EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 21.12.2016 COM(2016) 883 final 2016/0409(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse, drift og brug af Schengeninformationssystemet (SIS) på området politisamarbejde og strafferetligt samarbejde, om ændring af forordning (EU) nr. 515/2014 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1986/2006, Rådets afgørelse 2007/533/RIA og Kommissionens afgørelse 2010/261/EU



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål De seneste to år har Den Europæiske Union arbejdet på samtidigt at klare de forskellige udfordringer i forbindelse med migrationsstyring, integreret grænseforvaltning af EU's ydre grænser og bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet. Det er vigtigt med en effektiv informationsudveksling mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og de relevante EU-agenturer for at sikre en håndfast reaktion på disse udfordringer og opbygge en effektiv og ægte sikkerhedsunion. Schengeninformationssystemet (SIS) udgør et af de bedst fungerende redskaber til at sikre et effektivt samarbejde mellem immigrations-, politi-, told- og retsmyndigheder i EU og de associerede Schengenlande. Medlemsstaternes kompetente myndigheder såsom politi, grænsevagter og toldere har brug for at få adgang til oplysninger af høj kvalitet om personer eller genstande, de kontrollerer, og klare instrukser om, hvad der skal gøres i hver enkelt sag. Dette storstilede informationssystem udgør selve hjertet i Schengensamarbejdet og spiller en afgørende rolle med hensyn til at lette den frie bevægelighed for personer inden for Schengenområdet. Det sætter de kompetente myndigheder i stand til at indlæse og søge i oplysninger om eftersøgte personer, personer, som måske ikke har ret til at indrejse eller opholde sig i EU, savnede personer - navnlig børn, og genstande, der kan være stjålne, ulovligt handlede eller forsvundne. SIS indeholder ikke kun oplysninger om en bestemt person eller genstand, men også klare instrukser til de kompetente myndigheder om, hvad de skal gøre, når personen eller genstanden bliver fundet. I 2016 gennemførte Kommissionen en omfattende evaluering af SIS, tre år efter idriftsættelsen af anden generation af SIS. Denne evaluering viste, at SIS har været en ægte operationel succes. I 2015 kontrollerede de kompetente myndigheder personer og genstande ved at sammenligne dem med oplysninger i SIS næsten 2,9 mia. gange og udvekslede 1,8 mio. supplerende oplysninger. Som bebudet i Kommissionens arbejdsprogram for 2017 bør man dog bygge videre på denne positive erfaring og gøre systemet endnu mere effektivt. Med henblik herpå fremlægger Kommissionen en første serie af tre forslag for at forbedre og udvide brugen af SIS som følge af evalueringen, samtidig med at den fortsætter sit arbejde med at sikre en højere grad af interoperabilitet mellem eksisterende og fremtidige retshåndhævelses- og grænseforvaltningssystemer og følge op på det igangværende arbejde i Ekspertgruppen på Højt Niveau vedrørende Informationssystemer og Interoperabilitet. Disse forslag omfatter brugen af systemet til a) grænseforvaltning, b) politisamarbejde og strafferetligt samarbejde og c) tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold. De første to forslag danner tilsammen retsgrundlaget for oprettelsen, driften og brugen af SIS. Forslaget om at bruge SIS i forbindelse med tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold supplerer forslaget om grænseforvaltning og bestemmelserne heri. Det indfører en ny indberetningskategori og bidrager til gennemførelsen og overvågningen af direktiv 2008/115/EF. Som følge af den variable geometri, hvad angår medlemsstaternes deltagelse i EU's politikker inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, er det nødvendigt at vedtage tre særskilte retlige instrumenter, som dog vil fungere gnidningsløst sammen for at sikre den overordnede drift og brug af systemet. Med henblik på at øge og forbedre informationsforvaltningen på EU-plan indledte Kommissionen parallelt hermed i april 2016 overvejelser vedrørende "Stærkere og mere intelligente informationssystemer for grænser og sikkerhed". Det overordnede mål er at sikre, at de kompetente myndigheder systematisk har de nødvendige oplysninger fra forskellige informationssystemer til rådighed. For at nå dette mål har Kommissionen gennemgået den nuværende informationsarkitektur for at finde huller og svagheder, hvad angår oplysningerne, som skyldes mangler ved de eksisterende systemers funktionaliteter og fragmenteringen af EU's overordnede struktur for dataforvaltning. Kommissionen har nedsat en ekspertgruppe på højt niveau vedrørende informationssystemer og interoperabilitet til støtte for dette arbejde, hvis foreløbige resultater også danner grundlag for denne første serie af forslag, hvad angår spørgsmål om datakvalitet. Kommissionsformand Juncker henviste i sin tale om Unionens tilstand i september 2016 også til betydningen af at afhjælpe de nuværende mangler i informationsforvaltningen og af at forbedre interoperabiliteten mellem og sammenkoblingen af eksisterende informationssystemer. På grundlag af resultaterne af arbejdet i Ekspertgruppen på Højt Niveau vedrørende Informationssystemer og Interoperabilitet, som vil blive fremlagt i første halvdel af 2017, vil Kommissionen i midten af 2017 overveje anden serie af forslag for yderligere at forbedre SIS' interoperabilitet med andre IT-Systemer. Revisionen af forordning (EU) nr. 1077/2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store IT-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed (eu-LISA) udgør en lige så vigtig del af dette arbejde og vil sandsynligvis i 2017 også blive genstand for et særskilt forslag fra Kommissionen. At investere i hurtig, effektiv og kvalitativ informationsudveksling og informationsforvaltning samt sikre interoperabiliteten mellem EU-databaser og -informationssystemer er et vigtigt aspekt for at klare de nuværende udfordringer på sikkerhedsområdet. Dette forslag indgår som den ene del af den første serie af forslag med henblik på at forbedre SIS' funktion, drift og brug på området politisamarbejde og strafferetligt samarbejde. Det supplerer: 1)Kommissionens meddelelse om at forbedre merværdien af SIS med henblik på retshåndhævelse for at reagere på nye trusler: 2)konsolideringen af resultaterne af arbejdet med at gennemføre SIS de sidste tre år, som medførte tekniske ændringer af det centrale SIS for at udvide nogle af de eksisterende indberetningskategorier og skabe nye funktionaliteter 3)henstillingerne om tekniske og proceduremæssige ændringer som følge af den omfattende evaluering af SIS 4)anmodninger fra SIS-slutbrugere om tekniske forbedringer 5)de foreløbige resultater af arbejdet i Ekspertgruppen på Højt Niveau vedrørende Informationssystemer og Interoperabilitet, hvad angår datakvaliteten. I lyset af det forhold, at dette forslag hænger uløseligt sammen med Kommissionens forslag til forordning om oprettelse, drift og brug af SIS på området ind- og udrejsekontrol, er en række af bestemmelserne fælles for de to dokumenter. Blandt disse er foranstaltninger, der omfatter den gennemgående brug af SIS, herunder ikke kun driften af det centrale system og de nationale systemer, men også slutbrugernes behov, styrkelse af foranstaltningerne for at sikre driftskontinuiteten, foranstaltninger vedrørende datakvalitet, databeskyttelse og datasikkerhed og bestemmelser vedrørende overvågning, evaluering og rapportering. Begge forslag udvider også anvendelsen af biometriske oplysninger. Den nuværende retlige ramme for anden generation af SIS – vedrørende brugen heraf til politisamarbejde og strafferetligt samarbejde – er baseret på et instrument under den tidligere tredje søjle: Rådets afgørelse 2007/533/RIA og et instrument under den tidligere første søjle: forordning (EF) nr. 1986/2006. Dette forslag konsoliderer indholdet af de eksisterende instrumenter, samtidig med at der tilføjes nye bestemmelser med henblik på: at sikre en større harmonisering af de nationale procedurer for brugen af SIS, navnlig hvad angår terrorismerelaterede strafbare handlinger, og når børn er i fare for at blive kidnappet af en forælder

at udvide anvendelsesområdet for SIS ved at indføre nye elementer i form af biometriske identifikatorer i eksisterende indberetninger at indføre tekniske ændringer for at forbedre sikkerheden og hjælpe med at mindske den administrative byrde ved at fastsætte bestemmelser om, at det er obligatorisk at have nationale kopier og anvende fælles tekniske standarder for gennemførelsen at tage fat på "end-to-end"-brugen af SIS, som ikke kun omfatter det centrale system og de nationale systemer, men også at sikre, at slutbrugerne får alle de oplysninger, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver, og at de overholder alle sikkerhedsregler, når de behandler SIS-oplysninger. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder samt eksisterende og fremtidige retlige instrumenter Dette forslag er tæt knyttet til og supplerer andre EU-politikker: 1)Intern sikkerhed som understreget i den europæiske dagsorden om sikkerhed og Kommissionens arbejde hen imod en effektiv og ægte sikkerhedsunion for at forebygge, opdage, efterforske og retsforfølge terrorhandlinger og anden grov kriminalitet ved at gøre det muligt for de retshåndhævende myndigheder at behandle personoplysninger om personer, der er mistænkt for at være involveret i terrorhandlinger eller grov kriminalitet. 2)Databeskyttelse for så vidt som dette forslag sikrer beskyttelsen af fysiske personers grundlæggende rettigheder, når deres personoplysninger behandles i SIS. Dette forslag er tæt knyttet til og supplerer anden EU-lovgivning: 3)Den europæiske grænse- og kystvagt, hvad angår deres adgang til SIS med henblik på det foreslåede EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS), og for at sikre en teknisk grænseflade for adgang til SIS for europæiske grænse- og kystvagthold, hold af medarbejdere, der er involveret i tilbagesendelsesrelaterede opgaver og medlemmer af migrationsstyringsstøtteholdet, således at de inden for deres mandat har ret til adgang til og søgning i oplysninger i SIS. 4)Europol, for så vidt som dette forslag giver Europol supplerende rettigheder til inden for dets mandat at få adgang til og søge i oplysninger i SIS. 5)Prüm, for så vidt som de forbedrede muligheder i medfør af dette forslag for at identificere enkeltpersoner på grundlag af fingeraftryk (samt ansigtsbilleder og DNA-profiler) supplerer de eksisterende Prümbestemmelser om gensidig grænseoverskridende onlineadgang til udpegede nationale DNA-databaser og automatiske fingeraftryksidentifikationssystemer. Dette forslag er tæt knyttet til og supplerer fremtidig EU-lovgivning: 6)Forvaltning af de ydre grænser. Dette forslag supplerer det planlagte nye princip i Schengengrænsekodeksen om systematisk kontrol i relevante databaser af alle rejsende, herunder unionsborgere, ved indrejse i og udrejse af Schengenområdet, der er indført som reaktion på fænomenet udenlandske krigere. 7)Ind- og udrejsesystemet. Forslaget har til formål at afspejle den foreslåede brug af en kombination af fingeraftryk og ansigtsbilleder som biometriske identifikatorer i forbindelse med driften af ind- og udrejsesystemet. 8)ETIAS. Forslaget tager hensyn til det foreslåede ETIAS-system, som sikrer en grundig sikkerhedsvurdering, herunder kontrol i SIS, af tredjelandsstatsborgere, der har til hensigt at rejse ind i EU. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Retsgrundlaget for bestemmelserne om politisamarbejde og strafferetligt samarbejde i dette forslag er traktatens artikel 82, stk. 1, litra d), artikel 85, stk. 1, artikel 87, stk. 2, litra a), og artikel 88, stk. 2, litra a). •Variabel geometri Dette forslag bygger på bestemmelserne i Schengenreglerne vedrørende politisamarbejde og strafferetligt samarbejde. Der skal derfor tages højde for følgende forhold i relation til de forskellige protokoller og aftaler med associerede lande.

Danmark: Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om dette forslag til forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne foranstaltning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling. Det Forenede Kongerige: I henhold til artikel 5 i protokollen om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne er Det Forenede Kongerige bundet af denne forordning. Irland: I henhold til artikel 5 i protokollen om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om af Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne er Irland bundet af denne forordning. Bulgarien og Rumænien: Denne forordning udgør en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005. Denne forordning skal sammenholdes med Rådets afgørelse 2010/365/EU af 29. juni 2010, som indebar, at bestemmelserne i Schengenreglerne med visse begrænsninger fandt anvendelse i forbindelse med Schengeninformationssystemet i Bulgarien og Rumænien. Cypern og Kroatien: Denne forordning udgør en retsakt, der bygger på eller på anden måde vedrører Schengenreglerne, jf. henholdsvis artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003 og artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2011. Associerede lande: På grundlag af de respektive aftaler om associering af Island, Norge, Schweiz og Liechtenstein i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, er disse lande bundet af denne forordning. •Nærhedsprincippet Dette forslag videreudvikler og bygger på det eksisterende SIS, som har været i drift siden 1995. Den oprindelige tværnationale ramme blev erstattet af et EU-instrument den 9. april 2013 (forordning (EF) nr. 1987/2006 og Rådets afgørelse 2007/533/RIA). Ved tidligere lejligheder blev der foretaget en fuldstændig konsekvensanalyse. Dette initiativ har til formål yderligere at forbedre de eksisterende bestemmelser, idet der tages fat på at lukke de konstaterede huller og forbedre de operationelle procedurer. Det er ikke muligt at sikre en så omfattende informationsudveksling mellem medlemsstaterne, som det er tilfældet via SIS, ved hjælp af decentraliserede løsninger. På grund af omfanget og virkningerne af foranstaltningen kan målene for dette forslag bedre nås på EU-plan. Målene for dette forslag omfatter bl.a. en række tekniske forbedringer for at øge effektiviteten af SIS og bestræbelserne for at harmonisere brugen af systemet på tværs af alle deltagende medlemsstater. Da disse mål og udfordringer, som skal sikre en effektiv informationsudveksling for at bekæmpe de stadig mere forskelligartede trusler, er tværnationale, har EU gode forudsætninger for at foreslå løsninger på disse problemer, som ikke i tilstrækkelig grad kan gennemføres af medlemsstaterne alene. Hvis der ikke tages fat på de nuværende begrænsninger, hvad angår SIS, er der risiko for, at de mange muligheder for at maksimere effektiviteten og merværdien på EU-plan går tabt, og at der er mangler, der lægger hindringer i vejen for de kompetente myndigheders arbejde. F.eks. kan manglen på harmoniserede regler for sletning af overflødige indberetninger i systemet føre til, at der opstår hindringer for den frie bevægelighed for personer, hvilket er et grundlæggende EU-princip. •Proportionalitetsprincippet Artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union fastsætter, at EU kun handler i det omfang, det er nødvendigt for at nå traktatens mål. Den form, der er valgt til denne EU-foranstaltning, skal gøre det muligt at nå forslagets målsætning og sikre en så effektiv gennemførelse som muligt. Det foreslåede initiativ udgør en ændring af SIS, hvad angår politisamarbejdet og det strafferetlige samarbejde. Dette forslag følger principperne om indbygget privatlivsbeskyttelse. Hvad angår retten til beskyttelse af personoplysninger, står dette forslag i et rimeligt forhold til målet, da det indeholder særlige bestemmelser om sletning af indberetninger og ikke kræver, at oplysningerne indsamles og lagres i længere tid, end hvad der er absolut nødvendigt for, at systemet kan fungere og nå sine mål. Med henblik på de operationelle krav mindsker dette forslag opbevaringsfristen for indberetninger vedrørende genstande og sidestiller dem med indberetninger vedrørende personer (da de mange gange er knyttet til personoplysninger såsom personlige identifikationsdokumenter eller nummerplader). Politiets erfaringer viser, at stjålne genstande kan findes igen inden for et relativt kort tidsrum, hvilket gør en udløbsfrist på 10 år for indberetninger vedrørende genstande unødvendig lang. SIS-indberetninger indeholder kun de oplysninger, der er nødvendige for at identificere og lokalisere en person eller en genstand og gøre det muligt at træffe hensigtsmæssige operationelle foranstaltninger. Alle andre yderligere detaljer fremlægges via SIRENE-kontorerne, hvilket gør det muligt at udveksle supplerende oplysninger. Derudover indeholder forslaget bestemmelser om gennemførelse af de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger og mekanismer for at sikre en effektiv beskyttelse af de registreredes grundlæggende rettigheder, navnlig beskyttelsen af privatlivet og personoplysninger. Det indeholder også bestemmelser, der specifikt har til formål at forbedre sikkerheden i forbindelse med enkeltpersoners personoplysninger i SIS. Det vil ikke være nødvendigt med yderligere procedurer eller harmonisering på EU-plan for at få systemet til at fungere. Den påtænkte foranstaltning står i et rimeligt forhold til målet, idet den ikke går ud over, hvad der er nødvendigt, hvad angår foranstaltninger på EU-plan for at nå de fastsatte mål. •Valg af retsakt Den foreslåede ændring vil have form af en forordning og skal erstatte Rådets afgørelse 2007/533/RIA, samtidig med at meget af indholdet af denne afgørelse bevares. Afgørelse 2007/533/RIA blev vedtaget som et instrument under "den tredje søjle" i den tidligere traktat om den Europæiske Union. Sådanne instrumenter under "den tredje søjle" blev vedtaget af Rådet uden Europa-Parlamentet som medlovgiver. Retsgrundlaget for dette forslag findes i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), da søjlestrukturen ophørte med at eksistere med Lissabontraktatens ikrafttrædelse den 1. december 2009. Det fremgår af dette retsgrundlag, at det er den almindelige lovgivningsprocedure, der finder anvendelse. Retsaktens type, Europa-Parlamentets og Rådets forordning, er blevet valgt, fordi bestemmelserne skal være bindende og finde direkte anvendelse i alle medlemsstaterne.

Forslaget bygger videre på og udvider det eksisterende centraliserede system, hvorigennem medlemsstaterne samarbejder med hinanden, hvilket kræver en fælles arkitektur og bindende regler for driften. Derudover fastsættes der obligatoriske regler for adgangen til systemet, herunder med henblik på retshåndhævelse, som er ens i alle medlemsstater og for Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (eu-LISA). eu-LISA har siden 9. maj 2013 været ansvarlig for den operationelle forvaltning af det centrale SIS, hvilket består af alle de opgaver, der er nødvendige for at sikre, at det centrale SIS fungerer i døgndrift alle ugens dage. Dette forslag bygger på eu-LISA's ansvarsområder i relation til SIS. Derudover indeholder forslaget bestemmelser om regler, der finder direkte anvendelse, hvilket gør det muligt for de registrerede at få adgang til deres egne oplysninger og retsmidler, uden at der kræves yderligere gennemførelsesforanstaltninger i den henseende. Som følge heraf er det kun muligt at vælge en forordning som retligt instrument. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning Som fastsat i forordning (EF) nr. 1987/2006 og Rådets afgørelse 2007/533/RIA gennemførte Kommissionen tre år efter idriftsættelsen af det centrale SIS II en overordnet evaluering heraf og af den bilaterale og multilaterale udveksling af supplerende oplysninger mellem medlemsstaterne. Det fremgik af resultaterne af evalueringen, at der er brug for at ændre retsgrundlaget for SIS for bedre at kunne reagere på de nye udfordringer på sikkerheds- og migrationsområdet. Dette omfatter f.eks. et forslag om at anskue SIS ud fra et helhedsperspektiv ved at regulere slutbrugernes brug heraf og fastsætte datasikkerhedsstandarder, der også finder anvendelse på slutbrugerapplikationer, at styrke systemet med henblik på bekæmpelse af terrorisme via bestemmelser om nye foranstaltninger, der skal træffes, at præcisere situationen med hensyn til børn, der er i fare for at blive bortført af en forælder, samt udvide de biometriske identifikatorer, der er til rådighed i systemet. Resultaterne af evalueringen viste også, at der er brug for retlige ændringer for at forbedre systemets tekniske funktion og strømline de nationale processer. Disse foranstaltninger vil gøre SIS mere effektiv ved at gøre brugen heraf lettere og mindske unødvendige byrder. Andre foranstaltninger har til formål at forbedre datakvaliteten og øge systemets gennemsigtighed, idet de indebærer en tydelig beskrivelse af medlemsstaternes og eu-LISA's specifikke rapporteringsopgaver. Resultaterne af den omfattende evaluering (evalueringsrapporten og det tilknyttede arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene blev vedtaget den 21. december 2016) har dannet grundlag for foranstaltningerne i dette forslag. •Høring af interesserede parter Under Kommissionens evaluering af SIS indhentede den feedback og forslag fra relevante interesserede parter, bl.a. delegerede i SISVIS-udvalget, efter proceduren i artikel 67 i Rådets afgørelse 2007/533/RIA. Dette udvalg omfatter medlemsstaternes repræsentanter for såvel operationelle SIRENE-spørgsmål (grænseoverskridende samarbejde i forbindelse med SIS) og tekniske spørgsmål i forbindelse med udviklingen og vedligeholdelsen af SIS og den tilknyttede SIRENE-applikation. De delegerede besvarede detaljerede spørgeskemaer som en del af evalueringsprocessen. Når der var behov for yderligere præciseringer, eller det var nødvendigt at arbejde videre med emnet, skete det via udvekslinger af mail eller målrettede interviews. Denne iterative proces gjorde det muligt at tage spørgsmål op overordnet og på gennemsigtig vis. I 2015 og 2016 drøftede delegerede i SISVIS-udvalget disse spørgsmål på særlige møder og workshopper. Kommissionen konsulterede også specifikt medlemsstaternes nationale databeskyttelsesmyndigheder og medlemmer af koordinationsgruppen for tilsyn med SIS II på området databeskyttelse. Medlemsstaterne delte deres erfaringer om registreredes anmodninger om aktindsigt og de nationale databeskyttelsesmyndigheders arbejde ved at besvare et særligt spørgeskema. Besvarelserne af dette spørgeskema fra juni 2015 er indgået i udarbejdelsen af dette forslag. Internt har Kommissionen oprettet en tværtjenstlig styringsgruppe, der omfatter Generalsekretariatet, Generaldirektoratet for Migration og Indre Anliggender, Generaldirektoratet for Retlige Anliggender og Forbrugere, Generaldirektoratet for Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og Generaldirektoratet for Informationsteknologi. Denne styringsgruppe overvågede evalueringsprocessen og gav om nødvendigt råd og vejledning. I resultaterne af evalueringen blev der også taget hensyn til den dokumentation, der blev indsamlet under evalueringsbesøg på stedet i medlemsstater, og hvor der blev set nærmere på, hvordan SIS bruges i praksis. Dette omfatter drøftelser og samtaler med fagfolk, personale i SIRENE-kontoret og de nationale kompetente myndigheder. I lyset af denne feedback indeholder forslaget bestemmelser om foranstaltninger med henblik på at forbedre systemets tekniske og operationelle effektivitet. •Indhentning og brug af ekspertbistand Ud over høringerne af interesserede parter søgte Kommissionen også ekstern ekspertise via tre undersøgelser, hvis resulter er indgået i udarbejdelsen af dette forslag: Teknisk vurdering af SIS (Kurt Salmon) I denne evaluering blev de vigtigste spørgsmål vedrørende SIS' funktion og de fremtidige behov, det er nødvendigt at dække, indkredset, idet det først og fremmest drejer sig om at sikre den bedst mulige driftskontinuitet, og at den overordnede arkitektur kan tilpasses de stigende krav til kapaciteten.

IKT-konsekvensanalyse af de mulige forbedringer af SIS II's arkitektur (Kurt Salmon) I denne undersøgelse blev de nuværende omkostninger ved driften af SIS på nationalt plan analyseret, og to mulige tekniske scenarier til forbedring af systemet blev evalueret. Begge scenarier omfatter et sæt tekniske forslag, der fokuserer på at forbedre det centrale system og den overordnede arkitektur. IKT-konsekvensanalyse af de tekniske forbedringer af SIS-II's arkitektur – slutrapport, 10. november 2016 (Wavestone) I denne undersøgelse blev omkostningsvirkningerne for medlemsstaterne af gennemførelsen af en national kopi vurderet ved at analyse tre scenarier (et fuldt centraliseret system, gennemførelsen af et standardiseret N.SIS, som eu-LISA udvikler og leverer til medlemsstaterne, og gennemførelsen af et særskilt N.SIS med fælles tekniske standarder. •Konsekvensanalyse Kommissionen gennemførte ikke en konsekvensanalyse. De tre uafhængige evalueringer, der er nævnt ovenfor (under "Indhentning og brug af ekspertbistand") udgjorde grundlaget for overvejelserne vedrørende virkningerne af ændringer af systemet ud fra et teknisk perspektiv. Derudover har Kommissionen siden 2013 afsluttet to gennemgange af SIRENE-håndbogen, dvs. siden SIS II trådte i kraft den 9. april 2013, og afgørelse 2007/533/RIA fandt anvendelse. Dette omfatter en midtvejsevaluering, som førte til udsendelsen af en ny SIRENE-håndbog den 29. januar 2015. Kommissionen vedtog også et katalog over bedste praksis og henstillinger. Derudover gennemfører eu-LISA og medlemsstaterne regelmæssige iterative tekniske forbedringer af systemet. Mulighederne for at blive ved med det er nu opbrugt, så der kræves omfattende ændringer af retsgrundlaget. Det er ikke muligt at opnå klarhed på områder som anvendelsen af slutbrugersystemerne, og hvad angår detaljerede regler for sletning af indberetninger, ved at sikre en bedre gennemførelse og håndhævelse af retsforskrifterne. Schengenevalueringsmekanismen, der er fastsat bestemmelser om i forordning (EU) nr. 1053/2013, giver mulighed for regelmæssigt at foretage en retlig og operationel vurdering af den måde, hvorpå SIS fungerer i medlemsstaterne. Evalueringerne gennemføres i fællesskab af Kommissionen og medlemsstaterne. Ved hjælp af denne mekanisme fremsætter Rådet henstillinger til de enkelte medlemsstater på grundlag af de evalueringer, der foretages som en del af det flerårige og det årlige program. Da disse henstillinger er meget individuelle, kan de ikke erstatte de retligt bindende regler, som finder anvendelse samtidig i alle de medlemsstater, der anvender SIS. SISVIS-udvalget drøfter regelmæssigt en række praktiske operationelle og tekniske spørgsmål. Selv om disse møder er vigtige i forbindelse med samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne, kan resultaterne af disse drøftelser (bortset fra lovgivningsmæssige ændringer) ikke afhjælpe de problemer, der for eksempel opstår som følge af divergerende national praksis. Ændringerne i denne forordning har ingen væsentlige økonomiske eller miljømæssige virkninger. De forventes dog at få en betydelig positiv samfundsmæssig virkning, da de medfører øget sikkerhed, idet det bliver muligt i højere grad at identificere personer, der bruger falske identiteter, kriminelle, hvis identitet er ukendt, når disse har begået alvorlig kriminalitet, og savnede mindreårige. Virkningen af disse ændringer for de grundlæggende rettigheder og databeskyttelsen er blevet overvejet og beskrives nærmere i næste afsnit ("Grundlæggende rettigheder"). Forslaget er blevet udarbejdet ved brug af den betydelige mængde dokumentation, der er indsamlet i forbindelse med den overordnede evaluering af anden generation af SIS, hvor der blev set nærmere på systemets funktion og områder, hvor det kunne forbedres. Derudover blev der foretaget en evaluering af omkostningsvirkningerne for at sikre, at den struktur, der blev valgt på nationalt plan, var den mest hensigtsmæssige og forholdsmæssige. •Grundlæggende rettigheder og databeskyttelse I dette forslag udvikles og forbedres det eksisterende system snarere end, at der oprettes et nyt, og forslaget bygger derfor videre på de vigtige og effektive sikkerhedsforanstaltninger, der allerede er indført. Da der fortsat skal behandles personoplysninger og andre kategorier af følsomme biometriske oplysninger i systemet, kan det dog have potentielle konsekvenser for den enkeltes grundlæggende rettigheder. Dette er blevet grundigt overvejet, og der er blevet indført yderligere sikkerhedsforanstaltninger for at begrænse indsamlingen og viderebehandlingen af oplysninger til det, der er strengt nødvendigt og kræves rent operationelt, og for at begrænse adgangen til disse oplysninger for dem, som har et operationelt behov for at behandle dem. Forslaget indeholder præcise tidsrammer for datalagring, herunder kortere opbevaringsfrister for indberetninger vedrørende genstande. Det anerkendes udtrykkeligt, at enkeltpersoner har ret til at få adgang til og til at rette i oplysninger vedrørende dem selv samt at anmode om at få slettet oplysninger i overensstemmelse med deres grundlæggende rettigheder (se afsnittet om databeskyttelse og sikkerhed). Forslaget styrker desuden foranstaltningerne for at beskytte de grundlæggende rettigheder, idet der indføres krav i lovgivningen om sletning af en indberetning, og der indføres en vurdering af, om det står i et rimeligt forhold til målet, hvis det tidsrum, hvori en indberetning gemmes, skal forlænges. Det vil være muligt at opnå en mere pålidelig identifikation af personer ved brug af biometriske oplysninger om savnede personer, som har brug for beskyttelse, idet det sikres, at personoplysningerne er korrekte og beskyttes på hensigtsmæssig vis. I forslaget fastsættes omfattende og solide beskyttelsesforanstaltninger for brugen af biometriske identifikatorer for at undgå at skabe ubehageligheder for uskyldige personer. Forslaget kræver også "end-to end"-sikkerhed for systemet, således at der sikres en bedre beskyttelse af de oplysninger, der er lagret heri. Med indførelsen af en klar procedure for håndtering af hændelser og forbedret driftskontinuitet for SIS overholder dette forslag fuldt ud Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder for så vidt angår retten til beskyttelse af personoplysninger. Videreudviklingen af SIS og dets fortsatte effektivitet vil bidrage til sikkerheden for personer i samfundet. Forslaget indeholder bestemmelser om betydelige ændringer vedrørende de biometriske identifikatorer. Ud over fingeraftryk skal der også indsamles og lagres håndfladeaftryk, hvis de retlige krav er opfyldt. Der knyttes fingeraftryksregistreringer til de alfanumeriske indberetninger i SIS, jf. artikel 26, 32, 34 og 36. Det skal fremover være muligt at søge i disse daktylografiske oplysninger (fingeraftryk og håndfladeaftryk) med fingeraftryk fundet på gerningssteder, forudsat at der er tale om en strafbar handling i form af grov kriminalitet eller terrorisme, og at det med en høj grad af sandsynlighed kan fastslås, at de tilhører gerningsmanden. Forslaget indeholder desuden bestemmelser om lagring af fingeraftryk for såkaldte "ukendte eftersøgte personer" (betingelserne er beskrevet nærmere i afsnit 5, underafsnittet "Fotografier, ansigtsbilleder, daktylografiske oplysninger og DNA-profiler"). I tilfælde af usikkerhed, hvad angår en persons identitet på grundlag af den pågældendes dokumenter, skal de kompetente myndigheder foretage en fingeraftrykssøgning blandt de fingeraftryk, der er lagret i SIS-databasen. Det kræves i forslaget, at der indsamles og lagres uddybende oplysninger (såsom nærmere oplysninger om personlige identifikationsdokumenter), som letter arbejdet for de medarbejdere i marken, der skal fastslå en persons identitet. Forslaget garanterer den registreredes ret til effektive retsmidler for at anfægte alle afgørelser, som under alle omstændigheder skal omfatte et effektivt retsmiddel ved en domstol, jf. artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

SIS udgør et enkelt informationssystem. De beregnede udgifter til de to forslag (nærværende forslag og forslaget til forordning om oprettelse, drift og brug af Schengeninformationssystemet (SIS) på området ind- og udrejsekontrol bør ikke betragtes som to særskilte beløb, men et enkelt. De budgetmæssige virkninger af de ændringer, der er nødvendige for at gennemføre begge forslag, er indeholdt i én finansieringsoversigt. Da det tredje forslag (vedrørende tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold) er af supplerende art, behandles de budgetmæssige følger heraf særskilt i en uafhængig finansieringsoversigt, der kun vedrører oprettelsen af denne specifikke indberetningskategori. På grundlag af en vurdering af de forskellige aspekter af det arbejde, der kræves i relation til netværket, eu-LISA's forvaltning af det centrale SIS og udviklingen af systemet i medlemsstaterne, vil de to forslag til forordning kræve et samlet beløb på 64,3 mio. EUR i perioden 2018-2020. Dette omfatter en forøgelse af båndvidden for TESTA-NG, da netværket i overensstemmelse med de to forslag skal overføre fingeraftryksfiler og ansigtsbilleder, som kræver større gennemstrømning og kapacitet (9,9 mio. EUR). Det omfatter også eu-LISA's omkostninger til personale og driftsudgifter (17,6 mio. EUR). eu-LISA meddelte Kommissionen, at det er planlagt at rekruttere 3 nye kontraktansatte i januar 2018 med henblik på at indlede udviklingsfasen i tide til at sikre idriftsættelsen af SIS' ajourførte funktionaliteter i 2020. Dette forslag medfører tekniske ændringer af det centrale SIS for at udvide nogle af de eksisterende indberetningskategorier og skabe nye funktionaliteter. Finansieringsoversigten til dette forslag afspejler disse ændringer. Derudover gennemførte Kommissionen en evaluering af omkostningsvirkningerne for at vurdere omkostningerne ved udviklingen af systemet på nationalt plan som følge af forslaget. De skønnede omkostninger er på 36,8 mio. EUR, som skal fordeles som et fast beløb til medlemsstaterne. Hver medlemsstat vil modtage et beløb på 1,2 mio. EUR til opgradering af deres nationale system i overensstemmelse med kravene i dette forslag, herunder oprettelsen af en delvis national kopi, når der endnu ikke findes en sådan eller et sikkerhedskopieringssystem. Der er planlagt en omprogrammering af den resterende del af finansieringsrammen til intelligente grænser under Fonden for Intern Sikkerhed for at gennemføre opgraderingerne og gennemføre de funktionaliteter, der er fastsat i de to forslag. Forordningen om Fonden for Intern Sikkerhed - grænseforvaltning er det finansielle instrument, som budgettet for gennemførelsen af pakken om intelligente grænser er omfattet af. I forordningens artikel 5 fastsættes det, at 791 mio. EUR skal anvendes til gennemførelsen af et program til etablering af IT-systemer, som støtter forvaltningen af migrationsstrømme langs hele den ydre grænse på de betingelser, der er fastsat i artikel 15. Af de ovennævnte 791 mio. EUR er 480 mio. EUR forbeholdt udviklingen af ind- og udrejsesystemet og 210 mio. EUR udviklingen af EU-systemet vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS). Den resterende del vil delvis blive brugt til at dække udgifterne til de ændringer, der er fastsat i de to forslag vedrørende SIS. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Kommissionen, medlemsstaterne og eu-LISA vil regelmæssigt se nærmere på og overvåge anvendelsen af SIS for at sikre, at det fortsat fungerer effektivt. Kommissionen vil blive bistået af SISVIS-udvalget i forbindelse med de tekniske og operationelle foranstaltninger, der er beskrevet i forslaget. Derudover indeholder forslaget til forordning bestemmelserne i artikel 71, stk. 7 og 8, om en formel regelmæssig tilsyns- og evalueringsproces. Hvert andet år skal eu-LISA forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om SIS' tekniske funktion – herunder sikkerheden i forbindelse med SIS – den kommunikationsinfrastruktur, der understøtter det, samt den bilaterale og multilaterale udveksling af supplerende oplysninger mellem medlemsstaterne. Hvert fjerde år skal Kommissionen desuden gennemføre en overordnet evaluering af SIS og informationsudvekslingen mellem medlemsstaterne og dele den med Europa-Parlamentet og Rådet. Formålene er at: se nærmere på de opnåede resultater i forhold til målene vurdere, om de tilgrundliggende principper for systemet fortsat er gyldige undersøge, hvordan forordningen anvendes på det centrale system evaluere sikkerheden ved det centrale system undersøge, hvilke virkninger dette vil have for systemets fremtidige funktion. eu-LISA har nu også til opgave at fremlægge daglige, månedlige og årlige statistikker om anvendelsen af SIS for derved at sikre en kontinuerlig overvågning af systemet og dets funktion i forhold til målene. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Fælles bestemmelser i dette forslag og forslaget til forordning om oprettelse, drift og brug af SIS på området ind- og udrejsekontrol

Almindelige bestemmelser (artikel 1–3) SIS-systemets tekniske struktur og driftsmåder (artikel 4-14) eu-LISA's ansvarsområder (artikel 15-18) Retten til adgang til og opbevaring af indberetninger (artikel 43, 46, 48, 50 og 51) Almindelige databehandlings- og databeskyttelsesregler (artikel 53-70) Overvågning og statistikker (artikel 71). "End-to-end"-anvendelse af SIS Med over 2 mio. slutbrugere hos de kompetente myndigheder på tværs af Europa er SIS et meget bredt anvendt og effektivt redskab til informationsudveksling. Disse forslag indeholder regler for hele "end-to-end"-driften af systemet, herunder det centrale SIS, der forvaltes af eu-LISA, de nationale systemer og slutbrugerapplikationerne. De vedrører ikke kun det centrale og de nationale systemer, men også slutbrugernes tekniske og operationelle behov. I artikel 9, stk. 2, specificeres det, at slutbrugerne skal modtage de oplysninger, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver (navnlig alle de oplysninger, der er nødvendige for at identificere en registreret og træffe de nødvendige foranstaltninger). Artiklen indeholder også bestemmelser om en fælles plan for medlemsstaternes gennemførelse af SIS, som skal sikre en harmonisering på tværs af alle nationale systemer. I artikel 6 fastsættes det, at hver medlemsstat skal sikre, at SIS-oplysningerne altid er tilgængelige for slutbrugerne for derved at maksimere de operationelle fordele ved at mindske muligheden for nedetid. Artikel 10, stk. 3, sikrer, at sikkerheden i forbindelse med databehandling også omfatter slutbrugernes databehandlingsaktiviteter. I henhold til artikel 14 skal medlemsstaterne sikre, at personale med adgang til SIS regelmæssigt og løbende får uddannelse i datasikkerheds- og databeskyttelsesregler. Medtagelsen af disse foranstaltninger indebærer, at dette forslag mere bredt dækker hele SIS' "end-to-end"-funktion med regler og forpligtelser vedrørende millioner af slutbrugere på tværs af Europa. For at udnytte SIS mest effektivt skal medlemsstaterne sikre, at hver gang deres slutbrugere har ret til foretage en søgning i en national politi- eller indvandringsdatabase, søger de parallelt hermed også i SIS. På den måde kan SIS opfylde sit mål som den vigtigste kompenserende foranstaltning inden for området uden kontrol ved de indre grænser, og medlemsstaterne kan bedre håndtere den grænseoverskridende dimension af kriminalitet og kriminelles mobilitet. Denne parallelle søgning skal fortsat ske i henhold til artikel 4 i direktiv (EU) 2016/680. Driftskontinuitet Forslagene styrker bestemmelserne vedrørende driftskontinuitet, både på nationalt plan og for eu-LISA (artikel 4, 6, 7 og 15). Dette sikrer, at SIS fortsat vil fungere og være tilgængeligt for medarbejdere i marken, selv om der problemer, der påvirker systemet. Datakvalitet I dette forslag fastholdes princippet om, at medlemsstaten, som er den registeransvarlige, også er ansvarlig for, at de oplysninger, der indlæses i SIS, er korrekte (artikel 56). Det er dog nødvendigt at sikre en central mekanisme, der forvaltes af eu-LISA, som gør det muligt for medlemsstaterne regelmæssigt at gennemgå de indberetninger, hvor de obligatoriske datafelter kan skabe problemer med hensyn til datakvaliteten. Forslagets artikel 15 giver derfor eu-LISA beføjelse til regelmæssigt at udarbejde datakvalitetsrapporter til medlemsstaterne. Denne aktivitet kan lettes ved hjælp af et dataregister med henblik på udarbejdelse af statistiske rapporter og datakvalitetsrapporter (artikel 71). Disse forbedringer afspejler de midlertidige resultater af arbejdet i Ekspertgruppen på Højt Niveau vedrørende Informationssystemer og Interoperabilitet. Fotografier, ansigtsbilleder, daktylografiske oplysninger og DNA-profiler Muligheden for at søge med fingeraftryk med henblik på at identificere en person er allerede fastsat i artikel 22 i forordning (EF) nr. 1987/2006 og Rådets afgørelse 2007/533/RIA. Disse forslag gør denne søgning obligatorisk, hvis det ikke er muligt på anden vis at bekræfte en persons identitet. Ændringer af artikel 22 og den nye artikel 40, 41 og 42 vil desuden gør det muligt ud over fingeraftryk at anvende ansigtsbilleder, håndfladeaftryk og DNA-profiler for at identificere en person. Ansigtsbilleder kan på nuværende tidsrum kun anvendes til at bekræfte en persons identitet efter en alfanumerisk søgning snarere end at tjene som grundlag for en søgning. Med daktylografi forstås den videnskabelige undersøgelse af fingeraftryk som en måde til at identificere en person på. Eksperter inden for daktylografi erkender, at håndaftryk har en unik karakter, og at de ligesom fingeraftryk indeholder referencepunkter, som gør det muligt at foretage en præcis og endegyldig sammenligning. Håndfladeaftryk kan anvendes til at fastslå en persons identitet på samme måde, som fingeraftryk kan anvendes. Det har i mange årtier været praksis hos politiet at optage håndfladeaftryk med ti rullede og ti flade aftryk af en person. Håndfladeaftryk anvendes til to hovedformål: i)Til identifikation, når den pågældende person forsætligt eller uforsætligt har ødelagt sine fingerspidser. Det kan ske i et forsøg på at undgå at blive identificeret eller få optaget fingeraftryk eller ved beskadigelser som følge af en ulykke eller hårdt fysisk arbejde. Under drøftelserne om de tekniske regler for SIS AFIS meddelte Italien, at man havde haft betydelig succes med at identificere irregulære migranter, som forsætligt havde beskadiget deres fingerspidser i et forsøg på at undgå at blive identificeret. Ved at optage håndaftryk kunne de italienske myndigheder efterfølgende identificere dem. ii)Latente aftryk fra gerningssteder. Ofte efterlader den mistænkte spor på gerningsstedet, som viser sig at stamme fra håndfladen. Det er kun takket være rutinen med at optage håndfladeaftryk, når en person lovligt får optaget sine fingeraftryk, at den mistænkte kan identificeres. Håndfladeaftryk indeholder også sædvanligvis detaljer fra det nederste af fingrene, som ofte mangler i forbindelse med rullede og flade fingeraftryk, da sidstnævnte plejer at være koncentreret om fingerspidser og de øvre fingerled. Brugen af ansigtsbilleder til identifikation vil sikre større sammenhæng mellem SIS og det foreslåede ind- og udrejsesystem i EU, e-gates og selvbetjeningsautomater. Denne funktionalitet vil blive begrænset til regelmæssige grænsepassager.

I de tilfælde, hvor der ikke findes fingeraftryk eller håndfladeaftryk, gør artikel 22, stk. 1, litra b), det muligt at anvende DNA-profiler for savnede personer, som skal beskyttes, navnlig børn. Denne funktionalitet vil kun blive anvendt, når der ikke findes fingeraftryk, og det er kun autoriserede brugere, der vil have adgang til den. Denne bestemmelse gør det derfor muligt at anvende DNA-profiler via den savnede persons/det savnede barns forældre eller søskende, således at de nationale myndigheder kan identificere og lokalisere den pågældende person. Medlemsstaterne udveksler allerede oplysninger med hinanden på operationelt plan gennem udvekslinger af supplerende oplysninger. Dette forslag danner en retlig ramme omkring denne praksis ved at indsætte den i det materielle retsgrundlag for driften og anvendelsen af SIS og ved at indføre klare processer i forbindelse med de omstændigheder, hvor der kan anvendes sådanne profiler. De foreslåede ændringer vil gøre det muligt at indlæse indberetninger i SIS vedrørende ukendte personer, der er eftersøgt i forbindelse med en strafbar handling, på grundlag af fingeraftryk eller håndfladeaftryk (artikel 40-42). Disse indberetninger kan være indlæst, hvis der f.eks. opdages latente fingeraftryk eller håndfladeaftryk på et gerningssted for en grov strafbar handling, og hvis der er tungtvejende grunde til at formode, at fingeraftrykkene stammer fra gerningsmanden. Hvis fingeraftrykkene f.eks. findes på et våben, der blev anvendt til at begå en forbrydelse med eller en anden genstand, som gerningsmanden anvendte på det tidspunkt, hvor den pågældende begik forbrydelsen. Denne nye indberetningskategori supplerer Prümbestemmelserne, som muliggør interkonnektivitet mellem nationale strafferetlige fingeraftryksidentifikationssystemer. Via Prümmekanismen kan en medlemsstat indgive en anmodning for at få be- eller afkræftet, om en gerningsmand, hvis fingeraftryk er blevet fundet, er kendt i en anden medlemsstat (sædvanligvis med henblik på efterforskning). En person kan kun identificeres via Prümmekanismen, hvis den pågældende har fået optaget sine fingeraftryk i en anden medlemsstat i forbindelse med strafbart forhold. Førstegangskriminelle kan således ikke identificeres. Det nye i dette forslag, nemlig lagringen af fingeraftryk fra en ukendt eftersøgt person, gør det muligt at oploade fingeraftrykkene fra en ukendt gerningsmand i SIS, således at den pågældende kan identificeres, hvis vedkommende findes i en anden medlemsstat. Brugen af denne funktionalitet forudsætter, at medlemsstaterne foretager en forudgående konsultation af alle nationale og internationale kilder, men uden at have kunnet få bekræftet den pågældendes identitet. Forslaget indeholder tilstrækkelige beskyttelsesforanstaltninger til at sikre, at der under denne kategori i SIS kun lagres fingeraftryk af personer, hvis der er en stærk mistanke om, at den pågældende har begået en grov forbrydelse eller en terrorhandling. Som følge heraf er det kun muligt at anvende denne nye indberetningskategori i de tilfælde, hvor en ukendt gerningsmand udgør en større risiko for den offentlige sikkerhed, hvilket berettiger en sammenligning af disse aftryk med fingeraftryk fra rejsende, f.eks. for at undgå, at personen forlader området uden kontrol ved de indre grænser. Denne bestemmelse gør det ikke muligt for slutbrugerne at indsætte fingeraftryk under denne kategori, hvis det ikke kan fastslås, at der er en forbindelse mellem dem og gerningsmanden. En anden betingelse er, at det ikke er muligt at identificere personen ved hjælp af andre nationale, europæiske eller internationale databaser med fingeraftryk. Når sådanne fingeraftryk er lagret i SIS, vil de blive brugt til at identificere personer, hvis identitet ikke kan bekræftes på anden vis. Hvis en kontrol fører til et potentielt match, skal medlemsstaten foretage yderligere kontrol med deres fingeraftryk, eventuelt med inddragelse af fingeraftrykseksperter, for at fastslå, om fingeraftrykkene i SIS stammer fra den pågældende person, og fastslå personens identitet. Procedurerne er omfattet af national lovgivning. Hvis den person, fingeraftrykkene stammer fra, identificeres som en "ukendt eftersøgt person" i SIS, kan det eventuelt føre til anholdelse af den pågældende. Adgang til SIS Dette underafsnit beskriver de nye elementer for så vidt angår de kompetente nationale myndigheders og EU-agenturernes adgangsrettigheder til SIS. Nationale myndigheder - indvandringsmyndigheder For at sikre den mest effektive anvendelse af SIS gives de nationale myndigheder, der har ansvaret for at undersøge forholdene og træffe afgørelse med hensyn til tredjelandsstatsborgeres indrejse og ophold på og tilbagevenden til medlemsstaternes område, adgang til SIS. Denne tilføjelse gør det muligt at søge i SIS i forbindelse med irregulære migranter, som ikke har været genstand for den sædvanlige grænsekontrol. Forslaget sikrer samme behandling af tredjelandsstatsborgere, der passerer de ydre grænser ved et almindeligt grænseovergangssted (og derfor bliver genstand for den kontrol, der finder anvendelse på tredjelandsstatsborgere) og tredjelandsstatsborgere, der ankommer på irregulær vis til Schengenområdet. Derudover sikrer dette forslag, at de myndigheder, der forestår indregistreringen af motorkøretøjer (artikel 44), skibe og luftfartøjer kun har begrænset adgang til systemet for at udføre deres opgaver, forudsat at de arbejder for statsforvaltningen. Dette vil være med til at undgå, at ovennævnte transportmidler indregistreres, hvis de er stjålne og eftersøgt i andre medlemsstater. Initiativet er ikke nyt, hvad angår motorkøretøjsregistreringstjenester, da de allerede fik adgang til SIS i medfør af Schengenkonventionens artikel 102a og forordning (EF) nr. 1986/2006. Ud fra samme logik fastsættes det i forslaget, at de myndigheder, der er ansvarlige for registreringen af skibe og luftfartøjer, får adgang til SIS-indberetninger vedrørende skibe og luftfartøjer. Institutionelle brugere Europol (artikel 46), Eurojust (artikel 47) og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning – og dets hold, hold af medarbejdere, der er involveret i tilbagesendelsesrelaterede opgaver, og medlemmer af migrationsstyringsstøtteholdet – (artikel 48 og 49) har adgang til SIS og de SIS-oplysninger, de har brug for. Der indføres passende beskyttelsesforanstaltninger for at sikre, at oplysningerne i systemet er ordentligt beskyttet (herunder også i bestemmelserne i artikel 50, hvori det kræves, at disse organer kun har adgang til de oplysninger, de har brug for for at udføre deres opgaver. Disse ændringer udvider Europols adgang til indberetninger i SIS vedrørende savnede personer og sikrer, at det kan anvende systemet bedst muligt, når det udfører sine opgaver, og der tilføjes nye bestemmelser, som sikrer, at Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og dets hold kan få adgang til systemet, når de inden for rammerne af deres mandat udfører forskellige operationer med at bistå medlemsstaterne. I forbindelse med arbejdet i Ekspertgruppen på Højt Niveau vedrørende Informationssystemer og Interoperabilitet. og med henblik på yderligere at øge informationsudvekslingen vedrørende terrorisme vil Kommissionen vurdere, om Europol automatisk modtager en meddelelse fra SIS, når der optages en indberetning vedrørende terrorrelaterede aktiviteter. I medfør af Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et EU-system for rejseoplysninger og rejsetilladelser (ETIAS) vil den centrale ETIAS-enhed i Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning foretage søgninger i SIS via ETIAS for at fastslå, om den tredjelandsstatsborger, der ansøger om en rejsetilladelse, er omfattet af en indberetning i SIS. Med henblik herpå vil den centrale ETIAS-enhed også få fuld adgang til SIS. Specifikke ændringer af indberetninger I artikel 26 fastsættes det, at medlemsstaterne midlertidigt kan suspendere indberetninger med henblik på anholdelse (i tilfælde af en igangværende politiaktion eller -efterforskning), således at de i et begrænset tidsrum kun er synlige for SIRENE-kontorerne, men ikke for medarbejderne i marken. Denne bestemmelse er med til at undgå, at en fortrolig politiaktion med henblik på anholdelse af en meget eftersøgt forbryder ikke bringes i fare af en politimand, som ikke er involveret i sagen. Artikel 32 og 33 indeholder bestemmelser om indberetninger om savnede personer. Ændringer heraf gør det muligt at indlæse forebyggende indberetninger i sager, hvor det skønnes, at der er stor risiko for, at et barn bliver bortført af en forælder, og skaber en finere kategorisering af indberetningerne om savnede personer. Forældres bortførelse af børn er ofte meget planlagte, idet forældrene har til hensigt hurtigt at forlade den medlemsstat, hvori der blev opnået enighed om forældremyndighedsordningen. Disse ændringer lukker et hul i den nuværende lovgivning, som kun gør det muligt at indlæse indberetninger vedrørende børn, når de allerede er meldt savnede. De gør det også muligt for myndighederne i medlemsstaterne at udpege børn, der er i særlig fare for at blive bortført. Disse ændringer vil betyde, at når der er stor risiko for, at en forælder meget snart vil bortbøre et barn, vil grænsevagterne og de retshåndhævende myndigheder kunne gøres opmærksom på denne risiko og vil kunne se nærmere på situationer, hvor et barn, der er i fare for at blive bortført, rejser og om nødvendigt tage barnet i deres varetægt. SIRENE-kontorerne vil fremlægge supplerende oplysninger, herunder om afgørelsen fra den kompetente retslige myndighed, der begærede indberetningen. SIRENE-håndbogen vil blive ændret i overensstemmelse hermed. En sådan indberetning vil kræve, at de retslige myndigheder på behørig vis har truffet afgørelse om kun at give forældremyndigheden til den ene af forældrene. En anden betingelse vil være, at der er en umiddelbar risiko for, at en af forældrene bortfører barnet. Status for indberetninger om forsvundne børn vil automatisk blive opdateret, når de pågældende bliver myndige. Artikel 34 gør det muligt at tilføje oplysninger om motorkøretøjer, hvis der er tydelige tegn på, at de har forbindelse til en person, der er eftersøgt. I artikel 37 indføres en ny form for kontrol, "undersøgelseskontrol". Den har navnlig til formål at understøtte foranstaltninger for at bekæmpe terrorisme og grov kriminalitet. Den gør det muligt for myndighederne at stoppe og udspørge den pågældende person. Det indebærer mere end den eksisterende diskrete kontrol, men medfører ikke kropsvisitering eller anholdelse af personen. Den kan dog give tilstrækkelige oplysninger til at beslutte, om der skal træffes yderligere foranstaltninger. Artikel 36 ændres også for at afspejle denne supplerende type kontrol. Dette forslag indeholder bestemmelser om, at SIS indberetninger kan omfatte officielle blankodokumenter og udstedte identitetsdokumenter (artikel 36) og motorkøretøjer, herunder skibe og luftfartøjer (artikel 32 og 34), når disse har forbindelse til indberetninger vedrørende personer, der er indlæst i medfør af disse artikler. Artikel 37 ændres for at gøre det muligt at træffe foranstaltninger på grundlag af disse indberetninger. Målet er udelukkende at efterforske sagen, da det vil gøre det muligt for myndighederne at håndtere situationer, hvor flere personer anvender autentiske, men lignende dokumenter, selv om de ikke er de retmæssige indehavere heraf. Artikel 38 indeholder en udvidet liste over genstande, for hvilke der er indlæst indberetninger, idet der tilføjes forfalskede dokumenter, køretøjer uanset fremdriftssystem (dvs. elektriske såvel som benzin- og dieseldrevne m.m.), forfalskede pengesedler, IT-udstyr og identificerbare dele til køretøjer og industrielt udstyr. Den indeholder ikke længere indberetninger vedrørende betalingsmidler, da disse var meget lidt effektive og næsten ingen hit gav. For at præcisere den procedure, der skal følges, når en genstand, der er omfattet af en indberetning, er blevet fundet, ændres artikel 39, således at det fastsættes, at ud over at den myndighed, der foretog indberetningen, skal kontaktes, skal genstandene beslaglægges i henhold til national lovgivning.

Databeskyttelse og -sikkerhed Dette forslag præciserer, hvem der har ansvaret for at forhindre, rapportere om og reagere på hændelser, som kan påvirke sikkerheden eller integriteten i forbindelse med SIS-infrastrukturen, SIS-oplysninger eller supplerende oplysninger (artikel 10, 16 og 57). Artikel 12 indeholder bestemmelser om logning og søgning i logfiler vedrørende historikken i forbindelse med indberetninger. Artikel 12 indeholder også bestemmelser om automatiserede scanningssøgninger af nummerplader på motorkøretøjer ved brug af automatiserede nummerpladegenkendelsessystemer for at føre logregistre over disse søgninger i overensstemmelse med national lovgivning. Artikel 15, stk. 3, bevarer artikel 15, stk. 3, i Rådets afgørelse 2007/533/RIA og indeholder bestemmelser om, at Kommissionen fortsat er ansvarlig for den kontraktlige forvaltning af kommunikationsinfrastrukturen, herunder opgaver vedrørende gennemførelsen af budgettet og nyerhvervelser og fornyelser. Disse opgaver vil blive overført til eu-LISA i anden serie af forslag vedrørende SIS i juni 2017. Artikel 21 udvider kravet om at overveje, om en sag er tilstrækkelig egnet, relevant og vigtig til at påvirke beslutningen om, at en indberetnings gyldighedsperiode skal forlænges. Som noget nyt kræves det i denne artikel også, at medlemsstaterne under alle omstændigheder indlæser en indberetning i medfør af artikel 34, 36 og 38 (afhængigt af omstændighederne) vedrørende de personer, hvis aktiviteter falder ind under artikel 1, 2, 3 eller 4 i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA om bekæmpelse af terrorisme og de genstande, der er knyttet til de pågældende personer. Kategorier af oplysninger og databehandling Dette forslag udvider de typer oplysninger (artikel 20), der kan gemmes om personer, om hvem der er indlæst en indberetning, til også at omfatte: oplysninger om, hvorvidt personen er involveret i nogen af de aktiviteter. der er omfattet af artikel 1, 2, 3 eller 4 i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA andre personrelaterede bemærkninger årsagen; til indberetningen nærmere oplysninger om personens nationale registreringsnummer og registreringssted kategorisering af typen af signalement af den forsvundne person (kun indberetninger i medfør af artikel 32) nærmere oplysninger om personens ID- eller rejsedokument farvekopi af personens ID- eller rejsedokument DNA-profiler (kun hvis der ikke findes fingeraftryk, der kan anvendes til identifikation). Artikel 59 udvider listen over personoplysninger, der kan indlæses og behandles i SIS til tilfælde af identitetsmisbrug. Disse oplysninger kan kun indlæses med samtykke fra ofret for identitetsmisbruget. De vil nu også omfatte: ansigtsbilleder håndfladeaftryk nærmere oplysninger om identitetsdokumenter ofrets adresse

navnet på ofrets far og mor. Artikel 20 indeholder bestemmelser om mere detaljerede oplysninger i indberetninger. Dette omfatter nærmere oplysninger om de registreredes personlige identitetsdokumenter og giver mulighed for at kategorisere forsvundne børn afhængigt af, hvordan de forsvandt, f.eks. mindreårige, bortført af forældre og bortløbne. Det er vigtigt for slutbrugerne, som straks skal træffe foranstaltninger for at beskytte disse børn. De flere oplysninger gør det lettere at identificere den pågældende person, men sætter også slutbrugerne i stand til at træffe afgørelse på et velfunderet grundlag. For at beskytte de slutbrugere, der foretager denne kontrol, vil SIS også vise, om den person, om hvem der er indlæst en indberetning, falder ind under en af kategorierne i artikel 1, 2, 3 eller 4 i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA om bekæmpelse af terrorisme. Forslaget gør det klart, at medlemsstaterne ikke må kopiere oplysninger, der er indlæst af en anden medlemsstat, ind i andre nationale filer (artikel 53). Opbevaring af indberetninger Den maksimale frist for opbevaring af indberetninger vedrørende personer vil blive udvidet til fem år, undtagen for indberetninger om diskret kontrol, undersøgelseskontrol eller specifik kontrol, hvor fristen fortsat er et år. Medlemsstaterne kan altid fastsætte kortere frister. Den forlængede maksimale frist følger national praksis med hensyn til at forlænge opbevaringsfristen, hvis en indberetning endnu ikke har opfyldt sit formål, fordi den pågældende person stadig er eftersøgt. Derudover var det nødvendigt at tilpasse opbevaringsfristen for oplysninger i SIS med den opbevaringsfrist, der gælder for andre instrumenter såsom direktivet om tilbagesendelse og Eurodac. For at skabe gennemsigtighed og klarhed er det nødvendigt at fastsætte samme opbevaringsfrist for indberetninger vedrørende personer undtagen for indberetninger med henblik på diskret kontrol, undersøgelseskontrol eller specifik kontrol. Forlængelsen af opbevaringsfristen bringer ikke den registreredes interesser i fare, da en indberetning ikke kan gemmes længere, end hvad der er nødvendigt af hensyn til formålet hermed. I artikel 52 er der udtrykkeligt fastsat regler for sletning af indberetninger. I artikel 51 fastsættes tidsrammen for at foretage en revurdering af indberetninger og navnlig den kortere opbevaringsfrist for indberetninger vedrørende genstande. Da der ikke er noget operationelt behov for at gemme indberetninger vedrørende genstande længere, er fristen blevet afkortet til fem år i overensstemmelse med fristen for opbevaring af indberetninger vedrørende personer. Udløbsdatoen for indberetninger vedrørende udstedte dokumenter og blankodokumenter er dog fortsat 10 år, da gyldighedsperioden for dokumenter er 10 år. Sletning I artikel 52 fastsættes de omstændigheder, hvorunder indberetninger skal slettes, hvilket sikrer større harmonisering af national praksis på dette område. I artikel 51 fastsættes særlige bestemmelser for personalet på SIRENE-kontoret med hensyn til proaktiv sletning af indberetninger, som ikke længere er nødvendige, hvis der ikke er kommet svar fra de kompetente myndigheder. Registreredes rettigheder til at få adgang til oplysninger, berigtige ukorrekte oplysninger og slette ulovligt lagrede oplysninger De detaljerede regler for registreredes rettigheder er uændrede, da de eksisterende regler allerede sikrer en høj grad af beskyttelse og er i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/679 og direktiv 2016/680. Derudover fastsættes der i artikel 63 bestemmelser om de situationer, hvor medlemsstaterne kan beslutte ikke at give oplysningerne til de registrerede. Det skal være af en af de årsager, der er nævnt på listen i denne artikel, og foranstaltningen skal være forholdsmæssig og nødvendig i overensstemmelse med national lovgivning. Informationsudveksling med Interpol om bortkomne, stjålne, ugyldiggjorte og ulovligt handlede dokumenter Artikel 63 fastholder fuldt ud indholdet af artikel 55 i Rådets afgørelse 2007/533/RIA, da bedre interoperabilitet mellem dokumentsektionen i SIS og Interpols database over stjålne og bortkomne dokumenter vil blive taget op i meddelelsen fra ekspertgruppen på højt niveau og i den anden serie af forslag vedrørende SIS i juni 2017. Statistikker For fortsat at få et overblik over, hvordan retsmidlerne virker i praksis, fastsættes der i artikel 66 bestemmelser om et standardiseret statistisk system, der leverer årlige rapporter om antallet af: anmodninger om adgang fra registrerede anmodninger om berigtigelse af ukorrekte oplysninger og sletning af ulovligt lagrede oplysninger retssager sager, hvor domstolen gav sagsøger medhold og bemærkninger vedrørende sager om gensidig anerkendelse af endelige retsafgørelser truffet af andre medlemsstaters domstole eller myndigheder vedrørende indberetninger foretaget af den indberettende medlemsstat. Overvågning og statistik

I artikel 71 fastsættes de ordninger, der skal indføres for at sikre en hensigtsmæssig overvågning af SIS og dets funktion i forhold til målene. Med henblik herpå får eu-LISA til opgave at fremlægge daglige, månedlige og årlige statistikker om, hvordan systemet anvendes. I henhold til artikel 71, stk. 5, skal eu-LISA forelægge medlemsstaterne, Kommissionen, Europol, Eurojust og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning de statistiske rapporter, det udarbejder, og Kommissionen skal kunne anmode om supplerende statistiske rapporter om datakvaliteten i relation til SIS og SIRENE-meddelelsen. Artikel 71, stk. 6, indeholder bestemmelser om oprettelse og hosting af et centralt dataregister som en del af eu-LISA's arbejde med at overvåge den måde, hvorpå SIS fungerer. Det vil gøre det muligt for personale i medlemsstaterne, Kommissionen, Europol, Eurojust og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning at få adgang til de oplysninger, der er om handlet i artikel 71, stk. 3, med henblik på at udarbejde de krævede statistikker. 2016/0409 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse, drift og brug af Schengeninformationssystemet (SIS) på området politisamarbejde og strafferetligt samarbejde, om ændring af forordning (EU) nr. 515/2014 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1986/2006, Rådets afgørelse 2007/533/RIA og Kommissionens afgørelse 2010/261/EU EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 82, stk. 1, andet afsnit, litra d), sammenholdt med artikel 85, stk. 1, artikel 87, stk. 2, litra a), og artikel 88, stk. 2, litra a), under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Schengeninformationssystemet (SIS) udgør et væsentligt redskab i forbindelse med anvendelsen af bestemmelserne i Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union. SIS er en af de vigtigste kompenserende foranstaltninger, der bidrager til at opretholde et højt sikkerhedsniveau inden for Den Europæiske Unions område med frihed, sikkerhed og retfærdighed ved at støtte det operationelle samarbejde mellem grænsevagter, politimyndigheder, toldmyndigheder og retslige myndigheder i straffesager. (2)SIS blev oprettet i medfør af bestemmelserne i afsnit IV i konventionen af 19. juni 1990 om gennemførelse af Schengenaftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (Schengenkonventionen). Kommissionen fik til opgave at udvikle anden generation af SIS ("SIS II") i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 2424/2001 og Rådets afgørelse 2001/886/RIA, og det blev oprettet ved forordning (EF) nr. 1987/2006 og Rådets afgørelse 2007/533/RIA. SIS II erstattede det ved Schengenkonventionen indførte SIS. (3)Tre år efter idriftsættelsen af SIS II foretog Kommissionen en evaluering af systemet, jf. artikel 24, stk. 5, artikel 43, stk. 5, og artikel 50, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1987/2006 og artikel 59 og artikel 65, stk. 5, i afgørelse 2007/533/RIA. Evalueringsrapporten og det tilhørende arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene blev vedtaget den 21. december 2016. Anbefalingerne i disse dokumenter bør afspejles i denne forordning, når det er relevant. (4)Denne forordning udgør det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS for så vidt angår forhold, der er omfattet af anvendelsesområdet for afsnit V, kapitel 4 og 5, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/... om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS) på området ind- og udrejsekontrol udgør det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS for så vidt angår forhold, der er omfattet af anvendelsesområdet for afsnit V, kapitel 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. (5)Det forhold, at det nødvendige retsgrundlag for forvaltningen af SIS består af særskilte instrumenter, berører ikke princippet om, at SIS udgør ét enkelt informationssystem, der bør fungere som sådant. Visse bestemmelser i disse instrumenter bør derfor være identiske. (6)Det er nødvendigt at specificere målene for SIS, systemets tekniske arkitektur og finansiering, at fastsætte bestemmelser vedrørende "end-to-end"-driften og -brugen af systemet samt at fastlægge ansvaret for det, de kategorier af oplysninger, der skal indlæses i systemet, formålene med og kriterierne for indlæsningen af disse oplysninger, de myndigheder, der har adgang til oplysningerne, brugen af biometriske identifikatorer og yderligere regler for databehandling. (7)SIS omfatter et centralt system (det centrale SIS) og nationale systemer, der indeholder en fuldstændig eller delvis kopi af SIS-databasen. Da SIS er det vigtigste instrument til informationsudveksling i Europa, er det nødvendigt at sikre en uafbrudt drift af systemet på både centralt og nationalt plan. Hver enkelt medlemsstat bør derfor have en delvis eller fuldstændig kopi af SIS-databasen og oprette et system til sikkerhedskopiering af den.

(8)Det er nødvendigt at holde en håndbog med detaljerede bestemmelser om udvekslingen af visse supplerende oplysninger om de foranstaltninger, der skal træffes som følge af indberetningerne, ajourført. De nationale myndigheder i hver medlemsstat (SIRENE-kontorerne) bør sikre udvekslingen af sådanne oplysninger. (9)For løbende at sikre en effektiv udveksling af supplerende oplysninger om de foranstaltninger, der ifølge indberetningerne skal træffes, er det hensigtsmæssigt at styrke SIRENE-kontorernes funktion ved at specificere kravene vedrørende disponible ressourcer, brugeruddannelse og svartiden ved forespørgsler fra andre SIRENE-kontorer. (10)Den operationelle forvaltning af de centrale dele af SIS forestås af Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (agenturet). For at gøre det muligt for agenturet at afsætte de fornødne økonomiske og personalemæssige ressourcer til at dække alle aspekter af den operationelle forvaltning af det centrale SIS bør dets opgaver fastsættes nærmere i denne forordning, navnlig hvad angår de tekniske aspekter af udvekslingen af supplerende oplysninger. (11)Uden at det berører medlemsstaternes ansvar for, at de oplysninger, der indlæses i SIS, er korrekte, bør agenturet blive ansvarligt for at højne datakvaliteten ved at indføre et centralt redskab til overvågning af datakvaliteten og for jævnligt at forlægge medlemsstaterne rapporter. (12)For at muliggøre en bedre overvågning af brugen af SIS til at analysere tendenser med hensyn til strafbare handlinger bør agenturet kunne udvikle nyskabende midler til statistisk rapportering til medlemsstaterne, Kommissionen, Europol og Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning uden at bringe dataintegriteten i fare. Der bør derfor oprettes et centralt statistisk register. Alle statistikker, der udarbejdes, bør ikke indeholde personoplysninger. (13)SIS bør omfatte yderligere datakategorier for at gøre det muligt for slutbrugerne at træffe velfunderede afgørelser på grundlag af en indberetning uden at miste tid. For at lette identifikationen af personer og opdage personer med flere identiteter bør datakategorierne vedrørende personer derfor indeholde en henvisning til det personlige identitetsdokument eller -nummer og om muligt en kopi af dette dokument. (14)SIS bør ikke lagre de oplysninger, der anvendes til søgninger, med undtagelse af logfiler for at kontrollere, om søgningen og databehandlingen var lovlig, til egenkontrol og for at sikre, at N.SIS fungerer korrekt, samt med henblik på dataintegritet og sikkerhed. (15)SIS bør gøre det muligt at behandle biometriske oplysninger for at sikre en pålidelig identifikation af de pågældende personer. SIS bør i samme forbindelse også gøre det muligt at behandle oplysninger vedrørende personer, hvis identitet er blevet misbrugt (for derved at undgå ubehageligheder på grund af fejlidentifikation), idet der dog skal træffes passende sikkerhedsforanstaltninger, navnlig hvad angår den pågældende persons samtykke og strenge begrænsninger af de formål, hvortil sådanne oplysninger kan behandles på lovlig vis. (16)Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige tekniske foranstaltninger for at sikre, at hver gang slutbrugerne har ret til at foretage en søgning i en af de nationale politi- eller immigrationsmyndigheders databaser, søger de samtidig også i SIS, jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680. Det bør sikre, at SIS fungerer som den vigtigste kompenserende foranstaltning inden for området uden kontrol ved de indre grænser og i højere grad kan bidrage til at bekæmpe den grænseoverskridende dimension af kriminalitet og kriminelles mobilitet. (17)Denne forordning bør fastsætte betingelserne for anvendelsen af daktylografiske oplysninger og ansigtsbilleder til brug ved identifikation. Anvendelsen af ansigtsbilleder til identifikationsformål i SIS bør desuden medvirke til at sikre sammenhæng i grænsekontrolprocedurerne, når det kræves, at identifikationen og kontrollen af identiteten sker ved brug af fingeraftryk og ansigtsbilleder. Det bør være obligatorisk at søge med daktylografiske oplysninger, hvis der er den mindste tvivl om en persons identitet. Ansigtsbilleder bør kun bruges til identifikation i forbindelse med regelmæssig grænsekontrol i selvbetjeningsautomater og e-gates. (18)Indførelsen af en automatiseret fingeraftryksidentifikationstjeneste i SIS supplerer den eksisterende Prümmekanisme om gensidig grænseoverskridende onlineadgang til bestemte nationale DNA-databaser og automatiserede fingeraftryksidentifikationssystemer. Prümmekanismen muliggør interkonnektivitet mellem nationale fingeraftryksidentifikationssystemer, hvorved en medlemsstat kan sende en anmodning for at få fastslået, om en gerningsmand, hvis fingeraftryk er blevet fundet, er kendt i andre medlemsstater. Ved hjælp af Prümmekanismen kontrolleres det dog kun, om den person, som fingeraftrykkene stammer, på et eller andet tidspunkt er blevet kendt, således at hvis gerningsmanden først senere genkendes i en af de andre medlemsstater, vil den pågældende ikke nødvendigvis blive fanget. En fingeraftrykssøgning i SIS gør det muligt aktivt at søge efter gerningsmanden. Det bør derfor være muligt at indlæse fingeraftryk fra en ukendt gerningsmand i SIS, forudsat at fingeraftrykkene stammer fra en person, der med stor sandsynlighed kan identificeres som gerningsmanden til grov kriminalitet eller en terrorhandling. Det er navnlig tilfældet, hvis fingeraftrykkene findes på et våben eller en anden genstand, der er blevet brugt til en strafbar handling. Alene det forhold, at der findes fingeraftryk på gerningsstedet, bør ikke anses som værende et udtryk for, at der er stor sandsynlighed for, at fingeraftrykkene stammer fra gerningsmanden. En anden forudsætning for at indlæse en indberetning bør være, at det ikke er muligt at fastslå gerningsmandens identitet ved hjælp af andre nationale, europæiske eller internationale databaser. Hvis en sådan fingeraftrykssøgning fører til et potentielt match, bør medlemsstaten foretage yderligere kontrol med deres fingeraftryk, eventuelt med inddragelse af fingeraftrykseksperter, for at fastslå, om fingeraftrykkene i SIS stammer fra den pågældende person, og fastslå personens identitet. Procedurerne bør være omfattet af national lovgivning. Hvis den person, fingeraftrykkene stammer fra, identificeres som en "ukendt eftersøgt person" i SIS, kan det i væsentlig grad bidrage til efterforskningen, og det kan føre til anholdelse af den pågældende, forudsat at alle betingelser herfor er opfyldt. (19)Det bør være muligt at sammenligne fingeraftryk, der findes på et gerningssted, med fingeraftryk i SIS, hvis det kan fastslås, at der er stor sandsynlighed for, at de stammer fra gerningsmanden til grov kriminalitet eller en terrorhandling. Ved grov kriminalitet bør forstås de strafbare handlinger, der er opført på listen i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA, og ved "terrorhandling" bør forstås de strafbare handlinger i henhold til national lovgivning, der er omhandlet i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA. (20)Det bør være muligt at tilføje DNA-profiler i de tilfælde, hvor der ikke er daktylografiske oplysninger til rådighed, og kun autoriserede brugere bør have adgang til disse profiler. DNA-profiler bør gøre det lettere at identificere savnede personer, der har brug for beskyttelse, navnlig savnede børn, bl.a. ved at tillade brugen af forældres eller søskendes DNA-profiler for at lette identifikationen. DNA-data bør ikke indeholde henvisninger til racemæssig oprindelse. (21)SIS bør indeholde indberetninger om eftersøgte personer, der begæres anholdt med henblik på overgivelse eller udlevering. Ud over indberetninger er det hensigtsmæssigt at give mulighed for udveksling af supplerende oplysninger, der er nødvendige for overgivelses- og udleveringsprocedurerne. Navnlig bør de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8 i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne, behandles i SIS. Af operationelle årsager er det hensigtsmæssigt for den indberettende medlemsstat at gøre en eksisterende indberetning med henblik på anholdelse midlertidigt utilgængelig, efter at de retslige myndigheder har godkendt dette, når en person, der er omfattet af en europæisk arrestordre, intensivt og aktivt eftersøges, og slutbrugere, der ikke er involveret i den konkrete eftersøgning, kan påvirke eftersøgningen negativt. Sådanne indberetninger bør højst være midlertidigt utilgængelige i 48 timer. (22)Det bør være muligt i SIS at tilføje en oversættelse af de uddybende oplysninger, der er indlæst med henblik på overgivelse inden for rammerne af den europæiske arrestordre og med henblik på udlevering. (23)SIS bør omfatte indberetninger om savnede personer for at sikre beskyttelsen af dem eller forhindre trusler mod den offentlige sikkerhed. Optagelsen af indberetninger i SIS vedrørende børn, der er i fare for at blive bortført (det vil sige for at forhindre fremtidige skader, der endnu ikke er sket, som i tilfælde af børn, der er i fare for at blive bortført af en forælder), bør begrænses; det er derfor hensigtsmæssigt at fastsætte bestemmelser om strenge og hensigtsmæssige beskyttelsesforanstaltninger. I tilfælde af børn bør disse indberetninger og de tilsvarende procedurer tjene barnets tarv, jf. artikel 24 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og FN-konventionen af 20. november 1989 om barnets rettigheder. (24)Der bør indføres en ny procedure i tilfælde af mistanke om terrorisme og grov kriminalitet, som gør det muligt at stoppe og afhøre en person, der mistænkes for at have begået grov kriminalitet, eller hvor der er grund til at antage, at den pågældende vil begå grov kriminalitet, for derved at give den indberettende medlemsstat flest mulige oplysninger. Den nye procedure bør ikke indebære, at den pågældende person kropsvisiteres eller anholdes. Den bør dog give tilstrækkelige oplysninger til at træffe afgørelse om fremtidige foranstaltninger. Ved grov kriminalitet bør forstås de strafbare handlinger, der er opført på listen i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA. (25)SIS bør indeholde nye kategorier af genstande af høj værdi såsom elektronisk og teknisk udstyr, som kan identificeres og eftersøges ved hjælp af et unikt nummer. (26)Det bør være muligt for en medlemsstat at indsætte en anmærkning, en såkaldt påtegning, på en indberetning om, at de foranstaltninger, der skal træffes på grundlag af indberetningen, ikke vil blive truffet på dens område. Når der foretages indberetninger med henblik på overgivelse, bør intet i denne forordning opfattes således, at det fraviger eller hindrer anvendelsen af bestemmelserne i rammeafgørelse 2002/584/RIA. Beslutningen om at indsætte en påtegning på en indberetning bør kun baseres på de grunde til at afslå overgivelse, der er fastsat i nævnte rammeafgørelse. (27)Når der på en indberetning er blevet indsat en påtegning, og man får kendskab til opholdsstedet for den person, der begæres anholdt med henblik på overgivelse, bør opholdsstedet altid meddeles den indberettende retslige myndighed, som kan beslutte at fremsende en europæisk arrestordre til den kompetente retslige myndighed i overensstemmelse med bestemmelserne i rammeafgørelse 2002/584/RIA.

(28)Det bør være muligt for medlemsstaterne at sammenkoble indberetninger i SIS. Det forhold, at en medlemsstat sammenkobler to eller flere indberetninger, bør ikke have indflydelse på de foranstaltninger, der skal træffes, opbevaringsfristen eller adgangen til indberetningerne. (29)Indberetninger bør ikke opbevares længere i SIS, end det er nødvendigt af hensyn til det formål, der lå til grund for optagelsen af dem. For at mindske den administrative byrde for forskellige myndigheder, der er involveret i behandlingen af oplysninger om enkeltpersoner til forskellige formål, er det hensigtsmæssigt at tilpasse opbevaringsfristen for indberetninger vedrørende personer til opbevaringsfristen for indberetninger med henblik på tilbagesendelse og vedrørende ulovligt ophold. Desuden forlænger medlemsstaterne regelmæssigt udløbsdatoen for indberetninger vedrørende personer, hvis det ikke har været muligt at træffe den krævede foranstaltning inden for det oprindelige tidsrum. Opbevaringsfristen for indberetninger vedrørende personer bør derfor højst være på fem år. Generelt bør indberetninger vedrørende personer automatisk slettes i SIS efter fem år, undtagen i tilfælde af indberetninger med henblik på diskret kontrol, undersøgelseskontrol eller målrettet kontrol. Disse indberetninger bør slettes efter et år. Indberetninger vedrørende genstande, der er optaget med henblik på diskret kontrol, undersøgelseskontrol eller målrettet kontrol, bør automatisk slettes i SIS efter et år, da de altid er knyttet til personer. Indberetninger om genstande, der skal beslaglægges eller anvendes som bevismidler, bør automatisk slettes i SIS efter fem år, da sandsynligheden for at finde dem herefter er meget lille, og deres økonomiske værdi er betydeligt forringet. Indberetninger om udstedte identitetsdokumenter eller blankoidentitetsdokumenter bør opbevares i 10 år, da dokumenters gyldighedsperiode er 10 år fra udstedelsestidspunktet. Beslutningerne om at opbevare indberetninger om personer bør baseres på en samlet individuel vurdering. Medlemsstaterne bør undersøge indberetninger om personer inden for den fastsatte frist og føre statistik over antallet af indberetninger vedrørende personer, i forbindelse med hvilke opbevaringsfristen er blevet forlænget. (30)Ved angivelse og forlængelse af udløbsdatoen for indberetninger i SIS bør der kræves sikring af den fornødne proportionalitet, idet det skal undersøges, om en konkret sag er så egnet, relevant og vigtigt, at der bør optages en indberetning i SIS. Strafbare handlinger i medfør af artikel 1, 2, 3 og 4 i Rådets rammeafgørelse 2002/475/RIA om bekæmpelse af terrorisme udgør en meget alvorlig trussel mod den offentlige sikkerhed, den enkeltes livsintegritet og samfundet, og disse strafbare handlinger er meget svære at forebygge, opdage og efterforske inden for et område uden kontrol ved de indre grænser, hvor potentielle lovovertrædere frit kan bevæge sig rundt. Hvis en person eller en genstand eftersøges i forbindelse med sådanne strafbare handlinger, er det altid nødvendigt at foretage en tilsvarende indberetning i SIS om personer, der er eftersøgt med henblik på strafferetsforfølgelse, personer eller genstande, der er genstand for diskret kontrol, undersøgelseskontrol eller målrettet kontrol samt genstande, der skal beslaglægges, da ingen andre midler ville være effektive med henblik herpå. (31)Det er nødvendigt at skabe klarhed omkring sletning af indberetninger. En indberetning bør kun opbevares i det tidsrum, det er nødvendigt af hensyn til det formål, der ligger til grund for optagelsen af den. I lyset af medlemsstaternes forskelligartede praksis, hvad angår fastsættelsen af det tidspunkt, hvor en indberetning har opfyldt sit formål, er det hensigtsmæssigt at fastsætte detaljerede kriterier for hver indberetningskategori, som gør det muligt at fastslå, hvornår en indberetning skal slettes i SIS. (32)SIS-oplysningernes integritet er af allerstørste betydning. Der bør træffes passende sikkerhedsforanstaltninger ved behandling af SIS-oplysninger på centralt og nationalt plan for at sikre oplysningernes "end-to-end"-sikkerhed. De myndigheder, der er involveret i datahandling, bør være underlagt sikkerhedskravene i denne forordning og følge en ensartet procedure for rapportering af hændelser. (33)Oplysninger, der er behandlet i SIS i medfør af denne forordning, bør ikke videregives til eller stilles til rådighed for tredjelande eller internationale organisationer. Det er dog hensigtsmæssigt at styrke samarbejdet mellem EU og Interpol ved at fremme en effektiv udveksling af pasoplysninger. Når personoplysninger i SIS videregives til Interpol, bør de være sikret et passende beskyttelsesniveau på grundlag af en aftale, der indeholder strenge sikkerhedskrav og betingelser. (34)Det er hensigtsmæssigt at give adgang til SIS for de myndigheder, der er ansvarlige for registrering af motorkøretøjer, skibe og luftfartøjer, således at de kan kontrollere, om transportmidlet allerede er eftersøgt i en medlemsstat med henblik på beslaglæggelse eller kontrol. Der bør gives direkte adgang for myndigheder, der er statslige organer. Denne adgang bør begrænses til indberetninger vedrørende de respektive transportmidler og deres registreringsdokument eller nummerplade. Følgelig bør bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1986/2006 medtages i nærværende forordning og førstnævnte forordning ophæves. (35)De nationale bestemmelser til gennemførelse af direktiv (EU) 2016/680 bør finde anvendelse på de kompetente nationale myndigheders databehandling med henblik på forebyggelse, opdagelse og efterforskning af grov kriminalitet eller terrorhandlinger eller retsforfølgning af straffelovsovertrædelser eller fuldbyrdelse af strafferetlige sanktioner, herunder beskyttelse mod og forebyggelse af trusler mod den offentlige sikkerhed. Bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 og direktiv (EU) 2016/680 bør specificeres yderligere i denne forordning, når det er nødvendigt. (36)Forordning (EU) 2016/679 bør finde anvendelse på behandlingen af personoplysninger i medfør af nærværende forordning, når direktiv (EU) 2016/680 ikke finder anvendelse. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 bør finde anvendelse på EU-institutionernes og -organernes behandling af personoplysninger, når de udfører deres opgaver i medfør af denne forordning. (37)Bestemmelserne i direktiv (EU) 2016/680, forordning (EF) 2016/679 og forordning (EF) nr. 45/2001 bør specificeres yderligere i nærværende forordning, når det er nødvendigt. Med hensyn til Europols behandling af personoplysninger finder forordning (EU) 2016/794 om Den Europæiske Unions Agentur for Retshåndhævelsessamarbejde (Europolforordningen) anvendelse. (38)Bestemmelserne i afgørelse 2002/187/RIA af 28. februar 2002 om oprettelse af Eurojust for at styrke bekæmpelsen af grov kriminalitet finder anvendelse på Eurojusts behandling af SIS-oplysninger, bl.a. hvad angår de beføjelser, den fælles kontrolinstans, der blev oprettet i medfør af nævnte afgørelse, har til at føre tilsyn med Eurojusts aktiviteter, og erstatningsansvaret for Eurojusts eventuelt ulovlige behandling af personoplysninger. Hvis Eurojusts søgninger i SIS viser, at findes en indberetning fra en medlemsstat, kan Eurojust ikke træffe de nødvendige foranstaltninger. Det bør derfor informere den pågældende medlemsstat, således at den kan følge op på sagen. (39)For så vidt angår fortrolighed bør de relevante bestemmelser i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for Unionens øvrige ansatte finde anvendelse på de tjenestemænd eller øvrige ansatte, der er ansat og arbejder i forbindelse med SIS. (40)Både medlemsstaterne og agenturet bør råde over sikkerhedsplaner for at lette gennemførelsen af sikkerhedsforpligtelser og bør samarbejde indbyrdes for at behandle sikkerhedsspørgsmål ud fra et fælles perspektiv. (41)De nationale uafhængige tilsynsmyndigheder bør overvåge lovligheden af medlemsstaternes behandling af personoplysninger i relation til nærværende forordning. Der bør fastsættes bestemmelser om de registreredes ret til at få adgang til, berigtige og slette deres personoplysninger i SIS, og deres adgang til retsmidler ved nationale domstole, og det samme gælder den gensidige anerkendelse af domme. Det er derfor hensigtsmæssigt at kræve årlige statistikker fra medlemsstaterne. (42)Tilsynsmyndighederne bør sikre, at der foretages en audit mindst hvert fjerde år af databehandlingsaktiviteterne i N.SIS i overensstemmelse med internationale standarder for audit. Denne audit bør enten foretages af tilsynsmyndighederne, eller de nationale tilsynsmyndigheder bør direkte bestille auditten direkte hos en uafhængig auditor med ekspertise inden for databeskyttelse. Den uafhængige auditor bør forblive under den eller de nationale tilsynsmyndigheders kontrol og ansvar, og denne/disse bør derfor selv bestille auditten og fastlægge et klart defineret formål og anvendelsesområde og en klart defineret metode for auditten samt fremlægge retningslinjer og foretage tilsyn med hensyn til auditten og dens endelige resultater. (43)I forordning (EU) 2016/794 (Europolforordningen) fastsættes det, at Europol skal støtte og styrke de kompetente nationale myndigheders indsats for og deres gensidige samarbejde om bekæmpelse af terrorisme og grov kriminalitet og udarbejde strategiske analyser og trusselsvurderinger. Udvidelsen af Europols adgangsrettigheder til indberetninger i SIS om savnede personer bør yderligere forbedre Europols kapacitet til at give de nationale retshåndhævende myndigheder omfattende operationel og analytisk støtte, hvad angår menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn, også online. Det vil bidrage til en bedre forebyggelse af disse strafbare handlinger, beskyttelsen af potentielle ofre og efterforskningen i forbindelse med gerningsmænd. Europols Europæiske Center til Bekæmpelse af IT-Kriminalitet ville også få gavn af Europols nye adgang til indberetninger i SIS om savnede personer, herunder sager om rejsende sexforbrydere og seksuelt misbrug online af børn, der kan være registreret som savnede. Da Europols Europæiske Center for Migrantsmugling spiller en stor strategisk rolle i forbindelse med bekæmpelsen af bagmændene bag irregulær migration, bør det have adgang til indberetninger om personer, der er nægtet indrejse eller ophold på en medlemsstats område, enten af strafferetlige årsager eller fordi de pågældende ikke opfylder betingelserne for at få visum og ophold. (44)For at lukke hullerne med hensyn til udveksling af oplysninger om terrorisme, navnlig udenlandske krigere – i tilfælde, hvor overvågning af deres bevægelser er afgørende – bør medlemsstaterne udveksle oplysninger om terrorismerelateret aktivitet samt hit og beslægtede oplysninger med Europol, samtidig med at de optager en indberetning i SIS. Det bør gøre det muligt for Europols Europæiske Center for Terrorbekæmpelse at kontrollere, om der findes yderligere relevante oplysninger i Europols databaser og foretage analyser af høj kvalitet, der bidrager til at optrevle terrornetværk og om muligt forhindre deres angreb. (45)Det er desuden nødvendigt at fastsætte klare regler for Europol om behandling og download af SIS-oplysninger, så agenturet så vidt muligt kan gøre brug af SIS, forudsat at databeskyttelsesstandarderne i denne forordning og forordning (EU) 2016/794 overholdes. Hvis Europols søgninger i SIS viser, at der findes en indberetning fra en medlemsstat, må Europol ikke træffe de fornødne foranstaltninger. Det bør derfor underrette den pågældende medlemsstat, så den kan følge op på sagen. (46)I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1624 er det for så vidt angår denne forordning fastsat, at værtsmedlemsstaten skal bemyndige de europæiske grænse- og kystvagthold eller de hold af medarbejdere, der beskæftiger sig med tilbagesendelsesrelaterede opgaver, og som er indsat af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, til at søge i europæiske databaser, hvis denne søgning er nødvendig for at opfylde operationelle mål, der er fastsat i den operationelle plan for grænsekontrol, grænseovervågning og tilbagesendelse. Andre relevante EU-agenturer, navnlig Det Europæiske Asylstøttekontor og Europol, kan som en del af deres migrationsstyringsstøttehold også indsætte sagkyndige, der ikke er ansat hos disse EU-agenturer. Formålet med at indsætte de europæiske grænse- og kystvagthold, holdene af medarbejdere, der er involveret i opgaver i forbindelse med tilbagesendelse, og migrationsstyringsstøtteholdene er at sikre teknisk og operativ forstærkning til de medlemsstater, der anmoder om det, navnlig de medlemsstater, som oplever uforholdsmæssigt store udfordringer med hensyn til migration. Varetagelsen af de opgaver, der tildeles de europæiske grænse- og kystvagthold, holdene bestående af personale, der er involveret i opgaver i forbindelse med tilbagesendelse, og migrationsstyringsstøtteholdene, kræver adgang til SIS via en teknisk grænseflade hos Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning med forbindelse til det centrale SIS. I de tilfælde, hvor søgninger foretaget af et eller flere hold medarbejdere i SIS registrerer en indberetning fra en medlemsstat, må et holdmedlem eller personalet ikke træffe de nødvendige foranstaltninger, medmindre det får bemyndigelse til det af værtsmedlemsstaten. Derfor bør agenturet underrette den pågældende medlemsstat, så den kan følge op på sagen. (47)I overensstemmelse med Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et EU-system vedrørende rejseinformation og rejsetilladelse (ETIAS) skal den centrale ETIAS-enhed under Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning endvidere via ETIAS foretage kontrol i SIS for at vurdere ansøgninger om rejsetilladelser, som bl.a. kræver, at det fastslås, om tredjelandsstatsborgere, der ansøger om en rejsetilladelse, er omfattet af en SIS-indberetning. Til dette formål bør den centrale ETIAS-enhed under Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning også have adgang til SIS i det omfang, det er nødvendigt for at varetage dets mandat, det vil sige adgang til alle indberetningskategorier vedrørende personer og indberetninger vedrørende blankoidentitetsdokumenter eller udstedte identitetsdokumenter.

(48)Visse aspekter af SIS kan på grund af deres tekniske art, detaljeringsgrad og behov for regelmæssig ajourføring ikke dækkes fuldt ud af bestemmelserne i denne forordning. Dette gælder bl.a. tekniske regler om indlæsning af oplysninger, ajourføring, sletning og søgning efter oplysninger, datakvalitet og regler for søgning vedrørende biometriske identifikatorer, bestemmelser om forenelighed og prioritering af indberetninger, tilføjelse af påtegninger, forbindelser mellem indberetninger, specificering af nye genstandskategorier inden for kategorierne for teknisk og elektronisk udstyr, fastsættelse af udløbsdatoen for indberetninger inden for den maksimale frist og udveksling af supplerende oplysninger. Gennemførelsesbeføjelserne i forbindelse med disse aspekter bør derfor tillægges til Kommissionen. De tekniske regler for søgning i indberetninger bør tage hensyn til, at de nationale applikationer skal fungere problemfrit. (49)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. Proceduren for vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger i medfør af nærværende forordning og forordning (EF) 2018/XXX (ind- og udrejsekontrol) bør være den samme. (50)For at sikre gennemsigtighed bør agenturet hvert andet år udarbejde en rapport om det centrale SIS-systems og kommunikationsinfrastrukturens tekniske funktion, herunder om sikkerheden i forbindelse hermed, og om udvekslingen af supplerende oplysninger. Kommissionen bør hvert fjerde år udsende en samlet evaluering. (51)Målene for denne forordning, nemlig oprettelse og regulering af et fælles informationssystem og udveksling af tilknyttede supplerende oplysninger kan i sagens natur ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. (52)I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Navnlig tilstræbes det i denne forordning at garantere et sikkert miljø for alle personer, der opholder sig på Den Europæiske Unions område, og særlig beskyttelse af børn, der kan blive ofre for menneskehandel eller blive bortført af en forælder, under fuld overholdelse af reglerne om beskyttelsen af personoplysninger. (53)I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen (54)Det Forenede Kongerige deltager i denne forordning i henhold til artikel 5 i protokollen om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne. (55)Irland deltager i denne forordning i henhold til artikel 5 i protokollen om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne. (56)For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters assoc