:OMMI SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93) 247 endelig udg. 
Bruxelles, den 2 . juni 1993 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
Retningslinjer for udvikling af 
EF*s posttjenester 
1. INDLEDNING 
1.1 Posttjenesternes betydning 
1.2 Posttjenesternes funktion i EF 
1.3 Grønbogen og dens forslag 
1.4 Meningsudveks1ingen 
2. RETNINGSLINJER PÅ BAGGRUND AF MENINGSUDVEKSLINGEN 
2.1 Den almindelige udvikling 
2.2 En fælles definition på universel tjeneste 
2.3 Bibeholdelse af monopol 
2.4 Standarder for servicekvalitet 
2.5 Harmoniseringsfremmende foranstaltninger 
2.6 Adskillelse mellem myndighedsfunktionen og de driftsmæssige funktioner 
2.7 Terminalafgifter 
2.8 Internationale spørgsmål 
3. GENNEMFØRELSE 
3.1 De foreslåede aktioner 
3.2 Rådføringsprocessen 
KONKLUSION 
Bilag 1: Grønbogens vigtigste forslag 
Bilag 2: Resultater af den offentlige meningsudveksling 

- 1 -
1. INDLEDNING 
1.1 Posttjenesternes betydning 
Hvor stort et omfang, posttjenesterne har i EF, kan belyses ved hjælp af nogle 
få tal. De har en omsætning på over 60 mia. ECU eller 1,3% af BNP, og de 
beskæftiger over 1 700 000 personer og er dermed en af EF's største 
arbejdsgivere. Dertil kommer, at sektoren er i stadig vækst. 
Da posttjenesterne er et så vigtigt kommunikations- og udvekslingsmiddel, 
spiller de desuden en afgørende rolle for alle andre økonomiske og 
samfundsmæssige aktiviteter, selv om de i visse tilfælde kan erstattes af 
andre kommunikationsmidler, og deres betydning vokser stadig, fordi de 
økonomiske beslutningstagere i stadig større grad benytter sig af dem. 
Her er postordresalg, adresserede reklameforsendelser og omdeling af presse-
forsendelser, især specialtidsskrifter, særligt iøjnefaldende eksempler. 
Det skal desuden påpeges, at postudvekslingen er med til at holde samfundet 
sammen og skaber forbindelser mellem borgere og virksomheder på trods af 
geografiske afstande. 
1.2 Posttjenesternes funkton i EF 
De nuværende posttjenester har imidlertid af en række problemer, som kræver 
behandling på EF-plan 
Utilstrækkelig servicekvalitet 
Når det gælder indenlandsk post i medlemsstaterne, varierer den universelle 
tjenestes kvalitet meget fra det ene postvæsen til det andet. I nogle 
medlemsstater er 90% af posten sikret omdeling dagen efter afsendelsen, i 
andre drejer det sig kun om 15-16%. 
Sådanne variationer får betydelige følger for de sektorer, der er særligt 
afhængige af posttjenesterne. For sektorer som udgivervirksomhed, finansielle 
- 2 -
tjenesteydelser, postordresalg og reklame kan der være tale om faktiske 
handelshindringer. For den enkelte forbruger bliver valgmulighederne 
indskrænket. 
For tværnational post er den gennemsnitlige ekspeditionstid for en forsendelse 
4 dage mod 1,5 til 2 arbejdsdage for indenlandsk post. Den almindeligt 
anerkendte målsætning, at tværnational post skal omdeles inden 3 arbejdsdage, 
opfyldes i virkeligheden kun for 40%'s vedkommende. 
Denne kvalitetsforskel skaber en grænseeffekt, som er forstyrrende for det 
indre marked. Følgen er, at de virksomheder, der afsætter deres produkter 
gennem postvæsenet i en anden medlemsstat, stilles ringere end firmaer, der 
har sæde i den pågældende medlemsstat. 
Manglende harmonisering 
Der er stor forskel på, hvorledes den universelle tjeneste udføres, og der 
findes ikke nogen fælles definition på den. Poststandardiseringen er 
forskellig fra den ene medlemsstat til den anden* Det betyder, at samvirket 
mellem de forskellige medlemsstaters net er mangelfuldt. 
Uoverensstemmelser mellem tjenesterne 
Uoverensstemmelserne i postsektoren hæmmer samhørigheden i EF, da de regioner, 
hvis posttjenester ikke er af tilstrækkelig høj kvalitet, stilles ringere, når 
det gælder kommunikation og varedistribution. 
Handelsforvridninger 
Foruden forvridningerne mellem de virksomheder, hvis aktiviteter er afhængige 
af posttjenesterne, er der også handelsforvridninger i selve postsektoren. Det 
drejer sig om de tilfælde, hvor monopolets omfang er større, end den 
universelle tjenestes sikkerhed kræver. 
1.3 Grønbogen og dens forslag 
Ministerrådet opfordrede i 1989 Kommissionen til at fremsætte forslag om 
postsektorens udvikling. I grønbogen om udvikling af det indre marked for 
posttjenester, som blev forelagt den 11. juni 1992, foreslog Kommissionen 
- 3 -
derpå en række foranstaltninger for at løse sektorens vanskeligheder og 
opstillede følgende scenarier: fuldstændig liberalisering, fuldstændig 
harmonisering, bibeholdelse af status quo eller en blandet løsning, som 
forener både liberalisering og harmonisering. 
Kommissionen gav udtryk for, at den selv foretrak det sidste scenario, der 
kombinerer gradvis liberalisering af markedet med en styrkelse af den 
universelle tjeneste og en selektiv harmonisering og derfor er i 
overensstemmelse med følgende politiske målsætninger: 
1. AT FASTLÆGGE EN EF-DEFINITION PÅ DEN UNIVERSELLE POSTTJENESTE, DER ER 
BRUG FOR; AT SIKRE, AT DEN ER TILGÆNGELIG OVER HELE EF TIL PRISER, SOM 
ER OVERKOMMELIGE FOR ALLE, VED AT GIVE DEN MONOPOL PÅ EN RÆKKE 
TJENESTEYDELSER (FOR SÅ VIDT SOM DER ER BEHOV FOR DET I DE ENKELTE 
MEDLEMSSTATER) FOR AT DEN KAN SIKRE SIG DE RESSOURCER, DER KRÆVES FOR 
AT KUNNE UDFØRE EN SAMFUNDSOPGAVE UNDER FORSVARLIGE FORHOLD; AT LADE 
DEN STØRST MULIGE DEL AF SEKTOREN DRIVE SIN VIRKSOMHED PÅ FRIE 
KONKURRENCEVILKÅR I OVERENSSTEMMELSE MED DENNE MÅLSÆTNING. 
2. AT PÅLÆGGE DE VIRKSOMHEDER, DER I EF FORESTÅR DEN UNIVERSELLE TJENESTE, 
FÆLLES FORPLIGTELSER TIL GENGÆLD FOR DE SÆRLIGE OG EKSKLUSIVE 
RETTIGHEDER, SOM MONOPOLET GIVER DEM, IKKE MINDST MED HENSYN TIL 
TJENESTEYDELSERNES KVALITET. 
3. AT YDE ETHVERT NØDVENDIGT BIDRAG TIL EF*S SAMHØRIGHED VED HJÆLP AF 
PASSENDE HARMONISERINGSFORANSTALTNINGER. 
Grønbogens forslag er gengivet i enkeltheder i bilag I. 
1.4 Den offentlige meningsudveksling 
Den offentlige meningsudveksling, som omfattede alle berørte parter og 
sluttede i begyndelsen af januar 1993, affødte talrige bemærkninger og 
kommentarer^). Kommissionen modtog over 200 skriftlige indlæg fra 
forskellige sider. Ud over bemærkninger fra forskellige institutioner (Europa-
Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, de nationale myndigheder) kom 
der et stort antal indlæg fra virksomheder (offentlige og private) og 
forbrugere (forbrugerorganisationer og brugere fra erhvervslivet). 
(1) Se bilaget: "Postgrønbogen - Resultater af den offentlige 
meningsudveksling". 
4 -
Da grønbogen er så omfattende, er en del af bidragene først indløbet ret 
sent(2). En liste over de modtagne skriftlige bidrag findes i det sidste 
bilag. 
(2) Kommissionen beklager dog, at en række regeringer og offentlige 
virksomheder ikke har svaret inden fristens udløb. 
- 5 -
2. RETNINGSLINJER PÅ BAGGRUND AF MENINGSUDVEKSLINGEN 
2.1 Den almindelige udvikling 
Alle parter i postsektoren ønsker en harmonisering af sektorens grundlæggende 
principper og har i vid udstrækning kunnet tilslutte sig, at der er behov for 
en EF-indsats, således som Rådet påpegede allerede i 1989, og som grønbogen 
argumenterer for. Den enighed herom, som kom frem under meningsudvekslingen, 
bygger især på følgende konstateringer: 
de fejlfunktioner, som især kan konstateres i forbindelse med 
tværnational post er til hindring for det indre marked og hæmmer 
konkurrencen og den økonomiske og sociale samhørighed. EF må derfor 
gøre en indsats for at reducere de bestående forskelle 
de nationale aktioner beholder deres fulde værdi, men bør suppleres med 
EF-aktioner for bedre at kunne opfylde brugernes behov, øge 
servicekvaliteten og styrke sektorens effektivitet og konkurrenceevne. 
I det store og hele stiller et stort flertal sig positivt til de hovedlinjer, 
Kommissionen har foreslået, ligesom det grundliggende scenario og de 
principper, det bygger på, finder næsten enstemmig tilslutning hos sektorens 
beslutningstagere. 
Det samme gælder tanken om en universel posttjeneste, som næsten alle 
diskussionsdeltagerne finder grundlæggende. Langt de fleste af indlæggene går 
ind for, at der skal være et monopol. Alle er enige om, at der skal lægges 
vægt på forbedring af servicekvaliteten. En omlægning af den nuværende 
terminalafgiftsordning forekommer oplagt, og der er et almindeligt ønske om at 
adskille myndighedsfunktionen og de driftsmæssige funktioner. 
Endelig er der et udbredt ønske om, at meningsudvekslingen ikke standses nu, 
men at den videreføres, mens arbejdet med at fastlægge og iværksætte en 
ordning for EF's postsektor står på. 
- 6 -
2.2 En fælles definition på universel tjeneste 
2.2.1 Meningsudvekslingens resultater 
Tanken om universel tjeneste betragtes som grundlæggende. Samtlige debatindlæg 
går ind for, at der fastlægges en fælles definition på universel tjeneste, da 
det er en forudsætning for, at postsektorens øvrige led kan udvikles. 
De fleste af indlæggene har en ret bred opfattelse af begrebet universel 
tjeneste og foreslår, at definitionen skal omfatte al brevpost (undertiden 
nævnes et vægtkriterium på 2 kg). Den universelle tjeneste opfattes som en 
struktur med et universelt netværk og ensartede, overkommelige priser. 
Hvad angår transport af varer ved hjælp af postforsendelser", er meningerne 
delte. 
2.2.2 Kommissionens foreslåede retningslinjer 
Postsektorens udvikling bygger på tanken om universel tjeneste. Den indebærer, 
at medlemsstaterne har pligt til at sikre en posttjeneste af god kvalitet, som 
er tilgængelig for alle til overkommelige priser, både når det gælder 
indenlandsk post og tværnational post. 
Den universelle tjeneste bør derfor defineres på EF-plan. Den fælles 
definition på universel tjeneste skal imidlertid betragtes som en 
referencedefinition, og de enkelte medlemsstater kan fastsætte en mere 
omfattende definition, hvis den svarer bedre til deres egne lovlige 
interesser. Denne referencedefinition på universel tjeneste skal omfatte 
præstationens og forsendelsernes art og den påtænkte type tjenesteydelser. 
Hvad præstationens art angår, skal den universelle tjeneste sikre let adgang 
til postnettet og sørge for en passende omdeling af postforsendelser. 
Hvad forsendelser og tjenesteydelser angår, skal den universelle tjeneste: 
- 7 -
omfatte følgende adresserede postforsendeler: breve, brevkort, 
adresserede reklameforsendelser, kataloger, bøger, blade og 
tidsskrifter, tryksager samt pakker (transport af varer); 
omfatte brevpost på indtil 2 kg og postpakker på indtil 20 kg. Disse 
grænser svarer til dem, der anbefales af Verdenspostunionen, hvis 
specifikationer for disse postforsendelsers emballage og dimensioner 
også kan benyttes; 
omfatte både indenlandsk og tværnational post af første klasse og 
eventuelt også af anden; 
omfatte en enkelt særposttjeneste, nemlig anbefalet post. Derimod hører 
de øvrige særposttjenester, f.eks. eksprespost, ikke hjemme under den 
universelle tjeneste. 
Når denne universelle tjeneste realiseres, skal der bl.a. tages hensyn til 
følgende: 
de enkelte medlemsstater skal træffe de nødvendige foranstaltninger for 
at sikre den universelle tjenestes kontinuitet. Navnlig skal den 
universelles tjenestes leverandør være forpligtet til at modtage post 
fra andre medlemsstater eller fra tredjelande til omdeling i sit område 
og sikre den den samme servicekvalitet, som de indenlandske brugere 
får; 
den universelle tjeneste skal jævnligt tages op til revision, for at 
den kan udvikles efter de seneste teknologiske fornyelser og tilpasses 
brugernes behov. 
2.3 Bibeholdelse af monopol 
2.3.1 Meningsudvekslingens resultater 
Næsten samtlige diskussionsdeltagere finder det berettiget at bibeholde en 
række monopoliserede tjenester, forudsat monopolet begrænses til det, der ud 
fra proportionalitetsprincippet kan betragtes som nødvendigt for at levere en 
universel tjeneste. 
I de indlæg, som fremkom under meningsudvekslingen, blev der især lagt vægt på 
sammenhængen mellem den universelle tjeneste og monopolets omfang. Også 
- 8 -
forbindelsen mellem monopolet og den universelle tjenestes økonomiske 
bæredygtighed blev stærkt understreget. 
Med hensyn til de tjenester, der skal monopoliseres, viser det sig: 
at der er enighed om, at eksprespost og omdeling af blade og pakker 
ikke skal være monopoliseret, hvad der i øvrigt som regel heller ikke 
er tilfældet nu; 
at der er principiel enighed om, at særpost og nye tjenester hører 
hjemme i konkurrencesektoren, men skal undersøges i hvert enkelt 
tilfælde; 
at der er enighed om, at brevpost skal være monopoliseret inden for 
faste pris- og vægtgrænser, hvis størrelse diskussionsdeltagerne dog 
ikke er enige om; 
at der er tilslutning til, at ekspedition og omdeling af egen post skal 
liberaliseres i den udstrækning, denne aktivitet kan defineres præcist. 
Hvad angår adresserede reklameforsendelser og tværnational post, er der kommet 
modstridende synspunkter frem under meningsudvekslingen: 
adresserede reklameforsendelser: et flertal går ind for, at denne 
tjeneste fortsat skal være monopoliseret, og fremfører især to 
argumenter herfor: 
det må sikres, at de virksomheder, som påtager sig en universel 
tjenestes forpligtelser, også har de nødvendige indtægtskilder; 
på grund af brevhemmeligheden er det svært at afgøre, hvad der er 
adresserede reklameforsendelser, og det er derfor vanskeligt at 
undgå, at monopoliserede brevpostforsendelser fejlagtigt omdeles af 
virksomheder, der ikke har ret til at gøre det. 
En række brugervirksomheder og deres organisationer samt nogle private og en 
enkelt offentlig virksomhed har søgt at belyse de fordele, en sådan 
liberalisering indebærer i form at priser, valgfrihed og servicekvalitet, og 
tvivler på, at den vil være i stand til at undergrave den universelle 
tjeneste. 
- 9 -
Tværnational post: en lang række indlæg skelner mellem: 
udgående post og transitpost, hvor indsamling og transport allerede 
er liberaliseret i flere medlemsstater: nogle indlæg går ind for en 
liberalisering, mens en række postvirksomheder indtager et mellem­
standpunkt, hvor liberaliseringen gøres afhængig af, at terminal­
afgiftsordningen lægges om; 
indgående post: de fleste postvirksomheder modsætter sig 
liberalisering af dette led i den tværnationale postekspedition, 
først og fremmest fordi den kan misbruges til omdirigering af 
indenlandsk post. De fleste af brugervirksomhederne peger ligesom de 
private postvirksomheder på den tværnationale postekspeditions 
manglende kvalitet og fremhæver de fordele, det ville indebære, hvis 
den samme virksomhed sikrede hele forløbet. 
2.3.2 Kommissionens foreslåede retningslinjer 
For at sikre, at de virksomheder, der af medlemsstaterne har fået pålagt en 
universel tjenestes forpligtelser, kan drive et økonomisk bæredygtigt postnet, 
kan medlemsstaterne opretholde en række monopoliserede tjenester. 
Det må derfor afgøres, i hvilken udstrækning konkurrencen skal indskrænkes 
eller helt udelukkes for at den universelle tjenestes leverandører kan udføre 
deres opgaver uden fare for den økonomiske bæredygtighed. 
Den nuværende situation i medlemsstaterne viser, at postvæserne kan opfylde 
deres forpligtelse til at levere bestemte tjenesteydelser (f.eks. pakkepost i 
hele EF, omdeling af tryksager i flere medlemsstater), uden at disse 
tjenesteydelser behøver at være monopoliseret. 
Det skal således sikres, at monopolet er tilstrækkelig omfattende til at sikre 
den universelle tjenestes økonomiske bæredygtighed, men samtidig, i 
overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, begrænser sig til det, som 
er nødvendigt for at kunne opfylde dens forpligtelser. 
- 10 -
Alt tyder dog på, at den monopoliserede sektor blot skal være en underafdeling 
af de universelle tjenester. Uden for monopolet kan tjenesteydelserne tilbydes 
af offentlige og private virksomheder samtidig. 
Listen over monopoliserede tjenester skal fastsættes på EF-plan, men 
medlemsstater, der mener, at bestemte liberaliseringsforslag kan bringe den 
universelle tjenestes formål i fare, skal kunne foretage en mere begrænset 
liberalisering af markedet, forudsat denne løsning står i et rimeligt forhold 
til formålet og er i overensstemmelse med EF*s regler. 
Monopolets afgrænsning skal bygge på følgende kriterier: 
kun tjenester, der hører under den universelle tjeneste, kan anses for 
at berettige en monopolisering. Andre tjenester, som ikke tilhører 
denne kategori, f.eks. eksprespost, ekspedition af egen post eller 
omdeling af uadresserede forsendelser skal derfor, ligesom nye 
tjenester, der adskiller sig stærkt fra de monopoliserede tjenester, 
leveres på konkurrencemæssige vilkår; 
tjenester, der ikke indebærer nogen universel forpligtelse, f.eks. 
omdeling af forsendelser, som indeholder varer (pakkepost) eller 
upersonlige meddelelser (f.eks. aviser, blade, brochurer eller andre 
tryksager, der sendes som masseforsendelse med samme indhold), skal 
ikke være monopoliserede; 
de forsendelser, der kan monopoliseres, er de almindelige, 
grundlæggende postforsendelser. Monopolet skal afgrænses ved hjælp af 
pris- og vægtkriterier; 
en medlemsstats monopoliserede indenlandske post kan ikke transporteres 
ud ad medlemsstaten af en anden virksomhed for dér at blive omdelt af 
den universelle tjenestes leverandør, som om det drejede sig om 
tværnational post. 
Det skal påpeges, at der er to spørgsmål, som bør drøftes yderligere: 
Hvad adresserede reklameforsendelser angår, har Kommissionen taget de 
vanskeligheder, som blev fremhævet under meningsudvekslingen til 
- 11 -
efterretning, men mener iøvrigt ikke, de er uovervindelige, hverken når 
det gælder økonomi eller kontrol. Kommissionen finder det derfor 
nødvendigt at fortsætte debatten om dette spørgsmål og foretage 
yderligere undersøgelser af følgerne af en liberalisering. 
Hvad tværnational post angår, konstaterer Kommissionen, at en libera­
lisering af indsamling og transport af udgående post og af transitpost 
ikke volder nævneværdige vanskeligheder. Dog indrømmer Kommissionen, 
som omtalt senere, at der må gøres en ende på de fordrejninger, der 
skyldes den nuværende terminalafgiftsordning. Kommissionen mener 
desuden, at de økonomiske følger af en liberalisering af omdelingen af 
indgående post bør undersøges til bunds, da en sådan liberalisering kan 
indebære betydelige kvalitetsforbedringer, fordi en enkelt tjeneste 
varetager hele forløbet. Undersøgelsens formål skal bl.a. være at 
imødegå den ængstelse for omdirigering af indenlandsk post, som kom til 
udtryk under meningsudvekslingen. 
En alternativ fremgangsmåde kan eventuelt også overvejes. Den går ud på, at 
den endelige postomdeling forbliver monopoliseret, mens de øvrige led 
(indsamling, transport, sortering) liberaliseres helt - uden forskel mellem 
indenlandsk post og tværnational post. 
Det ser på forhånd ud til at indebære visse fordele: 
da den universelle tjenestes faste omkostninger især er knyttet til den 
endelige omdelingsfase, vil det teoretisk set sikre den universelle 
tjenestes økonomiske bæredygtighed, hvis den endelige omdeling 
forbliver monopoliseret 
det vil være i overensstemmelse med det indre markeds logik, hvis al 
skelnen mellem indenlandsk post og tværnational post ophæves, dog må 
det tages med i overvejelserne, at der er forskel på virksomhedernes 
kapacitet, og at det på denne baggrund kan være svært at sikre 
effektive præstationer i hele forløbet 
de problemer med at kontrollere, om posten bliver omdirigeret, som blev 
omtalt i forbindelse med tværnational post og adresserede 
reklameforsendelser, kan undgås. 
- 12 -
Disse spørgsmål kan behandles nærmere i forbindelse med senere 
meningsudvekslinger. 
2.4 Standarder for servicekvalitet 
2.4.1 Meningsudvekslingens resultater 
Det fremgår af indlæggene, at standarder for servicekvalitet anses for grund­
læggende, og at en indsats på både myndigheds- og driftsplan er berettiget. Et 
flertal går ind for, at der på EF-plan vedtages strenge kvalitetskriterier. 
Det fremhæves dog, at de fælles standarder skal vedtages inden for frister, 
som tager hensyn til bestemte landes udgangssituation. 
Det forhindrer dog ikke medlemsstaterne i eventuelt at fastsætte strengere 
standarder. Under alle omstændigheder påpeges det, at de fælles standarder 
ikke må føre til en sænkning af indenlandske standarder, som allerede er høje. 
Standarderne skal offentliggøres, uanset om de er fælles eller nationale, og 
kontrollen skal kunne følge hele postbesørgelsens forløb, også når der er tale 
om tværnational post. 
Meningerne er mere delte, når det gælder spørgsmålet om, hvorvidt der kun skal 
opstilles standarder for servicekvalitet i den monopoliserede sektor, eller om 
de skal gælde hele den universelle tjeneste. 
Det spørgsmål er blevet rejst, om det ville være hensigtsmæssigt at oprette et 
uafhængigt organ eller benytte uafhængige observatører i forbindelse med 
udførelsen af en sådan standard- og kontrolpolitik. 
Det understreges i øvrigt i mange indlæg, at det bør medføre sanktioner, hvis 
et postvæsen ikke overholder standarderne. Det er blevet foreslået, at termi­
nalafgiftsbeløbet skal knyttes til tjenestens kvalitet, selv om mange indlæg 
peger på de vanskeligheder, det kan medføre, eller at monopolet skal indskræn­
kes eller ophæves, hvis et postvæsen ikke opfylder de kvalitetsforpligtelser, 
der påhviler det. 
- 13 -
2.4.2 Kommissionens foreslåede retningslinjer 
Der bør fastsættes standarder for den tværnationale og den indenlandske 
universelle tjenestes servicekvalitet, der bør indføres en ordning for kontrol 
med de faktiske præstationer, og resultaterne bør offentliggøres. Standarderne 
for den tværnationale tjenestes kvalitet bør fastsættes på EF-plan. De 
standarder, som de nationale postmyndigheder fastsætter i de enkelte 
medlemsstater, skal kunne forenes med overholdelse af EF-standarderne for 
tværnational post, men postmyndighederne kan i deres eget land pålægge den 
universelle tjenestes leverandør et kvalitetsniveau, som er højere. 
Kvalitetsstandarderne skal indføres på følgende måde: 
På grundlag af den universelle tjenestes enkelte produkter eller 
basistjenester fastsættes der frister for: 
breve og brevkort af 1. og 2. klasse 
pakker (op til den universelle tjenestes vægtgrænse) 
periodiske forsendelser (dag- og ugeblade) 
masseforsendelse af tryksager. 
Disse frister skal være mål for præstationen fra det øjeblik, posten indle­
veres, til den udleveres til modtageren (kontrol af hele forløbet). 
Skønt standardfristerne i almindelighed er tilstrækkelige, kan der 
fastsættes særlige frister for visse former for post (postudveksling 
mellem store byer, langdistancepost, lokal og tværnational post osv). 
Sikkerhed og fortrolighed skal være 100% garanteret. For at sikre, at 
disse ufravigelige principper overholdes, skal der hvert år foretages 
en opgørelse over 
antallet af bortkomne, indholdsberøvede eller beskadigede 
forsendelser 
antallet af tilfælde, hvor brevhemmeligheden er blevet krænket. 
- 14 -
Bestemmelserne for det ansvar, der påhviler den universelle tjenestes 
leverandør, og reglerne for erstatning til kunden i de tilfælde, hvor 
der klart foreligger bortkomst, indholdsberøvelse, beskadigelse eller 
urimelig forsinkelse. 
Et eksternt organ eller en gruppe specialister bør kontrollere resulta­
terne og standardernes overholdelse. 
2.5 Harmoniseringsfremmende foranstaltninger 
2.5.1 Meningsudvekslingens resultater 
Skønt der er enighed om, at der skal skabes større harmonisering i postsek­
toren, end det er tilfældet nu, indeholder indlæggene i almindelighed kun få 
anvisninger på, hvilke områder denne harmoniseringspolitik skal omfatte. 
Der er i indlæggene almindelig enighed om, at adgang til netværk og univer­
selle tjenester på lige vilkår og overholdelse af bestemmelserne for gennem­
sigtighed skal sikres. 
Når det gælder krydssubsidieringer er meningerne delte: Der sættes ikke 
spørgsmålstegn ved det princip, at medlemsstater, der ønsker det, kan 
foretage geografiske krydssubsidieringer for at sikre takstudligningen. Til 
gengæld indvender de private postvirksomheder og nogle brugere fra erhvervs­
livet, at det ikke kan have nogen berettigelse at subsidiere tjenesteydelser, 
der udbydes på konkurrencevilkår, selv om de (som f.eks. pakkepost) indgår i 
den universelle tjenestes forpligtelser. 
Der lægges i øvrigt vægt på teknisk standardisering og på behovet for at finde 
frem til en vis form for harmonisering af takstprincipperne for de offentlige 
postvirksomheders basistjenester. 
Desuden foreslår de private virksomheder en harmonisering af postvæsenernes 
regnskabsmetoder. 
Endelig understreges det ofte, at harmoniseringsforanstaltningerne ikke må 
føre til en sænkning af seviceniveauet eller til prisstigning for brugerne. 
Hvad gennemførelsesmåden angår, er to holdninger kommet til udtryk: 
- 15 -
den første går ind for en bevidst indsats eller et direkte pres fra 
myndighedernes side 
den anden bygger på den tanke, at harmoniseringen skal ske af sig selv 
på grundlag af markedskræfternes frie spil om udbud og efterspørgsel. 
2.5.2 Kommissionens foreslåede retningslinjer 
Kommissionen mener, at der bør søges en vis harmonisering på fire områder: 
Betingelserne for adgang til netværk og tjenester, takstprincipperne og den 
forretningsmæssige og tekniske harmonisering. 
Betingelserne for adgang til netværk og universel tjeneste. 
Betingelserne for adgang fastsættes af medlemsstaterne, blot skal de overholde 
det princip, at alle brugere skal sikres adgang til posttjenesterne på lige 
vilkår. Betingelserne skal være klare, og de skal offentliggøres. 
Takstpr inc ipperne 
Taksterne skal være knyttet til den enkelte tjenestes omkostninger og således 
skabe mulighed for virksomhedernes økonomiske bæredygtighed på længere sigt og 
modvirke risikoen for konkurrenceforvridende krydssubsidieringer. Hertil 
kræves en gennemsigtig regnskabsføring, og den er så meget mere nødvendig, som 
postvæsenerne kan benytte de samme netværk til både monopoliserede og ikke-
monopoliserede tjenester. 
Geografiske krydssubsidieringer, hvis formål er at sikre takstudligningen, og 
subsidieringer fra den ikke-monopoliserede til den monopoliserede sektor kan 
tillades, hvorimod krydssubsidieringer fra den monopoliserede sektor til den 
ikke-monopoliserede kun kan tillades, hvis de er nødvendige for, at den uni­
verselle tjeneste kan udføres, og hvis de er forenelige med konkurrencereg­
lerne. 
Forretningsmæssig og teknisk harmonisering 
En vis forretningsmæssig og teknisk harmonisering vil bidrage til at opfylde 
den væsentligste målsætning, nemlig at sikre en varig posttjeneste på det 
- 16 -
indre marked til fordel for brugerne, samtidig med at sektorens konkurrence­
dygtighed forbedres. For de monopoliserede tjenesters vedkommende kan harmo­
niseringen være obligatorisk i den udstrækning, den er til fordel for bru­
gerne. I konkurrencesektoren kan det derimod kun dreje sig om henstillinger. 
Der skal tages initiativer i to retninger for at sikre postnettenes samvirke: 
Der bør ske en harmonisering af salgsbetingelserne og en teknisk 
standardisering af ekspeditionen, transporten og omdelinge af post. 
Det tekniske standardiseringsarbejde vil blive overdraget til europæiske 
specialorganer efter principperne i direktiv 83/189/EØF. Kommissionen vil i 
påkommende tilfælde overlade hvervet til CEN, som skal udføre det under 
hensyntagen til ISO's arbejde. 
2.6 Adskillelse mellem myndighedsfunktionen og de driftsmæssige funktioner 
2.6.1 Meningsudvekslingens resultater 
Adskillelsesprincippet accepteres af alle. Det opfattes faktisk som en 
nødvendig betingelse for, at universel tjeneste, afgrænsning af monopolet, 
klar oplysning om regler, hensyn til brugernes behov og effektiv håndhævelse 
af reglerne (beskyttelse af monopolet og loyal konkurrence uden for monopolet) 
kan sikres i samtlige medlemsstater. 
2.6.2 Kommissionens foreslåede retningslinjer 
Adskillelsen mellem myndighedsfunktionen og de driftsmæssige funktioner skal 
sikres i alle medlemsstater. 
De enkelte medlemsstaters frihed ifølge den plan, der fremlægges her, gør de 
nationale myndigheders rolle som både regelfastsætter og overvågnings- og 
17 -
kontrolinstans mere iøjnefaldende. Den adskillelse mellem myndighedsfunk­
tionen og driftsfunktionerne, som allerede er i gang, skal derfor udbygges og 
fuldføres. 
2.7 Terminalafgifter 
2.7.1 Meningsudvekslingens resultater 
Ifølge flertallet af indlæg kræves der en omlægning for at opnå ratio­
nalisering. Dog er der stadig en vis betænkelighed over for en alt for hastig 
tilnærmelse mellem terminalafgifterne og de faktiske omkostninger. 
Spørgsmålets internationale karakter er ret afgørende, det gælder ikke mindst 
Verdenspostforeningens rolle, som fremhæves i adskillige indlæg. 
Visse former for remail, som eksisterer i kraft af den nuværende terminal­
afgiftsordning, har i øvrigt givet anledning til talrige kommentarer. Især 
anses det for vigtigt, at der findes en løsning på problemet med ABA-remail og 
dens eventuelle betydning for kontrollen med, at den universelle tjenestes 
leverandør får sin eneret respekteret. 
2.7.2 Kommissionens foreslåede retningslinjer 
Den økonomiske kompensation (terminalafgifter), postvirksomhederne benytter 
indbyrdes, bør afspejle de faktiske omkostninger, som de enkelte virksomheder 
pådrager sig ved at ekspedere tværnational post, og være i overensstemmelse 
med EF's konkurrenceregler. 
Selv om der kan indgås bilaterale aftaler om at foretage en tilpasning til 
bestemte poststrømmes særlige forhold (f.eks. postens omfang, ekspeditionernes 
regelmæssighed, det forberedende arbejde, forsendelsernes fysiske form osv.), 
er det alligevel langt mere hensigtsmæssigt at indføre en global 
referenceordning, så den universelle tjeneste ikke afbrydes eller forstyrres, 
selv om postvirksomhederne bliver uenige om prisen på de præstationer, de yder 
hinanden. 
- 18 -
Efter Kommissionens opfattelse skal EF ikke have noget direkte ansvar på dette 
område, som først og fremmest hører under postvirksomhedernes kompetence. 
Meningsudvekslingen har imidlertid vist, at der er enighed om en række grund­
principper, hvis realisering Kommissionen kan medvirke til: 
Den virksomhed, som omdeler posten, bør til gengæld for sin ydelse 
modtage en godtgørelse, der dækker dens faktiske omkostninger forhøjet 
med en normal bruttofortjeneste. Afsendelsesvirksomheden (eller 
transitvirksomheden) skal kun betale den takst, postvirksomheden i 
bestemmelseslandet benytter over for den nationale posttjenestes andre 
brugere i en lignende situation (i forhold til mængde, 
forhåndssortering osv.). 
Den bedste og mest praktiske løsning består i at benytte bestemmelses­
landets indenlandske posttakster med de ændringer, som kræves af hensyn 
til det forberedende arbejde og de eventuelle sanktionsbestemmelser i 
forbindelse med den præsterede tjenestes kvalitet. 
De regnskabsmetoder, der benyttes i forbindelse med fakturering af 
terminalafgifter, skal være pålidelige og billige. De må heller ikke 
forsinke postens ekspedition, da de så ville stride mod formålet, 
nemlig at forbedre servicekvaliteten. 
2.8 Internationale spørgsmål 
2.8.1 Meningsudvekslingens resultater 
Indlæggene indeholder talrige henvisninger til postsektorens internationale 
aspekter: 
det gælder således definitionen på universel tjeneste, der kunne tage 
hensyn til de forpligtelser, der ifølge UPU påhviler postvæsenerne; 
- 19 -
det gælder også spørgsmålet om remail, der kan behandles på grundlag af 
artikel 25 i UPU's akter, ikke mindst når det drejer sig om ABA-remail 
(post fra landet A, som indleveres til postvæsenet i landet B for at 
omdeles i landet A) eller remail fra tredjelande; 
hvad terminalafgifter angår, vil forslaget om at fastsætte deres 
størrelse på grundlag af bestemmelseslandets omkostninger ikke kunne 
gennemføres, medmindre det vedtages i UPU; 
endelig henvises der til den eventuelle indførelse af en international 
voldgiftsordning, som skal afgøre uoverensstemmelser, der skyldes 
remail, eller benyttes, hvis der ikke opnås enighed om en ny 
terminalafgiftsordning. 
For medlemsstaternes vedkommende påpeges det, at det er nødvendigt 
at deres holdning i internationale organisationer koordineres 
at der skabes overensstemmelse mellem deres aftaler med tredjelande og 
EF's postregler. 
Fndelig peger en lang række indlæg på mulighederne for at behandle postsek­
torens internationale spørgsmål i forbindelse med drøftelserne om GATS. 
2.8.2 Kommissionens foreslåede retningslinjer 
For Kommissionen er det afgørende, at overensstemmelsen mellem medlemssta­
ternes internationale forpligtelser og EF's politik og forskrifter sikres, at 
samarbejdet for bedre organisation og større effektivitet på de internationale 
postmarkeder videreføres, og at den nødvendige koordination mellem EF's og 
medlemsstaternes holdning i de kompetente instanser sikres. 
Der bør indføres en ny godtgørelsesordning i forbindelse med medlemsstaternes 
indbyrdes postudvekslinger. Det vil være en fordel, hvis den udvides til at 
omfatte samtlige postvæsener i CEPT, eventuelt med de nødvendige ændringer. 
Det samme gælder postudvekslingerne med de vigtigste industrialiserede 
20 
tredjelande. For forbindelserne med andre lande, ikke mindst industrilandene, 
kan en sådan løsning på grundlag af de indenlandske takster volde vanske­
ligheder på kortere sigt. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at koordinere 
medlemsstaternes holdninger i UPU. 
Der bør træffes foranstaltninger for at undgå, at store mængder EF-post (med 
oprindelse og bestemmelsessted i EF og senere EØS, navnlig ABA- og ABC-remail) 
kan omdirigeres gennem tredjelande, alene fordi disse landes postvæsener søger 
at udnytte den manglende tilpasning af UPU's regler og afslår at indgå 
aftaler, som bygger på sundere økonomiske principper. 
- 21 -
3. GENNEMFØRELSE 
Hvis de problemer, der omtales i pkt. 1.2, skal løses, kræver både det indre 
markeds logik og EF-retten, at nogle af aktionerne udføres på EF-plan. Det 
gælder således sikringen af basisposttjenesternes kontinuitet i hele EF, 
afgrænsningen af den monopoliserede sektor ved hjælp af proportionalitets­
princippet og forbedringen af den tværnationale posttjenestes kvalitet, for 
blot at nævne de mest iøjnefaldende eksempler. 
I overensstemmelse med nærhedsprincippet beholder medlemsstaterne imidlertid 
en betydelig kompetence. Således skal EF's definition på universel tjeneste 
betragtes som en referencedefinition, og de enkelte medlemsstater kan fast­
sætte en mere omfattende definition, hvis den svarer bedre til deres egne 
lovlige interesser. 
Nærhedsprincippet gælder også for standarderne for servicekvalitet. Postmyn­
dighederne i de enkelte medlemsstater kan pålægge den universelle tjenestes 
leverandør i deres eget land at opfylde endnu strengere standarder for 
servicekvalitet. 
I overensstemmelse med nærhedsprincippet skal EF-aktionerne kun gælde det 
minimum, der kræves for at sikre de harmoniserings- og liberaliseringsfor­
anstaltninger, som er nødvendige for at udvikle EF's posttjenester. EF's 
opgave er her at fastsætte de fælles principper, som er grundlaget for, at 
målsætningen kan opfyldes. Inden for disse rammer kan medlemsstaterne stadig 
udvikle deres egen postpolitik. De nationale myndigheder beholder det direkte 
ansvar for fastsættelse af reglerne i de enkelte lande. 
Når EF's posttjenester skal udvikles, er der derfor fire forhold, som nødven­
digvis må tages i betragtning: 
Retningslinjernes gennemførelse forudsætter, at der på EF-plan tages 
lovgivningsinitiativer. Der skal dog først foretages en analyse af 
disse initiativers konsekvenser, hvad der allerede er ved at ske, og de 
skal ledsages af en rådslagningsprocedure og en tidsplan. 
- 22 -
Nogle foranstaltningers sociale følger kan være særligt mærkbare, og 
analysen af konsekvenserne for den universelle tjenestes økonomiske 
bæredygtighed og for beskæftigelsen skal derfor tage hensyn til de 
forskellige medlemsstaters økonomiske forhold, regionale forskelle og 
forskellige samfundsforhold. 
Vedtagelsen af de retningslinjer, der foreslås i denne meddelelse, må 
ikke indebære en tilbagegang for de medlemsstater, hvor niveauet alle­
rede er højere end det, som foreslås her (det kan f.eks. dreje sig om 
den universelle tjenestes omfang eller om servicekvaliteten). I andre 
medlemsstater kan der derimod være behov for en kortere tilpasnings-
periode i forbindelse med nogle af disse retningslinjers indførelse. 
Det nuværende postmarkeds dynamik viser, at det nuværende retsgrundlag 
for universel tjeneste, kvalitetsstandarder, harmoniseringsforanstalt­
ninger og monopoltjenester ikke kan tilpasses på mellemlang sigt. Det 
vil derfor være hensigtsmæssigt at benytte en gradvis fremgangsmåde, 
som er tilstrækkelig fleksibel til at sikre, at dette retsgrundlags 
forskellige elementer kan tages op til revision, når markedsudvik­
lingen fører til en situation, som er anderledes end den nuværende. 
Tiden efter Rådets møde vil især blive præget af et snævert samarbejde mellem 
Kommissionen og sektorens beslutningstagere i de i pkt. 3.2 omtalte udvalg for 
at finde de bedst egnede løsninger, der kan skabe en harmonisk udvikling og 
sikre, at brugernes behov, de ansattes interesser og sektorens bidrag til EF's 
økonomiske, sociale og kulturelle udvikling og samhørighed alt sammen bliver 
taget i betragtning. 
3.1 De foreslåede aktioner 
Blandt de aktioner, hvormed retningslinjerne skal realiseres og udvikles, må 
der skelnes mellem aktioner med lovgivningsformål og andre aktioner. 
Lovgivningsaktioner : 
Ved hjælp af disse aktioner skal der indføres et virkeligt indre marked for 
posttjenester. Der påtænkes følgende foranstaltninger: 
- 23 
Direktiver om referencedefinitionen på universel tjeneste foruden en 
række forskrifter (f.eks. adskillelse mellem myndighedsfunktionen og 
driftsfunktionerne) og en beskrivelse af de forpligtelser, som påhviler 
den universelle tjenestes leverandør (takstprincipper, betingelser for 
adgang til netværk på lige vilkår osv.), samt angivelse af de 
tjenester, der kan monopoliseres på EF-plan. 
Et direktiv om servicekvalitet, som fastsætter kvalitetsstandarder, 
indfører systemer for kontrol med præstationerne og opstiller princip­
perne for behandling af klager i forbindelse med tværnational post, 
navnlig inden for EF. 
- Et direktiv om forretningsmæssig harmonisering og teknisk 
standardisering, som fatsætter de overordnede mål og de metoder, der 
skal benyttes. 
Andre aktioner: 
Når først definitionen på den universelle tjeneste er fastlagt, skal der 
foretages en nøjagtig vurdering af den nuværende situation i EF's forskellige 
regioner, især når det drejer sig om de tjenesteydelser, som tilbydes, og dem, 
der rent faktisk leveres. Det skal på grundlag af denne vurdering afgøres, 
hvilke foranstaltninger der kræves for at mindske de regionale forskelle. 
Den universelle tjeneste skal ikke standse ved EF's grænser. Det må ikke 
glemmes, at der også er en verden udenfor. Det gælder ikke mindst spørgsmålet 
om, hvilke virkninger udviklingen på dette område vil få for EFTA-landene og 
de central- og østeuropæiske lande (realisering af tanken om et udvidet 
Europa). Blandt de øvrige spørgsmål, som skal tages op, er betingelserne for 
adgang til markedet, de multilaterale forhandlinger i Uruguay-runden og den 
igangværende udvikling i verdenspostforeningen. 
Der må nødvendigvis være en forbindelse mellem liberalisering indadtil og EF-
virksomheders adgang til markederne i tredjelande. EF må forfølge dette mål . 
med alle til rådighed stående midler og med det faste fortsæt at åbne nye 
forretningsmuligheder for sine virksomheder på markederne uden for EF. 
Når det gælder økonomisk godtgørelse mellem leverandørerne indbyrdes, synes en 
løsning at være i sigte, men Kommissionen vil fortsat være opmærksom på 
spørgsmålet. 
Hvis de nuværende problemer i forbindelse med terminalafgifterne (forvridning 
af markedet og konkurrencen, fare for den universelle tjeneste) ikke finder en 
løsning, kan Kommissionen foreslå passende foranstaltninger. 
- 24 -
Endelig vil Kommissionen under overholdelse af nærhedsprincippet sørge for, at 
den fælles referenceramme for posttjenesterne indføres gradvis, og at 
udviklingen i postsektoren er i overensstemmelse med Fællesskabets øvrige 
politik, det gælder især transport, told, moms og databeskyttelse. 
3.2 Rådføringsprocessen 
De foreslåede aktioner og tidsplanen for indførelse af den fælles postpolitik 
bør underkastes en omhyggelig rådføringsprocedure, som indebærer, at alle 
berørte parter, navnlig brugernes repræsentanter (uanset om det er store 
kunder eller forbrugere), virksomhederne og sektorens ansatte, inddrages i 
processen. 
Grundlaget for denne rådføringsproces skal være det arbejde, som udføres i de 
eksisterende arbejdsgrupper (gruppen af højtstående postembedsmænd - SOGP) og 
i to nye udvalg: 
Det Rådgivende Udvalg for Posttjenester, som især skal være organ for 
postvirksomhederne og brugerne. 
Det Paritetiske Udvalg for Postsektoren, som skal bestå af repræsentan­
ter for de offentlige og private postvirksomheder og for de ansattes 
fagforeninger. 
- 25 -
4. KONKLUSION 
Meningsudvekslingen om postgrønbogen har vist, at de berørte parter er stærkt 
involveret, og den har understreget, hvor nødvendigt det er at udvikle et 
fælles marked for posttjenester og opnå enighed om et forholdsvis stort antal 
væsentlige retningslinjer. 
Kommissionen har taget samtlige indlæg til efterretning og det er dens 
indtryk, at der nu kan tilbagelægges endnu et stadium på vejen mod fornyelse 
af EF's postsektor, og at det skal ske ved at realisere de grundlæggende 
retningslinjer i grønbogen, opstille mere detaljerede retningslinjer for de 
aktioner, som skal udføres på EF-plan (disse retningslinjer skal behandles 
mere indgående i de tidligere omtalte udvalg), og ved at fastsætte, hvordan de 
skal gennemføres. 
Kommissionen opfordrer Ministerrådet til at drøfte de retningslinjer og foran­
staltninger, som anbefales i denne meddelelse. 

.*• - 1 -
BILAG I 
GRØNBOGENS VIGTIGSTE FORSLAG 
(Udrag af resumeet af Postgrønbogen) 
DEL I: SPØRGSMÅL I FORBINDELSE MED DE GENERELLE REGLER OG FORSKRIFTER 
1. AT OPRETTE UNIVERSELLE TJENESTER 
Det vigtigste sociale krav til posttjenesterne er opretholdelse af den 
universelle tjeneste. Universel tjeneste kan, hvis der ikke tages 
hensyn til prisen, leveres på konkurrencevilkår (dvs. uden for den 
monopoliserede sektor). Men for at tjenesteydelserne kan leveres til en 
pris, som er overkommelig for alle, må indtægterne være tilstrækkelig 
store. Det kan kun opnås ved hjælp af visse særlige eller eksklusive 
rettigheder!- og derfor er der behov for monopoliserede tjenester. (Der 
kan godt vaêèce mere end én leverandør af monopoliserede tjenesteydelser 
i den enkelte medlemsstat, men det er ikke særlig sandsynligt. For ikke 
at komplicere tingene regnes der i forslagene kun med en enkelt 
leverandør af monopoliserede tjenesteydelser i hver medlemsstat - og 
det antages at være postvæsenet). 
2. AT UDARBEJDE DEFINITIONEN PÅ UNIVERSELLE OG MONOPOLISEREDE TJENESTER 
Der kræves et udførligt arbejde, før en sådan EF'definition af de 
eventuelt monopoliserede tjenester kan opstilles. Formålet med hele 
denne analyse er at finde frem til den mindst restriktive løsning. 
Forholdene i nogle medlemsstater tillader muligvis, at monopolerne kan 
få et mindre omfang end det, der fastsættes på EF-plan, men det skal 
stadig kunne sikre den universelle tjeneste. Hvad end resultatet 
bliver, må definitionen opstilles således, at der skelnes skarpt mellem 
det, der tilhører den monopoliserede sektor, og det, der ikke gør. 
3. AT SIKRE OVERENSSTEMMELSE MELLEM MEDLEMSSTATERNES ØVRIGE FORPLIGTELSER 
OG EF*S LOVGIVNING OG POLITIK 
Som i alle andre sektorer skal der gøres en indsats for at mindske 
eventuelle spændinger mellem EF's forskrifter og politik på den ene 
side og forpligtelser i henhold til konventioner, som er blevet 
underskrevet af medlemsstaterne, på den anden. 
-~ • ' 
4. AT ADSKILLE MYNDIGHEDSFUNKTIONEN OG DE DRIFTSMÆSSIGE FUNKTIONER 
For at sikre, at brugernes interesser tjenes på bedst mulig måde yød 
objektiv behandling af alle virksomheder, er det vigtigt, at myndig-
, hjedsfunktionen og de driftsmæssige funktioner adskilles. Hvia myndig-
hedsfunktionen er uafhængig, Vil den bedre kunne skabe balance mellem 
offentlige og private virksomheder og mellem vir'ksomhe.dpr med og uden 
monopol. Den vil kunne overvåge de monopoliserede tjenesters effek­
tivitet og påse, at leverandøren både sikrer en god universel tjeneste 
og opfylder de øvrige forpligtelser i forslagene 5, 6 og 8. I givet 
fald må den overveje, hvilke foranstaltninger der skal træffes, hvis 
præstationerne ikke lever op til forpligtelserne. 
- 2 -
S 
DEL II: FORPLIGTELSER I FORBINDELSE MED LEVERING AF UNIVERSEL TJENESTE 
5. BETINGELSERNE FOR ADGANG TIL UNIVERSEL TJENESTE SKAL VÆRE ENS FOR ALLE 
Reglen må være, at alle den universelle tjenestes brugere (kunder) 
behandles ens. Når det er slået fast, må det erkendes, at kunderne har 
forskellige behov og kan samarbejde med den universelle tjenestes 
leverandør i forskelligt omfang. Det er til dels et spørgsmål om 
størrelse, men især et spørgsmål om evne til at klargøre posten på en 
sådan måde, at den letter postbehandlingen for den universelle 
tjenestes leverandør og sætter ham i stand til at tilbyde rabatter, 
6. DE UNIVERSELLE TAKSTER SKAL STÅ I FORHOLD TIL OMKOSTNINGERNE 
Det ledende princip bør være, at taksterne skal stå i forhold til de 
gennemsnitlige omkostninger. Konsekvent anvendelse af dette princip er 
den bedste garanti for posttjenesternes økonomiske sundhed. For at 
sikre, at alle får en reel behandling, bør krydssubsidiering fra en 
tjenestegren til en anden eller på grund af rabatter fra en kunde­
gruppe til en anden indskrænkes til det mindst mulige og gradvis 
afskaffes. (Dog skal geografisk krydssubsidiering stadig være tilladt). 
7. KOMPENSATIONSORDNINGER MELLEM POSTVÆSENERNE SKAL AFSPEJLE 
UDLEVERINGSOMKOSTNINGERNE 
De nuværende ordninger for betaling mellem postvæsenerne (kaldt 
terminalafgifter) bygger ikke på omkostningerne og fører således til 
* betydelige misforhold mellem godtgørelsen og de faktiske udleverings-
omkostninger. Det princip, at takster skal bygge på omkostningerne, 
bør også gælde for postvæsenernes indbyrdes kompensationsordninger. 
8. DER SKAL OPSTILLES SERVICESTANDARDER FOR DE UNIVERSELLE TJENESTER, OG 
DERES PRÆSTATIONER SKAL OVERVÅGES 
Begrundelsen for at oprette monopoliserede tjenester er de sam­
fundsmæssige behov for universel tjeneste. Den faktiske service­
præstation er derfor afgørende, når det gælder om at sikre, at de 
samfundsmæssige behov opfyldes. Der må derfor opstilles standarder, 
præstationerne må overvåges, og der må udarbejdes kontrolsystemer. Det 
skal understreges, at disse standarder kun er tærskler - men den 
universelle tjenestes leverandører bør alligevel forsøge at opnå 
præstationer, som ligger over standarderne. i' 
O 
- 3 -
DEL III: HARMONISERING OG SAMHØRIGHED 
9. HARMONISERING ER HENSIGTSMÆSSIG, NÅR DEN ER TIL GAVN FOR KUNDERNE 
Jo større den konkrete fordel er for kunderne, desto stærkere er 
argumentet for harmonisering. De mest oplagte fordele nås ved en vis 
harmonisering af adgangsbetingelserne og harmonisering af service­
standarderne og overvågning af præstationerne (beskrevet i forslag 8). 
Hvis fordelene ved harmonisering i den monopoliserede sektor er 
tilstrækkelig store, kunne harmoniseringen endda være obligatorisk. For 
den ikke-monopoliserede sektors vedkommende kunne der være tale om en 
henstilling. 
10. DET EVENTUELLE BEHOV FOR, AT POSTVÆSENERNE INVESTERER I SAMHØRIGHED 
Det er vigtigt hele tiden at være opmærksom på behovet for at sikre en 
effektiv postsektor, som opfylder postbehovene over hele EF. Post­
tjenesterne er en væsentlig del af EF's kommunikations- og distribu­
tionsinfrastruktur. Hvis et led i EF's posttjenester fungerer dårligt, 
rammer det derfor andre dele af infrastrukturen til skade for EF's 
samhørighed. For at undgå dette kan det blive nødvendigt for EF at 
overveje foranstaltninger for bestemte områder, hvis dårlige post­
tjenester stiller dem ugunstigt, så de kan nå op på de fastsatte EF-
standarder. 

- 5 -
BILAG II 
POSTGRØNBOGEN 
RESULTATER AF DEN OFFENTLIGE MENINGSUDVEKSLING 
- 6 
INDHOLD 
1. INDLEDNING 
BAGGRUND 
2.1 Postsektoren •• 
2.2 Rådets instruks 
2.3 Grønbogen 
2.4 Grønbogens forslag 
2.5 Den offentlige meningsudveksling 
3. OVERBLIK 
3.1 De vigtigste fælles synspunkter 
3.1.1 Den universelle tjeneste 
3.1.2 Ligevægten mellem harmonisering og liberalisering af 
markedet 
3.1.3 Tilslutning til opretholdelse af monopol 
3.1.4 Forbedring af servicekvaliteten 
3.1.5 Terminalafgifter 
3.1.6 Adskillelse mellem myndighedsfunktionen og de 
driftsmæssige funktioner 
3.1.7 Behovet for en løbende meningsudveksling 
- 7 -
3.2 Diskussionspunkterne 
3.2.1 Den nøjagtige definition af universel tjeneste 
3.2.2 Monopolets omfang 
3.2.3 Universel tjeneste kontra monopol 
3.2.4 Det universelle netværk 
3.2.5 Gennemførelse 
3.3 Andre spørgsmål 
3.3.1 Den ønskelige harmoniseringsgrad 
3.3.2 Kontrolordninger 
3.3.3 Brugernes rolle 
3.3.4 Anden EF-politiks indflydelse på postsektoren 
3.3.5 Samhørigheden i EF 
3.3.6 Internationale spørgsmål 
3.4 Nærhedsprincippet 
3.4.1 Tilslutningen til EF's aktion 
3.4.2 Balancen mellem nationale aktioner og EF's politik 
- 8 -
4. DE ENKELTE DISKUSSIONSDELTAGERE 
4.1 De offentlige institutioner 
4.1.1 Europa-Parlamentet 
4.1.2 Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
4.1.3 Medlemsstaterne 
4.2 Erhvervs1ivet 
4.2.1 Erhvervsorganisationerne 
4.2.2 Særlige kunder 
4.2.3 De små og mellemstore virksomheder 
4.3 Postsektoren 
4.3.1 Postvæsenerne 
4.3.2 Andre postvirksomheder 
4.3.3 Postsektorens øvrige virksomheder 
4.4 Samfundslivets organisationer 
4.4.1 Forbrugerne 
4.4.2 Fagforeningerne 
- 9 -
4.5 Indlæg udefra 
4.5.1 De internationale postorganisationer 
4.5.2 EFTA-landene 
5. KONKLUSION 
BILAG: Liste over skriftlige indlæg 
- 10 -
1. INDLEDNING 
Postsektoren har stor økonomisk og samfundsmæssig betydning i EF, og 
dens fremtidige organisation og udvikling kræver derfor særlig 
opmærksomhed. Sektorens nuværende situation viser, at den har en række 
problemer, som bør løses i forbindelse med oprettelsen af det indre 
marked, således kan der inden for posttjenesterne påvises mangler, 
uoverensstemmelser og konkurrencefordrejninger, som går ud over EF"s 
forbrugere og virksomheder. 
Da postvæsenenets opgaver imidlertid er af almen betydning, er disse 
forhold baggrunden for, at post- og telekommunikationsministrene i 
Rådet opfordrede Kommissionen til at fremsætte forslag til en fælles 
postpolitik. 
Den første fase i dette projekt var en grønbog om udvikling af det 
indre marked for posttjenester(*). Den blev offentliggjort som 
meddelelse fra Kommissionen den 11. juni 1992. 
Den næste fase var at benytte grønbogen som grundlag for en omfattende 
meningsudveksling med alle parter, der berøres af postsektoren. 
Denne offentlige debat har været både konstruktiv og oplysende. Det er 
derfor ikke alene rimeligt, men også nyttigt, at Kommissionen skaber 
klarhed ved at offentliggøre dens resultater. Det er da også formålet 
med denne meddelelse, der er en almindelig sammenfatning af en lang 
række mundtlige og skriftlige indlæg, som Kommissionen har modtaget. 
Det vigtigste formål med at inddrage alle parter i overvejelserne over 
postmarkedets udvikling har været at finde frem til de vigtigste ønsker 
og fælles synspunkter, så postpolitikken kunne indrettes efter 
brugernes faktiske behov. Den sammenfatning af de forskellige 
bemærkninger og kommentarer, som er foretaget her, er derfor et vigtigt 
udgangspunkt for at behandle grønbogens forslag på ny. Dette arbejde 
skal senere føre til offentliggørelse af en meddelelse om 
retningslinjerne for udvikling af EF's posttjenester. 
Da der knytter sig et væld af spørgsmål til postaktiviteterne, har 
meningsudvekslingen nødvendigvis måttet komme ind på vidt forskellige 
emner. 
At der har været så mange forskellige deltagere med indbyrdes afvigende 
synspunkter har desuden ført til divergerende opfattelser på nogle 
punkter. 
Bortset fra disse modsatte synspunkter præges udtalelserne som helhed 
af en positiv indstilling til Kommissionens analyse, til de foreslåede 
grundlæggende retningslinjer og til det hen§lgt§mæ§sige i @n indsats 
fra EF's side. 
Alt dette fremgår klart af meddelelsen, som først sætter kommentarerne 
ind i en sammenhæng og derefter giver et overblik over 
meningsudvekslingens samlede resultater. 
(*) KOM(91) 476 endelig udg. 
- 11 -
Dokumentet fremhæver desuden de vigtigste af de punkter, der er enighed 
om, og de afgørende spørgsmål, som har givet anledning til 
meningsforskelle. Endelig behandles en række punkter, der er mindre 
afgørende, men alligvel har en vis betydning. Også spørgsmålet om 
nærhedsprincippet bliver berørt. 
Det sidste kapitel indeholder en gennemgang af meningsudvekslingens 
resultater set ikke ud fra et tematisk synspunkt, men på baggrund af 
den opfattelse, som er fremherskende hos de vigtigste grupper i 
postsektoren. 
- 12 
BAGGRUND 
De modtagne kommentarer og bemærkninger kan bedre bedømmes, hvis der 
først gives en redegørelse for, hvorledes hele denne proces er kommet i 
stand. ,. ., ,_ , 
fc'ørst gøL-éd der rede for postsektorens betydning, dernæst omtales de 
vigtigste faser i denne proces, dvs. Rådets behandling, grønbogen og 
den offentlige. meningsudveksling. 
2.1 Postsektoren 
For at kunne forstå fuldt ud, hvad en organisering af 
postmarkedet indebærer, må man bedømme postsektorens omfang 
korrekt. For at kunne gøre det, må man se den fra to synsvinkler: 
på den ene side må man betragte dens økonomiske vægt og på den 
anden side undersøge dens mere ubestemmelige rolle som drivhjul i 
den økonomiske og samfundsmæssige sammenhæng. 
At postvirksomheden ikke har et helt ringe omfang i EF kan 
illustreres ved hjælp af nogle tal. Den tegner sig for 1,3% af 
BNP, den beskæftiger over 1 700 000 mennesker, og den har en 
omsætning på over 50 mia. ECU. Hertil kommer, at det er en sektor 
med støt og uafbrudt vækst. 
I kraft af deres funktion som kommunikations- og 
udvekslingsmiddel spiller posttjenesterne imidlertid også en 
vital rolle for al økonomisk og samfundsmæssig virksomhed, selv 
om de i visse tilfælde kan erstattes af andre 
kommunikationsmidler. Det ser endda ud til, at posttjenesternes 
betydning vokser, fordi erhvervslivet i stigende grad benytter 
sig af dem. Denne udvikling medfører, at en række 
erhvervssektorer bliver praktisk talt helt afhængige af 
posttjenesterne. 
Blandt de særlige markante eksempler herpå er postordresalg, 
reklamering gennem adresseret forsendelse og distribution af 
navnlig specialpublikationer. 
- 13 -
Endelig bør det understreges, at postudvekslingen fremmer den 
sociale samhørighed og skaber forbindelser mellem borgere og 
virksomheder på trods af geografisk adskillelse. 
Alt dette viser, i hvor høj grad posttjenesterne indgår i en 
sammenhæng. 
2.2 Rådets instruks 
Med sektorens økonomiske og samfundsmæssige betydning i tankerne 
pålagde post- og telekommunikationsministrene i Rådet i september 
1989 Kommissionen at forberede udarbejdelsen af en fælles 
postpolitik. 
Rådet anbefalede især: 
at der indføres nye europæiske bestemmelser for 
postsektoren: 
* som især skal gælde postvæsenets opgaver af almen 
interesse 
* og afgrænse en kerne af monopoliserede 
tjenesteydelser. 
Rådet godkendte desuden, at der blev oprettet en gruppe af 
højtstående postembedsmænd (SOGP), som skulle være mellemled for 
den formelle forståelse med medlemsstaterne. 
Ministerrådet har ved senere lejligheder bekræftet ønsket om, at 
Kommissionen skulle fremsætte forslag om en ordning for 
postmarkedet. 
SOGP's første opgave var at bistå Kommissionen med uarbejdeisen 
af grønbogen. 
2.3 Grønbogen 
Kommissionens overvejelser tog form af en grønbog om udvikling af 
det indre marked for posttjenester. Den blev offentliggjort den 
11. juni 1992. 
Denne meddelelse fra Kommissionen indeholder: 
et overblik over den nuværende situation 
en analyse af problemerne 
en påvisning af behovene 
en vurdering af mulige løsninger 
en liste over de politiske muligheder. 
Grønbogen er et diskussionsoplæg. De muligheder, der foreslås i 
den, er retningslinjer, som kan tages op til vurdering af de 
berørte parter. Den tjener således som udgangspunkt for en 
indgående debat. 
- 14 -
2.4 Grønbogens forslag 
Projektets grundprincip er den universelle posttjeneste. 
Hovedlinjen bygger på en afbalanceret løsning, som forener større 
liberalisering af markedet med en styrkelse af den universelle 
tjeneste. 
For at sikre den universelle tjeneste kan der sættes visse 
grænser for markedskræfternes frie spil. Dette kan ske ved at 
indføre en række monopoltjenester, dvs. ved at give de 
universelle tjenesteydelsers leverandører eksklusive eller 
særlige rettigheder. 
Monopolets omfang skal imidlertid være nøje afpasset efter den 
universelle tjenestes formål i overensstemmelse med Traktaten og 
den afledte ret. 
På dette grundlag beskæftiger grønbogen sig med følgende tre 
hovedemner : 
en universel tjeneste af høj kvalitet 
liberaliseringsforanstaltninger 
øget harmonisering. 
Hvad harmoniseringsforanstaltninger angår, foreslås følgende: 
liberalisering af eksprespost, pakkepost, distribution af 
publikationer og besørgelse af egen post 
nye tjenesteydelser, som adskiller sig radikalt fra de 
almindelige posttjenester, skal ikke være omfattet af 
monopol. 
Det påtænkes desuden, at 
liberalisere den tværnationale post 
liberalisere forsendelsen af adresserede reklamer. 
Endvidere opstiller grønbogen følgende muligheder: 
adskillelse mellem myndighedsfunktionen og de 
driftsmæssige funktioner 
overensstemmelse mellem medlemsstaternes internationale 
forpligtelser og EF's politik 
forpligtelser i forbindelse med levering af universel 
tjeneste (de går især ud på, at betingelserne for adgang 
til universel tjeneste skal være ens for alle, at 
taksterne skal stå i forhold til omkostningerne, at 
kompensationsordninger mellem postvæsenerne skal afspejle 
omdelingsomkostningerne, og at der skal opstilles 
servicestandarder). 
hensyntagen til samhørigheden i EF. 
- 15 -
Den fælles politik skal indføres gradvis uden at skabe risiko for 
afbræk i den fortsatte levering af universel tjeneste. Den skal 
være til støtte for de allerede velfungerende tjenester og 
forbedre de mangelfulde( ). 
2.5 Den offentlige meningsudveksling 
Det har været Kommissionens ønske, at alle berørte parter skulle 
deltage i overvejelserne forud for beslutningen om, hvorledes 
fremtidens europæiske posttjenester skal opbygges. 
En sådan dialog er nødvendig for, at der kan skabes et 
tilstrækkeligt retsgrundlag og udformes en politik, som opfylder 
brugernes behov. 
Meningsudvekslingen fandt sted fra grønbogens udgivelsestidspunkt 
til begyndelsen af 1993. Det er et forholdsvist langt tidsrum på 
godt seks måneder, men det har været nødvendigt, fordi dokumentet 
var så kompliceret og berørte så mange. 
Kommissionen har modtaget et væld af bemærkninger, kommentarer og 
forslag. Det er især sket i form af talrige skriftlige indlæg fra 
vidt forskellige foretagender (se bilag om diskussionsdeltagernes 
antal). Der har desuden været tale om mundtlige indlæg under 
høringer. 
Debatten har været vedholdende, udbytterig og intensiv: 
vedholdende i kraft af de mange forskellige arrangementer 
(seminarer, kollokvier), som har præget den, og fordi de 
nationale myndigheder i medlemsstaterne har spillet en 
formidlende rolle og arrangeret en meningsudveksling på 
nationalt plan, således som Kommissionen havde ønsket det 
udbytterig, idet mange af bemærkningerne ubestrideligt er 
af høj kvalitet og et yderst nyttigt bidrag til de 
overvejelser, der er igang 
intensive i kraft af den omfattende deltagelse, som viser, 
hvilken betydning posttjenesterne har for mange af EF*s 
økonomiske og erhvervsmæssige beslutningstagere. 
Meningsudvekslingen er et godt eksempel på den vedvarende debat, 
som EF's myndigheder, de nationale myndigheder, europæiske 
borgere, administrative og økonomiske beslutningstagere og 
erhvervsdrivende bør føre med hinanden for at kunne udforme en 
EF-politik, som passer til de pågældende sektorers behov. 
(*) Nærmere enkeltheder om forslagene, se grønbogen, Resumé (s. 11-13) og 
kpa. 9 (s. 236-256) 
- 16 -
OVERBLIK 
Der er klar enighed om, at en indsats fra EF's side er på sin plads, og 
Kommissionens forslag til retningslinjer for postsektorens fremtid har 
vundet almindelig støtte. 
Ingen af indlæggene bestrider, at postmarkedet må organiseres på EF-
niveau, selv om spørgsmålet om, hvordan og i hvilken udstrækning EF-
instanserne skal gribe ind, afføder talrige kommentarer. 
Mange af dem bør i øvrigt ses under nærhedsprincippets synsvinkel. 
På samme måde deler diskussionsdeltagerne stort set fuldt ud de 
synspunkter, som kommer til udtryk gennem Kommissionens analyser, dens 
resultater og dens beskrivelse af, hvad projektet indebærer. Der er kun 
blevet rejst kritik af enkelte detaljer (f.eks. skal nogle af 
grønbogens tal allerede ajourføres) eller foretaget supplerende 
tilføjelser til grønbogens allerede omfattende og sammensatte 
helhedsoversigt. 
På det mere principielle plan er de hovedlinjer Kommissionen har 
foreslået, blevet gunstigt modtaget, og det grundlæggende scenario har 
fundet næsten enstemmig tilslutning hos sektorens beslutningstagere. 
Der er naturligvis stadig mange, ofte afgørende punkter, som skal 
præciseres nærmere, spørgsmål, der vækker intens debat, og områder, som 
skal udforskes yderligere, før der kan udarbejdes en effektiv og 
konsekvent ordning for postsektoren. 
Det fremgår imidlertid klart, at grønbogens indhold er et solidt 
grundlag for de kommende års udvikling af EF-aktioner for postsektoren. 
3.1 De vigtigste fælles synspunkter 
Det følgende indeholder de hovedsynspunkter, som er blevet 
modtaget positivt af det store flertal af de foretagender, der 
har reageret. 
De vigtigste af de tanker og principper, som hele grønbogen 
bygger på, har fået næsten udelt tilslutning. 
Det gælder således tanken om en universel posttjeneste, som 
næsten alle diskussionsdeltagerne anser for central. Også 
forsøget på at finde frem til en afbalanceret udvikling har 
fundet almindelig tilslutning på baggrund af scenarierne for de 
vigtigste følger for sektoren på kort sigt. 
- 17 -
En monopoliseret sektor accepteres med få undtagelser. Alle går 
ind for, at der skal lægges vægt på at forbedre 
servicekvaliteten. At den nuværende terminalafgiftsordning skal 
lægges om, synes også at fremgå af de modtagne indlæg. 
Adskillelse mellem myndighedsfunktionen og de driftsmæssige 
funktioner er et almindeligt ønske. 
Endelig har der været et udbredt ønske om, at meningsudvekslingen 
ikke standser nu, men også fortsætter mens selve den fælles 
postpolitik udformes og iværksættes. 
3.1.1 Den universelle tjeneste 
Den universelle tjeneste betragtes som en grundtanke. Der 
kræves imidlertid en nøjagtig definition af, hvad 
universel tjeneste er, da det er en nødvendig forudsætning 
for at udvikle postpolitikkens øvrige afsnit. 
Definitionen skal tage hensyn til både økonomiske og 
samfundsmæssige aspekter. Den skal desuden bygge på et 
godt kendskab til brugernes forventninger. 
To forhold, som er snævert forbundet med den universelle 
tjeneste, fremføres ofte i debatten: 
ensartet behandling af kunderne 
muligheden for geografisk krydssubsidiering 
Der har især været lagt vægt på, at følgende forhold i 
forbindelse med den universelle tjeneste skal præciseres 
nærmere : 
den type tjeneste, som påtænkes 
tjenestens placering, adgangen til den og dens 
kontinuitet 
tjenestens hurtighed og pålidelighed 
leverandørens ansvar. 
3.1.2 Ligevægten mellem harmonisering og liberalisering af 
markedet 
Det scenario for ligevægt, som Kommissionen har foreslået, 
har vundet bred tilslutning. 
Hvad liberaliseringen af markedet angår, er det 
almindeligt anerkendt, at monopolisering skal bygge på den 
mindst restriktive løsning. 
Det er blevet foreslået fra flere sider, at den 
universelle tjeneste i visse tilfælde skal kunne udføres 
af flere virksomheder, dvs. postvæsenet og andre. 
Der skal foretages en harmonisering på de punkter, der 
berøres i særlig grad af de ordninger, som foreslås. Det 
gælder således takstpolitik og adgang til det universelle 
netværk. 
- 18 -
I den sektor, hvor konkurrencevilkårene gælder, skal den 
eventuelle harmonisering snarere finde sted som resultat 
af markedskræfternes frie spil. 
3.1.3 Tilslutning til opretholdelse af monopol 
Praktisk talt samtlige bidragydere anser det for 
berettiget at bevare et monopol. 
Monopolet må imidlertid ikke være mere omfattende, end den 
universelle tjeneste kræver. Her må 
proportionalitetsprincippet, som det forstås og anerkendes 
af alle, være gældende. 
Følgen bliver, at enhver universel tjeneste ikke 
nødvendigvis skal medføre oprettelse af monopol. Det er i 
øvrigt heller ikke tilfældet nu. 
Det bør i øvrigt bemærkes, at der er flere, som på længere 
sigt går ind for afskaffelse af eneret i forbindelse med 
udøvelse af postvirksomhed. 
Under alle omstændigheder skal monopolet defineres klart 
og præcist. Her lægges der særlig vægt på afgrænsning af 
monopolet ved hjælp af kriterier som pris og vægt. 
Endelig har det været fremført, at universel tjeneste og 
monopol kan overlades til mere end en virksomhed (f.eks. 
være et duopol). 
3.1.4 Forbedring af servicekvaliteten 
Det fremgår af indlæggene, at servicekvaliteten er et af 
de grundelementer, der (både fra myndighedsfunktionens og 
driftsfunktionernes side) skal sættes ind på. 
Servicekvaliteten skal forbedres både på nationalt plan 
(selv om nogle medlemsstater har resultater, der allerede 
nu er forholdsvis tilfredsstillende) og på EF-plan. 
Der skal føres en ambitiøs politik for servicekvalitet. 
Der kræves tilstrækkelig strenge kvalitetskriterier på EF-
plan. Dog forlanges det også, at der af hensyn til 
udgangssituationen i nogle lande skal fastsættes frister 
for, hvornår de ønskede præstationer skal opnås. 
Det skal imidlertid ikke forhindre medlemstaterne i 
eventuelt at fastsætte strengere normer. Under alle 
omstændigheder må EF-normerne ikke blive et påskud for at 
sænke indenlandske normer, der allerede er tilstrækkeligt 
høje. 
Der er et stærkt ønske om, at disse normer offentliggøres. 
Kvalitetskontrollen skal efter alt at dømme indebære 
foranstaltninger, som omfatter hele forløbet. 
- 19 -
Det spørgsmål er blevet rejst, om det ville være praktisk 
at oprette et uafhængigt organ eller benytte eksterne 
eksperter i forbindelse med kontrollen og fastsættelsen af 
normer. 
I øvrigt foreslår flere diskussionsdeltagere, at manglende 
opfyldelse af normerne skal medføre sanktioner. Selv om 
spørgsmålet betragtes som vanskeligt, foreslås det at 
gøre terminalafgifternes størrelse afhængig af 
kvaliteten af den service, der ydes 
indskrænke eller ophæve monopolet, hvis et postvæsen 
ikke opfylder sine kvalitetsmæssige forpligtelser. 
Meningerne er mere delte, når det gælder spørgsmålet om, 
hvorvidt kvalitetsnormerne skal fastsætts udelukkende for 
den monopoliserede sektor eller for hele den universelle 
tjeneste. 
Endelig skal det bemærkes, at der fra nogle sider har 
været forslag om, at normerne og kontrollen med dem også 
skal gælde private virksomheders præstationer. 
3.1.5 Terminalafgifter 
Ifølge debtatindlæggene kræves der en reform, som 
indebærer en rationalisering. 
Det anføres ofte, at det kan medføre komplikationer og 
praktiske problemer, hvis fastsættelsen af 
terminalafgifter knyttes snævert til omkostningerne. Det 
må så overvejes at opstille procentsatser i forhold til de 
indenlandske takster (i det mindste når taksterne selv er 
knyttet til omkostningerne). 
Dette spørgsmål rummer en vigtig international dimension, 
det gælder især verdenspostforeningens rolle, som 
understreges i talrige indlæg. 
Forholdet mellem terminalafgifter og nogle typer remail, 
der kun eksisterer i kraft af de nuværende 
terminalafgiftsordninger, fremhæves i øvrigt i mange 
debatindlæg. Navnlig ABA-remail og dens eventuelle 
betydning for kontrol med den eneret, som tilhører de 
universelle tjenesters leverandører, er et spørgsmål, der 
anses for vigtigt. 
- 20 -
3.1.6 Adskillelse mellem myndighedsfunktionen og de 
driftsmæssige funktioner 
Dette princip accepteres af alle. Det er nødvendigt, at 
der i alle medlemsstater er en myndighedsfunktion, som kan 
garantere, at der leveres universel tjeneste, og kan sætte 
grænser for monopolet, give klar besked om retsgrundlaget, 
tage hensyn til brugernes behov, og håndhæve lovgivningen 
effektivt (beskytte monopolet og sikre loyal konkurrence 
uden for monopolet). 
En gradvis udvikling af retsgrundlaget giver myndighederne 
en endnu vigtigere rolle omfatter også nærhedsprincippet, 
forstået som det forhold, at medlemsstaternes aktion og 
EF's politik skal supplere hinanden. 
Det påpeges endvidere, at den måde, hvorpå 
myndighedsfunktionen udøves, er af afgørende betydning. 
Her kræves absolut neutralitet. Mange af sektorens 
beslutningstagere synes at være yderst vagtsomme på dette 
punkt. Endelig har brugerne rejst spørgsmålet om at blive 
præsenteret i de organer, der fastsætter reglerne. 
3.1.7 Behovet for en løbende meningsudveksling 
Mange beslutningstagere og erhvervsdrivende har et stærkt 
ønske om at blive inddraget i udarbejdelsen af den fælles 
postpolitik. 
Ikke mindst grønbogens forslag om at oprette 
arbejdsgrupper for en lang række vigtige spørgsmål får 
livlig tilslutning, især fra brugerne og de 
erhvervsdrivende. Også økonomisk uafhængige eksperters 
deltagelse foreslås. 
Endelig ses der, ikke mindst blandt repræsentanter for 
arbejdstagerne, frem til en hurtig oprettelse af det 
fælles postudvalg. 
3.2 Diskussionspunkterne 
Selv om der stort set har været enighed om hovedlinjerne, er der 
andre, ikke ubetydelige emner, som har givet anledning til 
afvigende analyser og bemærkninger, undertiden i en sådan grad, 
at to næsten diametralt modsatte anskuelser står over for 
hinanden. 
Disse forskellige opfattelser gælder navnlig den nøjagtige 
definition af universel tjeneste, monopolets omfang, forbindelsen 
mellem universel tjeneste og monopol, netværket og 
forudsætningerne for en ordning for EF's posttjenester. 
- 21 -
3.2-1 Den nøjagtige definition af universel tjeneste 
Når det gælder brevpost, er der tale om to 
hovedanskuelser, som svarer til to forskellige opfattelser 
af sektoren. 
På den ene side er der dem, som går ind for en omfattende 
universel tjeneste og foreslår, at den skal omfatte al 
brevpost (en grænse på 2 kg forekommer passende). Denne 
universelle tjeneste ses i sammenhæng med en ensartet og 
overkommelig prisstruktur og med et universelt netværk. 
De enkelte medlemsstater skal have mulighed for at kræve 
strengere betingelser for at sikre en mere omfattende 
tjeneste. 
På den anden side er der dem, som mener, at en begrænset 
definition er at foretrække, og foreslår, at den 
universelle tjeneste kun skal tage sigte på brevveksling 
mellem enkeltpersoner, hvortil dog også kan føjes 
ekspedition af små og mellemstore virksomheders post. 
Hvad postpakker angår, er meningerne om transport af varer 
delte. 
Mange mener ikke, at de behøver at være omfattet af den 
universelle tjeneste. 
3.2.2 Monopolets omfang 
Med hensyn til det omfang, et monopol kræver, mener nogle 
af diskussionsdeltagerne, at et ret omfattende monopol er 
nødvendigt for en effektiv universel tjeneste. Det antydes 
endda, at et meget begrænset monopol kan skade den 
universelle tjenestes udvikling. 
Modsat foreslår andre diskussionsdeltagere, som især er at 
finde blandt erhvervsdrivende (private og i enkelte 
tilfælde også offentlige) og store kunder, at monopolet 
skal have så lille et omfang som overhovedet muligt. 
Flere af dem mener, at en række af den universelle 
tjenestes forpligtelser ikke nødvendigvis behøver at 
medføre, at den skal belønnes med et monopol. 
Efter deres opfattelse skal de samfundsmæssige 
omkostninger påvises og medføre subventioner udefra. På 
denne måde kan monopolet begrænses. 
Endelig anfører nogle, at der kan træffes beslutning om, 
at den universelle tjeneste skal have mere end en 
leverandør (hvis der f.eks. ved lov indføres et 
duopolsystem). 
For de tjenester, der skal monopoliseres, gælder følgende: 
- 22 
der er enighed om, at pakkepost, eksprespost og 
omdeling af publikationer skal være undtaget fra 
monopol, således som det i øvrigt allerede er 
tilfældet de fleste steder 
der er bred enighed om, at særlige tjenesteydelser og 
direkte nye tjenesteydelser skal være underkastet 
konkurrence 
for brevpost accepteres en grænse på grundlag af pris 
og vægt, omend de foreslåede størrelser afviger stærkt 
fra hinanden 
der er tilslutning til, at ekspedition af egen post 
skal liberaliseres i den udstrækning, denne form for 
aktivitet defineres præcist 
med hensyn til brevpost føres der livlig debat om, 
hvordan kriterierne for indhold og ordningerne for 
tværnational post skal benyttes. 
De anskuelser, som er kommet til udtryk under denne debat, 
går i korthed ud på følgende. Det foreslås på den ene 
side, at ekspedition af enhver form for adresseret brev­
post skal være monopoliseret. En defintion på grundlag af 
indholdet kan ikke anvendes på grund af brevhemmelighedens 
ukrænkelighed (og adresserede reklameforsendelser skal 
derfor omfattes af monopolet). Selv om denne hindring 
overvindes, vil det alligevel ikke være muligt at opstille 
en nøjagtig defintion, som skelner mellem breve og 
adresserede reklameforsendelser. 
En liberalisering af den tværnationale brevpost ville 
kunne føre til udhuling af det nationale monopol. 
Heroverfor foreslår en række private erhvervsdrivende og 
store kunder, at forsendelse af adresserede reklamer 
(eller for nogles vedkommende ekspedition af 
masseforsendelser) og tværnational post liberaliseres. 
Et mellemstandpunkt (som indtages af flere postvæsener) 
går ud på at fastsætte et monopol af middelstørrelse på 
grundlag af pris og vægt. Det anses for muligt at skelne 
mellem udgående tværnational post (som skal liberaliseres) 
og indgående tværnational post (som skal monopoliseres), 
hvorimod man ikke mener, at forsendelse af adresserede 
reklamer kan liberaliseres, uden at postvæsenernes 
økonomiske bæredygtighed berøres. 
Det skal bemærkes, at opfattelsen af monopolet ofte er 
dynamisk og fremadskuende. Den udvikling, som tilsigtes, 
fører på længere sigt til større liberalisering. 
3.2.3 Universel tjeneste kontra monopol 
De fleste diskussionsdeltagere stiller sig positivt til, 
at der ikke skal sættes lighedstegn mellem universel 
- 23 -
tjeneste og monopol. Der er almindelig tilslutning til, at 
den universelle tjeneste skal være mere omfattende end 
monopolet. 
Dette forhold kan imidlertid give anledning til 
konkurrenceproblemer i det afsnit af den universelle 
tjeneste, der ligger uden for monopolet, fordi den 
universelle tjenestes leverandør, som har særlige 
forpligtelser (f.eks. til at levere tjenesteydelsen og 
benytte en enhedstakst), her skal konkurrere med andre 
virksomheder, der ikke har disse forpligtelser. Følgen 
bliver, at 
de andre virksomheder kan løbe med fortjenesten 
postvæsenerne kan foretage krydssubsidiering fra det 
monopoliserede til det ikke-monopoliserede område. 
For at undgå disse problemer og for at gøre tingene 
enklere foreslår nogle, at definitionen på universel 
tjeneste og monopoliserede tjenester skal være den samme. 
De foreslår derfor, at det nuværende monopol udvides, så 
det får samme omfang som den universelle tjeneste. 
Andre ønsker, at de enkelte medlemsstaters universelle 
tjeneste indskrænkes til det område, som monopoliseres på 
EF-plan. 
Der peges desuden på muligheden for at fastsætte de samme 
forpligtelser for alle virksomheder, der beskæftiger sig 
med den universelle tjenestes ikke-monopoliserede afsnit. 
HErtil kan der f.eks. benyttes kontrakter mellem staten og 
virksomhederne, dog uden at disse får særrettigheder. 
Andre mener, at den konkurrerende universelle tjeneste 
skal have andre forpligtelser end den monopoliserede, især 
når det gælder takstfastsættelse (f.eks. 
takstforpligtelser, som ikke omfatter de offentlige 
takster, eller større frihed til at indgå takstaftaler). 
Endelig blev spørgsmålet om proportionalitetskriteriets 
anvendelse rejst. Nogle forestiller sig en direkte 
formular (når først omkostningerne i forbindelse med 
levering af universel tjeneste er blevet bestemt). Andre 
tager andre sektorer som forbillede og tænker sig en 
mindre mekanisk anvendelse. 
3.2.4 Det universelle netværk 
Det erkendes, at et universelt netværk er en forudsætning 
for, at der kan tilbydes universelle tjenester. Dette 
netværks omkostninger er en af de vigtigste begrundelser 
for, at et monopol er nødvendigt. 
- 24 -
Det accepteres også, at det universelle netværk kan 
benyttes til både monopoliserede og ikke-monopoliserede 
tjenesteydelser, dvs. til andre tjenester end de 
universelle. Det anses for nødvendigt, at betingelserne 
for adgang til netværket er ens. Med dette udgangspunkt 
anstilles der en lang række betragtninger over takst- og 
subventionsspørgsmål. 
Postvæsenerne mener i almindelighed, at 
krydssubsidieringer, som er nødvendige for at sikre 
den universelle tjeneste, er til fordel for brugerne 
- forholdet mellem taktsudligning og muligheden for at 
løbe med fortjenesten skal undersøges omhyggeligt 
takstnedsættelser i almindelighed bør være en følge af 
lavere omkostninger 
de private erhvervsdrivende tænker i andre baner og mener 
især, at 
statsstøtte eller særlige rettigheder til 
konkurrerende tjenester bør ophæves effektivt 
takstnedsættelser ikke må indebære forskelsbehandling 
eller være en form for krydssubsidiering mellem 
brugerne. 
Endelig skal der fremsættes nogle bemærkninger om 
takstfastsættelsen. Nogle taler for, at taksterne 
fastsættes i forhold til markedsprisen, andre går ind for 
en takstfastsættelse, som er knyttet til omkostningerne, 
men der er delte meninger om, hvorvidt takstfastsættelsen 
skal ske systematisk på grundlag af de gennemsnitlige 
omkostninger, eller om grænseomkostningerne kan benyttes i 
nogle tilfælde. 
Under alle omstændigheder er der et udbredt ønske om 
åbenhed omkring postvæsenernes regnskaber og om indførelse 
af driftsbogholderi. 
3.2.5 Gennemførelse 
Der er enighed om grundbetingelserne for at indføre en 
ordning for EF*s posttjenester. 
Det skal ske gradvist, fordi sektoren er så kompliceret. 
Desuden skal medlemsstaterne have rimelig tid til at 
indføre de nødvendige tilpasninger. På samme måde skal der 
være et tilstrækkelig langt tidsrum, hvor postvæsenerne 
kan foretage de nødvendige ændringer. 
Der er imidlertid et almindeligt ønske om, at 
tilpasningsperiodens varighed skal angives klart. 
På grundlag af denne enighed deler synspunkterne sig i to, 
især når det gælder den hastighed, hvormed postpolitikken 
- 25 -
skal indføres, og de ganske særlige forhold omkring 
ordningen for tværnational post. 
På den ene side foreslår nogle postvæsener og brugere 
en forholdsvis lang overgangsperiode, ikke blot for at 
postvæsenerne kan omstille sig til den nye situation, 
men også for, at der lettere kan foretages ændringer 
af de forretningsmæssige forhold mellem virksomheder 
og brugere 
en frist, som er tilstrækkelig lang til, at der forud 
for en liberalisering af den tværnationale post kan 
indføres en ny terminalafgiftsordning. 
På den anden side er der store kunder og private 
erhvervsdrivende, som ønsker, 
at gennemførelsen ikke bliver alt for langsom 
at liberaliseringen af den tværnationale post sker 
straks. 
Hvad selve gennemførelsesmåden angår, henvises der i vid 
udstrækning til, at EF's instanser og de nationale 
myndigheder skal supplere hinanden. 
Et spørgsmål, der ofte er blevet rejst, er retsgrundlaget 
for de direktiver, der skal udarbejdes, ikke mindst 
retsgrundlaget for et eventuelt direktiv om monopoliserede 
tjenester. Det foreslås som regel, at Kommissionen ikke 
benytter artikel 90, stk. 3, i hvert fald ikke i første 
omgang, så der kan opnås tilstrækkelig stor enighed mellem 
de involverede parter, både offentlige foretagender og 
andre. 
Nogle påpeger dog, at artikel 90, stk. 3 er det mest 
hensigtsmæssige retsgrundlag for et direktiv om 
monopoliserede tjenester eller for forskrifter for 
terminalafgifterne. 
3.3 Andre spørgsmål 
En lang række spørgsmål omtales kun af nogle af 
diskussionsdeltagerne. Disse spørgsmål forekommer især i indlæg 
fra de parter, som i særlig grad berøres af dem. 
Andre spørgsmål bliver undertiden berørt, men anses 
tilsyneladende ikke for lige så vigtige som dem, der behandles i 
de to foregående afsnit. 
Endelig peges der i nogle indlæg på andre forhold, men de 
behandles i visse tilfælde ikke tilstrækkeligt indgående til, at 
der kan drages nogen konklusion. 
Alligevel står det fast, at alle disse forskellige spørgsmål 
tilsammen er vigtige for udformningen af en fælles postpolitik. 
- 26 -
Dette afsnit er derfor en sammenfattende redegørelse for dem. 
3.3.1 Den ønskelige harmoniseringsgrad 
Ganske vist er der enighed om, at harmoniseringen i 
sektoren skal være større end på nuværende tidspunkt, men 
indlæggene giver i almindelighed kun få detaljerede 
anvisninger på, hvilke områder denne harmoniseringspolitik 
helt nøjagtigt skal gælde. 
Undertiden nævnes postnumre, stregkoder, 
overvågningssystemer og konvolutformat som de vigtigste 
spørgsmål. 
Det har også været fremført, at det ville være nyttigt at 
indføre CEN-normer. 
Den tid, der kræves til at udvikle en tilstrækkeligt 
harmoniseret universel tjeneste på dette grundlag, ser 
ifølge de udtalelser, der er faldet, ud til at ligge inden 
for begrebet mellemlang sigt. 
Med hensyn til harmonisering af takster, anses det for 
muligt at harmonisere de offentlige virksomheders takster 
for de grundlæggende tjenesteydelser. 
Til gengæld er der kun få forslag om at indføre en 
enhedstakst i EF. De, der går ind for den, mener 
imidlertid, at det vil kræve temmelig lang tid at indføre 
den. 
De private virksomheder foreslår i øvrigt, at 
postvæsenernes regnskabsmetoder skal harmoniseres. 
Endelig understreges det, at harmoniseringen ikke må føre 
til sænkning af tjenestens kvalitetsniveau eller til 
højere priser for brugerne. 
Hvad selve gennemførelsesmåden angår, kommer to 
synspunkter til udtryk: 
det første kræver en viljefast indsats, for ikke at 
sige en tvangsgennemføreise, fra myndighedernes side 
ifølge det andet skal harmoniseringen være en 
automatisk følge af markedskræfternes frie spil, 
forstået som forholdet mellem udbud og efterspørgsel, 
dvs. at den først og fremmest skal kunne udvikle sig 
ved pres fra kundernes side. 
3.3.2 Kontrolordninger 
Det fremhæves, at kontrolordninger er vigtige for især to 
områder. 
For det første skal de beskytte det monopoliserede område. 
Det kræver, at bestemmelserne er tilstrækkelig klare, 
enkle og nøjagtige. De må ikke give anledning til alt for 
- 27 -
udprægede materielle eller juridiske problemer. Endelig 
skal kontrollens omkostninger holdes forholdsvis lavt. 
Der peges i flere tilfælde på, at ikke alle disse 
betingelser vil være til stede, hvis indgående 
tværnational post og forsendelse af adresserede reklamer 
liberaliseres. 
Hvis en kontrolordning ikke er på plads, vil en sådan 
liberalisering derfor føre til en skadelig udhuling af 
monopolet. 
En liberalisering af forsendelsen af adresserede reklamer 
forudsætter imidlertid, at der findes et sikkert 
kriterium, som bygger på en definition af brevpostens 
indhold, så almindelige breve kan skelnes fra adresserede 
reklameforsendelser. Kontrol med brevpostens indhold 
forekommer de fleste kommentatorer utænkelig, især når der 
er tale om forsendelse i lukket kuvert. En sådan kontrol 
strider mod brevhemmeligheden. 
En liberalisering af indgående tværnational post 
forudsætter, at national post kan skelnes fra 
tværnational. Mange af debatindlæggene mener ikke, at 
denne skelnen ligefrem er oplagt. 
For det andet fremføres det ofte, at markedets funktion 
skal overvåges for at sikre loyal konkurrence uden for 
monopolet. Dette ønske kommer konsekvent til udtryk i de 
store kunders og de private virksomheders indlæg. 
3.3.3 Brugernes rolle 
Brugerne ønsker i det mindst at få detaljerede oplysninger 
om de undersøgelser, myndighederne foretager, og de 
foranstaltninger, de påtænker. Disse oplysninger er en 
forudsætning for at kunne forstå de tanker, der arbejdes 
med, og hvad de indebærer. 
Brugerne ønsker desuden at spille en aktiv rolle og 
deltage i udformningen af EF's regler. De støtter i 
udpræget grad Kommissionens forslag om at blive 
systematisk inddraget i dette arbejde og få lejlighed til 
at udtrykke deres synspunkter. 
Brugerne bør ikke blot inddrages på EF-plan. De har også 
et stærkt ønske om at blive det på nationalt plan. Dette 
ønske giver på sin side anledning til spørgsmål som 
passende brugerrepræsentation og samrådsformer og 
eventuelt opbygning af de organer, som fastsætter 
reglerne. Der er dem, der foreslår, at brugerne skal have 
fast repræsentation i de nationale organer, hvor reglerne 
fastsættes. 
Blandt de områder, hvor brugernes indflydelse er 
nødvendig, nævnes servicekvalitet og harmoniseringspolitik 
som de vigtigste. 
- 28 -
3.3.4 Anden EF-politiks indflydelse på postsektoren 
Da postsektoren som allerede nævnt spiller en så stor 
økonomisk og samfundsmæssig rolle i EF, kan det ikke 
undre, at postaktiviteterne griber ind i en række andre 
former for EF-politik. 
I mange indlæg spekuleres der over, hvilken indflydelse 
den ene eller den anden sektorpolitik eller horisontale 
politik har på postsektorens funktion og udvikling. 
Således mener mange, at en ændring af momsbestemmelserne 
for postsektoren vil få mærkbare følger for dens øknomiske 
ligevægt. 
Toldlovgivningen og bestemmelserne for databeskyttelse er 
også spørgsmål, som optager beslutningstagerne i 
postsektoren. 
Også EF's transportpolitik bliver hyppigt omtalt. I denne 
forbindelse er det værd at nævne Europa-Parlamentets 
beslutning om postgrønbogen, der i forbindelse med 
betingelserne for transport af postforsendelser fremhæver 
to spørgsmål: kombineret transport og indflydelse på 
miljøet. 
Under alle omstændigheder er der et klart behov for i 
højere grad at koordinere ordningen med de andre former 
for fælles politik, som kan påvirke den. 
Endelig påpeges det, at disse forskellige former for 
politik skal have de samme virkninger for 
postvirksomhederne uden for den monopoliserede sektor. 
Enhver form for forskelsbehandling, der kan påvirke den 
loyale konkurrence, skal undgås. 
3.3.5 Samhørigheden i EF 
Nogle indlæg kommer ind på forbindelsen mellem 
postsektoren og samhørigheden i EF: 
På den ene side vil en effektiv, harmoniseret postsektor 
afgjort bidrage til samhørigheden i EF og til en harmonisk 
udvikling af dét indre marked. 
På den anden side kræver samhørigheden i EF, at alle 
posttjenesterne er lige effektive, så enkeltpersoners 
eller virksomheders hjemsted i den ene eller den anden 
ende af EF ikke betyder, at de forskelsbehandles. 
Skønt mange af indlæggene kommer ind på disse 
betragtninger, giver de som regel ingen detaljerede 
anvisninger på, hvorledes en samhørighedspolitik skal 
gennemføres i postsektoren. 
Når det gælder de økonomiske midler, som kræves for at 
udvikle samhørigheden, fremsættes imidlertid to 
modstridende forslag: 
- 29 -
de eventuelle midler, hvormed kvaliteten i de 
ugunstigt stillede regioner skal forbedres, skal komme 
fra centralt hold og ikke være krydssubsidier fra de 
mest effektive postvæsener til de mindst effektive 
på grundlag af terminalafgifterne kan der eventuelt 
oprettes en fond til støtte for samhørigheden i EF. 
Dette forslag kommer som regel fra postvæsenerne og 
postmyndighederne. 
3.3.6 Internationale spørgsmål 
Postsektorens internationale aspekter bliver ofte bragt på 
bane: 
I forbindelse med defintionen på den universelle 
tjeneste henvises der til medlemsstaternes 
forpligtelser i henhold til UPU"s akter som en nyttig, 
ja uundværlig reference. 
- Når det gælder kontrol med remail, anføres UPU-
akternes artikel 25 som retsgrundlag for indgreb mod 
forskellige typer remail, især ABA-remail (post med 
oprindelse i landet A, som afsendes fra landet B for 
at omdeles i landet A) eller remail via et tredjeland. 
Med hensyn til terminalafgifter hævdes det, at 
forslaget om at fastsætte deres størrelse på grundlag 
af bestemmelseslandets omkostninger ikke kan 
gennemføres, medmindre det vedtages i UPU. 
Endelig nævnes muligheden for at oprette en 
international voldgiftsordning, som skal undersøge, 
hvilke baner remail-posten følger, eller kunne gribe 
ind, hvis der ikke indgås nogen aftale om en ny 
terminalafgiftsordning. 
Hvad medlemsstaternes holdning angår, anføres det, at 
deres holdning i internationale organer skal 
koordineres 
deres aftaler med tredjelande skal være i 
overensstemmelse med den fælles postpolitik. 
Endelig peges der undertiden på muligheden for at udvikle 
postsektorens internationale aspekter i GATT/GATS. 
3.4 Nærhedsprincippet 
Nærhedsprincippet har ofte været fremført på seminarer eller 
høringer under meningsudvekslingen, men bliver til gengæld ret 
sjældent direkte omtalt i de skriftlige indlæg. 
- 30 -
Alligevel fremgår det tydeligt, at nærhedsprincippet er 
underforstået i mange af overvejelserne. Disse overvejelser skal 
derfor gengives her. 
3.4.1 Tilslutningen til EF"s aktion 
Der er i almindelighed bred tilslutning til, at der skal 
udvikles en fælles postpolitik. EF's institutioner må 
derfor spille en afgørende rolle. Aktionen skal først og 
fremmest gå ud på: 
at udvikle tanken om universel tjeneste og gennemføre 
den 
at afgøre hvilke tjenester der kan monopoliseres 
at forbedre servicekvaliteten i EF ved hjælp af normer 
og andre foranstaltninger 
at sikre, at konkurrencereglerne overholdes 
at afgøre, hvilken rolle brugerne skal spille for den 
forretningsmæssige og tekniske harmonisering og for 
den tværnationale postbetjenings kvalitet 
at behandle spørgsmålene remail og 
terminalomkostninger. 
Undertiden betragtes de særlige aktioner, Kommissionen har 
foreslået for at gennemføre disse punkter, ikke som 
hensigtsmæssige. Det er imidlertid værd at bemærke, at der 
sjældent er enighed om disse indvendinger. I de enkelte 
tilfælde bebrejder nogle Kommissionen, at foreslagene er 
for detaljerede eller for omfattende, mens andre mener, at 
de ikke er vidtgående nok eller ikke er særlig relevante. 
3.4.2 Balancen mellem nationale aktioner og EF*s politik 
Det fremgår af indlæggene, at medlemsstaternes opgave 
inden for den ramme, som opstilles på EF-plan, skal være 
at 
- definere den universelle tjeneste på nationalt plan 
opstille listen over monopoliserede tjenester 
sikre leveringen af universel tjeneste 
sikre, at det monopol, som tildeles den universelle 
tjenestes leverandør, beskyttes 
fastsætte nationale kvalitetsnormer 
- 31 -
overvåge og kontrollere de nationale markeders 
funktion. 
Tanken om en slags fælles ansvar, der deles mellem EF-
planet og det nationale plan, fremgår af de bemærkninger, 
som kommer ind på emnet. Her kan f.eks. henvises til en 
beslutning fra Europa-Parlamentet. 
Dette fælles ansvar skal, i overensstemmelse med 
nærhedsprincippet, indebære, at foranstaltningerne træffes 
på det plan, hvor det kan gøres mest effektivt, dvs. 
nationalt plan eller EF-plan, i sidste tilfælde især når 
det gælder koordination af posttjenesterne i hele EF og 
deres kontinuitet og kvalitet. 
Skønt flertallet indtager dette standpunkt, er der dog 
enkelte kritiske røster: 
der er dem, som lægger vægt på, at indgrebene sker 
næsten udelukkende på nationalt plan 
- og der er dem, som kræver ensartede regler (især en 
harmonisering af den monopoliserede sektor) på EF-
plan, dvs. en langt mere vidtgående indsats fra EF's 
side. 
- 32 -
DE ENKELTE DISKUSSIONSDELTAGERE 
I kapitel 3 blev meningsudvekslingens resultater behandlet efter emner 
og efter de grundprincipper for den fremtidige ordning for 
posttjenesterne, som Kommissionen har foreslået i grønbogen. 
For at gøre fremstillingen mere sammenhængende og lettere forståelig er 
diskussionsdeltagerne kun blevet omtalt i korthed. Det kan medføre, at 
de enkelte diskussionsindlægs generelle holdning og tendens 
bliver udvandet i den store sammenhæng 
de enkelte samfundsgruppers eller erhvervsgrenes (f.eks. de store 
brugeres eller postvæsenernes) holdning forekommer homogen, selv 
om de forskellige virksomheder inden for en bestemt gruppe har 
modstridende opfattelser af bestemte sider af postsektorens 
virke. 
En redegørelse for meningsudvekslingens resultater set i forhold til 
diskussionsdeltagerne i stedet for de enkelte emner kan derfor være en 
interessant belysning af debatten. 
Det er netop det, som er formålet med dette kapitel. 
4.1 De offentlige institutioner 
På EF-plan har Europa-Parlamentet (EP) og Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg (ØSU) beskæftiget sig indgående med Kommissionens 
meddelelse (grønbogen). Det har givet anledning til langvarige 
debatter både i udvalg og plenarforsamlinger. Til slut vedtog de 
to instanser en udtalelse om grønbogen. 
Også nogle af medlemsstaterne har tilkendegivet deres mening om 
grønbogens forslag over for Kommissionen og nævner i nogle 
tilfælde, hvordan holdningen er i deres respektive parlamenter. 
4.1.1 Europa-Parlamentet 
På plenarforsamlingen i januar 1993 drøftede Europa-
Parlamentet en rapport, som var blevet udarbejdet af hr. 
Simpson. Rapporten, der først havde været drøftet 
indgående i udvalget for transport og turisme, blev 
godkendt med stort flertal. Desuden havde rapporten været 
behandlet i det økonomiske, monetære og industripolitiske 
udvalg på grundlag af en rapport fra hr. Merz. 
- 33 -
Beslutningens bedømmelse af grønbogens gennemgang af 
postsektoren, dens beskrivelse af de nuværende problemer 
og dens forslag til foranstaltninger er meget positiv. 
Grønbogens grundprincipper anerkendes, det gælder især den 
universelle tjeneste, ligevægten mellem harmonisering og 
liberalisering af markedet og ønsket om at forbedre 
vilkårene for levering af de pågældende tjenesteydelser, 
og det understreges, at gode grunde taler for en EF-
aktion. 
Dog afviger beslutningen på en række praktiske punkter fra 
Kommissionens forslag. Parlamentet foreslår således, 
at ekspedition af adresserede reklameforsendelser og 
tværnational post ikke skal liberaliseres, fordi 
liberalisering af disse postkategorier kan betyde en 
fare for den varige levering af universel tjeneste. Af 
samme grund skal nye tjenester ikke automatisk 
betragtes som undergivet konkurrencevilkår 
at Kommissionen ikke skal udvikle den fælles 
postpolitik for de monopoliserede tjenester med 
Traktatens artikel 90, stk. 3, som retsgrundlag, da 
det ville medføre, at Europa-Parlamentet og andre EF-
instanser ikke ville have mulighed for at deltage 
fuldt ud i udviklingen af postsektoren. 
Endelig skal det fremhæves, at Europa-Parlamentet 
foreslår, at der skal tages yderligere hensyn til 
transportpolitikken, det gælder især mulighederne i 
forbindelse med kombineret transport og posttransportens 
indflydelse på miljøet. 
4.1.2 Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
Drøftelserne ikke alene i udvalg, men også i 
plenarforsamlinger har især drejet sig om, i hvilken grad 
markedet skal liberaliseres, og hvorledes denne politik 
skal gennemføres. 
Her er to standpunkter kommet til udtryk: 
nogle går ind for en hurtig og omfattende 
liberalisering, der først og fremmest giver 
markedskræfterne spillerum og udvikler præstationer, 
som svarer til kundernes ønsker 
andre ønsker en begrænset, og i hvert fald gradvis 
liberalisering, der indgår som nødvendigt led i den 
fælles politik i den udstrækning, det vigtigste formål 
er at sikre, at den universelle tjeneste bevares. 
4.1.3 Medlemsstaterne 
De medlemsstater, som hidtil har givet deres synspunkter 
til kende, har modtaget grønbogen positivt og støtter de 
fleste af dens forslag. 
- 34 -
Der er i øvrigt ingen, som bestrider følgende punkter: den 
universelle tjeneste, bevarelsen af monopol, adskillelse 
af myndighedsfunktionen og driftsfunktionerne, behovet for 
posttjenester, som opfylder brugernes krav, og behovet for 
et aktivt og effektivt postvæsen. 
Blandt uoverensstemmelserne i forhold til grønbogens 
forslag er især spørgsmålet om liberalisering af 
adresserede reklameforsendelser og liberalisering af 
tværnational post. 
Flertallet af medlemsstaterne ønsker ikke nogen 
liberalisering af de adresserede reklameforsendelser. Hvad 
tværnational post angår skelnes der ofte mellem udgående 
trafik, som kan liberaliseres, og indgående trafik, der 
bør bevares som monopol. 
Begrundelsen for disse synspunkter er, at den universelle 
tjenestes leverandør skal sikres økonomisk bæredygtighed 
på længere sigt. Der er navnlig bekymring for, at 
liberalisering af adresserede reklameforsendelser og 
tværnational post skal give private virksomheder 
muligheder for at undergrave det monopol, som stadig 
bevares. 
4.2 Erhvervslivet 
Erhvervslivet har gjort sig stærkt gældende i denne 
meningsudveksling. Der er kommet bidrag fra 
erhvervsorganisationerne og andre repræsentative 
brugerorganisationer, både nationale og på EF-plan. Også mange 
enkelte virksomheder har udtalt sig om grønbogen. 
4.2.1 Erhvervsorganisationerne 
Erhvervsorganisationerne stiller sig, uanset om de 
repræsenterer samtlige virksomheder eller blot de største, 
positivt til tanken om universel tjeneste, men giver i 
almindelighed udtryk for, at der bør skelnes mellem de 
store brugere og andre kunder. 
Denne skelnen skal ikke blot have betydning for driften 
(betingelserne for adgang til de universelle netværk) og 
for takstspørgsmål (muligheden for at indgå kontrakter), 
men også påvirke bestemmelserne. Det foreslås, at begrebet 
universel tjeneste i visse tilfælde ikke skal omfatte 
masseforsendelser, eller at omdeling af sådanne 
forsendelser ikke skal være monopoliseret. 
Adskillelsen mellem myndighedsfunktionen og 
driftsfunktionerne betragtes som afgørende for sektorens 
udvikling (liberalisering af markedet, overvågning af 
konkurrencen). 
- 35 -
Med hensyn til harmoniseringsforanstaltningerne mener man, 
at de store kunder foruden de standarder, som vedtages, 
stadig bør kunne få særlige betingelser hos deres 
leverandører. 
4.2.2 Særlige kunder 
Som man kunne forvente, er det beslutningstagerne i de 
sektorer, der er mest afhængige af posttjenesterne, som 
har ytret sig mest under den offentlige meningsudveksling. 
Postordrefirmaerne lægger vægt på at kunne få adgang til 
alle posttjenesterne i hele EF og på spørgsmålet om 
servicekvalitet. Det tredje punkt, som de anser for 
vigtigt er takstbetingelserne. 
Den forretningsmæssige og tekniske harmonisering, som 
åbner interessante muligheder i den udstrækning, den ikke 
udvikler sig til et stift og stillestående system, anses 
for ønskelig, selv om indlæggene i almindelighed ikke 
kommer direkte ind på den. 
Også en løsning af problemerne i forbindelse med 
tværnational post (toldspørgsmål, problemer i forbindelse 
med forskellige momsordninger og momssatser osv.) 
fremhæves som afgørende. Hvis disse problemer får lov at 
bestå, vil de hindre gennemførelsen af et. virkeligt indre 
marked for postordresalg. 
Også forholdet til andre former for politik (fjernsalg, 
databeskyttelse, leverandøransvar) er af stor betydning. 
De virksomheder, som benytter direkte markedsføring, har 
delte meninger om, hvorvidt det kan lade sig gøre at 
opstille en nøjagtig definition på adresserede 
reklameforsendelser. Hvis omdeling af disse forsendelser 
skal liberaliseres, uden at de er defineret nøjagtigt, 
bliver det vanskeligt at afgøre, hvilke forsendelser der 
kommer ind under denne kategori. 
Et andet, lige så vigtigt spørgsmål er, hvad en eventuel 
fælles databeskyttelsespolitik vil betyde for denne 
sektors virksomheder, som kan blive nødt til at benytte 
andre reklameringsformer end adresserede 
reklameforsendelser. 
Pressen (især ugeblade og specialtidsskrifter) mener, at 
der må fastsættes en defintion på presseforsendelser, som 
angiver de særlige træk, der skal tages hensyn til i 
forbindelse med servicekvalitet, takstvilkår og adgang til 
netværk. Pressen skal betragtes ud fra to synsvinkler: 
på den ene side ud fra en kulturpolitisk betragtning, 
som lægger vægt på dens samfundsmæssige betydning 
- 36 -
på den anden side må virksomhederne anerkende pressen 
som en stor kunde med særlige behov og krav på 
etablering af et særligt kunde-leverandørsamarbejde. 
Bogforlagene har andre postbehov end bladforlagene, når 
det gælder forsendelsernes vægt, ekspeditionstid og 
regelmæssig indlevering. Også deres produkter er 
kulturprodukter, som bør have takstfordele, hvad der i 
øvrigt er traditionel politik i mange lande. 
Handelens og industriens repræsentanter har især gennem 
udvalget for handel og industri peget på, at de 
tværnationale tjenester i EF får øget betydning med det 
indre marked, og at disse tjenester derfor kræver særlig 
opmærksomhed. 
Det anbefales i øvrigt, at postvæsenerne er lydhøre over 
for deres kunder, ikke mindst de erhvervsdrivende, som i 
stadig større grad vil give udtryk for individuelle behov. 
Endelig lægger penge- og finansieringsinstitutterne 
(banker, forsikringsselskaber) vægt på to forhold: 
for det første, at der sikres en universel tjeneste af 
høj kvalitet, da den er nødvendig for, at de 
regelmæssige kontakter, som kunderne har behov for 
(f.eks. udsendelse af kontoudskrifter og iværksættelse 
af markedsundersøgelser i forbindelse med indførelse 
af nye præstationer), kan opretholdes 
for det andet, at der sikres loyal konkurrence. Efter 
deres opfattelse er der medlemsstater, hvor der ikke 
altid gælder samme regler for postvæsenets finansielle 
tjenesteydelser som for andre former for bank- eller 
forsikringsvirksomhed. Desuden er de bekymrede over de 
eventuelle fordele, som postvæsenets finansielle 
tjenesteydelser får ved at benytte et universelt 
netværk med meget små omkostninger (bl.a. skranken på 
posthusene). 
4.2.3 De små og mellemstore virksomheder 
Alle indlæg, som giver udtryk for de små og mellemstore 
virksomheders forventninger, understreger, uanset om de 
kommer fra rent repræsentative organisationer eller fra 
bredere organisationer (f.eks. handelskamre), at de små og 
mellemstore virksomheders postbehov kræver både indgående 
og særlig behandling. 
- 37 -
På grund af deres ringe størrelse er de enkelte små og 
mellemstore virksomheder bange for, at postvirksomhederne 
ikke vil tage tilstrækkeligt hensyn til deres ønsker. 
Hvis små og mellemstore virksomheder således er tilstede i 
de regioner, hvor posttjenesterne er mindst udviklet, 
kræver det, at tanken om universel tjeneste knyttes sammen 
med de aktioner, der skal forbedre samhørigheden i EF. 
Det må også understreges, at de kunder, som benytter 
tjenester, der ikke er standardiserede, f.eks. 
dokumentudvekslingssystemer, det vil især sige små og 
mellemstore virksomheder eller virksomheder i liberale 
erhverv, gerne vil kunne fortsætte med at bruge disse 
tjenester uden for monopolet, uden at de får pålagt en 
mindstepris. 
4.3 Postsektoren 
Selv om de store postvirksomheder, uanset om det er postvæsener 
eller store internationale forsendelsesfirmaer, udgør den 
vigtigste og mest kendte del af postsektoren, består den dog ikke 
af dem alene. Den omfatter også 
nationale, regionale eller lokale virksomheder, hvis 
tjenesteydelser hører til i bestemte markedsnicher eller 
optræder før distributionsfasen (det kan være 
postklargøring, grovsortering, sortering, indsamling osv.) 
virksomheder, som fremstiller frankerings- eller 
sorteringsmaskiner eller konvolutter og brevpapir. 
Også disse virksomheder har deltaget i meningsudvekslingen, og 
deres synspunkter gengives i det følgende. 
4.3.1 Postvæsenerne 
Skønt postvæsenernes stilling og situation i princippet 
stort set er den samme, har også de forskellige 
synspunkter på enkelte afgørende punkter. 
Den generelle vurdering af sektorens situation, dens 
reglers og betemmelsers tilpasning til udviklingen og 
opstillingen af en utvetydig referenceramme for dens 
nærmeste fremtid er stort set blevet positivt modtaget. 
Tanken om universel tjeneste og dens grundprincipper som 
adgang til netværket, tjenesteydelsernes hyppighed, 
hurtighed og pålidelighed, overkommelige priser og 
opretholdelse af takstudligning, i hvert fald for små 
kunder, anerkendes i vid udstrækning. 
Der er også almindelig enighed om, at der skal være 
mulighed for at opretholde et monopol for at kunne udnytte 
stordriftsfordelene og sikre en minimumsindtægt, der kan 
dække de forholdsvis høje omkostninger i forbindelse med 
det universelle netværk, en universel tjeneste kræver. 
- 38 -
En stor gruppe postvæsener mener, at de bør følge en mere 
forretningsmæssig linje og overholde loyale 
konkurrenceprincipper uden for monopolet. De accepterer 
derfor en stor del af grønbogens forslag, især når det 
gælder adgangsbetingelser, basiskriterier for 
takstfastsættelse og indførelse af EF-normer for 
servicekvalitet. 
Harmoniseringen anerkendes i det omfang, den svarer til 
kundernes behov og giver virksomhederne mulighed for 
større effektivitet. 
Disse postvæsener bringer også andre spørgsmål på bane, 
f.eks. 
den nøjagtige definition på universel tjeneste og på 
monopoltjeneste 
bevarelse af takstudligningen 
postvæsenernes forpligtelser 
opstilling af enkle regler, som let kan håndhæves. 
De foreslår navnlig, at deres forpligtelser uden for det 
monopoliserede område skal være så små som muligt, og at 
de skal have mulighed for at konkurrere effektivt med 
andre virksomheder for at forhindre dem i at løbe med 
fortjenesten. 
De foreslår endvidere, at monopolet skal være 
tilstrækkelig omfattende. 
De er enige om at afgrænsningen af monopolet skal ske på 
grundlag af vægt og pris. Der er imidlertid forskellige 
meninger om, hvor disse grænser skal sættes. 
Mange af dem mener, at ekspedition af adresserede 
reklameforsendelser skal være monopoliseret. 
Hvad tværnational post angår, skelnes der mellem udgående 
og indgående post. 
I det første tilfælde er meningerne delte. Nogle ønsker, 
at den skal være monopoliseret, mens andre accepterer en 
liberalisering. Blandt dem, der kan acceptere en 
liberalisering, stiller flertallet den betingelse, at der 
først skal indføres en ny terminalafgiftsordning på 
grundlag af omkostningerne. 
Næsten alle mener, at indgående post skal være 
monopoliseret. Dog kan nogle gå ind for, at tværnational 
post som sådan skal liberaliseres på længere sigt, 
forudsat der først indføres en ny terminalafgiftsordning. 
Nye tjenester skal kun kunne liberaliseres, hvis de er 
nøje afgrænsede, og hvis betingelserne for at konkurrere 
om dem er tilstrækkeligt klare. Der er delte meninger om, 
hvilke regler der skal fastsættes for den rent fysiske 
transport af hybridpost (elektronisk post), navnlig uden 
for omdelingsfasen. 
- 39 -
Endelig forlanger de, at de former for remail, som ikke er 
.velsete, (især ABA-remail), underkastes kontrol, og at der 
indføres en ny terminalafgiftsordning. Denne ordning kan 
eventuelt være obligatorisk. 
Uden for denne gruppe står de postvæsener, som vel ikke 
ligefrem går ind for status quo, men alligevel mener, at 
nogle af Kommissionens forslag (især forslagene om 
liberalisering af markedet, men ikke kun dem) går alt for 
langt og skal gennemføres alt for hurtigt. På denne måde 
kan grundprincippet, som er at bevare den universelle 
tjeneste, ikke længere sikres. 
I modsætning hertil mener et andet postvæsen, at 
Kommissionens forslag (især når det gælder 
liberaliseringen) er det absolut minimale, som kræves for 
at løse sektorens problemer og give den større 
effektivitet og servicekvalitet. 
Navnlig vil der kun være behov for monopol i et begrænset 
tidsrum og ikke på længere sigt. 
Endelig bliver der i forbindelse med takstfordele for 
postomdeling af publikationer peget på, at postvæsenerne 
bør kompenseres over det almindelige budget og ikke ved 
krydssubsidiering fra den monopoliserede sektor. 
4.3.2 Andre postvirksomheder 
De andre postvirksomheder har stort set samme syn på 
sektoren som helhed, selv om der er afvigende opfattelser 
på enkelte, mindre betydningsfulde punkter. Navnlig de 
lokale postvirksomheder har ikke altid samme synspunkter 
eller samme interesser som de store virksomheder. De 
lokale postvirksomheder peger især på konkrete problemer, 
som de møder på nationalt plan. 
De beklager undertiden, at grønbogen efter deres 
opfattelse i højere grad beskæftiger sig med 
postvæsenernes fremtid end med udvikling af postsektoren. 
De bestrider ikke, at en universel posttjeneste er 
nødvendig, men de forestiller sig i almindelighed, at den 
skal være så begrænset som muligt. 
De foreslår således, at den universelle tjeneste kun skal 
beskæftige sig med de opgaver, der gælder privatpersoner, 
mens virksomhedernes postbehov skal dækkes udelukkende ved 
hjælp af markedskræfterne. 
Nogle foreslår også, at der skal skelnes mellem 
postomdeling i byerne, hvor det med tiden skal være 
markedskræfterne, som bestemmer serviceniveauet, og 
postomdeling i landzonerne, der sandsynligvis vil blive 
afskåret fra postkommunikationssystemet, hvis ikke det 
offentlige træder til. 
- 40 -
Selv om de på længere sigt går ind for en fuldstændig 
liberalisering af markedet, accepterer de, at der på 
kortere sigt opretholdes et monopol. Det skal imidlertid 
være af særdeles begrænset omfang. Især ønsker de, at den 
tværnationale post straks liberaliseres helt. 
De går ind for, at monopolet skal afgrænses ved hjælp af 
pris- og vægtkriterier. Nogle af dem foreslår, at 
vægtgrænsen skal være 20 g og prisgrænsen det dobbelte af 
den offentlige tarif for den første vægtklasse. Alle 
tjenesteydelser uden for denne grænse skal være 
underkastet konkurrence. 
I øvrigt lægger de særlig vægt på en klar og effektiv 
skelnen mellem myndighedsfunktionen og de driftsmæssige 
funktioner. Efter deres opfattelse skal Kommissionen 
garanterere, at den nationale myndighedsfunktion er 
neutral. Dens opgave skal især være at sikre loyal 
konkurrence i postsektoren. 
De kræver ophævelse af enhver form for 
konkurrenceforvridning, men den nuværende situation 
forekommer dem at være temmelig langt fra målet. 
De peger desuden på de uoverensstemmelser, der gør sig 
gældende i forbindelse med toldprocedurerne. 
Problemet er det samme, når det gælder moms, som de 
offentlige postvæsener er fritaget for ifølge det sjette 
momsdirektiv af 1977 (se artikel 13). De finder det 
imidlertid ikke rimeligt, at der uden for den 
monopoliserede sektor skal være forskellige ordninger for 
offentlige og private virksomheder. 
De anbefaler derfor, at postvæsenernes aktiviteter uden 
for den monopoliserede sektor skal være momspligtige og 
foreslår i dette øjemed en juridisk individualisering af 
disse aktiviteter. De mener især, at postvæsenernes pakke-
og eksprestjenester bør lægges ind under særlige 
selskaber, som juridisk set holdes adskilt fra dem, der 
præsterer tjenesteydelser inden for den monopoliserede 
sektor. 
De peger på postvæsenernes muligheder for misbrug af 
dominerende stilling. De giver desuden udtryk for et 
udpræget ønske om, at al forskelsbehandling i forbindelse 
med adgang til det universelle postnet fjernes. De 
forskellige postvirksomheder skal have adgang til de 
netværk, som tilhører den universelle tjenestes 
leverandør, på samme vilkår som alle andre brugere, det 
gælder også de vilkår, som tilbydes andre postvæsener. 
Endvidere betragter de postvæsenernes principper for 
takstfastsættelse og mulighederne for krydssubsidiering 
med uro. Her accepterer de ikke en eventuel 
krydssubsidiering fra den monopoliserede sektor til den 
konkurrencedrivende universelle tjeneste. 
I forbindelse med disse spørgsmål om overholdelse af 
konkurrencereglerne er der flere, der spekulerer over, 
hvad følgerne af joint-ventures mellem postvæsenerne og de 
private virksomheder kan blive. 
- 41 -
Således opfattes aftalen mellem TNT og fem postvæsener som 
en trussel mod andre virksomheder. 
Endelig er der en række bemærkninger om 
dokumentudvekslingssystemer. Det foreslås, at disse 
systemer skal være underkastet konkurrence i hele EF, da 
de ikke kan skade den universelle tjenestes udvikling af 
bl.a. følgende grunde: 
der er tale om en meget ringe postmængde 
de konkurrerer med eksprestjenesterne og ikke med 
basistjenesterne. 
4.3.3 Postsektorens øvrige virksomheder 
En lang række andre virksomheder indgår i postsektoren, 
f.eks. virksomheder, der fremstiller sorteringsmateriel, 
transportvirksomheder, konvolutproducenter og trykkerier. 
Disse virksomheder ser gerne en udvikling af 
postjenesterne, da denne udvikling er en betingelse for 
deres egen fremtid. 
De er derfor særlig agtpågivende over for aktioner, der 
kan gøre posttjenesterne mere effektive og sikre dynamiske 
postvirksomheder. 
De støtter alle foranstaltninger, som sikrer tjenestens 
kontinuitet og fremmer dens kvalitet. 
De fremhæver i øvrigt, at de lægger vægt på harmonisering. 
De normer, der eventuelt indføres, har direkte indflydelse 
på deres egen produktion. De ønsker derfor at blive 
inddraget i de forskellige processer for disse normers 
udarbejdelse. 
Blandt de spørgsmål, der skal behandles på EF-plan, 
foreslår de: 
normaliserede postforsendelsers ydre karakteristika 
nummereringsteknik 
aflæsningsteknik til nummererede forsendelser 
systemer til overvågning af forsendelser 
udvikling af elektronisk post 
automatiseret postbehandling 
Endelig understreger de, at det i forbindelse med 
udarbejdelsen af bestemmelser for postsektoren er i EF's 
interesse at tage hensyn til, at disse industriers 
produktionscentre kan tænkes at flytte uden for EF's 
territorium, og at leverandører fra tredjelande kan tænkes 
at trænge ind på EF'8 marked. 
- 42 -
4.4 Samfundslivets organisationer 
Disse organisationer spiller en særlig stor rolle for 
postsektoren, da de i vidt omfang repræsenterer den politiske 
baggrund for, at postsektoren skal behandles særlig opmærksomt. 
Meningsudvekslingen har vist, hvilken betydning de har for 
postsektorens fremtid, det gælder især de af dem, der 
repræsenterer forbrugerne og postvæsenernes personale. 
En række organisationer med socialt eller filantropisk sigte har 
givet udtryk for, at der er behov for en universel tjeneste af 
høj kvalitet, og at de ønsker adgang til at kunne benytte 
tjenesteydelser, hvis form og takster opfylder deres krav. Det 
gælder f.eks. de organisationer, som repræsenterer blinde og 
svagtseende. 
4.4.1 Forbrugerne 
Forbrugerne går stærkt ind for udvikling af en universel 
tjeneste af høj kvalitet. De mener, at den ikke blot skal 
omfatte brevpost, men også pakkepost. 
De lægger også vægt på betingelserne for adgang til 
netværk, det gælder især de tjenesteydelser, som tilbydes 
ved postkontorernes skranker, bl.a. frimærkesalg, 
forskellige finansielle tjenesteydelse og en række andre, 
mere specielle præstationer (f.eks. pensionsudbetaling i 
nogle medlemsstater). 
De går særlig stærk ind for, at der skal bevares en 
enhedspris, som efter deres opfattelse er de grundlæggende 
posttjenesters vigtigste kendetegn. 
Det fremgår af deres bemærkninger, at spørgsmålet om 
servicekvalitet er altafgørende. De støtter derfor alle de 
foranstaltninger, Kommissionen har foreslået for 
ekspeditions- og forsendelsestid (opstilling af normer, 
overvågning af hele forløbet, offentliggørelse af 
resultater). 
Til dette tidsaspekt føjer de andre elementer: ventetider 
ved skranken og vilkårene for behandling af klager. 
De er også meget lydhøre over for muligheden for at drage 
leverandøren til ansvar i tilfælde af fejl. Efter deres 
opfattelse er postvæsenernes nuværende ansvarligheds-
ordning utilstrækkelig. 
Endelig går de ind for en omfattende harmonisering. De 
beklager stærkt, at posttjenesterne i EF's forskellige 
medlemsstater er så uensartede. 
Det skal desuden fremhæves, at forbrugernes repræsentanter 
har givet udtryk for et udpræget ønske om at deltage fuldt 
ud i fremtidige drøftelser af de europæiske posttjenesters 
struktur, ikke mindst når det drejer sig om 
servicekvalitet og harmonisering. 
- 43 
4.4.2 Fagforeningerne 
Der er især kommet indlæg fra de organisationer, som 
repræsenterer postvæsenernes ansatte, men også de 
almindelige fagforbund har reageret. 
De udtrykker som regel beklagelse over, at de sociale 
forhold er utilstrækkeligt behandlet i grønbogen. De er 
især utilfredse med, at beskæftigelsesudviklingen i 
postsektoren, arbejdsbetingelserne, uddannelsespolitikken 
og de sociale harmoniseringsforantaltninger ikke er blevet 
behandlet indgående nok. De lægger derfor stor vægt på, at 
disse spørgsmål tages op i det fælles postudvalg, som 
snart skal oprettes. 
De har i øvrigt en stærk tilknytning til postvæsenernes 
normale opgaver. De går derfor stærkt ind for en linje, 
som udvikler den universelle tjeneste. De viser derimod en 
udpræget tilbageholdenhed over for foranstaltninger, der 
tager sigte på liberalisering af markedet. 
Kommissionens liberaliseringsforanstaltninger vil efter 
deres opfattelse betyde, at andre løber med fortjenesten. 
Det vil svække postvæsenerne og føre til faldende 
beskæftigelse i de enkelte enheder. 
Endelig er der fire andre punkter, som fremhæves kraftigt: 
Kommissionens henstilling fra 1979 om, at den 
indenlandske takst for breve under 20 g skal gælde 
hele EF, skal fortsat anvendes 
krydssubsidiering kan ikke tillades 
tanken om åbne netværk (de går stærkt ind for et 
monopol, der omfatter samtlige postaktiviteter: 
indsamling, sortering, transport og omdeling) og de 
private virksomheders adgang til det universelle net 
på lige vilkår afvises 
Traktatens artikel 90, stk. 3, kan ikke benyttes som 
retsgrundlag for definition af postvæsenets monopol. 
4.5 Indlæg udefra 
Grønbogen har vakt stor interesse uden for EF's grænser, fordi 
den behandler postsektoren ud fra en bredere synsvinkel end den 
traditionelle nationale, og fordi en stor del af de problemer, 
den beskæftiger sig med, også kendes andre steder. 
Denne interesse, som er kommet til udtryk i meningsudvekslinger 
med flere af EF's internationale partnere, har især gjort sig 
gældende i Europa, men er også tilstede i lande som USA, Japan og 
Australien. 
- 44 -
Dette har givet sig udslag i flere indlæg, navnlig fra de 
internationale postorganisationer og fra en række postvæsener og 
nationale myndigheder i landene i Den Europæiske 
Frihandelssammenslutning (EFTA). 
4.5.1 De internationale postorganisationer 
Grønbogen er stadig til behandling i Verdenspostforeningen 
(UPU). 
UPU har blot gjort opmærksom på, at der skal være 
overensstemmelse med EF's bestemmelser og de 
internationale postaftaler i UPU's akter. UPU mener især, 
at foranstaltninger til bekæmpelse af illegal remail og 
indførelse af en ny terminalafgiftsordning burde vedtages 
i UPU. 
UPU lægger desuden vægt på, at alle ændringer af reglerne 
for international postudveksling ikke blot skal tage 
hensyn til de vigtigste postudvekslingslandes, dvs. de 
udviklede landes og især EF-landenes, interesser, men også 
til udviklingslandenes behov. 
I den europæiske konference af post- og 
teleadministrationer (CEPT), der omfatter 36 europæiske 
lande, er udvalget for postregler (CERP) kommet med et 
indlæg om grønbogen. Det betoner især følgende punkter: 
udvikling af den universelle posttjeneste (det 
minimale omfang fastsættes på EF-plan, de enkelte 
medlemsstater kan udvide det 
ligevægt mellem liberalisering og harmonisering (for 
tværnational post forventes der i hvert fald en 
liberalisering af udgående post, men det skal ske på 
en række betingelser som indførelse af en ny 
terminalafgiftsordning, indførelse af kontrolordninger 
og opstilling af en hensigtsmæssig tidsplan for 
gennemførelsen) 
den universelle tjenestes leverandør skal sikres 
økonomisk levedygtighed (man skal derfor være 
opmærksom på andres mulighed for at løbe med 
fortjenesten). 
CERP påpeger, at de forpligtelser, som er fastsat i UPU's 
akter, skal betragtes som et vigtigt element. 
CERP ønsker i øvrigt at få meddelelse om tidsplanen for de 
nødvendige foranstaltningers iværksættelse. 
4.5.2 EFTA-landene 
Nogle lande, især de skandinaviske, foreslår en 
omfattende, for ikke at sige fuldstændig liberalisering af 
postmarkedet, samtidig med at den universelle tjeneste 
bevares, idet en sådan liberalisering efter deres 
opfattelse giver den bedste mulighed for at udvikle 
sektoren og opnå et tjenesteudbud, der i højere grad 
svarer til brugernes ønsker. 
- 45 -
Samtidig foreslår de, at omkostningerne i forbindelse med 
postvæsenets almindelige opgaver fortrinsvis skal afholdes 
over det almindelige statsbudget eller ved økonomiske 
tilskud fra de lokale myndigheder. 
De distancerer sig desuden fra grønbogen ved at foreslå, 
at tjenesteydelsernes takster ikke skal bygge på 
omkostningerne, men på markedsprisen. 
Til gengæld er der andre lande, først og fremmest Schweiz, 
som peger på alle de samfundsmæssige opgaver, den 
universelle tjeneste skal udføre. Når det gælder 
monopoliserede tjenester, følger de nogenlunde samme linje 
som den, Kommissionen har foreslået, dvs. en behersket og 
gradvis liberalisering af markedet for at sikre den 
universelle tjeneste. 
Indlæggene giver desuden udtryk for ønsket om at finde en 
holdbar løsning på problemerne med terminalafgifter og 
remail. 
- 46 
5. KONKLUSION 
Hele denne meningsudveksling har vakt stor og åbenlys interesse. 
Det er ubestrideligt, at den offentlige debat har skabt afklaring, 
forståelse og konstruktivitet 
afklaring, idet alle de berørte parter i EF nu deler de samme 
tanker og går ud fra de samme analysemodeller, når det gælder 
postsektoren. Debatten har således haft den grundlæggende 
karakter, som er forudsætningen for en konstruktiv dialog 
forståelse, idet der har været lejlighed til en virkelig ' 
udveksling af synspunkter, ikke blot mellem Kommissionen og 
postsektorens beslutningstagere, men også mellem postsektorens 
beslutningstagere indbyrdes. Alle vigtige ønsker, alle væsentlige 
interesser og alle afgørende risici for den enkelte er således 
kommet til udtryk. Hele denne åbenhed kan kun bane vejen for 
kompromisser, som et stort flertal kan gå ind for 
konstruktivitet, idet der er opnået enighed på en række afgørende 
punkter. Det drejer sig her om grundlaget for den fremtidige 
fælles postpolitik. De spørgsmål, der har været uenighed om, er 
blevet indgående behandlet, og nogle af dem kræver yderligere 
undersøgelser og overvejelser. Ved således at benytte en positiv 
fremgangsmåde kan de første indvendinger i mange tilfælde 
foregribes. 
Alle disse elementer vil tilsammen danne et solidt grundlag, hvorpå 
Kommissionen i forlængelse af grønbogen kan opstille retningslinjer 
for, hvordan det indre marked for posttjenester skal udvikles. 
- 1 -
BILAG 
LISTE OVER SKRIFTLIGE INDLÆG, 
SOM KOMMISSIONEN HAR MODTAGET UNDER 
MENINGSUDVEKSLINGEN OM POSTGRØNBOGEN 
A. EFl1) 
I. INSTITUTIONERNE 
1 EF-organer 
Europa-Parlamentets beslutning af 22. januar 1993 
Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 25. marts 1993 
2. Medlemsstaternes regeringer 
Belgien 
Tyskland 
Spanien 
Frankrig 
Grækenland 
Irland 
Italien 
Nederlandene 
Portugal 
3. Medlemsstaternes parlamenter 
Den franske nationalforsamling (Durieuxs rapport) 
4. Internationale organisationer 
Den Europæiske Konference af Post- og Teleadministrationer 
(1) Eller europæiske og internationale organisationer, som omfatter de tolv 
medlemslande. 
- 2 -
Verdenspostforeningen (UPU) 
5. Udvalg i tilknytning til EF's instanser 
Den Rådgivende Forbrugerkomité 
Udvalget for Handel og Distribution 
6. Forskellige 
Bundesrat (Tyskland) 
Commission Supérieure du Service Public des PTT (Frankrig) 
POUNC - Post Office Users' Council (Det Forenede Kongerige) 
II. SAMFUNDET 
7. Brugerne 
7.1 Forbrugerorganisationerne 
Arbeitsgemeinschaft der Verbraucherverbånde e.V. 
Association Etudes Consommateurs - CFDT 
BEUC - Bureau Européen des Unions de Consommateurs 
Consumers Association 
Consumers in the EEC Group 
CSF - Confédération Syndicale des Familles 
Fédération Nationale des Familles Rurales 
Union de Consumidores de Espana 
- Union Fédérale des Consommateurs 
Verband der Postbenutzer e.V. 
7.2 Erhvervs- og samfundslivet 
AEMD Venta por Correo 
AEVD - Association des Entreprises de Vente à Distance 
Agence Centrale des Organismes de Sécurité Sociale 
- Allied Irish Bank 
American Express 
ASEMPRE - Asociacion Profesional de Empresas de Reparto y 
Manipulado de Correspondencia 
Asociation espagnole de Marketing Direct 
Association Française des Banques 
Barclays Bank Plc 
BDZV - Bundesverband deutscher Zeitungverleger 
Belgische Veringing van Banken 
Boersenverein des deutschen Buchhandels e.V. 
Bundesverband deutscher Industrie e.V. 
British Printing Industries Federation 
CAEJ - Association Européenne des Editeurs 
Caisse Nationale d'Assurance Vieillesse 
Caisse Nationale de Crédit Agricole 
Caisse Nationale des Allocations Familiales 
CEEP - Centre Européen des Entreprises à Participation 
Publique 
Chambre Commerce et d'Industrie de Paris 
- CNPF - Conseil National Patronat 
- 3 -
Comité National Français - Chambre de Commerce 
Internationale 
Confederacion Espanola de Organizaciones Empresariales 
Confédération Générale des Petites et Moyennes Entreprises 
Confederation of Irish Industries 
Deutschen Industrie und Handelstag 
Direct Mail Services Standards 
Direct Marketing Association 
Dublin Sollicitors Bar Association 
Electricité de France 
Electricity Supply Board - ESB 
EMESUA - European Mail and Express Services Users 
Association 
EMOTA/AEVPC - European Mail Order Traders 
Association/Association Européenne de Vente par 
Correspondance 
EUROCHAMBRES 
FEB - Fédération des Entreprises Belges 
Federacion Nacional de Empresas Publicidad 
Fédération Bancaire de la CE. 
Fédération Française des Sociétés d'Assurance 
Fédération Nationale de la Presse Française 
FEDIM - Fédération Européenne du Marketing Direct 
FNPS - FAEP/Fédération Nationale de la Presse d'Information 
Spécialiée - Fédération des Associations d'Editeurs de 
Périodiques de la CE. 
Garantie Mutuelle des Fonctionnaires 
Gesamtverband der Deutschen Versicherungswirtschat e.V. 
Groupement Européen des Caisses d'Epargne 
Imperial Chimical Industry 
IFSDA - International Federation of Stamp Dealers' 
Association 
IOD - Institute of Directors 
Law Society 
Marketing y Publicitad directa 
Mutuelle Générale des PTT 
National Newspapers of Ireland 
NOTU - Nederlandse Organisatie van Tijdschrift-Uitgevers 
Office des Transports et PTT de l'Ile de France 
Paul Spain Group Ltd 
Periodical Publishers Association 
Postal Users' Platform 
Postbank 
Reader's Digest 
Royal National Institute for the Blind 
Syndicat des Entreprises de Vente par Correspondance et à 
Distance 
Syndicat National de la Communication Directe 
The Irish Mail Order Ass. 
The Irish Trade Board 
The Packing Shop 
Timewarner 
UNICE - Union des Confédérations de 1 * Industrie et des 
Employeurs d'Europe 
Union des Offices des Transportes et des PTT 
Union Internationale Editeurs 
Union Nationale Interprofessionnelle pour l'Emploi dans 
l'Industrie et le Commerce 
Voluntary Health Insurance Board 
- 4 -
Postvirksomhederne 
8.1 Offentlige 
Amministrazione delle Poste e Telecomunicazioni (Italien) 
An Post (Irland) 
Correos y Telegrafos (Spanien) 
La Poste (Belgien) 
La Poste (Frankrig) 
Plateforme la Poste/Postdienst (Frankrig/Tyskland) 
Postdienst (Tyskland) 
PostEurop 
PTT Nederland (Nederlandene) 
The Post Office (Det Forenede Kongerige) 
8.2 Private 
AEEC - Association of European Express Carriers 
AICES - Association of International Courier and Express 
Services 
Air France 
Association française des Transports Routiers Internationaux 
Association of European Document Exchange (irsk afdeling) 
Belgian International Express Carriers Association 
Business Post Holdnings Ltd 
DHL Spanien 
EEO - European Express Organisation 
Entrega en Mano 
European Association of Document Exchange 
Francedoc S.A. 
Groupement des Activités de Transport et de Manutention de 
la Région Ile de France 
Irish Association of International Express Carriers 
Société Nationale des Chemins de Fer 
Syndicat Français de l'Express International 
Syndicat Français des Entreprises de Transports légers 
Syndicat National de Messagerie et Abonnement Périodiques 
Syndicat National des Entreprise de Logistique et Publicité 
Postsektorens øvrige virksomheder 
CALIBAN S.A. 
Compagnie Générale Automatisme 
GPMU - Graphical Paper & Media Union 
Néopost - Société pour l'Affranchissement et le Timbrage 
Automatique 
Pitney-Bowes (Frankrig) 
Sociedad de Desarrollo Postal S.A. 
Société d'Etude et de Construction d'Appareils de Précision 
Syndicat Général des Fabricants d'Enveloppes, Sachets et 
Pochettes 
10. De ansatte 
Association des Administrateurs des PTT 
Confédération Européenne des Syndicats 
CFDT - Confédération Française Démocratique du Travail 
CGP - Christliche Gewerkschaft Post 
CIF - Confédération Internationale des Fonctionnaires 
- 5 -
Confédération Française Encadrement - Confédération Française 
des Cadres 
Confédération Générale du Travail 
Confédération Générale du Travail Force Ouvrière 
CWU Communication Workers Union 
DBB - Deutscher Beamtenbund 
Deutsche Postgewerkschaft 
Deutscher Postverband 
DGB - Deutsche Gewerkshaftsbund 
EUROFEDOP 
Federation of Irish Employers 
Fédération Syndicale des Travailleurs des PTT 
IPTT - Internationale des Postes, Télégraphes et Téléphones 
Irish Congress of Trade Unions (se CWU) 
Post Office Unions' Council 
Sindicato Federal de Correos y Telegrafos 
Syndicat Chrétien Communication et Culture 
Syndicat Libre de la Fonction Publique 
Vereiging Van Hoger Personeel PTT 
11. Forsknings- og rådgivningsinstitutter 
Fachhochschule des Bundes fur ôffentliche Verwaltung, Deutsche 
Bundespost Telekom, Dieburg 
Omega Partners 
Rickard Johnson 
WIK - Wissenschaftliches Institut flir Kommunikationsdienste 
GmbH 
B. EFTA 
1. Det offentlige 
Ministeriet for Transport og Kommunikation (Sverige) 
Den schweiziske regering 
Virksomhederne 
Post Finland 
PTT Suisses 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 247 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 
Katalognummer : CB-CO-93-288-DA-C 
ISBN 92-77-56483-0 
Kontoret for De Eiirooæiske Fælles« V?.b*r$ O^ 
Ir2985T ..:•..-.:••';= .••:-•-,.