RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

om midtvejsevalueringen af det europæiske jordovervågningsprogram (GMES) og dets første operationelle aktiviteter (2011-2013)

1. Indledning

I denne rapport redegøres for de vigtigste resultater og anbefalinger i midtvejsevalueringen af GMES-programmets første operationelle aktiviteter (i det følgende "programmet"), for Kommissionens svar på evalueringen og for de foranstaltninger, der skal træffes på baggrund af resultaterne.

Kommissionen opfylder således kravet i artikel 14, stk. 2, i forordningen om det europæiske jordovervågningsprogram (GMES) og dets første operationelle aktiviteter (2011-2013)[1] om at forelægge Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en midtvejsevalueringsrapport. Da der er tale om en midtvejsevalueringsrapport, indeholder den ikke alle de oplysninger, der kræves ved en fuldstændig efterfølgende evaluering, som i henhold til forordningen om de første operationelle GMES-aktiviteter skal foretages ved udgangen af 2015. Rapporten er derfor primært baseret på en kvalitativ tilgang til evalueringen, og der foreslås blot en række mulige indikatorer for fremtidige evalueringer.

Den forsinkede evaluering skyldes det meget store dræn på ressourcerne på grund af den presserende udarbejdelse af Copernicusforordningen om programmets operationelle fase samt den delegerede retsakt om Copernicus' data- og informationspolitik. Dette blev anset for at være en prioritet for at sikre størst mulig kontinuitet og stabilitet i lovgivningsrammen for brugerudnyttelsen. Den fuldstændige midtvejsevalueringsrapport er blevet offentliggjort på Copernicus' websted[2], og den kan altid konsulteres, hvis der er behov for at få uddybet de spørgsmål, der sammenfattes nedenfor.

2. Baggrund

2.1. Fra GMES til Copernicus

På baggrund af Bavenomanifestet fra 1998 traf EU på Det Europæiske Råds møde i Göteborg i 2000 det strategiske valg at udvikle en uafhængig europæisk jordobservationskapacitet til levering af tjenester på miljø- og sikkerhedsområdet ved hjælp af GMES (Global Monitoring for Environment and Security – global miljø- og sikkerhedsovervågning). Det var hensigten, at denne kapacitet skulle være solidt baseret på og styrkes af de eksisterende forskningskapaciteter inden for jordobservation under ledelse af Den Europæiske Rumorganisation (ESA), EUMETSAT og de enkelte medlemsstater. Fra 1998 til 2013 finansierede EU og ESA den indledende fase af udviklingen af GMES og investerede således i udviklingen af præoperationelle tjenester, i de første operationelle GMES-aktiviteter og i rumkomponenten.

I juli 2013 vedtog Europa-Kommissionen forslaget til forordning om oprettelse af EU-jordobservationsprogrammet (Copernicus)[3]. Navneændringen til Copernicus markerede overgangen fra forskningsfasen og den præoperationelle fase til den fuldt operationelle fase.

Programmets primære mål er under EU-kontrol at udbyde en række uafhængige tjenester, som giver adgang til nøjagtige miljø- og sikkerhedsdata og -oplysninger, og som tilpasses brugernes behov, primært brugere med ansvar for beslutningstagning, gennemførelse og overvågning i EU og dets medlemsstater. EU's investering i programmet har til formål at udfylde hullerne i observationskapaciteten, give adgang til eksisterende aktiver og udvikle operationelle tjenester. Copernicus spiller ligeledes en afgørende rolle i gennemførelsen af Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.

Copernicus er opdelt i seks operationelle tjenester: hav-, atmosfære-, land- og klimaændringsovervågning, beredskabsstøtte og sikkerhed. Copernicus anvender data fra satellitter og in situ-sensorer (såsom bøjer, balloner eller luftsensorer) til at levere rettidige og pålidelige værdiforøgede informationer og prognoser til støtte for f.eks. landbrug og fiskeri, fysisk planlægning og byplanlægning, katastrofeberedskaber, søtransport og overvågning af luftforurening.

2.2. De første operationelle GMES-aktiviteter

Programmet blev etableret som et midlertidigt instrument til at sikre overgangen fra præoperationelle tjenester for GMES, udviklet i opbygningsfasen og finansieret af det syvende rammeprograms rumtema, til fuld udnyttelse af GMES efter 2013. GMES-programmets første operationelle aktiviteter blev iværksat officielt den 1. januar 2011, og de første operationelle GMES-tjenester blev lanceret i april 2012. To tjenester er blevet fuldt operationelle, nemlig beredskabstjenesten (EMS) og landovervågningstjenesten. I programmet er der fokus på hele tjenestekæden vedrørende beredskab og landovervågning, infrastrukturoperationer, dataadgang og produktudvikling. Baggrunden for at støtte disse områder var at i) sikre kontinuitet med de forberedende GMES-foranstaltninger[4], ii) imødegå det presserende behov for beredskabskort og -tjenester og iii) anerkende, at private tjenesteudbydere ville indstille deres aktiviteter, hvis der ikke var kontinuitet.

2.3. Midtvejsevalueringen af programmet

Midtvejsevalueringen blev bestilt af Kommissionen og foretaget af Centre for Strategy and Evaluation Services, der baserede evalueringen på data indsamlet via forskning og interviews gennemført i 2012.

Formålet med evalueringen var at vurdere gennemførelsen af programmet til dato og navnlig at:

· vurdere programgennemførelsens relevans (og sammenhæng), effektivitet (og virkninger), merværdi og egnethed

· vurdere fremskridt i opfyldelsen af de specifikke målsætninger for GMES-relaterede politikker, herunder data- og informationspolitik, sikkerhedspolitik, GMES-brugerforummet, GMES-udvalget og sikkerhedsorganet

· tilvejebringe oplysninger til brug for udarbejdelsen af GMES-programmet efter 2013.

På evalueringstidspunktet var tjenesterne i en tidlig fase, og der har derfor også været fokus på at vurdere fremskridt mere generelt, f.eks. i hvilket omfang Kommissionen har spillet en effektiv overordnet koordineringsrolle, og i hvilket omfang det nye GMES-brugerforum har opfyldt sine mål.

3. De vigtigste resultater af evalueringen

Denne rapport er baseret på den eksterne midtvejsevalueringsrapports struktur. I den eksterne rapport er der fokus på programmets operationelle aspekter, nemlig beredskabstjenesten og landovervågningstjenesten. De øvrige tjenester var enten præoperationelle, dvs. baseret på forskningsprojekter finansieret under RP7 eller under udformning, f.eks. RP7-projekterne MyOcean2 og MACCII under henholdsvis hav- og atmosfærekomponenten. Sikkerhedstjenesten og klimaændringstjenesten har ikke et enkelt referenceprojekt, men kan bygge videre på resultaterne af en lang række forskningsprojekter og nationale initiativer. For så vidt angår rumkomponenten, har der i rapporten udelukkende været fokus på dataindkøb fra bidragende missioner med udgangspunkt i kravene i data warehouse-mekanismen, som er blevet fastlagt i samarbejde med ESA (da de særlige Sentinelsatellitter stadig var under konstruktion).

3.1. De operationelle tjenester

3.1.1. Beredskabstjenesten (EMS)

EMS-kortlægningstjenesten, der blev lanceret i april 2012, er af stor betydning for nationale civilbeskyttelsesagenturer og andre brugere. Der skal derfor tages hensyn til brugernes behov i EMS-udformnings-, afprøvnings- og valideringsfaserne.

De erfaringer, der blev gjort gennem linkER[5]-tjenesten i forbindelse med den forberedende foranstaltning for GMES og det operationelle SAFER-projekt[6], blev understreget i rapporten til Kommissionen. Tjenesten har effektivt inddraget den praktiske erfaring og viden, som er blevet opbygget over flere år, om brugernes behov på beredskabsområdet, gennem særlige tematiske workshopper, arbejdsgrupper og brugermøder afholdt i forbindelse med tidligere projekter. Dataprodukter udviklet gennem EMS-kortlægning er nært beslægtede med de produkter, der er udviklet inden for rammerne af det præoperationelle SAFER-projekt under RP7, selv om der er blevet foretaget en række ændringer på grund af specifikationerne for den nye operationelle tjeneste.

Et vigtigt resultat af EMS-kortlægningen er tilgængeligheden af en fuldt operationel tjeneste, der kan levere dataprodukter både i rush mode og non-rush mode lige fra lanceringen af tjenesten. Da tjenesten i non-rush mode endnu ikke var blevet aktiveret på evalueringstidspunktet, var tjenesten i rush mode imidlertid sandsynligvis til større hjælp for brugerne, navnlig på civilbeskyttelsesområdet. Der var stor tilfredshed blandt brugerne af tjenesten med produkternes endelige udformning. En række brugere af EMS-kortlægningsdataprodukter inden for civilbeskyttelse anførte imidlertid, at de gerne vil have adgang til primære datasæt gennem ESA's data warehouse (DWH), der giver adgang til satellitdata fra bidragende missioner, således at de kan indarbejde disse data i operationelle arbejdsstrømme. EMS-kortlægningstjenesten kan effektiviseres, hvis rumkomponenten, hvor det er relevant, suppleres i rush-mode med meget højopløselige in situ-data i forbindelse med særlige typer katastrofesituationer (f.eks. luftbårne telemålingsdata i tilfælde af jordskælv). Der skal fortsat gøres en indsats inden for EMS-kortlægning (rush mode) for at forbedre aktualiteten af de tilgængelige EMS-data efter aktiveringen af tjenesten.

Det netværk af nationale fokuspunkter, der er blevet etableret under den forberedende foranstaltning linkER, og som koordineres af GD ECHO's monitorerings- og informationscenter, har spillet en central rolle i udbredelsen af EMS-kortlægningsdataprodukter til relevante aktører på regionalt og subregionalt niveau. Disse foranstaltninger har haft stor betydning for struktureringen af brugerfeedback, men i en række medlemsstater skal der gøres mere på dette område.

3.1.2. Landovervågningstjenesten

Dataprodukterne i den paneuropæiske komponent af landovervågningstjenesten opfylder i høj grad de identificerede behov, som europæiske og nationale politiske beslutningstagere på miljøområdet og offentlige myndigheder med ansvar for miljøovervågning og -rapportering har. De påtænkte produkter i den globale komponent af landovervågningstjenesten er også yderst relevante, da det er vigtigt at kunne overvåge vegetationen og forskellige andre bioparametre hyppigt og således tilvejebringe oplysninger på EU-politikområder såsom landbrug og international udvikling om, hvor EU har globale forpligtelser, og at kunne give input til initiativer vedrørende deling af global geografisk information såsom det globale system af jordobservationssystemer (Global Earth Observation System of Systems – GEOSS).

Strømliningen under udviklingen af specifikke produkter har været afgørende for at sikre, at outputtene er så homogene som muligt. Hvis tjenesten skal være fuldt operationel, er det imidlertid vigtigt at offentliggøre detaljerede produktspecifikationer meget tidligt i tjenesteydelseskontrakternes løbetid. I denne forbindelse understreges det i evalueringsrapporten, at der er behov for en mere nøjagtig angivelse af observationskrav (f.eks. gennem præcisering af sæsonbestemt vegetation i data warehouset for krav til satellitdata).

Selv om de fremtidige Copernicus Sentinels vil producere mellemopløselige data, blev der påvist et stigende behov for større mængder af højopløselige data i tjenesterne. Den eksisterende dataindsamlingsordning baseret på data warehouse-kravene, der koordineres af ESA, vil blive vedligeholdt og forbedret fremover for denne type data.

Definitionsfasen i forbindelse med udviklingen af tematiske produkter i landovervågningstjenesten varede længere end forventet, og som led i strømliningen var det nødvendigt at tilpasse output fra de forskellige tjenesteudbydere på forskellige geografiske områder. Der er fortsat en række problemer vedrørende den rettidige tilgængelighed af paneuropæiske landovervågningsdataprodukter.

Tjenestens globale landkomponent vil kunne understøtte evidensbaserede politiske beslutninger, navnlig om EU's eksterne politik på områder såsom landbrug, fødevaresikkerhed, miljø, ørkendannelse, tørkeovervågning og bekæmpelse af klimaændringer på internationalt plan. Tjenesten skal ligeledes fremme EU's opfyldelse af eksisterende europæiske forpligtelser i henhold til internationale traktater og konventioner ved at bidrage til GEOSS og således opfylde EU's internationale forpligtelser med hensyn til jordobservationssystemer. Et initiativ som Det Europæiske Miljøagenturs Corine Land Cover User Application Database er et godt eksempel på de forskellige måder, hvorpå Copernicuskerneprodukter anvendes downstream.

3.2. Brugerinddragelse, downstreamudvikling og dataadgang

Det var vurderingen, at programmet var af afgørende betydning for brugernes behov, navnlig på europæisk og nationalt plan. Der er behov for paneuropæiske dataprodukter, når der skal træffes evidensbaserede politiske beslutninger gennem rumbaseret observation, overvågnings- og rapporteringsaktiviteter på kritiske områder i forbindelse med opfyldelse af centrale europæiske miljømål og overvågning af indvirkningen af klimaændringer.

Der var generel enighed om, at programmet tilfører merværdi, da det tilvejebringer sammenhængende og sammenlignelige dataprodukter på europæisk plan, selv om GMES stadig kan forbedres på visse områder (f.eks. ved at indføre en klar datapolitik og sikre en lettere adgang til data). Det er nødvendigt at sikre behørig inddragelse af lokale og regionale myndigheder, der (navnlig i en række nye medlemsstater) ikke er helt klar over, hvordan GMES-produkterne kan anvendes til at opfylde deres behov i forbindelse med udviklingen af lokaliserede tjenester til borgerne. Evalueringen tegner et generelt positivt billede af brugerinddragelsen, idet brugerne synes at være meget interesseret i resultaterne og i at opnå dataprodukter fra de to operationelle tjenester, der finansieres under programmet.

På trods af udfordringerne på kort sigt kan Copernicus på mellemlang og lang sigt skabe beskæftigelse og fremme økonomisk vækst gennem udviklingen af jordobservationstjenester. Dette potentiale skal også udnyttes mere effektivt ved at tage ved lære af tilbagemeldingerne om den potentielle anvendelse af data fra offentlige myndigheder (navnlig på lokalt og regionalt plan). Dataene skal desuden tilpasses yderligere (og der skal inkluderes yderligere tematiske datasæt), inden produkterne kan siges at opfylde brugernes behov på lokalt og regionalt plan. Denne udvikling kan givetvis varetages af nye aktører i værdikæden for levering af data, der udvikler tillægstjenester til downstreambrugere.

Potentialet for udvikling af downstreammarkedet og anbefalingen om at sikre kontinuitet i programudviklingen og i leveringen af tjenester er blevet anerkendt. Tal fra Det Europæiske Miljøagentur viser, at fri onlineadgang til dataprodukter, der integrerer GMES-data med data fra andre kilder (f.eks. Corine Land Cover Image 2006[7] og Urban Atlas[8]), allerede har fremmet den offentlige sektors udvikling af downstreamtjenester. Tilgængeligheden af aktuelle referencedata og in situ-data af høj kvalitet anses for at være en kritisk succesfaktor. Der er sket fremskridt inden for rammerne af Inspire[9] med hensyn til at fjerne de resterende tekniske hindringer for harmoniseringen af nationale referencedata, men der skal stadig ydes en indsats.

Følgende hindringer for downstreamudviklingen er blevet identificeret: manglende viden om og kendskab til dataadgang blandt SMV'er, usikkerhed om den potentielle størrelse og det potentielle omfang af offentlige markeder for tjenester, der benytter data, om markedstilgange og om, hvorvidt efterspørgslen (og evnen til at betale) er tilstrækkelig til at skabe stordriftsfordele. Den identificerede risikable finansieringsusikkerhed er nu blevet fjernet, selv om det vedtagne budget for Copernicus i den flerårige finansielle ramme er lavere end Kommissionens oprindelige forslag. Den nye forordning om Copernicus og den fremtidige forvaltning af programmet tilpasses denne situation og skal sikre den kontinuitet, som er nødvendig for at sikre, at interessenterne investerer i udnyttelsen af Copernicusdata.

3.3. Overordnede resultater af evalueringen

Evalueringen bekræftede generelt programmets relevans og effektivitet. Målet om at etablere de første operationelle tjenester er helt klart allerede blevet nået.

Med hensyn til sammenhæng er programmet, selv om programforordningen blev vedtaget før Europa 2020-strategien, i overensstemmelse med strategiens målsætning om at fremme intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, f.eks. gennem udvikling af downstreamtjenester, der vil bidrage til vækst og jobskabelse. Virksomhedernes manglende kendskab er imidlertid til hinder for en maksimering af potentialet, og der er ligeledes behov for mere højopløselige data.

Selv om det muligvis er for tidligt at foretage en fuldstændig vurdering, forventes det generelt, at de to primære operationelle tjenester udviklet som led i programmet viser sig at være en god investering. Andre aspekter skal vurderes i forbindelse med den efterfølgende evaluering i 2015.

Interessenterne er meget tilfredse med de overordnede forvaltnings- og gennemførelsesforanstaltninger under programmet. Blandt resultaterne af interviewene er det værd at fremdrage, at de fleste brugere påpegede, at de både var interesseret i allerede operationelle tjenester og i de transversale produkter fra alle de kommende operationelle tjenester. Evalueringen viste, at en del af brugerne har mulighed for at anvende alternativer til GMES, eventuelt på nationalt plan, hvorved de ikke drager fordel af programmets europæiske perspektiv, og de er ikke nødvendigvis vederlagsfri, hvilket produkterne fra tjenesterne og dataene fra Sentinelsatellitterne vil være. Brugerne var tilfredse med delegationen af særlige opgaver til Det Fælles Forskningscenter, Det Europæiske Miljøagentur og GD ECHO's monitorerings- og informationscenter i forbindelse med udviklingen af to GMES-tjenester. Forskningscentret og Miljøagenturet har f.eks. stillet relevant teknisk ekspertise til rådighed for ESA for at styre udviklingen af EMS-kortlægnings- og landovervågningstjenester og for at sikre en tilstrækkelig koordinering i forbindelse med fastlæggelsen af behovene for data og billedmateriale. Der er imidlertid behov for yderligere koordinering for at sikre, at det data warehouse, der forvaltes af ESA, producerer data, der er egnet til formålet.

Arbejdet i den ansvarlige afdeling i Kommissionen er blevet positivt vurderet, og det anerkendes, at der er kontinuitet mellem forskningsprojekter og præoperationelle tjenester. Det blev imidlertid understreget, at der er behov for en bedre prioritering. Programmet betragtes generelt som en effektiv mekanisme til udvikling af fuldt operationelle tjenester. På grund af budgetmæssige begrænsninger var det kun muligt at udvikle to af de planlagte mulige seks tjenester i denne tidlige fase. Efter evaluatorens opfattelse blev det rigtige valg truffet, da der blev skabt grundlag for fortsat finansiering af andre præoperationelle tjenester.

Programmets europæiske merværdi blev tydeligt identificeret som en imødekommelse af brugernes behov for grænseoverskridende jordobservation inden for beredskabsstyring og landovervågning. Mange af de politiske beslutningstageres og offentlige brugeres behov for jordobservation er i sagens natur grænseoverskridende, da medlemsstaterne har et fælles ansvar for at overvåge grænseområder, og da en række områder er indbyrdes forbundne. En række lande har ligeledes de samme miljø- eller bymæssige karakteristika, f.eks. overvågning af biodiversitet i flodområder og byplanlægningsmæssige udfordringer i byer af samme størrelse.

Over tid kunne bidrag fra nationale kort- og matrikelstyrelser indarbejdes i europæiske datasæt gennem indfasning og udfasning. De udestående problemer vedrørende utilstrækkelig harmonisering af data skal imidlertid løses først. I mellemtiden skal begge typer datasæt anvendes sideløbende og være behørigt forbundne og interoperable, hvilket Inspireprocessen bidrager til.

4. De vigtigste anbefalinger og planlagte opfølgningsforanstaltninger

Kommissionen har draget værdifulde erfaringer af evalueringen. Kommissionen bestræber sig løbende på at forbedre gennemførelsen af programmet og tager hensyn til anbefalingerne under udformningen og gennemførelsen af den fuldt operationelle fase. Evalueringen har ligeledes tilvejebragt praktiske retningslinjer for udarbejdelsen af forslaget til den nye forordning om Copernicus (COM(2013) 312 final/2 af 12. juli 2013), for så vidt angår udvikling af datapolitikken og identifikation af datakrav (f.eks. data warehouse).

For at imødegå behovet for en bedre dataindkøbsordning i både beredskabstjenesten og landovervågningstjenesten pågår der i øjeblikket drøftelser mellem Europa-Kommissionen og Den Europæiske Rumorganisation om en ny version af data warehouset. Der er i rapporten redegjort klart for behovet for at forbedre rettidighed, opløsninger og indkøbsvinduer. Med hensyn til EMS-tjenestens rettidighed afholdes der møder mellem tjenesteudbyderen, ESA og Europa-Kommissionen for at skabe klarhed over ansvarsområderne og afhjælpe eventuelle flaskehalse og således forbedre det generelle præstationsniveau.

I forbindelse med evalueringen blev der rejst en række spørgsmål vedrørende brugerforummets fremtidige rolle, som skal adskilles fra GMES-udvalgets rolle for ikke at underminere brugerforummets koordinerende rolle i styringsordninger mellem Kommissionen, medlemsstaterne og de egentlige slutbrugere. Brugerforummet er ikke nævnt i det nuværende forslag til forordning om Copernicus, da der ikke gøres brug af den almindelige udvalgsprocedure, om end interessenterne vil blive inddraget som normalt[10], navnlig på tjenesteniveau og med mere specialiserede brugergrupper.

Med hensyn til administrations- og rapporteringsbyrden pålagt interessenterne var der tilsyneladende ingen særlig strenge krav. Operatørerne påpegede ingen specifikke problemer ved omfanget af de oplysninger, der kræves under gennemførelsen af tjenesteydelseskontrakterne. Overvågningsrammen og indikatorsættet for GMES var imidlertid ikke blevet fastlagt og gennemført fuldt ud på evalueringstidspunktet. Evaluatoren har gennemgået indikatorerne for at vurdere programmets fremtidige bidrag til opfyldelsen af Copinicusrelaterede politikmål. Denne gennemgang vil være vigtig i forbindelse med målingen af resultaterne af et fuldt operationelt program som Copernicus og vil blive inkluderet i fremtidige tjenesteydelseskontrakter.

Da der allerede gøres brug af tjenester og data på en række forskellige politikområder, er evalueringsresultaterne af interesse for en række af Kommissionens tjenestegrene, navnlig følgende GD'er: AGRI, CLIMA, EEAS, ECHO, ENV, MARE og REGIO. Derudover kan Det Europæiske Miljøagentur (EEA) og Det Fælles Forskningscenter (JRC) anvende evalueringsresultaterne i deres nuværende egenskab af tekniske koordinatorer af GMES-beredskabstjenesten og GMES-landovervågningstjenesten.

I overensstemmelse med anbefalingen er der i udviklingen af tjenesterne fokus på at udnytte synergier og undgå gentagelser. Efter evaluatorens opfattelse har der indtil videre været en tendens til at fokusere mere på rumkomponenten på bekostning af in situ- og tjenestekomponenterne. Større politisk fokus ansås for at være af afgørende betydning for at sikre, at tjenesterne får tilført tilstrækkelige ressourcer, og for at udfylde datahuller, da disse komponenter i sidste ende er kritiske for programmets succes. Kommissionen er for nylig blev omorganiseret for at sikre, at der er behørig fokus på både infrastrukturkomponenten og tjenesterne. Der er nu to afdelinger, der hver især arbejder med et Copernicusområde. Endvidere følges anbefalingen i forslaget til forordning om Copernicus, idet der foreslås en betydelig forøgelse af midlerne til tjenester.

Evaluatoren understregede, at det var nødvendigt at færdiggøre data- og informationspolitikken. Copernicusinteressenterne, herunder navnlig den private sektor, som er mindre velinformerede, skal have klarhed over, hvordan begrebet "fuldstændig og åben dataadgang" kommer til at fungere i praksis. Kommissionen vedtog for nylig den delegerede forordning om datapolitik[11], hvor disse spørgsmål afklares.

[1] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 911/2010 af 22. september 2010 om det europæiske jordovervågningsprogram (GMES) og dets første operationelle aktiviteter (2011-2013), EUT L 276 af 20.10.2010, s. 1.

[2] http://www.copernicus.eu/pages-principales/library/study-reports/

[3] COM(2013) 312 final/2 af 12. juli 2013.

[4] Der blev afsat 10,2 mio. EUR i perioden 2008-2010 til de forberedende GMES-foranstaltninger. Der blev ydet støtte til tre årlige udbud vedrørende treårige kontrakter, hvilket førte til iværksættelsen af fem forberedende projekter.

[5] linkER er den forberedende foranstaltning, der skal understøtte den praktiske anvendelse af GMES-beredskabstjenestens produkter i hele EU.

[6] Formålet med SAFER-projektet er at gennemføre præoperationelle versioner af beredskabstjenesten.

[7] Corineprogrammet blev iværksat i EU i 1985. Corine står for "koordinering af oplysninger om miljøet". Det var et prototypeprojekt, der involverede mange forskellige miljøspørgsmål. Det Europæiske Miljøagentur har overtaget Corinedatabaserne og en række af programmerne.

[8] Urban Atlas leverer paneuropæiske sammenlignelige oplysninger om arealanvendelse og arealdække for store byområder med over 100 000 indbyggere som defineret i byundersøgelsesprojektet Urban Audit. Data i geografiske informationssystemer kan downloades sammen med et kort for hvert dækket byområde og en rapport med metadataene.

[9] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF af 14. marts 2007 om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab.

[10] COM(2013) 312 final/2 af 12. juli 2013, artikel 2, stk. 2 og 3.

[11] Kommissionens delegerede forordning af 12. juli 2013, dokument C(2013) 4311 final.