EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 5.4.2022 COM(2022) 156 final 2022/0104(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om ændring af

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) og Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald



(EØS-relevant tekst) {SEC(2022) 169 final} - {SWD(2022) 110 final} - {SWD(2022) 111 final} - {SWD(2022) 112 final}







INDHOLDSFORTEGNELSE BEGRUNDELSE 3 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET3 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET10 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER11 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET15 5.ANDRE FORHOLD15 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) og Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald22 FINANSIERINGSOVERSIGT 54 1.FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME54 1.1.Forslagets/initiativets betegnelse54 1.2.Berørt(e) politikområde(r)54 1.3.Forslaget/initiativet vedrører:54 1.4.Mål54 1.4.1.Generelt/generelle mål54 1.4.2.Specifikt/specifikke mål54 1.4.3.Forventet/forventede resultat(er) og virkning(er)55

1.4.4.Resultatindikatorer55 1.5.Begrundelse for forslaget/initiativet56 1.5.1.Behov, der skal opfyldes på kort eller lang sigt, herunder en detaljeret tidsplan for iværksættelsen af initiativet56 1.5.2.Merværdien ved et EU-tiltag57 1.5.3.Erfaringer fra tidligere foranstaltninger af lignende art57 1.5.4.Forenelighed med den flerårige finansielle ramme og mulige synergivirkninger med andre relevante instrumenter58 1.5.5.Vurdering af de forskellige finansieringsmuligheder, der er til rådighed, herunder muligheden for omfordeling58 1.6.Forslagets/initiativets varighed og finansielle virkninger62 1.7.Planlagt(e) forvaltningsmetode(r)58 2.FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER62 2.1.Bestemmelser om overvågning og rapportering62 2.2.Forvaltnings- og kontrolsystem(er)63 2.2.1.Begrundelse for den/de foreslåede forvaltningsmetode(r), finansieringsmekanisme(r), betalingsvilkår og kontrolstrategi63 2.2.2.Oplysninger om de konstaterede risici og det/de interne kontrolsystem(er), der etableres for at afbøde dem63 2.2.3.Vurdering af og begrundelse for kontrolforanstaltningernes omkostningseffektivitet (forholdet mellem kontrolomkostningerne og værdien af de forvaltede midler) samt vurdering af den forventede risiko for fejl (ved betaling og ved afslutning)63 2.3.Foranstaltninger til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder63 3.FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER63 3.1.Berørt(e) udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme og udgiftspost(er) på budgettet63 3.2.Forslagets anslåede finansielle virkninger for bevillingerne65 3.2.1.Sammenfatning af de anslåede virkninger for aktionsbevillingerne65

3.2.2.Anslåede resultater finansieret med aktionsbevillinger69 3.2.3.Anslåede virkninger for ECHA's menneskelige ressourcer71 3.2.3.1.Kommissionens anslåede behov for menneskelige ressourcer72 3.2.4.Forenelighed med indeværende flerårige finansielle ramme72 3.2.5.Bidrag fra tredjemand73 3.3.Anslåede virkninger for indtægterne73 BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET • Forslagets begrundelse og formål Direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner ("IED") regulerer miljøvirkningerne af ca. 52 000 af Europas store industrianlæg og husdyrbrug ("agroindustrielle anlæg") med høj forureningsrisiko på en integreret måde for hver enkelt sektor. Det dækker alle relevante forurenende stoffer, der kan udledes fra agroindustrielle anlæg, som påvirker menneskers sundhed og miljøet. Anlæg, der reguleres af IED, tegner sig for ca. 20 % af EU's samlede emissioner af forurenende stoffer til luft, for ca. 20 % af emissionerne af forurenende stoffer til vand og for ca. 40 % af drivhusgasemissionerne. Aktiviteter, der reguleres af IED, omfatter kraftværker, raffinaderier, affaldsbehandling og -forbrænding, produktion af metaller, cement, glas, kemikalier, papirmasse og papir, føde- og drikkevarer samt intensivt opdræt af fjerkræ eller svin. Et anlæg, der reguleres af IED, kan udføre flere IED-aktiviteter, f.eks. cementproduktion og affaldsmedforbrænding. I forbindelse med evalueringen af IED i 2020 blev det konkluderet, at direktivet generelt var effektivt i forbindelse med forebyggelse og bekæmpelse forurening af luft, vand og jord fra industrielle aktiviteter og fremme af anvendelsen af den bedste tilgængelige teknik (BAT). IED har i væsentlig grad reduceret emissionerne af forurenende stoffer til luft og i mindre grad emissionerne til vand. Det har også bidraget til at reducere emissionerne til jord fra anlæg omfattet af direktivet. Selv om det er sværere at vurdere direktivets indvirkning på ressourceeffektivitet, den cirkulære økonomi og innovation, synes det at have ydet et positivt, om end begrænset, bidrag. Det har også ydet et begrænset bidrag til dekarboniseringen inden for rammerne af de begrænsninger, der i øjeblikket er fastsat i IED. Andre aspekter såsom offentlig adgang til oplysninger og adgang til klage og domstolsprøvelse er blevet forbedret i forhold til den tidligere lovgivning, som IED erstattede. I evalueringen blev der også peget på flere områder, hvor der kan ske forbedringer i lyset af nye udfordringer. Den viste, at direktivet, selv om det udgør en solid ramme, ikke gennemføres konsekvent i alle medlemsstater, og at forskellige ambitionsniveauer er til hinder for, at direktivets mål opfyldes fuldt ud. Disse udfordringer underminerer direktivets evne til at mindske miljøbelastningen fra agroindustrielle anlæg og skabe lige vilkår, der sikrer et højt niveau for beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet. Som konkluderet af Den Europæiske Revisionsret påvirker disse spørgsmål også de muligheder, der ligger i IED for at gennemføre princippet om, at forureneren betaler, på en passende måde. For at tackle disse udfordringer og tilskynde til den omfattende industrielle omstilling, der er nødvendig mellem 2025 og 2050, forpligtede Kommissionen sig i den europæiske grønne pagt til at revidere EU's foranstaltninger til bekæmpelse af forurening fra store agroindustrielle anlæg. Unionen er desuden fuldt ud engageret i 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og dens mål for bæredygtig udvikling. Dette forslag bidrager til en række af målene for bæredygtig udvikling. Dette initiativs overordnede mål er at bidrage til at beskytte økosystemerne og menneskers sundhed på den mest effektive måde mod de negative virkninger af forurening fra store agroindustrielle anlæg og forbedre EU-industriens modstandsdygtighed over for virkningerne af klimaændringer. Revisionen af IED har til formål at fremme en omfattende agroindustriel omstilling til nulforurening gennem anvendelse af banebrydende teknologier og derved bidrage til den europæiske grønne pagts mål om at opnå kulstofneutralitet, øget energieffektivitet, et ugiftigt miljø og en cirkulær økonomi. Den har også til formål fortsat at støtte skabelsen af lige vilkår, der sikrer et højt niveau for beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet. Desuden vil revisionen af IED søge at modernisere og forenkle den nuværende lovgivning, f.eks. gennem digitalisering og større viden om forureningskilder. Initiativet vil også sigte mod at forbedre den offentlige deltagelse i beslutningsprocessen og øge adgangen til informationer og domstolsprøvelse, herunder til effektive klagemekanismer. Mere specifikt har revisionen af direktivet til formål at: "i. forbedre direktivets effektivitet med hensyn til at forebygge eller, når det ikke er praktisk muligt, minimere emissionen af forurenende stoffer fra agroindustrielle anlæg ved kilden, som dokumenteret ved et fortsat eller endnu større fald i emissionsniveauerne, for at undgå eller reducere de negative indvirkninger på sundheden og miljøet under hensyntagen til miljøtilstanden i det område, der er berørt af disse emissioner ii. sikre privatpersoners og civilsamfundets adgang til informationer, deltagelse i beslutningsprocessen og adgang til domstolsprøvelse (herunder effektiv klageadgang) i forbindelse med godkendelse, drift og kontrol af de regulerede anlæg for at øge civilsamfundets inddragelse iii. præcisere og forenkle lovgivningen og mindske den administrative byrde og samtidig fremme en ensartet gennemførelse i medlemsstaterne iv. fremme udbredelsen af innovative teknologier og teknikker under den igangværende industrielle omstilling ved at revidere BAT-referencedokumenter (BREF-dokumenter), så snart der er dokumentation for, at mere effektive innovative teknikker er blevet tilgængelige, og sikre, at frontløbere får støtte i forbindelse med godkendelser v. støtte overgangen til brug af sikrere og mindre giftige kemikalier, forbedret ressourceeffektivitet (energi, vand og affaldsforebyggelse) og større cirkularitet

vi. støtte dekarboniseringen ved at fremme synergier i anvendelsen af og investeringer i teknikker, der forebygger eller reducerer forureningen og kulstofemissionerne som dokumenteret ved udviklingen i emissionsintensiteten vii. håndtere de skadelige indvirkninger på sundheden og miljøet af agroindustrielle aktiviteter, der i øjeblikket ikke er reguleret af IED, som dokumenteret ved et fald i emissionsintensiteten." Rådet og Europa-Parlamentet,, hilste revisionen af IED velkommen og gav udtryk for, at de forventede, at denne revision ville have fokus på forurenende emissioner til luft fra industri- og landbrugsaktiviteter og bidrage til den cirkulære økonomi, herunder ved at fremme genbrug af vand i industrien,. EU-borgerpanelet om klimaændringer og miljø har vedtaget klare anbefalinger i denne henseende inden for rammerne af konferencen om Europas fremtid. I denne forbindelse har europæiske borgere udtrykt klar støtte til, at EU bekæmper forureningen af vand, jord og luft og reducerer metanemissionerne, og understreget forurenernes ansvar. Gruppen på højt plan vedrørende energiintensive industrier med mange interessenter, der har rådgivet Kommissionen om politikker, der er relevante for energiintensive industrier siden 2015, har udarbejdet en masterplan med anbefalinger vedrørende opbygning af de politiske rammer, der er nødvendige for at håndtere denne omstilling, samtidig med at industrien bevarer sin konkurrenceevne. Gruppen anbefalede, at "godkendelsesprocessen i direktivet om industrielle emissioner tilpasses for at støtte foranstaltninger til reduktion af drivhusgasemissioner i energiintensive anlæg under hele omstillingen." • Sammenhæng med de gældende regler på samme område Den europæiske grønne pagt er Europas vækststrategi, der skal sikre en klimaneutral, ren og cirkulær økonomi i 2050, optimere ressourceforvaltningen og energieffektiviteten og minimere forureningen, samtidig med at behovet for virkelig forandringsskabende politikker i overensstemmelse med princippet om energieffektivitet først anerkendes. EU's kemikaliestrategi med bæredygtighed for øje fra oktober 2020 og handlingsplanen for nulforurening, der blev vedtaget i maj 2021, omhandler specifikt forureningsaspekterne i den europæiske grønne pagt. Parallelt hermed fremhæver den nye industristrategi for Europa behovet for forskning, innovation og investeringer i nye teknologier for at styrke Europas industrielle konkurrenceevne og lette industriens overgang til en virkelig bæredygtig, grønnere, effektiv og mere digital økonomi. I den ajourførte udgave af denne strategi fra maj 2021 understreges omstillingsteknologiernes potentielle rolle yderligere. Andre særlig relevante politikker omfatter "Fit for 55"-pakken, metanstrategien og metantilsagnet afgivet i Glasgow, klimatilpasningsstrategien, biodiversitetsstrategien, jord til bord-strategien, jordbundsstrategien og initiativet om bæredygtige produkter. I den europæiske grønne pagt forpligter Kommissionen sig til at revidere EU's foranstaltninger til bekæmpelse af forurening fra store industrianlæg. Det gør den navnlig ved at se på lovgivningens anvendelsesområde og på, hvordan EU-lovgivningen på dette område kan bringes i fuld overensstemmelse med ambitionen om nulforurening og politikkerne for klima, energi og cirkulær økonomi under hensyntagen til fordelene for både folkesundheden og biodiversiteten. IED og forordning (EF) nr. 166/2006 om det europæiske register over udledning og overførsel af forurenende stoffer ("E-PRTR-forordningen") er komplementære instrumenter til regulering af industriens indvirkning på miljøet. IED har til formål at sikre en gradvis reduktion af forureningen fra EU's største agroindustrielle anlæg og samtidig bevare lige vilkår. E-PRTR-forordningen letter overvågningen af forureningsbekæmpelsesindsatsen ved at forbedre offentligt tilgængelige oplysninger om anlæggenes faktiske præstationer. Denne lovgivning er knyttet til mange andre politikker, da den søger at håndtere miljøbelastningen fra agroindustrielle anlæg på en holistisk måde. IED har spillet en vigtig rolle med hensyn til at reducere emissionerne af forurenende stoffer fra industrien, navnlig til luft, men har ydet et mere begrænset bidrag til den cirkulære økonomi (ressourceeffektivitet) og til at reducere emissionerne af forurenende stoffer til vand. Vand er en af de tre hovedsøjler i handlingsplanen for nulforurening, som sigter mod at opnå et giftfrit miljø i 2050, hvor forureningen er nedbragt til enten nul eller niveauer, der ikke længere er skadelige for naturen og mennesker. Dette indebærer foranstaltninger, ikke kun nedstrøms, f.eks. i spildevandsrensningsanlæg, men også opstrøms, hvor stofferne produceres og anvendes. Dette forslag til revision af IED er i overensstemmelse med EU's vandlovgivning, navnlig direktiv 2000/60/EF (vandrammedirektivet) og dets to tilknyttede direktiver, direktiv 2006/118/EF (om grundvand) og direktiv 2008/105/EF som ændret ved direktiv 2013/39/EF om miljøkvalitetskrav inden for vandpolitikken. EU's vandlovgivning forpligter medlemsstaterne til at undgå forringelse af tilstanden for alle vandområder og til at opnå god tilstand for alle vandområder gennem et system med integreret vandforvaltning pr. vandløbsopland. Den økologiske og kemiske tilstand (overfladevand) og den kvantitative og kemiske tilstand (grundvand) vurderes hvert sjette år som led i forvaltningscyklussen, og der planlægges foranstaltninger til håndtering af alle belastninger af vandområder, herunder fra landbrug, industri, husholdninger og andre økonomiske aktiviteter (herunder sejlads, beskyttelse mod oversvømmelser og vandkraft). I lyset af handlingsplanen for nulforurening har Kommissionen meddelt, at den i 2022 vil fremsætte et forslag om yderligere stramning af reglerne om forurenende stoffer i overflade- og grundvand som led i et lovgivningsforslag om "integreret vandforvaltning." IED-forslaget supplerer disse initiativer, bl.a. ved at udvide direktivets anvendelsesområde, tilskynde til udvikling af nye teknologier til reduktion af emissioner, forbedre ressource- og energieffektiviteten, fremme genbrug af vand, sikre bedre kontrollerede og mere integrerede godkendelseskrav og indføre et obligatorisk miljøledelsessystem. Forslaget vil styrke den integrerede tilgang ved at præcisere kravene til samarbejde mellem relevante kompetente myndigheder. Dette samarbejde omfatter revurdering og ajourføring af godkendelser afhængigt af recipientmiljøets tilstand og/eller planlægning af foranstaltninger til opfyldelse af miljøkvalitetsnormer, -mål, -planer og -programmer i henhold til vandlovgivningen. Der vil også blive skabt større sammenhæng ved at præcisere de regler, der gælder for indirekte udledning af forurenende stoffer til vand gennem rensningsanlæg for byspildevand. Fremme af innovation vil bidrage til at behandle persistente kemiske stoffer og stoffer, der for nylig er blevet identificeret som problematiske stoffer, herunder per- og polyfluoralkylstoffer (PFAS), mikroplast og lægemidler. Dette er i overensstemmelse med kemikaliestrategien med bæredygtighed for øje, Kommissionens meddelelse om en strategisk tilgang til lægemidler i miljøet og meddelelsen om en lægemiddelstrategi. I forbindelse med "udvekslingen af informationer" i henhold til IED med henblik på udarbejdelse og revision af referencedokumenter for den bedste tilgængelige teknik (BREF-dokumenter) bør der tages hensyn til identifikationen af problematiske stoffer i henhold til EU's vandlovgivning. Disse omfatter navnlig "observationslister" over stoffer i grundvand og overfladevand og stoffer udvalgt blandt de stoffer, der kan udgøre en væsentlig risiko for vandmiljøet eller via vandmiljøet på EU-plan. Udvekslingen af informationer i henhold til IED vil også gavne udviklingen af vandeffektivitetsforanstaltninger og overvejelser om genbrug af vand i agroindustrielle anlæg i overensstemmelse med handlingsplanen for den cirkulære økonomi, der omfatter en forpligtelse til at fremme genbrug af vand i industrien. Forordning (EU) 2020/741 om mindstekrav til genbrug af vand, der blev vedtaget i maj 2020, finder anvendelse på genbrug af vand til kunstvanding i landbruget, men den fremhæver også det store potentiale for genanvendelse og genbrug af renset spildevand til industrielle formål som led i en integreret vandforvaltning og den cirkulære økonomi. Ved at regulere visse aktiviteter ved kilden støtter IED medlemsstaterne i at opfylde deres forpligtelser i henhold til anden EU-lovgivning, der fastsætter miljøkvalitetsnormer, f.eks. direktivet om luftkvalitet. Direktivet støtter også medlemsstaterne i at opfylde deres mål i henhold til EU-lovgivning, der fastsætter nationale mål, f.eks. direktivet om nationale emissionsreduktionstilsagn, forordningen om indsatsfordeling og direktivet om energieffektivitet. De BAT-relaterede emissionsniveauer i IED blev anvendt til at definere kriterierne om "ikke at gøre væsentlig skade" i den delegerede retsakt om klimaklassificeringssystemet. De foreslåede foranstaltninger til revision af IED vil yderligere støtte EU-klassificeringssystemet for bæredygtige investeringer over tid ved at fastsætte yderligere og ajourførte kriterier. Disse kriterier vil blive fastsat med henblik på at yde et væsentligt bidrag til forebyggelse og bekæmpelse af forurening med det yderligere mål at hjælpe platformen for bæredygtig finansiering med at definere, hvilke aktiviteter der kan betegnes som bæredygtige. Endelig bidrager IED til at forbedre de generelle miljøpræstationer ved at bidrage til at nå målene i anden sektorspecifik EU-lovgivning i EU, herunder i forbindelse med REACH, affald og beskyttelse af naturen. • Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

I det 8. miljøhandlingsprogram er der fokus på seks indbyrdes forbundne prioriterede mål, herunder: ·Artikel 2, litra d) — at tilstræbe nulforurening, herunder i forbindelse med skadelige kemikalier, for at opnå et giftfrit miljø, herunder for luft, vand og jord. Det har ligeledes til formål at reducere lys- og støjforureningen og beskytte menneskers, dyrs og økosystemers sundhed og trivsel mod miljørelaterede risici og negative påvirkninger. ·Artikel 2, litra f) — fremme af miljøaspekter af bæredygtighed og væsentlig mindskelse af de vigtigste miljø- og klimabelastninger i forbindelse med EU's produktion og forbrug. Dette er navnlig relevant inden for energi, industri, bygninger og infrastruktur, mobilitet, turisme, international handel og fødevaresystemet. IED-forslaget vil bidrage til at nå disse mål. Den nye geopolitiske virkelighed og situation på energimarkedet kræver, at EU foretager en drastisk fremskyndelse af omstillingen til ren energi og forøgelse af Europas energiuafhængighed af upålidelige leverandører og flygtige fossile brændstoffer. Som led i EU's reaktion på krigen mellem Rusland og Ukraine i 2022 har REPowerEU-initiativet til formål at øge modstandsdygtigheden i energisystemet i hele EU gennem en diversificering af gasforsyningerne og en reduktion af anvendelsen af fossile brændstoffer ved at øge energieffektiviteten, øge andelen af vedvarende energi og elektrificeringen og afhjælpe infrastrukturflaskehalse. Revisionen af direktivet bidrager til energisystemets modstandsdygtighed i hele EU ved at forbedre energieffektiviteten i industriprocesser i Unionen. Dette forslag til direktiv er et pilotdirektiv, der følger Kommissionens "én ind, én ud"-tilgang for at mindske den administrative byrde. Den understøttende konsekvensanalyse indeholder detaljerede oplysninger om forslagets forventede administrative byrde. I afsnittet om målrettet regulering og forenkling i denne begrundelse skitseres de foranstaltninger, der foreslås for at begrænse forslagets administrative byrde. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET • Retsgrundlag Retsgrundlaget for dette forslag er artikel 192 i TEUF. I overensstemmelse med artikel 191 og 192, stk. 1, i TEUF skal Unionen bidrage til forfølgelse af nedennævnte mål: bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten, fremme på internationalt plan af foranstaltninger til løsning af de regionale og globale miljøproblemer og bekæmpelse af klimaændringer. • Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Dette direktivs mål om at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau og forbedre miljøkvaliteten i hele Unionen kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne. På grund af den grænseoverskridende karakter af forurening fra industrielle aktiviteter kan disse mål bedre nås på EU-plan, og EU kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. Forurening fra agroindustrielle anlæg spreder sig på tværs af nationale grænser, og forurening kan ikke i tilstrækkelig grad bekæmpes af en enkelt medlemsstat alene. Desuden er driften af industrianlæg tæt forbundet med det indre markeds funktion. I mangel af en EU-dækkende tilgang til fastsættelse af standarder for miljøpræstationer vil de samme industrier være underlagt forskellige regler om forureningsbekæmpelse i de enkelte medlemsstater med risiko for at skabe ulige vilkår, fragmentere det indre marked og hæmme EU's bestræbelser på at forfølge traktatens mål om at opnå et højt niveau for beskyttelse af miljøet og menneskers sundhed. • Proportionalitetsprincippet Udformningen af IED sikrer, at resultaterne er proportionale, ved i) at definere BAT som den mest miljømæssigt effektive og økonomisk levedygtige række af afprøvede teknikker, der anvendes i en sektor, og ii) at tillade dispensationer i individuelle tilfælde, hvis anvendelsen af EU-dækkende BAT-krav ville medføre omkostninger, der er uforholdsmæssigt højere end de forventede miljø- og sundhedsmæssige fordele. I den understøttende konsekvensanalyse vurderes virkningerne af alle foreslåede revisioner af IED. Der er både foretaget en kvalitativ og kvantitativ vurdering, som viser, at forslagene er proportionale, dvs. at de samfundsmæssige fordele er betydeligt højere end de afholdte omkostninger. De foranstaltninger, der havde den største indvirkning, blev identificeret som en udvidelse af anvendelsesområdet til at omfatte kvægbrug og et større antal svine- og fjerkræbedrifter. De værdisatte sundheds- og miljøfordele ved reducerede emissioner af metan og ammoniak vurderes til over 5,5 mia. EUR om året, overholdelsesomkostningerne beløber sig til 265 mio. EUR, og administrationsomkostningerne (myndigheder og driftsledere) beløber sig til 223 mio. EUR, hvilket resulterer i en meget gavnlig cost-benefit-faktor på 11. • Valg af retsakt Målene med dette forslag kan bedst nås ved hjælp af et direktiv. Dette er det mest hensigtsmæssige retlige instrument til at foretage ændringer i det eksisterende direktiv om industrielle emissioner (direktiv 2010/75/EU). Et direktiv kræver, at medlemsstaterne når sine mål og gennemfører foranstaltningerne i deres nationale materielle og processuelle retssystemer. Denne tilgang giver medlemsstaterne mere frihed, når de skal gennemføre en EU-foranstaltning, end en forordning, da medlemsstaterne kan vælge de bedst egnede midler til at gennemføre foranstaltningerne i direktivet. Dette giver medlemsstaterne mulighed for at sikre, at de ændrede regler indarbejdes i deres eksisterende materielle og proceduremæssige retlige rammer til gennemførelse af EU IED, navnlig ved at regulere godkendelser af anlæg og håndhævelsesforanstaltninger og sanktioner. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

• Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning Evalueringen af IED i 2020 viste, at direktivet havde været effektivt med hensyn til at mindske miljøpåvirkninger og konkurrenceforvridning i EU. Den samarbejdsbaserede proces for udarbejdelse af BREF-dokumenter og identifikation af BAT, også kendt som "Sevillaprocessen", har fungeret godt og er anerkendt som en model for samarbejdsbaseret forvaltning. IED har i væsentlig grad reduceret emissionerne af forurenende stoffer til luft og i mindre grad emissionerne til vand. Det har også reduceret emissionerne til jord fra anlæg omfattet af direktivet. Direktivets indvirkning på ressourceeffektivitet, den cirkulære økonomi og innovation er sværere at vurdere, men det synes at have ydet et positivt begrænset bidrag. Andre aspekter såsom offentlig adgang til information og adgang til klage og domstolsprøvelse er blevet noget bedre. Overordnet blev det vurderet, at IED var effektivt. Fordelene ved BAT-konklusionerne er langt større end omkostningerne. Der er ikke konstateret uforholdsmæssigt store eller unødvendige administrative omkostninger. Der er blandede virkninger for EU's konkurrenceevne, men der foreligger ingen dokumentation for, at disse er væsentlige. Alle interessentgrupper mente, at IED var relevant. Der kan tages højde for nye miljøspørgsmål på trods af den lange BREF-proces. Selv om direktivet ikke har bidraget væsentligt til dekarboniseringen, er der delte meninger om, hvorvidt det er relevant i denne forbindelse. Det blev vurderet, at direktivet var sammenhængende internt og i forhold til andre EU-politikker, men der er behov for et større bidrag hertil. Visse fortolkningsproblemer skal afklares. Direktivet blev anset for at give en betydelig EU-merværdi. Det sikrer mere konsekvente krav vedrørende reduktion af industriforureningen, herunder gennem overvågning og håndhævelse, og mindsker forvridninger på det indre marked. Hvis der ikke blev truffet foranstaltninger på EU-plan, ville det have ført til mindre krævende standarder og færre sundheds- og miljøfordele. BREF-processen kan ikke kopieres i de enkelte medlemsstater og anvendes i stigende grad af lande uden for EU. Den decentraliserede tilgang i IED er i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. Evalueringen har afdækket en række områder, hvor direktivet ikke synes at være så tilfredsstillende som ønsket med hensyn til at reducere forurenende emissioner, navnlig til vand, bidrage til reduktionen af drivhusgasemissioner og fremme ugiftig produktion, ressourceeffektiviteten og genbrug. Disse områder er centrale for revisionen af IED bebudet i meddelelsen om den europæiske grønne pagt. • Høringer af interesserede parter Konsekvensanalysen, der ledsagede den kombinerede revision af IED og E-PRTR-forordningen, var genstand for en grundig høringsproces. Dette omfattede en række forskellige høringsaktiviteter, der havde til formål at indhente alle relevante interessenters synspunkter og sikre, at der blev taget hensyn til forskellige organisationers og interessegruppers synspunkter. For det første blev der givet indledende feedback om den offentliggjorte indledende konsekvensanalyse via Kommissionens interaktive portal "Deltag i debatten" (154 svar, høringsperiode fra den 24. marts 2020 til den 21. april 2020). Dette blev efterfulgt af en fælles offentlig høring om IED og E-PRTR (onlineundersøgelse via Kommissionens interaktive portal "Deltag i debatten", 336 svar, fra den 20. december 2020 til den 23. marts 2021). Undersøgelsen indeholdt 24 spørgsmål, hvoraf fire specifikt vedrørte E-PRTR. Derefter blev der gennemført en målrettet interessentundersøgelse fra den 8. februar til den 9. april 2021. Denne bestod af en mere detaljeret onlineundersøgelse (235 svar) for yderligere at forbedre evidensgrundlaget ved at indhente mere specialiseret feedback fra specifikke interessentgrupper om seks problemområder grupperet efter de løsninger, der blev overvejet i konsekvensanalysen. Der var tale om følgende problemområder: i) miljøet er forurenet, ii) der er en klimakrise, iii) naturressourcerne er ved at blive udtømt, iv) de nyeste teknikker kan ikke løse problemområderne i)-iii) på tilfredsstillende vis, v) privatpersoner har begrænsede muligheder for at blive informeret om og træffe foranstaltninger til imødegåelse af virkningerne af agroindustrielle anlæg, og vi) uforholdsmæssigt store byrder kan påvirke det politiske instruments effektivitet. Den feedback, der blev modtaget gennem disse undersøgelser, blev også suppleret med en høring af fokusgrupper i juni-august 2021 for at inddrage interessenter i mere indgående drøftelser af centrale emner. Interessenterne blev udvalgt på grundlag af deres sektorspecifikke repræsentation og for at sikre en god geografisk og interessentmæssig fordeling mellem miljø-NGO'er, repræsentanter for industrien og medlemsstaternes ministerier og kompetente myndigheder for at muliggøre afbalancerede drøftelser. Endelig blev der afholdt to onlineworkshopper for interessenter den 15. december 2020 og den 7.-8. juli 2021. Civilsamfundet og miljø-NGO'er anså alle ovennævnte problemområder for at være af stor relevans, herunder navnlig: — miljøvirkningerne og dekarboniseringen imødegås ikke i tilstrækkelig grad i IED — listen over forurenende stoffer i E-PRTR skal ajourføres hurtigere for at tage højde for nye trusler — der er begrænset adgang til informationer om anlæggenes præstationsniveauer. Denne begrænsede adgang til informationer blev af alle interessentgrupper anset for at være et vigtigt problem, der skal løses.

Der var dog forskelle i tilbagemeldingerne fra industri- og erhvervsorganisationerne, som var mere neutrale (men ikke negative) med hensyn til at anerkende problemer vedrørende ressourceeffektivitet og mindre giftig produktion. Industri- og erhvervssammenslutningerne var også mere neutrale med hensyn til at anerkende behovet for at støtte dekarbonisering og fremhævede de potentielle yderligere rapporteringsomkostninger og risici for overlapninger med emissionshandelssystemet (ETS). Med hensyn til direktivets begrænsede anvendelsesområde fremhævede industri- og erhvervsorganisationerne omkostningsproblemer og anførte, at EU-lovgivningen og de eksisterende nationale ordninger er tilstrækkelige til at løse de fleste af de opståede vanskeligheder. Alle interessenter var enige om, at direktivet om industrielle emissioners bidrag til at lette, udnytte og fremme innovation var for begrænset. • Konsekvensanalyse Der blev gennemført en konsekvensanalyse, som resulterede i en positiv udtalelse af 10. december 2021 fra Udvalget for Forskriftskontrol. Fem delvist indbyrdes forbundne, men uafhængige løsninger blev foreslået og analyseret. De valgte delløsninger for hvert problemområde blev samlet i følgende foretrukne politikpakke: — Effektivitet: fuld gennemførelse af 24 optimerings- og ajourføringsforanstaltninger. — Innovation: frontløbere kan frit afprøve ny teknik, der oprettes et innovationscenter for industriel omstilling og industrielle emissioner (INCITE), og driftslederne skal have udarbejdet omstillingsplaner senest i 2030. — Ressourceudnyttelse og kemikalier: et forbedret miljøledelsessystem. — Dekarbonisering: der vil blive indført minimumsniveauer for energieffektivitet for at maksimere energieffektiviteten og minimere energiforbruget. Der vil blive foretaget en gennemgang af synergierne mellem IED og emissionshandelssystemet (ETS) i 2028, hvilket vil give mulighed for optimale synergier fra 2030 og fremefter. — Sektorspecifikt anvendelsesområde: yderligere aktiviteter vil indgå i anvendelsesområdet for IED, hovedsagelig intensivt kvægopdræt og visse udvindingsaktiviteter. Virkningerne af den foretrukne pakke forventes at være som følger. Generelt forventes fordelene at opveje omkostningerne betydeligt. Selv om det ikke har været muligt at kvantificere og værdisætte alle virkninger, anslås det, at rækken af foranstaltninger, der forbedrer direktivets virkninger, har sundhedsmæssige fordele på mellem 860 mio. EUR og 2,8 mia. EUR om året, og erhvervslivets kapitaludgifter (CAPEX) og driftsudgifter (OPEX) beløber sig til ca. 210 mio. EUR om året. Den samlede administrative byrde ved hele forslaget anslås til 250 mio. EUR om året for driftsledere og til 196 mio. EUR om året for offentlige myndigheder. En bredere dækning af husdyrbrug resulterer i en reduktion af metan- og ammoniakemissioner med relaterede sundhedsmæssige fordele på over 5,5 mia. EUR om året. En bredere dækning af 10 % af de største kvægbrug, der tegner sig for 41 % af sektorens emissioner, vil føre til en årlig reduktion på mindst 184 kt metan og 59 kt ammoniak. En bredere dækning af svine- og fjerkræbedrifter til 18 % af de største svinebedrifter og 15 % af de største fjerkræbedrifter, der tegner sig for henholdsvis 85 % og 91 % af sektorernes emissioner, vil reducere de årlige emissioner med mindst 135 kt metan og 33 kt ammoniak fra svinebedrifter og 62 kt ammoniak fra fjerkræbedrifter. Et sådant bredere anvendelsesområde vil øge direktivets dækning fra 18 % til 60 % af ammoniakemissionerne ved opdræt af kvæg, svin og fjerkræ og fra 3 % til 43 % af metanemissionerne. De dermed forbundne overholdelsesomkostninger anslås til ca. 265 mio. EUR om året. • Målrettet regulering og forenkling I overensstemmelse med Kommissionens tilsagn om bedre regulering er dette forslag blevet udarbejdet på en inklusiv måde, baseret på fuld gennemsigtighed og løbende inddragelse af interessenterne, idet der er lyttet til ekstern feedback og taget hensyn til ekstern kontrol for at sikre, at der er den rette balance i forslaget. IED er resultatet af et initiativ om bedre regulering, som har forenklet og slået syv direktiver sammen og forenklet administrative aspekter, herunder ved fjerne næsten halvdelen af indberetningskravene. Selv om dette begrænser mulighederne for yderligere strømlining, har høringer af interesserede parter gjort det muligt for Kommissionen at identificere en række mulige yderligere præciseringer og forenklinger af direktivet. De foranstaltninger, som interessenterne støtter, vil fjerne usikkerheden i forbindelse med godkendelsesprocessen. Dette vedrører navnlig præcisering af visse bestemmelser om forgasning, likvefaktion og pyrolyse, som er vigtige aktiviteter for at opnå en cirkulær lavemissionsøkonomi. Andre aspekter omfatter erstatning af den vejledende liste over forurenende stoffer i bilag II med henvisninger til anden EU-lovgivning, der indeholder lister over relevante forurenende stoffer, og fastsættelse af harmoniserede kriterier for vurdering af overholdelse i hele EU. Begge foranstaltninger vil øge retssikkerheden med hensyn til de gældende regler for alle driftsledere underlagt IED. Desuden vil en afhjælpning af uoverensstemmelser i tilgangene til vurdering af overholdelsen i direktivets kapitel II, III og IV være til gavn for ca. 4 000 driftsledere af store fyringsanlæg og affaldsforbrændingsanlæg. Desuden vil der blive indført en særskilt og lettere godkendelsesordning for 20 000 husdyrbrug, der i øjeblikket reguleres af IED, samt for brug, som vil blive omfattet af direktivets anvendelsesområde, dvs. de mindste virksomheder omfattet af direktivet, hvilket vil reducere den administrative byrde med 113 mio. EUR om året. En kodificering af lovgivningen efter vedtagelsen af den reviderede retsakt vil gøre det muligt at fjerne forældede bestemmelser.

• Grundlæggende rettigheder Forslaget er i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er nedfældet i navnlig Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. I henhold til chartres artikel 52, stk. 1, skal enhver begrænsning i udøvelsen af de rettigheder og friheder, der anerkendes ved chartret, være fastlagt i lovgivningen og respektere disse rettigheders og friheders væsentligste indhold. Under iagttagelse af proportionalitetsprincippet kan der kun indføres begrænsninger, såfremt disse er nødvendige og faktisk svarer til mål af almen interesse, der er anerkendt af Unionen, eller et behov for beskyttelse af andres rettigheder og friheder. Der er den rette balance i forslaget mellem den grundlæggende ret til frihed til at oprette og drive egen virksomhed og den grundlæggende ejendomsret og andre grundlæggende rettigheder (miljø, sundhed, retsmidler). Begrænsningen af friheden til at oprette og drive egen virksomhed og ejendomsretten er begrænset til, hvad der er nødvendigt for at beskytte de øvrige ovennævnte grundlæggende rettigheder og mål af almen interesse i overensstemmelse med chartrets artikel 52, stk. 1. Forslaget bidrager til målet om et højt miljøbeskyttelsesniveau i overensstemmelse med princippet om bæredygtig udvikling som fastsat i chartrets artikel 37, retten til livet og til respekt for menneskets integritet og til sundhedsbeskyttelse som fastsat i chartrets artikel 2, 3 og 35 og retten til forbrugerbeskyttelse som fastsat i artikel 38. Det bidrager også til adgangen til effektive retsmidler som fastsat i chartrets artikel 47 i forbindelse med beskyttelse af menneskers sundhed. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Vedlagte finansieringsoversigt viser de budgetmæssige virkninger og de nødvendige menneskelige og administrative ressourcer. Forslaget vil have budgetmæssige virkninger for Kommissionen og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) for så vidt angår de nødvendige menneskelige og administrative ressourcer. Kommissionen vil få et øget antal gennemførelses- og håndhævelsesopgaver som følge af det øgede omfang af de økonomiske aktiviteter og miljømæssige aspekter reguleret i IED. Kommissionen kommer også til at spille en større rolle i forvaltningen af innovationscentret og det bredere arbejde med at udarbejde BREF-dokumenter og BAT-konklusioner, hvilket i alt kræver yderligere 4 fuldtidsækvivalenter. ECHA vil støtte Kommissionen ved at: 1) levere input til udvekslingen af informationer om bedste tilgængelige teknik og ny teknik, herunder identificere og udvælge relevante stoffer for hver sektor, udvikle sektorspecifik god praksis for anvendelse af de sikreste stoffer på markedet og 2) tilvejebringe værktøjer og vejledning til brug for driftsledere omfattet af direktivet i forbindelse med udarbejdelsen af kapitlet om kemikalier i deres miljøledelsessystem. Dette kræver i alt 3 yderligere fuldtidsækvivalenter. Der er behov for ca. 8 200 000 EUR om året til at finansiere den nødvendige ekspertise til at støtte Kommissionen i forbindelse med en række INCITE-arbejdsgange og udarbejdelsen af BREF-dokumenter og BAT-konklusioner. 5.ANDRE FORHOLD • Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering De samlede emissioner af forurenende stoffer pr. sektor baseret på data indberettet af driftsledere i E-PRTR vil fortsat være nøgleindikatorer for sporing af fremskridt med hensyn til dette initiativs mål. E-PRTR-forordningen revideres sideløbende med revisionen af dette direktiv og vil muliggøre en bedre fremtidig overvågning af direktivet om industrielle emissioners indvirkning på industriens miljøpræstationer på sektorniveau. — Den øgede detaljeringsgrad af rapporteringen af forurenende emissioner på anlægsniveau vil gøre det muligt at analysere de vigtigste processer i sektorer, hvor miljøpræstationerne forbedres eller halter bagefter. — Medtagelsen af rapportering om ressourceudnyttelse giver mulighed for at definere nye indikatorer for anvendelse af materialer, vand og energi, som vil gøre det muligt at spore forbedringer af ressourceeffektiviteten. — En mere dynamisk ajourføring af listen over stoffer, der er omfattet af E-PRTR-forordningen, vil gøre det muligt at identificere emissionsindikatorer for nye og aktuelle problematiske stoffer. Dette vil gøre det muligt at spore forbedringer i anvendelsen og håndteringen af sådanne stoffer. Disse forbedringer vil også bidrage til at sikre, at denne overvågning kan anvendes effektivt i den bredere overvågnings- og prognoseramme for nulforurening, som vil blive offentliggjort hvert andet år fra 2022 og fremefter. Data om luft-, vand- og jordforurening, der er tilgængelige gennem nulforureningsovervågning, vil bidrage til at evaluere virkningerne af emissionsreduktioner fra anlæg, der er omfattet af anvendelsesområdet for IED og E-PRTR-forordningen. Et centralt problem i forbindelse med revisionen af IED er at sikre, at hele spektret af BAT-relaterede emissionsniveauer (AEL'er) anvendes. Det fremtidige standardiserede format for sammenfatning af godkendelser vil gøre det betydeligt lettere at finde de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i godkendelserne, ved brug af automatiserede IT-værktøjer. Dette vil gøre det muligt at foretage en sektorspecifik analyse af fordelingen af emissionsgrænseværdier inden for BAT-AEL-intervallerne ved afslutningen af revisionscyklusserne for godkendelser foranlediget af vedtagelsen af BAT-konklusioner, og offentligheden vil lettere kunne forstå informationerne i godkendelserne. Omfanget af fremskridt med at opnå emissionsreduktioner vil afhænge af teknologiske fremskridt, innovationscentrets resultater, eventuelle hyppigere BREF-revisioner, og foranstaltninger, der måtte blive truffet som følge heraf. Det vil også være vigtigt at overvåge tempoet i udviklingen og udbredelsen af innovationer og den deraf følgende omstilling i IED-sektorer, der er nødvendig for at nå EU's miljø- og klimamål for 2030 og 2050. Det standardiserede format for sammenfatning af godkendelser vil gøre det muligt at kvantificere antallet af tilfælde, hvor de nye muligheder for fleksibilitet til støtte for frontløbere henblik på afprøvning og brug af ny teknik er blevet anvendt. Den bredere indvirkning på innovationsdynamikken vil være mere kompleks at overvåge. Der vil blive fastsat nye indikatorer i en resultattavle for industrielle omstillinger, som offentliggøres af innovationscentret. Centret kan udvikle indikatorer såsom:

— omstillingsteknologiernes teknologiske modenhedsniveau pr. sektor — omstillingsteknologiernes emissioner — den forventede tidsplan for udbredelsen af sådanne teknologier — afstand til målindikatorer for hver IED-sektor. Regelmæssig offentliggørelse af oplysninger om gennemførelsen i medlemsstaterne vil supplere disse indikatorer ved at tilvejebringe lettilgængelige, maskinlæsbare oplysninger i et fælles format om centrale bestemmelser ved brug af dynamiske IT-midler. Der vil blive offentliggjort oplysninger om: — indførelse af fleksibilitet til støtte for omstillingsteknikker — fastsættelse af strengere godkendelsesvilkår i godkendelser, hvis det er nødvendigt for at opfylde miljøkvalitetsnormer — dispensationer, der gør det muligt at overskride BAT-AEL-intervallet for emissioner af forurenende stoffer — iværksatte håndhævelsesforanstaltninger. Opfattelser angående større juridisk klarhed vil blive overvåget via BREF-processen gennem e-undersøgelser fremsendt til interessenter, der er berørt af IED. Gennemgangen af samspillet mellem IED og udviklingen af emissionshandelssystemet (ETS) og dekarbonisering, der forventes at finde sted inden 2030, vil være en vigtig milepæl i overvågningen og evalueringen af denne moderniserede og mere holistiske politiske tilgang. • Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget a)Ændringer af direktiv 2010/75/EU Ændringen af artikel 1 har til formål at præcisere udtrykkeligt, at dette direktiv fastsætter regler, der er udformet for at forebygge eller, hvis dette ikke er muligt, at begrænse udledninger til luft, vand og jord samt forebygge, at der opstår affald, for at nå et højt niveau af beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet som helhed i overensstemmelse med artikel 191 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). En sådan udtrykkelig præcisering tilføjes også i andre artikler, hvor det er nødvendigt. Ændringerne af artikel 3 har til formål at fastlægge relevante definitioner af nye begreber eller elementer, der tilføjes til direktivet som følge af udvidelsen af dets anvendelsesområde eller for at styrke dets bestemmelser. Ændringerne af artikel 5 har til formål yderligere at præcisere de gennemsigtighedskrav, der er knyttet til godkendelser, som udstedes i henhold til dette direktiv, på baggrund af den uensartede praksis i medlemsstaterne. Sådanne godkendelser stilles gratis til rådighed for offentligheden uden at begrænse adgangen til registrerede brugere, og en standardiseret sammenfatning af godkendelsen offentliggøres ligeledes. Hændelser eller uheld kan berøre miljøet eller menneskers sundhed mærkbart uden for den pågældende medlemsstats nationale område. I sådanne tilfælde skal der i henhold til ændringerne af artikel 7 øjeblikkeligt udveksles grænseoverskridende oplysninger og indledes et tværfagligt samarbejde. Ændringerne af artikel 8 har til formål at skærpe de regler, der gælder i tilfælde af overtrædelse af godkendelsesvilkårene, og udvide den kompetente myndigheds beføjelser til at indstille driften af et anlæg, indtil vilkårene atter overholdes. For så vidt angår forbrændingsenheder eller andre enheder, der udleder kuldioxid, og som også er omfattet af direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet, har ændringen af artikel 9 til formål at gøre energieffektivitetskrav obligatoriske.

Ændringerne af artikel 11 har til formål som en del af driftslederens grundlæggende forpligtelser at indføre krav om ressourceeffektivitet, om hensyntagen til forsyningskædens miljøpræstationer i hele livscyklussen og om et miljøledelsessystem. I forbindelse med udvekslingen af informationer forud for udarbejdelsen og revisionen af BAT-referencedokumenter (BREF-dokumenter) har ændringerne af artikel 13 to formål. For det første er det med henblik på at udvikle synergier mellem det arbejde, der udføres af Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) vedrørende kemikalier og udarbejdelsen af BAT-dokumenter hensigtsmæssigt at give ECHA en formel rolle. For det andet bør håndteringen af fortrolige forretningsoplysninger, der indsamles fra industrien, præciseres for at lette udvekslingen af informationer til brug for fastsættelsen af emissionsniveauer og miljøpræstationsniveauer forbundet med den bedste tilgængelige teknik og ny teknik, samtidig med at relevante forretningsoplysninger forbliver fortrolige. Der foretages flere ændringer af artikel 14 om godkendelsesvilkår med henblik på at skærpe de krav, der er knyttet til godkendelser udstedt i henhold til dette direktiv, herunder en forpligtelse for medlemsstaterne til at sikre, at alle myndigheder, der sikrer, at Unionens miljølovgivning, herunder relevante miljøkvalitetsnormer, overholdes, høres behørigt inden udstedelsen af en godkendelse. Desuden bør der henvises til bilag II om forurenende stoffer i forordning (EF) nr. 166/2006 om oprettelse af et europæisk register over udledning og overførsel af forurenende stoffer med senere ændringer. Ved at opføre enkelte stoffer på en ikkeudtømmende måde er bilag II til dette direktiv om listen over forurenende stoffer ikke foreneligt med den tilstræbte holistiske tilgang og behovet for, at de kompetente myndigheder tager alle relevante forurenende stoffer i betragtning, herunder stoffer, der giver anledning til stigende bekymring. Denne ikkeudtømmende liste over forurenende stoffer bør derfor udgå. Det er desuden nødvendigt at præcisere forholdet mellem dette direktiv og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF af 15. marts 2006 om håndtering af affald fra udvindingsindustrien. Hvis den i punkt 3.6 i bilag I til dette direktiv omhandlede aktivitet også falder ind under anvendelsesområdet for direktiv 2006/21/EF, vil BAT-konklusionerne fastlagt i henhold til artikel 13, stk. 5, i IED, have forrang for BAT som omhandlet i artikel 21, stk. 3, i direktiv 2006/21/EF ved udstedelse af godkendelser i henhold til direktiv 2010/75. Der indsættes en ny artikel 14a i direktivet, som pålægger driftslederen at etablere og indføre et miljøledelsessystem i overensstemmelse med de relevante BAT-konklusioner med henblik på en løbende forbedring af anlæggets miljøpræstationer, energieffektivitet og sikkerhed. Artikel 14a hænger også sammen med forpligtelsen til at føre tilsyn i direktivet om energieffektivitet og styrker dermed begge forslag. Der foreslås en række forbedringer for at stramme reglerne i artikel 15. For det første præciseres de betingelser, hvorunder den kompetente myndighed ved fastsættelsen af emissionsgrænseværdier for udledning af forurenende stoffer til vand i en godkendelse udstedt i henhold til IED kan tage hensyn til nedstrøms behandlingsprocesserne i et spildevandsrensningsanlæg for at sikre, at denne udledning ikke fører til en øget udledning af forurenende stoffer til vandrecipienter sammenlignet med en situation, hvor IED-anlægget anvender BAT og opfylder BAT-AEL'er for direkte udledning. For det andet anvendes BAT forskelligt på tværs af medlemsstater, industrisektorer og endda individuelle industrianlæg. Mellem 75 % og 85 % af alle emissionsgrænseværdier i godkendelser er således fastsat i den mindst krævende ende af BAT-AEL-intervallerne, hvilket resulterer i underlevering af emissionsreduktioner. De kompetente myndigheder bør derfor fastsætte emissionsgrænseværdierne i den laveste ende af det relevante BAT-AEL-interval, medmindre driftslederen påviser, at anvendelsen af BAT som beskrevet i BAT-konklusionerne kun gør det muligt at opfylde mindre strenge emissionsgrænseværdier. For det tredje er det for at forebygge eller minimere emissionen af forurenende stoffer fra IED-anlæg og skabe lige vilkår i hele EU nødvendigt at skærpe betingelserne for dispensation fra emissionsgrænseværdier i overensstemmelse med principper, der skal fastsættes i et bilag til dette direktiv, og på grundlag af en standardiseret metode til vurdering af, om omkostningerne forbundet med gennemførelsen af BAT-konklusionerne er uforholdsmæssigt store sammenlignet med de potentielle miljøfordele, der skal vedtages i en gennemførelsesretsakt. Sådanne dispensationer bør ikke gives, hvis de kan bringe overholdelsen af miljøkvalitetsnormer i fare. Der indføres en ny artikel 15a, som giver Kommissionen beføjelse til at fastsætte fælles regler for vurdering af overholdelsen af emissionsgrænseværdier og validering af målte niveauer for emissioner til både luft og vand baseret på BAT for anlæg omfattet af kapitel II. Disse regler for vurdering af overholdelsen vil gå forud for reglerne i kapitel III og IV om vurdering af overholdelsen af emissionsgrænseværdierne i bilag V og VI. Ændringen af artikel 16 har til formål at supplere overvågningskravene i forbindelse med dispensationer i medfør af artikel 15, stk. 4, for så vidt angår koncentrationen af de forurenende stoffer, der er omfattet af dispensationen, og som er til stede i recipientmiljøet. Ændringen af artikel 18 har til formål at præcisere, at miljøkvalitetsnormer er de krav, der er fastsat i EU-lovgivningen, f.eks. EU-lovgivningen om luft eller vand, som skal være opfyldt på et givet tidspunkt i et givet miljø eller en bestemt del heraf, og at godkendelsen — hvor der er behov for strengere betingelser end dem, et IED-anlæg kan opnå ved anvendelse af den bedste tilgængelige teknik — for at sikre, at sådanne miljøkvalitetsnormer overholdes, skal indeholde yderligere specifikke foranstaltninger som fastsat i denne artikel. Ændringen af artikel 21 har til formål at præcisere, at godkendelsesvilkårene bør revurderes og om nødvendigt ajourføres af den kompetente myndighed, hvis det er nødvendigt for, at anlægget kan opfylde en miljøkvalitetsnorm. Ændringerne af artikel 24 omfatter en udvidelse af de tilfælde, hvor den berørte offentlighed tidligt og effektivt får mulighed for at deltage i den kompetente myndigheds udstedelse eller ajourføring af godkendelsesvilkårene i overensstemmelse med Århuskonventionen. Ændringen af artikel 25 har til formål at præcisere, at medlemsstaterne ikke må begrænse søgsmålskompetencen til at anfægte en afgørelse truffet af en offentlig myndighed til de medlemmer af den berørte offentlighed, der har deltaget i den forudgående administrative procedure for vedtagelse af den pågældende afgørelse. Ændringerne af artikel 26 har til formål at styrke det grænseoverskridende samarbejde, udvekslingen af informationer og offentlighedens indsigt i godkendelsesproceduren. Efter artikel 26 indsættes et nyt kapitel IIa om "fremme af innovation", der omfatter artikel 27-27d, med henblik på at fremme innovation, lette afprøvning og brug af ny teknik med forbedrede miljøpræstationer samt oprette et særligt center til støtte for innovation ved at indsamle og analysere oplysninger om innovative teknikker og beskrive deres udvikling fra forskning til indførelse. Centret vil gøre det muligt at udvikle den bedste tilgængelige teknik ved brug af en fremadskuende tilgang og hjælpe industrier med at finde løsninger inden for dekarbonisering og reduktion af forurening. Det vil med tiden blive et knudepunkt for fremme af innovationsdynamikken i den industrielle omstilling inden for alle politikker under den europæiske grønne pagt. Driftslederne skal have udarbejdet omstillingsplaner senest den 30. juni 2030 som led i deres miljøledelsessystemer eller senere, afhængigt af de pågældende aktiviteter i bilag I, som et bidrag til at nå EU's mål om en ren, cirkulær og klimaneutral økonomi. I ændringerne af artikel 42 præciseres det yderligere, hvordan det vurderes, om de rensede gasser eller væsker, der fremkommer ved forgasning og pyrolyse af affald, er renset i en sådan grad, at de kan forbrændes uden strengere kontrol end den, der gælder for rene kommercielle brændstoffer. Et nyt kapitel VIa om "særlige bestemmelser for opdræt af fjerkræ, svin og kvæg" indsættes efter kapitel VI og før kapitel VII og omfatter artikel 70a-70i. For at reducere de betydelige forurenende emissioner til luft og vand fra opdræt sænkes den tærskel, over hvilken svine- og fjerkræanlæg er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2010/75/EU, i dette kapitel, og kvægbrug omfattes af dette anvendelsesområde sammen med svine- og fjerkræanlæg. Der fastsættes også specifikke godkendelsesprocedurer tilpasset sektoren under hensyntagen til behovet for at afveje de administrative godkendelsesprocedurer med krav om information af offentligheden og offentlig deltagelse og overholdelse. I driftsreglerne for husdyrbrug vil der ikke kun blive taget hensyn til disse anlægs karakter, størrelse, tæthed, men også til deres kompleksitet og de forskellige miljøpåvirkninger, de kan have, og til de økonomiske aspekter. Dette vil gøre det muligt at fastsætte forholdsmæssige krav til forskellig landbrugspraksis (intensiv, ekstensiv, økologisk), herunder ved at tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for græsningssystemer for kvægopdræt, hvor dyrene kun opdrættes i indendørs anlæg på visse tidspunkter af året, samtidig med at sektorens og de kompetente myndigheders byrder minimeres. I ændringerne af artikel 73 fastsættes det bl.a., at Kommissionen skal forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om revision af gennemførelsen af dette direktiv hvert femte år, og den første rapport skal forelægges senest i juni 2028. I rapporten skal der tages der hensyn til innovationsdynamikken og den revision, der er omhandlet i artikel 8 i direktiv 2003/87/EF. Ændringen af artikel 74 giver Kommissionen beføjelse til at vedtage en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår tilføjelse af en agroindustriel aktivitet til bilag I eller bilag Ia til dette direktiv for at sikre, at det opfylder sine mål om at forebygge eller reducere emissioner af forurenende stoffer og opnå et højt niveau for beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet. Ændringerne af artikel 79 har til formål at præcisere minimumsindholdet af sanktioner, således at de er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning, uden at dette berører direktiv 2008/99/EF om strafferetlig beskyttelse af miljøet. Der indføres en ny artikel 79a om erstatning, som har til formål at sikre, at den berørte offentlighed i tilfælde af sundhedsskade, der helt eller delvist kan tilskrives en overtrædelse af nationale foranstaltninger vedtaget i medfør af dette direktiv, kan kræve og opnå erstatning for denne skade fra de relevante kompetente myndigheder og, hvis de er identificeret, de fysiske eller juridiske personer, der er ansvarlige for overtrædelsen. I en af ændringerne af bilag I medtages udvinding af industrielle og metalliske mineraler, en aktivitet, som har en betydelig indvirkning på miljøet, i dette direktivs anvendelsesområde. På samme måde gælder det, at selv om en række af aktiviteterne i batteriværdikæden allerede er reguleret af dette direktiv, sikrer medtagelsen af store anlæg, der fremstiller batterier, i dette instruments anvendelsesområde, at alle faser af batteriernes livscyklus er underlagt direktivets krav, der skal sikre en mere bæredygtig vækst i denne industrisektor.

b)Ændring af Rådets direktiv 1999/31/EF Ændringen af artikel 1 i Rådets direktiv 1999/31/EF om deponering af affald har til formål at gøre det muligt at vedtage BAT-konklusioner om deponeringsanlæg i henhold til dette direktiv. Selv om deponeringsanlæg er omfattet af IED, findes der ingen BAT-konklusioner om deponeringsanlæg, da denne aktivitet er omfattet af Rådets direktiv 1999/31/EF, i henhold til hvilket kravene heri anses for at udgøre BAT. I betragtning af den tekniske udvikling og innovation, der har fundet sted siden vedtagelsen af Rådets direktiv 1999/31/EF, er der nu mere effektive teknikker til beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet. Vedtagelsen af BAT-konklusioner vil gøre det muligt at behandle de centrale miljøproblemer i forbindelse med driften af affaldsdeponeringsanlæg, herunder betydelige metanemissioner.



2022/0104 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om ændring af

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) og Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald



(EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Den europæiske grønne pagt er Europas strategi for at sikre en klimaneutral, ren og cirkulær økonomi i 2050, optimere ressourceforvaltningen og minimere forureningen, samtidig med at behovet for virkelig forandringsskabende politikker anerkendes. Unionen er også fuldt ud engageret i 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og dens mål for bæredygtig udvikling. EU's kemikaliestrategi med bæredygtighed for øje fra oktober 2020 og handlingsplanen for nulforurening, der blev vedtaget i maj 2021, omhandler specifikt forureningsaspekterne i den europæiske grønne pagt. Parallelt hermed understreges omstillingsteknologiernes potentielle rolle yderligere i den nye industristrategi for Europa. Andre særlig relevante politikker i forbindelse med dette initiativ omfatter "Fit for 55"-pakken, metanstrategien og metantilsagnet afgivet i Glasgow, klimatilpasningsstrategien, biodiversitetsstrategien, jord til bord-strategien ‏og initiativet om bæredygtige produkter. Som led i EU's reaktion på krigen mellem Rusland og Ukraine i 2022 foreslås der i meddelelsen "REPowerEU" desuden en fælles europæisk aktion for at støtte diversificeringen af energiforsyningen, fremskynde omstillingen til vedvarende energi og forbedre energieffektiviteten. (2)I den europæiske grønne pagt blev der bebudet en revision af Unionens foranstaltninger til bekæmpelse af forurening fra store industrianlæg, herunder en gennemgang af lovgivningens sektorspecifikke anvendelsesområde, og af hvordan lovgivningen kan bringes i fuld overensstemmelse med politikkerne for klima, energi og cirkulær økonomi. Desuden opfordres der i handlingsplanen for nulforurening, handlingsplanen for den cirkulære økonomi og jord til bord-strategien også til en reduktion af forurenende emissioner ved kilden, herunder kilder, der ikke i øjeblikket er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU. Bekæmpelse af forurening fra visse agroindustrielle aktiviteter kræver derfor, at de omfattes af direktivets anvendelsesområde. (3)EU's udvindingsindustri er afgørende for at nå målene i den europæiske grønne pagt og EU's industristrategi, herunder ajourføringen heraf. Råstoffer er af strategisk betydning for den digitale og grønne omstilling, omstillingen af energi, materialer og den cirkulære økonomi og for styrkelsen af EU's økonomiske modstandsdygtighed. For at nå disse mål er det nødvendigt at videreudvikle en bæredygtig indenlandsk kapacitet. Dette kræver effektive, skræddersyede og harmoniserede foranstaltninger for at sikre, at den bedste tilgængelige teknik fastlægges og anvendes, således at de processer, som anvendes, både er de mest effektive og har den lavest mulige indvirkning på menneskers sundhed og miljøet. Forvaltningsmekanismerne i direktiv 2010/75/EU, som inddrager eksperter fra industrien tæt i udviklingen af konsensusbaserede og skræddersyede miljøkrav, vil støtte en bæredygtig vækst i disse aktiviteter i Unionen. Udviklingen og tilgængeligheden af fælles aftalte standarder vil skabe lige vilkår i Unionen og samtidig sikre et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og miljøet. Det er derfor hensigtsmæssigt at medtage disse aktiviteter i anvendelsesområdet for direktiv 2010/75/EU. (4)Opdræt af svin, fjerkræ og kvæg forårsager betydelige forurenende emissioner til luft og vand. For at reducere sådanne forurenende emissioner, herunder af ammoniak, metan, nitrater og drivhusgasemissioner, og dermed forbedre luft-, vand- og jordkvaliteten er det nødvendigt at sænke den tærskel, over hvilken svine- og fjerkræanlæg er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2010/75/EU, samt at medtage kvægbrug i dette anvendelsesområde. I de relevante BAT-krav tages hensyn til disse anlægs karakter, størrelse, tæthed og kompleksitet, herunder de særlige forhold, der gør sig gældende for græsningssystemer for kvægopdræt, hvor dyrene kun opdrættes i indendørs anlæg på visse tidspunkter af året, og de forskellige miljøpåvirkninger, de kan have. Proportionalitetskravene i de bedste tilgængelige teknikker har til formål at tilskynde landbrugerne til at gennemføre den nødvendige omstilling til stadig mere miljøvenlige landbrugsmetoder.

(5)Der vil sandsynligvis ske en betydelig stigning i antallet af store anlæg, der producerer batterier til elektriske køretøjer i Unionen, frem til 2040, hvilket vil øge Unionens andel af den globale batteriproduktion. Selv om flere af aktiviteterne i batteriværdikæden allerede er reguleret ved direktiv 2010/75/EU, og batterier reguleres som produkter ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) .../... * +., er det stadig nødvendigt at medtage store anlæg, der fremstiller batterier, i direktivets anvendelsesområde, og sikre, at de også er omfattet af kravene i direktiv 2010/75/EU, og dermed bidrager til en mere bæredygtig vækst i batteriproduktionen. Hvis store anlæg, der fremstiller batterier, medtages i anvendelsesområdet for direktiv 2010/75/EU, vil det på en holistisk måde forbedre batteriernes bæredygtighed og minimere deres indvirkning på miljøet i hele deres livscyklus. (6)For at styrke offentlighedens adgang til miljøoplysninger yderligere er det nødvendigt at præcisere, at godkendelser til anlæg, der er udstedt i henhold til direktiv 2010/75/EU, skal stilles gratis til rådighed for offentligheden på internettet og uden at begrænse adgangen til registrerede brugere. Desuden bør sammenfatningen af godkendelsen offentliggøres på samme betingelser. (7)Virkningerne af forurening, herunder som følge af hændelser eller uheld, kan række ud over en medlemsstats område. I sådanne tilfælde, og uden at det berører Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/18/EU, skal der ske en omgående informationsudveksling og tæt koordinering mellem de kompetente myndigheder i de medlemsstater, som er eller kan blive berørt af sådanne hændelser, for at begrænse følgerne for menneskers sundhed og miljøet af hændelser eller uheld og hindre eventuelle yderligere hændelser eller uheld. I tilfælde af hændelser eller uheld, der mærkbart berører miljøet eller menneskers sundhed i en anden medlemsstat, bør information og grænseoverskridende og tværfagligt samarbejde mellem de berørte medlemsstater derfor fremmes for at begrænse følgerne for miljøet og menneskers sundhed og hindre eventuelle yderligere hændelser eller uheld. (8)Medlemsstaterne bør også vedtage foranstaltninger til sikring af overholdelse med henblik på at fremme, overvåge og håndhæve overholdelsen af de forpligtelser, der påhviler fysiske eller juridiske personer i henhold til direktiv 2010/75/EU. Som led i sådanne foranstaltninger bør de kompetente myndigheder kunne indstille driften af et anlæg, hvis en vedvarende manglende overholdelse af godkendelsesvilkårene og den manglende gennemførelse af inspektionsrapportens resultater medfører eller kan medføre en fare for menneskers sundhed eller i betydeligt omfang påvirke miljøet negativt, for at afhjælpe denne fare. (9)For at fremme energieffektivitet i anlæg omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2010/75/EU, som udfører de aktiviteter, der er anført i bilag I til direktiv 2003/87/EF, bør disse anlæg opfylde energieffektivitetskrav for forbrændingsenheder eller andre enheder, som udsender kuldioxid på anlægsområdet. (10)Evalueringen af direktiv 2010/75/EU konkluderede, at der er behov for at styrke forbindelserne mellem nævnte direktiv og forordning (EF) nr. 1907/2006 med henblik på en bedre håndtering af risiciene ved anvendelse af kemikalier i anlæg, der falder ind under anvendelsesområdet for direktiv 2010/75/EU. For at udvikle synergier mellem det arbejde, der udføres af Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) vedrørende kemikalier, og udarbejdelsen af BAT-referencedokumenter i henhold til direktiv 2010/75/EU bør ECHA tildeles en formel rolle i udarbejdelsen af BAT-referencedokumenter. (11)For at lette udvekslingen af informationer til brug for fastsættelsen af de emissionsniveauer og miljøpræstationsniveauer, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik (BAT), og samtidig bevare integriteten af fortrolige forretningsoplysninger, bør procedurerne for håndtering af oplysninger, der kan betragtes som fortrolige forretningsoplysninger eller følsomme kommercielle oplysninger indsamlet fra industrien i forbindelse med udvekslingen af informationer organiseret af Kommissionen med henblik på udarbejdelse, revision eller ajourføring af BAT-referencedokumenter, præciseres. Det bør sikres, at enkeltpersoner, der deltager i udvekslingen af informationer, ikke udveksler oplysninger, der kan betragtes som fortrolige forretningsoplysninger eller følsomme kommercielle oplysninger, med repræsentanter for virksomheder eller erhvervssammenslutninger, der har en økonomisk interesse i de pågældende industrielle aktiviteter og relaterede markeder. En sådan udveksling af informationer berører ikke Unionens konkurrencelovgivning, navnlig artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). (12)For at sikre beskyttelsen af menneskers sundhed og miljøet som helhed er der behov for synergier og koordinering med anden relevant EU-miljølovgivning i alle faser af dens gennemførelse. Alle relevante kompetente myndigheder, der sikrer, at den relevante EU-miljølovgivning overholdes, bør derfor høres behørigt, inden der udstedes en godkendelse i henhold til direktiv 2010/75/EU. (13)Med henblik på løbende forbedring af anlæggets miljøpræstationer og sikkerhed, herunder ved at forebygge affaldsproduktion, optimere ressourceudnyttelsen og genbrug af vand og forebygge eller reducere de risici, der er forbundet med anvendelsen af farlige stoffer, bør driftslederen etablere og gennemføre et miljøledelsessystem (EMS) i overensstemmelse med relevante BAT-konklusioner og gøre det tilgængeligt for offentligheden. Miljøledelsessystemet bør også omfatte risikostyring i forbindelse med anvendelsen af farlige stoffer og en analyse af den mulige erstatning af farlige stoffer med sikrere alternativer. (14)Det er nødvendigt yderligere at præcisere de betingelser, hvorunder den kompetente myndighed ved fastsættelsen af emissionsgrænseværdier for udledning af forurenende stoffer til vand i en godkendelse udstedt i henhold til direktiv 2010/75/EU kan tage hensyn til nedstrøms behandlingsprocesserne i et spildevandsrensningsanlæg, for at sikre, at denne udledning ikke fører til øget udledning af forurenende stoffer til vandrecipienter sammenlignet med en situation, hvor anlægget anvender BAT og opfylder de emissionsniveauer, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik for direkte udledning. (15)Et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og miljøet som helhed kræver bl.a., at der i godkendelser fastsættes emissionsgrænseværdier på et niveau, der sikrer, at de gældende emissionsniveauer, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik som fastlagt i BAT-konklusionerne overholdes. Emissionsniveauer forbundet med de bedste tilgængelige teknikker (BAT-AEL'er) udtrykkes normalt som intervaller snarere end som enkelte værdier for at afspejle de forskelle inden for en given type anlæg, der resulterer i variationer i de miljøpræstationer, der opnås ved anvendelse af BAT. En given BAT vil f.eks. ikke præstere på samme måde i forskellige anlæg, nogle BAT'er er måske ikke egnede til brug i visse anlæg, eller en kombination af BAT'er kan være mere effektiv i forbindelse med nogle forurenende stoffer eller miljømedier end andre. Opnåelsen af et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og miljøet som helhed er blevet bragt i fare som følge af praksis med at fastsætte emissionsgrænseværdier i den mindst krævende ende af de emissionsniveauer, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik, uden at tage hensyn til et givet anlægs potentiale til at opnå lavere emissionsniveauer ved anvendelse af den bedste tilgængelige teknik. En sådan praksis afskrækker frontløbere fra at indføre mere effektive teknikker og hindrer opnåelsen af lige vilkår med et højt niveau for beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet. De kompetente myndigheder bør derfor være forpligtet til at fastsætte de lavest mulige emissionsgrænseværdier i godkendelser, som afspejler BAT-præstationerne for de specifikke anlæg, under hensyntagen til hele BAT-AEL-intervallet og med henblik på at opnå de bedst mulige miljøpræstationer for anlæggene, medmindre driftslederen påviser, at anvendelsen af den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-konklusionerne kun giver det pågældende anlæg mulighed for at overholde mindre strenge emissionsgrænseværdier. (16)Virkningen af det bidrag, direktiv 2010/75/EU yder til ressource- og energieffektivitet og den cirkulære økonomi i Unionen, bør styrkes under hensyntagen til "energieffektivitet først" som et vejledende princip i Unionens energipolitik. Godkendelserne bør derfor, hvor det er muligt, indeholde obligatoriske grænseværdier for miljøpræstationer for forbrugs- og ressourceeffektivitetsniveauer, herunder for anvendelse af vand, energi og genanvendte materialer, baseret på de niveauer for miljøpræstationer, der er forbundet med de bedste tilgængelige teknikker (BAT-AEPL'er) som fastlagt i afgørelser om BAT-konklusionerne. (17)For at forebygge eller minimere emissionen af forurenende stoffer fra anlæg, der er omfattet af direktiv 2010/75/EU, og for at skabe lige vilkår i hele Unionen bør betingelserne for dispensation fra emissionsgrænseværdier skærpes i overensstemmelse med generelle principper for at sikre en mere harmoniseret gennemførelse af sådanne dispensationer i hele Unionen. Sådanne dispensationer fra emissionsgrænseværdier bør desuden ikke gives, hvis de kan bringe overholdelsen af miljøkvalitetsnormer i fare. (18)Evalueringen af direktiv 2010/75/EU konkluderede, at der var visse uoverensstemmelser i tilgangene til vurdering af overholdelsen for anlæg, der er omfattet af direktivets kapitel II. For at opnå et højt beskyttelsesniveau for miljøet som helhed, sikre en konsekvent gennemførelse af EU-retten og lige vilkår i hele Unionen, samtidig med at virksomhedernes og de offentlige myndigheders byrde minimeres, bør Kommissionen fastsætte fælles regler for vurdering af overholdelsen af emissionsgrænseværdier og validering af målte niveauer for emissioner til både luft og vand baseret på den bedste tilgængelige teknik. Disse regler for vurdering af overholdelsen bør gå forud for reglerne i kapitel III og IV om vurdering af overholdelsen af emissionsgrænseværdierne i bilag V og VI til direktiv 2010/75/EU. (19)Miljøkvalitetsnormer er alle de krav, der er fastsat i EU-lovgivningen, f.eks. EU-lovgivningen om luft eller vand, og som skal være opfyldt på et givet tidspunkt i et givet miljø eller en bestemt del heraf. Det bør derfor præciseres, at de kompetente myndigheder ved udstedelsen af en godkendelse til et anlæg ikke kun bør fastsætte betingelser for at sikre, at anlæggets drift er i overensstemmelse med konklusionerne om den bedste tilgængelige teknik, men også, hvor det er relevant for at reducere anlæggets specifikke bidrag til forureningen i det pågældende område, fastsætte specifikke supplerende betingelser i godkendelsen, som er strengere end dem, der er fastsat i de relevante BAT-konklusioner, for at sikre, at anlægget overholder miljøkvalitetsnormerne. Sådanne betingelser kan bestå i at fastsætte strengere emissionsgrænseværdier eller begrænse anlæggets drift eller kapacitet. (20)Godkendelsesvilkårene bør jævnligt tages op til revurdering og om nødvendigt ajourføres af den kompetente myndighed for at sikre, at den relevante lovgivning overholdes. En sådan revurdering eller ajourføring bør også finde sted, hvis det er nødvendigt for, at anlægget kan opfylde en miljøkvalitetsnorm, herunder i tilfælde af en ny eller revideret miljøkvalitetsstandard, eller hvis recipientmiljøets tilstand kræver en revurdering af godkendelsen for at opnå overensstemmelse med de planer og programmer, der er fastsat i EU-lovgivningen, f.eks. vandområdeplanerne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF. (21)Parterne i Århuskonventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet godkendte på deres syvende møde Århuskonventionens tilsynsudvalgs konklusioner i sag ACCC/C/2014/121, ifølge hvilke Den Europæiske Union ikke overholder konventionens artikel 6, stk. 10, ved at indføre en retlig ramme, der ikke giver mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med revurderinger og ajourføringer i henhold til artikel 21, stk. 3 og 4, og artikel 21, stk. 5, litra b) og c), i direktiv 2010/75/EU. Disse konklusioner er blevet godkendt af Unionen og dens medlemsstater, og for at sikre fuld overholdelse af Århuskonventionen er det nødvendigt at præcisere, at den berørte offentlighed tidligt og effektivt bør have mulighed for at deltage i udstedelsen eller ajourføringen af godkendelsesvilkår fastsat af den kompetente myndighed, også hvis godkendelsesvilkårene revurderes efter offentliggørelsen af afgørelser om BAT-konklusioner vedrørende anlæggets hovedaktivitet, hvis den bedste tilgængelige teknik udvikler sig på en sådan måde, at det bliver muligt at nedbringe emissionerne betydeligt, hvis det af hensyn til driftssikkerheden er påkrævet, at der anvendes andre teknikker, og hvis det er nødvendigt for at opfylde en ny eller revideret miljøkvalitetsnorm. (22)Som præciseret i Domstolens praksis kan medlemsstaterne ikke begrænse søgsmålskompetencen til at anfægte en afgørelse truffet af en offentlig myndighed til de medlemmer af den berørte offentlighed, der har deltaget i den forudgående administrative procedure for vedtagelse af den pågældende afgørelse. Som ligeledes præciseret Domstolens praksis kræver effektiv adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet og effektive retsmidler bl.a., at den berørte offentlighed har ret til ved den domstol eller andet ved lov nedsat uafhængigt og upartisk organ, der har kompetence, at begære, at der træffes foreløbige forholdsregler, som kan forebygge denne forurening, herunder i givet fald ved midlertidigt at udsætte den anfægtede tilladelse. Det bør derfor præciseres, at søgsmålskompetencen ikke bør gøres betinget af den rolle, som medlemmet af den berørte offentlighed spillede under deltagelsen i beslutningsprocedurerne i henhold til dette direktiv. Desuden bør enhver prøvelsesprocedure være rimelig, afbalanceret, hurtig og ikke uoverkommeligt dyr og stille tilstrækkelige og effektive retsmidler til rådighed, inklusive foreløbige retsmidler, hvor dette findes passende. (23)Der bør indledes et grænseoverskridende samarbejde forud for udstedelsen af godkendelser, hvis mere end én medlemsstat kan blive berørt af driften af et anlæg, og det bør omfatte forudgående information og høring af den berørte offentlighed og af de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater, som kan blive berørt. (24)Evalueringen af direktiv 2010/75/EU viste, at samarbejdet, om end det skulle fremme omstillingen af den europæiske industri, ikke er tilstrækkeligt dynamisk, og at det ikke støtter udbredelsen af innovative processer og teknologier i tilstrækkelig grad. Det er derfor hensigtsmæssigt at lette afprøvning og brug af ny teknik med forbedrede miljøpræstationer, at lette samarbejdet med forskere og industrier i offentligt finansierede forskningsprojekter på de betingelser, der er fastsat i de relevante europæiske og nationale finansieringsinstrumenter, samt at oprette et særligt center til støtte for innovation ved at indsamle og analysere oplysninger om innovative teknikker, herunder ny teknik, der er relevante for aktiviteter inden for direktivets anvendelsesområde, og at beskrive deres udvikling fra forskning til indførelse (teknologisk modenhedsniveau eller "TRL") og deres miljøpræstationer. Dette vil også danne grundlag for udvekslingen af informationer om udarbejdelse, revision og ajourføring af BAT-referencedokumenter. De innovative teknikker, der skal indsamles og analyseres af centret, bør mindst svare til det teknologiske niveau, der er påvist i det relevante miljø (industrielt relevant miljø i forbindelse med centrale støtteteknologier) eller demonstration af systemprototyper i driftsmiljøet (TRL 6-7).

(25)For at nå Unionens mål om en ren, cirkulær og klimaneutral økonomi i 2050 er der behov for en gennemgribende omstilling af Unionens økonomi. I overensstemmelse med det 8. miljøhandlingsprogram bør driftsledere af anlæg, der er omfattet af direktiv 2010/75/EU, derfor pålægges at inkludere omstillingsplaner i deres miljøledelsessystemer. Sådanne omstillingsplaner vil også supplere kravene til virksomhedernes bæredygtighedsrapportering i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU ved at tilvejebringe et middel til konkret gennemførelse af disse krav på anlægsniveau. Den første prioritet er omstillingen af de energiintensive aktiviteter, der er opført i bilag I. Driftslederne af energiintensive anlæg bør derfor have udarbejdet omstillingsplaner senest den 30. juni 2030. Driftsledere af anlæg, der udfører andre aktiviteter opført i bilag I, bør pålægges at udarbejde omstillingsplaner som led i revurderingen og ajourføringen af godkendelsen efter offentliggørelsen af afgørelser om BAT-konklusioner efter den 1. januar 2030. Omstillingsplanerne bør fortsat være vejledende dokumenter, der udarbejdes under driftsledernes ansvar, men det revisionsorgan, som driftslederne har indgået kontrakt med som led i deres miljøledelsessystemer, bør kontrollere, at de indeholder de minimumsoplysninger, der skal fastsættes af Kommissionen i en gennemførelsesretsakt, og driftslederne bør offentliggøre omstillingsplanerne. (26)Der er behov for yderligere klarhed med hensyn til kriterierne for vurdering af, om de rensede gasser eller væsker, der fremkommer ved forgasning og pyrolyse af affald, er renset i en sådan grad, at de ikke længere udgør affald forud for forbrændingen. (27)I lyset af det store antal bedrifter med opdræt, der bør være omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2010/75/EU, og disse bedrifters forholdsvis enkle processer og emissionsmønstre er det hensigtsmæssigt at fastsætte specifikke administrative procedurer for udstedelse af godkendelser og for udøvelsen af de relevante aktiviteter, som er tilpasset sektoren, uden at dette berører kravene om information af offentligheden og offentlig deltagelse, overvågning og overholdelse. (28)Innovative teknikker på markedet forventes i stigende grad at reducere emissionerne af forurenende stoffer og drivhusgasser fra anlæg, der er omfattet af både direktiv 2010/75/EU og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF. Selv om dette vil gøre det muligt at skabe yderligere synergier mellem disse direktiver, kan det påvirke deres funktion, herunder på kulstofmarkedet. Direktiv 2003/87/EF indeholder i denne henseende en bestemmelse om vurdering af effektiviteten af synergier med direktiv 2010/75/EU, og der opfordres til, at miljø- og klimarelevante godkendelser samordnes for at sikre en effektiv og hurtigere gennemførelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde Unionens klima- og energimål. For at tage hensyn til innovationsdynamikken i denne henseende og den revision, der er omhandlet i artikel 8 i direktiv 2003/87/EF, bør Kommissionen forelægge en rapport om revision af gennemførelsen af direktiv 2010/75/EU for Europa-Parlamentet og Rådet senest i 2028 og derefter hvert femte år. (29)For at sikre, at direktiv 2010/75/EU fortsat opfylder sine mål om at forebygge eller reducere emissioner af forurenende stoffer og opnå et højt niveau for beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for at supplere nævnte direktiv med henblik på at fastsætte driftsregler, hvori der stilles krav til aktiviteter i forbindelse med opdræt af fjerkræ, svin og kvæg, og for at ændre bilag I og Ia til nævnte direktiv ved at tilføje en agroindustriel aktivitet for at sikre, at det opfylder sine mål om at forebygge eller reducere emissioner af forurenende stoffer og opnå et højt niveau for beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter. (30)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af direktiv 2010/75/EU bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår fastlæggelsen af i) formatet for sammenfatningen af godkendelsen, ii) en standardiseret metode til vurdering af, om omkostningerne forbundet med gennemførelsen af BAT-konklusionerne er uforholdsmæssigt store sammenlignet med de potentielle miljøfordele, iii) målemetoden til vurdering af overholdelsen af de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i godkendelsen med hensyn til emissioner til luft og vand, iv) de detaljerede ordninger, som er nødvendige for oprettelse og drift af innovationscentret for industriel omstilling og industrielle emissioner, og v) det format, der skal anvendes til omstillingsplaner. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (31)For at sikre en effektiv gennemførelse og håndhævelse af forpligtelserne i direktiv 2010/75/EU er det nødvendigt at præcisere minimumsindholdet af sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning. Forskelle i sanktionsordninger, den kendsgerning, at pålagte sanktioner i mange tilfælde anses for at være for lave til reelt at have en afskrækkende virkning på ulovlig adfærd, og den uensartede gennemførelse i medlemsstaterne underminerer de lige vilkår for industrielle emissioner i hele Unionen. Der bør tages hensyn til direktiv 2008/99/EF om strafferetlig beskyttelse af miljøet, når en konstateret overtrædelse i henhold til dette direktiv udgør en lovovertrædelse, der falder ind under anvendelsesområdet for direktiv 2008/99/EF. (32)I tilfælde af skade på menneskers sundhed som følge af en overtrædelse af nationale foranstaltninger vedtaget i medfør af direktiv 2010/75/EU bør medlemsstaterne sikre, at de berørte personer kan kræve og opnå erstatning for denne skade fra de relevante fysiske eller juridiske personer og, hvis det er relevant, fra de relevante kompetente myndigheder, der er ansvarlige for overtrædelsen. Sådanne erstatningsregler bidrager til forfølgelse af målene om bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten og beskyttelse af menneskers sundhed som fastsat i artikel 191 i TEUF. De understøtter også retten til livet og til respekt for menneskets integritet og til sundhedsbeskyttelse som fastsat i artikel 2, 3 og 35 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og adgangen til effektive retsmidler som fastsat i chartrets artikel 47. Desuden giver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF ikke private ret til erstatning som følge af miljøskade eller overhængende fare for sådan skade. (33)Direktiv 2010/75/EU bør derfor indeholde bestemmelser om retten til erstatning for skader, som enkeltpersoner har lidt. For at sikre, at enkeltpersoner kan forsvare deres rettigheder i forbindelse med sundhedsskader forårsaget af overtrædelser af direktiv 2010/75/EU, og dermed sikre en mere effektiv håndhævelse af dette direktiv, bør ikkestatslige organisationer, der arbejder for at fremme beskyttelsen menneskers sundhed eller miljøet, herunder organisationer, der arbejder for at fremme forbrugerbeskyttelsen, og som opfylder alle krav i henhold til national lovgivning, som medlemmer af den berørte offentlighed have beføjelse til, efter nærmere bestemmelser fastlagt af medlemsstaterne, enten på vegne af eller til støtte for ethvert offer, at indtræde som part i en sag uden at tilsidesætte nationale procesregler vedrørende repræsentation og forsvar i retten. Medlemsstaterne har normalt procesautonomi til at sikre effektive retsmidler mod overtrædelser af EU-retten, forudsat at ækvivalens- og effektivitetsprincippet overholdes. Erfaringen viser imidlertid, at selv om der er overvældende epidemiologisk dokumentation for forureningens negative sundhedsvirkninger for befolkningen, navnlig for så vidt angår luft, er det vanskeligt for ofrene for overtrædelser af direktiv 2010/75/EU at påvise en årsagssammenhæng mellem den lidte skade og overtrædelsen i henhold til de processuelle regler om bevisbyrde, der generelt finder anvendelse i medlemsstaterne. Som følge heraf har ofre for overtrædelser af direktiv 2010/75/EU i de fleste tilfælde ikke adgang til et effektivt middel til at opnå erstatning for skaden forårsaget af sådanne overtrædelser. For at styrke enkeltpersoners ret til erstatning for overtrædelser af direktiv 2010/75/EU og bidrage til en mere effektiv håndhævelse af direktivets krav i hele Unionen er det nødvendigt at tilpasse den bevisbyrde, der gælder i sådanne situationer. Når en person kan fremlægge tilstrækkeligt solide beviser, der giver anledning til en formodning om, at overtrædelsen af direktiv 2010/75/EU er årsag til den skade, der er forvoldt på en persons helbred, eller har bidraget væsentligt hertil, bør det derfor være op til sagsøgte at afkræfte denne formodning for at unddrage sig sit ansvar. (34)Indvirkningen af direktiv 2010/75/EU på medlemsstaternes procesautonomi bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for at sikre opfyldelsen af direktivets mål om beskyttelse af menneskers sundhed gennem et sikkert miljø, og bør ikke berøre andre nationale procedureregler, der fastsætter retten til at søge erstatning for overtrædelser af nævnte direktiv. Sådanne nationale regler bør dog ikke hindre, at den erstatningsmekanisme, der er påkrævet i direktiv 2010/75/EU, fungerer effektivt. (35)Direktiv 2010/75/EU er blevet anvendt forskelligt i medlemsstaterne med hensyn til inddragelsen af anlæg til fremstilling af keramiske produkter ved brænding, fordi ordlyden i definitionen af denne aktivitet gav medlemsstaterne mulighed for at beslutte, om de ville anvende begge eller kun et af de to kriterier for produktionskapacitet og ovnkapacitet. For at sikre en mere konsekvent gennemførelse af nævnte direktiv og sikre lige vilkår i hele Unionen bør sådanne anlæg være omfattet af nævnte direktivs anvendelsesområde, når et af disse to kriterier er opfyldt. (36)Ved fastsættelsen af emissionsgrænseværdier for forurenende stoffer bør den kompetente myndighed tage alle stoffer i betragtning, herunder stoffer, der giver anledning til stigende bekymring, som kan udledes fra det pågældende anlæg og kan have betydelige virkninger for miljøet eller menneskers sundhed. I denne forbindelse bør der tages hensyn til de udledte stoffers farekarakteristika, mængde og art og deres potentiale til at forurene miljømedier. BAT-konklusionerne er, hvor det er relevant, referencepunktet for udvælgelsen af de stoffer, for hvilke der skal fastsættes emissionsgrænseværdier, men den kompetente myndighed kan beslutte at udvælge yderligere stoffer. I øjeblikket er de enkelte forurenende stoffer opført på en ikkeudtømmende måde i bilag II til direktiv 2010/75/EU. Det er ikke foreneligt med den holistiske tilgang i nævnte direktiv og afspejler ikke behovet for, at de kompetente myndigheder tager alle relevante forurenende stoffer i betragtning, herunder stoffer, der giver anledning til stigende bekymring. Den ikkeudtømmende liste over forurenende stoffer bør derfor udgå. Der bør i stedet henvises til listen over forurenende stoffer i bilag II til forordning (EF) nr. 166/2006. (37)Selv om deponeringsanlæg er omfattet af direktiv 2010/75/EU, findes der ingen BAT-konklusioner om deponeringsanlæg, da denne aktivitet falder ind under anvendelsesområdet for Rådets direktiv 1999/31/EF, og kravene i sidstnævnte direktiv anses for at udgøre BAT. Som følge af den tekniske udvikling og innovation, der har fundet sted siden vedtagelsen af direktiv 1999/31/EF, er der nu mere effektive teknikker til beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet. Vedtagelsen af BAT-konklusioner i henhold til direktiv 2010/75/EU vil gøre det muligt at behandle de centrale miljøspørgsmål i forbindelse med driften af affaldsdeponeringsanlæg, herunder betydelige metanemissioner. Direktiv 1999/31/EF bør derfor indeholde bestemmelser om vedtagelse af BAT-konklusioner om deponeringsanlæg i henhold til direktiv 2010/75/EU. (38)Direktiv 2010/75/EU og 1999/31/EF bør ændres i overensstemmelse hermed. (39)Målene for dette direktiv, nemlig at sikre et højt niveau af miljøbeskyttelse og en forbedring af miljøkvaliteten, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan, fordi forurening fra industrielle aktiviteter har grænseoverskridende karakter, derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. (40)I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål om at sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau og forbedre miljøkvaliteten nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening fra industrielle aktiviteter. Dette direktiv går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål, i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Union. (41)I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I forbindelse med dette direktiv finder lovgiver, at fremsendelsen af sådanne dokumenter er berettiget — VEDTAGET DETTE DIREKTIV: Artikel 1 Ændringer af direktiv 2010/75/EU

Direktiv 2010/75/EU ændres således: 1) Artikel 1, stk. 2, affattes således: "Det fastsætter også regler, der er udformet for at forebygge eller, hvis dette ikke er muligt, at begrænse udledninger til luft, vand og jord samt forebygge, at der opstår affald, for generelt at opnå et højt niveau for beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet." 2) Artikel 2, stk. 1, affattes således: "1. Dette direktiv finder anvendelse på industrielle aktiviteter, der medfører forurening som anført i kapitel II til VIa." 3) I artikel 3 foretages følgende ændringer: a)Nr. 3 affattes således: " 3) "anlæg": en stationær teknisk enhed, inden for hvilken der gennemføres én eller flere af de aktiviteter, som er nævnt i bilag I, i bilag Ia eller i bilag VII, del 1, og enhver anden hermed direkte forbundet aktivitet, der udføres på samme anlægsområde, er teknisk knyttet til de i de nævnte bilag opførte aktiviteter og kan påvirke emissionerne og forureningen" b)Nr. 12 affattes således: "12) "BAT-konklusioner": et dokument, der indeholder de dele af et BAT-referencedokument, der fastsætter konklusionerne vedrørende den bedste tilgængelige teknik, beskrivelsen af teknikken, informationer til vurdering af dens anvendelighed, de emissionsniveauer, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik, de miljøpræstationsniveauer, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik, minimumsindholdet af et miljøledelsessystem, herunder benchmarks i tilknytning til den bedste tilgængelige teknik, den dertil knyttede overvågning, de dertil knyttede forbrugsniveauer og om nødvendigt relevante foranstaltninger til begrænsning af forureningsskader på anlægsområdet" c)Følgende indsættes som nr. 13a): "13a) "miljøpræstationsniveauer, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik": den række miljøpræstationsniveauer, bortset fra emissionsniveauer, der opnås under normale driftsvilkår ved anvendelse af en af de bedste tilgængelige teknikker eller en kombination af de bedste tilgængelige teknikker" d)Nr. 17 affattes således: "17) "den berørte offentlighed": den del af offentligheden, som er berørt af, kan blive berørt af eller har en interesse i beslutningsprocesser om udstedelse eller ajourføring af en godkendelse eller af vilkårene for en godkendelse; i forbindelse med denne definition anses ikkestatslige organisationer, der arbejder for at fremme beskyttelsen af menneskers sundhed eller miljøet, og som opfylder alle krav efter national lovgivning, for at have en interesse" e)Følgende indsættes som nr. 23a), 23b) og 23c): "23a) "svin": svin som defineret i artikel 2 i Rådets direktiv 2008/120/EF* 23b) "kvæg": husdyr af arten Bos taurus 23c) "storkreatur" eller "SK": græsningsareal for en voksen malkeko, der producerer 3 000 kg mælk om året, uden yderligere foderkoncentrater, som anvendes til at udtrykke størrelsen af bedrifter, der opdrætter forskellige kategorier af dyr, ved hjælp af omregningssatser med henvisning til den faktiske produktion i kalenderåret, jf. bilag II til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014**"

*Rådets direktiv 2008/120/EF af 18. december 2008 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af svin (EUT L 47 af 18.2.2009, s. 5). **Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 808/2014 af 17. juli 2014 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (EUT L 227 af 31.7.2014, s. 18)." f)Som nr. 48) til 53) tilføjes: "48) "industrimineraler": mineraler, der anvendes i industrien til fremstilling af halvfabrikata eller færdigvarer, med undtagelse af malme, energimineraler, byggetekniske mineraler og ædelsten 49) "malme": malme, der afgiver metaller eller metalholdige stoffer 50) "emissionsniveauer, der er forbundet med ny teknik": den række emissionsniveauer, der opnås under normale driftsvilkår ved anvendelse af en ny teknik eller en kombination af nye teknikker, udtrykt som et gennemsnit over et givet tidsrum på nærmere angivne referencevilkår 51) "miljøpræstationsniveauer, der er forbundet med ny teknik": den række miljøpræstationsniveauer, bortset fra emissionsniveauer, er opnås under normale driftsvilkår ved anvendelse af en ny teknik eller en kombination af nye teknikker 52) "sikring af overholdelse": mekanismer til sikring af overholdelse af reglerne ved brug af tre interventionskategorier: fremme af overholdelse, overvågning af overholdelse, og opfølgning og håndhævelse" 53) "benchmarks": den vejledende række miljøpræstationsniveauer, bortset fra emissionsniveauer, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik, og som kan omfatte: a) forbrugsniveauer b) ressourceeffektivitets- og genbrugsniveauer, der omfatter materialer, vand og energiressourcer e) affaldsniveauer og andre niveauer, der opnås på nærmere angivne referencevilkår." 4) Artikel 4, stk. 1, andet afsnit, affattes således: "Som undtagelse fra første afsnit kan medlemsstaterne fastsætte en procedure for registrering af anlæg, der kun er omfattet af kapitel V eller kapitel VIa." 5) I artikel 5 indsættes følgende som stk. 4: "4. Medlemsstaterne sikrer, at godkendelser, der udstedes i henhold til denne artikel, stilles gratis til rådighed på internettet og uden at begrænse adgangen til registrerede brugere. Desuden gøres sammenfatningen af godkendelsen tilgængelig for offentligheden på samme betingelser. Sammenfatningen skal mindst indeholde følgende informationer: a) en oversigt over de vigtigste godkendelsesvilkår b) emissionsgrænseværdier og grænseværdier for miljøpræstationer c) dispensationer i medfør af artikel 15, stk. 4

d) gældende BAT-konklusioner e) bestemmelser om revurdering og ajourføring af godkendelsen. Kommissionen vedtager en gennemførelsesretsakt for at fastlægge det format, der skal anvendes til sammenfatningen omhandlet i andet afsnit. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 75, stk. 2." 6) Artikel 7 og 8 affattes således: "Artikel 7 Hændelser og uheld Med forbehold af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF* træffer medlemsstaterne i tilfælde af hændelser eller uheld, der mærkbart berører men