30.3.2004 DA C 80/35 Den Europæiske Unions Tidende
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets
og Rådets direktiv om håndtering af affald fra udvindingsindustrien«
(KOM(2003) 319 endelig — 2003/0107 (COD))
(2004/C 80/10)
Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 20. juni 2003 under henvisning til EF-traktatens
artikel 175, stk. 1, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om detovennævnte emne.
Det forberedende arbejde henvistes til Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø,
som udpegede An Le Nouail Marlière til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 13. november 2003.
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 404. plenarforsamling af 10. og
11. december 2003, mødet den 11. december 2003, følgende udtalelse med 31 stemmer for og 1 imod.
1. Indledning
1.1. De mange alvorlige miljøkatastrofer og mineulykker
igennem de senere år har accentueret behovet for en sammen-hængende, forebyggende EU-politik.
1.2. Giftudslippene i vådområderne i Donana nationalpar-
ken i Spanien i 1998 og cyanidudslippene fra Baia Mare-minen, der forurenede hele Donau, er kun to eksempler på
nylige miljøkatastrofer, som skyldes uheld i forbindelse med
udledning af tailings fra ustabile damme med vådt mineslam.
1.3. Hvis det ikke håndteres forsvarligt, kan affald fra
udvindingsindustrien (miner og stenbrud) på grund af sin
sammensætning, mængde og opbevaring udgøre en alvorligtrussel mod miljøet og folkesundheden.
1.4. Affald fra udvindingsindustrien er en af de betydeligste
former for affald i EU med en årlig mængde på 400 mio. tons
eller omkring 29 % af alt det affald, der frembringes hvert år.
1.5. Mineaffald er underlagt de generelle bestemmelser i
affaldsrammedirektivet (75/442/EØF), og anlæg til bortskaffel-
se af affald fra udvindingsindustrien er omfattet af direktivetom deponering af affald (1999/31/EF). Der findes desuden
andre direktiver, der mere specifikt omfatter mineaffald,
navnlig:
— Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald
(affaldsrammedirektivet),
— Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om depone-
ring af affald (deponeringsdirektivet),
— Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om
integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening(IPPC-direktivet),— Rådets direktiv 96/82/EF af 9. december 1996 om
kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer
(Seveso II-direktivet),
— Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offent-
lige og private projekters indvirkning på miljøet, som
ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997(VVM-direktivet).
Disse direktiver gennemgås i begrundelsen. Gennemgangen
viser, at de retlige bestemmelser ikke er tilstrækkelige til atregulere problemerne med håndtering af affald fra udvindings-
industrien.
2. Resumé af Kommissionens forslag
2.1. I forlængelse af det reviderede Seveso II-direktiv om
kontrol med risikoen for større industriuheld med farligestoffer og dokumentet om den bedste tilgængelige teknik til
håndtering af stenaffald og tailings har Kommissionens forslag
til formål at sikre en forsvarlig håndtering af affald fraudvindingsindustrien i hele EU.
2.2. Forslaget har især til formål at forbedre metoderne til
håndtering af affald fra udvindingsindustrien ved at fastsætte
minimumskrav og undersøge miljø- og sundhedsrisici, sombehandling og bortskaffelse af dette affald kan indebære.
2.3. Forslagets anvendelsesområde omfatter affald fra alle
dele af udvindingsindustrien og vedrører først og fremmest
driftsmæssige aspekter i forbindelse med affaldshåndtering,forebyggelse af jord- og vandforurening og affaldshåndterings-anlæggenes stabilitet (navnlig affaldsdamme).
C 80/36 DA 30.3.2004 Den Europæiske Unions Tidende
2.4. I forslaget opregnes en række betingelser, som skal
knyttes til driftstilladelser. Formålet hermed er at sikre, at der
træffes de nødvendige miljø- og sikkerhedsforanstaltninger,
når affaldshåndteringsanlæg godkendes. Således at:
a. affald skal klassificeres inden bortskaffelsen;
b. driftsherrer for affaldshåndteringsanlæg skal udarbejde
nedlukningsplaner som en integrerende del af deres
generelle driftsplan;
c. effektiv kontrol er afgørende såvel under driften som efter
nedlukningen.
2.5. Ifølge forslaget skal der være pligt til at stille passende
finansiel sikkerhed for at skærpe »forureneren betaler«-princip-
pet og sikre, at der er tilstrækkelige midler til rådighed til, ataffaldshåndteringsanlæg efterlades i tilfredsstillende stand efter
nedlukning, f.eks. hvis et selskab sættes under tvangsforvalt-
ning.
2.6. Da mange forhold vedrørende affald fra industriudvin-
ding allerede er underlagt lovgivning i de fleste medlemsstater,
sigter forslaget mod at fastsætte minimumskrav på EU-niveau
med henblik på indførelse af fælles spilleregler for håndteringaf affald fra udvindingsindustrien.
3. Generelle bemærkninger
3.1. EØSU bifalder Kommissionens bestræbelser på at fast-
sætte krav på EU-niveau med henblik på sikker og bæredygtig
håndtering af mineaffald og erkender, at det kan få alvorlige
konsekvenser for miljøet og for menneskers sikkerhed ogsundhed, hvis affaldsdæmninger eller -dynger bryder sammen.
3.2. EØSU understreger, at udvindingsindustrien alminde-
ligvis er placeret i regioner med behov for industriel omstilling,
og henleder derfor Kommissionens opmærksomhed på, atstrengere standarder kan blive en byrde for en økonomisk
sektor, der i forvejen er svækket. Udvalget opfordrer således
Kommissionen til at vurdere virkningerne på beskæftigelsenikke kun i lyset af de ekstra begrænsninger, men også i lyset af
de behov, som driften og vedligeholdelsen af affaldshåndte-
ringsanlæg skaber. I deponeringsdirektivet insisteres på, atdriftsherrerne skal sørge for en passende efteruddannelse afderes personale i forbindelse med procedurer for tiden under
og efter en nedlukning. Udvalget understreger, at det her
behandlede forslag bør indeholde tilsvarende bestemmelsertilpasset de forskellige typer anlæg.3.3. EØSU glæder sig over, at forslaget ikke kun behandler
de risici, som mineaffaldsulykker kan afstedkomme for miljø
og menneskers sundhed, men også de økonomiske og sam-
fundsmæssige risici. Efter udvalgets mening er der god sam-menhæng mellem forslaget og den bæredygtige udviklings tresøjler (
1).
3.4. EØSU stiller sig positiv til forslaget, men mener ikke
desto mindre, at Kommissionen bør undersøge, hvorfor EU’s
eksisterende lovgivning ikke har været tilstrækkelig til at hindre
forurening fra affaldsdamme og udvinding af metaller generelt.Udvalget støtter det foreslåede konkrete supplerende instru-
ment og håber, at det vil forhindre en gentagelse af fejl i de
nye medlemsstater.
3.5. Efter EØSU’s opfattelse bør rammelovgivning om
håndtering af affald fra udvindingsindustrien også tage hensyntil relevante foranstaltninger under EU’s miljølovgivning om
beskyttelse af vandressourcer og miljøansvar og bl.a. omfatte
regler om ansvar for skader på den biologiske mangfoldighedfor alle aktiviteter.
3.6. Udvalget bifalder, at forslaget konsoliderer en bedre
beskyttelse juridisk og fastlægger ansvaret for henholdsvisdriftsherrer og de offentlige myndigheder.
3.7. Efter EØSU’s mening bør der i direktivforslaget indgå
en grundig analyse af forslagets overensstemmelse med andre
EU-retsakter. At Kommissionen i forslagets artikel 3 har
anvendt de samme definitioner som i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (affaldsrammedirektivet) og
som i andre EU-retsakter, lader formode, at Kommissionen
faktisk har sikret konformiteten. Det ser ud til, at alt affald ogal håndtering af affald fra udvindingsindustri vil være dækket
af EU-instrumenter, når dette direktivforslag vedtages. Men
samtidig synes anvendelsesområdet og gennemførelsesbestem-melserne, hvad angår affald fra udvindingsindustri, at være
blevet spredt over flere instrumenter. Heriblandt:
— affaldsrammedirektivet (75/442/EØF);
— direktiv 96/82/EF (Seveso II), artikel 4 litra e) og f),
som ændret for så vidt angår kemiske og termiskeforædlingsprocesser;
(1) På Kommissionens bestilling udarbejdede konsulentfirmaet Sy-
monds Group undersøgelsen »Costs of Improving the Manage-ment of Mining Waste« i oktober 2001, inden deponeringsdirekti-
vets bestemmelser trådte i kraft.
30.3.2004 DA C 80/37 Den Europæiske Unions Tidende
— deponeringsdirektivet 1999/31/EF, for så vidt angår inert
affald, anvendelsesområde, artikel 3, punkt 2, 2. og 4. led.
Derfor mener EØSU, at gennemgangen af forslagets overens-
stemmelse med de andre EU-retsakter bør være både mere
udførlig og mere præcis, hvad angår transportsituationer (1)o g
lagerfrister. (2). Forslaget bør desuden omfatte oplagringsperio-
der for affald, der som udgangspunkt er korte, men akkumule-
res til lange perioder på samme sted.
4. Særlige bemærkninger
4.1. Velvidende, at lovgivningen er forskellig fra land til
land — minelovgivning har i visse tilfælde rod i de strategiske
interesser, der er forbundet med udvindingen (kul, olie osv.),mens den i andre er centreret om miljølovgivning — viludvalget dog ikke undlade at pege på, at der bevidst ikke er
skelnet mellem åbne stenbrud og udvindingssteder i dybere
jordlag. Udvalget kunne ikke desto mindre godt ønske sigen præcis definition af »afdækket jord« og »genanvendelig
muldjord«, og at disse ikke betragtes som affald. Kommissionen
har sagt, at den ikke vil genbehandle definitionerne i affalds-rammedirektivet og deponeringsdirektivet, og udvalget har
forstået, at eftersom afdækket jord og genanvendelig muldjord
netop ikke skal bruges til deponering, men genanvendes, falderde uden for det her behandlede direktivforslags affaldsdefinitio-
ner, samt at definitionen af affald er en funktionel definition
og ikke en fysisk eller kemisk definition (
3).
4.2. Ifølge artikel 2 i direktivforslaget (anvendelsesområde)
omfatter anvendelsesområdet f.eks. ikke »affald, der opstår ved
(1) EFT C 149 af 21.6.2002 om Kommissionens forslag til Europa-
Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv96/82/EF af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for størreuheld med farlige stoffer.
(
2) Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999. Følgende er
udelukket fra definitionen af deponeringsanlæg:
— anlæg, hvor affald læsses af til forbehandling inden videre
transport med henblik på genanvendelse, behandling ellerbortskaffelse andetsteds, og
— opbevaring af affald i en periode på som hovedregel under
tre år forud for genanvendelse eller behandling, eller
— opbevaring af affald i en periode på under et år forud for
bortskaffelse.
(
3) Definitionen i forslaget er den samme som i rammedirektivet om
affald (75/442 af 15. juli 1975), dvs. den bygger på begrebet»bortskaffelse af affald« — jf. EF-Domstolens dom af 11. september2003 (6. afdeling). Anmodning fra Korkein hallinto-oikeus (Fin-lands højeste forvaltningsdomstol) om præjudiciel afgørelse
(C-114/01 Avesta Polarit Chrome Oy).et brydnings- eller oparbejdningsanlæg og transporteres til et
andet sted med henblik på deponering i eller på jorden«. EØSU
er betænkelig ved denne løsning. Man kan nemlig spørge sig
selv, hvorfor affald af samme slags ikke skal være omfattet afde samme retsbestemmelser, bare fordi de transporteres til etandet sted.
4.3. EØSU støtter Kommissionen, når den i artikel 5 i
direktivet foreslår, at driftsherren skal udarbejde en affalds-
håndteringsplan for behandling, nyttiggørelse og deponering
af udvindingsaffald, men insisterer samtidig på, at det er vigtigtat sikre, at udarbejdelsen og gennemførelsen af en sådan
plan skal underlægges regelmæssig kontrol af de kompetente
myndigheder i medlemsstaterne. En effektiv kontrol af dennetype er af afgørende betydning for en vellykket gennemførelseaf direktivet.
4.4. Udvalget foreslår, at kravene i artikel 6, stk. 2, vedrøren-
de forebyggelse af og information om større uheld også
kommer til at omfatte lukning og tidsrummet efter en lukning.Dette ville være helt i tråd med den generelle indfaldsvinkel iforslaget til direktiv.
4.5. Selv om EØSU støtter målsætningerne bag direktivfor-
slagets artikel 7, der handler om betingelserne for driftstilladel-
se for et affaldshåndteringsanlæg, opfordrer det Kommissionentil at gøre det klart for medlemsstaterne, hvilke farer en alt for
arbitrær eller bureaukratisk anvendelse af denne artikel vil
indebære. Kommissionen bør tage hensyn til konsekvensernefor økonomi og beskæftigelse af en nedlukning af et affalds-håndteringsanlæg, når det kun mangler lidt i at opfylde
betingelserne for tilladelse.
4.6. Udvalget insisterer på, at tilslutning fra en større del
af de lokale borgere er nødvendig for gennemførelsen afmålsætningerne for Fællesskabets miljøpolitik. Selv om direk-tivforslaget har til formål at forebygge de mest alvorlige
uheld, er der grund til at understrege, at håndtering af
industriudvindingsaffald såvel i de nuværende medlemsstatersom i tiltrædelseslandene har langt bredere konsekvenser. Det
drejer sig navnlig om de sociale problemer for arbejdstagere,
der kommer i kontakt med affald, de lokale beboere, befolknin-gerne i de pågældende regioner og befolkningerne længere
væk på grund af indvirkningen af affald på luft, jord og vand.
Udvalget noterer sig Kommissionens intentioner om at indføreen integreret forvaltning og mener i den forbindelse, at
direktivet udtrykkeligt bør kræve formel høring af ikke-
statslige organisationer, der må anses for at have interesse heri,og som beskæftiger sig med miljøbeskyttelse i henhold tildefinitionen i Aarhus-konventionen (vedtaget den 25. juni
1998 og undertegnet af Det Europæiske Fællesskab), samt
arbejdsmarkedets parter, ikke mindst lønmodtagerorganisa-tioner.
C 80/38 DA 30.3.2004 Den Europæiske Unions Tidende
4.7. Udvalget tager til efterretning, at Kommissionen i
artikel 10 foreslår en række foranstaltninger vedrørende rede-
ponering af affald i et tomt brud, men mener, at de relevante
foranstaltninger i denne artikel bør udvides, så de også sikrer,at driftsherren forsyner den kompetente myndighed i denpågældende medlemsstat med oplysninger om:
— bruddenes art (over eller under jorden);
— vandmængde og vandkvalitet i bruddene under driften
(de sidste to år som et minimum);
— forventninger mht. placeringer, omfang og virkning af
fremtidige forurenende udledninger fra brud på grund-
vand eller overfladevand, og planer for, hvordan sådanne
udledninger afhjælpes;
— forslag til overvågning af oversvømmelse af bruddene
med henblik på tidlig varsling, så afhjælpningsforanstalt-
ningerne kan iværksættes.
4.8. EØSU bemærker, at det i den forberedende fase under
udarbejdelsen og vedtagelsen af forslaget var på tale at givemedlemsstaterne pligt til at opstille en detaljeret offentligopgørelse over forladte mineområder, men at denne pligt er
fjernet i det foreliggende forslag på grund af den større
kompleksitet som følge af 10 nye medlemsstaters tiltrædelse
Bruxelles, den 11. december 2003.
Roger BRIESCH
Formand for
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgaf EU og behovet for en grundig undersøgelse og evaluering af
de økonomiske konsekvenser, som den praktiske gennemfø-
relse af denne pligt ville indebære. Efter EØSU’s mening er
det ikke tilstrækkeligt, at artikel 19 i forslaget forpligtermedlemsstaterne til at sikre, at den nødvendige udvekslingaf tekniske og videnskabelige oplysninger foregår mellem
medlemsstaterne med henblik på udarbejdelse af metoder
til opstilling af fortegnelser over lukkede affaldsanlæg oggenopretning af lukkede affaldsanlæg.
4.9. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til snarest
muligt at udarbejde en midlertidig opgørelse over forladte
mineområder og udvindingssteder, der kan udgøre en sund-
heds- eller miljørisiko. Denne opgørelse skal også omfatte deti nye medlemsstater. Den skal foreligge til tiden og tage højdefor den metodologisk kompleksitet.
4.10. EØSU noterer sig, at det med hensyn til de kompeten-
te nationale myndigheders pligt til at kræve finansiel sikkerhed(artikel 14) ikke præciseres, hvem der skal give denne sikker-
hed. Selv om kravet om en sådan sikkerhed fra et konkret
affaldshåndteringsanlæg ville bidrage til gennemførelsen afprincippet om, at forureneren betaler, bør virksomhedernesevne til at stille en sådan sikkerhed og dennes effekt på
forsikringspræmierne ligeledes beskrives udførligt af Kommis-
sionen.