Beretning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om EU's lånoptagelse og långivning i 2000

INDHOLDSFORTEGNELSE

INDLEDNING 3

1. LÅNOPTAGELSE I 2000 4

1.1. Fællesskabsemissioner 4

1.2. Udviklingen i lånoptagelsen 4

2. LÅNGIVNINGSAKTIVITETER I TREDJELANDE 5

2.1. Samlet billede 5

2.2. EU's makrofinansielle bistand 5

2.3. EIB-långivning inden for rammerne af Rådets afgørelser 97/256/EF og 2000/24/EF (og tilknyttede ændringer) 7

2.3.1. EIB's målsætninger og prioritering 7

2.3.2. Långivning i 2000 9

2.3.3. Risikodeling 14

2.3.4. Samarbejde med andre institutioner 17

2.4. Undertegnere af Lomé-konventionen 21

2.4.1. Långivningsaktiviteter 21

3. LÅNGIVNINGENS BUDGETMÆSSIGE FØLGER 22

3.1. Budgetgarantier 22

3.2. Rentegodtgørelser 23

3.3. Risikovillig kapital 23

4. STATISTISKE BILAG 24

INDLEDNING

1. I Rådets afgørelser om Fællesskabets låneinstrumenter fastsættes, at Kommissionen hvert år skal informere Rådet og Europa-Parlamentet om anvendelsen af disse instrumenter.

Da opførelsen af atomkraftværker i EU er indstillet, Rådets bevillinger til Det Nye Fællesskabsinstrument (NIC) er opbrugt, og EKSF's långivning er standset i takt med, at traktaten nærmer sig sit udløb i 2002, finder Kommissionen, at det ikke længere er nødvendigt at informere Rådet og Parlamentet om EU's långivningsaktiviteter i forbindelse med instrumenterne inden for EU. Kun de elementer, der giver mulighed for at følge med i tilbagebetalingen af lånene, er medtaget i denne rapport under det relevante kapitel vedrørende låntagningen.

2. Med hensyn til EU's eksterne långivningsaktiviteter har afgørelserne fra 1997 og 2000 [1] pålagt Kommissionen hvert år at informere Rådet og Europa-Parlamentet om anvendelsen af EIB-lån, for hvilke der stilles garanti over EU-budgettet, i de central- og østeuropæiske lande, Middelhavslandene, landene i Latinamerika og Asien samt Sydafrika. Disse forpligtelser er i 1998 blevet udvidet til også at omfatte EIB-lån til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (afgørelse 98/348/EF), Bosnien-Hercegovina (afgørelse 98/729/EF) og Kroatien (afgørelse 2000/688/EF).

[1] Afgørelse 97/256/EF for det første mandat og afgørelse 2000/24/EF for det andet mandat.

For at opfylde disse forpligtelser indeholder denne rapport en beskrivelse af foranstalt ningerne for hvert geografisk område. Med henblik på at give et samlet billede af långivningen indeholder rapporten desuden et resumé af Fællesskabets makrofinansielle bistand til de central- og østeuropæiske lande samt rentegodtgørelser og garantier i forbindelse med EU's långivning.

1. LÅNOPTAGELSE I 2000

1.1. Fællesskabsemissioner

For at finansiere de långivningsaktiviteter, Rådet har godkendt, er Kommissionen bemyndiget til at optage lån på kapitalmarkedet. Da NIC-lofterne imidlertid er fuldstændig opbrugt, Euratom-aktiviteterne inden for EU er standset, og da EKSF-traktaten udløber i 2002, er der i 2000 ikke optaget lån i forbindelse med disse instrumenter. De eneste lån, der er optaget sidste år, har været i forbindelse med den makrofinansielle bistand til de central- og østeuropæiske lande, lån til landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS) og initiativer inden for rammerne af protokollerne med Middelhavslandene (MEDA) samt EIB's aktiviteter både i og uden for EU i ovennævnte geografiske områder.

1.2. Udviklingen i lånoptagelsen

Til trods for det foregående er EU-institutionernes långivning i 2000 steget en smule (+ 2,6 %), således at den er på 29,2 mia. EUR mod 28,5 mia. EUR i 1999 (jf. tabel 4-1 i bilaget).

Korrigeret for tilbagebetalinger, annulleringer og kursændringer beløb lånoptagelsen sig pr. 31.12.2000 til 163,6 mia. EUR, hvilket er en stigning på 7 % i forhold til 1999 (jf. tabel 4-2 i bilaget).

Efter indførelsen af den fælles valuta pr. 1.1.1999 er låntagningen i 2000 fortsat først og fremmest sket i euro (næsten 43 % af den samlede låntagning), mens låntagningen i andre EU-valutaer er steget fra 25 % til 39 %. Den samlede låntagning er således steget meget til skade for valutaer uden for Fællesskabet, der er faldet fra 30 % til 18 % af den samlede låntagning. Låntagningen i amerikanske dollar er faldet med 50 %.

Den økonomiske og finansielle usikkerhed har i endnu højere grad end det foregående år fået låntagerne til at foretrække lån med variabel rente. Disse er steget fra 77 % af låntagningen i 1999 til 82 % i 2000.

Hvad angår den særlige situation omkring NIC, er næsten alle lån nu tilbagebetalt; den tilsvarende situation for den aktuelle låntagning er vist fordelt på de enkelte valutaer i tabel 4-4 i det statistiske bilag.

2. LÅNGIVNINGSAKTIVITETER I TREDJELANDE

2.1. Samlet billede

Den finansielle støtte til tredjelande, der har indgået samarbejdsaftaler med EU, antager forskellige former alt efter, hvilket geografisk område der er tale om, og hvilke målsætninger der forfølges. Der er generelt tale om bilaterale lån (makrofinansiel støtte eller støtte til betalingsbalancen), når EU medvirker til at genetablere makroøkonomisk balance i et land. I andre tilfælde kan der være tale om almindelige lån, der har form af enten direkte finansiering af individuelle projekter eller globallån til pengeinstitutter, der har til opgave at fordele dem til mindre lokale projekter.

I det første tilfælde er det Kommissionen, der administrerer finansieringen i medfør af Rådets direktiver. I det andet tilfælde er det hovedsagelig EIB, der forvalter lånene på de sædvanlige betingelser, oftest med garanti i Kommissionens budget. De områder, hvor Fællesskabet iværksætter disse foranstaltninger, er anført i tabel 2-1.

Tabel 2-1 Finansiering uden for EU i 2000 - Oversigt

(i mio. EUR)

>TABELPOSITION>

2.2. EU's makrofinansielle bistand

Den makrofinansielle bistand i form af lån er ved sin art exceptionel og et led i det internationale samfunds bestræbelser på i samarbejde med Bretton Woods-institutionerne at yde betalingsbalancestøtte til visse lande, der i en overgangsperiode står over for vanskeligheder. For EU's vedkommende er støtten koncentreret om de geografisk nærliggende områder, nemlig Central- og Østeuropa, det vestlige Balkan, de europæiske lande, der var en del af det tidligere Sovjetunionen, og landene syd for Middelhavet. Udbetalingen af støtten er betinget af, at modtagerlandene opfylder visse målsætninger om makroøkonomisk stabilitet og strukturelle reformer. På den baggrund er antallet af transaktioner hvert år begrænsede, og det er ikke muligt at foretage fornuftige sammenligninger i udviklingen i den ydede støtte fra år til år. I takt med at ansøgerlandene gør betydelige fremskridt for så vidt angår den makroøkonomiske tilpasning, bliver den makrofinansielle bistand mindre vigtig. Balkan-regionen modtager på nuværende tidspunkt betragtelig makrofinansiel bistand fra EU, der indeholder et element af "gavebistand".

Tabel 2-2 Udbetaling af lån som makrofinansiel bistand til tredjelande - oversigt over tidsrummet 1996-2000 (i mio. EUR).

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

I 2000 traf Rådet beslutning om to makrofinansielle støtteforanstaltninger, den ene i form af lån til Moldavien (maks. 15 mio. EUR) og den anden bestående af dels lån, dels gavebistand til Tadsjikistan (maks. 75 mio. EUR i lån og maks. 35 mio. EUR i gavebistand). I 2000 blev der ligeledes godkendt to budgetstøtteforanstaltninger i form af ren gavebistand, en til Kosovo (maks. 35 mio. EUR) og en anden til Montenegro (maks. 20 mio. EUR).

Hvad angår udbetalinger androg bistanden i form af lån sig i 2000 til 160 mio. EUR. Den fordeler sig som følger: 100 mio. til Rumænien og 60 mio. til Bulgarien i medfør af de transaktioner, Rådet traf beslutning om i november 1999. I 2000 blev der endvidere udbetalt 62 mio. EUR som ren gavebistand, heraf gik 20 mio. EUR til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (Rådets afgørelse fra november 1999), 35 mio. EUR til Kosovo (Rådets afgørelse fra februar 2000) og 7 mio. EUR til Montenegro (Rådets afgørelse fra maj 2000).

2.3. EIB-långivning inden for rammerne af Rådets afgørelser 97/256/EF og 2000/24/EF (og tilknyttede ændringer [2])

[2] Jf. afgørelse 98/348/EF, 98/729/EF, 99/786/EF og 2000/688/EF.

Dette afsnit udgør den rapport, der skal forelægges Europa-Parlamentet og Rådet i henhold til artikel 2 og 3 i Rådets afgørelse 97/256/EF og artikel 2 i Rådets afgørelse 2000/24/EF, dvs. afsnittet omfatter halvårsrapporten for andet halvår af 2000 og årsrapporten for 2000 vedrørende långivning i medfør af ovennævnte afgørelser. Følgende lande var omfattet af disse afgørelser: Central- og Østeuropa, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien, Sydafrika, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien og Tyrkiet.

2.3.1. EIB's målsætninger og prioritering

I Central- og Østeuropa låner EIB til de lande, der har ansøgt om at blive medlemmer af EU, og hjælper dem derved med at skabe de økonomiske rammer, der sætter dem i stand hertil (EIB yder også bistand til Cypern, Malta og Tyrkiet, der er ansøgerlande uden for den region) [3]. EIB yder desuden lån til Albanien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Bosnien-Hercegovina og (siden 2000) Kroatien.

[3] Ud over aktiviteterne i medfør af det mandat, EIB har fået som følge af Rådets afgørelser, har den fornyet den omfattende førtiltrædelsesfacilitet til långivning af egne midler uden budgetmæssig garanti for at hjælpe lande, der søger om optagelse i EU.

EIB giver højeste prioritet til forbedring, modernisering og udbygning af kommunikations- og energisektoren med særlig vægt på det transeuropæiske net på grundlag af de vej- og jernbanekorridorer, som den europæiske transportministerkonference har defineret som prioriterede projekter på mellemlang sigt. De miljømæssige aspekter af EIB-projekterne prioriteres også højt som led i den gradvise tilpasning af de pågældende landes lovgivning til EU's. EIB støtter også SMV og andre initiativer på erhvervsområdet, specielt hvis de direkte eller via globallånsinstrumentet omfatter EU-partnere.

I Middelhavsregionen sker EIB's långivning på grundlag af dens mandat hovedsagelig inden for rammerne af Euro-Middelhavspartnerskabet for at støtte den økonomiske udvikling i de pågældende lande. EIB's lån tjener til støtte for individuelle investeringsprojekter og via globallånsinstrumentet for mindre projekter og SMV, samtidig med at den finansielle sektor i de forskellige lande styrkes. EIB yder også lån i medfør af Terra-programmet (Turkey Earthquake Reconstruction and Rehabilitation Action).

Ifølge betingelserne i Euro-Middelhavspartnerskabet suppleres EIB's långivning af egne midler med rentegodtgørelser (til lån inden for miljøsektoren) og risikovillig kapital fra EU-budgettet, der forvaltes af EIB. Ud over EIB's långivning i medfør af dens mandat og på anmodning af Rådet skal banken efter bemyndigelse af sit styrelsesråd til at iværksætte et program med långivning af egne midler uden budgetmæssig garanti i medfør af dens kommende middelhavspartnerskabsfacilitet.

I Asien og Latinamerika finansierer EIB projekter af fælles interesse for de pågældende lande og EU - samfinansiering med EU-investorer, teknologioverførsel og samarbejde inden for energi- og miljøbeskyttelsesområdet. Nærmere oplysninger om den fælles interesse i de pågældende projekter fremgår af tabel 2.11.

I Sydafrika er EIB's mål at bidrage til, at gennemførelsen af landets genopbygnings- og udviklingsprogram bliver vellykket.

EIB's aktiviteter i den forbindelse siden 1996 kan resumeres som følger:

Tabel 2-3 Indgåede låneaftaler i tredjelande på grundlag af egne midler

(ekskl. indgåede låneaftaler fra prætiltrædelsesfaciliteter

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

2.3.2. Långivning i 2000

I 2000 indgik EIB 20 låneaftaler i Central- og Østeuropa inden for rammerne af Rådets afgørelser til en samlet værdi af 1 484 mio. EUR. Lån til projekter i Bulgarien, Rumænien og Slovakiet tegnede sig for mere end 85 % af den samlede långivning. EIB indgik aftaler om lån i syv lande i medfør af Rådets afgørelser.

* EIB's aktiviteter tager fortsat sigte på at støtte de pågældende landes økonomiske udvikling, primært via finansiering af den strategiske infrastruktur. 52 % af den samlede finansiering (766 mio. EUR) gik til kommunikationssektoren, herunder to motorvejs sektioner i Bulgarien i forbindelse med den paneuropæiske transportkorridor VII, en kombineret vej- og jernbanebro i forbindelse med den paneuropæiske transportkorridor IV mellem Bulgarien og Rumænien, modernisering af vej- og jernbanenettet i Rumænien og Bosnien-Hercegovina, modernisering af havneinfrastrukturen i Litauen og udvidelse og modernisering af de faste telekommunikationsnet i Slovakiet og Slovenien.

* Et lån som støtte til industri og tjenesteydelser til en bilfabrik i Slovakiet udgjorde 11 % af den samle finansiering (160 mio. EUR).

* I energisektoren gik 11 % af den samlede finansiering (156 mio. EUR) til el-forsyningsudstyr og andre faciliteter i Rumænien og istandsættelse af el-værker i Bosnien-Hercegovina.

* For så vidt angår vandforvaltning m.m. blev der bevilget 360 mio. EUR (25 %) til genopbygning og forebyggende foranstaltninger som følge af skaderne efter oversvømmelsen i Rumænien samt istandsættelse af infrastrukturen i byerne, mens der blev bevilget 12 mio. EUR til et projekt vedrørende affaldsafbrænding i Slovakiet.

* Endelig blev der ydet globallån til en samlet værdi af 30 mio. EUR til støtte for SMV i Bulgarien og Slovakiet.

Tabel 2-4 EIB's långivning i 2000 fordelt på lande og sektorer i de central- og østeuropæiske lande

>TABELPOSITION>

I Middelhavsområdet indgik EIB i 2000 aftaler om 19 lån i otte lande. En række små restbeløb under den 3. og 4. finansprotokol med Algeriet blev anvendt til ét lån, mens der blev ydet et første lån til Syrien under den 3. finansprotokol med landet.

Lån til projekter i Tyrkiet tegnede sig for ca. 48 % af den samlede långivning, mens Algeriet og Tunesien tegnede sig for yderligere 24 %.

* Ca. 38 % af den samlede finansiering (455 mio. EUR) gik til vandforvaltning m.m. De finansierede projekter omfattede istandsættelse og genopbygning af infrastrukturen i tyrkiske byer efter jordskælvet samt dræningsprojekter i landbruget og udvikling af regional affaldsforvaltning i henholdsvis Ægypten og Tunesien.

* En række vejprojekter i Algeriet og Marokko samt jernbaneprojekter i Tunesien blev finansieret under budgetposten Kommunikation og tegnede sig for 21 % af den samlede finansiering (248 mio. EUR).

* Jordan, Marokko og Tyrkiet nød godt af lån til industri og tjenesteydelser, som udgjorde 13 % af den samlede finansiering (160 mio. EUR ). Lånene gik til støtte til en fosfatmine og et produktionsanlæg til brom og bromderivater i Jordan, udvikling af en guldmine i Marokko og investeringer i forureningsbekæmpende foranstaltninger i Tyrkiet.

* I energisektoren gik 120 mio. EUR eller 10 % af den samlede finansiering til forbedring af el-distributions- og -forsyningsnettene i Syrien og Tunesien.

* Globallån i Ægypten, Gaza/Vestbredden, Tunesien og Tyrkiet tegnede sig for 18 % af den samlede investering (210 mio. EUR*).

Tabel 2-5 EIB's långivning i 2000 fordelt på lande og sektorer i Middelhavslandene

>TABELPOSITION>

* Heraf 75 mio. EUR i medfør af Terra-programmet til istandsættelser i industrisektoren i jordskælvsområdet.

EIB indgik aftaler om 11 lån til en samlet værdi af 532 mio. EUR i seks lande i Asien og Latinamerika.

* Lån til industri og tjenesteydelser i Argentina, Bangladesh og Brasilien tegnede sig for 27 % af den samlede finansiering (144 mio. EUR).

* I energisektoren tegnede gaspipelines og kraftværker i Argentina, Mexico og Indonesien sig for 43 % af den samlede finansiering (227 mio. EUR).

* Kommunikationsprojekter, herunder telekommunikation i Brasilien og et lufttraffikkontrolcenter i Thailand, tegnede sig for 139 mio. EUR eller 26 %.

* Der blev bevilget 20 mio. EUR til vandforsyning og -behandlingsprojekter i Argentina (4 %).

Tabel 2-6 EIB's långivning i 2000 fordelt på lande og sektorer i Asien og Latinamerika

>TABELPOSITION>

EIB indgik i 2000 fire låneaftaler i Sydafrika til en samlet værdi af 140 mio. EUR. 50 mio. EUR (36 %) gik til telekommunikationsprojekter, 25 mio. EUR (18 %) til et industriprojekt og 65 mio. EUR (46 %) til globallån til gavn for mindre og mellemstore investeringer.

2.3.3. Risikodeling [4]

[4] I Rådets afgørelse 97/256/EF opfordres EIB "til at sigte imod, at 25 % af dens samlede lån under mandaterne dækkes af ikke-statslige garantier, der kan udvides på grundlag af individuelle mandater, når markedsbetingelserne gør det muligt."

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Rådsafgørelserne sikrer en global EU-garanti for 65 % af de samlede beløb i de indgåede låneaftaler. I forbindelse med riskodelingsordninger sikrer EU-garantien kun EIB-lån uden statslig projektgaranti mod politiske risici, mens den sikrer lån med statslig projektgaranti mod alle risici. EIB vil kun tage EU-garantien i anvendelse, hvis den via projektgarantien for et lån enten af politiske årsager som i tilfælde af en ikke-statslig projektgaranti eller af en hvilken som helst årsag i tilfælde af en statslige projektgaranti ikke modtager sine betalinger. EIB ville i så tilfælde kræve, at EU-garantien dækker det fulde lånebeløb.

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

EIB bestræbte sig i 2000 fortsat på at opfylde målsætningen om risikodeling. Da det beløb, der blev indgået aftale om under de nye mandater [5] nødvendigvis er temmelig beskedent, anføres procentsatserne for risikodelingen under mandaterne frem til 31.01.2000 og gældende procentsatser efter den dato separat.

[5] Rådets afgørelse 2000/24/EF, hvori der som mål sættes en risikodeling på 30 %, hvilket er en stigning.

Første mandat: (Rådets afgørelser, der dækker perioden 31.1.1997-31.1.2000).

Det samlede beløb til risikodelingsprojekter siden påbegyndelsen af låneaktiviteterne inden for rammerne af Rådets afgørelser i perioden frem til 31.1.2000 var på 1 697 mio. EUR ved udgangen af 2000, dvs. 23 % af det samlede låneloft og 24 % af den hidtidige samlede långivning. Risikodelingen fordeler sig som følger på de forskellige områder:

* I Central- og Østeuropa nåede risikodelingen i tilknytning til EIB-lån op på i alt 896 mio. EUR svarende til 25,4 % af låneloftet for disse lande og 26 % af den hidtidige långivning. Under henvisning til Central- og Østeuropa skal det bemærkes, at al långivning i medfør af EIB's førtiltrædelsesfacilitet fuldt og helt sker på EIB's egen risiko.

* Med hensyn til Middelhavsregionen var hele beløbet under det første mandat allerede opbrugt i slutningen af 1999. Risikodelingen i forbindelse med EIB's långivning under det første mandat forblev der derfor på 71 mio. EUR eller 3,1 % af den samlede långivning.

* I Asien og Latinamerika nåede risikodelingen i tilknytning til EIB-lån op på i alt 730 mio. EUR svarende til 81 % af låneloftet [6] for disse lande (det fulde beløb, der blev indgået aftale om).

[6] Et beløb på 122 mio. EUR til långivning i Asien og Latinamerika under det tidligere mandat er også dækket af garantiordningen i rådsafgørelserne.

* Der er ikke indgået aftale om lån med risikodeling med Sydafrika.

* Risikodelingsordningen gælder ikke for långivning i Bosnien-Hercegovina.

Andet mandat: (Rådets afgørelser, der dækker perioden 1.2.2000-31.1.2007).

Det samlede beløb til risikodelingsprojekter siden påbegyndelsen af låneaktiviteterne inden for rammerne af Rådets afgørelser i perioden fra 1.2.2000 var på 560 mio. EUR ved udgangen af 2000, dvs. 22% af den hidtidige långivning.

* I Central- og Østeuropa nåede risikodelingen i forbindelse med EIB's långivning op på i alt 230 mio. EUR eller 17 % af den hidtidige långivning.

* For Middelhavsområdet blev der indgået aftale om et projekt under risikodelingsordningen, der udgjorde 4 % af de beløb, der var omfattet af låneaftaler. Som allerede forklaret skal det fremhæves, at i overensstemmelse med programerings procedurerne i Euro-Middelhavspartnerskabet indgås aftaler om projekter ofte af regeringer eller offentlige instanser. Det forventes derfor, at den samlede risikodeling for Middelhavslandene fortsat vil være forholdsvis lav.

* I Asien og Latinamerika nåede risikodelingen i forbindelse med EIB's långivning op på i alt 300 mio. EUR eller 76 % af den hidtidige långivning.

Risikodelingen pr. 31.12.2000 er vist nedenfor - separat for hvert mandat.

Tabel 2-7 Risikodeling pr. 31.12.2000 - Første mandat (mio. EUR)

>TABELPOSITION>

Tabel 2-8 Risikodeling pr. 31.12.2000 -Andet mandat (mio. EUR)

>TABELPOSITION>

De regionale tabeller i slutningen af afsnit 4 (tabel 4-5 - 4-8) vedrører lån med risikodeling.

2.3.4. Samarbejde med andre institutioner

I de lande, der ansøger om medlemskab af EU, gennemføres EIB's aktiviteter inden for rammerne af EU's program for bistand til ansøgerlandene med henblik på at forberede deres optagelse i EU, navnlig ved at finansiere investeringer, der sigter mod integrationen af deres infrastruktur i EU's og ved at bistå SMV. Når det er muligt, samfinansieres projekter med andre institutioner. EIB's aktiviteter er således en del af en samlet aktion, der gennemføres i nært samarbejde med Kommissionen og efter behov med de internationale finansielle institutioner, der opererer i de pågældende lande.

EIB arbejder nært sammen med PHARE/ISPA-programmet, som den har et udbytterigt samarbejde med, hvilket er meget værdsat af modtagerlandene. Ud over at yde assistance til PHARE i præinvesteringsfasen for at sikre, at de nødvendige undersøgelser og den nødvendige tekniske bistand tilvejebringes til støtte for EIB-projekter, samarbejder EIB også med PHARE om samfinansiering af infrastrukturprojekter.

PHARE/ISPA's og de øvrige internationale finansielle institutioners bidrag til projekter finansieret af EIB i 2000 er vist i tabellen nedenfor. Hertil kommer projekter, som blev samfinansieret inden for rammerne af EIB's førtiltrædelsesfacilitet, men ikke skal behandles i denne rapport.

Med hensyn til Sydvesteuropa har EIB i samarbejde med andre finansielle institutioner inden for rammerne af stabilitetspagten for området oprettet en særlig Balkantaskforce, der skal indkredse de infrastrukturprojekter, der først og fremmest skal finansieres.

Tabel 2-9 Samfinansiering i 2000 i Central- og Østeuropa og på Balkan

>TABELPOSITION>

I Middelhavsregionen gennemføres EIB's aktiviteter inden for rammerne af EU's politik og indgår i den samordning, der sker i nært samarbejde med Kommissionen og efter behov med de øvrige internationale finansielle institutioner, herunder gennem samfinansiering. Bidrag fra sådanne institutioner til EIB-finansierede projekter fremgår af tabellen nedenfor.

Tabel 2-10 Samfinansiering i 2000 i Middelhavslandene

>TABELPOSITION>

I Asien og Latinamerika finansierer EIB fortsat projekter, som er af fælles interesse for det pågældende land og for EU. Den fælles interesse for de lån, der blev indgået aftale om i 2000, fremgår af tabellen nedenfor.

Tabel 2-11 Fælles interesse i projekter i landene i Asien og Latinamerika

>TABELPOSITION>

EIB samarbejder med andre internationale finansielle institutioner i Asien og Latinamerika, når det er muligt og hensigtsmæssigt. Tabellen nedenfor indeholder nærmere oplysninger om samfinansieringen.

Tabel 2-12 Samfinansiering i 2000 i Asien og Latinamerika

>TABELPOSITION>

I Sydafrika blev der i adskillige tilfælde indgået samarbejde med andre finansielle institutioner. Til projektet vedrørende udvidelse af fosfor- og svovlsyrefabrikken i Richard's Bay ydes der 20 mio. EUR i bilateral samfinansiering ud over EIB's lån på 30 mio. EUR; projektomkostningerne beløber sig til 206,5 mio. EUR. Der samarbejdes også med bilaterale institutioner i forbindelse med lån via finansielle formidlere for at støtte små og mellemstore virksomheder.

2.4. Undertegnere af Lomé-konventionen

2.4.1. Långivningsaktiviteter

EIB's samlede långivning i AVS/OLT beløb sig til 401 mio. EUR, hvoraf 186 mio. EUR stammede fra EIB's egne midler, 207 mio. EUR fra risikovillig kapital og 8 mio. EUR fra EUF/SYSMIN-midlerne. Långivningens fordeling på regioner og sektorer var som følger:

Tabel 2-13 EIB-långivning i AVS/OLT i 2000 fordelt på regioner og sektorer

>TABELPOSITION>

* Der er ydet støtte til alle projekter med undtagelse af to til et samlet beløb på 12,5 mio. EUR.

** Omfatter 8 mio. EUR fra EUF SYSMIN/midlerne

3. LÅNGIVNINGENS BUDGETMÆSSIGE FØLGER

Långivningen påvirker Fællesskabets budget, når lånene gives med EU-garanti, rentegodtgørelse eller på lignende særlige vilkår til investeringer, der er risikable for udlåneren.

3.1. Budgetgarantier

Den 22. december 1999 besluttede Rådet globalt at forlænge EU-garantien til EIB mod tab i forbindelse med lån til projekter uden for EU i syv år (Rådets afgørelse 2000/24/EF, EFT L 9 af 13.1.2000). De nye lofter pr. geografisk område er som følger:

* Central- og Østeuropa: 8 680 mio. EUR

* Middelhavslandene: 6 425 mio EUR

* Latinamerika og Asien: 2 480 mio. EUR

* Sydafrika: 823 mio. EUR.

Det samlede loft for garantien er derfor 18 410 mio. EUR, og Kommissionens budget dækker op til 65 % af dette beløb (mod 70 % under det foregående mandat). I det nye direktiv opfordres EIB til at søge andre (kommercielle) garantikilder, når det muligt, via dens finansielle formidlere og forsøge at sikre, at sådanne garantier dækker 30 % af det samlede udlånsloft (mod 25 % under det tidligere mandat).

Dette garantiprogram udløber den 31. januar 2007. Det kan automatisk forlænges i seks måneder, hvis låneloftet ikke er nået.

Den 7. november 2000 besluttede Rådet at udvide denne låneordning til EIB til også at omfatte Kroatien, eftersom landet nu medregnes i gruppen af central- og østeuropæiske lande (Rådets afgørelse 2000/688/EF, EFT L 285 af 10.11.2000). Låneloftet for denne gruppe lande stiger derved til 8 930 mio. EUR (en stigning på 250 mio.) og det globale låneloft til 18 660 mio. EUR.

Som det fremgår af afsnit 2.3.3, er EIB's foregående mandat praktisk talt udløbet, og risikodelingen mellem statslige og ikke-statslige garantier skete i henhold til aftalerne (24 %), hvorved den budgetmæssige reserve til dækning af sådanne risici blev forholdsmæssigt mindsket. Under andet mandat blev der det første år indgået aftale om et lån svarende til 13,5 % af loftet med en risikodeling, der allerede svarede til 21 % af værdien af de indgåede låneaftaler.

Nærmere oplysninger om garantierne fås i Kommissionens halvårsrraport vedrørende garantier opført på det almindelige budget.

3.2. Rentegodtgørelser

Der er blevet givet rentegodtgørelser i forbindelse med adskillige EU-programmer, såvel interne som eksterne. Kommissionen har på anmodning af Rådet udarbejdet en overordnet evalueringsrapport vedrørende dette emne (jf. KOM(2000) 524 af 6.9.2000). De fleste af programmerne er afsluttet og har derfor ikke længere indflydelse på de budgetmæssige udgifter. Nedenstående tabel er en oversigt over igangværende programmer og rentegodtgørelsernes størrelse det pågældende år.

Tabel 3-1 Rentegodtgørelser i EU via de forskellige fællesskabsinstrumenter i tidsrummet 1995-2000

(i mio. EUR)

>TABELPOSITION>

3.3. Risikovillig kapital

I medfør af aftalerne med Middelhavslandene og undertegnerne af Lomé-konventionen indgik EIB aftaler om koncessionslån på særlige betingelser for så vidt angår løbetiden eller konsolideringen af gælden, hvilket gør dem sammenlignelige med kapitalinvesteringer. Investeringerne i Middelhavslandene finansieres over det almindelige budget og i AVS-landene over EUF-budgettet. Tabel 2-13 indeholder nærmere oplysninger om disse transaktioner.

4. STATISTISKE BILAG

Tabel 4-1 Årlig udvikling i EU's lånoptagelse og långivning

Mio. EUR

>TABELPOSITION>

Tabel 4-2 EU's nuværende lånoptagelse

Lånoptagelser netto ved udgangen af hvert år (1)

(i mio. EUR)

>TABELPOSITION>

Tabel 4-3 EU-lånoptagelser i 2000 fordelt på lånevaluta

(i mio. EUR)

>TABELPOSITION>

Tabel 4-4 NIC-lånoptagelse fordelt på valuta: samlet gæld pr. 31.12.2000

>TABELPOSITION>

Tabel 4-5 EIB-lån til Central- og Østeuropa og på Balkan, der blev indgået aftale om i 2000

>TABELPOSITION>

Tabel 4-6 EIB-lån til Middelhavslandene, der blev indgået aftale om i 2000

>TABELPOSITION>

Tabel 4-7 EIB-lån til Asien og Latinamerika, der blev indgået aftale om i 2000

>TABELPOSITION>

Tabel 4-8 EIB-lån til Sydafrika, der blev indgået aftale om i 2000

>TABELPOSITION>