Nr. C 116/38 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 30. 9. 74 
Udtalelse  om »Udkast  til Rådets  resolution  om retningslinierne  for den  gensidige  aner-
kendelse  af eksamensbeviser,  certifikater  og andre  kvalifikationsbeviser  i medfør  af 
artikel  57 i EØF-traktaten« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fcellesskaber  s Tidende  nr. C 58 af 18. maj  1974,  side  22. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den 20. marts  1974  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det økonomiske  og sociale  Udvalg  om 
det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 121.  plenarforsamling  afholdt  i 
Bruxelles  den 26. og 27. juni  1974  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til den  beslutning,  Rådet  for De 
europæiske  Fællesskaber  tog den  22. marts  1974  om 
at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om 
»Udkast  til Rådets  resolution  om retningslinierne  for 
den gensidige  anerkendelse  af eksamensbeviser,  certi-
fikater  og andre  kvalifikationsbeviser  i medfør  af arti-
kel 57 i EØF-traktaten«, 
under  henvisning  til artikel  198 i traktaten  om opret-
telse af Det europæiske  økonomiske  Fællesskab, 
under  henvisning  til den  beslutning,  der blev  truffet 
af dets  præsidium  den  26. marts  1974  om at pålægge 
Afdelingen  for sociale  anliggender  at udarbejde  hoved-
udtalelsen  herom, 
under  henvisning  til den  supplerende  udtalelse  fra 
Afdelingen  for industri,  handel,  håndværk  og tjene-
steydelser  af 8. maj  1974, 
under  henvisning  til den udtalelse,  som  Afdelingen  for 
sociale  anliggender  afgav  på sit møde  den  13. juni 
1974, 
under  henvisning  til den  mundtlige  beretning,  som 
ordføreren,  hr. A. E. Sloman,  har aflagt, 
under  henvisning  til forhandlingerne  der fandt  sted 
på den  121.  plenarforsamling  den  26.  og 27. juni 
1974,  mødet  den 27. juni  1974  og ud fra betragtninger: 
En forantstaltning  til fuld  gennemførelse  af traktatens 
artikel  57 har nu længe  været  påkrævet; 
formålet  med  foranstaltningerne  til gensidig  anerken-
delse  burde  ikke  blot  være  at sikre,  at kravene  ikke 
svækkes,  men  også,  hvor  det er muligt,  at hæve  disse; 
enstemmigt  idet  1 undlod  at stemme  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Udvalget  godkender  resolutionsforslaget  og retnings-
linierne  med  forbehold  af følgende  bemærkninger: 
1. ALMINDELIGE  BEMÆRKNINGER 
1.1. Man  understreger,  at det er tvingende  nødven-
digt at tilvejebringe  fri etableringsret  i overensstem-
melse  med  artikel  57 i EØF-traktaten  og med  henblik 
herpå  at opnå  gensidig  anerkendelse  af eksamensbevi-
ser, certifikater  og andre  kvalifikationsbeviser. 
1.2. Det  er beklageligt,  at Rådet  ikke  har vedtaget 
et eneste  direktiv  om etableringsfriheden  for de libe-
rale erhverv,  især  på grund  af vanskelighederne  med 
30. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 116/39 
den gensidige  anerkendelse  af kvalifikationsbeviser. 
Det er ud fra  et økonomisk,  videnskabeligt,  teknisk 
og fagligt  synspunkt  meget  vigtigt,  at der gøres  frem-
skridt  på dette  område,  og Udvalget  opfordrer  derfor 
Fællesskabets  myndigheder  til at gøre  alt, hvad  der er 
muligt  for  at sikre  en hurtig  gennemførelse  af et 
sådant  fremskridt. 
1.3. Denne  forsinkelse  er så meget  mere  beklagelig, 
som den  bærende  tanke  i resolutionen  er, at endelige 
kvalifikationer,  som  giver  adgang  til tilsvarende  virk-
somhedsområder,  normalt  er sammenlignelige,  selv 
om dette  ikke  altid  er tilfældet. 
1.4. Man  er overordentlig  tilfreds  med  Kommissio-
nens  anerkendelse  af,  hvor  presserende  det  er at 
arbejde  på  en  løsning  af dette  spørgsmål  ved 
fremsættelse  af et udkast  til Rådets  resolution  om ret-
ningslinierne  for  den  gensidige  anerkendelse  af kva-
lifikationsbeviser. 
1.5. Man  understreger,  at det er vigtigt  at sikre: 
1.5.1.  at  enhver  foranstaltning,  der  træffes  for at 
fremme  større  bevægelighed,  indeholder  bestemmel-
ser som  sikrer,  at de personer,  \ der erhverver  kvalifi-
kationsbeviser,  der  giver  adgang  til de respektive  er-
hverv  også  er kvalificerede. 
1.5.2.  At  direktiverne  for gensidig  anerkendelse  af 
faglige  kvalifikationer  er så elastiske,  at der kan  tages 
hensyn  til, at praksis  er forskellig  fra institution  til in-
stitution,  hvad  angår  den  teoretiske  og  praktiske 
uddannelse  som  giver  adgang  til erhvervene. 
1.6. Udvalget  ønsker  også  at henlede  opmærksom-
heden  på spørgsmålet  om  at knytte  praktisk  arbejde 
sammen  med  en teoretisk  uddannelse  (i andre  end  de 
tilfælde*-  hvor  praktisk  erfaring  er en integrerende  del 
af den  endelige  uddannelse)  i relation  til den  gensi-
dige anerkendelse  af faglige  kvalifikationer.  Det  vil 
med henblik  herpå  og med  hensyn  til overgangsperi-
oden  være  rimeligt  at understrege,  at personer,  der 
besidder  et eksamensbevis,  der  er nogle  år gammelt, 
kan have  erhvervet  en faglig  erfaring,  der kan  vise  sig 
at være  nyttig. 
2. SÆRLIGE  BEMÆRKNINGER 
2.1. Til  1. retningslinie  i udkastet  til resolution 
Udvalget  konstaterer  ligesom  Kommissionen,  at der 
til trods  for de forskelle,  der består  fra den  ene  med-lemsstat  til den  anden  og undertiden  i de forskellige 
lande  men  hensyn  til  uddannelsesprogrammerne, 
findes  store  lighedspunkter  mellem  de endelige  kvali-
fikationer,  der giver  adgang  til identiske  virksomheds-
områder.  Udvalget  er dog  af den  opfattelse,  at dette  i 
hovedsagen  kun  gælder  de  liberale  erhverv.  Det 
gælder  ikke  andre  virksomhedsområder.  Udvalget 
stiller  sig derfor  det spørgsmål,  om ordene  »Eftersom 
man til trods  ...«,  der  indleder  punkt  1. er passende. 
Udvalget  er tilfreds  med  at vægten  er lagt  på en sam-
menlignelighed  baseret  på det niveau,  der er nået  med 
de endelige  kvalifikationer,  og hvori  de detaljerede 
uddannelseskrav  indgår  mindst  muligt. 
2.2. Til  2. retningslinie 
Udvalget  kunne  ønske,  at denne  retningslinie  blev 
udvidet  for at understrege,  at det ikke  blot  bør  und-
gås, at fællesskabsløsninger  fører  til en sænkning  i 
uddannelsens  kvalitet,  men  at de bør  betyde  en kvali-
tetsforbedring. 
2.3. Til  3. retningslinie 
Udvalget  støtter  den  retningslinie,  at fællesskabsreg-
lerne  og  -fremgangsmåderne  tager  hensyn  til de 
ændringer  i uddannelsen,  som  kunne  synes  ønskelige. 
Man  henleder  opmærksomheden  på,  at samfundet 
stiller  krav  såvel  til undervisning  som  til udøvelsen  af 
et erhverv. 
2.4. Til  4. retningslinie 
Udvalget  bifalder  den  retningslinie,  hvori  der  gøres 
opmærksom  på betydningen  af at sikre  en stadig 
høring,  der er lagt  i faste  rammer,  af erhvervsudøvere 
og undervisere  på baggrund  af de sociale  forandringer. 
2.5. Til  5. retningslinie 
Udvalget  støtter  tanken  om  oprettelsen  af et rådgi-
vende  udvalg,  hvis  opgave  skal  være  at hjælpe  og 
rådgive  Kommissionen  for  at fremme  et passende 
uddannelsesniveau  (snarere  end  et »højt«  uddannel-
sesniveau,  som  nævnt  i Kommissionens  dokument) 
som en af de betingelser  der  giver  adgang  til et 
særligt  erhverv.  Endvidere  mener  man,  at bedøm-
melser  af  uddannelsesniveauet  bør  foretages  af 
udøvere  af det pågældende  erhverv  og af dem,  der er 
ansvarlige  for  uddannelsen.  Udvalget  foreslår,  at et 
rådgivende  udvalg  først  og fremmest  skal  bestå  af 
erhvervsudøvere  og  undervisere;  men  at det  også 
Nr. C 116/40 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 30. 9. 74 
kunne  overvejes  at medtage  andre  grupper  i det 
omfang  dette  kunne  vise  sig at være  hensigtsmæssigt. 
Det bemærkes  i forbindelse  med  forslagene  til lægedi-
rektiver,  at der  afholdtes  en plenarforsamling  i det 
stående  udvalg  af læger  den  17.—18.  maj,  efter  hvil-
ken man  henstiller  til Kommissionen,  at der oprettes 
et rådgivende  udvalg  for undervisning  og uddannelse 
inden  for medicin. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  27. juni  1974. 2.6. Til 6. retningslinie 
Udvalget  tilslutter  sig,  at det er nødvendigt,  at forde-
len ved  de bestemmelser,  der  fastsættes  af direkti-
verne  med  hensyn  til den  gensidige  anerkendelse  af 
faglige  kvalifikationer,  udstrækkes  til at gælde  alle 
lønmodtagere  inden  for det pågældende  erhverv. 
Det økonomiske  og  sociale  IJdvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
Udtalelse  om »Udviklingen  i den  sociale  situation  i Fællesskabet  i året  1973« 
Den tekst,  som  har været  genstand  for udtalelsen,  er ikke  offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Kommissionen  for De europæiske  Fællesskaber  besluttede  den  9. april  1974  at høre  Det 
økonomiske  og sociale  Udvalg  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  121.  plenarforsamling  afholdt  i 
Bruxelles  den 26. og 27. juni  1974  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til Kommissionens  anmodning  om 
en udtalelse  af 9. april  1974, 
under  henvisning  til artikel  198  i traktaten  om opret-
telse  af EØF, 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  blev  truffet 
af dets  præsidium  den  29.  januar  1974,  om  at 
pålægge  Afdelingen  for sociale  anliggender  at udar-
bejde  en udtalelse, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der blev  fremsat  af 
den nævnte  afdeling  på mødet  den  13. juni  1974, 
under  henvisning  til den  mundtlige  beretning,  som 
blev afgivet  af ordføreren,  hr. de Bruyn, under  henvisning  til forhandlingerne  på den  121.  ple-
narforsamling  den  26. og 27. juni  1974,  mødet  den 
27. juni  1974,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
Udviklingen  i den  sociale  situation  i Fællesskabet  har 
i året  1973  været  karakteriseret  ved  undertiden  bety-
delige  ændringer  på såvel  det  økonomiske  som  det 
sociale  område, 
fællesskabsinstanserne  synes  stadig  ikke  at råde  over 
de mest  velegnede  juridiske  og politiske  instrumenter 
til udarbejdelsen  af den  virkelig  socialpolitik  for 
Fællesskabet, 
især giver  udviklingen  i beskæftigelsessituationen  an-
ledning  til fortsat  bekymring,