Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond [til ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 og Rådets forordning (EF) nr. 861/2006 og Rådets forordning nr. XXX/2011 om integreret havpolitik /* KOM/2011/0804 endelig - 2011/0380 (COD) */





BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET I Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme (FFR) for 2014-2020, der blev vedtaget den 29. juni, fastsættes den budgetmæssige ramme og hovedlinjerne for finansieringen af den fælles fiskeripolitik (FFP) og den integrerede maritime politik (IMP). Endvidere vedtog Kommissionen den 13. juli 2011 en pakke med den nye lovgivningsramme for FFP. Den integrerede maritime politik (IMP) blev i årene 2008-2010 finansieret gennem en række pilotordninger og forberedende tiltag. Der er blevet foreslået et nyt finansielt instrument af Kommissionen for perioden fra 2012 til 2013. Med lanceringen af den nye FFR bliver det nødvendigt at vedtage et langsigtet instrument for IMP’s finansielle støtte. Kommissionen vedtog den 6. oktober 2011 et forslag til en forordning om ”fælles bestemmelser”, hvor der er fastlagt fælles regler for fondene med delt forvaltning, og hvor hovedsigtet er forenkling af de politiske procedurer. Den Europæiske Regionalfond, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fond for Udvikling af Landdistrikterne og den kommende Europæiske Hav- og Fiskerifond (FSR-fondene) forfølger komplementære mål og benytter den samme forvaltningsmetode. Forordningen om de “fælles bestemmelser” indeholder en række fælles regler for disse fonde. Disse bestemmelser vedrører de generelle principper såsom partnerskab, flerniveaustyring, ligestilling mellem mænd og kvinder, bæredygtighed og overholdelse af gældende EU-lovgivning og national lovgivning. Forslaget indeholder også de fælles elementer for strategisk planlægning og programmering, herunder en liste over tematiske mål fra Europa 2020-strategien, bestemmelser om den fælles strategiramme på EU-plan og om partnerskabsaftaler, der skal indgås med hver medlemsstat. Det indfører makroøkonomiske betingelser og fastlægger en fælles tilgang til resultatorientering for FSR-fondene. Det omfatter derfor forhåndsbetingelser og resultatgennemgang, men også overvågnings-, rapporterings- og evalueringsordninger. Der fastsættes også fælles bestemmelser med hensyn til bestemmelser for støtteberettigelse, og der defineres særlige ordninger for finansielle instrumenter og lokaludvikling styret af lokalsamfundet. Nogle forvaltnings- og kontrolordninger er også fælles for alle FSR-fonde. Sigtet med dette forslag til forordning om den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) er at kunne nå målene i den omdannede FFP og IMP. Det er baseret på disse mål, som er blevet omdefineret hvad angår finansiering: (1) fremme af bæredygtighed og konkurrencedygtighed inden for fiskeri og akvakultur (2) fremme af udviklingen og gennemførelsen af Unionens integrerede maritime politik til supplering af samhørighedspolitik og FFP (3) fremme af en balanceret og inklusiv territorial udvikling af fiskeriområder (herunder akvakultur og indlandsfiskeri) (4) bidrag til gennemførelsen af FFP. Verdenshandelsorganisationen er i øjeblikket i gang med forhandlinger om ny fiskeristøtte. De er endnu på begyndelsesstadiet, og det er ikke muligt at sige noget om resultatet heraf. Hvis disse forhandlinger skulle føre til nye EU-forpligtelser, bør det sikres, at EHFF-forslaget er i overensstemmelse hermed. I den forbindelse kan det blive nødvendigt med en analyse af foreneligheden af de pågældende EHFF-foranstaltninger. 2. RESULTATER AF KONSEKVENSANALYSER OG HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER På grundlag af den efterfølgende FIUF-evaluering, den mellemliggende evaluering af EFF og konsekvensanalysen af reformen af FFP vurderer konsekvensanalysen af EHFF tre alternative scenarier: i) “EFF+”, som er en fortsættelse af den nuværende EFF uden størstedelen af de direkte tilskud til fiskerflåder og støtte rettet mod målene for FFP-reformen, ii) ”EFF+integration”, hvor andre FFP-finansieringsinstrumenter bliver integreret i en post EFF-fond, men hvor der benyttes den samme forvaltningsmetode som i dag, iii) EFF+ konvergens”, hvori støtten til IMP også er integreret i den nye enkelte fond og alle instrumenterne i videst muligt omfang omfattes af den delte forvaltning. Disse tre politikscenarier er blevet afpasset efter det foretrukne scenarie for FFP-reformen og evalueret ud fra samme grundscenarie. Der er også taget hensyn til resultaterne af høringerne i forbindelse med vedtagelsen af grønbogen i april 2009. Resultatet af disse høringer fremgår her: – I mange af indlæggene blev der udtrykt ønske om en fortsættelse af den offentlige støtte til fiskeriet, selv om nogle få medlemsstater og de fleste ngo’er hævder, at det er med til at opretholde ulevedygtige strukturer, overkapacitet og erhvervets afhængighed af støtte. – Der er en aftale om, at gennemførelsen af FFP-reformen skal ledsages af støtte for dermed at begrænse tilpasningsomkostningerne for erhvervet. – EU-finansieringen bør fokusere på forskning og innovation, fremme af havbeskyttelse og støtte til fiskeriorganisationer og lokal udvikling. – Forbindelsen til IMP anses for at være vigtig: de maritime politikker kan ikke længere fungere isoleret, og sammenhængen mellem FFP og IMP må styrkes. – Der skal knyttes flere betingelser til EU-finansiering og opfyldelse af FFP-målene. Opfyldelsen af regler/mål bør være afgørende for at kunne opnå støtte. – En mere sektorrettet tilgang til tildelingen af midler (knyttet til størrelsen af fiskerisektoren i stedet for til niveauet for den økonomiske udvikling, som det er tilfældet i dag), bliver kraftigt støttet af en gruppe af medlemsstater, mens Europa-Parlamentet er imod dette. – Der er almindelig enighed om, at fartøjer til kystfiskeri af mindre omfang har stor betydning og er en betydelig kilde til arbejdspladser i kystsamfund. Nogle af medlemsstaterne ønsker, at denne flåde får en privilegeret adgang til finansiering, mens andre ikke går ind for en specifik tilgang. – Et overvældende flertal af erhvervet og medlemsstaterne mener, at fælles tjenester (som kontrol og dataindsamling) fortsat bør have støtte fra EU. Ud over den offentlige høring er der blevet afholdt omkring 200 møder med interessenter. Der har også været møder i 2010 og 2011, hvor FFP-reformen og finansiering er blevet drøftet. Der er navnlig tale om følgende: i) et særligt seminar om den kommende EFF med deltagelse af interessenter fra erhvervet, fagforeninger, Europa-Parlamentet og medlemsstaterne fandt sted den 13. april 2010 i Bruxelles, ii) to møder med medlemsstaterne fandt sted i henholdsvis Gent (12.-14. september 2010) og Noordwijk (9.-11. marts 2011), iii) en konference om fremtiden for lokal udvikling i fiskeriområder fandt sted i Bruxelles den 12.-13. april 2011. Og Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet har bekræftet betydningen af en integreret tilgang til maritime anliggender og behovet for IMP-finansiering. I konsekvensanalysen blev det konkluderet, at “EFF+ konvergens” fungerer bedre end de andre to optioner i forhold til de tre virkningsindikatorer, der var valgt til analysen: mindskelse af fiskeriets indvirkning på miljøet, lukning af innovationsgabet inden for fiskeri og akvakultur og antallet af jobs, der skabes i samfund, som er afhængige af fiskeri. 3. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER Det foreslås, at de fleste af de nuværende finansielle instrumenter under FFP og IMP bliver samlet i en enkelt fond, med undtagelse af bæredygtige fiskeriaftaler og det obligatoriske bidrag til regionale fiskeriforvaltningsorganisationer. EHFF er bygget op omkring fire søjler: · Intelligent, grønt fiskeri (delt forvaltning), der skal fremme overgangen til et bæredygtigt fiskeri, som er mere selektivt, ikke indebærer udsmid, er mindre skadeligt for marine økosystemer og dermed bidrager til en bæredygtig forvaltning af marine økosystemer; og som skal yde støtte, der fokuserer på innovation og merværdi, således at fiskerisektoren bliver økonomisk levedygtig og modstandsdygtig over for udefrakommende chok og konkurrence fra tredjelande. · Intelligent, grøn akvakultur (delt forvaltning), der skal give en økonomisk levedygtig, konkurrencedygtig og grøn akvakultur, som kan klare sig i den globale konkurrence og give EU's forbrugere sunde og næringsrige kvalitetsprodukter. · Bæredygtig og inklusiv territorial udvikling (delt forvaltning), som skal vende tilbagegangen i mange fiskeriafhængige samfund ved kysterne og inde i landet ved at tillægge fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter større værdi og fremme en diversificering hen imod andre sektorer i den maritime økonomi. · Integreret maritim politik (direkte, centraliseret forvaltning), som skal støtte de tværgående prioriteter, der skaber besparelser og vækst, men som medlemsstaterne ikke vil kunne realisere på egen hånd - f.eks. viden om havene, maritim fysisk planlægning, integreret kystzoneforvaltning og integreret maritim overvågning, beskyttelse af det marine miljø, navnlig biodiversiteten, samt tilpasning til klimaændringernes skadelige virkninger i kystområder. Ud over de fire søjler vil EHFF omfatte ledsageforanstaltninger: dataindsamling og videnskabelig rådgivning, kontrol, styring, fiskerimarkeder (også i regioner i den yderste periferi), frivillige indbetalinger til regionale fiskeriforvaltningsorganisationer samt teknisk bistand. Forslaget er i overensstemmelse med nærhedsprincippet. Det overordnede mål for EHFF er at støtte målene i FFP, som er en politik, hvor EU har enekompetence, og yderligere at udvikle EU’s integrerede maritime politik. Hvis medlemsstaterne handler hver for sig, vil de ikke være i stand til at nå disse mål; de vil bedst kunne nås på EU-plan med flerårig finansiering, der er fokuseret på de relevante prioriteter. 4. Indhøstede erfaringer og nye karakteristika ved EHFF Bidrag til Europa 2020 EHFF vil bidrage til at nå målene for Europa 2020-strategien under de tre flagskibsinitiativer: i) et ressourceeffektivt Europa, ii) en innovationsunion og iii) dagsordenen for nye færdigheder og jobs. At støtte overgangen til bæredygtigt fiskeri på grundlag af et maksimalt bæredygtigt udbytte, stop for udsmid og mindskelse af fiskeriets indvirkning på det marine miljø, fremme af akvakultur med et højt miljøbeskyttelsesniveau og en øget koordinering af maritime politikker, der kan føre til en mere bæredygtig ressourceanvendelse, vil være et af nøglebidragene fra EHFF til et ”ressourceeffektivt Europa”. Under “Dagsordenen for nye færdigheder og jobs” vil hovedformålet for EHFF være at øge beskæftigelse, territorial samhørighed og social inklusion i fiskeriafhængige samfund. Med diversificeringen i lokale økonomier, især med henblik på andre sektorer inden for den maritime økonomi, vil der kunne skabes nye jobs og vækstmuligheder i kystområder. EHFF vil også bidrage til “Innovation i EU” ved at støtte produkt- og procesinnovation på alle niveauer i produktionen, markedsførings- og distributionskæder i fiskeri- og akvakultursektoren, forøgelse af merværdien for fiskeri- og akvakulturprodukter, støtte til økoinnovation og videreudvikling af nye, innovative, tværgående politikværktøjer som viden om havene, maritim fysisk planlægning og integreret maritim overvågning. Styrkelse af den sociale dimension EHFF vil fremme social samhørighed og jobskabelse inden for fiskeriafhængige samfund ved at tillægge fiskeriet større værdi og gennem diversificering hen imod andre maritime sektorer. Den lokalt styrede tilgang til bæredygtig udvikling af fiskeriområder vil blive styrket. EHFF anerkender også for første gang den rolle, som ægtefæller – for det meste kvinder – ofte spiller i familievirksomheder inden for fiskeriet, i mange tilfælde uden nogen form for retlig anerkendelse. De vil blandt andet kunne få støtte fra EHFF til uddannelse, især for at erhverve færdigheder, der har med iværksætteri og virksomhedsforvaltning at gøre. EHFF vil også fremme menneskelig kapital og diversificering ved at gøre det muligt for lokalsamfundene at erhverve de nødvendige færdigheder til at kunne gå i gang med nye aktiviteter, der dukker frem i andre maritime sektorer. Denne tilgang vil også udnytte natur- og kulturarv og gøre dem til vigtige aktiver for lokaludviklingen. I lyset af den betydning, som fartøjer til fiskeri af mindre omfang har for kystsamfund, foreslås det i EHFF, at der anvendes en højere støtteintensitet og indføres særlige foranstaltninger, som kun gælder for disse fartøjer. Disse foranstaltninger omfatter professionel rådgivning om virksomheds- og markedsføringsstrategier, opstart af virksomhed uden for fiskeriet og særlig støtte til innovation; sidstnævnte er især vigtig, fordi hovedparten af disse fiskerivirksomheder er mikrovirksomheder, som har begrænset adgang til finansiering. Kollektive tilgange vil blive prioriteret højest, f.eks. producentorganisationer, som bygger på social kapital og giver mulighed for at opnå en kritisk investeringsmasse. Disse kollektive tilgange vil også kunne opnå en højere støtteintensitet. Miljømæssig bæredygtighed De eksisterende foranstaltninger er blevet strømlinet og revideret, for at de kan få en stærk forbindelse til miljømæssig stabilitet. Overkapacitet er fortsat et af de store problemer for FFP og er en af hovedårsagerne til overfiskeri. At fjerne overkapaciteten ved at give offentlig støtte til for eksempel ophugning har vist sig at være ineffektiv. Til trods for at der siden 1994 er brugt 1,7 mia. EUR hertil, er fiskekapaciteten overhovedet ikke faldet i det meste af EU-flåden. EHFF vil derfor ikke længere give støtte til ophugning og vil bruge de hermed sparede finansielle ressourcer til mere effektive former for bistand til bæredygtigt fiskeri. EHFF vil støtte overgangen til maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY) og gøre det lettere gradvis at indføre et forbud mod udsmid gennem den integrerede tilgang, ved hjælp af foranstaltninger som støtte til mere selektive redskaber og fangstmetoder, investering i udstyr ombord og havnefaciliteter, som er nødvendige for at kunne anvende uønskede fangster, markedsføringsforanstaltninger og forarbejdning. Med det samme for øje er den finansielle bevilling til dataindsamling og videnskabelig rådgivning (for at øge antallet af bestande, som der er videnskabelig rådgivning tilgængelig for) og til kontrol af udgifter (for at opnå en bedre regeloverholdelse) blevet væsentligt forøget. Der vil også blive fokus på udviklingen af akvakultur med et højt miljøbeskyttelsesniveau og støtte til akvakultur, som har en positiv indvirkning på økosystemer. På verdensplan står fiskeriet for 1,2 % af det samlede brændstofforbrug. Det er nødvendigt at øge ressourceeffektiviteten og reducere emissionerne inden for fangstsektoren og i mindre omfang inden for akvakultur, hvis Europa 2020-hovedmålet vedrørende klimaændringer skal kunne nås. Derfor vil EHFF støtte nogle foranstaltninger, der kan modvirke klimaændringer. Fokus på innovation, levedygtighed og konkurrencedygtighed inden for fiskeri og akvakultur Både fiskeri og akvakultur har svært ved at forny sig. Forsyning, markedsføring og afsætning bliver for øjeblikket tilrettelagt på en sådan måde, at fiskeri- og akvakulturvirksomheder sjældent bliver inddraget i salg og markedsføring af deres egne produkter. 1. Der er blevet indført nye foranstaltninger med stærk fokus på innovation i EHFF for at fremme udviklingen af nye eller bedre produkter, processer, forvaltnings- og organisationssystemer i hele værdikæden for at hjælpe fiskeri og akvakultur med at tilføre værdi til deres produkter, reducere den miljømæssige indvirkning af deres aktiviteter og sænke produktionsomkostningerne. Der vil også blive mere innovation med foranstaltninger, der stimulerer samarbejdet mellem videnskabsfolk og fiskere. Med støtte til lokaludvikling styret af lokalsamfundet vil innovationen også blive udbredt på lokalt plan, idet en sådan innovation ofte bliver fastlagt i den lokale kontekst, den kan være teknologisk eller ikke-teknologisk og være baseret på ny eller traditionel praksis. 2. EHFF vil også, for første gang, forsøge at fremme nye former for akvakultur med et højt vækstpotentiale, såsom offshore og nonfood akvakultur, og tilskynde til opstart af virksomheder. Til de nye elementer hører også støtte til multifunktionel akvakultur, som kan medføre en diversificering af akvakulturvirksomheders indkomst takket være aktiviteter som lystfiskeri, direkte salg, økoturisme eller akvakulturrelaterede uddannelsesaktiviteter. Der foreslås også støtte til akvakulturvirksomheders anvendelse af rådgivningstjenester og til foranstaltninger, der kan øge potentialet på akvakultursteder (gennem blandt andet finansiering til maritim fysisk planlægning og forbedring af infrastrukturer). Der vil blive tilskyndet til komplementaritet og synergi med forsknings- og innovationsprogrammer i det nye forskningsrammeprogram, der er under forberedelse (Horisont 2020). Nye impulser til udviklingen af integreret maritime politik (IMP) IMP blev lanceret i 2007 for at lette den maritime koordinering på tværs af grænser og sektorer (maritim transport, industri, kystregioner, offshore energi, fiskeri eller havmiljøet). En koordinering med tidligere adskilte politikker kan give færre omkostninger og større effektivitet. Midlerne til IMP i EHFF vil blive fokuseret på udviklingen af tværsektorale politikværktøjer: initiativer, som kan være til gavn for forskellige sektorer, men som ikke kan fuldføres inden for individuelle politikområder. Maritim fysisk planlægning udgør en stabil retsramme for forvaltningen af havområder, ressourcer og økosystemtjenester på en bæredygtig måde. Den har vist sig at kunne fremskynde maritime investeringer og sænke de retlige og administrative omkostninger for virksomheder. Med integreret maritim overvågning kan offentlige aktører dele data for på effektiv måde at håndtere realtidsbegivenheder på havet. Hermed undgår man dyr overlapning af ressourcekrævende maritime overvågningsaktiviteter. Integreret overvågning betyder omkostningseffektive synergier med en bedre udnyttelse af offentlige penge. Viden om havene 2020 sigter mod en samling af Europas fragmenterede viden om havene i en kilde, som er gratis og offentligt tilgængelig. Med havstrategirammedirektivet, som er den miljømæssige søjle i IMP, bliver det yderligere defineret, hvor grænserne går for bæredygtighed af menneskelige aktiviteter, som har en indvirkning på havmiljøet. At forvalte maritime anliggender på en integreret måde vil sige at bruge offentlige midler bedre og maksimere effekten af de forskellige politikker, som påvirker havet. I den forbindelse vil finansieringen også støtte udviklingen af integreret maritim styring for det enkelte havområde. Med en koordinering for det enkelte havområde sikres det, at midlerne bruges inden for en sammenhængende politikramme, hvor forskellige finansieringskilder bliver kombineret. Inddragelsen af IMP i EHFF er også med til at indføre maritime mål for andre fonde, hvorved maritime politikker kan yde et større bidrag til Europa 2020-strategien. Forenkling og reduktion af den administrative byrde Integreringen af fem af FFP's og IMP’s finansielle instrumenter i en enkelt fond vil betyde en større forenkling takket være strømlinede og ensartede regler og procedurer. Desuden vil dataindsamling, kontrol og markedsforanstaltninger, herunder godtgørelsen til regionerne i den yderste periferi, blive forvaltet sammen med de tidligere EFF-foranstaltninger under delt forvaltning. Det betyder, at fire procedurer for finansafgørelse, indberetning, overvågning og evaluering vil blive erstattet med en enkelt procedure. Desuden viser den mellemliggende evaluering af EFF, at den største administrative byrde skyldtes oprettelsen af forvaltnings- og kontrolsystemet. Forslaget til forordningen om ”fælles bestemmelser” lægger op til det samme forvaltnings- og kontrolsystem som for FSR-fondene og bygger på fælles principper. Der oprettes et nyt nationalt godkendelsessystem for at understrege medlemsstaternes forpligtelse til at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning. De ordninger, der understøtter Kommissionens sikkerhed for udgifternes lovmæssighed, er blevet harmoniseret, og nye fælles elementer såsom en forvaltningserklæring og regnskabsafslutning er blevet indført. Med denne fremgangsmåde vil der skulle bruges mindre tid til at oprette forvaltnings- og kontrolsystemer, og det vil fremskynde implementeringen. Det er især tilpasningen af gennemførelsesmekanismen til mekanismen i fonden for udvikling af landdistrikter, der vil give medlemsstaterne mulighed for at bruge de samme organer til forvaltningen af operationelle programmer under ELFUL og EHFF. Det vil yderligere reducere de administrative omkostninger på grund af den ensartede fremgangsmåde med hensyn til forvaltning og kontrol, herunder indberetning, evaluering og overvågning. Med fælles regler for brugen af de finansielle instrumenter bliver der klarere rammer, og det bliver præciseret, at finansielle instrumenter kan anvendes til alle typer af investeringer og støttemodtagere. Hermed kan EHFF’s bidrag bruges i allerede eksisterende finansielle institutioner, hvor der allerede er indgået samarbejdsaftaler for andre EU-fonde, og hermed undgår man administrative byrder og overlapning og gør finansieringsteknik til et mere attraktivt alternativ til medfinansiering gennem tilskud. Den integrerede fremgangsmåde for lokaludvikling styret af lokalsamfundet (nuværende akse 4) gør det lettere med joint ventures finansieret af FSR-fonde, idet den giver mulighed for fælles vurdering og godkendelse af lokale udviklingsstrategier, for finansiering af forvaltningsomkostninger fra en enkelt kilde og for ikke at skulle foretage indberetning om disse omkostninger til forskellige organer. Med brugen af fælles indikatorer vil det blive lettere for medlemsstaterne at foretage indberetning, da der kan fokuseres på kvantificerede data om fremskridt, og de beskrivende elementer kan reduceres. EHFF skaber også mere klarhed over reglerne for overensstemmelse med FFP, især med hensyn til dataindsamling, kontrol og IUU-forordninger, hvilket giver medlemsstaterne og støttemodtagerne større retssikkerhed. For yderligere at forenkle gennemførelsen af EHFF er reglerne for støtteberettigelse blevet harmoniseret med andre EU-fonde. Dermed bliver det lettere for både støttemodtagere og nationale myndigheder at håndtere projekter, og det vil også blive lettere at gennemføre integrerede projekter. Det vil blive tilladt i højere grad at benytte forenklede omkostningsoptioner for den del af EHFF, hvor der er delt forvaltning (standardomkostninger, faste betalingsbeløb og ratefinansiering for tilskud), hvorved der bliver færre omkostninger til kontrol og en mindre fejlrate. Strategisk tilgang: FSR og partnerskabsaftalerne dækker fem fonde under delt forvaltning under forordningen om ”fælles bestemmelser”. Med denne ramme er der en bedre strategisk tilpasning mellem disse fonde på EU-plan. FSR vil blive implementeret gennem en partnerskabsaftale, som koordinerer FSR-fondene på nationalt plan. For øjeblikket sker koordineringen af EFF med andre områder for EU-finansiering efter princippet om ”demarkationslinjer” mellem fondene, hvilket fører til både overlapning og huller i den politiske dækning. Det er derfor nødvendigt med en bedre koordineringsmekanisme, og den nye mekanisme til styrkelse af den strategiske tilgang bør kunne løse disse problemer. FSR og partnerskabsaftaler vil erstatte den strategiske tilgang (nationale strategiske planer), der blev indført i den nuværende EFF, og som har alvorlige begrænsninger og krævede en uforholdsmæssig stor indsats fra medlemsstaternes side for at kunne få del i de begrænsede EFF-midler. Strategisk programmering EHFF fokuserer på langsigtede strategiske mål i FFP og IMP, herunder bæredygtighed og konkurrenceevne for fiskeri og akvakultur, en sammenhængende politikramme for den videre udvikling af IMP og balanceret og inklusiv territorial udvikling af fiskeriområder. Lige som i Europa 2020-strategien er disse brede mål for 2014-2020 blevet omsat til følgende seks EU-prioriteter for EHFF: – Øget beskæftigelse og territorial samhørighed. – Fremme af innovativt, konkurrencedygtigt og videnbaseret fiskeri. – Fremme af innovativ, konkurrencedygtig og videnbaseret akvakultur. – Fremme af et bæredygtigt og ressourceeffektivt fiskeri. – Fremme af en bæredygtig og ressourceeffektiv akvakultur. – Fremme af gennemførelsen af FFP. Disse prioriteter vil danne grundlag for finansiel programmering, herunder definitionen af målindikatorer for hver enkelt indikator. Konditionalitet Med forordningen om “fælles bestemmelser” indføres der nye konditionalitetsbestemmelser, som skal sikre, at Unionens støtte skaber et stærkt incitament hos medlemsstaterne til at nå målene i Europa 2020-strategien. Konditionaliteten vil have form af såvel forhåndsbetingelser, der skal være på plads, inden midlerne udbetales, og efterfølgende betingelser, der vil gøre frigivelsen af 5 % af EHFF-tildelingen betinget af de opnåede resultater. De efterfølgende betingelser vil blive baseret på, at man når de milepæle, der vedrører målene for output og resultater i forbindelse med Europa 2020-målene, som er fastsat for programmerne i partnerskabsaftalen. Unionens finansielle bistand under EHFF vil være betinget af, at medlemsstater og operatører efterlever FFP’s målsætninger og regler, især kontrolforpligtelserne, IUU-forordningen og dataindsamlingsforpligtelserne. Desuden gælder der forhåndsbetingelser for akvakultur, og de kræver, at medlemsstaterne skal opstille flerårige, nationale strategiske planer på grundlag af Unionens strategiske retningslinjer. Som det fremgår af FFP-forordningen, vil målet for disse planer, der baseres på Unionens strategiske retningslinjer, være at fremme en bæredygtig udvikling af akvakultur, hvor der tages hensyn til forretningssikkerhed, adgang til farvande og områder og administrativ forenkling af licensudstedelse. Med disse betingelser vil overholdelsen af FFP-reglerne blive lettere, og sammenhængen inden for hele politikken vil blive øget. Overvågning og evaluering I interimsevalueringen af EFF blev det konkluderet, at de gældende indikatorer er fokuseret på output, og at der er alt for mange af dem. Desuden mangler der en fælles tilgang og en fælles definition af de enheder, der skal måles. Derfor foreslås der i EHFF en fælles strategisk overvågnings- og evalueringsramme, hvor der vil blive fastlagt en række fælles output-, resultat- og virkningsindikatorer i samarbejde med medlemsstaterne, som vil blive vedtaget ved en gennemførelsesretsakt. Disse indikatorer vil blive knyttet til prioriteterne for EHFF og gøre det muligt at samle data på EU-plan og vurdere fremskridt og effektivitet for politikgennemførelsen, som blandt andet er nødvendige for tildeling af resultatreserven. Forhåndsevalueringen vil blive brugt til at fastsætte basislinje, milepæle og målindikatorværdier, som skal indgå i partnerskabsaftaler og de operationelle programmer. I to særlige årsrapporter i 2017 og 2019 vil der blive set på gennemførelsestilstanden og erfaringerne for den næste programmeringsperiode. 4. BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER Ifølge FFR-forslaget skal en betydelig del af EU-budgettet fortsat gå til fiskeri- og havpolitikker. Bevillingsrammen for 2014-2020 er sat til 7,535 mia. EUR (i nuværende priser), herunder bæredygtige fiskeriaftaler og det obligatoriske bidrag til regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som vil blive finansieret særskilt. EHFF-budgettet beløber sig i nuværende priser til 6 567 mio. EUR. De nærmere detaljer om den finansielle indvirkning af EHFF-forslaget fremgår af finansieringsoversigten, som er vedlagt forslaget. 2011/0380 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond [til ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 og Rådets forordning (EF) nr. 861/2006 og Rådets forordning nr. XXX/2011 om integreret havpolitik EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42, artikel 43, stk. 2, artikel 91, stk. 1, artikel 100, stk. 2, artikel 173, stk. 3, artikel 175, artikel 188, artikel 192, stk. 1, artikel 194, stk. 2, og artikel 195, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[1], under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[2], efter den almindelige lovgivningsprocedure og ud fra følgende betragtninger: (1) I Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om ”reform af den fælles fiskeripolitik” (i det følgende benævnt FFP-meddelelsen) er der angivet potentielle udfordringer, målsætninger og retningslinjer for den fælles fiskeripolitik (i det følgende benævnt ”FFP”) efter 2013. På baggrund af debatten om denne meddelelse bør FFP reformeres med virkning fra den 1. januar 2014. Denne reform bør dække alle hovedelementer i FFP, herunder dens finansielle aspekter. For at kunne håndtere målsætningerne for reformen er det hensigtsmæssigt at ophæve Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond[3], forordning (EF) nr. 861/2006 af 22. maj 2006 om EF-finansieringsforanstaltninger til gennemførelse af den fælles fiskeripolitik og havretten[4], bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1290/2005 Garantifonden vedrørende fiskevarer og akvakulturprodukter[5], forordning (EF) nr. 791/2007 af 21. maj 2007 om en ordning for godtgørelse af meromkostninger ved afsætning af visse fiskerivarer fra fjernområderne Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer, Fransk Guyana og Réunion[6] og at erstatte dem med en ny forordning om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF). I erkendelse af at alle anliggender vedrørende Europas oceaner og have er indbyrdes forbundne, bør den nye forordning også støtte yderligere udvikling af den integrerede maritime politik (IMP), der er omhandlet i [Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et program til støtte for videreudvikling af en integreret maritim politik]. (2) Anvendelsesområdet for EHHF bør dække støtte til FFP, som omfatter bevaring, forvaltning og udnyttelse af marine, biologiske ressourcer, fersk vand, biologiske ressourcer og akvakultur samt forarbejdning og markedsføring af fiskevarer og akvakulturprodukter, når sådanne aktiviteter udøves på medlemsstaternes område eller i Unionens farvande, herunder sådanne aktiviteter, der udøves af fiskerfartøjer, som fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland, eller af EU-fiskerfartøjer eller borgere i medlemsstaterne, jf. dog flagstatens primære ansvar, under hensyntagen til bestemmelserne i artikel 117 i De Forenede Nationers havretskonvention. (3) Udfaldet af den fælles fiskeripolitik afhænger af, om der er et effektivt kontrol-, inspektions- og håndhævelsessystem, og om der er pålidelige, fuldstændige data, både til videnskabelig rådgivning og til gennemførelse og kontrolformål; derfor bør EHFF støtte disse politikker. (4) Anvendelsesområdet for EHFF bør dække støtte til IMP, som omfatter udvikling og implementering af samordnede operationer og beslutningstagning vedrørende oceaner, have, kystregioner og maritime sektorer og supplerer de forskellige EU-politikker, som berører dem, især de fælles fiskeripolitikker, transport, industri, territorial samhørighed, miljø, energi og turisme. Der bør i forvaltningen af de forskellige sektorpolitikker for Østersøen, Nordsøen, Det Keltiske Hav, Biscayabugten og havområdet ud for den iberiske halvø, Middelhavet og Sortehavet sikres, at der skabes den fornødne sammenhæng og integration. (5) I overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 17. juni 2010, hvorved Europa 2020-strategien blev vedtaget, bør Unionen og medlemsstaterne skabe intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, samtidig med at de fremmer en harmonisk udvikling i Unionen. Navnlig bør ressourcerne koncentreres for at imødekomme målsætninger og mål for Europa 2020, og effektiviteten bør forbedres ved at fokusere mere på resultater. En inddragelse af IMP i den nye EHHF bidrager også til de vigtigste politikmål, der er fastsat i Kommissionens meddelelse fra 3. marts 2010 om "Europa 2020 - En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst"[7] (”Europa 2020-strategien”), og er på linje med de generelle målsætninger om at øge den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed, der er fastsat i traktaten. (6) For at sikre, at EHFF bidrager til at nå målsætningerne for FFP, IMP og Europa 2020-strategien, er det nødvendigt at fokusere på et begrænset antal kerneprioriteter, der vedrører fremme af innovation og videnbaseret fiskeri og akvakultur, og som kan fremme bæredygtighed og ressourceeffektivitet inden for fiskeri og akvakultur og øge beskæftigelse og territorial samhørighed ved at frigøre vækst- og jobpotentialet i samfund ved kysterne og inde i landet og udbrede diversificeringen i fiskeriaktiviteter til andre sektorer i den marine økonomi. (7) Unionen bør på alle fondens gennemførelsesstadier tilstræbe at fjerne uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder samt bekæmpe forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. (8) Det overordnede mål for den fælles fiskeripolitik er at sikre, at fiskeri- og akvakulturaktiviteter bidrager til langsigtede, bæredygtige miljøforhold, som er nødvendige for økonomisk og social udvikling. Den bør også bidrage til at øge produktiviteten, at sikre en rimelig levestandard i fiskerierhvervet, at skabe stabile markeder, at bevare ressourcerne og at sikre forbrugerne forsyninger til rimelige priser. (9) Det er af største betydning, at miljøspørgsmål inddrages bedre i FFP, hvilket vil kunne fremme målsætninger og mål for Unionens miljøpolitik og Europa 2020-strategien. Målet med FFP er at udnytte de levende marine biologiske ressourcer på en sådan måde, at fiskebestandene genoprettes og opretholdes på niveauer, der giver maksimalt bæredygtigt udbytte senest i 2015. Der skal i FFP indføres en forsigtigheds- og økosystembaseret tilgang til fiskeriforvaltningen. Derfor bør EHHF bidrage til beskyttelse af det marine miljø som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF af 17. juni 2008 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger (havstrategirammedirektivet)[8]. (10) Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne i betragtning af omfanget og virkningerne af de operationer, der skal finansieres under de operationelle programmer, og de strukturelle problemer, der dukker op under udviklingen af fiskerisektoren og den maritime sektor, samt medlemsstaternes begrænsede finansielle ressourcer, og de kan derfor bedre gennemføres på EU-plan, ved at der tilbydes flerårig finansiel bistand, som fokuserer på de relevante prioriteter; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5, stk. 4, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. (11) Finansieringen af udgifterne til den fælles fiskeripolitik og den integrerede maritime politik gennem en enkelt fond, EHFF, bør kunne afhjælpe behovet for forenkling og styrke integrationen af begge politikker. Udvidelsen af delt forvaltning til fælles markedsordninger, herunder godtgørelse til regioner i den yderste periferi, kontrol og dataindsamling bør yderligere kunne bidrage til forenkling og mindske de administrative byrder for både Kommissionen og medlemsstaterne samt skabe større samhørighed og effektivitet med hensyn til den tildelte støtte. (12) Unionens budget bør finansiere udgifterne til den fælles fiskeripolitik og den integrerede maritime politik gennem en enkelt fond, EHHF, enten direkte eller som led i delt forvaltning med medlemsstaterne. Delt forvaltning med medlemsstaterne bør anvendes ikke blot på foranstaltninger, der støtter fiskeri, akvakultur og lokaludvikling styret af lokalsamfundet, men også på fælles markedsordninger og godtgørelse til regioner i den yderste periferi, kontrol og dataindsamling. Direkte forvaltning bør anvendes på videnskabelig rådgivning, frivillige bidrag til regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, rådgivende udvalg og operationer til gennemførelse af en integreret maritim politik. Det bør specificeres, hvilke typer foranstaltninger der kan finansieres over EHFF. (13) Det er nødvendigt at skelne mellem kategorier af kontrol- og håndhævelsesforanstaltninger, der medfinansieres inden for rammerne af delt forvaltning, og kategorier, der medfinansieres inden for rammerne af direkte forvaltning. Det er vigtigt, at de ressourcer, der afsættes til kontrol under delt forvaltning, bliver øremærket. (14) Ifølge artikel 50 og 51 i [forordning om den fælles fiskeripolitik] (i det følgende benævnt FFP-forordningen) bør Unionens finansielle bistand under EHHF gøres betinget af, at medlemsstaterne såvel som operatørerne overholder reglerne i FFP. Sigtet med denne betingelse er at understrege Unionens ansvar med hensyn til i offentlighedens interesse at sikre bevarelsen af marine biologiske ressourcer inden for rammerne af FFP, som fastsat i artikel 3 i TEUF. (15) Opfyldelsen af målene i FFP vil blive undergravet, hvis Unionens finansielle bistand under EHHF udbetales til operatører, som ikke på forhånd opfylder krav vedrørende offentlighedens interesse i at bevare marine biologiske ressourcer. Derfor bør der kun være adgang for operatører, som inden for et bestemt tidsrum inden indgivelsen af en støtteansøgning ikke har været involveret i drift, forvaltning eller ejerskab af fiskerfartøjer, der er opført på Unionens liste over IUU-fartøjer som fastsat i artikel 40, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1936/2001 og (EF) nr. 601/2004 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1093/94 og (EF) nr. 1447/1999[9], og som ikke har begået en række overtrædelser i henhold til artikel 42 i forordning (EF) nr. 1005/2008 eller artikel 90, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006[10] eller andre overtrædelser af FFP-regler, som i særlig grad er til skade for bæredygtigheden for de berørte bestande og udgør en alvorlig trussel for den bæredygtige udnyttelse af levende marine biologiske ressourcer, som genopretter og opretholder populationer af befiskede arter over de niveauer, som kan give et maksimalt bæredygtigt udbytte (i det følgende benævnt ”MSY”). (16) Desuden bør støttemodtagerne forsat opfylde krav vedrørende offentlighedens interesse i at bevare marine biologiske ressourcer også efter indgivelsen af støtteansøgningen og i hele gennemførelsesperioden for operationen og for visse typer af operationer ligeledes for en nærmere bestemt periode efter den sidste betaling. Støtte, der udbetales til eller tilbageholdes af støttemodtagere, som ikke respekterer kravene vedrørende offentlighedens interesse i at bevare marine biologiske ressourcer, vil muligvis kunne blive knyttet til overtrædelser og dermed forhindre målsætningerne i FFP i at blive opfyldt. (17) De konsekvenser, der er fastlagt for manglende opfyldelse af kriterierne for støtteberettigelse, bør anvendes i tilfælde, hvor støttemodtagerne overtræder FFP-reglerne. Når det skal fastslås, hvor meget de ikke-støtteberettigede udgifter beløber sig til, bør der tages hensyn til, hvor alvorligt støttemodtagerens manglende overholdelse af FFP-reglerne er, den økonomiske fordel, som er opnået med den manglende overholdelse af FFP-reglerne, eller EHFF-bidragets betydning for støttemodtagerens økonomiske aktivitet. (18) Opfyldelsen af målene for FFP vil også blive undergravet, hvis Unionens finansielle bistand under EHFF bliver betalt til medlemsstater, som ikke overholder deres forpligtelser i henhold til FFP-reglerne vedrørende offentlighedens interesse i at bevare marine biologiske ressourcer, for eksempel dataindsamling og gennemførelse af kontrolforpligtelser. Desuden er der, hvis disse forpligtelser ikke overholdes, en risiko for, at uantagelige støttemodtagere eller ikke-støtteberettigede operationer ikke vil blive afsløret af medlemsstaterne. (19) For at forhindre, at der finder ikke-regelrette udbetalinger sted, og for at anspore medlemsstaterne til at overholde FFP-reglerne eller kræve regeloverholdelse fra støttemodtagerens side bør der som en forsigtighedsforanstaltning både anvendes afbrydelse af betalingsfristen og suspension af betalinger, hvilket for begges vedkommende er tidsmæssigt begrænset i deres anvendelsesområde. For at respektere proportionalitetsprincippet bør de finansielle korrektioner, som har nøje afgrænsede og uigenkaldelige konsekvenser, kun anvendes for udgifter, som direkte er knyttet til operationer, hvor FFP-regler ikke er blevet overholdt. (20) For at forbedre samordningen og harmonisere gennemførelsen af de fonde, der yder støtte under samhørighedspolitikken, dvs. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF) og Samhørighedsfonden, og fondene vedrørende udvikling af landdistrikterne, dvs. Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), og vedrørende hav- og fiskerisektoren, dvs. Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF), er der fastsat fælles bestemmelser for alle disse fonde (i det følgende benævnt "FSR-fondene") i [forordning (EU) nr. […] om fælles bestemmelser][11]. Ud over denne forordning indeholder EHFF specifikke bestemmelser som følge af særegenhederne i FFP og IMP. (21) I betragtning af størrelsen af den kommende EHFF og i lyset af proportionalitetsprincippet fraviger bestemmelserne vedrørende den strategiske planlægning forordningen [om fælles bestemmelser], og derfor bør høringen af interessenterne finde sted mindst to gange i løbet af programmeringsperioden, dog ikke nødvendigvis en gang hvert år, da det vil være en overdreven administrativ og finansiel byrde for både Kommissionen og medlemsstaterne. (22) Unionens indsats bør supplere medlemsstaternes indsats eller søge at støtte denne indsats. For at sikre en betydelig værditilvækst bør partnerskabet mellem Kommissionen og medlemsstaterne styrkes gennem arrangementer med deltagelse af forskellige typer af partnere under fuld hensyntagen til medlemsstaternes institutionelle kompetencer. Der bør især lægges vægt på at sikre en passende repræsentation af kvinder og minoritetsgrupper. Dette partnerskab vedrører regionale, lokale og andre offentlige myndigheder samt andre relevante organer, herunder dem, som er ansvarlige for miljøet og for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder, arbejdsmarkedets parter og andre kompetente organer. De berørte partnere bør inddrages i forberedelsen af partnerskabsaftaler samt i forberedelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af programmeringen. (23) Ifølge proportionalitetsprincippet kan de midler, som Kommissionen og medlemsstaterne tager i anvendelse, variere afhængigt af den samlede størrelse af de offentlige udgifter, der afsættes til det operationelle program. En sådan variation bør navnlig anvendes på de midler, der anvendes til evaluering, kontrol og rapportering om gennemførelsen af operationelle programmer. (24) Kommissionen bør fastlægge den årlige fordeling pr. medlemsstat af de disponible forpligtelsesbevillinger efter objektive og gennemsigtige kriterier; disse kriterier bør omfatte de tidligere tildelinger i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 og det tidligere forbrug i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 861/2006. (25) Opfyldelsen af visse forhåndsbetingelser er af allerstørste betydning inden for FFP, især hvad angår indsendelse af en flerårig national strategiplan for akvakultur og påvist administrativ kapacitet til at opfylde datakravene til fiskeriforvaltning og til at håndhæve gennemførelsen af et EU-system til kontrol, inspektion og håndhævelse. (26) På linje med målet om forenkling bør alle aktiviteter under EHFF, som falder ind under delt forvaltning, herunder kontrol og dataindsamling, have form af ét enkelt operationelt program pr. medlemsstat i overensstemmelse med dets nationale struktur. Programmeringen skal omfatte perioden fra 1. januar 2014 til 31. december 2020. Hver medlemsstat bør udarbejde et enkelt operationelt program. Hvert program bør fastlægge en strategi til opfyldelse af målene for Unionens prioriteter for EHFF og en udvælgelse af foranstaltninger. Programmeringen bør være indrettet efter Unionens prioriteter, men være tilpasset den nationale kontekst og supplere andre af Unionens politikker, især politikken vedrørende udvikling af landdistrikter og samhørighedspolitikken. (27) For at bidrage til målet om forenkling og gennemførelse af EHFF og reducere kontrolomkostningerne og fejlraten bør medlemsstaterne i så vid udstrækning som muligt gøre brug af den mulighed, som fremgår af [forordning om fælles bestemmelser], for at kunne anvende faste beløb og andre forenklede former for tilskud. (28) Med hensyn til at håndhæve kontrolforpligtelser under FFP bør medlemsstaterne udforme kontroldelen i det operationelle program efter de af Unionens prioriteter, der er vedtaget af Kommissionen for dette politikområde. For at tilpasse det operationelle program til ændrede behov med hensyn til kontrol og håndhævelse kan kontroldelen af de operationelle programmer revideres regelmæssigt på grundlag af ændringerne i Unionens prioriteter inden for kontrol og håndhævelse under FFP. Disse ændringer bør godkendes af Kommissionen. (29) For at bevare fleksibilitet i programmeringen af aktiviteter på kontrolområdet bør revisionen af den del i det operationelle program, der vedrører kontrol, være genstand for en forenklet procedure. (30) Medlemsstaterne bør udforme dataindsamlingsdelen i det operationelle program efter et flerårigt EU-program. For at kunne tilpasse sig til de specifikke behov inden for dataindsamlingsaktiviteter bør medlemsstaterne udarbejde en årlig arbejdsplan, som bør tilpasses årligt under Kommissionens vejledning, og som bør godkendes af Kommissionen. (31) For at øge fiskeriets konkurrenceevne og økonomiske resultater er det afgørende at fremme innovation og iværksætteri. Derfor bør EHFF støtte innovative operationer og virksomhedsudvikling. (32) Investering i menneskelig kapital er også afgørende for at kunne øge konkurrenceevnen og økonomiske resultater for fiskeri og maritime aktiviteter. Derfor bør EHFF støtte livslang læring, samarbejde mellem videnskabsfolk og fiskere ved at fremme udbredelsen af viden og tilbyde rådgivning, der kan være med til at forbedre operatørernes overordnede resultater og konkurrenceevne. (33) I erkendelse af betydningen af den rolle, som ægtefæller til selvstændige fiskere spiller inden for kystfiskeri af mindre omfang, bør EHFF støtte uddannelse og netværk, som kan bidrage til deres erhvervsmæssige udvikling og give dem midler, så de bedre bliver i stand til at udføre de supplerende arbejdsopgaver, som de traditionelt set allerede udfører. (34) I betragtning af hvor lille deltagelsen af små kystfiskere er i den sociale dialog, bør EHFF støtte organisationer, der fremmer denne dialog i de relevante fora. (35) I betragtning af hvilket potentiale diversificeringen har for små kystfiskere, og deres afgørende rolle i samfund ved kysterne bør EHFF fremme diversificering ved at støtte virksomhedsopstart og investeringer til ombygning af deres fartøjer, ud over den relevante uddannelse til at opnå erhvervsmæssige færdigheder i det relevante område uden for fiskeriaktiviteter. (36) For at afhjælpe sundheds- og sikkerhedsbehovene om bord bør EHFF støtte investeringer, der dækker sikkerhed og hygiejne om bord. (37) Som et resultat af indførelsen af ordninger med omsættelige fiskekvoteandele, som er omhandlet i artikel 27 i [FFP-forordningen], og for at støtte medlemsstaterne med gennemførelsen af disse nye ordninger bør EHFF yde støtte til kapacitetsopbygning og udveksling af bedste praksis. (38) Med indførelsen af ordningerne med omsættelige fiskekvoteandele bør sektoren kunne blive mere konkurrencedygtig. Følgelig kan der være et behov for nye erhvervsmuligheder uden for fiskeriaktiviteterne. Derfor bør EHFF støtte diversificering og jobskabelse i fiskersamfund, navnlig ved at støtte virksomhedsopstart og ombygning af fartøjer til maritime aktiviteter uden for fiskeriaktiviteterne for mindre kystfiskerfartøjer. Denne operation forekommer at være hensigtsmæssig, da mindre kystfiskerfartøjer ikke er omfattet af ordningerne med omsættelige fiskekvoteandele. (39) Målet for den fælles fiskeripolitik er at sikre bæredygtig udnyttelse af fiskebestandene. Overkapacitet anses for at være en væsentlig årsag til overfiskeri. Det er derfor helt afgørende at få tilpasset fiskerflåden i Unionen efter de tilgængelige ressourcer. En fjernelse af overkapacitet gennem offentlig støtte som for eksempel midlertidig eller permanent ophør og ophugningsordninger har vist sig at være ineffektiv. EHFF vil derfor støtte oprettelse og forvaltning af ordninger med omsættelige fiskekvoteandele, som skal reducere overkapaciteten og øge de økonomiske resultater og rentabiliteten for de berørte operatører. (40) Eftersom overkapacitet er en af hovedårsagerne til overfiskeri, er det nødvendigt at træffe foranstaltninger for at tilpasse fiskerflåden i Unionen efter de tilgængelige ressourcer. I den forbindelse bør EHFF støtte oprettelse, ændring og forvaltning af ordninger med omsættelige fiskekvoteandele, som indføres med FFP som forvaltningsredskaber til reduktion af overkapacitet. (41) Det er helt afgørende at inddrage miljøspørgsmål i EHFF og støtte gennemførelsen af bevaringsforanstaltninger under FFP, idet der dog tages hensyn til de forskelligartede forhold i vandene i Unionen. I den forbindelse er det vigtigt at udvikle en regionaliseret tilgang til bevaringsforanstaltninger. (42) På same måde bør EHFF støtte en reduktion af fiskeriets indvirkning på det marine miljø, navnlig ved at fremme økoinnovation, mere selektive redskaber og udstyr samt foranstaltninger, der har til formål at beskytte og genoprette marin biodiversitet og marine økosystemer og tjenesterne herfra på linje med EU's biodiversitetsstrategi for 2020. (43) På linje med det forbud mod udsmid, som blev indført med FFP, bør EHFF støtte investeringer om bord, som har til formål at gøre bedst mulig brug af uønsket fiskefangst og valorisere underudnyttede dele af fiskefangsten. I betragtning af de knappe ressourcer og for at maksimere værdien af fiskefangsten bør EHFF også støtte investeringer om bord, som har til formål at tilføje en kommerciel værdi til fiskefangsten. (44) I betragtning af den betydning, som fiskerihavne, landingssteder og nødhavne har, bør EHFF støtte relevante investeringer for navnlig at øge energieffektivitet, miljøbeskyttelse, kvaliteten af de landede produkter samt sikkerheds- og arbejdsvilkårene. (45) Det er afgørende for Unionen, at der opnås en holdbar balance mellem ferskvandsressourcer og udnyttelsen heraf; derfor bør der være passende bestemmelser om at støtte fiskeri i indre farvande, under behørigt hensyn til miljøpåvirkning og tillige sikre, at disse sektorer bliver ved med at være økonomisk levedygtige. (46) På linje med Kommissionens strategi om bæredygtig udvikling af europæisk akvakultur[12], FFP-målene og Europa 2020-strategien bør EHFF støtte miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtig udvikling af akvakulturindustrien. (47) Akvakultur bidrager til vækst og arbejdspladser i kystområder og landdistrikter. Derfor er det helt afgørende, at der er adgang til EHFF for akvakulturvirksomheder, navnlig smv’er, og at den bidrager til at få nye akvakulturproducenter ind i erhvervet. For at øge akvakulturaktiviteters konkurrenceevne og økonomiske resultater er det afgørende at fremme innovation og iværksætteri. Derfor bør EHFF støtte innovative operationer og virksomhedsudvikling, navnlig nonfood og offshore akvakultur. (48) Nye former for indkomst kombineret med akvakulturaktiviteter har allerede vist, at de kan give en værditilvækst for virksomhedsudvikling. Derfor bør EHFF støtte disse supplerende aktiviteter uden for akvakultur såsom fisketurisme, uddannelses- og miljøaktiviteter. (49) En anden vigtig måde at øge indkomsten på for akvakulturvirksomheder er at øge værdien af deres produkter ved at forarbejde og afsætte deres egen produktion og ved at indføre nye arter, hvor der er gode markedsudsigter, og dermed diversificere deres produktion. (50) I betragtning af at det er nødvendigt at identificere de områder, der passer sig bedst for udvikling af akvakultur under hensyntagen til adgangen til vand og rum, bør EHFF støtte nationale myndigheder i at træffe deres strategiske valg på nationalt plan. (51) Investering i menneskelig kapital er også afgørende for at kunne øge konkurrenceevnen og økonomiske resultater for akvakulturaktiviteter. Derfor bør EHFF støtte livslang læring og netværk, der kan fremme udbredelsen af viden og tilbyde rådgivning, som kan være med til at forbedre operatørernes overordnede resultater og konkurrenceevne. (52) For at fremme miljømæssigt bæredygtig akvakultur bør EHFF støtte akvakulturaktiviteter, som er yderst respektfulde for miljøet, omlægningen af akvakulturvirksomheder til miljøledelse, anvendelse af miljørevision samt omlægning til økologisk akvakultur. På samme måde bør EHFF også støtte akvakultur med specielle miljømæssige tjenester. (53) I betragtning af hvilken betydning forbrugerbeskyttelse har, bør EHFF sørge for passende støtte til producenter for at forebygge og modvirke de risici for folkesundhed og dyresundhed, som akvakulturopdræt kan afstedkomme. (54) I erkendelse af risiciene for investeringer i akvakulturaktiviteter bør EHFF bidrage til forretningssikkerhed ved at dække adgang til forsikring og derfor garantere for producenternes indkomst i tilfælde af anormale produktionstab især som følge af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, pludselige ændringer af vandkvaliteten, sygdomme eller skadedyrsangreb og ødelæggelse af produktionsanlæg. (55) I betragtning af at den af lokalsamfundet styrede tilgang til lokaludvikling gennem flere år har vist sig at være nyttig til at fremme udviklingen af fiskeri og landdistrikter, idet den fuldt ud tager hensyn til de multisektorale behov for endogen udvikling, bør støtten fortsætte og optrappes fremover. (56) På fiskeriområder bør lokaludvikling styret af lokalsamfund tilskynde til innovative tilgange til at skabe vækst og arbejdspladser, navnlig ved at give fiskevarer en merværdi og diversificere den lokale økonomi hen imod nye økonomiske aktiviteter, herunder aktiviteter, som opnås ved ”blå vækst” og de bredere maritime sektorer. (57) Den bæredygtige udvikling af fiskeriområder bør bidrage til EU 2020-målene om fremme af social inklusion og fattigdomsreduktion og til at fremme innovation på lokalt plan samt til målet om territorial samhørighed, som er en af hovedprioriteterne i Lissabontraktaten. (58) Lokaludvikling styret af lokalsamfund bør gennemføres ved en lokal forankret tilgang af lokale partnerskaber, som består af repræsentanter for den offentlige og den private sektor og for civilsamfundet og bør være en klar afspejling af det lokale samfund; disse lokale aktører er dem, der er bedst placeret til at opstille og gennemføre integrerede multisektorale udviklingsstrategier, der kan opfylde behovene i deres lokale fiskeriområder; for at sikre repræsentationen af lokale aktionsgrupper er det vigtigt, at ingen interessegruppe har mere end 49 % af stemmerne i de beslutningstagende organer. (59) Netværk mellem lokale partnerskaber et en vigtig faktor i denne tilgang. Samarbejde mellem disse lokale partnerskaber er et vigtigt udviklingsværktøj, som EHFF bør sørge for er tilgængeligt. (60) Støtten til fiskeriområder gennem EHFF bør koordineres med den lokale udviklingsstøtte, som tilbydes gennem andre EU-fonde, og bør dække alle aspekter af forberedelsen og gennemførelsen af lokaludviklingsstrategier og lokale aktionsgruppers operationer samt omkostningerne til at skabe liv i lokalområdet og drive det lokale partnerskab. (61) For at sikre levedygtighed for fiskeri og akvakultur på et i højeste grad konkurrencepræget marked er det nødvendigt at få fastlagt bestemmelser om at yde støtte til gennemførelsen af [forordning (EU) nr. om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter][13] og til markedsføring og forarbejdning, som udføres af operatører for at maksimere værdien af fiskevarer og akvakulturprodukter. Der bør især lægges vægt på at fremme operationer, som integrerer fremstillings-, forarbejdnings og markedsføringsaktiviteter i fødevarekæden. For at tilpasse sig den nye forbudspolitik vedrørende udsmid bør EHFF også støtte forarbejdningen af uønskede fangster. (62) Der bør ske en prioritering af producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer ved at give støtte til dem. Godtgørelsen for oplagringsstøtte og støtte til produktions- og markedsføringsplaner bør gradvis udfases, da denne særlige form for støtte ikke længere har den store interesse i lyset af ændringen i EU-markedets struktur for denne form for produkter og den voksende betydning, som stærke producentorganisationer har. (63) I erkendelse af den voksende konkurrence, som mindre kystfiskere bliver konfronteret med, bør EHFF støtte iværksætterinitiativer fra mindre kystfiskeres side, som giver større værdi til de fisk, som de fanger, navnlig ved at foretage forarbejdningen eller den direkte markedsføring af den fisk, som de fanger. (64) Fiskeriaktiviteterne i regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi er i vanskeligheder, især på grund af de meromkostninger, der påløber til markedsføring af visse fiskevarer som følge af de særlige ulemper, der er anerkendt i artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. (65) For at opretholde konkurrenceevnen for visse fiskevarer fra regionerne i Den Europæiske Unions yderste periferi i forhold til tilsvarende produkter fra andre regioner i Den Europæiske Union indførte Den Europæiske Union i 1992 foranstaltninger, som skulle kompensere for de dermed forbundne meromkostninger i fiskerisektoren. Foranstaltningerne for perioden 2007-2013 blev fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 791/2007[14]. Det er nødvendigt fortsat at yde støtte til udligning af meromkostningerne til markedsføring af visse fiskevarer fra 1. januar 2014. (66) På grund af de anderledes markedsføringsvilkår i de pågældende fjernområder, udsvingene i fangster og bestande og markedsefterspørgslen bør det overlades til de relevante medlemsstater inden for de samlede tildelinger pr. medlemsstat at fastsætte, hvilke fiskevarer og hvilke maksimumsmængder heraf der kan ydes godtgørelse for, og hvor stor en godtgørelse der skal ydes. (67) Medlemsstaterne bør bemyndiges til inden for den samlede tildeling pr. medlemsstat at differentiere listen over og mængderne af de pågældende fiskevarer samt godtgørelsens størrelse. De bør også bemyndiges til at justere deres godtgørelsesplaner, hvis det er berettiget, fordi situationen har ændret sig. (68) Medlemsstaterne bør fastsætte godtgørelsen således, at der sikres en passende udligning af de meromkostninger, der skyldes de særlige ulemper i fjernområderne og især omkostningerne ved transport af varerne til det europæiske fastland. For at undgå overkompensation bør beløbet være proportionalt med de meromkostninger, som støtten udligner, og den bør under ingen omstændigheder overstige 100 % af transportomkostningerne til det europæiske fastland og andre dermed forbundne omkostninger. I den forbindelse bør der i godtgørelsen også tages hensyn til andre former for offentlig intervention, som har indvirkning på meromkostningernes størrelse. (69) Det er afgørende, at medlemsstater og operatører er udstyret på en sådan måde, at kontrol kan udføres efter en høj standard og dermed sikre, at reglerne i den fælles fiskeripolitik bliver overholdt, samtidig med at der er en bæredygtig udnyttelse af levende akvatiske ressourcer; EHFF bør derfor støtte medlemsstater og operatører i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009. Ved at skabe en øget grad af regeloverholdelse bør denne støtte kunne bidrage til bæredygtig vækst. (70) Den støtte, der gives til medlemsstater på grundlag af forordning (EF) nr. 861/2006 til udgifter, der er opstået i forbindelse med gennemførelsen af Unionens kontrolsystem, bør fortsætte under EHFF efter logikken med en enkelt fond. (71) På linje med Unionens kontrol- og håndhævelsespolitiske mål, forekommer det hensigtsmæssigt, at der afsættes en minimumstid til fiskerikontrol i forbindelse med brugen af inspektionsfartøjer, luftfartøjer og helikoptere, hvilket bør fastsættes præcist, for at der kan være et grundlag for støtten under EHFF. (72) I betragtning af hvor stor betydning samarbejdet mellem medlemsstaterne har på kontrolområdet, bør EHFF yde støtte hertil. (73) Der bør fastlægges bestemmelser om støtte til at indsamle, forvalte og anvende fiskeridata, som fastlagt i det flerårige EU-program, navnlig for at støtte nationale programmer og forvaltningen og anvendelsen af data over videnskabelige analyser og gennemførelse af FFP. Den støtte, der gives til medlemsstater på grundlag af forordning (EF) nr. 861/2006 til udgifter, der er opstået i forbindelse med indsamling, forvaltning og anvendelse af fiskeridata, bør fortsætte under EHFF efter logikken med en enkelt fond. (74) Det er også nødvendigt at støtte samarbejdet mellem medlemsstaterne samt med tredjelande, hvor det er relevant, med hensyn til indsamlingen af data inden for det samme havområde, samt med de relevante internationale videnskabelige organer. (75) Målet for IMP er at støtte bæredygtig anvendelse af have og oceaner og at udvikle en samordnet, sammenhængende og transparent beslutningstagning med tilknytning til de politikker, der påvirker oceaner, have, øer, kystregioner og regioner i den yderste periferi samt maritime sektorer, i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse ”En integreret EU-havpolitik”[15]. (76) Det er nødvendigt med vedvarende finansiering til gennemførelse og videreudvikling af den integrerede maritime politik for Den Europæiske Union, sådan som det fremgår af erklæringerne fra Rådet, Europa-Parlamentet og Regionsudvalget[16]. (77) EHFF bør støtte fremstød for integreret maritim styring på alle niveauer, især gennem udveksling af bedste praksis samt videreudvikling og gennemførelse af havområdestrategier. Disse strategier har til formål at opstille en integreret ramme for håndtering af de fælles udfordringer i europæiske havområder og et styrket samarbejde mellem interessenter for at maksimere brugen af Unionens finansielle instrumenter og fonde og bidrage til den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i Unionen. (78) EHFF bør også støtte videreudvikling af værktøjer, der kan skabe synergier mellem initiativer, der træffes inden for forskellige sektorer, og som påvirker have, oceaner og kyster. Dette er tilfældet med integreret maritim overvågning, som har til formål at opnå en bedre situationsbevidsthed ved hjælp af mere og sikker informationsudveksling mellem forskellige sektorer. Operationer, som vedrører maritime overvågning, der falder ind under anvendelsesområdet for afsnit V i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, bør dog ikke finansieres over EHFF. (79) For at sammenkoble de informationssystemer, som køres af disse sektorer, kan det være nødvendigt at mobilisere deres egne finansieringsmekanismer på en sammenhængende måde og på linje med traktatens bestemmelser. Maritim fysisk planlægning og integreret kystforvaltning er af væsentlig betydning for den bæredygtige udvikling af maritime områder og kystregioner og bidrager både til sigtet med økosystembaseret forvaltning og udviklingen af forbindelser mellem havet og landjorden. Disse værktøjer er også vigtige for at kunne forvalte forskellig udnyttelse af vores kyster, have og oceaner, opnå en bæredygtig økonomisk udvikling heraf og stimulere grænseoverskridende investering, medens gennemførelsen af rammedirektivet om havstrategi vil betyde en yderligere fastlæggelse af grænser for bæredygtighed af menneskelige aktiviteter, der har indvirkning på det marine miljø. Endvidere er det nødvendigt at forbedre kendskabet til den marine verden og stimulere innovation ved at lette indsamling, gratis deling, genanvendelse og formidling af data over oceaners og haves tilstand. (80) EHFF bør også støtte bæredygtig økonomisk vækst, beskæftigelse, innovation og konkurrenceevne inden for marine sektorer og i kystregioner. Det er især vigtigt at identificere reguleringsmæssige barrierer og mangler på færdigheder, som er til hinder for vækst i nye og kommende maritime sektorer, samt operationer, der skal fremme investering i teknologisk innovation, som er nødvendig for at kunne fremme virksomhedspotentialet i marine og maritime anvendelsesområder. (81) EHFF bør supplere og være sammenhængende med eksisterende og kommende finansielle instrumenter, som er stillet til rådighed af Unionen og medlemsstaterne, på nationalt og subnationalt plan for at fremme beskyttelsen og den bæredygtige udnyttelse af oceaner, have og kyster, hjælpe til med at fremme et mere effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne og deres kystområder, øer og fjerntliggende regioner samt tage hensyn til prioriteringen af nationale og lokale projekter og de fremskridt, der gøres hermed. Fonden vil knytte sig til andre af Unionens politikker, som kan have en maritim dimension, især Den Europæiske Fond for Regional Udvikling, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Socialfond samt Horisont 2020-programmet for forskning og energipolitik. (82) For at målene for FFP skal kunne nås på globalt plan, spiller Unionen en aktiv rolle i arbejdet inden for internationale organisationer. Det er derfor afgørende, at Unionen bidrager til aktiviteterne i sådanne organisationer, som er med til at sikre bevarelsen og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne på det åbne hav og i tredjelandsfarvande. Den støtte, der ydes til internationale organisationer på grundlag af forordning (EF) nr. 861/2006, bør fortsætte under EHFF efter logikken med en enkelt fond. (83) For at forbedre styringen inden for FFP og sikre, at de rådgivende råd fungerer effektivt, er det væsentligt, at disse råd får tilstrækkelige og vedvarende midler, så de kan fortsætte med deres rådgivende rolle inden for FFP på en effektiv måde Efter logikken med en enkelt fond bør den støtte, der gives til de rådgivende råd under EHFF, erstatte den støtte, som de regionale rådgivende råd får på grundlag af forordning (EF) nr. 861/2006. (84) EHFF bør ved hjælp af teknisk bistand yde støtte af forberedende, administrativ og teknisk art samt støtte til informationsforanstaltninger, netværk, evalueringer, revisioner, undersøgelser og udveksling af erfaringer for at lette gennemførelsen af det operationelle program og fremme innovative tilgange og praksisser med henblik på en enkel og gennemsigtig iværksættelse. Den tekniske bistand bør også omfatte oprettelse af et europæisk netværk af lokale aktionsgrupper inden for fiskeriet, som er rettet mod kapacitetsopbygning, formidling af oplysninger, udveksling af erfaringer og støtte til samarbejde mellem lokale partnerskaber. (85) I forbindelse med alle foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, både under delt og direkte forvaltning, er det nødvendigt at beskytte Unionens finansielle interesser ved at anvende de bestemmelser korrekt, som er relevante for beskyttelsen af disse interesser, og at sørge for, at medlemsstaterne og Kommissionen foretager den nødvendige kontrol. (86) [Forordning (EU) nr. […] om fælles bestemmelser] og de bestemmelser, som bliver vedtaget ifølge denne, bør anvendes på de bestemmelser i nærværende forordning, som falder ind under delt forvaltning. Det er især [forordning (EU) nr. […] om fælles bestemmelser][17], der har bestemmelser om delt forvaltning af Unionens fonde med medlemsstaterne ud fra principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, gennemsigtighed og ikke-diskrimination samt bestemmelser om godkendte organers funktion, budgetmæssige principper, bestemmelser, som bør følges inden for rammerne af nærværende forordning. (87) I betragtning af det specifikke ved EHFF, navnlig dens størrelse, typen af finansierede operationer, den stærke tilknytning til FFP og andre relevante faktorer, bør nogle af de fælles bestemmelser vedrørende delt forvaltning dog tilpasses, fraviges eller suppleres i nærværende forordning. Hvis det kræves af bestemmelserne i [forordning (EU) nr. […] om fælles bestemmelser], bør EHFF komplettere og supplere disse fælles bestemmelser. (88) I betragtning af hvor stor betydning det har at sikre bevarelsen af marine biologiske ressourcer og beskytte fiskebestande, især fra ulovligt fiskeri, og ud fra de konklusioner, der blev draget i grønbogen om reformen af den fælles fiskeripolitik[18], bør de operatører, som ikke følger reglerne i FFP og i alvorlig grad skader bæredygtigheden for de berørte bestande og derfor udgør en alvorlig trussel mod den bæredygtige udnyttelse af levende marine biologiske ressourcer, som genopretter og opretholder populationer af befiskede arter over de niveauer, som kan give MSY, og de operatører, som er involveret i IUU-fiskeri, bør udelukkes fra støtte under EHFF. Unionens støtte bør ikke på noget tidspunkt fra udvælgelsen til gennemførelsen af en operation anvendes til noget, som kan undergrave offentlighedens interesse i at bevare marine biologiske ressourcer, som er medtaget i målene for FFP-forordningen. (89) Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger for at sikre, at forvaltnings- og kontrolsystemer funger tilfredsstillende. Med henblik herpå udpeges en forvaltningsmyndighed, et betalingsorgan og et godkendelsesorgan for hvert operationelt program, og deres ansvarsområder bør fastlægges. Disse ansvarsområder bør primært omfatte forsvarlig økonomisk gennemførelse, tilrettelæggelse af evaluering, godkendelse af udgifter, revision og overholdelse af Unionens lovgivning. Kommissionen og de nationale myndigheder bør regelmæssigt mødes for at overvåge bistanden. Med hensyn til forvaltning og kontrol er det navnlig nødvendigt at opstille betingelser om, at medlemsstaterne skal forsikre, at systemerne er indført og fungerer tilfredsstillende. (90) Den Europæiske Unions finansielle interesser bør beskyttes gennem passende foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, blandt andet forebyggelse, opsporing og undersøgelse af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, forkert udbetalte eller ukorrekt anvendte midler samt i givet fald sanktioner. (91) Beløb, som inddrives af medlemsstaterne som følge af uregelmæssigheder, bør fortsætte med at være tilgængelige for de operationelle programmer i den berørte medlemsstat. Der bør indføres et system med finansielt ansvar for medlemsstaterne, hvis der ikke sker en fuldstændig inddrivelse i forbindelse med uregelmæssigheder, og Kommissionen bør kunne sikre Unionens budgetinteresser ved at pålægge de pågældende medlemsstater at betale beløb, der tabes som følge af uregelmæssigheder, og som ikke er inddrevet inden for en rimelig frist. (92) For at sikre, at partnerskabet kommer til at fungere effektivt, og at Unionens bistand fremmes på passende vis, bør der sørges for mest mulig information og offentlig omtale. De myndigheder, der er ansvarlige for forvaltningen af bistanden, bør også være ansvarlige for dette aspekt og for at holde Kommissionen underrettet om de trufne foranstaltninger. (93) Reglerne og procedurerne for forpligtelser og betalinger bør forenkles, så der sikres en jævn cash flow. Med en forfinansiering på 4 % af EHFF's bidrag bør gennemførelsen af det operationelle program kunne fremskyndes. (94) For at sikre en forsvarlig forvaltning af Unionens midler bør overslagene over og gennemførelsen af udgifterne forbedres. Medlemsstaterne bør derfor med regelmæssige mellemrum sende Kommissionen deres overslag over anvendelsen af Unionens midler, og forsinkelser i den finansielle gennemførelse bør medføre, at forskuddet skal tilbagebetales, og at de budgetmæssige forpligtelser automatisk frigøres. (95) For at afhjælpe de specifikke behov i FFP, som er nævnt i artikel 50 og 51 i [FFP-forordningen] og bidrage til, at FFP-reglerne overholdes, bør der fastlægges ekstra bestemmelser til reglerne om afbrydelse af betalingsfristen [forordning (EU) nr. […] om fælles bestemmelser]. Hvis en medlemsstat eller en operatør ikke har opfyldt sine forpligtelser under FFP, eller hvis Kommissionen har bevis for denne manglende opfyldelse, bør Kommissionen som en beskyttelsesforanstaltning have mulighed for at afbryde betalinger. (96) Ud over muligheden for afbrydelse og for at undgå en indlysende risiko for udbetaling af ikke-støtteberettigede udgifter bør Kommissionen have mulighed for at suspendere betalinger, som har tilknytning til en manglende overholdelse af FFP-regler som krævet i artikel 50 og 51 i [FFP-forordningen]. (97) For at etablere den finansielle forbindelse mellem de godkendte betalingsorganer og Unionens budget bør Kommissionen årligt foretage regnskabsafslutningen for disse betalingsorganer. Beslutningen om regnskabsafslutning vedrører de forelagte regnskabers fuldstændighed, nøjagtighed og pålidelighed, men ikke udgifternes overensstemmelse med Unionens lovgivning. (98) Det operationelle program bør overvåges og evalueres for at kunne forbedre dets kvalitet og påvise dets resultater. Kommissionen bør opstille en ramme for en fælles overvågning og evaluering, som blandt andet kan sikre, at relevante data er tilgængelige i rette tid. I den forbindelse bør der fastlægges en liste over indikatorer, og indvirkningen af EHFF’s politik bør vurderes af Kommissionen i forhold til specifikke målsætninger. (99) Ansvaret for overvågningen af programmet bør deles mellem forvaltningsmyndigheden og et overvågningsudvalg, som nedsættes til det formål. I den forbindelse bør de respektive ansvarsområder præciseres. Overvågningen af programmet bør munde ud i udarbejdelsen af en årlig gennemførelsesrapport, som sendes til Kommissionen. (100) Med henblik på at styrke tilgængelighed og gennemsigtighed af oplysninger om støttemuligheder og projektstøttemodtagere bør der i hver medlemsstat være oprettet et enkelt websted eller en webportal med oplysninger om operationelle programmer, herunder lister over operationer, der ydes støtte til under hvert enkelt operationelt program. Disse oplysninger bør kunne give en rimelig, mærkbar og konkret idé for den bredere offentlighed og især for skatteyderne i Unionen om, hvad Unionens midler bruges til inden for rammerne af EHFF. Ud over dette mål bør offentliggørelsen af relevante data have til formål at skabe mere offentlig omtale af muligheden for at ansøge om midler fra Unionen. Af hensyn til respekten for den grundlæggende ret til databeskyttelse og som fastsat i Domstolens dom i de forenede sager Schecke[19] bør der dog ikke offentliggøres navne på fysiske personer. (101) For at udbygge eller ændre visse ikke-væsentlige bestemmelser i nærværende forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten for så vidt angår en adfærdskodeks om tilfælde af manglende overholdelse af FFP-regler, som vil kunne føre til afvisning af en ansøgning og tidsrammen for ansøgningen, for at sikre forhåndsbetingelser på en forholdsmæssig måde, identifikation af støtteberettigede investeringer om bord for at undgå investeringer, som vil kunne føre til en forøgelse af fartøjets fiskekapacitet, metoden til beregning af nettoindkomst i tilfælde af økoinnovation, fastlæggelsen af de støtteberettigede operationer og omkostninger i forbindelse med beskyttelse og genopretning af marine beskyttede områder, identifikationen af støtteberettigede omkostninger ved investeringer i offshore og non food akvakultur, fastlæggelsen af indholdet af handlingsplanen for lokaludviklingsstrategier, fastlæggelse af støtteberettigede omkostninger til forberedelsen af lokaludviklingsstrategier, definition af de støtteberettigede omkostninger under driftsomkostninger og kampagneomkostninger til lokaludviklingsstrategierne, betalingsorganernes forpligtelser, fastlæggelsen af godkendelsesorganers opgaver, afklaringen af procedurer for passende revisionsspor, afklaring af medlemsstaternes forpligtelser i tilfælde af inddrivelse af uretmæssige betalinger, fastlæggelsen af tilfælde af manglende overholdelse af FFP, som vil kunne føre til suspension af betalinger, fastlæggelsen af de kriterier og den metode, der skal anvendes i tilfælde af faste korrektioner eller ekstrapolerede finansielle korrektioner, og listen over relevante tilfælde af manglende overholdelse af FFP-regler, som vil kunne føre til anvendelse af finansielle korrektioner, samt indholdet og opbygningen af overvågnings- og evalueringssystemet. (102) Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. (103) Kommissionen bør have beføjelser til ved hjælp af gennemførelsesretsakter at vedtage afgørelser om den årlige fordeling af tildelinger, afgørelser om godkendelse af operationelle programmer og ændringer heraf, afgørelser om Unionens prioriteter inden for kontrol og håndhævelsespolitik, afgørelser om godkendelse af de årlige arbejdsplaner for dataindsamling, afgørelser om konstatering af manglende overholdelse af FFP, som kan føre til afbrydelse af betalingsfrister, afgørelser om bevislig manglende overholdelse af FFP-regler, som kan føre til suspension af betalinger, afgørelser, der suspenderer betalinger og ophæver suspension af betalinger, afgørelser om finansielle korrektioner og afgørelser om regnskabsafslutning. (104) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelserne vedrørende formatet af det operationelle program, procedurerne for vedtagelse af det operationelle program, procedurerne vedrørende vedtagelsen af den årlige arbejdsplan for dataindsamling, den konkrete anvendelse af procentpointtallene for støtteintensiteten i bilag I, tidsperioden for indsendelse af mellemliggende udgiftsanmeldelser, regler for betalingsorganers forpligtelse for så vidt angår forvaltning og kontrol, godkendelsesorganers specifikke opgaver, reglerne for effektiv forvaltning og kontrol, regler for at kunne fastsætte suspension af betalinger, procedurerne for afbrydelse af betalingsfristen eller for suspension af betalinger, proceduren for ekstra kontrol på stedet foretaget af Kommissionen, formatet af de årlige gennemførelsesrapporter, de elementer, der skal indgå i de forudgående og efterfølgende evalueringer, og udarbejdelsen af tekniske elementer i pr-foranstaltninger. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser[20]. (105) I lyset af den proceduremæssige art af de bestemmelser, som skal vedtages af Kommissionen ved gennemførelsesretsakterne i artikel 24, artikel 98, artikel 120 og artikel 143, bør rådgivningsproceduren anvendes, når sidstnævnte skal vedtages. (106) For at lette overgangen fra det system, der blev indført ved forordning (EF) nr. 1698/2005, til det system, som fastsættes ved nærværende forordning, bør beføjelserne til at vedtage retsakter i overensstemmelse med traktatens artikel 290 uddelegeres til Kommissionen i forbindelse med fastlæggelse af overgangsbestemmelser. (107) Den nye støtteordning, der er omhandlet i nærværende forordning, træder i stedet for den støtteordning, der blev indført ved forordning (EF) nr. 1198/2006, forordning (EF) nr. 861/2006, Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et program for støtte til videreudvikling af en integreret havpolitik, forordning (EF) nr. 1290/2005 Garantifonden, forordning (EF) nr. 791/2007 og artikel 103 i forordning 1224/2009. Derfor bør disse forordninger og denne bestemmelse ophæves fra og med 1. januar 2014 - VEDTAGET DENNE FORORDNING: AFSNIT I MÅL KAPITEL I Anvendelsesområde og definitioner Artikel 1 Genstand Denne forordning definerer Unionens finansielle foranstaltninger til gennemførelse af: a) den fælles fiskeripolitik (FFP) b) relevante foranstaltninger vedrørende havretten c) bæredygtig udvikling af fiskeriområder og indlandsfiskeri d) og den integrerede maritime politik. Artikel 2 Geografisk anvendelsesområde Denne forordning finder anvendelse på operationer, der foregår på Unionens område, medmindre andet udtrykkeligt er fastsat i denne forordning. Artikel 3 Definitioner 1. I forbindelse med denne forordning og med forbehold af stk. 2 finder definitionerne i artikel 5 i [forordning om den fælles fiskeripolitik][21], artikel 5 i [forordning om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter] og artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 og artikel 2 i forordning nr. [forordning om fælles bestemmelser][22] anvendelse. 2. I forbindelse med denne forordning finder følgende definitioner anvendelse: 1) “fælles ramme for informationsudveksling (CISE)”: et netværk af systemer med en decentraliseret struktur, der er udviklet til udveksling af oplysninger blandt brugere fra forskellige sektorer for at opnå en bedre situationsbevidsthed om aktiviteter på havet 2) “tværsektorielle operationer”: initiativer, som er til gensidig fordel for forskellige sektorer og/eller sektorpolitikker som anført i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og som ikke kan fuldføres udelukkende gennem foranstaltninger, som er omfattet af respektive politikområder 3) “elektronisk registrerings- og indberetningssystem (ERS): et system til elektronisk registrering og indberetning af data som omhandlet i artikel 15, 24 og 63 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 4) “europæisk havobservations- og –datanetværk”: et netværk, som integrerer nationale havobservations- og dataprogrammer i en fælles, tilgængelig europæisk kilde 5) "fiskeriområde": et område med kyst eller søbred eller med damme eller en flodmunding, hvor en stor del af befolkningen er beskæftiget inden for fiskeri eller akvakultur, og som er upeget som sådan af medlemsstaten 6) "fisker": en person, der udøver erhvervsfiskeri, som fastsat af medlemsstaten, om bord på et operationelt fiskerfartøj, eller erhvervsmæssig høst af marine organismer, som fastsat af medlemsstaten, uden et fartøj 7) ”integreret maritim politik” (IMP): en EU-politik, som har til formål at fremme en koordineret og sammenhængende beslutningstagning med henblik på at maksimere bæredygtig udvikling, økonomisk vækst og social samhørighed i medlemsstaterne, navnlig Unionens kystområder, øområder og regioner i den yderste periferi samt maritime sektorer, gennem sammenhængende maritimt relaterede politikker og relevant internationalt samarbejde 8) “integreret maritim overvågning”: et EU-initiativ, som sigter mod at øge effektivitet og virkning af overvågningsaktiviteter på de europæiske have gennem informationsudveksling og samarbejde på tværs af sektorer og grænser 9) “uregelmæssighed: uregelmæssighed som defineret i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning 2988/95 10) "indlandsfiskeri": fiskeri udført i kommercielt øjemed af fartøjer, der udelukkende fisker i indre farvande, eller med andre anordninger, der anvendes i forbindelse med isfiskeri 11) “integreret kystzoneforvaltning”: sådanne strategier og foranstaltninger, som er defineret i Europa-Parlamentets og Rådets henstilling (2002/413/EF) af 30. maj 2002 om gennemførelse af integreret kystzoneforvaltning i Europa[23] 12) “integreret maritim styring”: den koordinerede forvaltning af alle sektorpolitikker for de af EU berørte oceaner, have og kystregioner 13) "marine regioner": de geografiske områder, der er anført i bilag I til Rådets afgørelse 2004/585/EF, og de områder, der er etableret af de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer 14) ”maritim fysisk planlægning”: en proces, hvorved offentlige myndigheder analyserer og foretager fysisk og tidsmæssigt fordeling af menneskelige aktiviteter i havområder for at nå økologiske, økonomiske og sociale mål 15) “foranstaltning”: en række operationer 16) "offentlige udgifter": ethvert bidrag til finansiering af operationer, der hidrører fra medlemsstatens budget eller fra regionale eller lokale myndigheders budgetter eller Den Europæiske Union, og alle lignende udgifter. Ethvert bidrag til finansiering af operationer, der hidrører fra offentligretlige organer eller sammenslutninger af en eller flere regionale eller lokale myndigheder eller et eller flere offentligretlige organer, der handler i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter betragtes som et offentligt bidrag[24] 17) “havområdestrategi”: en struktureret samarbejdsramme for et givet geografisk område, der er udviklet af de europæiske institutioner, medlemsstaterne, deres regioner og i givet fald tredjelande, som havområdet deles med; i strategien tages der hensyn til de geografiske, klimatiske, økonomiske og politiske særegenheder ved havområdet 18) "kystfiskeri af mindre omfang": fiskeri, der udøves af fiskerfartøjer med en længde overalt på under 12 m, som ikke anvender trukne redskaber som anført i skema 3 i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 af 30. december 2003 om et EF-fiskerflåderegister[25] 19) “fartøjer, der udelukkende fisker i indre farvande”: fartøjer, der udfører kommercielt fiskeri i indre farvande, og som ikke er opført i Unionens fiskerflåderegister. AFSNIT II GENEREL RAMME KAPITEL I Oprettelse af og mål for Den Europæiske Hav- og Fiskerifond. Artikel 4 Oprettelse Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) oprettes hermed. Artikel 5 Mål EHFF bidrager til følgende mål: a) at fremme bæredygtighed og konkurrencedygtighed inden for fiskeri og akvakultur b) at fremme udviklingen og gennemførelsen af Unionens integrerede maritime politik til supplering af samhørighedspolitik og den fælles fiskeripolitik c) at fremme en balanceret og inklusiv territorial udvikling af fiskeriområder d) at fremme gennemførelsen af FFP. Artikel 6 Unionens prioriteter Opfyldelsen af målene for EHFF bidrager til Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Det vil blive tilstræbt inden for følgende seks EU-politikker, som omsætter de relevante tematiske mål i den fælles strategiske ramme (i det følgende benævnt FSR): 1) Øge beskæftigelse og territorial samhørighed inden for følgende mål: a) fremme af økonomisk vækst, social inklusion, jobskabelse og støtte til arbejdskraftmobilitet i samfund ved kysterne og inde i landet, som afhænger af fiskeri og akvakultur b) diversificering af fiskeriaktiviteter i andre sektorer af maritim økonomi og vækst af maritim økonomi, herunder modvirkning af klimaændringer. 2) Fremme innovativ, konkurrencedygtigt og videnbaseret fiskeri ved at fokusere på følgende områder: a) støtte til styrkelse af teknologisk udvikling, innovation og overførsel af viden b) fremme af fiskeriets konkurrenceevne og levedygtighed, især for mindre kystfartøjer, og forbedring af sikkerheds- og arbejdsvilkårene c) udvikling af nye erhvervsmæssige færdigheder og livslang læring d) bedre markedsordning for fiskevarer. 3) Fremme innovativ, konkurrencedygtig og videnbaseret akvakultur ved at fokusere på følgende områder: a) støtte til styrkelse af teknologisk udvikling, innovation og overførsel af viden b) fremme af konkurrenceevnen og levedygtigheden for akvakulturvirksomheder, især smv’er c) udvikling af nye erhvervsmæssige færdigheder og livslang læring d) bedre markedsordning for akvakulturprodukter. 4) Fremme et bæredygtigt og ressourceeffektivt fiskeri ved at fokusere på følgende områder: a) mindskelse af fiskeriets indvirkning på det marine miljø b) beskyttelse og genopretning af marin biodiversitet og marine økosystemer, herunder tjenester herfra. 5) Fremme en bæredygtig og ressourceeffektiv akvakultur ved at fokusere på følgende områder: a) forbedring af økosystemer med tilknytning til akvakultur og fremme af ressourceeffektiv akvakultur b) fremme af akvakultur med et højt miljøbeskyttelsesniveau og af dyresundhed og dyrevelfærd samt af folkesundhed og sikkerhed. 6) Fremme gennemførelsen af FFP gennem: a) tilvejebringelse af videnskabelig viden og indsamling af data (b) støtte til kontrol og håndhævelse, ved at fremme institutionel kapacitet og en effektiv offentlig administration. KAPITEL II Delt og direkte forvaltning Artikel 7 Delt og direkte forvaltning 1. Foranstaltninger, der er omfattet af afsnit V, og teknisk bistand i henhold til artikel 92 finansieres af EHFF i overensstemmelse med princippet om delt forvaltning mellem medlemsstaterne og Unionen og under de fælles regler, der er fastlagt ved [forordning (EU) nr. […] om fælles bestemmelser][26]. 2. Foranstaltninger, der er omfattet af afsnit VI, men med undtagelse af teknisk bistand i henhold til artikel 92, finansieres af EHFF i overensstemmelse med princippet om direkte forvaltning. KAPITEL III Generelle principper for bistand under delt forvaltning Artikel 8 Statsstøtte 1. Med forbehold af stk. 2 i denne artikel finder traktatens artikel 107, 108 og 109 anvendelse på støtte, som medlemsstaterne yder til virksomheder inden for fiskeri og akvakultur. 2. Traktatens artikel 107, 108 og 109 finder dog ikke anvendelse på betalinger, som medlemsstaterne foretager i medfør af og i overensstemmelse med denne forordning inden for anvendelsesområdet for traktatens artikel 42. 3. Nationale bestemmelser om offentlig finansiering, der går ud over denne forordnings bestemmelser vedrørende finansielle bidrag som omhandlet i stk. 2, behandles som en helhed i henhold til stk. 1. Artikel 9 Partnerskab Uanset artikel 5, stk. 4, i [forordning (EU) nr. […] om fælles bestemmelser] hører Kommissionen mindst to gange i løbet af programmeringsperioden de organisationer, som repræsenterer partnere på EU-plan, om gennemførelsen af støtte fra EHFF. Artikel 10 Koordination Ud over de generelle principper, der er anført i artikel 4 i [forordning (EU) nr. […] om fælles bestemmelser], sørger Kommissionen og medlemsstaterne for koordinering af og komplementaritet mellem støtten fra EHFF og fra andre af Unionens politikker og finansielle instrumenter, herunder forordning (EF) nr. [om et rammeprogram for tiltag vedrørende miljø og klimaændringer (LIFE-rammeprogrammet)][27] og dem, der ligger inden for rammerne af Unionens optræden udadtil. Koordineringen af bistanden fra EHFF og LIFE-rammeprogrammet foregår navnlig ved at fremme finansieringen af aktiviteter, som supplerer integrerede projekter, der finansieres under LIFE-rammeprogrammet, samt ved at fremme brugen af løsninger, metoder og tilgange, som er valideret under LIFE-rammeprogrammet. Artikel 11 Forhåndsbetingelser De forhåndsbetingelser, der henvises til i bilag III til denne forordning, finder anvendelse på EHFF. KAPITEL IV Antagelighed af ansøgninger ot ikke-støtteberettigede operationer Artikel 12 Ansøgningers antagelighed 1. Ansøgninger, der indgives af følgende operatører, antages ikke til støtte fra EHFF for en nærmere bestemt periode: a) operatører, der har begået en alvorlig overtrædelse i henhold til artikel 42 i forordning (EF) nr. 1005/2008 eller artikel 90, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1224/2009 b) operatører, der er involveret i driften, forvaltningen eller ejerskabet af fiskerfartøjer, som er opført på Unionens liste over IUU-fartøjer, jf. artikel 40, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1005/2008 c) operatører, som i andre tilfælde ikke har overholdt FFP-reglerne, hvilket har været til alvorlig skade for de berørte bestandes bæredygtighed. 2. Ansøgninger, der indgives af operatører, som har begået en uregelmæssighed under EFF eller EHFF, antages ikke for en nærmere bestemt periode. 3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 150 vedrørende: a) fastlæggelse af den periode, der henvises til i stk. 1 og 2, og som skal stå i et rimeligt forhold til, hvor alvorlig eller hyppig overtrædelsen eller den manglende regeloverholdelse er b) start- eller slutdatoerne for den periode, der henvises til i stk. 1 c) identifikation af andre tilfælde af manglende overholdelse som omhandlet i stk. 1, litra c), som har været til alvorlig skade for de berørte bestandes bæredygtighed. 4. Medlemsstaterne kræver, at operatører, der indgiver en ansøgning til EHFF, indleverer en underskrevet bekræftelse til forvaltningsmyndigheden om, at de opfylder kriterierne i stk. 1, og at de ikke har begået en uregelmæssighed i forbindelse med EEF eller EHFF som omhandlet i stk. 2. Medlemsstaterne verificerer, at bekræftelsen er pålidelig, før operationen godkendes. 5. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 150 vedrørende indførelse af et system til udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om manglende overholdelse af regler. Artikel 13 Ikke-støtteberettigede operationer Følgende operationer er ikke støtteberettigede under EHFF: a) operationer, der forøger fartøjets fiskekapacitet b) bygning af nye fiskerfartøjer, udtagning eller indførsel af fiskerfartøjer c) midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter d) forsøgsfiskeri e) overførsel af en virksomheds ejerskab f) direkte udsætning, medmindre det udtrykkeligt er en bevaringsforanstaltning i henhold til en af Unionens retsakter eller i tilfælde af forsøg med udsætning. AFSNIT III FINANSIEL RAMME Artikel 14 Budgetgennemførelse 1. Den del af EU-budgettet, der er afsat til EHFF under afsnit V, gennemføres ved delt forvaltning i henhold til artikel 4 i [forordning (EU) nr. […] om fælles bestemmelser]. 2. Den del af EU-budgettet, der er afsat til EHFF under afsnit VI, gennemføres direkte af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 55, stk. 1, litra a), i [den nye finansforordning]. 3. Kommissionen annullerer hele eller en del af de budgetmæssige forpligtelser under direkte forvaltning i overensstemmelse med [den nye finansforordning] og i overensstemmelse med artikel 147 i nærværende forordning. 4. Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning finder anvendelse i overensstemmelse med artikel 27 og 50 i [den nye finansforordning]. Artikel 15 Budgetmæssige ressourcer under delt forvaltning 1. De midler, der er til rådighed til forpligtelser fra EHFF for perioden 2014-2020 under delt forvaltning, andrager 5 520 000 000 EUR i nuværende priser i overensstemmelse med den årlige fordeling, der er vist i bilag II. 2. 4 535 000 000 EUR af de midler, der er omhandlet i stk. 1, tildeles bæredygtig udvikling af fiskeri, akvakultur og fiskeriområder under afsnit V, kapitel I, II og III. 3. 477 000 000 EUR af de midler, der er omhandlet i stk. 1, tildeles kontrol- og håndhævelsesforanstaltninger omhandlet i artikel 78. 4. 358 000 000 EUR af de midler, der er omhandlet i stk. 1, tildeles foranstaltninger vedrørende dataindsamling omhandlet i artikel 79. 5. De midler, der tildeles som godtgørelse til regioner i den yderste periferi under afsnit V, kapitel V, må ikke pr. år overskride: – 4 300 000 EUR for Azorerne og Madeira – 5 800 000 EUR for De Kanariske Øer – 4 900 000 EUR for Fransk Guyana og Réunion. 6. 45 000 000 EUR af de midler, der er omhandlet i stk. 1, tildeles oplagringsstøtten, der er omhandlet i artikel 72 fra 2014 til 2018 inklusive. Artikel 16 Budgetmæssige ressourcer under direkte forvaltning Et beløb på 1 047 000 000 EUR fra EHFF tildeles foranstaltninger under direkte forvaltning som angivet i afsnit VI, kapitel I og II. Dette beløb omfatter teknisk bistand i henhold til artikel 91. Artikel 17 Finansiel fordeling til delt forvaltning 1. De midler, der er til rådighed til forpligtelser for medlemsstaterne som omhandlet i artikel 15, stk. 2-6 for perioden 2014-2020, jf. bilag II, er fastsat på grundlag af følgende objektive kriterier a) for så vidt angår afsnit V: i) beskæftigelsesniveauet inden for fiskeri og akvakultur ii) produktionsniveauet inden for fiskeri og akvakultur og iii) andelen af mindre fartøjer til kystfiskeri i forhold til fiskerflåden. b) for så vidt angår artikel 78 og 79: i) omfanget af kontrolopgaver for den berørte medlemsstat skønnet ved hjælp af størrelsen af den nationale fiskerflåde, antallet af landinger og værdien af indførsel fra tredjelande ii) tilgængelige kontrolmidler sammenlignet med omfanget af kontrolopgaverne for medlemsstaten, hvor de tilgængelige midler skønnes ved antallet af kontroller, der er udført på havet og ved landingsinspektioner iii) omfanget af dataindsamlingsopgaver for den berørte medlemsstat skønnet ved hjælp af størrelsen af den nationale fiskerflåde, antallet af landinger, omfanget af videnskabelige overvågningsaktiviteter på havet og antallet af undersøgelser, som medlemsstaten deltager i, og iv) de tilgængelige dataindsamlingsmidler i forhold til omfanget af dataindsamlingsopgaver for medlemsstaten, hvor de tilgængelige midler er tilnærmet antallet af observatører på havet og omfanget af menneskelige ressourcer og tekniske midler, som er nødvendige for at gennemføre det nationale stikprøveprogram for dataindsamling c) for alle foranstaltninger, de tidligere tildelinger i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 og det tidligere forbrug i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 861/2006. 2. Kommissionen vedtager en afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt, hvor den årlige opdeling af de samlede midler er fastsat pr. medlemsstat. AFSNIT IV PROGRAMMERING KAPITEL I Programmering for foranstaltninger, der finansieres under delt forvaltning Artikel 18 Udarbejdelse af operationelle programmer 1. Hver medlemsstat udarbejder et enkelt operationelt program til gennemførelse af de af Unionens prioriteter, som EMFF skal være med til at finansiere. 2. Det operationelle program fastlægges af medlemsstaten efter et nært samarbejde med de partnere, der henvises til i artikel 5 i [forordning (EU) nr. […] om fælles bestemmelser]. Høringen af partnerne om de forberedende dokumenter tilrettelægges på en sådan måde, at partnerne får mulighed for at gennemse dem. 3. For den del af det operationelle program, der henvises til i artikel 20, stk. 1, litra n), vedtager Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter Unionens prioriteter for håndhævelse og kontrol senest den 31. maj 2013. 4. Den del af det operationelle program, der henvises til i artikel 20, stk. 1, litra o), omfattende den del af det flerårige program, der henvises til i artikel 37, stk. 5, i [forordning om den fæll