvarsrelaterede produkter, og som er tilpasset denne sektors særlige karakteristika; understreger, at sådanne regler skal fremme det industrielle samarbejde og handelen i Fællesskabet; minder om, at undtagelsesbestemmelsen i EF-traktatens artikel 296 ikke indskrænker EU-institutionernes forpligtelse til at lovgive om udvikling af det indre marked for forsvarsrelateret udstyr og tjenesteydelser under forudsætning af, at den pågældende lovgivning beskytter medlemsstaternes og EU's væsentlige sikkerhedsinteresser; anfører, at det er nødvendigt, at der opnås et højt beskyttelsesniveau;

49. ser derfor frem til, at Kommissionen forelægger en fortolkende meddelelse om anvendelsen af artikel 296 og et forslag til særskilt direktiv om offentlige indkøb af forsvarsmateriel, og at der skabes et bindende retligt instrument, der vil gøre det lettere at levere forsvarsrelaterede produkter i Fællesskabet ved at indføre et forenklet fælles system i stedet for de eksisterende nationale eksportlicenser; finder, at dette system bør beskytte EU's og medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser ved at opstille principperne for en europæisk eksportpolitik på grundlag af EU's adfærdskodeks for våbeneksport;

50. minder om, at bestemmelserne i WTO-aftalens artikel XXIII om offentlige indkøb anerkender muligheden for at beskytte væsentlige sikkerhedsinteresser i forbindelse med indkøb af forsvarsmateriel; understreger, at det til beskyttelse af EU's og medlemsstaternes sikkerhedsinteresser bør fremgå af de fælles regler, som skal vedtages, at forsvarsrelaterede produkter af europæisk oprindelse prioriteres højere end produkter fra tredjelande, at princippet om gensidighed i handelsforbindelserne gælder fuldt ud, og at der tilskyndes til anvendelse af teknologi, som er beskyttet af de europæiske regler om industriel ejendomsret;

51. glæder sig over Det Europæiske Forsvarsagenturs adfærdskodeks for indkøb af forsvarsmateriel og opfordrer alle medlemsstater til at følge den; kræver, at fremgangsmåden med udligningsordninger og rimelig modydelse indstilles; finder det nødvendigt at intensivere arbejdet i EDA som led i ESFP;

52. anerkender betydningen af forskningssamarbejde for den europæiske industris konkurrenceevne; kræver derfor større komplementaritet mellem Kommissionens og EDA's arbejde gennem en mere effektiv dialog om civil forskning og sikkerheds- og forsvarsrelateret forskning i Europa; understreger, at udviklingen af teknologi med dobbelt formål og kapacitet, som kan indsættes i forskellige øjemed, samt fjernelse af skellet mellem civil og militær forskning bør indgå i EU's målsætninger; finder det nødvendigt, i betragtning af de mange forskellige virksomhedsstrukturer i denne sektor sammenlignet med andre forskningsområder, at tilpasse definitionen på små og mellemstore virksomheder inden for europæisk sikkerhedsforskning;

53. ønsker, at adfærdskodeksen for våbeneksport fra 1998 får retskraft i alle medlemsstater, og at den også anvendes og gennemføres effektivt; mener, at vurderingen af, hvilke modtagerlande der opfylder forudsætningerne i kodeksen, bør ske på fælles grundlag;

Masseødelæggelsesvåben/Iran

54. erkender, at der ikke er nogen garanti for, at bestræbelserne på at få Iran til at afstå fra at fremstille våbenberiget uran vil lykkes; anser dog det fælles forhandlingstilbud fra EU-3, USA samt Rusland og Kina for at være det mest lovende vej; glæder sig over den multilaterale tilgang, som ligger bag dette tilbud; beklager, at forhandlingerne mellem EU's højtstående repræsentant og EU-3 på den ene side og Iran på den anden side indtil videre ikke har ført til tilfredsstillende resultater; accepterer derfor, at spørgsmålet behandles i FN's Sikkerhedsråd; understreger, at forhandlingerne kan genoptages når som helst, såfremt der er indikationer fra den iranske side om, at forhandlingerne vil føre til et vellykket resultat; ville glæde sig over USA's villighed til at indgå i sådanne forhandlinger med Iran;

På vej mod en sikkerheds- og forsvarsunion

55. henviser til, at EU er på vej til også at udvikle sig til en sikkerheds- og forsvarsunion, som omfatter den eksterne sikkerhed samt forskellige aspekter af intern sikkerhed, bekæmpelse af alle former for terrorisme samt risikostyring af naturkatastrofer, og som indeholder følgende elementer:

a) en forpligtelse for medlemsstaterne til at være i stand til at:

- sende 60000 soldater af sted inden for 60 dage og lade dem være udstationeret i et år til fredsbevarende og fredsskabende operationer som vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Helsinki; oprette 13 kampgrupper, som kan sættes ind med kort varsel, og hvoraf to skal være i fast beredskab fra 2007

- udvikle kapaciteter til civil krisestyring inden for området politioperationer, retsstaten, civil administration og civil beskyttelse som vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Santa Maria da Feira den 19.- 20. juni 2000

b) en europæisk kommandostruktur bestående af en udenrigs- og sikkerhedspolitisk komité, en militær komité, en militærstab (der alle har været operationelle siden 2001) og en civil-militær celle med et begyndende operationscenter

c) den europæiske gendarmeristyrke med hovedkvarter i Vicenza, som bør anvendes til den kommende politimission i Kosovo

d) EDA, som blev foreslået af Det Europæiske Råd, og som har været operationelt siden 2004

e) Europol og den europæiske arrestordre

f) fælles regler for indkøb af våben og våbeneksport

g) et europæisk sikkerhedsforskningsprogram som selvstændigt prioriteret tematisk punkt inden for rammerne af det syvende forskningsrammeprogram;

56. er af den opfattelse, at denne proces bør styrkes ved hjælp af følgende elementer:

a) etablering af et fælles marked på forsvarsområdet som et middel til at skabe et reelt integreret europæisk forsvarsteknologisk grundlag i overensstemmelse med principperne om indbyrdes afhængighed og specialisering mellem EU-medlemsstaterne

b) et fælles system for satellit- og luftbåren efterretning og fælles standarder for telekommunikation, som skal stå til rådighed for militæret, politiet og katastrofeberedskabet

c) oprettelse af en permanent europæisk flådestyrke, herunder en kystvagttjeneste, der patruljerer i Middelhavet for at demonstrere europæisk tilstedeværelse og øge EU's krisestyringsmuligheder i denne region, der er af største betydning for Unionens sikkerhedsinteresser

d) et europæisk budget, som ikke blot dækker de civile sikkerhedsaspekter, men også de militære

e) en europæisk viceudenrigsminister med ansvar for sikkerheds- og forsvarspolitik

f) hyppigere møder mellem EU's forsvarsministre

g) en europæisk civilbeskyttelsesstyrke som foreslået i ovennævnte rapport af Michel Barnier og et europæisk civilt fredskorps sammen med det fredsskabende partnerskab

h) en disponibel europæisk kapacitet til luft- og søtransport til brug ved katastrofehjælp, redningsoperationer og forsvarsoperationer (multimodal transport med kombinering af de mest hensigtsmæssige midler)

i) passende parlamentarisk kontrol udført af medlemsstaternes parlamenter og af Europa-Parlamentet;

57. understreger betydningen af traktaten om en forfatning for Europa, som vil udvirke væsentlige fremskridt i retning af en sikkerheds- og forsvarsunion, og navnlig gennem:

a) en europæisk udenrigsminister, der samtidig er næstformand i Kommissionen

b) en solidaritetsbestemmelse i tilfælde af, at en medlemsstat rammes af et terrorangreb, en naturkatastrofe eller en menneskeskabt katastrofe

c) en bestemmelse om gensidig bistand mellem medlemsstaterne i tilfælde af et væbnet angreb på en medlemsstats territorium;

*

* *

58. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter og generalsekretærerne for FN, NATO, OSCE og Europarådet.

[1] EUT C 33 E af 9.2.2006, s. 580.

[2] "Vedtagne tekster", P6_TA(2006)0037.

--------------------------------------------------