EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 31.5.2016 COM(2016) 319 final 2016/0161(NLE) Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne

i Det Blandede EØS-Udvalg til ændringer af bilag IX

(Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET For at sikre den nødvendige retssikkerhed og ensartethed på det indre marked skal Det Blandede EØS-Udvalg indarbejde al relevant EU-lovgivning i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS-aftalen) så hurtigt som muligt efter vedtagelsen. 2.RESULTATER AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER De ni udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse (knyttet som bilag til forslaget til Rådets afgørelse) sigter mod at ændre bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen med henblik på at indarbejde navnlig forordningerne om de europæiske tilsynsmyndigheder (EU's ESA'er) (forordning (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010 og (EU) nr. 1095/2010), men også et antal andre EU-retsakter med relevans for finanssektoren, i denne aftale. De forskellige retsakter i denne første pakke har det til fælles, at de alle enten giver EU's ESA'er beføjelser til at træffe afgørelser eller er forbundet med retsakter, der indeholder sådanne bestemmelser. Da det for nogle af EØS-EFTA-staterne (Norge, Island og Lichtenstein) er forfatningsmæssigt umuligt at acceptere, at EU's ESA'er træffer afgørelser, der er bindende for deres kompetente myndigheder og markedsoperatører, har det været nødvendigt at finde en særlig løsning. De europæiske tilsynsmyndigheder spiller en vigtig rolle i den nye tilsynsstruktur, som blev oprettet i 2011 som led i de omfattende reformer som reaktion på finanskrisen. Indarbejdelsen af denne lovgivningspakke følger den politiske aftale, der blev indgået af EU's og EØS-EFTA's finans- og økonomiministre den 14. oktober 2014 i forbindelse med ECOFIN-mødet. I henhold til EØS-aftalens struktur med to søjler vil EFTA-Tilsynsmyndigheden træffe afgørelser rettet til EØS-EFTA's kompetente myndigheder og markedsoperatørerne i EØS-EFTA-staterne. EU's ESA'er vil få kompetencer til at gennemføre foranstaltninger af ikkebindende art, f.eks. vedtagelse af henstillinger og ikkebindende mægling, også over for EØS-EFTA's kompetente myndigheder. Konsultation, koordination eller udveksling af oplysninger mellem EU's ESA'er og EFTA-Tilsynsmyndigheden gennemføres forud for hver parts foranstaltninger. For at sikre, at ekspertisen hos EU's ESA'er inddrages i processen, og at der er sammenhæng mellem de to søjler, vil EFTA-Tilsynsmyndighedens individuelle afgørelser og formelle udtalelser rettet til en eller flere af EØS-EFTA's kompetente myndigheder eller markedsoperatører blive truffet på grundlag af udkast udarbejdet af den relevante EU-ESA. For at sikre, at tilsynet med og anvendelsen af lovgivningen på området for finansielle tjenesteydelser er ensartet, deltager repræsentanterne for de nationale kompetente myndigheder i de tre EØS-EFTA-stater og EFTA-Tilsynsmyndigheden i videst muligt omfang, men uden stemmeret, i EU's ESA'ers tilsynsråd og deres forberedende organer. EU's ESA'er vil herudover også kunne deltage i arbejdet i EFTA-Tilsynsmyndigheden og dens forberedende organer i det omfang, det er forbundet med deres aktiviteter. I tilfælde af tvister mellem EU's ESA'er og EFTA-Tilsynsmyndigheden kan sagen indbringes for Det Blandede EØS-Udvalg efter anmodning fra en af de kontraherende parter, jf. EØS-aftalen. Der er indført passende procedurer, således at der i krisesituationer omgående kan afholdes møder i Det Blandede EØS-Udvalg. På denne baggrund omfatter den afgørelse, der hermed foreslås, ni udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, hvis formål er at indarbejde 31 EU-retsakter. Disse ni udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse fremlægges i bilag 1-9 i forslaget til Rådets afgørelse og vedrører følgende EU-retsakter: Bilag 1: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici Bilag 2: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/78/EF samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1022/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) for så vidt angår overdragelsen af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 Bilag 3: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/79/EF Bilag 4: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/77/EF Bilag 5: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde og om ændring af direktiv 2003/41/EF og 2009/65/EF samt forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 1095/2010 samt følgende fem retsakter fra Kommissionen: — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 231/2013 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 694/2014 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 2015/514 — Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 447/2013 — Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 448/2013 Bilag 6: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2012 af 14. marts 2012 om short selling og visse aspekter af credit default swaps samt følgende fem retsakter fra Kommissionen: — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 826/2012 — Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 827/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 918/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 919/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 2015/97 Bilag 7: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre Bilag 8: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 513/2011 af 11. maj 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 1060/2009 om kreditvurderingsbureauer samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 462/2013 af 21. maj 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 1060/2009 om kreditvurderingsbureauer Bilag 9: Afgørelsen truffet af Det Blandede EØS-udvalg i dette bilag omfatter følgende retsakter fra Kommissionen med relevans for kreditvurderingsbureauer: — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 272/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 446/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 447/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 448/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 449/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 946/2012 — Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/245/EU — Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/246/EU — Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/247/EU — Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/248/EU — Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/249/EU Der er yderligere omkring 150 EU-retsakter, der ikke er omfattet af ovennævnte udkast til afgørelse, og som endnu ikke er indarbejdet i EØS-aftalen. En sådan indarbejdelse er imidlertid afgørende for at sikre lige vilkår og effektiv og ensartet anvendelse af fælles regler og tilsyn i hele EØS. De tilpasninger, der skal foretages for disse retsakter, forventes at være af rent teknisk karakter, hvilket skulle gøre det muligt for Kommissionen at fastlægge de holdninger, som EU skal indtage i Det Blandede EØS-Udvalg, jf. Rådets forordning (EF) nr. 2894/94. Arbejdet med disse EU-retsakter vil skride frem så hurtigt som muligt. 3. De vigtigste elementer i udkastene til Det Blandede EØS-Udvalg afgørelse Som nævnt er hovedformålet med denne øvelse at indarbejde forordningerne om Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA), Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA) og Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) (forordning (EU) nr. 1093/2010, (EU) nr. 1094/2010 og (EU) nr. 1095/2010) i EØS-aftalen. De vigtigste elementer i udkastene til Det Blandede EØS-Udvalg afgørelse vedrørende disse retsakter, men også vedrørende de øvrige retsakter, der skal indarbejdes, vil blive fremlagt nedenfor efter den struktur, som fremlæggelsen af bilagene følger. Forordningen om Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) (forordning (EU) nr. 1092/2010) Som et resultat af indarbejdelsen af forordning (EU) nr. 1092/2010 (ESRB-forordningen) i EØS-aftalen vil de kompetente myndigheder i EØS-EFTA-staterne få overdraget retten til at deltage i ESRB's arbejde med det formål at sikre den nødvendige koordinering af makrotilsynet med det indre marked for finansielle tjenesteydelser i EØS. EFTA-Tilsynsmyndigheden kan deltage i arbejdet i Det Almindelige Råd. EØS-EFTA's kompetente myndigheder og EFTA-Tilsynsmyndigheden vil dog i den sammenhæng ikke have stemmeret. De vil samarbejde tæt med ESRB og give det alle de oplysninger, der er nødvendige for udførelsen af dets opgaver

Forordningerne om EBA, EIOPA og ESMA (forordning (EU) nr. 1093/2010, 1094/2010 og 1095/2010, samlet også kaldet forordningerne om ESA'erne) De tre forordninger om de europæiske tilsynsmyndigheder (EBA, EIOPA og ESMA) vil give disse myndigheder visse beføjelser til at træffe afgørelser, der er bindende for kompetente myndigheder og markedsoperatører i EU. Da det for nogle af EØS-EFTA-staterne er forfatningsmæssigt problematisk at acceptere, at EU's ESA'er træffer afgørelser, der er bindende for deres kompetente myndigheder og markedsoperatører, har det været nødvendigt at finde en særlig løsning for så vidt angår indarbejdelsen af forordningerne om ESA'erne. Principperne for indarbejdelsen er fastsat i den politiske aftale fra oktober 2014, og de tre udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse indeholder tilpasninger, der svarer hertil. Som en følge heraf er det system, der opbygges i udkastene til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, baseret på den struktur med to søjler, som EØS-aftalen forvaltes i overensstemmelse med. Mens afgørelser i EU-søjlen forbliver de europæiske tilsynsmyndigheders område, vil EFTA-Tilsynsmyndigheden derfor få overdraget kompetencen til at vedtage afgørelser i EØS-EFTA-søjlen. EFTA-Tilsynsmyndigheden vil imidlertid kun vedtage disse afgørelser på grundlag af udkast udarbejdet af EU's ESA'er. Med henblik på at fremme sammenhæng og ensartethed i EØS skal EØS-EFTA's kompetente myndigheder og EFTA-Tilsynsmyndigheden deltage i EU's ESA'ers arbejde, men får ikke stemmeret. Dette omfatter deltagelse i EU's ESA'ers relevante tekniske og beslutningstagende organer, for eksempel tilsynsrådet, men også interne udvalg og paneler. Omvendt skal EU's ESA'er også have ret til at deltage i EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutningsproces. De tre udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse stiller alle en mekanisme til at bilægge tvister mellem EU's ESA'er og EFTA-Tilsynsmyndigheden til rådighed. De forskellige tilpasninger af rammen for forordningerne om ESA'erne i udkastene til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse begrænser sig til dem, der er nødvendige for at føre den politiske aftale ud i livet og skabe smidige processer mellem EU-søjlen (navnlig EU's ESA'er) og EFTA-søjlen (navnlig EFTA-Tilsynsmyndigheden). EØS-EFTA's kompetente myndigheder skal bidrage til budgettet for EU's ESA'er på samme måde som EU-medlemsstaterne. Direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde og forordning (EU) nr. 236/2012 om short selling Denne pakke vedrører også et antal retsakter fra Kommissionen på de pågældende områder (se nedenfor) Direktiv 2011/61/EU (FAIF-direktivet) og forordning (EU) nr. 236/2012 (short selling-forordningen) giver begge ESMA direkte interventionsbeføjelser. Af den grund er det nødvendigt at tilpasse rammen og — i tråd med den politiske aftale — give EFTA-Tilsynsmyndigheden disse beføjelser til at træffe afgørelser. Imidlertid vil EFTA-Tilsynsmyndigheden, som det er tilfældet i henhold til forordningerne om ESA'erne (samt CRA-forordningen og EMIR — se næste afsnit), kun kunne træffe afgørelser på grundlag af udkast udarbejdet af EU's ESA'er. EØS-EFTA's kompetente myndigheder betragtes, ligesom fysiske eller juridiske personer i EØS-EFTA-staterne, som omfattet af anvendelsesområdet for direktivet/forordningen på samme vilkår og betingelser som kompetente myndigheder og fysiske eller juridiske personer i EU. Med henblik på at sikre et sammenhængende tilsyn og en ensartet anvendelse af regler for finansielle tjenesteydelser i hele EØS vil ESMA og EFTA-Tilsynsmyndigheden samarbejde, udarbejde oplysninger og høre hinanden, inden de vedtager foranstaltninger af relevans for deres tilsynsopgaver. I flere tilfælde fastsættes det ved FAIF-direktivet, at ESMA kan handle i overensstemmelse med sine mæglingsbeføjelser i henhold til artikel 19 i ESMA-forordningen (forordning (EU) nr. 1095/2010) og bilægge tvister mellem kompetente myndigheder i grænseoverskridende situationer. Imidlertid overdrages beføjelserne til at vedtage bindende afgørelser rettet til EØS-EFTA's kompetente myndigheder i henhold til det udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, hvor ESMA-forordningen indarbejdes, til EFTA-Tilsynsmyndigheden. Derfor gøres det i det udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, der vedrører FAIF-direktivet, klart, at henvisninger til sådanne beføjelser hos ESMA bør forstås som henvisninger til EFTA-Tilsynsmyndighedens beføjelser. I det udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, der vedrører FAIF-direktivet, indarbejdes der også tre delegerede forordninger og to gennemførelsesforordninger baseret på FAIF-direktivet, og der foretages de nødvendige tilpasninger. Ved artikel 28 i short selling-direktivet fastsættes det, at ESMA kan handle i overensstemmelse med sine interventionsbeføjelser i henhold til artikel 9, stk. 5, i ESMA-forordningen, og midlertidigt forbyde, eller indføre betingelser for, short selling eller lignende transaktioner eller kræve, at en fysisk eller juridisk person, der har en kort nettoposition, offentliggør oplysninger om en sådan position. Beføjelserne til at vedtage bindende afgørelser rettet til individuelle EØS-EFTA-deltagere på det finansielle marked i henhold til artikel 9, stk. 5, i ESMA-forordningen kan overdrages til EFTA-Tilsynsmyndigheden i overensstemmelse med den politiske aftale (se udkast til afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg vedrørende ESMA-forordningen). Som det er tilfældet i henhold til ESMA-forordningen, vil EFTA-Tilsynsmyndigheden kun kunne træffe afgørelser på grundlag af et udkast udarbejdet af ESMA. Med henblik på at bevare overensstemmelse i EØS vil ESMA's koordineringsopgaver i henhold til artikel 27 i short selling-forordningen blive udvidet til også at omfatte EØS-EFTA's kompetente myndigheder. Dette giver ESMA mulighed for at afgive udtalelse om foranstaltninger, som EØS-EFTA's kompetente myndigheder har til hensigt at gennemføre eller forlænge. Foranstaltninger fra EFTA-Tilsynsmyndighedens side i henhold til artikel 28 vil generelt blive indledt af en sådan ikkebindende koordineringsindsats fra ESMA's side i medfør af artikel 27. Som det er tilfældet med FAIF-direktivet, overdrages de bindende mæglingsbeføjelser, som ESMA har i medfør af artikel 23, stk. 4, i short selling-forordningen, for så vidt angår EFTA-søjlen til EFTA-Tilsynsmyndigheden. Ud over at indarbejde short selling-forordningen giver det relevante udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse også mulighed for at indarbejde fire delegerede forordninger og én gennemførelsesforordning baseret på short selling-forordningen. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (EMIR) og forordninger om ændring af forordning (EF) nr. 1060/2009 om kreditvurderingsbureauer (forordning (EU) nr. 513/2011 og (EU) nr. 462/2013) Denne pakke omfatter også et antal retsakter fra Kommissionen på de pågældende områder (se nedenfor).

I henhold til både EMIR og forordningen om kreditvurderingsbureauer (CRA) er ESMA blevet givet tilsynsbeføjelser for så vidt angår transaktionsregistre og kreditvurderingsbureauer, herunder beføjelser til at træffe afgørelser, der finder direkte anvendelse for disse enheder. Med henblik på indarbejdelse af disse forordninger i EØS-aftalen — og i overensstemmelse med ovennævnte politiske aftale — foreslås det, at de principper, der finder anvendelse for indarbejdelsen af forordningerne for ESA'erne, også finder anvendelse for navnlig det direkte tilsyn, som ESMA fører med kreditvurderingsbureauer og transaktionsregistre. EFTA-Tilsynsmyndigheden vil for så vidt angår EØS-EFTA-kreditvurderingsbureauer og -transaktionsregistre vedtage afgørelser på grundlag af udkast udarbejdet af ESMA. Tilpasningerne i udkastene til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse følger den overordnede struktur, der også foreslås for forordningerne for ESA'erne, i tråd med den politiske aftale. For så vidt angår CRA-forordningen er der planer om to afgørelser truffet af Det Blandede EØS-udvalg: den første afgørelse for så vidt angår de to lovtekster, der skal indarbejdes (forordning (EU) nr. 513/2011 og forordning (EU) nr. 462/2013) og den anden afgørelse for så vidt angår et antal delegerede forordninger og gennemførelsesforordninger. For så vidt angår EMIR vil kun retsakten (forordning (EU) nr. 648/2012) blive indarbejdet på nuværende tidspunkt, og niveau 2-retsakterne vil følge på et senere tidspunkt. Da der i øjeblikket ikke er etableret transaktionsregistre i EØS-EFTA-staterne, skaber dette ikke problemer i praksis. Den ramme, som Det Blandede EØS-udvalgs afgørelser skal skabe, kræver, at ESMA og EFTA-Tilsynsmyndigheden samarbejder tæt for at sikre et sammenhængende tilsyn og en ensartet anvendelse af reglerne for finansielle tjenesteydelser i hele EØS. I henhold til udkastene til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse vil ESMA og EFTA-Tilsynsmyndigheden samarbejde, udarbejde oplysninger og høre hinanden, inden de vedtager foranstaltninger af relevans for deres tilsynsopgaver. De skal sikre, at alle nødvendige oplysninger videregives rettidigt til modparten. Begge myndigheder skal videregive enhver ansøgning, oplysning, klage eller anmodning, der henhører under den anden myndigheds kompetencer. Som det er tilfældet i forordningerne om ESA'erne, er der en procedure for bilæggelse af tvister. Bindende foranstaltninger, som EFTA skal træffe afgørelse om for så vidt angår EU-kreditvurderingsbureauer og -transaktionsregistre, vil EFTA-Tilsynsmyndigheden træffe afgørelse om for så vidt angår kreditvurderingsbureauer og transaktionsregistre, der er etableret i EØS-EFTA-staterne. Disse foranstaltninger er for eksempel at træffe afgørelse om registrering, eller om afvisning af registrering, at træffe afgørelse om tilbagekaldelse af registrering, at anmode om oplysninger, at træffe afgørelse om at gøre en person til genstand for undersøgelse, at træffe afgørelse om at gennemføre en tilsynsforanstaltning, at træffe afgørelse om at pålægge en bøde eller en tvangsbøde og — for så vidt angår CRA'er — at træffe afgørelse om at forlænge den periode, hvor kreditvurderinger fortsat kan anvendes til reguleringsformål. Selv om EFTA-Tilsynsmyndigheden i juridisk forstand er den tilsynsførende og vil træffe afgørelse om bindende foranstaltninger, skal alt det praktiske arbejde vedrørende registrering og det daglige tilsyn med kreditvurderingsbureauer og transaktionsregistre, der er etableret i EØS-EFTA-staterne, udføres af ESMA. Foranstaltningerne kan kun vedtages af EFTA-Tilsynsmyndigheden på grundlag af et udkast udarbejdet af ESMA. ESMA kan udarbejde et sådant udkast på eget initiativ eller på grundlag af en anmodning fra EFTA-Tilsynsmyndigheden. En afgørelse, som EFTA-Tilsynsmyndigheden har truffet, skal uden unødvendig forsinkelse vedtages på grundlag af det pågældende udkast. For så vidt angår de gebyrer, der skal opkræves, skal EFTA-Tilsynsmyndigheden som tilsynsførende for kreditvurderingsbureauer og transaktionsregistre i EØS-EFTA-staterne opkræve tilsyns- og registreringsgebyr fra disse enheder. Da alt det praktiske arbejde vedrørende registrering og det daglige tilsyn med kreditvurderingsbureauer skal udføres af ESMA, skal EFTA-Tilsynsmyndigheden imidlertid uden unødvendig forsinkelse videregive det opkrævede beløb til ESMA. Gebyrerne skal beregnes på samme grundlag som tilsvarende gebyrer, der opkræves af kreditvurderingsbureauer etableret i EU. I det andet udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, der vedrører CRA-forordningen, vil der blive indarbejdet seks delegerede retsakter fra Kommissionen og fem gennemførelsesretsakter fra Kommissionen. 4.Sagsforløb Da de tilknyttede udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse indeholder ændringer af lovgivningen, der skal udvides til også at omfatte EØS-EFTA-staterne, og som er mere end blot tekniske tilpasninger, er denne sag underlagt artikel 1, stk. 3, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 2894/1994. Rådet fastsætter derfor den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Det Blandede EØS-udvalg, på forslag af Kommissionen. Med det formål fremlægger Kommissionen nærværende forslag. Kommissionen håber snarest muligt at kunne forelægge EU's holdning i Det Blandede EØS-Udvalg. 5. Andre oplysninger Da denne første pakke i henhold til norsk og islandsk forfatningsret kan føre til overførsel af suverænitet til EFTA-Tilsynsmyndigheden, skal der være enighed herom i det norske parlament (med et flertal på tre fjerdedele) og det islandske parlament. Lichtenstein har meddelt, at det allerede har gennemført den relevante EU-lovgivning i sin nationale lovgivning og er parat til at anvende den. 2016/0161 (NLE) Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne

i Det Blandede EØS-Udvalg til ændringer af bilag IX

(Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 53, stk. 1, og artikel 114, sammenholdt med artikel 218, stk. 9, under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 1, stk. 3, litra a), under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger: (1)Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ("EØS-aftalen") trådte i kraft den 1. januar 1994. (2)I henhold til artikel 98 og navnlig artikel 102 i EØS-aftalen kan Det Blandede EØS-Udvalg blandt andet beslutte at ændre bilag IX til EØS-aftalen, der indeholder bestemmelser om finansielle tjenesteydelser. (3)Følgende retsakter vedrører finansielle tjenesteydelser og skal indarbejdes i EØS-aftalen: — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1022/2013 — Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 231/2013 — Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 447/2013 — Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 448/2013 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 694/2014 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 2015/514 — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 826/2012 — Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 827/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 918/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 919/2012

— Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 2015/97 — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 513/2011 — Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 462/2013 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 272/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 446/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 447/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 448/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 449/2012 — Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 946/2012 — Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/245/EU — Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/246/EU — Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/247/EU — Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/248/EU — og Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/249/EU (4)Bilag IX til EØS-aftalen bør derfor ændres. (5)Den holdning, som Unionen skal indtage i Det Blandede EØS-Udvalg, bør derfor baseres på de udkast til afgørelser, der er knyttet til nærværende afgørelse — VEDTAGET DENNE AFGØRELSE: Artikel 1 Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til de foreslåede ændringer af bilag IX (Finansielle tjenesteydelser) til EØS-aftalen, baseres på de udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.