Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget 'Styrkelse af Lissabon-strategiens sociale dimension: strømlining af den åbne koordination inden for social beskyttelse'"

(KOM(2003) 261 endelig)

(2004/C 32/12)

Kommissionen besluttede den 28. maj 2003 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Wilfried Beirnaert til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. oktober 2003.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 403. plenarforsamling den 29.-30. oktober 2003, mødet den 30. oktober, følgende udtalelse med 62 stemmer for, 2 imod og ingen hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. I forårsrapporten 2003 forpligtede Kommissionen sig til at udarbejde en meddelelse, fordi "de nuværende forskelligartede aktioner på integrations- og pensionsområdet bør sammen med samarbejdet om sundhedspleje og 'det skal kunne betale sig at arbejde' være omfattet af en enkelt åben koordinationsmetode". Det Europæiske Råd opfordrede endvidere på sit møde i Bruxelles i marts 2003 Kommissionen "til at aflægge rapport om det ønskelige i at forenkle og strømline de forskellige aspekter af arbejdet med social beskyttelse i en samlet ramme under den åbne koordinationsmetode."

1.2. Det Europæiske Råd vedtog på sit møde i Lissabon i marts 2000 en integreret socioøkonomisk strategi for Europa. I den forbindelse skulle samarbejdet om social beskyttelse styrke samordningen af dels de økonomiske politikker inden for de overordnede rammer på området, dels beskæftigelsespolitikken inden for rammerne af EU's beskæftigelsesstrategi.

1.3. Samarbejdet hviler på anvendelsen af den åbne koordinationsmetode inden for to aspekter af den sociale beskyttelse: social integration og pensioner. Metodens nøgleelementer er fælles mål, nationale handlingsplaner for social integration, der gælder for en periode af 2 år, og nationale strategirapporter om pensioner, der omhandler en treårsperiode, samt en fælles rapport fra Kommissionen og Rådet, der indeholder et sammendrag og en analyse af såvel samtlige nationale handlingsplaner om social integration som strategirapporterne om pensioner.

1.4. I dag er sundhedspleje og langtidspleje genstand for et mindre udbygget samarbejde, der består i udveksling af informationer og gensidigt kendskab. Man har identificeret tre store målsætninger, og medlemsstaterne er i et spørgeskema blevet spurgt om, hvordan de har taget hensyn til disse tre målsætninger i deres politik. I en fælles rapport fra Kommissionen og Rådet analyseres medlemsstaternes besvarelser og hovedkonklusioner ridses op.

1.5. Udvalget for Social Beskyttelse beskæftiger sig i øjeblikket med at undersøge emnet "arbejde skal kunne betale sig" i den hensigt at fastslå, hvordan de sociale sikringsordninger kan bidrage mere konkret til dette overordnede mål. De forskellige aspekter af emnet er blevet behandlet inden for rammerne af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik og beskæftigelsesretningslinjerne, og det vil de også blive fremover.

2. Resumé af meddelelsen

2.1. Med henblik på at styrke den sociale dimension i Lissabon-strategien foreslås i Kommissionens meddelelse dels strømlining af koordineringen af politikker for social beskyttelse, dels synkronisering med koordineringen af såvel den økonomiske politik som beskæftigelsespolitikken i 2006. Der er allerede opstillet en synkroniseret tidsplan for perioden 2003-2005 for de to sidstnævnte fremgangsmåder.

2.2. Ifølge Kommissionens forslag skal strømliningen af samordningen af den sociale beskyttelse ske gennem opstilling af et sæt fælles mål organiseret i tre søjler: social integration, pensioner samt sundhedspleje og langtidspleje. Disse skal erstatte de eksisterende separate målsætninger. Målene skal vedtages af Rådet i 2006 samtidig med pakken med retningslinjer for den økonomiske politik og beskæftigelsespolitikken. De vil i princippet ikke blive ændret i en periode på 3 år. De fælles mål skal også omfatte et begrænset antal elementer, som går på tværs af hovedgrupperne, f.eks. ligestillingsaspektet og princippet om, at "arbejde skal kunne betale sig".

2.3. Det er også planen, at medlemsstaterne skal udfærdige en samlet rapport om social beskyttelse, der skal træde i stedet for både de nationale handlingsplaner for social integration og rapporterne om den nationale strategi for pensioner, der dækker en treårsperiode. I de mellemliggende år skal medlemsstaterne udfærdige situationsrapporter om allerede trufne foranstaltninger.

2.4. De nationale rapporter vil blive fulgt op af en EU-mekanisme, nemlig Kommissionens og Rådets fælles rapport om social beskyttelse, der skal redegøre for fremskridt hen imod virkeliggørelsen af de fælles mål i medlemsstaterne.

2.5. Der skal vedtages fælles indikatorer til brug for redegørelsen for fremskridtene hen imod virkeliggørelsen af de fælles mål.

2.6. I meddelelsen opstilles også en tidsplan for de nye medlemsstaters inddragelse i strømliningen.

3. Generelle bemærkninger

3.1. Princippet om anvendelse af den åbne koordination inden for social beskyttelse

3.1.1. EØSU noterer sig, at princippet om anvendelse af den åbne koordinationsmetode i forbindelse med samordning af medlemsstaternes social- og arbejdsmarkedspolitikker er blevet skrevet ind i første del af forfatningstraktaten (art. 14, stk. 4). Princippet optræder tillige i del III i forfatningstraktatudkastet, hvor det hedder, at princippet på det sociale område konkretiserer sig som "initiativer, der tager sigte på at opstille retningslinjer og indikatorer, tilrettelægge udveksling af bedste praksis og udarbejde de nødvendige elementer til periodisk overvågning og evaluering" (art. 107, stk. 2). Disse to steder i forfatningstraktaten vil fremover danne grundlag for den såkaldte åbne koordinationsmetode. Uanset hvor vigtigt dette retsgrundlag måtte være, er det også vigtigt, at der er politisk vilje til at give denne koordination et egentligt indhold. Erklæringen om økonomisk vækst gør ifølge EØSU koordinationen endnu mere påkrævet.

3.1.2. Udvalget minder i den forbindelse om, at det altid har tillagt den åbne koordinationsmetode stor betydning på området social beskyttelse, således som det fremgår af dets udtalelser om henholdsvis sociale indikatorer(1), formålstjenlige og bæredygtige pensionsordninger(2) og forsvaret for anvendelsen af den åbne koordinationsmetode inden for sundhedspleje(3).

3.1.3. Udvalget konstaterer, at Kommissionens meddelelse handler om strømlining og forenkling af forskellige samordningsprocesser for social beskyttelse og ikke om målsætninger, retningslinjer eller indikatorer for disse processer.

3.1.4. Sådanne vil blive udviklet i senere etaper i samordningen af den sociale beskyttelse. Kommissionens arbejdsprogram indeholder således følgende planer for tiden frem til lanceringen af den nye fremgangsmåde i 2006:

- Foråret 2004: en fælles rapport om social integration som opfølgning på de nationale handlingsplaner om samme emne, som medlemsstaterne har indført i juli 2003 for perioden 2003-2005.

- Foråret 2004: en meddelelse om sundhed og langtidspleje.

- Foråret 2004: en rapport "arbejde skal kunne betale sig".

- Et konsolideret sæt indikatorer og nye demografiske og finansielle perspektivberegninger med henblik på indgivelse eller ajourføring af de nationale strategirapporter om pensioner i 2005.

- Evaluering af det hidtidige samarbejde om pensioner, social integration og sundhedspleje.

3.1.5. EØSU insisterer på at blive hørt i forbindelse med de nævnte kommende nøgleetaper.

3.2. Kommissionens meddelelse om strømlining og anvendelsen af den åbne koordinationsmetode i forbindelse med social beskyttelse

3.2.1. Udvalget er enig i bevæggrundene for udarbejdelsen af meddelelsen. Sigtet er at forenkle og strømline den åbne koordinationsmetode i forbindelse med social beskyttelse. EØSU fremhæver mere konkret som positive elementer i den nye tilgang til emnet, at sigtet er

- at styrke Lissabon-strategiens sociale dimension gennem større politiske vægtning af opgradering og forbedring af den sociale beskyttelse;

- at videreføre Lissabon-strategien på grundlag af en positiv interaktion mellem økonomi, arbejdsmarked og social beskyttelse. Den nødvendige synergi bør komme alle tre sider i trekanten til gode: bæredygtig økonomisk vækst, flere og bedre jobs og større social samhørighed (som bør udgøre en ligeværdig del af fremgangsmåden).

- at knytte søjlerne social integration, pensioner og sundhedspleje bedre sammen gennem en forenkling og strømlining af processen;

- gradvis at inddrage de nye medlemsstater i samordningen af den sociale beskyttelse.

3.2.2. Udvalget glæder sig over den vilje til åbenhed, der kendetegner meddelelsen. Den sætter civilsamfundets stærke engagement med hensyn til social udstødelse i relief og lægger stor vægt på "at involvere en bred vifte af aktører - inddragelse af arbejdsmarkedets parter, høring af ikke-statslige organisationer og repræsentanter for regeringsafdelinger under det nationalstatslige niveau". Men også regeringerne og de offentlige myndigheder må vise reel vilje til åbenhed og inddrage arbejdsmarkedets parter og andre berørte organisationer i processen, så disse får egentlig indflydelse. Udvalget er dog udmærket klar over, at samtalepartnerne vil variere alt efter emnet.

3.2.3. Denne positive vurdering udelukker dog ikke visse bekymringer og betænkeligheder.

3.2.3.1. EØSU er således nervøs for, at de nuværende processer skal tabe pusten eller gå helt i stå i overgangsperioden frem til indførelsen af den nye mekanisme i 2006. Bekymringen gælder især den sociale integrationsproces, men også f.eks. pensionerne (hvor målet er såvel hensigtsmæssige pensioner som en bæredygtig pensionsordning) og sundhedspleje - et område, hvor det bestemt ikke er lykkedes at slå ind på den åbne koordinationsmetodes vej, hvilket EØSU har påpeget i sin udtalelse(4).

3.2.3.2. Med hensyn til den nye fremgangsmåde, som lanceres i 2006, frygter EØSU, at samlingen af de forskellige enkeltprocesser i én overordnet mekanisme vil komme til at gå ud over delprocessernes særtræk (social integration, pensioner og sundhedspleje). Hver af disse rummer deres egne udfordringer. Social integration er således ikke kun et spørgsmål om minimumsløn og beskæftigelse, men også om bolig, uddannelse, sundhed, adgang til retsvæsenet etc. Sundhedspleje er på sin side også snævert forbundet med langvarig sygdom, ældre og handicappede. Emnerne kræver samtidig forskellige samtalepartnere, navnlig arbejdsmarkedets parter samt ikke-statslige organisationer og andre relevante organisationer (kooperativer, foreninger for patient- og sundhedspersonale m.m.). Ønsket om at holde fast i særtrækkene beskrives nærmere i det følgende:

4. Særlige bemærkninger

4.1. EØSU insisterer på, at de fælles mål skal præciseres nærmere. Kommissionens forslag om at erstatte målsætningerne for henholdsvis social integration, pensioner og sundheds- og langtidspleje med et sæt fælles mål rejser en del spørgsmål og kan give anledning til forvirring. Hvori skal det fælles bestå? Fælles mål for tre søjler? Udvalget frygter, at fælles mål for de tre søjler: social integration, pensioner og sundhedspleje, vil blive alt for generelle i forhold til de enkelte søjlers meget forskelligartede problemer. Det følger heraf, at de overordnede fælles mål ifølge udvalget må suppleres med specifikke målsætninger for de enkelte delområder, ellers risikerer man at svække processen. Dette spørgsmål prioriteres højt af udvalget som derfor er meget opsat på at opnå garantier fra Kommissionen. EØSU insisterer i øvrigt også på, at de nye mål skal tage hensyn til de landvindinger, der er gjort i retning af social integration, så man sikrer, at gennemførelsen ikke mister sin dynamik. Endelig minder udvalget om, at det er vigtigt at supplere EU's mål med mål fastsat af medlemsstaterne.

4.2. EØSU er enig med Kommissionen i, at der er behov for et begrænset antal elementer, som går på tværs af hovedgrupperne. Men da udvalget finder det vigtigt, at de generelle mål ledsages af specifikke målsætninger for delområderne, vil tilføjelsen af et stort antal horisontale spørgsmål gøre fremgangsmåden mere kompleks og som sådan modarbejde den ønskede strømlining og forenkling.

4.2.1. Udvalget støtter, at ligestilling indføres som horisontalt spørgsmål, eftersom dette aspekt har særlig stor betydning. Udvalget foreslår, at man klart definerer konkrete foranstaltninger for ligestilling på de enkelte delområder. I de årlige nationale rapporter skal der redegøres for gennemførelsen af disse foranstaltninger, og EU skal overvåge gennemførelsen på nært hold.

4.2.2. Princippet om, at det skal kunne betale sig at arbejde, og at der skal sikres en fast indkomst, indgår i de fire overordnede mål for modernisering og forbedring af den sociale beskyttelse, som Kommissionen opstillede i sin meddelelse fra 1999(5). Udvalget understreger i øvrigt, at eftersom emnet også behandles i forbindelse med de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker og retningslinjerne for beskæftigelsen, er det under alle omstændigheder nødvendigt at samordne aktioner på dette utroligt vigtige område.

4.3. Udvalget er enig i, at en fælles rapport om social beskyttelse fra medlemsstaterne vil kunne forbedre synergieffekten mellem aktionerne under de enkelte søjler og forhindre dobbeltarbejde. EØSU ser dog samtidig en risiko for en minimalistisk tilgang, når der skal tages hensyn til specifikke problemer under de enkelte emner. Det bliver vanskeligt at gå lige så meget i dybden i en rapport, der skal dække tre emner, som i tre rapporter om hvert deres emne. Det er desuden af afgørende betydning, at den fælles rapport sikrer en god opfølgning af de forpligtelser, der indgås i de nationale handlingsplaner for social integration og i strategirapporterne om pensioner, og på den måde holder dampen oppe.

4.4. EØSU støtter, at de nationale planlægningsrapporter skal udarbejdes hvert 3. år al den stund, at medlemsstaterne hvert år udarbejder en rapport om fremskridtene i gennemførelsen af de fælles mål. De nationale rapporter er nødvendige af hensyn til den løbende opfølgning på EU-niveau af fremskridtene i gennemførelsen med henblik på den fælles årlige rapport fra Kommissionen og Rådet om social beskyttelse, der herved bliver et nøgleinstrument i den nye fremgangsmåde.

4.5. Som det understreges i meddelelsen, består den store udfordring for den nye fremgangsmåde i at medtænke fremskridt på alle områder på en både klar og effektiv måde. Det er særlig vigtigt at foretage en justering af samtlige indikatorer. Udvalget forstår godt, at Kommissionen insisterer på, at det samlede antal indikatorer skal holdes lavt, men det er samtidig også vigtigt, at disse er tilstrækkelig holdbare og skræddersyet til evaluering af virkeliggørelsen af mål og retningslinjer. EØSU henviser til sine tidligere udtalelser om emnet og anmoder om at blive hørt om fremtidige forslag på området(6)

4.5.1. EØSU konstaterer med tilfredshed, at den nye fremgangsmåde desuden skal gøre de sociale statistikker på EU-plan mere synlige i kraft af større pålidelighed, sammenlignelighed og relevans.

5. Konklusioner

EØSU noterer sig, at princippet om samordning af medlemsstaternes socialpolitikker er blevet indskrevet i udkastet til forfatningstraktat, men finder det vigtigt, at dette princip følges op af politisk vilje til at give princippet reelt indhold.

EØSU stiller sig særlig positivt til, at meddelelsen sigter mod at styrke Lissabon-strategiens sociale dimension gennem større politisk vægtning af opgradering og forbedring af den sociale beskyttelse.

Efter EØSU's mening skal man sørge for, at samlingen af de forskellige enkeltprocesser i én overordnet mekanisme ikke kommer til at gå ud over særtrækkene ved de enkelte søjler (social integration, pensioner og sundhedspleje). Søjlerne har hver deres særlige udfordringer og målsætninger kræver høring af forskellige samtalepartnere.

Det er af afgørende betydning, at den fælles rapport sikrer en god opfølgning af de forpligtelser, der indgås i de nationale handlingsplaner for social integration og i strategirapporten om pensioner, og på den måde holder dampen oppe.

Bruxelles, den 30. oktober 2003.

Roger Briesch

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT C 221 af 17.9.2002.

(2) EFT C 48 af 21.2.2002.

(3) CESE 928 af 17.7.2003.

(4) CESE 928 af 17.7.2003.

(5) Meddelelse fra Kommissionen - En samordnet strategi til modernisering af den sociale beskyttelse (KOM(1999) 347 endelig).

(6) EFT C 221 af 17.9.2002.