Forslag til RÅDETS FORORDNING om indførelse af en endelig udligningstold og om endelig opkrævning af den midlertidige udligningstold på importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Malaysia og Filippinerne og om afslutning af proceduren vedrørende importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Singapore og Thailand

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Kommissionen indledte den 26. juni 1999 en antisubsidieprocedure vedrørende importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Malaysia, Filippinerne, Singapore og Thailand.

2. Den 22. marts 2000 indførte Kommissionen ved forordning (EF) nr. 618/2000 en midlertidig udligningstold på importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Malaysia og Filippinerne.

3. Vedlagte forslag til Rådets forordning er baseret på de endelige afgørelser vedrørende subsidier, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser, som bekræfter, at det er berettiget at indføre endelige udligningsforanstaltninger for Malaysia og Filippinerne, og at proceduren bør afsluttes med hensyn til Singapore og Thailand.

4. Det foreslås derfor, at Rådet vedtager vedlagte forslag til forordning, som skal offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende senest den 25. juli 2000.

Forslag til RÅDETS FORORDNING om indførelse af en endelig udligningstold og om endelig opkrævning af den midlertidige udligningstold på importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Malaysia og Filippinerne og om afslutning af proceduren vedrørende importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Singapore og Thailand

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab [1], særlig artikel 14 og 15,

[1] EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.

under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER

(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 618/2000 [2] (i det følgende benævnt "forordningen om midlertidig told") en midlertidig udligningstold på importen til Fællesskabet af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål (i det følgende benævnt "stainless steel fasteners" forkortet "SSF") med oprindelse i Malaysia og Filippinerne og henhørende under KN-kode 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61, 7318 15 70 og 7318 16 30.

[2] EFT L 75 af 24.3.2000, s. 18.

B. EFTERFØLGENDE Procedure

(2) Efter offentliggørelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det blev besluttet at indføre midlertidige udligningsforanstaltninger på importen af SSF med oprindelse i Malaysia og Filippinerne, indgav flere interesserede parter skriftlige redegørelser med deres synspunkter vedrørende de foreløbige afgørelser. Parter, der anmodede om det, fik lejlighed til at blive hørt.

(3) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den fandt nødvendige med henblik på at træffe endelige afgørelser.

(4) Alle parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale, at:

(i) der indføres en endelig udligningstold på importen af SSF med oprindelse i Malaysia og Filippinerne, og at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig udligningstold på denne import, opkræves endeligt med et beløb svarende til denne told, og

(ii) at proceduren vedrørende importen af SSF med oprindelse i Singapore og Thailand afsluttes, uden at der indføres foranstaltninger.

(5) De fik også tildelt en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til de offentliggjorte oplysninger.

(6) De mundtlige og skriftlige bemærkninger fra de interesserede parter blev undersøgt, og i påkommende tilfælde blev de endelige afgørelser ændret i overensstemmelse dermed.

(7) Efter gennemgangen af de foreløbige afgørelser på grundlag af oplysninger, der er indhentet siden da, konkluderes det, at de vigtigste afgørelser i forordningen om midlertidig told bør bekræftes.

C. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

1. Den pågældende vare

(8) I forordningen om midlertidig told er den pågældende vare beskrevet som skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål, som anvendes til mekanisk at samle to eller flere elementer. Den pågældende vare henhører under KN-kode 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61, 7318 15 70 og 7318 16 30.

(9) Da der ikke blev modtaget bemærkninger fra interesserede parter til definitionen af den pågældende vare som omhandlet i betragtning 10-13 i forordningen om midlertidig told, bekræftes denne definition.

2. Samme vare

(10) Kommissionen fastslog i forordningen om midlertidig told, at SSF, der fremstilles og sælges på de respektive hjemmemarkeder i Malaysia og Filippinerne, SSF, der eksporteres til Fællesskabet fra de berørte lande, og SSF, der fremstilles og sælges af EF-erhvervsgrenen på markedet i Fællesskabet, har samme fysiske egenskaber og anvendelsesformål.

(11) Da der ikke blev indgivet nye oplysninger vedrørende spørgsmålet om samme vare, bekræftes de foreløbige afgørelser som omhandlet i betragtning 16 i forordningen om midlertidig told.

D. SUBSIDIER

I. MALAYSIA

1. Dobbelt fradrag af erhvervsmæssige udgifter til fremme af eksporten

(12) Den malaysiske regering hævder, at dette program ikke er betinget af eksportresultaterne, da der ikke foreligger noget krav om, at selskaberne skal eksportere. Regeringen nævner også, at alle udgifter til en international handelsmesse i Malaysia er omfattet af denne fordel. Det konstateredes imidlertid, at der ikke opnås nogen fordel i henhold til programmet ved salg på hjemmemarkedet, og mere specifikt, at en international handelsmesse fokuserer på eksportaktiviteter. Eftersom formålet med programmet er at fremme fremtidig eksportsalg er programmet faktisk bundet op på forventet eksport. Kravet kan derfor ikke accepteres, og det konkluderes, at programmet de facto udgør en eksportsubsidie som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 (i det følgende benævnt "grundforordningen").

(13) Et selskab hævdede, at Kommissionen havde anvendt det forkerte beløb i skattebesparelse til sin beregning af fordelen for den eksporterende producent i henhold til ordningen. Efter en gennemgang bekræftes det imidlertid, at subsidiebeløbet er 0,01% for det pågældende program.

2. Pionerstatus

(14) Den malaysiske regering hævder, at dette program ikke er en udligningsberettiget subsidie, da definitionen af varer, der nyder fremme, er baseret på objektive kriterier. Listen over varer, der nyder fremme, omfatter desuden et bredt udvalg af varer og er til rådighed for alle selskaber, som fremstiller "en fremmet vare".

(15) Det blev ved efterprøvningen fastslået, at kriterierne for, om en vare kan betegnes som en "fremmet" vare, er vage og ikke objektive. Mange af de kriterier, som den malaysiske regering anvender (f.eks. egnethed til at imødekomme hensynet til Malaysias økonomiske krav eller udvikling og Malaysias nationale og strategiske krav), gælder for enhver basisvare. Efterprøvningen viste, at der ikke var anvendt nogen objektive kriterier ved afgørelse af hvilke produkter, som skulle nyde fremme, og at kun producenter af visse produkter drog nytte af programmet. At der er tale om et bredt udvalg af varer ændrer ikke ved det forhold, at der ikke findes objektive kriterier. Kravet kan derfor ikke godtages, og det konkluderes, at programmet udgør en specifik subsidie som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i grundforordningen.

(16) Et selskab oplyste, at dets pionerstatus udløb i juli 1999, og at selskabet ikke længere nyder godt af programmet. Det konstateredes, at selskabet stadig krævede skattenedsættelser i henhold til programmet i undersøgelsesperioden (1. april 1998 til 31. marts 1999). Desuden er det muligt at forlænge fordelen ved dette program med endnu en femårsperiode i henhold til afsnit 14 A i investeringsfremmeloven. Hverken regeringen eller selskabet var i stand til at fremlægge bevis for, at fordelen faktisk er udløbet. Da selskabet drog fordel af en udligningsberettiget subsidie i undersøgelsesperioden, og der ikke foreligger bevis for, at det ikke længere nyder godt af denne ordning, kan kravet ikke godtages.

3. Fritagelse for omsætningsafgift og importafgift

(17) Den malaysiske regering og et selskab hævdede, at fritagelsen for omsætningsafgift og importafgift ikke udgør en subsidie, da programmet også er til rådighed for selskaber, som er beliggende uden for frizoner. I forbindelse med undersøgelsen blev det fastlagt, at fritagelse fra told og afgifter som følge af programmets betingelser ikke kan anvendes undenfor frizonerne, hvorfor dette krav afvises.

(18) Den malaysiske regering og et selskab hævdede endvidere, at fritagelsen for omsætningsafgift og importafgift er omfattet af kriterierne i fodnote 1 til WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, idet der er tale om fritagelse af en eksportvare for afgifter eller skatter, som påhviler den samme vare, når den er bestemt til indenlandsk forbrug. Efter Kommissionens opfattelse bør der skelnes mellem fritagelsen for omsætnings-/importafgift i forbindelse med råstoffer og maskiner og udstyr. Det er klart, at fodnote 1 til artikel 1, stk. 1.1, litra a), nr. 1), nr. ii), i WTO-aftalen ikke finder anvendelse på fritagelse for afgifter eller skatter på maskiner og udstyr, som ikke kan betragtes som materialer, der forbruges i produktionsprocessen som omhandlet i bilag II til grundforordningen og nævnte WTO-aftale. Da der ikke blev fremført særlige argumenter vedrørende udligningsberettigelsen af fritagelsen for omsætningsafgift og importafgift for maskiner og udstyr, bekræftes afgørelserne i betragtning 54 i forordningen om midlertidig told vedrørende dette program.

(19) Med hensyn til fritagelsen for omsætningsafgift og importafgift i forbindelse med råstoffer fastslås det, at dette program ikke er omfattet af kriterierne i fodnote 1 til artikel 1, stk. 1.1, litra a), nr. 1), nr. ii), i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. Ifølge denne bestemmelse skal "fritagelse af en eksportvare for afgifter eller skatter, som påhviler den samme vare, når den er bestemt til indenlandsk forbrug, eller tilbagebetaling af sådanne afgifter eller skatter med beløb, som ikke overstiger dem, der er pålignet varerne, ikke anses for at være subsidier". Fodnote 1 gælder for fritagelse for afgifter eller skatter, hvor der ikke forekommer for store betalinger. De malaysiske myndigheder har ikke et kontrolsystem, hvorefter det er muligt at fastslå, hvilke materialer der er forbrugt i produktionsprocessen og specielt i hvilke mængder. Ved efterprøvningen viste det sig, at et selskab, som har fået tilladelse til at starte produktion i en frizone, skal forelægge en almindelig liste over mulige materialer, der indgår i produktionen af den færdige vare. Toldmyndighederne undersøger ikke sammenhængen mellem råvarer og færdigvarer i forbindelse med de specificerede importerede råvarer. Der findes således ikke noget system til at fastslå, om der er forekommet for store betalinger, og følgelig er betingelserne i fodnote 1 og bilag I-III ikke opfyldt. Det skal også bemærkes, at den malaysiske regering ikke har foretaget nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktiske materialer, der indgår, med henblik på at fastslå, om der har været tale om for store betalinger i overensstemmelse med bilag II, afsnit II, stk. 5, i grundforordningen. Disse programmer udgør derfor subsidier i henhold til artikel 1, stk. 1.1, litra a), nr. 1), nr. ii), i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, og fritagelsen i fodnote 1 til nævnte bestemmelse finder ikke anvendelse. Da fodnote 1 ikke finder anvendelse, er disse ordninger eksportsubsidier som omhandlet i artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen samt litra h) og i) i bilag I til grundforordningen.

(20) Med hensyn til beregningen af fordelen findes der ikke noget system til at efterprøve forbruget af råmaterialer i produktionen af eksportvaren, og den malaysiske regering foretog ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktiske materialer, der indgik, med henblik på at fastslå, om der havde været tale om for store betalinger af omsætningsafgift og importafgift. I overensstemmelse med bilag II til grundforordningen udgør det fulde beløb for ubetalte importafgifter fordelen for den eksporterende producent.

(21) Den malaysiske regering hævdede også, at det råmateriale, der anvendes i produktionen af den pågældende vare (valsetråd), ikke er omfattet af omsætningsafgift, også uden benyttelse af dette program.

(22) Kommissionen undersøgte beviserne fra den malaysiske regering, og konkluderede, at de råmaterialer, der er anvendt i produktionen af SSF, er opført i tillæg B i "Sales Tax Order". Dette tillæg er en liste over varer, som ikke er omfattet af omsætningsafgift. Kravet blev derfor godtaget, og udligningstoldsatserne for fritagelsen for omsætningsafgift for råmaterialer blev ændret i overensstemmelse dermed, idet der ikke skulle have været betalt omsætningsafgift uden benyttelse af programmet.

(23) Med hensyn til importafgifter på råstoffer blev det fastslået, at denne import er pålagt importafgifter. På grundlag af ovenstående argumenter bekræftes de foreløbige afgørelser angående fritagelsen for importafgift på råmaterialer.

(24) En eksporterende producent hævder, at Kommissionen ikke forelagde positive beviser som støtte for dens fastsættelse af, at dette program er specifikt.

(25) I betragtning 50, 65, 66 og 67 i forordningen om midlertidig told har Kommissionen angivet grundene til, at disse programmer er specifikke og derfor udligningsberettigede subsidier. Afgørelserne er ikke baseret på formodninger, men er truffet ud fra positive beviser. Kravet er derfor blevet afvist.

4. Rentesatser

(26) Den malaysiske regering og en eksporterende producent hævder, at Kommissionen burde have anvendt en gennemsnitlig rentesats på 11,42% i stedet for 11,5%.

(27) På grundlag af oplysninger, som blev indgivet i løbet af undersøgelsen, blev det fastslået, at det var passende at fastsætte en gennemsnitlig rentesats på 11,5% for undersøgelsesperioden. Den gennemsnitlige rentesats på det åbne marked blev beregnet på grundlag af den gennemsnitlige månedlige udlånsrente i de kommercielle banker i Malaysia i undersøgelsesperioden, hvilket resulterede i et gennemsnit på 11,4975% (tillæg C2 i den malaysiske regerings besvarelse af spørgeskemaet). Der blev ikke fremlagt yderligere beviser, som kunne berettige en nedadgående justering af rentesatsen. Kravet kan derfor ikke godtages.

5. De udligningsberettigede subsidiers størrelse

(28) Med hensyn til beregningen af størrelsen af de udligningsberettigede subsidier, blev der justeret for det rentebeløb, der blev føjet til det foreløbigt beregnede subsidiebeløb. Justeringen er angivet i følgende tabel over de udligningsberettigede subsidier.

(29) På baggrund af ovenstående er der fastsat følgende endelige subsidiesatser. Den landsdækkende vejede gennemsnitlige subsidiemargen ligger over det gældende mindsteniveau.

>TABELPOSITION>

II. FILIPPINERNE

1. Indledning

(30) Den filippinske regering og den eksporterende producent Lu Chu Shin Yee Works (Philippines) Co. Ltd. (i det følgende benævnt "Lu Chu") fremsatte sammen bemærkninger til offentliggørelsen af oplysningerne. Bemærkningerne vedrører to subsidieordninger: Bruttoindkomstskatteordningen (afsnit 24 i loven om særlige økonomiske zoner) og fritagelse for importtold på maskiner, råstoffer, leverancer og reservedele (afsnit 4 (c) og 23 i loven om særlige økonomiske zoner). Bemærkningerne vedrørte fortrinsvis fritagelsen ved import af reservedele og leverancer.

2. Bruttoindkomstskat

(31) Den filippinske regering og Lu Chu fremførte, at under visse omstændigheder afhængigt af de respektive niveauer for brutto- og nettoindkomst kan anvendelsen af bruttoindkomstskatteordningen (dvs. 5% af bruttoindkomsten) resultere i, at der skal betales et større beløb i skat end hvis den almindelige indkomstskatteordning anvendes (34% af nettoindkomsten). Navnlig kunne det forekomme, at et selskab havde et nettotab, men stadig skulle betale bruttoindkomstskat, fordi det har en skattepligtig bruttoindkomst.

(32) For det første berører det argument, som den filippinske regering og Lu Chu fremførte, ikke Kommissionens afgørelser om, hvorvidt bruttoindkomstskatteordningen er specifik og udligningsberettiget. Det er Kommissionens opfattelse, at argumentet vedrører en hypotetisk situation, som er helt forskellig fra den, der faktisk undersøges i denne sag. Ville anvendelsen af denne ordning under visse omstændigheder betyde, at et selskab skulle betale mere skat end i forbindelse med den almindelige indkomstskatteordning, kunne selskabet blot give afkald på denne valgmulighed. Dette var imidlertid ikke tilfældet for den pågældende eksporterende producent. Som beregnet af Kommissionen i de foreløbige afgørelser gav bruttoindkomstskatteordningen den eksporterende producent mulighed for at spare et vist beløb i skat i undersøgelsesperioden i forhold til den almindelige indkomstskatteordning. Da regeringen og Lu Chu ikke anfægtede denne beregning bekræftes det, at bruttoindkomstskatteordningen i dette tilfælde indebar et finansielt bidrag fra den filippinske regering, og at modtageren således opnåede en fordel. Den filippinske regerings og Lu Chus krav må derfor afvises.

3. Importtoldfritagelse ved import af reservedele og leverancer

(33) Den filippinske regering og Lu Chu finder, at Kommissionen med rette ikke medtog importen af møtrikker af kulstofholdigt stål, som ikke er omfattet af undersøgelsen, i sin subsidieberegning for importtoldfritagelsen for reservedele og leverancer. De fremførte imidlertid, at Kommissionen ikke holdt alle møtrikker af kulstofholdigt stål uden for beregningen, men kun nogle få, og anmodede om, at importen af alle møtrikker af kulstofholdigt stål blev holdt uden for. De nævnte, at det må erkendes, at alle møtrikker af kulstofholdigt stål, som ikke er omfattet af undersøgelsen, er blevet eller vil blive genudført i fremtiden, hvis den pågældende producent, som Kommissionen bekræftede det, eksporterede alle sine færdigvarer, og det desuden kan forventes, at den pågældende fortsætter hermed i fremtiden.

(34) Kravet kan ikke godtages, da det ikke blev understøttet med beviser, som det var muligt at efterprøve, enten i løbet af undersøgelsen eller efter offentliggørelsen af de foreløbige afgørelser. I Kommissionens erklæring - i forbindelse med dens foreløbige afgørelser - om, at alle færdigvarer faktisk blev eksporteret, er der udelukkende tale om varer, der er fremstillet af den eksporterende producent på vedkommendes anlæg i Filippinerne, dvs. fortrinsvis SSF. Kommissionen har kun modtaget og efterprøvet fuldstændige oplysninger vedrørende disse varer. Hverken den filippinske regering og/eller den eksporterende producent har indgivet oplysninger eller andre beviser, hvoraf det fremgår, at alle importerede skruer af kulstofstål blev eller faktisk ville blive genudført. De oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, giver kun mulighed for at holde importen af skruer af kulstofstål uden for subsidieberegningen på den måde og i det omfang Kommissionen gjorde det i forbindelse med de foreløbige afgørelser. Da der ikke er fremlagt nye beviser i så henseende, bekræftes de foreløbige afgørelser.

(35) Den filippinske regering og Lu Chu hævder også, at importen af olie og redskaber burde holdes uden for beregningen af subsidiebeløbet, da disse varer forbruges i produktionen af SSF. Kravet kan ikke godtages, da regeringen og Lu Chu undlod at komme med beviser. De oplysninger, som Kommissionen har til rådighed, giver ikke mulighed for at tage særskilt hensyn til de respektive importværdier af olie, andre forbrugsgoder, redskaber og reservedele. Importen af disse varer er kun angivet i kumulerede beløb, og ud fra de beviser, der er til rådighed, forbruges nogle af disse redskaber, komponenter og reservedele i forbindelse med deres anvendelse ikke til fremstilling af eksportvarerne. Da der ikke foreligger yderligere beviser, kan det ikke vurderes, i hvilket omfang en vis import burde holdes uden for Kommissionens beregning af subsidiebeløbet. De foreløbige afgørelser bekræftes således.

4. De udligningsberettigede subsidiers størrelse

(36) Hvad angår beregningen af de udligningsberettigede subsidiers størrelse blev der foretaget en justering vedrørende det rentebeløb, der var føjet til det foreløbigt beregnede subsidiebeløb. Denne justering er angivet i følgende tabel over de udligningsberettigede subsidier.

(37) Der er fastsat følgende endelige subsidiesatser. Det landsdækkende vejede gennemsnitlige niveau for subsidiering ligger over det gældende mindsteniveau.

>TABELPOSITION>

III. SINGAPORE

(38) I forordningen om midlertidig told konkluderedes det, at ingen af de angivelige subsidier var blevet anvendt af eksporterende producenter i Singapore. I mangel af nye oplysninger bekræftes resultaterne i betragtning 81, 82 og 83 i forordningen om midlertidig told. Proceduren bør derfor afsluttes for så vidt angår importen af SSF med oprindelse i Singapore.

IV. THAILAND

(39) I forordningen om midlertidig told konkluderedes det, at den landsdækkende vejede gennemsnitlige subsidiemargen for Thailand lå under det gældende mindsteniveau for subsidiering for dette land. I mangel af nye oplysninger bekræftes resultaterne i betragtning 84-91 i forordningen om midlertidig told. Proceduren bør derfor afsluttes for så vidt angår importen af SSF med oprindelse i Thailand.

E. ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET

(40) I mangel af nye oplysninger om erhvervsgrenen i Fællesskabet bekræftes de foreløbige afgørelser i betragtning 129-132 i forordningen om midlertidig told.

F. SKADE

1. Kumulering

(41) En eksporterende producent i Malaysia hævdede, at Kommissionen ikke burde vurdere importen af varer med oprindelse i Malaysia kumulativt med importen af varer med oprindelse i Filippinerne, da mønstret for førstnævnte var anderledes. Stigningen i importen af varer med oprindelse i Malaysia skulle være mindre end stigningen i importen af varer med oprindelse i Filippinerne, og faldet i de gennemsnitlige importpriser på SSF med oprindelse i Malaysia kunne tilskrives faldet i priserne på råmaterialer.

(42) En eksporterende producent i Filippinerne hævdede, at Kommissionen ikke burde vurdere importen af varer med oprindelse i Filippinerne kumulativt med importen af varer med oprindelse i Malaysia, da prisniveauet for de importerede varer fra Filippinerne konstant har været højt eller højere end EF-erhvervsgrenens priser.

(43) Det konstateredes, at de udligningsberettigede subsidiebeløb for hvert af disse lande lå over mindsteniveauet, og at den importerede mængde fra hvert land steg til ikke ubetydelige niveauer i den pågældende periode. Det fremgik ikke af undersøgelsen, at der var forskelle i prismønstrene for importen fra Malaysia og Filippinerne. Priserne på importerede varer fra de to lande lå langt under EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden og fulgte en tilsvarende nedadgående tendens i den undersøgte periode. Endelig afsættes SSF, der importeres fra begge lande, via samme salgskanaler og på samme handelsvilkår i Fællesskabet og konkurrerer således med hinanden og med SSF, som sælges af EF-erhvervsgrenen.

(44) På baggrund af ovenstående bekræftes de foreløbige afgørelser i betragtning 139-142 i forordningen om midlertidig told vedrørende spørgsmålet, om det var hensigtsmæssigt at foretage en kumuleret vurdering af importen af varer fra Malaysia og Filippinerne.

2. Priserne på den subsidierede import

(45) I mangel af nye oplysninger om priserne på den subsidierede import bekræftes de foreløbige resultater som angivet i betragtning 145-148 i forordningen om midlertidig told.

3. EF-erhvervsgrenens situation

(46) Interesserede parter fremførte, at EF-erhvervsgrenen ikke var påført væsentlig skade i betragtning af den positive udvikling, der var tale om i den undersøgte periode for visse indikatorer som produktion, kapacitet, salg, markedsandel, investeringer, beskæftigelse og produktivitet.

(47) I forordningen om midlertidig told konkluderede Kommissionen, at EF-erhvervsgrenens situation var mærkbart forbedret med hensyn til produktion og salg som resultat af indførelsen af antidumpingforanstaltninger på importen af varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Indien, Malaysia, Republikken Korea, Taiwan og Thailand i 1997 [3]. Indførelsen af antidumpingforanstaltninger i 1997 gav som forventet og tilsigtet EF-erhvervsgrenen mulighed for at sætte produktionen op og genindvinde tabte markedsandele gennem øget salg i Fællesskabet. Dette havde positive virkninger for beskæftigelsen og produktiviteten.

[3] Kommissionens forordning (EF) nr. 1732/97, EFT L 243 af 5.9.1997, s. 17.

(48) Trods en stigning i EF-erhvervsgrenens salg blev varerne imidlertid solgt til faldende priser, som i undersøgelsesperioden ikke gav dækning for erhvervsgrenens omkostninger og førte til tab. EF-erhvervsgrenens priser faldt 17% i den undersøgte periode, fra 3,65 EUR pr. kg i 1996 til 3,02 EUR pr. kg i undersøgelsesperioden. Selv om priserne på råstoffer også faldt i den undersøgte periode, var faldet i priserne på SSF langt større end faldet i omkostningerne til råstoffer. Dette prisfald havde alvorlige virkninger for rentabiliteten, der trods en forbedring mellem 1996 og 1997 formindskedes i 1998 og vendte sig til tab i undersøgelsesperioden (- 0,8% af omsætningen). Erhvervsgrenen kunne således ikke drage fuld fordel af antidumpingforanstaltningerne.

(49) På baggrund af ovenstående konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen blev påført skade i form af pristryk og finansielle tab.

(50) En eksporterende producent hævdede, at faldet i EF-erhvervsgrenens priser skyldtes et fald i omkostningerne til de råstoffer, der anvendes til fremstillingen af SSF. Situationen kunne derfor ikke karakteriseres som en situation med pristryk. Det blev påstået, at råstofferne udgjorde en højere procentdel end de 56,7% af de samlede omkostninger i undersøgelsesperioden, der er nævnt i forordningen om midlertidig told, og nåede op på 80-85% og endog 90% af de samlede omkostninger.

(51) Ifølge oplysningerne fra de samarbejdsvillige råstofleverandører faldt prisen på de pågældende råstoffer 20,9% i den undersøgte periode, medens EF-erhvervsgrenens priser på den pågældende vare faldt 17% i samme periode. Da omkostningerne til råstoffer i denne periode, udtrykt som et vejet gennemsnit, udgjorde mellem 57% og 68% af EF-erhvervsgrenens samlede omkostninger, fastslås det, at faldet i erhvervsgrenens priser på SSF har været langt kraftigere end faldet i omkostningerne til råstoffer. Påstanden om, at omkostningerne til råstoffer udgør 80-85% af omkostningerne, vedrører tilsyneladende udelukkende fremstillingsomkostningerne og ikke de samlede omkostninger. På baggrund af ovenstående konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen blev påført et kraftigt pristryk.

(52) Endelig hævdede en eksporterende producent i Malaysia, at hvis EF-erhvervsgrenens produktion og beskæftigelse sammenlignes som nævnt i de offentliggjorte oplysninger, viser det sig, at produktiviteten pr. ansat er meget lavere end hvad tallene i betragtning 161 i forordningen om midlertidig told kunne tyde på.

(53) Ovennævnte produktivitet blev beregnet som produktionen delt med antallet af ansatte, der er involveret i produktionen af den pågældende vare, hvilket var 287 i 1996, 320 i 1997, 321 i 1998 og 315 i undersøgelsesperioden. Dette antal er lavere end det antal ansatte, der er angivet i betragtning 160 i forordningen om midlertidig told eller i de offentliggjorte oplysninger, hvor der refereres til det samlede antal ansatte i selskabet.

4. Konklusion om skade

(54) I den undersøgte periode blev EF-erhvervsgrenen påført betydeligt pristryk fra den subsidierede import med oprindelse i de pågældende lande, der som det konstateredes solgtes til betydeligt lavere priser end erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden og som øgedes i mængde i den undersøgte periode. Erhvervsgrenen var derfor ikke i stand til at indregne sine omkostninger i salgspriserne. Dette førte til en forringelse af dens finansielle situation og et vejet gennemsnitligt tab på 0,8% af omsætningen i undersøgelsesperioden.

(55) Forbedringen i visse indikatorer for EF-erhvervsgrenen som produktion, salg, beskæftigelse og produktivitet, bør vurderes på baggrund af indførelsen af antidumpingforanstaltninger i 1997, hvilket gav erhvervsgrenen en vis lempelse. Trykket fra den stigende import af varer til lave priser fra de berørte lande svækkede dens muligheder for at komme helt på fode igen, og det blev i undersøgelsen fastslået, at erhvervsgrenen var blevet påført skade i undersøgelsesperioden i form af pristryk og finansielle tab.

(56) På baggrund af ovenstående bekræftes det, at EF-erhvervsgrenen er blevet påført væsentlig skade som omhandlet i artikel 8, stk. 2, i grundforordningen.

G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG VEDRØRENDE SKADEN

1. Virkningerne af den subsidierede import

(57) I forordningen om midlertidig told konstaterede Kommissionen, at der var en klar sammenhæng mellem de meget lavere priser på de subsidierede importvarer og forringelsen af EF-erhvervsgrenens priser og rentabilitet i undersøgelsesperioden. Det store pristryk fra den subsidierede import, navnlig mellem 1998 og undersøgelsesperioden, faldt sammen med et kraftigt fald i erhvervsgrenens priser og førte til tab på 0,8% af omsætningen i undersøgelsesperioden.

(58) Stigningen i den pågældende import (+16%), som nåede et højt niveau på markedet i Fællesskabet i undersøgelsesperioden (markedsandel på 12,4%), pristryk (-17%) og forværringen af EF-erhvervsgrenens finansielle situation blev tilskrevet de konstant lave priser på importerede varer med oprindelse i de berørte lande.

2. Andre faktorers indvirkning

(a) EF-erhvervsgrenens forøgelse af kapacitet og investeringer

(59) Der blev fremsat påstand om, at EF-erhvervsgrenens dårlige finansielle resultater skyldtes, at den øgede sin produktionskapacitet på et tidspunkt, hvor der var en kraftig nedgang i forbruget. En grund til forværringen af erhvervsgrenens finansielle situation skulle også være det høje investeringsniveau og de finansielle omkostninger i forbindelse dermed sammen med et mindre salg, da forbruget pludselig mindskedes.

(60) Den største stigning i produktionskapaciteten fandt sted mellem 1996 og 1997 (+15%), hvor EF-erhvervsgrenen forventede at kunne øge både produktion og salg, fordi der var indført antidumpingforanstaltninger. Stigningen i produktionskapaciteten blev ledsaget af en stigning i produktionen på 20% og i salget på 33% mellem 1996 og 1997. Erhvervsgrenens forøgelse af kapaciteten gav den således mulighed for at udnytte forventningerne om, at der igen var skabt effektiv konkurrence mellem EF-erhvervsgrenen og de lande, der er omfattet af antidumpingforanstaltninger. Til gengæld formindskedes forbruget kun fra 1998, mens kapaciteten var stabil mellem 1998 og undersøgelsesperioden.

(61) De investeringer, som EF-erhvervsgrenen foretog, var forholdsvis stabile i den undersøgte periode, med undtagelse af 1997, hvor navnlig et selskab investerede kraftigt i køb af bygninger. Dette selskab kunne imidlertid fremvise en af de bedste fortjenstmargener i EF-erhvervsgrenen i året 1997 og endog i den undersøgte periode. Desuden øgede erhvervsgrenen sit salg og således sin andel af markedet i Fællesskabet trods et fald i forbruget i den undersøgte periode.

(62) På baggrund af ovenstående konkluderes det, at EF-erhvervsgrenens dårlige finansielle situation således ikke er forbundet med en stigning i kapaciteten eller investeringsniveauet, men fortrinsvis med pristryk, forårsaget af den subsidierede import.

(b) EF-erhvervsgrenens eksportresultater

(63) EF-erhvervsgrenens eksportresultater i den undersøgte periode blev også gennemgået, således at det kunne vurderes, om et fald i eksporten kunne have haft negative virkninger for produktionen.

(64) Det må først noteres, at eksporten af SSF udgjorde en mindre andel af erhvervsgrenens samlede salg i den undersøgte periode. Den skade, der påførtes erhvervsgrenen, var navnlig skade i form af forringet rentabilitet som følge af kraftige pristryk fra den subsidierede import som forklaret i betragtning 166 til 168 i forordningen om midlertidig told. Til gengæld øgedes produktionsmængden i den undersøgte periode.

(65) På baggrund af ovenstående kan det ikke fastslås, at den skade, der påførtes EF-erhvervsgrenen, var forårsaget af dens eksportresultater.

3. Konklusion om årsagssammenhængen

(66) Det bekræftes, at importen af varer med oprindelse i de to berørte lande, særskilt betragtet, har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. Importen fra Malaysia og Filippinerne forhindrede, at erhvervsgrenen kunne komme helt på fode igen efter den skadelige situation, der konstateredes i forbindelse med den tidligere antidumpingprocedure vedrørende SSF, og den stigende lavprisimport har haft negative virkninger for erhvervsgrenens rentabilitet.

H. FÆLLESSKABETS INTERESSER

(67) I forordningen om midlertidig told fastslog Kommissionen, at der ikke var tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger i denne sag. I mangel af yderligere bemærkninger vedrørende virkningerne af udligningstold for EF-erhvervsgrenen bekræftes det, at udligningsforanstaltninger sandsynligvis vil sætte erhvervsgrenen i stand til at genvinde en tilfredsstillende fortjenstmargen og give selskaberne mulighed for at fortsætte med at handle og foretage de nødvendige investeringer.

(68) En importør gentog sin påstand om, at indførelsen af udligningsforanstaltninger ville forværre situationen for importører/forhandlere i Fællesskabet. Dette var baseret på forværringen af den pågældende forhandlers finansielle situation mellem 1997 og 1998 efter indførelsen af endelige antidumpingforanstaltninger i februar 1998. Det hævdedes desuden, at importører/forhandlere ikke ville være i stand til at importere varer fra sydøstasiatiske leverandører, hvis der blev indført udligningsforanstaltninger, og det således ville skabe forsyningsknaphed.

(69) I forordningen om midlertidig told blev det allerede fremført, at indførelsen af foranstaltninger ville betyde en vis nedsættelse af margenerne for importører/forhandlere. Oplysningerne fra den pågældende importør/forhandler om selskabets samlede rentabilitet, herunder også varer, som ikke er omfattet af denne undersøgelse, viste en vis nedsættelse af margenerne efter indførelsen af endelige antidumpingforanstaltninger i februar 1998, selv om de stadig lå på et rimeligt niveau. Både niveauet af de udligningsforanstaltninger, der er vedtaget i forbindelse med denne undersøgelse, og det forhold, at det kun berører to eksportlande, gør det usandsynligt, at importører/forhandlere skulle blive påvirket i væsentlig grad.

(70) Med hensyn til at det angiveligt skulle være umuligt for importører/forhandlere at importere varer fra Sydøstasien, hvis der indføres udligningsforanstaltninger, må det bemærkes, at niveauet for de foreslåede udligningsforanstaltninger ikke kan forventes at forhindre import fra de berørte lande, men snarere vil sikre, at importen foretages på redelige markedsvilkår. Der findes desuden mange andre forsyningskilder, også sydøstasiatiske leverandører, som ikke er omfattet af foranstaltninger. Det konkluderes derfor, at det ikke er sandsynligt, at der vil blive forsyningsknaphed, hvis der indføres endelige udligningsforanstaltninger.

(71) På baggrund af ovenstående bekræftes de foreløbige afgørelser i betragtning 183-213 i forordningen om midlertidig told angående Fællesskabets interesser.

I. ENDELIG FREMGANGSMÅDE

1. Singapore og Thailand

(72) På baggrund af ovenstående resultater afsluttes denne procedure vedrørende importen af SSF med oprindelse i Singapore og Thailand i overensstemmelse med artikel 14 i grundforordningen.

2. Malaysia og Filippinerne

(73) Ifølge ovennævnte konklusioner vedrørende subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der indføres endelige foranstaltninger. I betragtning af udvalget af varetyper bør der indføres foranstaltninger i form af værditold. Da der ikke foreligger nye oplysninger om skadesafhjælpningsniveauet, bekræftes de foreløbige afgørelser som omhandlet i betragtning 215-219 i forordningen om midlertidig told. Tolden fastsættes i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, i grundforordningen til et beløb svarende til subsidiemargenen, da skadesmargenen er højere.

(74) For Malaysias vedkommende gælder der antidumpingtold på 5,7% til 7,0% for begge eksporterende producenter. Den told, der indføres ved denne procedure, skal således omfatte det samlede subsidiebeløb på hjemmemarkedet plus forskellen mellem eksportsubsidiebeløbet og den eksisterende antidumpingtold i overensstemmelse med artikel 24, stk. 1, i grundforordningen, så længe den eksisterende antidumpingtold finder anvendelse. Som det fremgår af nedenstående tabel, bør den ene malaysiske eksporterende producent være omfattet af en endelig udligningstold på 1,8% (i tillæg til den eksisterende antidumpingtold). For den anden eksporterende producent fastsættes udligningstolden til nul, da den eksisterende antidumpingtold er højere end eksportsubsidiebeløbet.

(75) Da de samarbejdsvillige selskaber i proceduren faktisk tegnede sig for hele importen fra dette land, bør resttolden fastsættes til et beløb svarende til den højeste subsidiemargen, der konstateredes for samarbejdsvillige selskaber. Restudligningstolden fastsættes således til 1,8% i tillæg til den eksisterende restantidumpingtold på 7,0%.

>TABELPOSITION>

(76) Tolden fastsættes til følgende for de samarbejdsvillige malaysiske producenter:

Tong Heer Fasteners Co. Sdn. Bhd.: 1,8%

Tigges Stainless Steel Fasteners (M) Sdn. Bhd.: 0%

(77) For Filippinerne, som ikke er omfattet af antidumpingforanstaltninger, fastsættes tolden til følgende for den samarbejdsvillige producent:

Lu Chu Shin Yee Works Co. Ltd./Philshin Works Corporation: 3,5%

(78) For at undgå at belønne manglende samarbejdsvilje blev det anset for passende at fastsætte tolden for ikke-samarbejdsvillige selskaber med den højeste sats for en samarbejdsvillig eksporterende producent, dvs. 1,8% for Malaysia og 3,5% for Filippinerne.

(79) De individuelle udligningstoldsatser i denne forordning er fastlagt på grundlag af resultaterne af denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes ved undersøgelsen vedrørende ovennævnte selskaber. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre selskaber") udelukkende anvendelse på import af SSF med oprindelse i de pågældende lande og fremstillet af de pågældende selskaber og således af de specifikt nævnte retlige enheder. Importerede varer, som er fremstillet af andre selskaber, som ikke udtrykkeligt er nævnt med navn og adresse i forordningens dispositive del, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre selskaber".

(80) Alle anmodninger om anvendelse af disse udligningstoldsatser for individuelle selskaber (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen [4] sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer i selskabets aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Kommissionen vil efter høring af Det Rådgivende Udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de selskaber, der er omfattet af individuelle toldsatser.

[4] Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Handel, Direktorat E, DM 24-8/38 Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Bruxelles, Belgien.

(81) Importen fra Malaysia er allerede omfattet af antidumpingtold, hvilket der er taget hensyn til ved beregningen af den udligningstold, der indføres ved denne procedure. Som nævnt i ovenstående er eksportsubsidiedelen af udligningstolden blevet nedsat til et beløb svarende til den eksisterende antidumpingtold. Derfor anses det for passende at begrænse gyldighedsperioden for den endelige udligningstold på importen af SSF med oprindelse i Malaysia og Filippinerne, således at den udløber samtidig med gyldighedsperioden for antidumpingtolden på importen af SSF med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Indien, Republikken Korea, Malaysia, Taiwan og Thailand, dvs. den 17. februar 2003, jf. dog gældende bestemmelser vedrørende fornyede undersøgelser.

3. Opkrævning af midlertidig told

(82) På grund af omfanget af de konstaterede subsidiemargener og den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig udligningstold, indført ved Kommissionens forordning (EF) nr. 618/2000 på importen af SSF med oprindelse i Malaysia og Filippinerne, opkræves endeligt med et beløb svarende til den indførte endelige told -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål, henhørende under KN-kode 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61, 7318 15 70 og 7318 16 30 med oprindelse i Malaysia og Filippinerne.

2. Tolden fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet:

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.

Artikel 2

Beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig udligningstold i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 618/2000 på importen af den i artikel 1, stk. 1, omhandlede vare med oprindelse i Malaysia og Filippinerne, opkræves med en sats svarende til den endelige told. Beløb, der er stillet som sikkerhed ud over satsen for den endelige udligningstold, frigives.

Artikel 3

Gyldighedsperioden for udligningstolden udløber den 17. februar 2003.

Artikel 4

Antisubsidieproceduren vedrørende importen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af rustfrit stål med oprindelse i Singapore og Thailand afsluttes.

Artikel 5

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand