31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
Udtalelse om ændret forslag til Rådets forordning (EØF) om statistikker over udveksling af 
goder mellem medlemsstater (!) 
(90/C 332/01) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 17. juli 1990 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 100 A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovejinævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til til ØSU's sektion for økonomiske, finansielle et 
monetære spørgsmål, som udpegede Camille Giacomelli til ordfører og Vasco Cai og 
Theodoros Vlassopoulos til medordførere. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. september 
1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 279. plenarforsamling den 19. september 
1990 enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Indledning 
1.1. Det foreliggende forslag til forordning udgør en 
del af en helhed, der desuden består af følgende to 
forslag: 
a) forslag til ændring af forslaget til Rådets direktiv 
om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og 
ændring af direktiv 77/388/EØF — overgangs­
ordninger med henblik på etablering af det indre 
marked (KOM(90) 182 endelig udg. — SYN 274); 
b) forslag til Rådets forordning (EØF) om administra­
tivt samarbejde inden for området indirekte skatter 
(KOM(90) 183 endelig udg. — SYN 275). 
ØSU udarbejder særskilte udtalelser om disse to forslag. 
1.2. Ovennævnte tre forslag har oprindelse — idet 
dette dog kun gælder for den ændrede del af forslaget 
vedrørende statistikker — i konklusionerne fra økono­
mi- og finansministrenes møder i Rådet den 13. novem­
ber 1989, hvor man bekræftede afskaffelsen af kontrol-
(') EFT nr. C 209 af 22. 8. 1990, s. 29. len ved grænserne i Fællesskabet fra den 1. januar 1993, 
datoen for virkeliggørelsen af det indre marked, idet 
man dog fastslog, at princippet om momsbeskatning i 
bestemmelseslandet med visse ændringer opretholdes i 
en overgangsperiode efter 1992, men at indførelsen af 
en ensartet ordning for beskatning i oprindelseslandet 
stadig er målet på mellemlangt sigt; overgangen til 
en sådan ordning forudsætter dog en tilnærmelse af 
medlemsstaternes momssatser. 
1.3. Under overgangsordningen skal de fiskale græn­
ser ophæves, og man vil således ikke længere skulle 
standse ved EF's indre grænser med henblik på en a 
priori afgiftskontrol. Det har derfor været nødvendigt at 
tage skridt til at indføre andre kontrolforanstaltninger a 
posteriori gennem en udbygning af samarbejdet mellem 
medlemsstaternes skattemyndigheder. Hvad angår sta­
tistikken over samhandelen mellem medlemsstaterne, 
som efter 1. januar 1993 ikke vil kunne hente støtte i 
toldformaliteterne, har det også været nødvendigt at 
foretage en tilpasning til overgangsordningen (fortsat 
beskatning i bestemmelsesmedlemsstaten koblet sam­
men med afskaffelse af enhedsdokumentet) i det oprin­
delige forslag af 11. januar 1989 om indsamling — 
i mangel af materiale af afgiftsmæssige kilder — af 
statistiske oplysninger om udveksling af goder mellem 
medlemsstaterne og indførelse af INTRASTAT-syste-
met (KOM(88) 810 endelig udg. — SYN 181). 
Nr. C 332/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
1.4. ØSU udtalte sig om dette første forslag i en 
udtalelse af 26. april 1989 (1). Dette gav deri udtryk for 
visse forbehold over for forslaget og foreslog en række 
ændringer. Det mente dog, at den foreslåede fremgangs­
måde var en mulig løsning på det problem, som udarbej­
delsen af statistikker over samhandelen mellem med­
lemsstaterne vil rejse efter grænsekontrollens afskaf­
felse. 
2. Indledende forbehold 
2.1. De forbehold, ØSU gav udtryk for i sin udtalelse 
af 26. april 1989, gælder stadig for så vidt det foreliggen­
de forslag og især de bestemmelser, der i uændret form 
er taget fra det oprindelige forslag, stadig er afhængige 
af, at der indføres beskatning i oprindelsesmedlemssta­
ten, og at der sker en harmonisering af den indirekte 
beskatning, dvs. en tilnærmelse af moms- og punktaf­
giftssatserne. Denne harmonisering er en ufravigelig 
betingelse for at ændre det sted, hvor momsen opkræ­
ves. Selv om Rådet imidlertid mener, at beskatning i 
oprindelseslandet er målet på mellemlangt sigt, og selv 
om dette kan gå hen og blive den endelige løsning, 
forudsat at der opnås enstemmighed i Rådet, er der 
stadig en hel del spørgsmål, som skal løses i forbindelse 
med tilnærmelsen af de indirekte afgifter. Ligeledes 
mangler man stadig at præcisere forskellige mekanismer 
for clearing (momsgodtgørelsessystem) og opkrævning 
(et sammenhængende system af afgiftskontrollede 
lagre). Med hensyn til de skattemæssige overvejelser, 
som stadig hviler tungt på en del af forslagets bestem­
melser, kan ØSU således blot gentage den forsigtige 
og reserverede holdning, det har indtaget i tidligere 
udtalelser, og de deri rejste spørgsmål vedrørende Kom­
missionens meddelelser og forslag om harmonisering af 
medlemsstaternes indirekte beskatning. Nogle af disse 
udtalelser — om et første sæt forslag fra Kommissionen 
i 1987 — blev vedtaget på plenarforsamlingen den 
7. juli 1988 (2), medens andre, der blev vedtaget på 
plenarforsamlingen den 19. december 1989 (3) og den 4. 
juli 1990 (4) omhandlede nye retningslinjer fra Kommis­
sionen i form af reviderede meddelelser og forslag ved­
rørende tilnærmelsen af moms- og punktafgiftssatserne. 
2.2. Andre forbehold og bemærkninger gælder stadig 
eller må fremsættes med hensyn til de uændrede bestem-
(!) EFT nr. C 159 af 26. 6. 1989, s. 16. 
(2) EFT nr. C 237 af 12. 9. 1988, s. 14. 
(3) EFT nr. C 62 af 12. 3. 1990, s. 17. 
(4) EFT nr. C 225 af 10. 9. 1990, s. 19. melser, og de bestemmelser, som er blevet ændret eller 
tilføjet for overgangsperioden. Ifølge Kommissionen må 
denne periode afsluttes den 31. december 1996, hvor 
den endelige beskatningsordning skal træde i kraft. 
2.2.1. Selv om den nye artikel 16 kombineret med 
artikel 11 etablerer en vis forbindelse mellem de statisti­
ske og de skattemæssige indberetninger på et væsentligt 
punkt, nemlig vedrørende de udvekslede goders værdi, 
hersker der fortsat tvivl om, hvorvidt man via INSTRA-
STAT-systemet fremover —- uden nogen form for skat­
temæssig information, som den man i øjeblikket får 
gennem tolddokumenterne — vil kunne indsamle stati­
stiske oplysninger om udvekslingen af goder mellem 
medlemsstaterne, der er så udtømmende, at de fuld­
stændigt opfylder brugernes behov, uanset om disse er 
medlemsstater, virksomheder eller sågar regioner, som 
vil være mere interesserede i tal for deres handel med 
andre regioner i det store indre marked. 
2.2.2. Der bliver ikke tale om nogen prøvekøring, 
således som ØSU foreslog i sin udtalelse af 26. april 
1989 og der hersker derfor stadig usikkerhed omkring 
INTRASTAT's anvendelighed i praksis og om pålide­
ligheden af de statistiske oplysninger, det vil kunne 
tilvejebringe, især fordi det ikke indeholder nogen til­
skyndelse af afgiftsmæssig art for de oplysningspligtige. 
2.3. Det foreliggende ændrede forslag af 27. juni 
1990 tager praktisk talt ikke hensyn til de bemærkninger 
og forslag, ØSU fremsatte i sin udtalelse af 26. april 
1989 vedrørende: 
2.3.1. Artikel 7 (en undtagelse, som gør det muligt 
at bevare enhedserklæringen for handelen mellem Bene-
lux-landene, således at man undgår en sprængning af 
mindre geografiske enheder inden for EF). 
2.3.2. Artikler 28 og 29 om nedsættelse af et udvalg 
for statistikker over udveksling af goder mellem med­
lemsstaterne, som kun gives en rådgivende funktion, til 
trods for at der er fremsat vægtige argumenter for at 
lade det virke som forvaltningskomité. 
2.3.3. Artikler 29 og 30, som skal bibeholdes i deres 
nuværende form, hvilket bevirker, at der stadig hersker 
usikkerhed om et alt for stort antal væsentlige bestem­
melser, som det står tilbage at træffe med hjemmel i 
disse to artikler. Artikel 29 er stadig et rent » pulterkam­
mer«; de mennesker, der anmodes om at kommentere 
det nye statistiske system, som vil blive anvendt både i 
overgangsperioden og under den endelige ordning, vil 
således være forhindret i at komme med en kvalificeret 
udtalelse om INTRASTAT-systemets evne til at opfylde 
det indre markeds behov. ØSU beklager, at dets beretti­
gede kommentarer er blevet ignoreret, og tager forbe­
hold over for hele teksten, således som den er blevet 
ændret med det foreliggende forslag. 
31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/3 
2.4. Endelig har man desværre ikke imødekommet 
ØSU's anmodning om, at lande, som ikke har et til­
strækkeligt personale eller tilstrækkelige tekniske facili­
teter, ydes teknisk, finansiel og uddannelsesmæssig bi­
stand, så de bliver i stand til at leve op til de nye krav, 
INTRASTAT stiller. 
3. Generelle bemærkninger til de ændrede forslag af 
27. juni 1990 
3.1. ØSU øsker straks at understrege, at det er nød­
vendigt, at forslaget om en afgiftsmæssig overgangsord­
ning (KOM(90) 182 endelig udg. — SYN 274) og forsla­
get om statistikker over samhandelen inden for Fælles­
skabet (KOM(90) 177 endelig udg. — SYN 181) drøftes 
og vedtages samtidigt i Rådet. Eftersom de to forslag 
er tæt sammenknyttede, står det klart, at det ene ikke 
kan gennemføres uafhængigt af det andet. 
3.2. De generelle bemærkninger, ØSU fremsatte i sin 
udtalelse af 26. april 1989 om det oprindelige forslag, 
gælder stadig, eftersom næsten alle ændringerne består 
af supplerende bestemmelser. Hovedformålet med disse 
bestemmelser, hvoraf nogle helt sikkert vil blive ved 
med at gælde under den endelige ordning, er at gøre 
det muligt at lancere INTRASTAT lige fra starten af 
overgangsperioden den 1. januar 1993, også selv om 
INTRASTAT bygger på princippet om beskatning i 
oprindelseslandet og varer, hvis udveksling mellem 
medlemsstaterne skal registreres, stadig vil cirkulere i 
en vis periode (Kommissionen angiver en 4-årig periode 
indtil den 31. december 1996) med en » eksklusive afgif­
ter«-varestatus. 
3.3. Efter denne indledende bemærkning skal det 
nævnes, at ØSU i princippet stiller sig positivt over for 
ændringerne og tilføjelserne, dog med forbehold af 
nedenstående særlige bemærkninger. Denne positive 
holdning foregriber imidlertid ikke de afgørelser, Rådet 
skal træffe om afgiftsharmonisering og karakteren af 
og fristen for indførelsen af, hvad der vil blive den 
definitive ordning under hensyntagen til de erfaringer, 
der gøres i overgangsperioden, og de begrænsninger og 
usikkerhedsmomenter, der er forbundet med tilnærmel­
sen af moms- og punktafgiftssatserne. 
3.4. Isoleret betragtet tilgodeser bestemmelserne om 
overgangsperioden ganske givet de konklusioner, Rådet 
vedtog i sidste kvartal af 1989 om ophævelse af de 
fiskale grænser inden den 1. januar 1993, skønt princip­
pet om beskatning i bestemmelseslandet skal vedblive 
med at gælde midlertidigt efter 1992. 
3.5. Fra den 1. januar 1993 vil man for udarbejdelsen 
af statistikken over handelsstrømme mellem medlems­staterne ikke længere råde over skattemæssige informa­
tioner fra det administrative enhedsdokument, som da 
bortfalder som led i afskaffelsen af alle toldmæssige 
procedurer i forbindelse med varebevægelserne mellem 
medlemsstaterne, hvorved man definitivt stadfæster 
realiseringen af det store indre marked. Man har derfor 
for dette statistiksystem — således som det skulle funge­
re i overensstemmelse med det oprindelige forslag, der 
baseres på princippet om beskatning i oprindelseslandet 
— måttet foretage en tilpasning til overgangsperioden. 
De bestemmelser, der følgelig fremsættes forslag om, 
vedrører de to hovedafsnit i forslaget af 11. januar 1989, 
dvs. indførelsen af et permanent system til indsamling 
af statistiske oplysninger (INTRASTAT) (afsnit II i 
forslaget) og selve statistikken over samhandelen mel­
lem medlemsstaterne (afsnit III), som suppleres med 
bestemmelser, der alene vedrører overgangsordningen 
(afsnit Ha og Illa). 
3.6. Desuden har forfatterne af det ændrede forslag 
kunnet tage udgangspunkt i den udtrykkelige bekræftel­
se af forbindelsen mellem de skattemæssige og de stati­
stiske krav, som er indeholdt i Rådets konklusioner. 
Eftersom disse to typer krav udgør to forskellige aspek­
ter af én og samme administrative arbejdsbyrde, bliver 
det samtidigt muligt at reducere denne. 
3.7. Under den foreslåede ordning for momsområdet 
sidestilles på det administrative plan ikke-momspligtige 
institutioner (hospitaler, myndigheder) og momspligti­
ge omfattet af afgiftsfritagelse (banker, forsikrings­
selskaber) med momspligtige. Med undtagelse af privat­
personer, som vil få fordel af den fuldstændige afskaffel­
se af restriktioner i forbindelse med indkøb i udlandet, 
vil skattemæssige og statistiske polulationer således 
falde sammen. Medlemsstaterne vil derfor — forudsat 
de garanterer, at den oplysningspligtige beskyttes — 
kunne standardisere anvendelsen af registrene, som de 
har brug for til at opfylde deres skattemæssige forplig­
telser og på samme tid sikre kvaliteten af de statistiske 
oplysninger. Da den statistiske indberetning desuden 
skal finde sted a posteriori, dvs. uafhængigt af de vare­
bevægelser, som den vedrører, er indberetningens uaf­
hængige, periodiske karakter ligeledes i overensstem­
melse med afskaffelsen af formaliteter og kontrol ved 
grænserne mellem medlemsstaterne. 
3.8. Endelig rummer det ændrede forslag en forenk­
ling af definitionen af statistikkens indhold, idet de 
oplysninger, der er nødvendige for statistikkens udar­
bejdelse, begrænses til et minimum; det drejer sig om 
den varenomenklatur, der skal anvendes (kombineret 
nomenklatur), egentlige fællesskabsinformationer (be­
grænset til syv) og nationale informationselementer (be­
grænset til tre). Desuden omhandler forslaget en række 
statistiske tærskler, som endnu ikke er fastsat, og i 
kraft af hvilke der skelnes mellem tre kategorier af 
oplysningspligtige, nemlig: 
— dem, som fritages fra at udarbejde statistikker over 
samhandelen mellem medlemsstaterne, fordi de be­
finder sig under visse tærskler, som fastsættes i 
henhold til artikler 24, 25 og 28, litra b), i direktiv 
77/388/EØF (under 37000 ECU), 
Nr. C 332/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
— dem, for hvem skatteangivelsen samtidig gælder 
som statistisk angivelse (to rubrikker at udfylde: 
import og eksport), 
— dem, der fremsender en mere detaljeret angivelse 
i overensstemmelse med den endnu ikke fastsatte 
tærskel og som afhængigt af den medlemsstat, hvor 
den oplysningspligtige har bopæl, kan holdes adskilt 
fra eller indlemmes i skatteangivelsen, alt efter de 
nationale regler, der gælder for overholdelse af den 
statistiske tavshedspligt. 
Ifølge kommissionsmedlemmet med ansvar for EF's 
Statistiske Kontor vil langt de fleste virksomheder være 
fritaget for enhver form for indberetning eller kun skulle 
udfylde to rubrikker. Der vil kun være ca. 20 % af EF-
virksomhederne, nemlig de største, der tegner sig for 
henved 90 % af EF-samhandelen, som vil skulle udfylde 
de nye, mindre omfattende statistiske formularer (syv 
obligatoriske rubrikker for fællesskabsinformationer, 
tre frivillige rubrikker for medlemsstaternes statistiske 
behov), som er indført efter afskaffelsen af det admini­
strative enhedsdokument, hvori der skulle gives op til 
55 oplysninger. 
3.9. Formodentlig vil en række af de ændrede be­
stemmelser til det oprindelige forslag med henblik på 
indførelse af INTRASTAT fra overgangsordningens 
ikrafttræden forsat gælde for den endelige ordning, 
uanset hvilken ydre form ordningen får, når Rådet til 
sin tid træffer beslutning herom. Det er endda muligt, 
at der, selv om beskatning i oprindelseslandet er mål­
sætningen på mellemlangt sigt, ikke opnås enstemmig­
hed om den nødvendige harmonisering af de indirekte 
skatter, og at overgangsperioden forlænges eller ændres 
til endelig ordning. I så tilfælde bør de bestemmelser, 
der vedrører overgangsordningen, sammen med resten 
af teksten udgøre en fuldstændig, sammenhængende 
helhed, eftersom disse bestemmelser eventuelt kommer 
til at gælde et godt stykke tid efter den af Kommissionen 
fastsatte frist eller endog vil kunne blive endelige. 
3.10. Blandt de overgangsbestemmelser, som formo­
dentlig bevares under den endelige ordning med beskat­
ning i oprindelseslandet, kan det med rimelighed anta­
ges, at man ikke vil tilbagetrække — selv om man om 
fornødent ændrer — dem, som indebærer en mindskelse 
af den administrative arbejdsbyrde for såvel myn­
dighederne som de oplysningspligtige. Det drejer sig 
navnlig om tærsklen for oplysningsfritagelse, den tær­
skel, det gør det muligt i forbindelse med skatteangivel­
serne at begrænse oplysningen til to informationse-
lementer, og endelig anvendelsen af en mindre omfat­
tende formular for de virksomheder, der kommer over 
en bestemt statistisk tærskel. 
3.11. Den foreliggende teksts kompleksitet og de tal­
rige henvendelser og krydshenvisninger, den rummer, gør det praktisk taget umuligt at fortsætte den under 
punkt 3.10 indledte analyse. Det er også grunden til, at 
det i forbindelse med høringen af forslaget i Europa-
Parlamentet, før der overhovedet arbejdes videre med 
sagen, af ordføreren er blevet krævet, at Kommissionen 
omarbejder sit forslag, således at der fremlægges: 
— et forslag til en grundlæggende forordning om stati­
stikker over udveksling af goder mellem medlems­
stater, underforstået at dette forslag skal indeholde 
de bestemmelser, der føres videre fra overgangspe­
rioden, 
— et forslag til en gennemførelsesordning, der specifikt 
gælder for overgangsperioden. 
Det er i det mindste, hvad der fremgår af et forslag til 
betænkning fra Europa-Parlamentet af 6. juli 1990, som 
imidlertid endnu ikke har været til afstemning. Det 
vides, at der i mellemtiden er opnået enighed om en 
» dobbelt« rådsforordning, i hvilken overgangsfasen er 
adskilt fra den endelige fase, og hvori der med fare for 
visse gentagelser er medtaget samtlige de respektive 
bestemmelser. Der er for kort tid siden udarbejdet en 
ændret tekst, som endnu ikke er fremsendt ad de offici­
elle kanaler, og det ville være nyttigt at vide, om Det 
økonomiske og sociale Udvalg vil blive anmodet om at 
fremsætte et tillæg til udtalelse. ØSU bør under alle 
omstændigheder anmode om at blive hørt, medmindre 
Kommissionen, i modsætning til hvad der var tilfældet 
med forslaget af 1988, som ØSU fremsatte udtalelse om 
den 18. april 1989 (ØSU 356/89 endelig udg.), skulle 
finde det for godt at tage hensyn til bemærkningerne 
og forslagene i nærværende udtalelse. 
3.12. Eftersom det står klart, at omarbejdelsen kun 
vil vedrøre formen og ikke vil ændre noget ved indhol­
det, har ØSU for at fremskynde sagen accepteret at 
afgive sin udtalelse på grundlag af versionen af 27. juni 
1990 af det ændrede forslag til forordning, som ØSU 
høres om. 
3.13. Endelig skal det påpeges, at det foreliggende 
forordningsforslag ikke bør træde i kraft alene eller 
forud for de to andre under ovenstående punkt 1.1 
omtalte forslag, men samtidigt med at disse gennem­
føres. 
4. Særlige bemærkninger 
4.1. Indførelse af en ny betragtning (nr. 14) efter 
den 13. 
Da der er tale om et forslag til Rådets forordning, som, 
efter at den er blevet vedtaget med kvalificeret flertal 
(artikel 100 A), umiddelbart gælder i alle medlemssta­
ternes nationale lovgivninger, kan det ikke accepteres, 
at den nye betragtning, som skal indføjes, a priori 
tager udgangspunkt i » overgangen til en fælles ordning, 
hvorefter beskatningen skal ske i oprindelsesmedlems­
staten«. Dette betragtes godt nok som målsætningen 
på mellemlangt sigt, men det er fortsat hypotetisk på 
grund af den usikkerhed, der er forbundet med afgifts­
harmoniseringen. Derved foregriber man en afgørelse, 
som alene Rådet med enstemmighed kan træffe, når 
der er opstået enighed om fremgangsmåderne for fast-
31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/5 
læggelsen af den ordning, der skal følge efter overgangs­
perioden. Kommissionen anmodes derfor om at lade 
den pågældende del af punktummet udgå, således at 
punktummet læses: 
»det nye indsamlingssysteem vil ikke umiddelbart 
kunne anvendes i den begrænsede periode, der skal 
indledes den 1. januar 1993; tilpasningen skal fast­
lægges under hensyntagen til ... osv.« 
4.2. Ad artikel 7, stk. 5 
Denne bestemmelse er uændret, hvorfor der henvises 
til de bemærkninger og forslag, som er fremsat i udtalel­
sen af 26. april 1989 om dette emne. 
4.3. Ad artikel 10, stk. 2 
Forklaringen på denne ændring er uden tvivl, at den 
statistiske forpligtelse i overgangsperioden falder sam­
men med den skattemæssige forpligtelse, og at de op-
lysningspligtiges identifikationsnummer, som under 
den endelige ordning vil være et kodenummer, der 
tildeles de erhvervsdrivende i EF-samhandelen, i over­
gangsperioden er det samme som det, der anvendes i 
forbindelse med opkrævning af moms. 
4.4. Ad artikel 16 a, stk. 1 
Denne bestemmelse giver anledning til samme bemærk­
ning som ovenfor i forbindelse med indføjelsen af en 
ny betragtning efter den 13. betragtning, nemlig at den 
bygger på en forudsætning, som ikke bør optræde i det 
foreliggende forordningsforslag. Dette stykke må derfor 
ændres til følgende: 
»Ved INTRASTAT-systemets overgangsperiode 
forstås den måde, hvorpå systemet skal anvendes 
fra den 1. januar 1993, indtil der træffes beslutning 
om en endelig ordning for beskatning af goder og 
varer, som i en nærmere fastsat begrænset periode 
fortsat — når de cirkulerer mellem medlemsstaterne 
— falder ind under »eksklusive afgifter«-varesta-
tus'en«. 
4.5. Ad artikel 16 c, stk. 2 
Denne bestemmelse gælder for enhver fysisk eller juri­
disk person, som i overensstemmelse med artikel 8, stk. 
2, medvirker i udvekslingen af goder mellem medlems­
staterne. 
4.6. Ad artikel 16 d 
Denne artikel vedrører muligheden for at anmode 
tredjemand om at videregive oplysninger, hvilket i over­
gangsperioden kun er muligt for de i afsnit Ha fastsatte 
grænser. 4.7. Ad artikel 16 e, stk. 1 — litraer a) og b) 
Denne bestemmelse fritager i overgangsperioden med­
lemsstaterne fra at oprette et register over de erhvervs­
drivende i EF-samhandelen, såfremt de senest den 1. 
januar 1993 godtgør, at de råder over et register over 
momspligtige samt et register over ikke-momspligtige 
institutioner og momspligtige omfattet af afgiftsfritagel­
se, idet disse erhvervsdrivende skal opfylde de under 
litraer a) og b) anførte betingelser. 
Dette kan imidlertid volde problemer, i og med at 
skattemyndighedernes registre, der udarbejdes på 
grundlag af oplysninger indhentet i de tolv måneder 
forud for den 1. januar 1993, normalt ikke vil være til 
rådighed før den 15. april 1993, således at der er risiko 
for et statistisk tomrum i første kvartal af 1993. 
Eftersom artikel 10 i forslaget (taget fra det oprindelige 
forslag) sandsynligvis vil gælde fuldstændigt og generelt 
under den endelige ordning, vil det af hensyn til målet 
om administrativ forenkling uden tvivl være hensigts­
mæssigt, at man for at undgå dobbeltanvendelser giver 
tilladelse til, at fritagelsen fra at føre register over 
erhvervsdrivende i EF-samhandelen fortsat skal gælde 
efter overgangsperioden for de medlemsstater, hvor den 
nationale lovgivning hjemler de myndigheder, der udar­
bejder statistikker, adgang til skattemyndighedernes re­
gistre. Artikel 10 bør derfor ændres, så den bliver mere 
fleksibel. 
Det er klart, at medlemsstater, der ikke har eller ikke 
opretter et komplet register over momspligtige, 
momspligtige omfattet af afgiftsfritagelse og ikke-mom­
spligtige institutioner, ikke vil kunne nyde godt af denne 
forenkling og fortsat må være forpligtede til at føre 
register over erhvervsdrivende i EF-samhandelen. 
4.8. Ad artikel 16 g 
Det må i overensstemmelse med artikel 27 g, stk. 2, litra 
a), være meningen, at skatteangivelsen (som normalt 
fremsendes for et kvartal) under den endelige ordning 
fortsat vil gælde som statistisk angivelse for en lang 
række små og mellemstore virksomheder, som befinder 
sig under den tærskel, der fastsættes i henhold til artikel 
29 — som ovenfor betegnes som et »pulterkammer«. 
Det kan i øvrigt med rimelighed forventes, at der i 
sidste instans kun vil være 20 % af virksomhederne, som 
på grund af deres størrelse skal fremsende detaljerede 
angivelser og i princippet underkastes kravet om må­
nedlige indberetninger. 
4.9. Ad artikel 21, stk. 2 
Man må formode, at den foreslåede ændring, i hvilken 
der ikke længere fastsættes frister for indførelsen af 
den i stk. 1 omhandlede varenomenklatur, ligeledes vil 
gælde for den endelige ordning. 
4.10. Ad artikel 23, stk. 1 og stk. 2 
Der henvises i denne forbindelse til bemærkningerne 
under punkt 3.2 i ØSU's udtalelse af 26. april 1989, 
Nr. C 332/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
hvori det understreges, at de fleste medlemsstater øn­
sker, at oprindelseslandet figurerer som data i det stati­
stiske informationsmedium. 
Artikel 23 i det oprindelige forslag er uændret, men 
ØSU konstaterer dog med tilfredshed, at det i artikel 
27 f, stk. 2, litra a), under afsnit III A vedrørende 
overgangsperioden bestemmes, at medlemsstaterne kan 
foreskrive, at der i modtagermedlemsstaten anføres op-
rindelsestredjeland; denne oplysning kan imidlertid 
» kun kræves, for så vidt den er i overensstemmelse med 
fællesskabsretten «. 
Når det er sagt, så melder der sig imidlertid spørgsmålet 
om, hvorfor angivelse af oprindelseslandet ikke er ble­
vet medtaget i listen over obligatoriske oplysninger. 
Adskillelige erhvervssektorer, og navnlig jern- og stål­
sektoren, har gentagne gange fremført dette krav (jf. 
beslutningen fra Det Rådgivende Udvalg for Det euro­
pæiske Kul- og Stålfællesskab af 21. september 1989 -
EFT nr. C 257, s. 2). 
Den kemiske industri gør sig ligeledes fortsat overvejel­
ser over, hvorvidt INTRASTAT-systemet er fyldestgø­
rende, og man håber i øvrigt, at de statistiske tærskler, 
som endnu ikke er vedtaget, bliver lagt på et niveau, 
der sikrer tilstrækkeligt repræsentative oplysninger for 
de enkelte varetyper; men man beklager, at forslaget, 
hvorom man er blevet hørt, ikke indeholder bestemmel­
ser, som giver medlemsstaterne mulighed for at indsam­
le mere detaljerede oplysninger hos de oplysningspligti-
ge, som er mere omfattende end koden på 8 digits. Det 
foreslås derfor, at artikel 23, stk. 2, ændres således, at 
en medlemsstat, såfremt en given sektor har specifikke 
behov, skal kunne forlange andre oplysninger end dem, 
der omtales i det statistiske informationsmedium, hvis 
Kommissionen og de øvrige medlemsstater godkender 
dette. Denne ændring, som også kunne være af interesse 
for visse meget følsomme sektorer, f.eks. tekstilsekto­
ren, vil i høj grad imødekomme den kemiske industri i 
England, som også fremover gerne vil nyde godt af et 
særligt statistisk system, som CEFIC (europæisk råd 
for sammenslutninger af kemiske industrier) er rede til 
at indrømme den. 
4.11. Ad artikel 27 a-h 
Formålet med disse ændrede bestemmelser er at tilpasse 
afsnit III vedrørende statistik over samhandelen mellem 
medlemsstaterne, således at det kan anvendes for over­
gangsperioden. 
Visse af disse bestemmelser vil, for så vidt som de 
reducerer den statistiske forpligtelse eller indeholder 
supplerende oplysninger eller nødvendige præciseringer 
i forhold til det oprindelige forslag (artikel 27 e, f og 
g), utvivlsomt være at finde blandt de bestemmelser, 
som medtages for den endelige ordning. 
I forbindelse med punkterne d) og f) i artikel 27 F, 
stk. 1, ville det være hensigtsmæssigt at præcisere, at 
værdien i forbindelse med køb og salg beregnes på 
grundlag af den fakturerede pris samt leveringsbetingel­ser. Når der er tale om transaktioner indeholdende 
forpligtelser med hensyn til indirekte beskatning, hvor 
der ikke er tale om køb og salg, skal værdien svare til 
den » normale « værdi, som der skal erlægges moms for 
i bestemmelsestaten. Endelig er der spørgsmålet om, 
hvilken værdi der skal anføres af statistiske hensyn i 
forbindelse med overførsler, som ikke indebærer en 
beskatningspligt. 
Den her foreslåede ændring til artikel 23, stk. 2, gælder 
ligeledes for artikel 27 F, stk. 2, som har virkning i 
overgangsperioden. 
4.12. Ad artikler 28 og 29 
ØSU henviser i denne forbindelse indtrængende til be­
mærkningerne under punkt 3.3 i ØSU's foregående 
udtalelse af 26. april 1989. Desværre tages der i det 
foreliggende forslag overhovedet ikke hensyn til disse 
bemærkninger. 
Det kritiseres her kraftigt, at det i artikel 28 omhandlede 
» udvalg for statistikker over udveksling af goder mel­
lem medlemsstater« i henhold til artikel 29 kun gives 
et rådgivende udvalgs funktioner »til trods for, at de 
bestemmelser, der er nødvendige for anvendelsen af 
denne forordning, tages under den forudsætning, at 
samme artikel 29 kan danne grundlag for beslutninger, 
der indebærer finansielle investeringer på vegne af myn­
digheder og virksomheder i de forskellige medlemssta­
ter«. Og det hedder endvidere: »Det forekommer her 
utilstedeligt at udelukke Rådet fra beslutningsproces­
sen, specielt da artikel 29 henlægger et maksimum af 
beføjelser til Kommissionen alene med den ene begræns­
ning i henhold til artikel 27, litra b), at bestemmelser 
om forenkling af de statistiske oplysninger fastsat af 
Kommissionen ikke vil kunne finde anvendelse før den 
1. januar 1999«. 
Endelig gør ØSU opmærksom på, at » med hensyn til 
udvalgets funktion skal det bemærkes, at det nuværende 
»udvalg for udenrigshandelsstatistik« fungerer efter 
forvaltningskomité-proceduren. I betragtning specielt 
af implikationerne af bestemmelserne i artikel 29 ville 
det imidlertid være hensigtsmæssigt, at udvalget for 
statistikker over udvekslingen af goder mellem med­
lemsstaterne også får til opgave at virke som for­
valtningskomité, i hvilken medlemsstaterne kan inddra­
ges mere effektivt i beslutningstagningen vedrørende de 
foranstaltninger, der forudses i forordningsforslaget. 
Artikel 29 bør følgelig ændres i denne forstand. Herved 
undgår man i øvrigt, at der opstår strukturelle divergen­
ser mellem udvalg, der beskæftiger sig med statistik 
over den interne EF-handel, og udvalg vedrørende han­
delen med tredjelande«. 
Det påpeges, at ØSU fremfører de samme argumenter 
i sin udtalelse af 30. maj 1990 (x) om forslag til Rådets 
forordning om Det Statistiske Nomenklatur for Økono­
miske Aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber — 
NACE rev. 1 (KOM(90) 1 endelig udg. — SYN 241). I 
artikel 7 bestemmes det, at Kommissionen » bistås af et 
rådgivende nomenklaturudvalg for økonomiske aktivi­
teter. I den forbindelse konstaterer ØSU med tilfreds-
(!) EFT nr. C 182 af 23. 7. 1990, s. 1. 
31. 12. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 332/7 
hed, at dets forslag om, at der inden for rammerne af 
ovennævnte forordning nedsættes en forvaltningsko­
mité, følges i Rådets fælles holdning af 22. juni 1990 
(6691/90), hvor det under artikel 7, 8 og 9 vedrørende 
udvalgsproblematikken anføres, at der i artikel 9 i den 
af Rådet vedtagne version » redegøres for fremgangsmå­
den ved vedtagelse af de i forordningen omhandlede 
foranstaltninger; der er tale om forvaltningsudvalgspro-
ceduren som omhandlet i Rådets afgørelse 87/373/EØF 
[procedure II, variant b], hvilket Det økonomiske og 
sociale Udvalg har foreslået«. 
Denne holdning fra Rådets side skulle rigeligt kunne 
støtte ØSU's forslag vedrørende det i artikel 28 i nærvæ­
rende forslag omhandlede udvalgs funktion. ØSU for­
venter derfor, at Kommissionen ændrer dette forslag i 
overensstemmelse hermed. 
4.13. Ad artikler 29 og 30 
ØSU beklager stadig, at Kommissionen ikke har fundet 
det nyttigt i mellemtiden at udarbejde de væsentlige 
gennemførelsesbestemmelser, som i henhold til forsla­
gets artikler 29 og 30 skal fastsættes. ØSU minder i 
denne forbindelse om de bemærkninger, der fremførtes 
under punkt 3.4 i ØSU's udtalelse af 26. april 1989, 
hvor det konstateres, at der på ikke mindre end 24 
forskellige steder henvises til gennemførelsesforan­
staltninger, som Kommissionen har beføjelse til at ved­
tage med hjemmel i artikel 29. Antallet af henvisninger 
til artikel 29 forøges yderligere med mindst fem i kraft 
af de ændrede bestemmelser i det ændrede forordnings­
forslag. Dertil kommer de foranstaltninger, som Rådet 
med hjemmel i artikel 30 og på forslag af Kommissionen 
selv kan træffe bestemmelse om, og som heller ikke 
kendes. 
ØSU kan derfor blot gentage, at det beklager ikke at 
være i stand til at udtale sig med fuldt kendskab til et 
af Kommissionen fremsat forslag vedrørende en forord­
ning, der, når den er blevet vedtaget, er bindende i alle 
enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. 
ØSU opfordrer på ny Kommissionen til at bringe hen­
visningerne til artikel 29 ned på et absolut minimum 
og straks gå i gang med at udarbejde flest mulige 
gennemførelsesbestemmelser med henblik på at medta­
ge disse fra starten, enten ved på behørig vis at indbygge 
dem i teksten eller også ved at sætte dem ind i et bilag 
til det foreliggende forordningsforslag, som alligevel 
bør ændres. Disse foranstaltninger — og navnlig fast­
sættelsen af de statistiske tærskler — kan absolut ikke 
udsættes. 
Det er faktisk utænkeligt at forlange, at medlemsstater­
ne i deres respektive lovgivninger skal optage en tekst, 
som de på grund af de usikre momenter i artikler 29 
og 30 ikke fra starten kender de væsentlige detaljer i. 
ØSU finder det navnlig af hensyn til virksomhederne 
og brugerne af statistikkerne afgørende nødvendigt, at 
der lige fra begyndelsen foreligger en så fuldstændig og 
klar tekst som muligt. 4.14. Ad artikel 34, stk. 2 
Med hensyn til forordningens ikrafttræden mindes der 
om, at den ikke kan adskilles fra de to andre forslags 
ikrafttræden (jf. punkt 3.13 ovenfor), som afhænger af 
vedtagelsen af forslaget om en overgangsordning på 
momsområdet (KOM(90) 182 endelig udg. — SYN 
274), der kan betragtes som grundlaget for forslaget om 
administrativt samarbejde (KOM(90) 183 endelig udg. 
— SYN 275). 
5. Konklusion 
Som konklusion på ovenstående generelle og særlige 
bemærkninger vil ØSU gerne minde om, at disse fuldt 
og helt er betinget af de »indledende forbehold « under 
punkt 2 om beskatning. 
Det må i denne forbindelse navnlig understreges, at 
det er nødvendigt, at det nye INTRASTAT-system er 
anvendeligt, og at der stilles den fornødne sikkerhed 
for pålideligheden, kvaliteten og fuldstændigheden af 
samtlige de statistikker, som man kan indsamle takket 
være dette system. 
Det påpeges i denne sammenhæng, at der ifølge punkt 
5 i oversigten over virkningerne, der figurerer som bilag 
til Kommissionens forslag, har fundet kontakter sted 
med lederne for de vigtigste europæiske erhvervsorgani­
sationer. Disse kontakter har ført til » en bedre forståel­
se for det statistikproblem, som alle parter fortsat er 
konfronteret med «. For så vist angår jern- og stålsekto­
ren, som var yderst afvisende over for det oprindelige 
forslag og fremførte sine særlige krav på baggrund af 
EKSF-traktaten, anføres det, at » arbejdsmarkedsparter­
ne ligeledes har haft lejlighed til at fremsæte deres 
synspunkter i forbindelse med drøftelsen af forslaget 
med Det Rådgivende Udvalg for EKSF og gennem den 
udtalelse, som dette udvalg har afgivet«. Ifølge op­
lysninger fra EF's Statistiske Kontor lader det til, at 
modstanden er ved at fortage sig. 
Hvis man ellers kan stole på disse oplysninger, må det 
antages, at de forbehold, som er indeholdt i beslutnin­
gen fra Det Rådgivende Udvalg for EKSF af 21. septem­
ber 1989, omtalt ovenfor i punkt 4.10, specielt med 
hensyn til obligatorisk angivelse af oprindelsesland og 
kommissionsforslagets utilstrækkelighed, når det drejer 
sig om de oplysninger, som skal indsamles i henhold til 
artikler 3, 46 og 47 i EKSF-traktaten, på den ene eller 
den anden måde har kunnet ryddes af vejen. De konsul­
tationer og kontakter, som nævnes i oversigten over 
virkningerne, synes ikke at have haft samme positive 
indflydelse på alle erhvervsorganisationer, hvilkte også 
ses af reaktionerne fra den kemiske industri i England, 
således som nævnt i punkt 4.10, fjerde afsnit. 
Det kan heller ikke forbigås i tavshed, at der i flere 
tilfælde er blevet udtrykt frygt for, at forenklingen af 
indsamlingen af statistiske data og oplysninger vil 
kunne føre til en svækkelse, ellr ligefrem forringelse 
eller nedbrydning af statistikken som et redskab, der 
for fremtiden fortsat bør kunne benyttes til forskellige 
Nr. C 332/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 90 
formål af brugere af enhver slags, hvad enten der er 
tale om økonomiske aktører eller om myndigheder. 
Som bevis herfor kan man blot nævne, at International 
Tråde Statistics Users' Group (INTRASTAT) har givet 
udtryk for en vis bekymring, idet gruppen for det første 
gør indvendinger mod det, den kalder »80/20 % -
løsningen «, dvs. den tærskel, der er fastsat for de 20% 
af EF-virksomhederne, som er de største, og som tegner 
sig for henved 90 % af den interne EF-handel; kun disse 
virksomheder vil være forpligtede til at fremsende en 
indberetning, der er begrænset til syv obligatoriske og 
tre frivillige oplysninger. Brugerne hævder tilmed, at 
der ved gennemførelsen af det indre marked ikke vil 
være brug for færre, men for flere detaljerede oplysnin­
ger end tidligere. De fremhæver ligeledes, at det bør 
være obligatorisk at anføre oprindelseslandet. Og ende­
lig tvivler de på, at det nye INTRASTAT-system vil 
være funktionsdygtigt, udtømmende og pålideligt, hvil-
Bryssel, den 19. september 1990. ket man kun kan støtte, medmindre det modsatte be­
vises. 
ØSU mener endelig, at Kommissionen — selv om den 
måtte fjerne de tilbageværende betænkeligheder og for­
behold — må kritiseres for i første omgang at have 
ignoreret de bemærkninger og forslag, som ØSU har 
fremsat i sin tidligere udtalelse af 26. april 1989. 
Kommissionen har ikke desto mindre gjort en indsats 
for at bidrage til afskaffelsen af grænsekontrollen, idet 
den gør INTRASTAT-systemet anvendeligt uden nogen 
form for skattemæssig støtte og til trods for, at man 
midlertidigt bevarer systemet med momsbeskatning i 
bestemmelseslandet ved import. Det bør bemærkes, at 
import fremover i forbindelse med det store indre mar­
ked betegnes som »erhvervelse«, dvs. en handling, der 
udløser beskatning. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg