Bruxelles, den 26.10.2004

KOM(2004) 712 endelig

2004/0254 (CNS)

.

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EØF) nr. 2759/75, (EØF) nr. 2771/75, (EØF) nr. 2777/75, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1255/1999 og (EF) nr. 2529/2001 for så vidt angår undtagelsesforanstaltningerne til støtte for markedet

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

I tilfælde af alvorlige markedsforstyrrelser som følge af begrænsninger iværksat af veterinærmyndighederne ved udbrud af dyresygdomme såsom mund- og klovesyge (FMD) og klassisk svinepest (KSP) kan Kommissionen indføre undtagelsesforanstaltninger for markedet med henblik på at støtte landbrugere, der er berørt af disse begrænsninger. I hver af nedenstående basisretsakter er bestemmelserne vedrørende disse foranstaltninger fastsat i:

- artikel 20 i Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 om den fælles markedsordning for svinekød

- artikel 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75 om den fælles markedsordning for æg

- artikel 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 2777/75 om den fælles markedsordning for fjerkrækød

- artikel 39 i Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød

- artikel 36 i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter

- artikel 22 i Rådets forordning (EF) nr. 2529/2001 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød.

Ifølge disse artikler kan der vedtages støtteforanstaltninger; disse artikler fastsætter imidlertid ikke, hvorledes de finansieres.

På grund af mangelen på præcise regler for finansiering af disse foranstaltninger blev alle udgifterne sidst i 80’erne og først i 90’erne finansieret af EUGFL, især foranstaltningerne i svinekødssektoren, der fra tid til anden blev ramt af udbrud af klassisk svinepest.

I 1994 blev der for første gang i en kommissionsforordning om sådanne foranstaltninger i svinekødssektoren i Tyskland indført bestemmelser vedrørende medfinansiering af udgifter til undtagelsesforanstaltninger til støtte for markedet.

På dette tidspunkt var finansieringssatsen for foranstaltninger for svinekød på 70 % for EF-budgettet og 30 % for det nationale budget. Senere blev der benyttet samme satser i oksekødssektoren som følge af BSE og FMD.

I EF-Domstolens sag C-239/01 indgav flere medlemsstater en klage mod ordningen for medfinansiering af de særlige markedsstøtteforanstaltninger for oksekød. Domstolen fastslog i sin dom i 2003, at en national medfinansiering af særlige markedsstøtteforanstaltninger for oksekød ikke var i overensstemmelse med den daværende ordlyd af den tilsvarende rådsforordning, ifølge hvilken der kun var mulighed for 100 % finansiering over EF-budgettet.

Det er klart, at denne dom finder anvendelse for alle markedsordningerne for animalske produkter, fordi artiklerne i de forskellige markedsordninger er mere eller mindre ens.

For Europa-Kommissionen er det af den allerstørste betydning, at der findes en medfinansieringsordning inden for rammerne af de særlige markedsstøtteforanstaltninger. Medlemsstaterne er ansvarlige for anvendelsen af sådanne foranstaltninger, men de er også ansvarlige for foranstaltningerne til bekæmpelse af dyresygdomme. Hvis de tager del i det finansielle ansvar for støtteforanstaltningerne, vil de også gøre deres bedste på det veterinære og sundhedsmæssige område for at udrydde sygdommene hurtigst muligt og for at minimere omkostningerne. Et yderligere argument herfor er, at medfinansieringsordningen allerede nu anvendes til at yde kompensation til landbrugere for veterinære slagtninger af deres dyr i tilfælde af sygdomsudbrud. Den Europæiske Revisionsret har i særberetning nr. 1/2000 om klassisk svinepest anbefalet en fuldstændig parallelitet med hensyn til finansieringen af veterinærforanstaltninger og markedsstøtteforanstaltninger.

For at medfinansieringen kan fortsætte efter Domstolens dom, foreslås det at ændre de tilsvarende artikler i de forskellige rådsforordninger ved indførelse af klare lovbestemmelser for en sådan ordning. Denne ændring bør vedrøre alle ovennævnte markedsordninger.

2004/0254 (CNS)

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om ændring af forordning (EØF) nr. 2759/75, (EØF) nr. 2771/75, (EØF) nr. 2777/75, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1255/1999 og (EF) nr. 2529/2001 for så vidt angår undtagelsesforanstaltningerne til støtte for markedet

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Visse fælles markedsordninger indeholder undtagelsesforanstaltninger til støtte for markedet for at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, som er et resultat af anvendelsen af forholdsregler, der skal modvirke spredning af sygdomme hos dyr. Disse foranstaltninger findes i:

- artikel 20 i Rådets forordning (EØF) nr. 2759/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for svinekød[1]

- artikel 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 2771/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for æg[2]

- artikel 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 2777/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for fjerkrækød[3]

- artikel 39 i Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød[4]

- artikel 36 i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter[5] og

- artikel 22 i Rådets forordning (EF) nr. 2529/2001 af 19. december 2001 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød[6].

(2) Som følge af udbrud af epizootier i Fællesskabet har der tidligere været meget alvorlige kriser på markederne for animalske produkter, navnlig på kødmarkederne. For at undgå alvorlige forstyrrelser på de pågældende markeder har Kommissionen måttet vedtage undtagelsesforanstaltninger til støtte for disse markeder i de berørte medlemsstater, hvilket har medført betydelige udgifter på fællesskabsbudgettet.

(3) Medlemsstaterne påtager sig i den forbindelse hovedansvaret for bekæmpelsen af udbrud og spredning af epizootier. I denne situation synes det i betragtning af disse epizootiers omfang og varighed, der nødvendiggør en stor indsats til støtte for markedet, hensigtsmæssigt, at Fællesskabet og den pågældende medlemsstat deler udgifterne til den støtte, der udbetales til producenterne.

(4) Støtteforanstaltningernes vedtagelse bør gøres betinget af, at medlemsstaterne vedtager foranstaltninger vedrørende menneskers og dyrs sundhed, som gør det muligt hurtigt at bringe eventuelle epizootier til ophør.

(5) Medlemsstaternes finansielle bidrag til undtagelsesforanstaltningerne til støtte for markedet bør fritages for anvendelsen af statsstøttereglerne –

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2759/75 affattes således:

”Artikel 20

1. For at tage hensyn til de begrænsninger i den interne EF-samhandel eller i samhandelen med tredjelande, som er et resultat af anvendelsen af forholdsregler, der skal modvirke spredning af sygdomme hos dyr, kan der efter den i artikel 24 omhandlede procedure træffes undtagelsesforanstaltninger til støtte for det marked, som berøres af sådanne begrænsninger. Disse foranstaltninger må kun træffes, hvis medlemsstaterne har truffet foranstaltninger vedrørende dyrs og menneskers sundhed for hurtigst muligt at bringe epizootierne til ophør, og i det omfang og for det tidsrum, der er strengt nødvendigt for understøttelsen af det pågældende marked.

2. Fællesskabet deltager i finansieringen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger med 50 % af de af medlemsstaterne afholdte udgifter.

3. Traktatens artikel 87, 88 og 89 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes finansielle bidrag til de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.”

Artikel 2

Artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2771/75 affattes således:

”Artikel 14

1. For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, som kan blive resultatet af anvendelsen af forholdsregler beregnet på at bekæmpe udbredelse af sygdomme hos dyr, kan der efter den i artikel 17 omhandlede procedure træffes undtagelsesforanstaltninger til støtte for det marked, som berøres af sådanne begrænsninger. Disse foranstaltninger må kun træffes, hvis medlemsstaterne har truffet foranstaltninger vedrørende dyrs og menneskers sundhed for hurtigst muligt at bringe epizootierne til ophør, og i det omfang og for det tidsrum, det er strengt nødvendigt for understøttelsen af dette marked.

2. Fællesskabet deltager i finansieringen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger med 50 % af de af medlemsstaterne afholdte udgifter.

3. Traktatens artikel 87, 88 og 89 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes finansielle bidrag til de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.”

Artikel 3

Artikel 14 i forordning (EØF) nr. 2777/75 affattes således:

”Artikel 14

1. For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, som kan blive resultatet af anvendelsen af forholdsregler beregnet på at bekæmpe udbredelse af sygdomme hos dyr, kan der efter den i artikel 17 omhandlede procedure træffes undtagelsesforanstaltninger til støtte for det marked, som berøres af sådanne begrænsninger. Disse foranstaltninger må kun træffes, hvis medlemsstaterne har truffet foranstaltninger vedrørende dyrs og menneskers sundhed for hurtigst muligt at bringe epizootierne til ophør, og i det omfang og for det tidsrum, det er strengt nødvendigt for understøttelsen af dette marked.

2. Fællesskabet deltager i finansieringen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger med 50 % af de af medlemsstaterne afholdte udgifter.

3. Traktatens artikel 87, 88 og 89 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes finansielle bidrag til de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.”

Artikel 4

Artikel 39 i forordning (EF) nr. 1254/1999 affattes således:

”Artikel 39

1. For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, der kan følge af anvendelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af udbredelsen af sygdomme hos dyr, kan der efter den i artikel 43 omhandlede procedure træffes undtagelsesforanstaltninger for at støtte det marked, som berøres af disse begrænsninger. Disse foranstaltninger må kun træffes, hvis medlemsstaterne har truffet foranstaltninger vedrørende dyrs og menneskers sundhed for hurtigst muligt at bringe epizootierne til ophør, og i det omfang og for det tidsrum, det er strengt nødvendigt for at støtte dette marked.

2. Fællesskabet deltager i finansieringen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger med 50 % af de af medlemsstaterne afholdte udgifter.

3. Traktatens artikel 87, 88 og 89 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes finansielle bidrag til de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.”

Artikel 5

Artikel 36 i forordning (EF) nr. 1255/1999 affattes således:

”Artikel 36

1. For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, som kan følge af anvendelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af udbredelsen af sygdomme hos dyr, kan der efter den i artikel 42 omhandlede procedure træffes undtagelsesforanstaltninger for at støtte det marked, som berøres af disse begrænsninger. Disse foranstaltninger må kun træffes, hvis medlemsstaterne har truffet foranstaltninger vedrørende dyrs og menneskers sundhed for hurtigst muligt at bringe epizootierne til ophør, og i det omfang og for det tidsrum, det er strengt nødvendigt for at støtte dette marked.

2. Fællesskabet deltager i finansieringen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger med 50 % af de af medlemsstaterne afholdte udgifter.

3. Traktatens artikel 87, 88 og 89 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes finansielle bidrag til de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.”

Artikel 6

Artikel 22 i forordning (EF) nr. 2529/2001 affattes således:

”Artikel 22

1. For at tage hensyn til de begrænsninger i den frie vareomsætning, som kan følge af anvendelsen af foranstaltninger til bekæmpelse af udbredelsen af sygdomme hos dyr, kan der efter den i artikel 25, stk. 2, omhandlede procedure træffes undtagelsesforanstaltninger til støtte for det marked, som berøres af disse begrænsninger. Disse foranstaltninger må kun træffes, hvis medlemsstaterne har truffet foranstaltninger vedrørende dyrs og menneskers sundhed for hurtigst muligt at bringe epizootierne til ophør, og i det omfang og for det tidsrum, det er strengt nødvendigt for at støtte dette marked.

2. Fællesskabet deltager i finansieringen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger med 50 % af de af medlemsstaterne afholdte udgifter.

3. Traktatens artikel 87, 88 og 89 finder ikke anvendelse på medlemsstaternes finansielle bidrag til de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.”

Artikel 7

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Rådets vegne

Formand

+++++ TABLE +++++

[1] EFT L 282 af 1.11.1975, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1365/2000(EFT L 156 af 29.6.2000, s. 5).

[2] EFT L 282 af 1.11.1975, s. 49. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003(EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1).

[3] EFT L 282 af 1.11.1975, s. 77. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003(EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1.).

[4] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1782/2003(EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1).

[5] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 48. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 186/2004(EUT L 29 af 3.2.2004, s. 6).

[6] EFT L 341 af 22.12.2001, s. 3.