[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 28.5.2010

KOM(2010) 260 endelig

2010/0154 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om finansforordningen vedrørende Den Europæiske Unions almindelige budget

(omarbejdning)

{SEK(2010 639}

BEGRUNDELSE

1. INDLEDNING

Budgettet er et af de centrale instrumenter i gennemførelsen af Unionens politikker. I 2011 forventes bevillingerne til Unionens politikker til fordel for Unionens og dens borgere at overstige 130 mia. EUR. I den aktuelle økonomiske situation er det så meget desto vigtigere, at mekanismerne til gennemførelse af budgettet fungerer så effektivt som muligt og letter gennemførelsen af Unionens politikker, samtidigt med at der sikres en forsvarlig forvaltning af de europæiske skatteborgeres penge. Navnlig er det vigtigt, at mekanismerne er simple og gennemsigtige (især for de endelige modtagere af EU-midler), giver mulighed for at rejse andre ressourcer end EU-budgettet og samtidigt styrker Kommissionens ansvar for gennemførelsen af budgettet som omhandlet i artikel 317 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Finansforordningen[1] indeholder samtlige de principper og regler, der ligger til grund for gennemførelsen af Unionens budget. Forordningen er af horisontal karakter og anvendes på alle områder vedrørende udgifter og indtægter. Finansforordningen revideres hvert tredje år, eller når det viser sig nødvendigt, og nærværende forslag er en sådan treårig revision. Den afspejler også det reelle behov for en genvurdering af mekanismerne til budgetgennemførelsen i lyset af den aktuelle økonomiske situation og med fremtidens politiske udfordringer for øje[2].

For første gang foregår denne treårige revision efter den almindelige lovgivningsprocedure som omhandlet i artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Forslaget forelægges som en omarbejdning i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale af 28. november 2001 om en mere systematisk omarbejdning af retsakter[3]. For at give lovgivningsmyndigheden et samlet overblik over de foreslåede ændringer forelægges gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen[4] i et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene sammen med finansforordningen i en samlet pakke. Gennemførelsesbestemmelserne, som indeholder nærmere bestemmelser som supplement til finansforordningen, vil blive vedtaget i henhold til de beføjelser, som Kommissionen er tillagt i medfør af artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Nærværende revision omfatter ikke de ændringer, der følger af Lissabontraktatens ikrafttræden, bortset fra medlemsstaternes forpligtelser vedrørende intern kontrol og revision og deres deraf følgende ansvar under delt forvaltning, som indgår i denne revision. På grund af deres meget specifikke karakter har Kommissionen behandlet de ændringer, der relaterer sig til Lissabontraktaten, i to særskilte ad hoc-forslag: et vedrørende oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil[5] og et andet vedrørende de nye budgetregler[6] (navnlig indførelsen af den flerårige finansielle ramme i traktaten og den nye årlige budgetprocedure).

Dette forslag bygger på resultatet af en offentlig høring den 19. oktober 2009[7], som indbragte i alt 235 bidrag fra interessenter, der gennemfører eller modtager EU-midler: fra borgere til offentlige og private aktører, regionale og nationale myndigheder. Kommissionen har vedtaget sit forslag på grundlag af resultaterne af den høring samt de erfaringer, som Kommissionens tjenestegrene har draget af tidligere revisioner.

2. TIDSPLAN

Revisionen af finansforordningen forhandles samtidigt med, at forberedelsen af programmerne for efter 2013 også er i gang, og revisionen bør ses i denne bredere kontekst. Det er derfor vigtigt, at samtlige aktører i lovgivningsforløbet, navnlig Europa-Parlamentet og Rådet, bliver enige om en ambitiøs tidsplan for denne revision og om behovet for at sikre sammenhæng mellem de finansielle regler i finansforordningen og indholdet i sektorspecifikke basisretsakter. De bør for at nå dette mål nå til enighed om pakken (finansforordning og gennemførelsesbestemmelser), så den kan anvendes fra ultimo 2011, hvilket er en meget ambitiøs tidsplan i betragtning af de indbyggede krav i den almindelige lovgivningsprocedure.

3. GRUNDLAGET FOR NÆRVÆRENDE REVISION

Finansforordningen bør kun indeholde grundprincipperne (finansforordningen, afsnit II) og grundreglerne for budgetmæssig og økonomisk forvaltning, idet de nærmere vilkår bør beskrives i gennemførelsesbestemmelserne og bløde lovgivningsinstrumenter som f.eks. interne retningslinjer. Disse principper bør efterleves i alle retsakter[8] og af samtlige institutioner. Principperne bør forblive stabile og undtagelser begrænset til et strengt minimum.

For så vidt angår indholdet, bør de centrale elementer i finansreformen fastholdes, navnlig: de finansielle aktørers rolle, betydningen af den finansafgørelse, der vedtages af kollegiet for driftsudgifter, integreringen af kontrol i de operationelle tjenester, de interne revisorer, aktivitetsbaseret budgettering, moderniseringen af regnskabsprincipper og de grundlæggende regler for tilskud. Reglerne for offentlige indkøb bør fastholdes i tråd med direktiverne om offentlige indkøb.

Endvidere bør det erindres, at ikke alle problemer i forbindelse med reglernes anvendelse fordrer en ændring af finansforordningen. I langt de fleste tilfælde viste det sig, at de vanskeligheder, der blev påpeget under den offentlige høring, ikke udsprang af finansforordningen, eller at de kunne løses ved en fortolkning af reglerne. Vanskeligheder stammer også fra de sektorspecifikke bestemmelser, som er så detaljerede og komplekse, at der i høj grad opstår risiko for fejl eller fejlfortolkning.

For så vidt angår metode, er alle substantielle ændringer vurderet i forhold til følgende benchmarks:

- mindske de administrative byrder for modtagere, kontrahenter og gennemførelsespartnere

- så vidt muligt understøtte multiplikatoreffekten af budgetbevillingerne

- gøre det lettere for Kommissionen at opfylde sin forpligtelse til i henhold til artikel 317 i traktaten at gennemføre budgettet og opfylde de politiske målsætninger ved at forbedre gennemførelsesinstrumenter og forenkle regler og procedurer

- sikre forsvarlig økonomisk forvaltning og beskytte Unionens finansielle interesser mod svig og andre ulovlige aktiviteter[9].

4. BEHOV FOR REFORM

En reform er nødvendig for at tilpasse de finansielle regler til de nye krav til budgetgennemførelsen (samfinansiering med andre donorer, specifikke finansielle instrumenter, offentlig-private partnerskaber), eller hvor grundprincipperne giver anledning til uforholdsmæssige arbejdsbyrder (renter på forfinansiering) eller ubehørigt kan skade effektiviteten (forbuddet mod budgetgennemførelse gennem organer i den private sektor). Tildeling af mindre tilskud og kontrakter bør også gøres lettere.

Den nye procedure for gennemførelsesbestemmelserne som opstillet i Lissabontraktaten bør endvidere føre til en ny samordning mellem finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne, hvilket nødvendiggør en fuldstændig revision af alle de finansielle regler. I denne henseende bør nogle bestemmelser i gennemførelsesbestemmelserne, som for øjeblikket fastlægger undtagelser eller dispensationer fra bestemmelser i finansforordningen, indføres i selve finansforordningen, hvorimod gennemførelsesbestemmelserne bør begrænses til tekniske detaljer og nærmere vilkår for gennemførelsen[10].

I den forbindelse har Kommissionen baseret sit forslag på følgende målsætninger:

- at indføre større fleksibilitet i anvendelsen af budgetprincipperne, så de bedre opfylder operationelle behov, og lette unødvendige administrative byrder for modtagerne af EU-midler

- at strømline forholdet mellem gennemførelsespartnere, som Kommissionen har overdraget forvaltningen af programmer eller dele af programmer (projekter) til, navnlig under hensyntagen til gennemførelsespartnerens status (medlemsstat, agenturer, Den Europæiske Investeringsbank, offentlige og private aktører, osv.) og de finansielle risici forbundet hermed (proportionalitet)

- at styre tilskudsordningen i retning af en mere resultatbaseret ordning (outputs) snarere end forvaltning, der er baseret på faktiske omkostninger (inputs), for at skabe større målretning mod politikmålene og opnå en væsentlig forenkling af de procedure- og dokumentationskrav til fordel for modtagerne, og for at lette anvendelsen af faste beløb

- at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning og samtidig give de anvisningsberettigede råderum, så de kan tilpasse deres midler til deres operationelle krav og de finansielle risici, der gælder for dem

- at modernisere systemet for risikostyring og kontrolforanstaltninger så de mere står i forhold til sandsynligheden for fejl og de dermed forbundne omkostninger.

5. ÆNDRINGER FORESLÅET AF KOMMISSIONEN

5.1. Undtagelser fra budgetprincipperne

Med hensyn til princippet om budgetenhed bør reglerne om renter fra forfinansiering forenkles (finansforordningens artikel 5 og 5a), da de skaber uforholdsmæssigt store administrative byrder for begge sider og misforståelser over for aktører og partnere (navnlig i denne tid med lave renter). Renterne inddrives i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og udgør en ikke uvæsentlig indtægt for Unionens budget (+/- 50 mio. EUR årligt). Derfor fokuserer de foreslåede ændringer på modtagere af tilskud, og forpligtelsen til at skabe et renteafkast ved forfinansiering og inddrive sådanne renter ophæves, medmindre andet er bestemt i en delegationsaftale. Det betyder, at nationale organer kan genanvende renteafkastet til de programmer, de forvalter, og renteafkast fra EU-organer vil fortsat blive inddrevet årligt. Denne foranstaltning medfører et begrænset tab for Unionens diverse indtægter (+/- 15 mio. EUR).

Med hensyn til princippet om bruttoopgørelse foreslås en dobbelt ordning for formålsbestemte indtægter (finansforordningens artikel 18), hvor der skelnes mellem: 1. Genanvendelse til samme formål som oprindeligt bestemt af budgetmyndigheden ( interne formålsbestemte indtægter ), hvor den gældende ordning opretholdes (fremførsel kun for et år og efter fremførsel skal de anvendes før nye bevillinger), og 2. indtægter modtaget fra og formålsbestemt af forskellige donorer til et bestemt program eller en given foranstaltning ( eksterne formålsbestemte indtægter : bidrag fra EFTA-stater og tredjelande til et EU-program, samfinansiering af foranstaltninger udadtil fra medlemsstater og andre donorer…), hvor fremførselsordningen bør være mere fleksibel for at sikre det af donoren bestemte formål. Der foreslås indført en passende ordning for indberetning til budgetmyndigheden.

Med hensyn til princippet om specificering bør reglerne for overførsel af bevillinger gøres klarere og med en mere fleksibel vedtagelsesprocedure for visse overførsler, der vedtages af Kommissionen (finansforordningens artikel 21, 23 og 26), for at opfylde behovet for bedre budgetgennemførelse navnlig i forhold til betalingsbevillinger, formålsbestemte indtægter og administrationsbevillinger, der er fælles for flere afsnit. Det foreslås også at forenkle reglerne for overførsler, som kræver underretning af budgetmyndigheden, for at undgå tilbagevendende forsinkelser i udførelsen af overførslerne.

Med hensyn til princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning , som omfatter proportionalitetsbegrebet, bør begrebet acceptabel risiko indføres i finansforordningen (artikel 28b i finansforordningen). Formålet med dette forslag, som blev fremsat i forbindelse med den seneste revision, og som nu er underbygget med en solid analyse af kontrollens omkostningseffektivitet, er at fastsætte niveauet for en acceptabel fejlrisiko for hvert politikområde under hensyntagen til omkostningerne ved kontrollen, risikoen for fejl og fordelene ved politikken. Det vil betyde, at der på nogle områder fastsættes en acceptabel risiko over den væsentlighedsgrænse på 2 %, som Revisionsretten anvender på alle områder for at træffe konklusion om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed. Niveauer for en acceptabel fejlrisiko bør fastsættes af lovgivningsmyndigheden og bør være et omkostningseffektivt kontrolniveau, der udgør et mere hensigtsmæssigt grundlag for dechargemyndighedens (dvs. Europa-Parlamentets) vurdering af kvaliteten af Kommissionens risikoforvaltning.

Med hensyn til princippet om etårighed foreslås der ingen ændringer i finansforordningen bortset fra fremførselsreglerne for eksterne formålsbestemte indtægter (finansforordningens artikel 10) under hensyntagen til den dobbelte ordning for formålsbestemte indtægter. Kommissionen er imidlertid bekendt med de bekymringer, som findes hos nogle af dens gennemførelsespartnere i flerårige programmer (Den Europæiske Investeringsbank, ITER, Galileo, forskningsprogrammer forvaltet af Fælles Teknologiinitiativer, osv.), som forud for deres undertegnelse af en kontrakt eller aftale med Kommissionen ønsker en forsikring om varigheden af EU-budgettets forpligtelse over for et givet projekt, hvilket ind imellem går ud over selve varigheden af den gældende flerårige finansielle ramme. Det skal bemærkes, at sådanne forsikringer for øjeblikket findes i form af årlige trancher, hvor basisretsakten fastsætter de årlige beløb gennem hele den flerårige finansielle rammes varighed (f.eks. strukturfonde), eller endog videre (f.eks. ITER), i overensstemmelse med finansforordningens artikel 76, stk. 3. Selv om sådan finansiel programmering[11] er vejledende, giver den hensigtsmæssige oplysninger om de årlige beløb, der forventes bevilget til vigtige programmer, f.eks. til Fælles Teknologiinitiativer og, endnu vigtigere, giver den det overslag på mellemlang sigt over Unionens finansiering, som nogle af Unionens gennemførelsespartnere søger. Endvidere er sikkerhedsgraden i form af de årlige beløb, der er fastsat i retsgrundlagene, blevet forøget med udvidelsen af den fælles beslutningsprocedure, som nu er den almindelige lovgivningsprocedure.

Endelig foreslås der ingen ændringer vedrørende princippet om åbenhed .

5.2. Gennemførelse af budgettet

5.2.1. Strømlining af gennemførelsesmetoder fra 5 til 2 (finansforordningens artikel 53)

Bestemmelserne vedrørende gennemførelsesmetoder er et centralt element i 2001-reformen og fastlægger betingelserne for eksternalisering af budgetmæssige opgaver til tredjemand. Formålet er at sikre, at udgifter uanset metode gennemføres med en grad af kontrol og åbenhed svarende til den, der kan forventes af Kommissionens tjenestegrene som fastlagt i finansforordningen.

Bestemmelserne er imidlertid blevet så komplekse over årene, at deres underliggende eksistensberettigelse ikke fremgår klart. Kommissionens forslag sigter derfor på at indføre en klar skelnen mellem:

- tilfælde, hvor budgettet gennemføres direkte (af Kommissionen eller dens gennemførelsesorganer - artikel 53, stk. 1, punkt 1)

- og tilfælde, hvor budgettet gennemføres indirekte under delt forvaltning med medlemsstater eller gennem andre enheder eller personer (artikel 53, stk. 1, punkt 2).

Forslaget fastsætter fælles krav til alle former for indirekte forvaltning med specifikke bestemmelser for indirekte forvaltning med medlemsstater (finansforordningens artikel 53a).

Forslaget sigter især på at finde den rette balance mellem på den ene side at lette den anvisningsberettigedes opgave med at træffe afgørelse om den rette budgetgennemførelsesmetode for en given foranstaltning og på den anden side at skabe et mere sikkert arbejdsgrundlag for den anvisningsberettigede. Denne balance findes med følgende to elementer:

- der tages hensyn til tjenestegrenenes operationelle behov ved at indføre større proportionalitet i den forudgående kontrol afhængigt af den specifikke risiko forbundet med aktionen og de dertil knyttede overordnede kontrolformer, herunder Kommissionens overvågnings- og supportforanstaltninger i gennemførelsen. Endvidere foreslås der bestemmelser for at tage hensyn til behovene i tilknytning til nyligt udviklede finansielle instrumenter, i samarbejde med EIB og offentlig-private partnerskaber

- medlemsstaternes og de bemyndigede enheder og personers ansvar under indirekte forvaltning styrkes, og kontrol- og revisionsforpligtelserne for Kommissionen strømlines på tværs af alle budgetforvaltningsformer.

Samtidigt foreslås der bestemmelser for at styrke den forsvarlige økonomiske forvaltning og sikre Kommissionens ansvar for budgetgennemførelsen. De vedrører:

- kontrol- og revisionsforpligtelser, som medlemsstaterne og bemyndigede enheder skal overholde for at sikre et tilstrækkeligt niveau af beskyttelse af Unionens finansielle interesser

- forvaltningserklæringer for alle indirekte budgetforvaltningsformer, der ikke er underlagt en særskilt decharge af budgetmyndigheden, hvilket skulle styrke medlemsstaternes og de bemyndigede enheders ansvar og i højere grad give den anvisningsberettigede den nødvendige forsikring, navnlig i regnskabsopgaverne

- kontrol- og revisionsforpligtelser for Kommissionen, herunder procedurer regnskabsafslutning og muligheden for at suspendere eller afbryde betalinger.

5.2.2. Kontrol- og revisionsforpligtelser for medlemsstaterne (finansforordningens artikel 53a)

I nærværende forslag indføres nye bestemmelser på grundlag af artikel 317 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og de indeholder følgende elementer: en harmoniseret administrativ struktur i medlemsstaterne, fælles forvaltnings- og kontrolforpligtelser for disse strukturer, en årlig forvaltningserklæring med en uafhængig revisionsudtalelse, hvorved det godkendte nationale organ påtager sig ansvaret for forvaltningen af de EU-midler, de har fået overdraget, regnskabsafslutning, suspensions- og korrektionsmekanismer i Kommissionens regi.

Disse bestemmelser bør kun finde anvendelse på næste generation af sektorspecifikke forordninger, dvs. efter 2013 (finansforordningens artikel 187).

5.2.3. Betalinger og forvaltningskonti (finansforordningens artikel 61, stk. 4)

Finansforordningens bestemmelser dækker kun bankkonti åbnet med henblik på forvaltning af kassebeholdning under regnskabsførerens ansvar. Oprettelsen af forvaltningskonti i direkte tilknytning til gennemførelsen af et program under indirekte forvaltning af finansielle institutioner bør være mulig. Forvaltningskontiene bør åbnes under den anvisningsberettigedes ansvar efter aftale med regnskabsføreren.

Endvidere er reglerne vedrørende forfinansiering revideret (finansforordningens artikel 81) for at tillade en enkelt udbetaling af forfinansiering, der skal afsluttes i tråd med aktionens forløb. Dette skulle give modtagerne af EU-tilskud større sikkerhed for det beløb, de modtager, da Kommissionen skal godkende de tilskudsberettigede omkostninger regelmæssigt gennem mellemliggende betalinger.

5.2.4. Forvaltning af indtægter (finansforordningens artikel 73b og 74)

Reglerne om inddrivelse bør styrkes for mere effektivt at sikre Unionens finansielle interesser. Navnlig bør tilbagebetalinger behandles af medlemsstaterne på samme måde som krav på deres område.

Det foreslås også at forenkle reglerne for forudgående angivelser af indtægter i tråd med budgetmæssige behov. Der bør være krav om bogføring, når indtægtsforventningen har en vis grad af sandsynlighed, og beløbet med en vis sikkerhed kan fastsættes.

5.2.5. Offentlige indkøb (finansforordningens artikel 88-107)

Bestemmelserne om offentlige indkøb revideres - inden for grænserne af det tilladte i henhold til direktivet fra 2004[12] - for at forenkle reglerne (tærskler, bankgarantier) under hensyntagen til Den Europæiske Investeringsbanks særlige status i traktaten og afgrænse anvendelsesområdet for visse bestemmelser mere præcist, navnlig vedrørende udvælgelsen af eksperter. Hertil kommer, at en leverandørdatabase skulle kunne muliggøre en mere effektiv kommunikation med mulige tilbudsgivere for kontraktværdier under de tærskler, der er fastlagt i direktivet.

Vedrørende udelukkelsesreglerne indføres der i finansforordningens artikel 93 en undtagelse fra udelukkelsespligten, når andre hensyn af almen interesse vejer tungere, navnlig for at sikre kontinuitet i institutionernes hverv. Denne bestemmelse sigter på at tilpasse finansforordningens regler til det relevante direktiv. Der indføres i finansforordningens artikel 95 en bestemmelse for at give Den Europæiske Centralbank og Den Europæiske Investeringsbank adgang til en central udelukkelsesdatabase på lige fod med EU-institutionerne.

Endelig indføres der i finansforordningens artikel 96, stk. 2, en bestemmelse for at indføre et solidt retsgrundlag for offentliggørelsen af administrative afgørelser om udelukkelser og økonomiske sanktioner, i tråd med kravene til beskyttelse af personoplysninger.

5.2.6. Tilskud (finansforordningens artikel 108-120)

Tilskudsreglerne blev først indført i finansforordningen og i gennemførelsesbestemmelserne i forbindelse med omarbejdningen i 2002. Med revisionen i 2006 blev der kun foretaget begrænsede ændringer, som har vist sig utilstrækkeligt for at lette de administrative byrder for tjenestegrenene og modtagerne.

Denne administrative byrde hindrer tjenestegrenene i at bruge deres ressourcer på politikmålene og gennemførelse til tiden, samtidig med at den betyder overdrevent bureaukrati for modtagerne. Der er to direkte årsager hertil: overdreven lighed mellem procedurer/regler for offentlige indkøb og tilskud, selv om målene er forskellige (anskaffelse i modsætning til støtte), og det forhold, at kontrol med tilskud fokuserer på faktiske omkostninger (tilskud baseret på faktiske omkostninger) snarere end på projekternes forventede resultater (projektaflevering).

Det foreslås derfor, at foretage et skifte for Unionens ordning over mod et resultatbaseret system baseret på identificeringen af vedtagne indikatorer og målsætninger (outputs og resultater) og gå videre til en væsentlig forenkling af de faste beløb (fast beløb, standardsatser for enhedsomkostninger og finansiering efter takst), som er helt adskilt fra nogen kontrol af de faktiske gennemførelsesomkostninger (finansforordningens artikel 109). Denne nye tilgang bør i al væsentlighed fastlægges i gennemførelsesbestemmelserne og omfatte kontrolmetoderne (herunder operationelle revisioner), samtidigt med at de fælles principper for tilskud sikres overholdt. Derfor bør maksimumsgrænsen pr. faste beløb (25 000 EUR) udgå, og kollegiet bør træffe afgørelse herom, når det vedtager en specifik ramme for faste beløb.

For at sikre at brug af faste beløb indgår i risikoanalyser foretaget af den anvisningsberettigede og for at sikre ligebehandling af modtagerne bør den ramme, der skal anvendes til fastsættelse af faste beløb (sammenhæng med de finansierede aktiviteter, maksimumbeløb, beregningsgrundlag og -metode), vedtages af Kommissionen, bortset fra ordninger med tilskud med lav værdi (≤ 50 000 EUR). Det vil sætte den anvisningsberettigede i stand til inden for programmets varighed at fastsætte faste beløb, standardsatser for enhedsomkostninger og finansiering efter takst på grundlag af et foreløbigt budget, der indsendes af ansøgeren, under hensyntagen til ansøgerens interne regnskabspraksis, herunder kun acceptable udgiftskategorier, som konsekvent anvendes på lignende operationer af ansøgeren (uden negativ påvirkning for EU-midler).

Sideløbende hermed bør ordningen for faktiske omkostninger , der opretholdes som standardordning, revideres (præcisering af forskellige typer omkostninger, faktisk afholdte omkostninger, bidrag i form af naturalier, overskud), og en eventuel fortjeneste ved en aktion bør tilbagebetales på pro rata-basis (hvor Unionen finansierer 50 % af omkostningerne, bør kun 50 % af fortjenesten tilbagebetales).

Vedrørende gradvis nedtrapning af driftstilskud (finansforordningens artikel 113, stk. 2) foreslås en revision af denne regels anvendelse over fire år, snarere end en fuldstændig ophævelse, da bestemmelsen har en principiel begrundelse.

Procedurerne for ydelse af tilskud revideres i gennemførelsesbestemmelserne, så valg af de nærmere vilkår så vidt muligt overlades til den anvisningsberettigede (afgørelse eller aftale, bankgarantier og dokumentation til vurdering af den operationelle og finansielle kapacitet). Endvidere bør ydelse af tilskud med lav værdi gøres lettere ved at fjerne overdrevne administrative krav i tråd med proportionalitetsprincippet og ved at øge den gældende tærskel (fra 25 000 EUR til 50 000 EUR). Dette følger den tendens, der blev påbegyndt i 2006.

Reglerne for godkendelse af kaskadetilskud har vist sig at være for stramme og bør løsnes op (finansforordningens artikel 120, stk. 2) for at give modtageren mulighed for at omfordele tilskuddet i form af støtte til tredjemand. Dette burde kunne forbedre gennemførelsen af programmer rettet mod store grupper af fysiske personer, som kun kan nås gennem en fordeling på to niveauer (universiteter for Erasmus, ngo'er for programmer for kontante overførsler i foranstaltninger udadtil). Kommissionen foreslår at lette kaskadetilskud ved at fjerne eller løsne op for nogle af de gældende begrænsninger, hvor omfordelingen af midlerne er det vigtigste mål for foranstaltningen, og hvis den første modtager frembyder tilstrækkelige garantier vedrørende inddrivelsen af beløbene. Princippet om begrænsede skønsbeføjelser i den første modtagers omfordeling af tilskud fastholdes.

Den anvisningsberettigede bør endvidere have større fleksibilitet med hensyn til at anse en gruppe af gennemførelsespartnere, så som et konsortium, der er en del af et netværk, som en enkelt modtager. Større proceduremæssig fleksibilitet indføres med finansforordningens artikel 109, stk. 6, hvor ydelse af tilskud til Den Europæiske Investeringsbank i højere grad afspejler Bankens særlige status i medfør af traktaten.

Endelig foreslås der bestemmelser for at øge følgerne af opdagelsen af systemiske fejl inden for ordningen med faktiske omkostninger , når sådanne fejl opdages under en efterfølgende revision. Den kompetente anvisningsberettigede bør i sådanne tilfælde have ret til at anvende samme andel af finansiel korrektion på andre ureviderede projekter, der gennemføres af den samme modtager, og inddrive de relevante beløb, hvis modtageren ikke kan påvise, at fejlen ikke berører de ureviderede projekter.

5.2.7. Priser (nyt afsnit VIa, artikel 120a i finansforordningen)

Priser uddeles som belønning i en konkurrence og udgør et EU-bidragsinstrument, der er forskelligt fra tilskud. Derfor foreslås det at indføre bestemmelser for priser i et særskilt afsnit i finansforordningen. Unionens bidrag i denne sammenhæng fastsættes fuldstændig adskilt fra eventuelle omkostninger fastsat på forhånd.

5.2.8. Finansielle instrumenter forvaltet af internationale finansielle institutioner (nyt afsnit VIb, artikel 120b og 120c i finansforordningen)

Finansielle instrumenter fremstår mere og mere hensigtsmæssige, når de medfører en løftestangseffekt for EU-midlerne, navnlig når de samles i en pulje med andre midler (garantifonde, risikokapital, instrumenter, der blander et EU-tilskud med et lån eller en garanti).

Der foreslås indført bestemmelser for en ny form for finansielt bidrag , da disse finansielle instrumenter, der pt. for det meste gennemføres af Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond, ikke kan sidestilles med tjenesteydelser eller tilskud. De bør være omfattet af specifikke bestemmelser i betragtning af de særlige forhold, der kendetegner deres gennemførelse (revolverende fonde, kaskadebidrag gennem banknetværk), samtidigt med at principperne om ansvar (som f.eks. risikodeling eller samfinansiering, og sanktioner for misligholdelse) og forsvarlig økonomisk forvaltning overholdes (risikobegrænsning for offentlige midler).

5.2.9. Revisionsrettens beretninger og erklæringer om foreløbige konstateringer (artikel 143 og 144)

Der foreslås en række ændringer vedrørende Revisionsrettens års- og særberetninger for at afspejle gældende praksis (kontradiktorisk procedure, offentliggørelse af hver institutions svar ved siden af eller efter Rettens bemærkninger, fremsendelse af medlemsstaternes svar) eller for at strømline tidsforløbet. Endelig formaliserer en ny bestemmelse praksis med de erklæringer om foreløbige konstateringer, som Revisionsretten fremsender til medlemmer af Kommissionen, organer og medlemsstaterne.

5.2.10. EU-trustfonde (finansforordningens artikel 164)

Det foreslås, at Kommissionen bemyndiges til at oprette og forvalte EU-trustfonde for foranstaltninger udadtil, som kan gribe ind med akutte nødhjælpsforanstaltninger, aktioner, der udføres efter katastrofefasen (f.eks. Haiti), eller tematiske foranstaltninger, og som samler bidragene over EU-budgettet med midler fra andre donorer.

Hovedformålet med et sådant aktionsinstrument er at sætte Unionen i stand til at handle som en tungere og mere synlig aktør inden for udviklingsbistand.

5.2.11. Mulighed for at optage lån til finansiering af bygningsanskaffelser (finansforordningens artikel 179, stk. 3, litra b))

Af såvel åbenheds- og omkostningseffektivitetshensyn foreslår Kommissionen at indføre en mulighed for at optage lån udelukkende i tilfælde, hvor institutioner planlægger at købe deres lokaler. Dette vil forenkle det nuværende system betydeligt, være mere omkostningseffektivt, da institutionerne vil kunne udnytte de lavere rentesatser, der følger af Unionens AAA-kreditvurdering på finansmarkedet, og de vil kunne udforme en langsigtet ejendomspolitik (navnlig for delegationerne, OIB og OIL)

I praksis vil kun de årlige ratebetalinger på lån (tilbagebetaling af lånet) fremgå af budgettet, men "byggelånene" selv bør anses for at være uden for budgettet, da de ikke finansierer budgettet, men anskaffelse af aktiver. Af denne årsag indføres ændringen i finansforordningens artikel 179 i stedet for i artikel 14. Gennemførelsesbestemmelsernes artikel 96, som fastlægger de administrationsudgifter, der kan omfattes af foreløbige forpligtelser, ændres ligeledes, da hver årlig betaling (eller ratebetaling) skal behandles som en tilbagevendende administrationsudgift, svarende til en huslejebetaling.

5.2.12. En fleksibel tilgang for offentlig-private partnerskaber

Kommissionens forslag sigter på at udvide anvendelsen af offentlig-private partnerskaber inden for forskning, hvilket er et stærkt ønske hos flere involverede aktører. Den foreslåede fleksibilitet bør omfatte en bred vifte af offentlig-private partnerskaber afhængig af deres struktur og den nøjagtige afgrænsning af den aktivitet, der finansieres (klart identificerede projekter eller F&U-ordninger). Derfor foreslås det, at de eksisterende to mulige strukturer (fællesskabsorganer som omhandlet i finansforordningens artikel 185 , som de fælles teknologiinitiativer i dag, partnerkonsortier organiseret i en privatretlig juridisk enhed eller et rent kontraktmæssigt netværk, som modtager tilskud i bl.a. finansforordningens artikel 108 ) udvides med to nye strukturer. Navnlig er det hensigten, at:

- tillade privatretlige organer at få overdraget gennemførelsen af et offentlig-privat partnerskab og forvalte EU-midler (eksempelvis yde tilskud) i den henseende under indirekte forvaltning (finansforordningens artikel 53, stk. 1, punkt 2, litra g)

- muliggøre vedtagelse - under delegerede beføjelser - af en særskilt kortfattet model til finansbestemmelser, der skal finde anvendelse på de organer, der oprettes med en basisretsakt, og som får overdraget gennemførelsen af et offentlig-privat partnerskab ( finansforordningens artikel 185a ) En sådan model til finansbestemmelser skal omfatte et fælles sæt principper, som er obligatoriske, for at sikre forsvarlig forvaltning af EU-midler og tilstrækkelig beskyttelse af Unionens finansielle interesser. De offentlig-private partnerskaber skal dog kunne anvende deres egne regler (for regnskaber, intern og ekstern revision, indkøb…) inden for rammerne af gældende national lovgivning og basisretsakten.

Det vil dermed blive muligt at vælge den struktur, der er bedst egnet i forhold til mål og karakter af de aktiviteter, der skal gennemføres, lige fra kontraktmæssige til institutionaliserede ("integrerede") arrangementer, sidstnævnte med deltagelse af et EU-organ (finansforordningens artikel 185), et privatretligt organ (finansforordningens artikel 53, stk. 1, punkt 2, litra g)) og et blandet organ (finansforordningens artikel 185a og artikel 53, stk. 1, punkt 2, litra e)).

5.3. Afsluttende bestemmelser (finansforordningens artikel 182-187)

Den nuværende regelmæssige treårige revision af finansforordningen sikrer ikke tilstrækkelig retlig klarhed og stabilitet omkring finansbestemmelserne. Hertil kommer, at revisionsmekanismen er meget stiv og ikke tager hensyn til det flerårige programmeringsforløb for EU-budgettet og dertil knyttet sektorlovgivning. Som følge heraf foreslås det, at fremtidige revisioner af finansforordningen foretages, når det viser sig nødvendigt, uden at angive nogen specifik tidsramme.

⎢ 1605/2002 (tilpasset)

? ny

2010/0154 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers ? Den Europæiske Unions ⎪ almindelige budget

(omarbejdning)

INDHOLD |

FØRSTE DEL | FÆLLES BESTEMMELSER … |

AFSNIT I | GENSTAND … |

AFSNIT II | BUDGETPRINCIPPER … |

Kapitel 1 | Principperne om enhed og et realistisk budget … |

Kapitel 2 | Princippet om etårighed … |

Kapitel 3 | Princippet om balance … |

Kapitel 4 | Princippet om én regningsenhed … |

Kapitel 5 | Princippet om bruttoopgørelse … |

Kapitel 6 | Princippet om specificering … |

Kapitel 7 | Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning … |

Kapitel 8 | Princippet om klarhed og åbenhed … |

AFSNIT III | BUDGETTETS OPSTILLING OG STRUKTUR … |

Kapitel 1 | Budgettets opstilling … |

Kapitel 2 | Budgettets struktur og opstillingsform … |

AFSNIT IV | GENNEMFØRELSE AF BUDGETTET … |

Kapitel 1 | Generelle bestemmelser … |

Kapitel 2 | Gennemførelsesmåder … |

Kapitel 3 | Finansielle aktører … |

Afdeling 1 | Princippet om adskillelse af funktioner … |

Afdeling 2 | Den anvisningsberettigede … |

Afdeling 3 | Regnskabsføreren … |

Afdeling 4 | Forskudsbestyreren … |

Kapitel 4 | De finansielle aktørers ansvar … |

Afdeling 1 | Generelle bestemmelser … |

Afdeling 2 | Bestemmelser for anvisningsberettigede, der er bemyndiget ved delegation eller subdelegation … |

Afdeling 3 | Bestemmelser for regnskabsførere og forskudsbestyrere … |

Kapitel 5 | Forvaltning af indtægter … |

Afdeling 1 | Overdragelse af egne indtægter … |

Afdeling 2 | Overslag over fordringer … |

Afdeling 3 | Fastlæggelse af fordringer … |

Afdeling 4 | Anvisning af indtægter … |

Afdeling 5 | Inddrivelse … |

Kapitel 6 | Forvaltning af udgifter … |

Afdeling 1 | Indgåelse af udgiftsforpligtelser … |

Afdeling 2 | Fastsættelse af udgifter … |

Afdeling 3 | Anvisning af udgifter … |

Afdeling 4 | Betaling af udgifter … |

Afdeling 5 | Tidsfrister i forbindelse med forvaltning af udgifter … |

Kapitel 7 | It-systemer … |

Kapitel 8 | Den interne revisor … |

AFSNIT V | INDGÅELSE AF OFFENTLIGE INDKØBSAFTALER … |

Kapitel 1 | Generelle bestemmelser … |

Afdeling 1 | Anvendelsesområde og tildelingsprincipper … |

Afdeling 2 | Offentliggørelse … |

Afdeling 3 | Procedurer for indgåelse af aftalerne … |

Afdeling 4 | Garantier og kontrol … |

Kapitel 2 | Bestemmelser vedrørende indkøbsaftaler indgået af fællesskabsinstitutionerne √ EU-institutionerne ∏ for egen regning ... |

AFSNIT VI | TILSKUD … |

Kapitel 1 | Anvendelsesområde og former for tilskud … |

Kapitel 2 | Principper … |

Kapitel 3 | Procedure for ydelse af tilskud … |

Kapitel 4 | Betaling og kontrol … |

Kapitel 5 | Gennemførelse … |

AFSNIT VII | REGNSKABSAFLÆGGELSE OG REGNSKABSFØRING … |

Kapitel 1 | Regnskabsaflæggelse … |

Kapitel 2 | Oplysninger om budgetgennemførelsen i løbet af regnskabsåret … |

Kapitel 3 | Regnskabsføring … |

Afdeling 1 | Fælles bestemmelser … |

Afdeling 2 | Det almindelige regnskab … |

Afdeling 3 | Bevillingsregnskabet … |

Kapitel 4 | Formuefortegnelse … |

AFSNIT VIII | EKSTERN REVISION OG DECHARGE … |

Kapitel 1 | Ekstern revision … |

Kapitel 2 | Decharge … |

ANDEN DEL | SÆRLIGE BESTEMMELSER … |

AFSNIT I | DEN EUROPÆISKE GARANTIFOND FOR LANDBRUGET … |

AFSNIT II | STRUKTURFONDENE, SAMHØRIGHEDSFONDEN, DEN EUROPÆISKE FISKERIFOND OG DEN EUROPÆISKE LANDBRUGSFOND FOR UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE … |

AFSNIT III | FORSKNING … |

AFSNIT IV | FORANSTALTNINGER UDADTIL … |

Kapitel 1 | Generelle bestemmelser … |

Kapitel 2 | Gennemførelse af foranstaltningerne … |

Kapitel 3 | Indgåelse af indkøbsaftaler … |

Kapitel 4 | Tilskud … |

Kapitel 5 | Revision af regnskaberne … |

AFSNIT V | EUROPÆISKE KONTORER … |

AFSNIT VI | ADMINISTRATIONSBEVILLINGER … |

AFSNIT VII | EKSPERTER … |

TREDJE DEL | OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER … |

AFSNIT I | OVERGANGSBESTEMMELSER … |

AFSNIT II | AFSLUTTENDE BESTEMMELSER … |

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 322, sammenholdt med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106 A,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten[13],

efter fremsendelse af udkastet til retsakt til Den Europæiske Unions Domstol, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, Oombudsmanden og den tilsynsførende for datasikkerhed,

efter fremsendelse af udkastet til retsakt til de nationale parlamenter,

efter fremsendelse af udkastet til retsakt til Den Europæiske Centralbank og Den Europæiske Investeringsbank,

efter den almindelige lovgivningsprocedure[14], og

ud fra følgende betragtninger:

∫ ny

(1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget[15] er flere gange blevet ændret på væsentlige punkter. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør forordningen af klarhedshensyn omarbejdes.

⎢ 1605/2002 betragtning 1 (tilpasset)

(2) De forhold, der gjorde sig gældende, da finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget blev[16] vedtaget, har ændret sig markant, især efter indførelsen af de finansielle overslag som ramme om budgettet, den institutionelle udvikling og de forskellige udvidelser, og finansforordningen er derfor flere gange blevet ændret på væsentlige punkter. For navnlig at tilgodese kravene om en lovgivningsmæssig og administrativ forenkling og en endnu strammere forvaltning af Fællesskabernes finanser samt af klarhedshensyn bør der ske en fuldstændig omarbejdning af finansforordningen af 21. december 1977.

∫ ny

(3) Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 fastlagde de budgetprincipper og finansielle regler, der bør overholdes i alle retsakter og af alle institutioner. Forordningens grundlæggende principper, udformning og struktur samt de grundlæggende regler for den budgetmæssige og økonomiske forvaltning bør opretholdes. Undtagelserne til disse grundlæggende principper bør revideres og så vidt muligt forenkles under hensyntagen til deres fortsatte relevans, deres nytteværdi for Unionens årlige budget, i det følgende betegnet "budgettet", og den byrde, de medfører for de implicerede parter. De centrale elementer i reformen af den finansielle forvaltning bør opretholdes og styrkes, dvs. de finansielle aktørers rolle, integreringen af kontrol i de operationelle tjenester, de interne revisorer, aktivitetsbaseret budgettering (ABB), moderniseringen af regnskabsprincipper og -regler og de grundlæggende principper for tilskud.

⎢ 1995/2006 Betragtning 4 (tilpasset)

(4) Der bør tages hensyn til de bestemmelser vedrørende gennemførelsen af budgettet med hensyn til indtægter og udgifter, der findes i basisretsakterne vedtaget for perioden 2007-2013, så der sikres overensstemmelse mellem disse retsakter og √ denne forordning ∏ finansforordningen.

∫ ny

(5) I lyset af den praktiske erfaring bør der foretages visse ændringer i finansforordningen for at tilpasse den til de til stadighed voksende krav til budgetgennemførelsen, så som samfinansiering med andre donorer, øget effektivitet i den eksterne bistand og fremme af brugen af specifikke finansielle instrumenter som dem, der er indgået med Den Europæiske Investeringsbank, eller gennemførelse ved hjælp af offentlige og private partnerskaber.

⎢ 1605/2002 Betragtning 2 (tilpasset)

? ny

(6) Denne forordning √ Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 ∏ bør √ begrænsede ∏ begrænse sig til at fastlægge hovedprincipperne og grundreglerne for hele det budgetområde, der er omfattet af traktaten √ traktaterne ∏, mens bestemmelserne om anvendelsen bør henvises til en forordning om gennemførelsesbestemmelser √ var fastlagt i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget[17] ∏ for at sikre et bedre regelhierarki og således gøre finansforordningen √ forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 ∏ lettere at læse. Kommissionen skal derfor bemyndiges til at fastsætte gennemførelsesbestemmelserne. ?Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde begrænser imidlertid muligheden for at delegere beføjelsen til at vedtage gennemførelsesbestemmelser til Kommissionen til kun at gælde supplering eller ændring af ikke-væsentlige elementer i retsakter. Som følge heraf bør visse af de bestemmelser, der er fastlagt i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 indarbejdes i denne forordning. De gennemførelsesbestemmelser, der vedtages af Kommissionen, bør begrænses til tekniske aspekter og gennemførelsesvilkår. ⎪

⎢ 1605/2002 betragtning 3

(7) De fire grundlæggende budgetretlige principper (enhed, bruttoopgørelse, specificering og etårighed) og principperne om et realistisk budget, balance, én regningsenhed, forsvarlig økonomisk forvaltning samt klarhed og åbenhed bør overholdes ved opstillingen og gennemførelsen af budgettet.

⎢1605/2002 betragtning 4

(8) Denne forordning bør bekræfte disse principper og begrænse undtagelserne til det strengt nødvendige inden for klare rammer.

⎢ 1605/2002 betragtning 5 (tilpasset)

? ny

(9) Med hensyn til princippet om enhed bør det i denne forordning fastsættes, at det også finder anvendelse på aktionsudgifter til iværksættelse af EU-traktatens bestemmelser vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og vedrørende politisamarbejdet og det retlige samarbejde i kriminalsager, når disse udgifter afholdes over budgettet. Princippet om enhed og et realistisk budget indebærer, at alle Fællesskabernes og alle Unionens indtægter og udgifter opføres på budgettet, når de afholdes over budgettet.

(10) ?Reglerne om renter, der hidrører fra forfinansiering, bør forenkles, da de forårsager en overdreven stor administrativ byrde for såvel modtagere af EU-midler som Kommissionens tjenestegrene og giver anledning til misforståelser mellem Kommissionens tjenestegrene og aktører og partnere. Af forenklingshensyn, navnlig overfor tilskudsmodtagere, og i tråd med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør der ikke længere være nogen forpligtelse til at skabe et renteafkast ved forfinansiering og inddrive sådanne renter. Det bør dog være muligt at indføje en sådan forpligtelse i et uddelegeringsinstrument for at gøre det muligt at genanvende renteafkast fra forfinansiering til de programmer, der forvaltes af visse befuldmægtigede, eller at inddrive renteafkastet. ⎪

⎢ 1605/2002 betragtning 8 (tilpasset)

(11) Med hensyn til princippet om etårighed bør man bibeholde sondringen mellem opdelte og ikke-opdelte bevillinger. Beslutninger om fremførsler af forpligtelses- og betalingsbevillinger bør træffes af den enkelte institution. Tillægsperioderne bør kun benyttes i de tilfælde, hvor det er strengt nødvendigt, nemlig i forbindelse med betalinger under EUGFL. Hvad angår princippet om etårighed bør der indføres større √ Den nuværende grad af ∏ fleksibilitet og åbenhed √ bør opretholdes ∏ for at imødekomme de funktionelle behov. Fremførsel af bevillinger bør undtagelsesvis tillades, hvis der er tale om udgifter til direkte betalinger til landbrugere over Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik[18].

⎢ 1995/2006 Betragtning 9 og 10 (tilpasset)

? ny

(12) Betalingsanmodningerne fra medlemsstaterne i henhold til de nye landbrugsforordninger √ forordningerne på landbrugsområdet ∏ vil i altovervejende grad være koncentreret i begyndelsen af regnskabsår n . Derfor bør maksimumstærsklen for indgåelse af forudgående forpligtelser over EGFL (fra 15. november i år n-1 ) til dækning af udgifter til løbende forvaltning (som afholdes over budgettet for år n ) forhøjes til tre fjerdedele af de tilsvarende bevillinger i det senest vedtagne landbrugsbudget. Hvad angår √ Bestemmelserne vedrørende ∏ grænsen for indgåelse af forudgående forpligtelser til administrative udgifter bør ordlyden ændres, således at den refererer √ bør referere ∏ til bevillinger, som budgetmyndigheden har truffet afgørelse om, og således udelukker bevillingsoverførsler.

(13) Anvendelsen af ikke-opdelte bevillinger til veterinære foranstaltninger, som afholdes over EGFL, hæmmer gennemførelsen af sådanne foranstaltninger, specielt på grund af de begrænsede muligheder for fremførsel. Det bør derfor være muligt at anvende opdelte bevillinger til sådanne udgifter, da dette er mere i overensstemmelse med foranstaltningernes flerårige karakter.

∫ ny

(14) Fremførselsreglerne for formålsbestemte indtægter bør tage højde for forskellen mellem eksterne og interne formålsbestemte indtægter. For at respektere det donorbestemte formål bør eksterne formålsbestemte indtægter automatisk fremføres og anvendes, indtil samtlige transaktioner i forbindelse med programmet eller aktionen, som de er bestemt til, er udført. Når eksterne formålsbestemte indtægter modtages i programmets eller aktionens sidste år, bør det også være muligt at anvende dem i det første år under det efterfølgende program eller den efterfølgende aktion. Interne formålsbestemte indtægter kan kun fremføres for et år, medmindre den relevante basisretsakt bestemmer noget andet, eller medmindre behørigt begrundede omstændigheder berettiger det.

⎢ 1605/2002 betragtning 9 (tilpasset)

(15) Princippet om balance er en grundlæggende budgetregel. I denne forbindelse bør det understreges, at lånoptagning ikke er forenelig med ordningen for Fællesskabernes √ Unionens ∏ egne indtægter. Balanceprincippet √ bør ikke fortolkes ∏ er dog ikke i sig selv til hinder for transaktioner vedrørende lånoptagelse og långivning, når disse garanteres af Unionens almindelige budget.

⎢ 1605/2002 betragtning 10 (tilpasset)

(16) I medfør af EF-traktatens artikel 277 √ 320 i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde ∏ og Euratom-traktatens artikel 181, stk. 1, skal det fastsættes, hvilken regningsenhed budgettet opstilles i, og denne regningsenhed skal også gælde gennemførelsen og regnskabsaflæggelsen.

⎢ 1605/2002 betragtning 6 (tilpasset)

? ny

(17) Med hensyn til princippet om bruttoopgørelse bør √ blev ∏ mulighederne for tilbagebetaling af acontobeløb og genanvendelse afskaffes √ afskaffet, ∏ og delvis erstattes √ erstattet ∏ med formålsbestemte indtægter og muligheder for at genopføre frigjorte bevillinger. De særlige regler for strukturfondene berøres ikke af disse ændringer √ var ikke berørt ∏.

(18) ?Undtagelsen vedrørende formålsbestemte indtægter bør ændres under hensyntagen til de særlige karakteristika for dels "interne formålsbestemte indtægter" hidrørende fra bevillinger, som budgetmyndigheden har godkendt, dels "eksterne formålsbestemte indtægter", der modtages af forskellige donorer, der har bestemt dem til specifikke programmer eller aktioner. Eksterne donorer bør endvidere forsat kunne samfinansiere eksterne aktioner, især humanitære, selv i tilfælde hvor basisretsakten ikke udtrykkeligt bestemmer det. For at lette forvaltningen af aktiver i form af fast ejendom bør listen over interne formålsbestemte indtægter omfatte indtægter fra salg af bygninger eller lignende transaktioner. ⎪

∫ ny

(19) Med hensyn til opstillingen af formålsbestemte indtægter i budgetforslaget bør der indføres større klarhed og åbenhed ved at sikre, at beløbene for formålsbestemte indtægter medtages i budgetforslaget for de beløbs vedkommende, som der er klarhed over på tidspunktet for opstillingen af budgetforslaget.

⎢ 1995/2006 Betragtning 12 (tilpasset)

(20) I øjeblikket skal Kommissionen have tilladelse af budgetmyndigheden til at modtage donationer, såsom gaver og arv, der medfører en forpligtelse. For at undgå unødvendige og omstændelige procedurer, før Kommissionen √ opnår tilladelse til at ∏ kan modtage donationer, såsom gaver og arv, der medfører en forpligtelse, bør budgetmyndighedens tilladelsen kun være obligatorisk, såfremt der er tale om donationer, der overstiger en vis værdi og indebærer betydelige forpligtelser.

⎢ 1605/2002 betragtning 7

(21) Med hensyn til princippet om specificering har institutionerne brug for en vis fleksibilitet i forvaltningen af bevillingsoverførsler. Denne forordning bør således tillade en integreret opstilling af tildelingen af økonomiske og administrative ressourcer efter formål. Desuden bør procedurerne for bevillingsoverførsler harmoniseres for alle institutionerne, således at overførsler af personale- og driftsbevillinger henhører under hver enkelt institutions kompetence. For så vidt angår bevillingsoverførsler vedrørende aktionsudgifter kan Kommissionen foretage overførsler mellem kapitler inden for ét og samme afsnit på op til i alt 10 % af de af regnskabsårets bevillinger, der er opført under den budgetpost, hvorfra overførslen foretages. Budgetmyndigheden kan i øvrigt kun oprette reserver i to tilfælde, nemlig når der ikke findes nogen basisretsakt, eller når det er usikkert, om bevillingerne er tilstrækkelige.

⎢ 1995/2006 Betragtning 13 og 14

? ny

(22) Reglerne vedrørende bevillingsoverførsler bør forenkles og præciseres på visse punkter, da de i praksis har vist sig at være omstændelige eller uklare. ?Der bør sikres bedre budgetgennemførelse navnlig i forhold til betalingsbevillinger, formålsbestemte indtægter og administrationsbevillinger, der er fælles for flere afsnit. Der bør derfor tillades større fleksibilitet i proceduren for vedtagelsen af visse overførsler. ⎪

(23) Af hensyn til effektiviteten bør Kommissionen selv kunne træffe beslutning om overførsel fra reserven i tilfælde, hvor der ikke foreligger nogen basisretsakt for den pågældende foranstaltning på det tidspunkt, hvor budgettet opstilles, men hvor basisretsakten vedtages i løbet af året. ?For at undgå tilbagevendende forsinkelser i udførelsen af overførslerne, som budgetmyndigheden skal have tilsendt oplysninger om, er det endvidere nødvendigt at forenkle proceduren for og de forskellige typer af sådanne overførsler. Navnlig har det vist sig relevant og effektivt, at Kommissionen kan træffe afgørelse om overførsler af uudnyttede budgetbevillinger i tilfælde af internationale humanitære katastrofer og kriser. Den mulighed bør derfor udvides til også at omfatte lignende begivenheder, der indtræffer efter den 1. december. Af hensyn til åbenheden bør Kommissionen i sådanne tilfælde straks underrette budgetmyndigheden om sin beslutning. Kommissionen bør også selv inden for visse grænser kunne træffe beslutning om overførsler fra nødhjælpsreserven. ⎪

⎢ 1995/2006 Betragtning 15 (tilpasset)

(24) Reglerne om Kommissionens overførsel af administrationsbevillinger bør tilpasses den nye aktivitetsbaserede budgetlægning (ABB) √ stemme overens med ABB-strukturen ∏. Således bør der kunne fastsættes en undtagelse fra "underretningsproceduren". I regnskabsårets sidste måned bør Kommissionen selv kunne træffe beslutning om overførsel af bevillinger vedrørende personaleudgifter inden for en vis grænse.

⎢ 1605/2002 betragtning 11 (tilpasset)

(25) Med hensyn til princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning skal dette defineres ved henvisning til principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet, og dets overholdelse skal sikres ved hjælp af målelige aktivitetsbestemte præstationsindikatorer, således at de opnåede resultater kan vurderes. Institutionerne skal foretage forudgående og efterfølgende evaluering i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer √ vejledning ∏.

⎢ 1995/2006 Betragtning 5 (tilpasset)

? ny

(26) Det bør √ også ∏ præciseres, at en forsvarlig økonomisk forvaltning kræver effektiv og produktiv intern kontrol, og de vigtigste kendetegn og mål for interne kontrolsystemer bør defineres.

(27) ?For så vidt angår bestemmelser om proportionalitet, bør begrebet acceptabel fejlrisiko indføres som led i den anvisningsberettigedes risikovurdering. Institutionerne bør kunne fravige den almindelige væsentlighedsgrænse på 2 %, som Revisionsrettens anvender for at træffe konklusion om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed. Niveauer for en acceptabel fejlrisiko vil være et mere hensigtsmæssigt grundlag for dechargemyndighedens vurdering af kvaliteten af Kommissionens risikoforvaltning. Lovgivningsmyndigheden bør derfor fastsætte niveauet for den acceptable fejlrisiko for hvert politikområde under hensyntagen til omkostningerne ved og udbyttet af kontrollen. ⎪

⎢ 1605/2002 betragtning 12 (tilpasset)

(28) Med hensyn endelig til princippet om klarhed og åbenhed bør der sikres bedre information om gennemførelsen af budgettet og regnskabsføringen. Der skal også fastsættes en ufravigelig tidsfrist for offentliggørelsen af budgettet, der dog ikke berører den foreløbige formidling, som Kommissionens kan sørge for mellem det tidspunkt, hvor Europa-Parlamentets formand fastslår, at budgettet er endeligt vedtaget, og offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers √ Den Europæiske Unions ∏ Tidende. Muligheden for en negativ reserve √ bør ∏ bibeholdes i øvrigt.

⎢ 1995/2006 Betragtning 6

(29) For at sikre gennemskuelighed ved anvendelsen af midler fra budgettet er det nødvendigt at stille oplysninger til rådighed om modtagerne af disse midler inden for visse begrænsninger, der er nødvendige for at beskytte legitime offentlige og private interesser, og under hensyn til den særlige regnskabsperiode, der kendetegner året for Den Europæiske Garantifond for Landbruget.

⎢ 1605/2002 betragtning 13 (tilpasset)

? ny

(30) De nuværende bestemmelser om opstilling og udformning af budgettet bør harmoniseres og forenkles ved at afskaffe sondringen mellem tillægsbudgetter og ændringsbudgetter, der ikke har nogen praktisk betydning.

(31) ?Med hensyn til opstillingen af budgettet er det vigtigt, at strukturen og udformningen af det budgetforslag, som Kommissionen udarbejder, fastlægges nærmere. Indholdet i den generelle indledning til det foreløbige budgetforslag bør beskrives mere præcist. Det er også nødvendigt at indføje en bestemmelse om finansiel programmering for årene fremover samt om muligheden for Kommissionen for at fremlægge arbejdsdokumenter, der kan understøtte budgetanmodninger. ⎪

⎢ 1605/2002 betragtning 14

(32) I budgetsektionen vedrørende Kommissionen bør det være tilladt at opstille bevillinger og midler efter formål, dvs. foretage en aktivitetsbaseret budgetlægning («activity-based budgeting»), for at skabe større klarhed og åbenhed omkring forvaltningen af budgettet i overensstemmelse med målene om forsvarlig økonomisk forvaltning og navnlig produktivitet og effektivitet.

⎢ 1605/2002 betragtning 15 (tilpasset)

(33) Institutionerne bør i forvaltningen af de vedtægtsmæssige stillinger råde over en vis fleksibilitet i forhold til det antal stillinger, der er godkendt på budgettet, især set i lyset af de nye retningslinjer for forvaltningen, hvor det er resultaterne, der tæller, og ikke midlerne. Denne √ fleksibilitet bør ∏ frihed vil dog fortsat være underlagt den dobbelte begrænsning, der ligger i størrelsen af et regnskabsårs budgetbevillinger og det samlede antal tildelte stillinger. Lønklasse √ AD 16, AD 15 og AD 14 ∏ A 1, A 2 og A 3 √ bør ∏ desuden udelukkes desuden herfra.

⎢ 1995/2006 Betragtning 19 (tilpasset)

(34) Med hensyn til gennemførelsen af budgettet er der behov for en række justeringer, så teksten bedre afspejler √ bør ∏ de særlige karakteristika ved den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) √ afspejles ∏. Af hensyn til den juridiske klarhed bør formerne for basisretsakter i henhold til EF-traktaten √ traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ∏ og i henhold til afsnit V og VI i EU-traktaten, anføres i finansforordningen i stedet for i gennemførelsesbestemmelserne. Desuden bør der √ udformes ∏ tilføjes en specifik bestemmelse, som fuldt ud afspejler de former for forberedende foranstaltninger, der kan gennemføres på FUSP-området.

⎢ 1605/2002 betragtning 16 (tilpasset)

? ny

(35) De forskellige måder, hvorpå budgettet kan gennemføres, bør præciseres, nemlig enten centralt af Kommissionen, ved delt forvaltning sammen med medlemsstaterne, ved decentral forvaltning sammen med tredjelande, der modtager bistand, eller endelig ved fælles forvaltning sammen med internationale organisationer. Den centrale forvaltning skal kunne varetages enten direkte af Kommissionens tjenestegrene eller indirekte ved uddelegering til fællesskabsretlige organer eller nationale offentligretlige organer. De forskellige gennemførelsesmetoder skal, uanset hvilket organ der helt eller delvis varetager gennemførelsen, sikre overholdelse af de procedurer, der beskytter Fællesskabets midler, men det understreges samtidig, at det endelige ansvar for gennemførelsen af budgettet i henhold til traktatens artikel 274 påhviler Kommissionen.

(36) ?For så vidt angår gennemførelsesmetoder, navnlig vedrørende betingelserne for eksternalisering af gennemførelsesbeføjelser til tredjemand, er reglerne med tiden blevet for komplekse og bør forenkles. Samtidigt bør den oprindelige målsætning med eksternalisering fastholdes, nemlig at sikre at udgifter uanset gennemførelsesmetode gennemføres med en grad af kontrol og åbenhed svarende til den, der kan forventes af Kommissionens tjenestegrene. Der bør derfor klart skelnes mellem tilfælde, hvor budgettet gennemføres direkte af Kommissionen eller dens gennemførelsesorganer, og tilfælde, hvor budgettet gennemføres indirekte gennem tredjemand. Herved kan der indføres en fælles ordning for indirekte forvaltning med mulighed for tilpasning til sektorspecifikke regler, navnlig hvor budgettet gennemføres indirekte af medlemsstaterne med delt forvaltning. En sådan fælles ordning bør især omfatte de grundlæggende principper, som Kommissionen skal overholde, når den beslutter at gennemføre budgettet indirekte, og de grundlæggende principper, som de parter, der har fået overdraget gennemførelsen, skal overholde. Kommissionen bør være i stand til at anvende Unionens regler og procedurer eller acceptere anvendelsen af den bemyndigede enheds regler og procedurer, forudsat at sidstnævnte garanterer en tilsvarende beskyttelse af Unionens finansielle interesser. ⎪

⎢ 1605/2002 betragtning 17 og 18 (tilpasset)

? ny

(37) Kommissionens ansvar for gennemførelsen af budgettet medfører, at den ikke må uddelegere offentligretlige opgaver, der indebærer skønsbeføjelser. Dette princip skal fastslås i forordningen, der desuden skal præcisere omfanget af de opgaver, der kan uddelegeres. Det bør også understreges, at privatretlige organer bortset fra organer, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver under bestemte betingelser, ikke må udføre budgetgennemførelsesopgaver, men kun opgaver af teknisk, administrativ, forberedende eller underordnet art.

(38) Overholdelsen af principperne om klarhed og åbenhed og forsvarlig økonomisk forvaltning indebærer, at de offentligretlige organer eller organer, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver, til hvilke der uddelegeres gennemførelsesopgaver for Kommissionen, skal råde over klare og åbne procedurer for indgåelse af aftaler, effektiv intern kontrol, et regnskabsaflæggelsessystem, som er adskilt fra resten af deres aktiviteter, og ekstern revision.

(39) ? Regler om forudgående vurdering af enheder - udover medlemsstater, der ikke underlægges en forudgående vurdering - bør tilpasses, så det sikres, at alle bemyndigede enheder og personer kan garantere et niveau i beskyttelsen af Unionens finansielle interesser svarende til det niveau, der fastlægges i denne forordning. Som led i Kommissionens overvågningsopgaver bør der fastlægges kontrol- og revisionsforpligtelser, herunder procedurer for regnskabsafslutning for samtlige budgetforvaltningsformer. ⎪

∫ ny

(40) Kravene bør under hensyntagen til de operationelle behov og for at lette potentielle modtageres eller gennemførelsespartneres gennemførelse stå i forhold til de specifikke risici, der er forbundet med aktionen, og aktionens overordnede kontrolformer. Ved vurderingen af tredjemands evne til at opfylde sådanne bør der tages hensyn til beskaffenheden af de opgaver og foranstaltninger, som Kommissionen udfører som led i sin overvågning af og støtte til gennemførelsen af aktionen. For at forbedre gennemførelsen af budgettet og de forskellige politikker bør denne forordning endvidere tage højde for nye finansielle instrumenter, såsom finansielle instrumenter og private og offentlige partnerskaber.

∫ ny

(41) Erfaringerne med private og offentlige partnerskaber, der institutionaliseres som EU-organer i medfør af artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, viser, at der er behov for yderligere alternativer for at øge udvalget af instrumenter og inddrage organer, hvis regler er mere fleksible og tilgængelige for private partnere end de regler, der gælder for Unionens institutioner. Sådanne alternativer bør operere under indirekte forvaltning. Et alternativ bør være et organ, der oprettes ved en basisretsakt og pålægges finansielle regler, der tager hensyn til de nødvendige principper for at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning af EU-midler. Sådanne principper bør vedtages i en delegeret forordning og bygge på de principper, som tredjemand, der har fået overdraget budgetgennemførelse, skal efterleve. Et andet alternativ bør være gennemførelse af private og offentlige partnerskaber af organer, der er omfattet af privatretlige bestemmelser i en medlemsstat.

∫ ny

(42) I overensstemmelse med artikel 317 i traktaten bør der i denne forordning indføres basale kontrol- og revisionsforpligtelser for medlemsstaterne, når de gennemfører budgettet indirekte i delt forvaltning, da disse for indeværende kun findes i sektorspecifikke forordninger. Det er således nødvendigt at indføje bestemmelser, der opstiller sammenhængende rammer for alle de pågældende politikområder, baseret på en harmoniseret administrativ struktur på nationalt plan, fælles forvaltnings- og kontrolforpligtelser for disse strukturer, en årlig forvaltningserklæring med en uafhængig revisionsudtalelse og en årlig erklæring fra medlemsstaterne om, at de påtager sig ansvaret for forvaltningen af de EU-midler, de har fået overdraget, regnskabsafslutning og suspensions- og korrektionsmekanismer i Kommissionens regi. De mere detaljerede bestemmelser bør forblive i de sektorspecifikke forordninger.

⎢ 1605/2002 betragtning 19 (tilpasset)

(43) Denne forordning √ bør ∏ fastslår i henhold til traktatens artikel √ 322 ∏ 279, litra c), √ fastslå ∏ √ de finansielle aktørers, navnlig ∏ de anvisningsberettigedes, regnskabsførernesens og den interne revisors beføjelser og ansvar.

De anvisningsberettigede √ bør have ∏ har det fulde ansvar for samtlige indtægts- og udgiftstransaktioner, der udføres under deres myndighed, idet de √ bør ∏ skal kunne redegøre for disse transaktioner, eventuelt også under en disciplinærprocedure. De anvisningsberettigedes ansvar skal derfor øges på den måde, at den centrale forudgående kontrol og navnlig finansinspektørens forudgående påtegning af indtægts- og udgiftstransaktioner og regnskabsførerens kontrol med den frigørende kvittering afskaffes.

Regnskabsføreren √ bør ∏ er fortsat √ være ∏ ansvarlig for korrekt gennemførelse af betalinger, inkassering af indtægter og inddrivelse af fordringer. Han er √ bør være ∏ ansvarlig for likviditetsstyring og regnskabsføring og √ for udarbejdelsen af ∏ udarbejder institutionens årsregnskab.

Den interne revisor √ bør udøve ∏ udøver sine funktioner efter de relevante internationale standarder. Hans opgave √ bør være ∏ er at kontrollere, at de forvaltnings- og kontrolsystemer, som de anvisningsberettigede har etableret, fungerer tilfredsstillende.

Den interne revisor er ikke involveret i finansielle transaktioner. Han har ikke til opgave at kontrollere sådanne transaktioner forud for den anvisningsberettigedes beslutninger, idet denne opgave fremover udelukkende påhviler de anvisningsberettigede.

∫ ny

(44) Med hensyn til den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes opgaver bør visse bestemmelser gøres klarere, navnlig vedrørende de interne procedurer for forudgående og efterfølgende kontrol, som han etablerer, og vedrørende hans rapporteringspligt. Desangående bør indholdet i hans årsberetning bringes i overensstemmelse med praksis, hvor denne ledsages af oplysninger om de finansielle forhold og forvaltningen til støtte for hans tro og love-erklæring om udførelsen af hans hverv.

⎢ 1995/2006 Betragtning 24

? ny

(45) ? Kommissionens regnskabsførers ansvar bør præciseres, navnlig bør det præciseres, at han er den eneste person, der kan fastsætte regnskabsregler og harmoniserede regnskabskontoplaner, hvorimod regnskabsførerne for de andre institutioner fastsætter de regnskabsprocedurer, der finder anvendelse i deres respektive institutioner. ⎪ Regnskabsførernes ansvar for at godkende regnskaberne på grundlag af de finansielle oplysninger, de modtager fra de anvisningsberettigede, bør præciseres. Med henblik herpå bør regnskabsførerne have beføjelse til at kontrollere de oplysninger, som den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede har modtaget, og til om nødvendigt at tage forbehold.

∫ ny

(46) For at lette gennemførelsen af visse programmer eller aktioner, der er overdraget til finansielle institutioner, bør der i denne forordning indføres en mulighed for at åbne forvaltningskonti. Sådanne bankkonti bør i den finansielle institutions bøger åbnes i Kommissionens navn eller på vegne af Kommissionen. De bør forvaltes af den finansielle institution under den anvisningsberettigedes ansvar, og det bør være muligt at åbne sådanne konti i andre valutaer end euro.

⎢ 1605/2002 Betragtning 20 (tilpasset)

(47) De anvisningsberettigedes, regnskabsførernes og forskudsbestyrernes ansvar √ bør ikke ∏ adskiller sig ikke fra det ansvar, der påhviler andre tjenestemænd og øvrige ansatte, og de √ bør ∏ er inden for rammerne af vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne √ være ∏ omfattet af de eksisterende disciplinære og økonomiske sanktioner. √ Dog ∏ Til gengæld bør visse specifikke bestemmelser om typer af fejl, som regnskabsførere og forskudsbestyrere vil kunne begå på grund af deres opgavers særlige karakter, bibeholdes, de har ikke længere adgang til nogen særlig godtgørelse eller forsikring. Den anvisningsberettigedes ansvar bør i øvrigt præciseres. Med henblik på tilfælde, der ikke indebærer svig, √ bør ∏ etablerer hver institution for at give ansættelsesmyndigheden den nødvendige ekspertise √ etablere ∏ en særlig instans til behandling af økonomiske uregelmæssigheder; denne √ bør ∏ afgøre, om en eventuel uregelmæssighed medfører et disciplinært eller økonomisk ansvar for den pågældende tjenestemand eller ansatte, og hvis den har opdaget systemrelaterede problemer, sender den en rapport til den anvisningsberettigede og den interne revisor. I tilfælde af svig, bør der derimod i forordningen henvises til de gældende bestemmelser om beskyttelse af √ Den Europæiske Unions ∏ De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser og om bekæmpelse af bestikkelse, der involverer √ EU-tjenestemænd ∏ tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber eller √ tjenestemænd ∏ i medlemsstaterne.

⎢ 1995/2006 Betragtning 23

(48) Der bør skabes mulighed for, at flere institutioner opretter fælles særlige instanser til behandling af økonomiske uregelmæssigheder.

∫ ny

(49) Vedrørende forvaltningen af indtægter er det nødvendigt at strømline reglerne for fordringsoverslag for at tage højde for budgetmæssige behov. Der bør være krav om bogføring, når indtægtsforventningen har en vis grad af sandsynlighed og med en vis grad af sikkerhed kan fastsættes i tal. Forenklingen bør ske ved at indføre visse specifikke bestemmelser om tilpasning eller annullering af et fordringsoverslag.

⎢ 1995/2006 Betragtning 26 (tilpasset)

? ny

(50) Der bør √ fastsættes ∏ indføres en forældelsesfrist for fordringer. I modsætning til, hvad der er tilfældet for mange af medlemsstaterne, gælder der ikke en forældelsesfrist over for √ Unionen ∏ Fællesskabet, så fordringer bortfalder efter en vis periode. √ Unionen ∏ Fællesskabet er heller ikke underlagt en forældelsesfrist for sine fordringer over for tredjemand. Indførelsen af en sådan forældelsesfrist er i overensstemmelse med en forsvarlig økonomisk forvaltning.

(51) ?Reglerne vedrørende inddrivelse bør både præciseres og strammes. Navnlig er der behov for, at det præciseres, at annulleringen af et fordringsoverslag ikke indebærer, at der gives afkald på Den Europæiske Unions etablerede krav. For at styrke beskyttelsen af Unionens finansielle interesser bør EU-midler, der er krævet tilbagebetalt, behandles af medlemsstaterne på samme måde som krav fra offentlige virksomheder på deres område. ⎪

(52) I betragtning af Kommissionens meddelelse om forvaltning af midlertidigt indbetalte bøder[19], bør bøder, tvangsbøder og sanktioner og enhver indtægt hidrørende herfra bogføres som budgetindtægt i året efter, at alle retsmidler over for afgørelserne med pålæg af dem, er udtømt. Som en undtagelse fra denne regel bør en andel begrænset til 2 % af de samlede beløb i form af bøder eller tvangsbøder, der skal opføres på budgettet, tilbageholdes med henblik på overførsel til den fond, der oprettes med meddelelsen.

⎢ 1605/2002 betragtning 21 (tilpasset)

(53) Begreberne budgetmæssig og retlig udgiftsforpligtelse og betingelserne for gennemførelsen heraf bør defineres. For at begrænse omfanget af hvilende forpligtelser bør det tidsrum, hvori der kan indgås specifikke retlige forpligtelser på grundlag af samlede budgetmæssige forpligtelser, begrænses. Der √ bør ∏ skal i øvrigt fastsættes en bestemmelse om frigørelse i forbindelse med specifikke forpligtelser, der ikke har givet anledning til en betaling i tre år.

∫ ny

(54) For så vidt angår betalinger og i tråd med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, bør de forskellige former for betalinger præciseres. Udbetalinger i form af forfinansieringer bør endvidere regelmæssigt regnskabsafsluttes af den kompetente anvisningsberettigede i overensstemmelse med de regnskabsregler, der fastlægges af Kommissionens regnskabsfører. Der bør i kontrakter, beslutninger om ydelse af tilskud og aftaler om tilskud samt i delegationsaftaler med tredjemand indføjes hensigtsmæssige bestemmelser herom.

⎢ 1605/2002 betragtning 22 (tilpasset)

(55) Denne forordning skal definere de typer af betalinger, som de anvisningsberettigede kan foretage. Gennemførelsen af disse typer af betalinger bør hovedsagelig ske på grundlag af foranstaltningens effektivitet og resultater. De upræcise begreber forskud og acontobeløb bør afskaffes. Udbetalingerne foretages i form af forfinansieringer, mellemliggende betalinger og betaling af saldo, når hele beløbet ikke udbetales på én gang.

⎢ 1605/2002 betragtning 23 (tilpasset)

(56) Denne forordning skal præcisere, at Uudgifter √ bør ∏ fastsættes, anvises til betaling og betales inden for en frist, der √ er fastlagt ∏ fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne, og en overskridelse af denne frist √ bør ∏ giver kreditorerne ret til morarenter, der afholdes over budgettet.

∫ ny

(57) Institutioner bør have mulighed for på forhånd at indvillige i officielt at acceptere elektronisk fremsendelse af dokumenter. I overensstemmelse med Kommissionens afgørelser om elektroniske og digitaliserede dokumenter bør de finansielle bestemmelser om kontrol af forpligtelser opdateres og udtrykkeligt anerkende den retlige gyldighed af elektroniske ordresedler og fakturaer med hensyn til registrering af retlige forpligtelser.

⎢ 1995/2006 Betragtning 25

(58) Forholdet mellem Kommissionens interne revisor og de organer, som Fællesskaberne opretter, bør præciseres. Organerne bør have deres egen interne revisionsfunktion, som refererer til deres egne bestyrelser, mens Kommissionens interne revisor refererer til kommissærkollegiet, når det drejer sig om Kommissionens procedurer og systemer. Det bør være tilstrækkeligt, at Kommissionens interne revisor bekræfter, at organernes interne revisionsfunktioner opfylder de internationale standarder, og i den forbindelse bør han kunne foretage vurderinger af den interne revisions kvalitet.

⎢ 1995/2006 Betragtning 27 (tilpasset)

(59) √ Denne forordning ∏ Finansforordningen bør afspejle vigtigheden af rammekontrakter i forvaltningen af offentlige indkøb. Den bør tilskynde til brug af interinstitutionelle udbudsprocedurer og give mulighed for fælles udbudsprocedurer mellem en institution og en ordregivende myndighed fra en medlemsstat.

⎢ 1605/2002 betragtning 24 (tilpasset)

(60) Med hensyn til offentlige indkøbsaftaler, som Fællesskabernes institutioner indgår for egen regning, bør det fastsættes, at reglerne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiver om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige aftaler om bygge- og anlægsarbejder, indkøb og tjenesteydelser finder anvendelse; de regler, der finder anvendelse på indkøbsaftaler, der indgås for tredjemands regning, skal desuden være i overensstemmelse med principperne i disse direktiver.

⎢ 1995/2006 Betragtning 28 (tilpasset)

? ny

(61) √Vedrørende reglerne for offentlige indkøb ∏ Der bør der foretages en række tekniske justeringer for at sikre, at terminologien i finansforordningen √ denne forordning ∏ er fuldt ud i overensstemmelse med terminologien i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter[20]. I henhold til direktivet har medlemsstaterne mulighed for at fastlægge specifikke procedurer for kontrakter, der er erklæret hemmelige, når gennemførelsen skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger, eller når det er nødvendigt af hensyn til medlemsstatens beskyttelse, og der bør gives √ EU- ∏ fællesskabsinstitutionerne samme mulighed.

⎢ 1605/2002 betragtning 25

(62) For at forebygge uregelmæssigheder, bekæmpe svig og bestikkelse og fremme en forsvarlig og effektiv forvaltning bør ansøgere eller tilbudsgivere, der har gjort sig skyldige i uregelmæssigheder, svig eller bestikkelse eller befinder sig i en interessekonflikt, udelukkes fra tildeling af ordrer.

⎢ 1995/2006 Betragtning 29 (tilpasset)

? ny

(63) I overensstemmelse med direktiv 2004/18/EF skal reglerne om udelukkelse fra en udbudsprocedure præciseres. Desuden bør der Aaf retssikkerheds- og proportionalitetshensyn fastsættes en maksimal udelukkelsesperiode i √ denne forordning ∏ finansforordningen. I lyset af direktiv 2004/18/EF bør der √ endvidere ∏ indføres en undtagelse fra udelukkelsesreglerne i forbindelse med køb på særlig fordelagtige vilkår, enten hos en leverandør, der endeligt indstiller sin erhvervsvirksomhed, hos kuratorer eller likvidatorer i en konkursbehandling, en tvangsakkord eller en tilsvarende behandling i henhold til national lov.

(64) ?Udelukkelsesreglerne bør også forbedres med henblik på at styrke beskyttelsen af Unionens finansielle interesser. Henvisningen til hvidvaskning af penge bør tilføjes som omhandlet i direktiv 2004/18/EF. Situationer for udelukkelse af ansøgere eller tilbudsgivere, som ved en retskraftig dom er dømt for et strafbart forhold, der rejser tvivl om deres faglige hæderlighed, eller for svig, bestikkelse, deltagelse i en kriminel organisation, hvidvaskning af penge eller en hvilken som helst anden form for ulovlig aktivitet, der skader Fællesskabets finansielle interesser, bør endvidere udvides til at omfatte personer, der er bemyndigede til at repræsentere, træffe beslutninger vedrørende eller kontrollere ansøgeren eller tilbudsgiveren. Af proportionalitetshensyn bør udelukkelsen dog ikke gælde ansøgere og tilbudsgivere, der kan påvise, at de har truffet passende forholdsregler over for personer, der er bemyndiget til at repræsentere dem. For at sikre kontinuiteten i institutionens hverv bør der ved udbud med forhandling indføres en undtagelse fra udelukkelsespligten grundet i konkurs eller lignende forhold, manglende faglig hæderlighed og misligholdelse af sociale forpligtelser, når kontrakttildelingen af tekniske eller kunstneriske grunde eller af årsager, der vedrører beskyttelsen af enerettigheder, kun kan overdrages til en bestemt erhvervsdrivende. ⎪

⎢ 1995/2006 Betragtning 30 (tilpasset)

(65) Der bør i finansforordningen fastslås en pligt for Aansøgere eller tilbudsgiverebydende under udbudsprocedurer √ bør forpligtes ∏ til på anmodning at dokumentere ejerforholdene eller ledelses-, kontrol- og repræsentationsbeføjelserne i den retlige enhed, der afgiver bud, eller til at dokumentere, at deres underkontrahenter ikke befinder sig i en af de situationer, der √ giver anledning til udelukkelse fra deltagelsen i udbud ∏ er omhandlet i finansforordningens artikel 93. Det bør ikke kræves, at tilbudsgivernede bydende dokumenterer, at de ikke befinder sig i en af de situationer, som medfører udelukkelse, når de deltager i en procedure for indgåelse af kontrakter med meget lav værdi.

⎢ 1995/2006 Betragtning 31 (tilpasset)

? ny

(66) For at øge udbudsprocedurernes effektivitet bør databasen over de ansøgere eller tilbudsgiverebydende, der befinder sig i en af udelukkelsessituationerne, være fælles for institutionerne, forvaltningsorganerne og de organer, der er omhandlet i √ denne forordning ∏ finansforordningen.

(67) ?Selv om Den Europæiske Centralbank (ECB) og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) har deres egen specifikke status inden for Unionens rammer, er anvendelsen af deres egne indtægter af finansiel interesse for Unionen. De bør derfor have adgang til oplysningerne i den centrale udelukkelsesdatabase, der blev oprettet for at beskytte Unionens finansielle interesser, og i givet fald på eget ansvar tage hensyn til dem ved tildelingen af kontrakter under deres udbudsregler. ECB og EIB bør også oplyse Kommissionen om tilbudsgivere, der er endeligt dømt for svig eller lignende strafferetlige overtrædelser, der er til skade for Unionens finansielle interesser. ⎪

⎢ 1605/2002 Betragtning 26 og 27 (tilpasset)

(68) Af hensyn til den nødvendige klarhed og åbenhed bør ansøgere og tilbudsgivere på behørig måde informeres om tildelingen af ordrer.

(69) Endelig bør den forudgående kontrol, der foretages af det nuværende Rådgivende Udvalg for Indkøb og Aftaler, afskaffes som led i ansvarliggørelsen af de anvisningsberettigede.

⎢ 1995/2006 Betragtning 32 og 33 (tilpasset)

(70) Af hensyn til forbigåede tilbudsgiveresbydendes interesser er det hensigtsmæssigt at fastsætte, at en aftale, som er omfattet af direktiv 2004/18/EF, først kan indgås efter udløbet af en rimelig standstill-periode.

(71) Institutionernes forpligtelser til at suspendere en udbudsprocedure eller en aftale i henhold til √ denne forordning ∏ finansforordningen i tilfælde af svig eller uregelmæssigheder bør præciseres, således at √ anvendelsen af ∏ denne forordnings √ øvrige ∏ relevante bestemmelser √ forbedres ∏ gøres mere operationel.

∫ ny

(72) Vedrørende administrative og økonomiske sanktioner bør der indføres et solidt retsgrundlag for offentliggørelsen af afgørelser om sådanne sanktioner i overensstemmelse med kravene til databeskyttelse. Sådan offentliggørelse bør af hensyn til databeskyttelsen og retssikkerheden være valgfri.

⎢ 1605/2002 betragtning 28 (tilpasset)

? ny

(73) Ydelse af og kontrol med √ EU- ∏ fællesskabstilskud bør reguleres ved specifikke bestemmelser baseret på principperne om klarhed og åbenhed, ligebehandling, samfinansiering ? , non-profit, degressiv tildeling af driftstilskud ⎪ og kontrol samt princippet om, at der ikke kan ydes tilskud med tilbagevirkende kraft.

⎢ 1605/2002 betragtning 29 (tilpasset)

(74) For at undgå kumulering af tilskud må der ikke to gange kunne ydes tilskud til finansiering af samme foranstaltning eller til finansiering af driftsudgifter for samme regnskabsår.

⎢ 1605/2002 betragtning 30 (tilpasset)

(75) For at institutionerne kan råde over de nødvendige redskaber til bekæmpelse af svig og bestikkelse bør der fastlægges en række grunde, der medfører udelukkelse fra ydelse af tilskud, svarende til reglerne i forbindelse med tildeling af ordrer.

⎢ 1605/2002 betragtning 31 (tilpasset)

(76) For at præcisere institutionens og modtagerens rettigheder og pligter og sikre overholdelse heraf bør ydelse af tilskud baseres på en skriftlig aftale.

⎢ 1995/2006 Betragtning 34, 35 og 36 (tilpasset)

(77) √ Af forenklingshensyn ∏ Reglerne om tilskud bør forenkles. bør kKravene vedrørende kontrol og garantier bør stå i et mere rimeligt forhold til den økonomiske risiko. Definitionen af tilskud bør præciseres, især for så vidt angår finansiering i forbindelse med låneaktiviteter eller kapitalandele og udgifter vedrørende fiskerimarkederne. For at √ sikre en forsvarlig ∏ forbedre forvaltningen af tilskud og forenkle procedurerne bør det være muligt at yde tilskud enten ved beslutning truffet af institutionen eller ved skriftlig aftale med modtageren.

(78) Af hensyn til klarheden og åbenheden bør der indføres mulighed for at anvende faste beløb og finansiering efter takst ved siden af den mere traditionelle metode med godtgørelse af de faktiske udgifter.

(79) Af hensyn til den juridiske klarhed bør undtagelserne vedrørende non profit-reglen, som for øjeblikket findes i gennemførelsesbestemmelserne, også indgå i finansforordningen. Det bør desuden præciseres, at formålet med at yde tilskud til visse foranstaltninger er at bidrage til at styrke den økonomiske kapacitet eller skabe en indkomst.

⎢ 1525/2007 Betragtning 1, 4 og 5 (tilpasset)

(80) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2004/2003 af 4. november 2003 om statut for og finansiering af politiske partier på europæisk plan[21] fastsætter bl.a. bestemmelser om finansiering af politiske partier på europæisk plan over Den Europæiske Unions budget. Disse rReglerne for finansiering af politiske partier på europæisk plan bør tilpasses, så de i højere grad tager hensyn til de særlige betingelser, som politiske partier arbejder under, herunder skiftende politiske udfordringer og dagsordener, der har budgetmæssige virkninger, som de politiske partier ikke kan forudsige, når de udarbejder deres årlige arbejdsprogrammer og budgetter. Der bør med henblik herpå indføres en begrænset mulighed for at overføre midler fra et givet år til første kvartal i det følgende år.

(81) For at fremme partiernes muligheder for langsigtet finansiel planlægning, tage højde for finansieringsbehov, der varierer fra år til år, og styrke partiernes incitamenter til ikke udelukkende at basere sig på offentlig finansiering, bør de politiske partier på europæisk plan have mulighed for at opbygge begrænsede finansielle reserver baseret på egne midler, der stammer fra andre kilder end Den Europæiske Unions budget. Ovennævnte særlige undtagelser fra forbuddet mod fortjeneste er en undtagelse og bør ikke danne præcedens.

⎢ 1995/2006 Betragtning 37, 38, 41 (tilpasset)

(82) Reglen om, at tilskud bør ydes på grundlag af forslagsindkaldelser, har vist sig værdifuld i praksis. Erfaringen har imidlertid vist, at der i visse tilfælde på grund af foranstaltningens art ikke levnes noget valg med hensyn til modtagere, og der bør derfor i sådanne tilfælde gælde en undtagelse fra denne regel.

(83) Reglen om, at den samme foranstaltning kun kan give anledning til et enkelt tilskud til en bestemt modtager, bør justeres. Nogle basisretsakter giver mulighed for, at √ EU- ∏ fællesskabsfinansieringer fra forskellige kilder kan kombineres, og antallet af sådanne tilfælde vil kunne √ blive mere almindelige ∏ stige i fremtiden for at sikre en effektiv udnyttelse af finansieringen. Dog bør det i denne finansforordningen præciseres, at de samme udgifter ikke kan finansieres to gange over Den Europæiske Unions budget.

(84) Visse restriktioner vedrørende modtagernes støtteberettigelse bør √ ikke finde anvendelse i visse tilfælde ∏ fjernes, så det bliver muligt at yde tilskud til fysiske personer og visse typer enheder, der ikke er juridiske personer. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet √ bør ∏ kan den anvisningsberettigede i forbindelse med tilskud med meget lav værdi √ kunne ∏ undlade at kræve, at ansøgerne erklærer, at de ikke befinder sig i en af de udelukkelsessituationer, som er omhandlet i √ denne forordning ∏ relevante bestemmelser i finansforordningen.

(85) Hvad angår de standarder i forbindelse med indkøbsaftaler, som tilskudsmodtagerne skal anvende, er den nuværende regel i denne finansforordningen uklar og bør forenkles. Desuden bør der fastsættes bestemmelser for tilfælde, hvor gennemførelsen af en foranstaltning gør det nødvendigt, at der ydes økonomisk støtte til tredjemand.

∫ ny

(86) Ordningen med faste beløb bør i lyset af erfaringerne i praksis præciseres (faste beløb, standardtariffer for enhedsomkostninger og finansiering efter takst) og klart differentieres fra eventuel efterfølgende kontrol af faktiske udgifter. Kontrolforanstaltninger bør tilpasses denne nye tilgang med mulighed for at anmode om operationelle revisioner og lade resultaterne gælder for samme modtagers ureviderede projekter, når der opdages tilbagevendende fejl i lignende projekter. Endelig bør modtagerens mulighed for på visse betingelser at omfordele tilskuddet i form af støtte til tredjemand udvides for at fremme en korrekt gennemførelse af programmer, der henvender sig til talrige fysiske personer, som kun kan nås gennem en fordeling på to niveauer. En sådan omfordeling bør være tilladt, forudsat at den første modtager kan fremvise hensigtsmæssige garantier, og passende klausuler begrænser skønsbeføjelserne med hensyn til valg af de efterfølgende modtagere, samt at det tildelte beløb indskrives i tilskudsaftalen.

∫ ny

(87) Som en ny form for finansiel støtte bør konkurrencepræmier reguleres adskilt fra tilskudsordningen ved hjælp af specifikke regler, der ikke henviser til forudsigelige omkostninger. Konkurrencepræmier bør indgå i det årlige arbejdsprogram, og når de overstiger en vis tærskel, tildeles af en modtager eller en kontrahent efter Kommissionens godkendelse af tildelingsbetingelserne og -kriterierne.

∫ ny

(88) Finansielle instrumenter bliver mere og mere værdifulde, når det kommer til at multiplicere effekten af de af Unionens midler, der samles i en pulje med andre midler eller indebærer en løftestangseffekt. Da sådanne finansielle instrumenter ikke kan sidestilles med tjenesteydelser eller tilskud, bør der etableres en ny type finansiel støtte.

⎢ 1605/2002 betragtning 32

(89) Med hensyn til regnskabsføring og regnskabsaflæggelse bør det præciseres, at regnskabet består af et almindeligt regnskab og et bevillingsregnskab, og det bør understreges, at det almindelige regnskab er et periodiseret regnskab, mens bevillingsregnskabet er beregnet på regnskabet over resultatet af budgetgennemførelsen og beretningerne om gennemførelsen af budgettet.

⎢ 1995/2006 Betragtning 44 (tilpasset)

? ny

(54) For så vidt angår reglerne om regnskabsføring og regnskaber, ? bør regnskabsopstillingen forenkles, således at Unionens regnskaber kun omfatter det konsoliderede årsregnskab og det samlede bevillingsregnskab. Det bør ligeledes præciseres, at konsolideringsforløbet kun vedrører de institutioner, der finansieres over Unionens budget, så der tages højde for ECB's særlige uafhængige status. Endelig ⎪ bør der i finansforordningen Kommissionens regnskabsfører gives mulighed for i overensstemmelse med internationale standarder at fastslå, hvilke andre organer - ud over dem, der modtager √ EU- ∏ fællesskabstilskud - der skal være genstand for konsolidering af regnskaberne, idet det forudsættes, at regnskabskonsolideringen hverken indebærer overførsel af midler fra selvfinansierede organer til Den Europæiske Unions almindelige budget eller påvirker deres økonomiske og operationelle selvstændighed og dechargeprocedurerne for deres regnskaber.

∫ ny

(55) For klart og tydeligt at skelne mellem opgaver og ansvar for Kommissionens regnskabsførers opgaver og ansvar for regnskabsførerne for de øvrige institutioner og organer, hvis regnskaber konsolideres, bør det bestemmes, at beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret udarbejdes af den enkelte institution eller det enkelte organ og fremsendes til budgetmyndigheden og Revisionsretten senest den 31. marts i det efterfølgende regnskabsår.

⎢ 1605/2002 betragtning 33 (tilpasset)

? ny

(90) De principper, som det almindelige regnskab og årsregnskaberne er baseret på, bør defineres med henvisning til internationalt anerkendte regnskabsprincipper og √ Rådets fjerde direktiv 78/660/EF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), ∏ Europa-Parlamentets og Rådets direktiver om årsregnskaber for visse selskabsformer √ [22] ∏ i det omfang, de er relevante for det offentlige.

⎢ 1605/2002 betragtning 34 (tilpasset)

(91) Det har vist sig nødvendigt at tilpasse bestemmelserne om fremlæggelse af oplysninger om budgetgennemførelsen, således at disse oplysninger udvides til også at omfatter anvendelsen af fremførte, genopførte og genanvendte bevillinger samt de forskellige √ EU- ∏ fællesskabsretlige organer, og at fremlæggelsen af de månedlige oplysninger og beretningen om gennemførelsen, der tre gange om året √ bør ∏ skal forelægges budgetmyndigheden, organiseres bedre.

⎢ 1605/2002 betragtning 35

(92) De regnskabsmetoder, som institutionerne anvender, bør harmoniseres, og Kommissionens regnskabsfører bør på dette område have retten til at tage initiativer.

⎢ 1605/2002 betragtning 36 (tilpasset)

(93) Det bør præciseres, at anvendelsen af edb-systemer i den økonomiske forvaltning ikke må begrænse Revisionsrettens adgang til bilag.

∫ ny

(94) Det er nødvendigt at opdatere Unionens regler og principper for regnskabsføring for at sikre deres overensstemmelse med reglerne i International Public Sector Accounting Standard (IPSAS).

∫ ny

(95) Bestemmelserne vedrørende de foreløbige og endelige regnskaber bør opdateres, navnlig for at tage højde for de rapporteringsoplysninger, der bør ledsage de regnskaber, der fremsendes til Kommissionens regnskabsfører med henblik på konsolidering. Der bør ligeledes henvises til den forvaltningserklæring, der ledsager de endelige regnskaber, som institutioner og organer, der finansieres over Unionens budget, fremsender til Revisionsretten samt til den forvaltningserklæring, der ledsager fremsendelsen af Unionens endelige konsoliderede regnskaber. Endelig bør der fastsættes en kortere frist for Revisionsrettens fremsættelse af bemærkninger til de foreløbige regnskaber for andre institutioner end Kommissionen og for organer, der finansieres over budgettet, så de sættes i stand til at opstille deres endelige regnskaber under hensyntagen til Revisionsrettens bemærkninger.

⎢ 1605/2002 betragtning 37

(96) Med hensyn til ekstern kontrol og decharge har Kommissionen ganske vist det fulde ansvar for gennemførelsen af budgettet, men omfanget af den delte forvaltning med medlemsstaterne indebærer, at disse samarbejder under Revisionsrettens kontrolprocedure og derefter under budgetmyndighedens dechargeprocedure.

⎢ 1605/2002 betragtning 38 (tilpasset)

(97) √ Dechargetidsplanen bør skabe optimale vilkår for ∏ For at få regnskabsaflæggelsen og dechargeproceduren til at forløbe bedst muligt, bør dechargetidsplanen ændres.

⎢ 1605/2002 betragtning 39 (tilpasset)

(98) Kommissionen skal, hvis Europa-Parlamentet anmoder om det, forelægge det alle de oplysninger, der er nødvendige for, at dechargeproceduren vedrørende det pågældende regnskabsår kan forløbe tilfredsstillende i overensstemmelse med EF-traktatens artikel √ 319 ∏ 276.

⎢ 1605/2002 betragtning 40 (tilpasset)

(99) For visse √ EU- ∏ fællesskabspolitikkers vedkommende bør der indføres specifikke bestemmelser. √ Sådanne bestemmelser bør overholde ∏ under overholdelse af grundprincipperne i denne forordning.

⎢ 1605/2002 betragtning 41 (tilpasset)

(100) For så vidt angår bevillinger til EUGFL og administrationsbevillinger forekommer det nødvendigt at åbne mulighed for at indgå forudgående forpligtelser fra den 15. november i året før det pågældende regnskabsår.

⎢ 1995/2006 Betragtning 45 og 46 (tilpasset)

? ny

(101) Med henblik på etableringen af den nye EGFL, som skal erstatte Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), hvad angår finansiering af markedsforanstaltninger, fra den 1. januar 2007, bør ordlyden af finansforordningen visse steder ændres. Det er også nødvendigt at præcisere, at der kan indgås foreløbige forpligtelser efter den sædvanlige tomånedersfrist efter modtagelsen af medlemsstaternes udgiftsoversigter i tilfælde, hvor der forventes at blive truffet en afgørelse om bevillingsoverførsel. Finansforordningens særlige bestemmelser om overførsler bør endvidere præciseres.

(102) (59) Ordlyden bør endvidere tilpasses, således at der kun henvises til strukturfondene, Samhørighedsfonden, Fiskerifonden og Fonden for Udvikling af Landdistrikterne og fonde på området frihed, sikkerhed og retfærdighed, som er under delt forvaltning. Omtalen af førtiltrædelsesforanstaltningerne på strukturområdet (ISPA) og landbrugsområdet (SAPARD) bør fjernes, da de omfatter tredjelandes ? indirekte ⎪ forvaltning ? og ikke delt forvaltning med medlemsstaterne ⎪. Hvad angår genopførelsen af frigjorte bevillinger i overensstemmelse med de nye basisretsakter vedrørende strukturforanstaltninger i perioden 2007-2013, som dækker tilfælde af force majeure, bør der i √ denne ∏ finansforordningen kun bevares bestemmelser for tilfælde, hvor der kan tilskrives Kommissionen en åbenlys fejl.

⎢ 1605/2002 betragtning 42 (tilpasset)

? ny

(103) Med hensyn til ? de specifikke bestemmelser i denne forordning vedrørende strukturfondene, Samhørighedsfonden, Fiskerifonden og Fonden for Udvikling af Landdistrikterne og fonde på området frihed, sikkerhed og retfærdighed, som er under delt forvaltning ⎪ strukturfondene bør mulighederne for tilbagebetaling af acontobeløb og genopførelse af bevillinger bibeholdes på betingelserne i den erklæring fra Kommissionen, der er knyttet som bilag til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene[23], senest ændret ved forordning (EF) nr. 1447/2001[24]. ?Endvidere bør det som en undtagelse fra fremførselsreglen være tilladt at fremføre disponible forpligtelsesbevillinger ved udgangen af regnskabsåret som følge af tilbagebetalinger af acontobeløb indtil programmets afslutning og anvende disse forpligtelsesbevillinger, når andre forpligtelsesbevillinger ikke længere er til rådighed. ⎪

⎢ 1995/2006 Betragtning 47 og 48 (tilpasset)

(61) √ Bestemmelsen ∏ Der bør tilføjes en bestemmelse i finansforordningen vedrørende den formålsbestemte indtægt, der fremkommer ved afviklingen af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, og tilrådighedsstillelsen af de tilsvarende bevillinger √ bør opretholdes ∏.

(62) Det er nødvendigt at tillade genopførelse af bevillinger, der er blevet frigjort, fordi de projekter, hvortil de var bestemt, enten slet ikke eller kun delvis er gennemført. Genopførelse bør dog kun være mulig på nøje fastsatte betingelser og kun inden for forskningsområdet, eftersom forskningsprojekter indebærer en højere økonomisk risiko end projekter inden for andre politikområder.

⎢ 1605/2002 betragtning 43 (tilpasset)

? ny

(104) Med hensyn til forskning bør budgettets udformning bringes i overensstemmelse med bestemmelserne om aktivitetsbaseret budgetlægning. samtidig med, at Dden smidighed i forvaltningen, som Det Fælles Forskningscenter (FFC) har i dag, √ bør ∏ bevares.

(105) ?Der er endvidere behov for præcisering vedrørende FFC's deltagelse i procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler og for ydelse af tilskud, når FFC udfører foranstaltninger, der helt eller delvis finansieres over det almindelige budget uden for de budgetposter, der sædvanligvis er bestemt for FFC i forskningsfondene. Når FFC deltager i procedurer for indgåelse af indkøbsaftaler og for ydelse af tilskud som tredjemand, bør FFC være fritaget fra bestemmelserne vedrørende udelukkelseskriterier, administrative og økonomiske sanktioner, finansiel og økonomisk kapacitet og sikkerhedsstillelse. Det er endvidere nødvendigt, at der tages hensyn til de teknisk-videnskabelige tjenester, som FFC yder til andre institutioner eller til Kommissionens tjenestegrene gennem interne administrative ordninger, som falder uden for reglerne om offentlige indkøb. For at disse opgaver kan udføres effektivt, bør indtægter hidrørende fra aktiviteter i tilknytning til disse opgaver undtagelsesvis anses for at være eksterne formålsbestemte indtægter. ⎪

⎢ 1605/2002 betragtning 44 (tilpasset)

(106) Med hensyn til foranstaltninger udadtil bør der åbnes mulighed for at decentralisere forvaltningen af bistanden til tredjelande under forudsætning af, at Kommissionen opnår garantier for en forsvarlig økonomisk forvaltning, og at modtagerlandet over for Kommissionen påtager sig ansvaret for de udbetalte midler.

⎢ 1605/2002 betragtning 45 (tilpasset)

(107) Finansieringsaftaler eller kontrakter, der indgås med modtagerlandet eller et offentligretligt nationalt eller internationalt organ eller fællesskabsorgan samt med privatretlige fysiske eller juridiske personer, bør indeholde de almindelige principper for indgåelse af aftaler, der er fastsat i afsnit V i del I og i afsnit IV i del II i denne forordning, for så vidt angår foranstaltninger udadtil.

∫ ny

(108) Med hensyn til de specifikke bestemmelser for gennemførelsen af eksterne foranstaltninger er det nødvendigt, at der tages hensyn til de ændringer og den forenkling, der er foreslået vedrørende forskellige forvaltningsmetoder.

∫ ny

(109) For at styrke Unionens internationale rolle i foranstaltninger udadtil og inden for udvikling og øge Unionens synlighed og effektivitet bør Kommissionen bemyndiges til at oprette og forvalte europæiske trustfonde til akutte nødhjælpsforanstaltninger, aktioner, der udføres efter katastrofefasen eller tematiske foranstaltninger. Selv om de ikke indgår i budgettet, bør sådanne trustfonde forvaltes efter de finansielle regler, der er fastlagt i denne forordning, i den udstrækning det er nødvendigt for sikkerheden og åbenheden i anvendelsen af EU-midler. Kommissionen bør i denne henseende være formand for den bestyrelse, der oprettes for hver trustfond for at sikre, at donorerne er repræsenteret, og træffe afgørelse om anvendelsen af midlerne. Regnskabsføreren for hver trustfond bør endvidere v