KOMMI SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(92) 509 endelig udg. 
Bruxelles, den 21. december 1992 
Forslag t i I 
RÅDETS AFGØRELSE 
om indgåelse af 
konventionen om den biologiske diversitet 
(forelagt af Kommissionen) 

- 2 -
RESUME 
Forslaget til Rådets beslutning om indgåelse af konventionen om den biolo­
giske diversitet udgør retsgrundlaget for Det Europæiske Økonomiske Fælles­
skabs ratifikation af den nævnte konvention og opstiller den tidsplan, 
medlemsstaterne skal følge i samme øjemed. 
- 3 -
Begrundelse 
1. I 1987 nedsattes der en ekspertgruppe under De Forenede Nationers Miljø­
program, som skulle undersøge, om der var behov for en international 
aftale om bevaring af den biologiske diversitet. 
2. Efter fire ekspertmøder blev der nedsat en medlemsstatslig forhandlings-
komité for en konvention om den biologiske diversitet, og forhandlin­
gerne påbegyndtes i juni 1991, på grundlag af et udkast forberedt af 
UNEP's sekretar iat. 
3. Den 29. Juli 1991 bemyndigede Rådet EF-Kommissionen ti i at deltage i 
disse forhandlingsmøder på Fællesskabets vegne. 
4. Denne beslutning blev truffet af flere grunde: 
- På Det Europæiske Råds møde i Dublin (Juni 1990) erkendte Fællesska­
bet, at det havde en særlig rolle at spille for løsningen af globale 
miljøproblemer. Bevaring af den biologiske diversitet er et af de 
vigtige problemer på dette område. 
- Fællesskabet havde allerede længe inden Det Europæiske Råds møde i 
Dublin opstillet fælles politikker og foranstaltninger til beskyt­
telse af biotoper og truede arter. Fællesskabet er part i interna­
tionale aftaler om naturbeskyttelse, f.eks. Bern-konventionen (be­
skyttelse af vilde dyr og planter samt naturlige levesteder) og Bonn­
konventionen (beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr). Fælles­
skabet er også stærkt engageret i CITES, konventionen om beskyttelse 
af udryddelsestruede vilde dyr og planter. 
5. Kommissionen deltog i de fire mellemstatslige forhandlingsmøder, der 
blev afholdt i henholdsvis september 1991 (Nairobi), november 1991 
(Genève), februar og maj 1992 (Nairobi). 
6. På det sidste mellemstatslige forhandlingsmøde (maj 1992) blev der nået 
til enighed om en tekst til en konvention om den biologiske diversitet. 
7. Konventionen om den biologiske diversitet blev undertegnet af Fælles­
skabet og dets medlemsstater den 9. juni 1992 under De Forenede Natio­
ners konference om miljø og udvikling i Rio de Janeiro. 
8. I forbindelse med Fællesskabets undertegnelse af konventionen om den 
biologiske diversitet erklærede Portugals ministerpræsident, Anibal 
CAVACO SILVA, på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters 
vegne, at "denne konvention indeholder en række foranstaltninger, der 
kan danne grundlag for fremskridt på dette vigtige område". 
- 4 -
9. I betragtning af tilknytningen mellem nogle af konventionens bestem­
melser og de internationale regler om intellektuel ejendomsret på den 
ene side og Kommissionens direktivforslag om retsbeskyttelse af bio­
teknologiske opfindelser på den anden side, er det hensigtsmæssigt: 
- at Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater fremsætter en 
fortolkningserklæring i forbindelse med konventionens ratifikation 
(jf. bilag III); 
- at Kommissionen mærker sig, at konventionen forudsætter, at de kon­
traherende parter kan have patenter og andre midler til beskyttelse 
af bioteknologiske opfindelser; der er derfor intet til hinder for, 
at Fællesskabet yder bioteknologiske opfindelser ensartet beskyttelse 
på fællesskabsplan. 
10. Både af hensyn til sammenhængen i Fællesskabets foranstaltninger og 
disses effektivitet er det i Fællesskabets interesse at ratificere kon­
ventionen om den biologiske diversitet; hermed forstærkes Fællesskabets 
naturbeskyttelsesforanstaltninger i og med at de forenes med andre 
landes indsats på området. 
- 5 -
FORSLAG TIL RÅDETS BESLUTNING OM INDGÅELSE AF KONVENTIONEN OM DEN BIOLO­
GISKE DIVERSITET 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 130 S, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Par Iamentet^1), 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalgt, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Fællesskabet deltog i forhandlingerne under De Forenede Nationers Miljø­
program om udarbejdelse af en konvention om den biologiske diversitet^3); 
under De Forenede Nationers konference om miljø og udvikling i Rio de 
Janeiro den 3.-14. juni 1992 undertegnede Fællesskabet konventionen om den 
biologiske diversitet; 
formålet med denne konvention er at sikre bevaring af den biologiske diver­
sitet, bæredygtig udnyttelse af dens bestanddele og rimelig og retfærdig 
fordeling af fordelene ved udnyttelsen af de genetiske ressourcer; 
i henhold til konventionens artikel 34 kan den ratificeres, accepteres eller 
godkendes af stater og af regionale organisationer for økonomisk integra­
tion; 
i medfør af Traktatens artikel 130 R er et af Fællesskabets mål at beskytte 
miljøet, hvilket omfatter naturbeskyttelse; 
(1) EFT C 
(2) EFT C 
(3) Rådets konklusioner fra juni 1991 er ikke offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
- 6 -
Fællesskabet har allerede udviklet og iværksat omfattende foranstaltninger 
ti I at beskytte den biologiske diversitet på sit eget område, og dette er et 
vigtigt bidrag til biodiversitetens bevaring globalt; 
naturbevaring er et globalt anliggende, hvorfor det er i Fællesskabets 
interesse at deltage i internationale bestræbelser med samme sigte; 
Det Europæiske Fællesskab har økonomisk interesse i, at den globale biolo­
giske diversitet bevares og udnyttes på et bæredygtigt grundlag, og også i 
at vedtage gensidigt accepterede regler om ressourcernes anvendelse og om 
fordeling af fordelene herved; 
i betragtning af de foranstaltninger, Fællesskabet allerede har truffet på 
nogle af de områder, konventionen omfatter, bør Fællesskabet påtage sig sit 
ansvar på disse områder på internationalt plan; 
da Fællesskabet og dets medlemsstater deler kompetence på de områder, 
konventionen omfatter, er det nødvendigt, at Fællesskabet og dets medlems­
stater bliver kontraherende parter, så alle forpligtelserne i henhold til 
konventionen kan opfyldes forsvarligt; 
da der må handles hurtigt, er det vigtigt, at Fællesskabet og dets medlems­
stater snarest muligt fuldfører procedurerne med ratifikation eller godken­
delse af konventionen; 
det er ønskeligt, at Fællesskabet og medlemsstaterne om muligt deponerer 
deres ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumenter samtidig -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: 
Artikel 1 
Konventionen om den biologiske diversitet, undertegnet i Rio de Janeiro i 
Juni 1992, vedtages hermed af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab. 
Konventionens tekst er knyttet som bilag I til denne beslutning. 
- 7 -
Artikel 2 
1. På vegne af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab deponerer Rådets for­
mand godkendelsesinstrumentet hos De Forenede Nationers generalsekretær 
i medfør af konventionens artikel 34, stk. 1. 
2. Samtidig deponerer formanden i henhold til konventionens artikel 34, 
stk. 3, den erklæring om Fællesskabets kompetence, der er vedføjet denne 
beslutning som bilag II, såvel som teksten til den erklæring, der er 
anført i bilag III til denne beslutning. 
Artikel 3 
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til, at medlems­
staternes og Fællesskabets ratifikations- eller godkendelsesinstrumenter 
deponeres senest den 30.06.1993 og så vidt muligt samtidigt. 
2. Medlemsstaterne underretter senest den 30.04.1993 Kommissionen om deres 
beslutning om at ratificere konventionen eller, alt efter omstændighe­
derne, den sandsynlige dato for afslutningen af disse procedurer. Kom­
missionen vælger, i samarbejde med medlemsstaterne, en dato for samti­
dig deponering af disse instrumenter. 
Artikel 4 
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
- 8 -
BILAQ \ 
TEKSTEN TIL KONVENTIONEN OM DEN BIOLOGISKE DIVERSITET 
!s 
DE FORENEDE NATIONERS MILJØPROGRAM UNEP 
KONVENTION OM DEN BIOLOGISKE DIVERSITET 
5. JUNI 1992 
-|Ô -
KONVENTION OM DEN BIOLOGISKE DIVERSITET 
Præambel 
De kontraherende parter -
Som er klar over den biologiske diversitets iboende værdi og den økologiske, 
genetiske, sociale, økonomiske, videnskabelige, pædagogiske, kulturelle, 
rekreative og æstetiske værdi, som må tillægges den biologiske diversitet og 
dennes bestanddele, 
som tillige er klar over den biologiske diversitets betydning for udviklin­
gen og for bevarelsen af biosfærens livsbevarende systemer, 
som bekræfter, at det er i hele menneskehedens interesse, at den biologiske 
diversitet bevares, 
som på ny bekræfter, at landene har suveræn ret til deres egne biologiske 
ressourcer, 
som tillige bekræfter, at landene har ansvaret for at bevare deres biolo­
giske diversitet og for at udnytte deres biologiske ressourcer på en bære­
dygtig måde, 
som er betænkelige ved, at den biologiske diversitet er i stærk tilbagegang 
som følge af visse menneskelige aktiviteter, 
som er klar over, at der er generel mangel på oplysninger og viden om den 
biologiske diversitet, og at der er et presserende behov for at udvikle 
videnskabelige, tekniske og institutionelle midler til at tilvejebringe den 
grundlæggende forståelse, der kræves til planlægning og gennemførelse af eg­
nede foranstaltninger, 
som mærker sig, at det er afgørende at foregribe, forhindre og bekæmpe år­
sagerne til et betydeligt svind i eller tab af biologisk diversitet, og 
dette ved kiI den, 
som tillige mærker sig, at mangel på videnskabelig sikkerhed i tilfælde, 
hvor der er fare for stærk nedgang i eller tab af den biologiske diversi­
tet, ikke må bruges som påskud til at udsætte foranstaltninger til at undgå 
eller mindske denne fare, 
som endvidere mærker sig, at den grundlæggende forudsætning for bevaring af 
den biologiske diversitet er in situ-bevaring af økosystemer og naturlige 
levesteder og opretholdelse og genetablering af levedygtige populationer af 
arter i deres naturlige omgivelser, 
som endvidere mærker sig, at ex situ-foranstaltninger, om muligt i oprindel­
seslandet, også spiller en vigtig rolle, 
som erkender, at mange indfødte og lokale samfund med traditionsbunden leve­
vis traditionelt er stærkt afhængige af de biologiske ressourcer, og at det 
er ønskeligt, at der sker en retfærdig fordeling af fordelene ved anvendel­
sen af traditionel viden, nyskabelser og praksis af betydning for bevaring 
af den biologiske diversitet og bæredygtig udnyttelse af dens bestanddele, 
-14 -
som tillige erkender, at kvinder spiller en afgørende rolle for bevaring og 
bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, og som bekræfter behovet 
for, at kvinderne deltager fuldt ud på alle niveauer i politiske beslutnin-
gerr om og gennemførelsen af foranstaltninger til bevaring af den biologiske 
diversitet, 
som understreger, at det er vigtigt og nødvendigt at fremme internationalt, 
regionalt og globalt samarbejde mellem lande og tværnationale organisationer 
og den private sektor med henblik på bevaring af den biologiske diversitet 
og bæredygtig udnyttelse af dens bestanddele, 
som erkender, at tilvejebringelse af nye og supplerende finansielle ressour­
cer og passende adgang til relevant teknologi kan forventes at have væsent­
lig betydning for verdens muligheder for at imødegå tabet af biologisk di­
versitet , 
som endvidere erkender, at der kræves særlige midler til at imødekomme ud­
viklingslandenes behov, herunder tilvejebringelse af nye og supplerende 
finansielle ressourcer og passende adgang til relevant teknologi, 
som I denne forbindelse mærker sig de særlige vilkår, der gør sig gældende 
for de mindst udviklede lande og små øriger, 
som erkender, at der kræves betydelige investeringer til at bevare den bio­
logiske diversitet, og at disse investeringer kan forventes at medføre en 
lang række miljømæssige, økonomiske og sociale fordele, 
som erkender, at økonomisk og social udvikling og udrydning af fattigdommen 
er udviklingslandenes første og altovervejende prioritering, 
som er klar over, at bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske di­
versitet er en afgørende forudsætning for, at verdens voksende befolknings 
behov for bl.a. føde og sundhed skal kunne imødekommes, og at adgang ti I og 
fælles udnyttelse af såvel genetiske ressourcer som teknologi er væsentlig 
herfor, 
som mærker sig, at bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske di­
versitet i sidste ende vil styrke venskabsforbindelserne mellem landene og 
bidrage til fred for menneskeheden, 
som ønsker at udbygge og supplere eksisterende internationale arrangementer 
til bevaring af den biologiske diversitet og bæredygtig udnyttelse af dens 
bestanddele, 
som er besluttet på at bevare og udnytte den biologiske diversitet på et bæ­
redygtigt grundlag til gavn for den nuværende og de kommende generationer -
ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE: 
-»1-
Artikel 1 
Formå I 
Formålet med denne konvention, der skal virkeliggøres i overensstemmelse 
med de relevante bestemmelser i konventionen, er bevaring af den biologiske 
diversitet, bæredygtig udnyttelse af dens bestanddele og rimelig og retfær­
dig fordeling af de fordele, udnyttelsen af de genetiske ressourcer resul­
terer i, bl.a. på grundlag af behørig adgang til de genetiske ressourcer og 
passende overførsel af relevant teknologi, under hensyntagen til samtlige 
rettigheder til disse ressourcer og til teknologien, samt på grundlag af 
adækvat finansiering. 
Artikel 2 
Definitioner 
I denne konvention forstås ved: 
"Beskyttet område": et geografisk afgrænset område, som er udpeget eller 
reguleret, og som forvaltes med henblik på bestemte bevaringsmål. 
"Biologisk diversitet": mangfoldigheden af levende organismer fra alle kil­
der, herunder bl.a. terrestriske, marine og andre akvatiske økosystemer og 
de økologiske strukturer, de indgår i; diversitet omfatter diversitet inden 
for de enkelte arter og mellem arterne samt økosystemernes diversitet. 
"Biologiske ressourcer": genetiske ressourcer, organismer eller dele heraf, 
populationer eller en hvilken som helst anden biotisk bestanddel af øko­
systemerne, som kan udnyttes af eller have værdi for menneskeheden nu eller 
i fremtiden. 
"Bioteknologi": enhver teknologisk udnyttelse af biologiske systemer, leven­
de organismer eller produkter heraf med henblik på at fremstille eller ændre 
produkter eller processer til bestemte anvendelser. 
"Bæredygtig udnyttelse": udnyttelse af bestanddele af den biologiske diver­
sitet på en sådan måde og i et sådant omfang, at det ikke fører til nedgang 
i den biologiske diversitet på lang sigt, hvorved den biologiske diversitets 
muligheder for at dække nuværende og kommende generationers behov og ønsker 
opretholdes. 
"Ex situ-bevaring": bevaring af bestanddele af den biologisk diversitet uden 
for deres naturlige levesteder. 
"Genetisk materiale": ethvert materiale hidrørende fra planter, dyr, mikro­
organismer eller af anden oprindelse, indeholdende funktionsdygtige arve­
enheder . 
"Genetiske ressourcer": genetisk materiale af aktuel eller potentiel værdi. 
"In situ-betingelser": betingelser, hvor de genetiske ressourcer findes i 
økosystemer og naturlige levesteder og, for så vidt angår opdrættede eller 
dyrkede arter, i de omgivelser, hvor de har udviklet deres særlige egen­
skaber . 
-15-
"In situ-bevaring": bevaring af økosystemer og naturlige levesteder og op­
retholdelse og genetablering af levedygtige populationer af arter i deres 
naturlige omgivelser og, for så vidt angår opdrættede eller dyrkede arter, i 
de omgivelser, hvor de har udviklet deres særlige egenskaber. 
"Land, der tilvejebringer genetiske ressourcer": det land, der tilvejebrin­
ger genetiske ressourcer indsamlet fra in sltu-kllder, herunder populationer 
af både vilde og opdrættede/dyrkede arter, eller taget fra ex situ-kilder, 
uanset om de har deres oprindelse i det pågældende land. 
"Levested": det sted eller den type lokalitet, hvor en organisme eller popu­
lation forekommer naturligt. 
"Opdrættede eller dyrkede arter": arter, hvis naturlige udviklingsproces 
mennesket har indvirket på med henblik på at imødekomme sine behov. 
"Oprindelsesland for genetiske ressourcer": det land, som sidder inde med de 
pågældende genetiske ressourcer in situ. 
"Regional organisation for økonomisk integration": en organisation oprettet 
af suveræne stater i et givet geografisk område, som af dens medlemsstater 
har fået tildelt kompetence på de af denne konvention omfattede områder, og 
som, efter organisationens egne bestemmelser, er behørigt bemyndiget til at 
undertegne, ratificere, acceptere, godkende eller tiltræde konventionen. 
"Teknologi" omfatter bioteknologi. 
"Økosystem": et dynamisk system af plante-, dyre- og mikroorganismesamfund 
og disses ab ioti ske miljø, der vekselvirker som en funktionel enhed. 
Artikel 3 
Princip 
I overensstemmelse med De Forenede Nationers Pagt og principperne i inter­
national ret har stater suveræn ret til at udnytte deres egne ressourcer i 
henhold til deres egen miljøpolitik og ansvaret for at sikre, at aktiviteter 
under deres Jurisdiktion eller kontrol ikke forårsager skade på miljøet i 
andre stater eller i områder uden for grænserne for deres nationale Juris­
diktion. 
Artikel 4 
Geog r a f i sk anvende Isesomr ide 
Uden at dette berører andre staters rettigheder, og medmindre andet udtryk­
keligt er fastsat i denne konvention, finder konventionens bestemmelser an­
vendelse for hver kontraherende part 
a) i områder inden for grænserne af partens nationale Jurisdiktion, for så 
vidt angår bestanddele af den biologiske diversitet, og 
b) inden for eller uden for grænserne af partens nationale jurisdiktion, 
for så vidt angår processer og aktiviteter, der finder sted under par­
tens jurisdiktion eller kontrol, uanset hvor virkningerne heraf optræ­
der. 
-1*1-
Artikel 5 
Samarbejde 
Alle de kontraherende parter samarbejder, så vidt muligt og alt efter om­
stændighederne, med andre kontraherende parter direkte eller, hvor det måtte 
være hensigtsmæssigt, gennem kompetente Internationale organisationer, når 
det drejer sig om områder uden for den pågældende parts nationale jurisdik­
tion og vedrørende andre spørgsmål af gensidig interesse, med henblik på 
bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet. 
Artikel 6 
Generelle foranstaltninger til bevaring og bæredygtig udnyttelse 
Alle de kontraherende parter skal, i overensstemmelse med deres særlige 
vilkår og muligheder: 
a) udvikle nationale strategier, planer eller programmer for bevaring og 
bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet eller i dette øjemed 
tilpasse eksisterende strategier, planer eller programmer, som bl.a. 
skal baseres på de af denne konventions foranstaltninger, der er rele­
vante for den pågældende kontraherende part; og 
b) så vidt muligt og alt efter omstændighederne, integrere bevaring og bæ­
redygtig udnyttelse af den biologiske diversitet i relevante sektorale 
eller tværsektorale planer, programmer og politikker. 
Artikel 7 
Identifikation og overvågning 
Alle de kontraherende parter skal, så vidt muligt og alt efter omstændig­
hederne, navnlig med henblik på artikel 8-10: 
a) identificere bestanddele af den biologiske diversitet, der er af betyd­
ning for dens bevaring og bæredygtige udnyttelse, under hensyntagen til 
den vejledende liste over kategorier i bilag I; 
b) ved prøvetagning og andre metoder overvåge de bestanddele af den biolo­
giske diversitet, der er identificeret i henhold til litra a), med sær­
lig vægt på de bestanddele, som kræver øjeblikkelige bevaringsforan­
staltninger, og de bestanddele, som indebærer de bedste muligheder for 
bæredygtig udnyttelse; 
c) identificere processer og kategorier af aktiviteter, som har eiler kan 
formodes at have betydelige negative virkninger på bevaring og bære­
dygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, og overvåge virkningerne 
heraf ved prøvetagning og andre metoder; 
d) med enhver passende ordning bevare og organisere data fra identifice­
rings- og overvågningsaktiviteter foretaget i medfør af litra a), b) og 
c). 
Artikel 8 
In situ-bevaring 
Hver kontraherende part skal, så vidt muligt og alt efter omstændighederne 
a) oprette et system med beskyttede områder eller områder, der kræver sær­
lige foranstaltninger til bevaring af den biologiske diversitet; 
b) om nødvendigt opstille retningslinjer for udvælgelse, oprettelse og 
forvaltning af beskyttede områder eller områder, der kræver særlige 
foranstaltninger til bevaring af den biologiske diversitet; 
c) regulere eller forvalte biologiske ressourcer, der er vigtige for be­
varing af den biologiske diversitet, det være sig i eller uden for be­
skyttede områder, med henblik på at sikre bevaring og bæredygtig ud­
nyttelse af disse ressourcer; 
d) fremme beskyttelsen af økosystemer, naturlige levesteder og oprethol­
delse af levedygtige populationer af arter i naturlige omgivelser; 
e) fremme miljøforsvarlig og bæredygtig udvikling i områder, der støder op 
til beskyttede områder, med henblik på at fremme beskyttelsen af disse 
områder ; 
f) genetablere og genoprette ødelagte økosystemer og fremme genetablering 
af truede arter, bl.a. gennem udvikling og gennemførelse af planer og 
andre forvaltningsstrategier; 
g) udvikle eller bevare midler til at regulere, forvalte eller styre risi­
koen ved anvendelse og udledning af levende, bioteknologisk modificerede 
organismer, som kan formodes at have negative miljøvirkninger til skade 
for bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, idet 
der også tages hensyn til sundhedsrisikoen for mennesker; 
h) forhindre indførelse af, kontrollere eller udrydde fremmede arter, der 
truer økosystemer, levesteder eller arter; 
i) bestræbe sig på at tilvejebringe de nødvendige betingelser for for lige­
lighed mellem de nuværende anvendelser og bevaringen af den biologiske 
diversitet og en bæredygtig udnyttelse af dens bestanddele; 
j) med forbehold af partens nationale lovgivning respektere, beskytte og 
bevare viden, nyskabelser og praksis, der findes hos indfødte og lokale 
samfund med en traditionel levevis, som har betydning for bevaring og 
bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, og fremme udbredt 
anvendelse af viden, nyskabelser og praksis af denne art, med indeha­
vernes godkendelse og deltagelse, og anspore til retfærdig fordeling af 
fordelene ved udnyttelsen af viden, nyskabelser og praksis af denne art; 
k) udvikle eller bevare lovgivning og/eller andre regulerende virkemidler 
ti I at beskytte truede arter og populationer; 
I) regulere eller forvalte de pågældende processer og kategorier af aktivi­
teter i tilfælde, hvor en betydelig negativ indvirkning på den biologi­
ske diversitet er blevet påpeget i medfør af artikel 7; og 
m) samarbejde om tilvejebringelse af økonomisk støtte og anden form for 
støtte til in situ-bevaring som omhandlet i litra a)-l), navnlig til 
udviklingslandene. 
- leT-
Art Ikel 9 
Ex s Itu-bevarIng 
Aile de kontraherende parter skal, så vidt muligt og alt efter omstændig­
hederne, navnlig med henblik på at supplere in situ-foranstaltninger: 
a) træffe foranstaltninger til ex situ-bevaring af bestanddele af den bio­
logiske diversitet, om muligt i oprindelseslandet for de pågældende 
bestanddele-, 
b) skabe og opretholde faciliteter til ex situ-bevaring og udforskning af 
planter, dyr og mikroorganismer, om muligt i oprindelseslandet for de 
pågældende genetiske resssourcer; 
c) træffe foranstaltninger til genopretning og genetablering af truede 
arter og til genindførelse af dem i deres naturlige levesteder på pas­
sende bet ingelser; 
d) regulere og forvalte indsamling af biologiske ressourcer fra naturlige 
levesteder med henblik på ex situ-bevarIng på en sådan måde, at økosy­
stemer og in situ-populationer af arter ikke trues, undtagen hvis sær­
lige midlertidige ex situ-foranstaltninger kræves i henhold til 
Iitra c); og 
e) samarbejde om tilvejebringelse af økonomisk støtte og anden form for 
støtte med henblik på ex situ-bevaring som omhandlet i litra a)-d) og om 
skabelse og opretholdelse af faciliteter til ex situ-bevaring i 
udv i kI i ngsI andene. 
Artikel 10 
Bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitets bestanddele 
Alle de kontraherende parter skal, så vidt muligt og alt efter omstændig­
hederne: 
a) integrere hensynet til bevaring og bæredygtig udnyttelse af de biolo­
giske ressourcer i deres beslutningsprocesser; 
b) træffe foranstaltninger vedrørende udnyttelsen af de biologiske ressour­
cer for at undgå eller mindske negative følger for den biologiske diver­
sitet; 
c) beskytte og fremme sædvanemæssig udnyttelse af de biologiske ressourcer 
i overensstemmelse med den traditionelle kultur, når denne er forenelig 
med hensynet til bevaring eller bæredygtig udnyttelse; 
d) hjælpe lokale befolkninger med at udvikle og gennemføre udbedrende for­
anstaltninger i beskadigede områder, hvor den biologiske diversitet er 
aftaget; og 
e) anspore til samarbejde mellem deres offentlige myndigheder og den pri­
vate sektor om udvikling af metoder til bæredygtig udnyttelse af de 
biologiske ressourcer. 
n 
Artikel 11 
Incitamenter 
Alle de kontraherende parter skal, så vidt muligt og alt efter omstændig­
hederne, træffe økonomisk og socialt forsvarlige foranstaltninger, der vir­
ker som incitamenter til bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske 
diversitets bestanddele. 
Artikel 12 
Forskning og undervisning 
De kontraherende parter skal, under hensyntagen til udviklingslandenes 
I i ge behov : sær-
a) opstille og videreføre programmer for videnskabelig og teknisk uddan­
nelse og undervisning i identificering, bevaring og bæredygtig udnyt­
telse af den biologiske diversitet og dens bestanddele og yde støtte til 
sådan uddannelse og undervisning til dækning af udviklingslandenes sær-
Iige behov; 
b) fremme og anspore til forskning, der bidrager til bevaring og bæredygtig 
udnyttelse af den biologiske diversitet, navnlig i udviklingslandene, 
bl.a. i overensstemmelse med de beslutninger, som parternes konference 
har truffet på grundlag af udtalelser fra Hjælpeorganet for Videnskabe­
lig, Teknisk og Teknologisk Rådgivning; 
c) i tråd med bestemmelserne i artikel 16, 18 og 20, anspore til og sam­
arbejde om at udnytte de videnskabelige fremskridt inden for forskningen 
i den biologiske diversitet med henblik på at udvikle metoder til beva­
ring og bæredygtig udnyttelse af de biologiske ressourcer. 
Artikel 13 
Undervisning og folkeoplysning 
De kontraherende parter skal: 
a) fremme og anspore til bedre forståelse for betydningen af og de nødven­
dige foranstaltninger til, at den biologiske diversitet bevares, og an­
spore til, at disse spørgsmål udbredes gennem medierne og integreres i 
uddannelsesprogrammer; og 
b) samarbejde, hvor det relevant, med andre stater og internationale or­
ganisationer om udvikling af undervisnings- og folkeoplysningsprogrammer 
vedrørende bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversi­
tet. 
Artikel 14 
Konsekvensvurdering og mindskelse af de negative virkninger 
1. Alle de kontraherende parter skal, så vidt muligt og alt efter omstæn­
dighederne: 
a) indføre passende procedurer, der indebærer miljøkonsekvensvurdering 
af planlagte projekter, som kan formodes at få betydelige negative 
virkninger på den biologiske diversitet, med henblik på at undgå el­
ler begrænse disse virkninger og, hvor det er relevant, give offent­
ligheden mulighed for at deltage i disse procedurer; 
b) indføre passende ordninger til at sikre, at der tages behørigt hensyn 
til miljøkonsekvenserne af de af deres programmer og politikker, der 
kan forventes at få betydelige negative virkninger på den biologiske 
diversitet; 
c) på gensidigt grundlag fremme anmeldelse af, udveksling af oplysninger 
om og samråd om aktiviteter henhørende under deres Jurisdiktion eller 
kontrol, som kan forventes at få betydelige negative virkninger på 
den biologiske diversitet i andre stater eller områder uden for græn­
serne for national Jurisdiktion, ved at anspore til, at der, alt ef­
ter omstændighederne, indgås bilaterale, regionale eller multilate­
rale ordninger; 
d) ved overhængende eller alvorlig fare eller skade, der opstår under 
parternes Jurisdiktion eller kontrol, og som rammer den biologiske 
diversitet inden for andre staters Jurisdiktion eller i områder uden 
for grænserne for national Jurisdiktion, øjeblikkeligt meddele de 
stater, der vil kunne blive berørt, om denne fare eller skade og ind­
lede foranstaltninger til at forhindre eller begrænse den pågældende 
fare el 1er skade; og 
e) fremme nationale ordninger for nødforanstaltninger til at imødegå 
aktiviteter eller naturligt eller på anden måde opståede hændelser, 
som indebærer alvorlig og øjeblikkelig fare for den biologiske diver­
sitet, og anspore til internationalt samarbejde med henblik på at 
supplere sådanne nationale bestræbelser, samt opstille fælles nød­
planer, hvis dette er hensigtsmæssigt og vedtaget af de pågældende 
stater eller regionale organisationer for økonomisk integration. 
2. Parternes konference skal, på grundlag af undersøgelser, gennemgå 
spørgsmålet om ansvar og godtgørelse, herunder udbedring af og er­
statning for skader på den biologiske diversitet, medmindre ansvars­
spørgsmålet er et rent internt anliggende. 
Artikel 15 
Adgang til de genetiske ressourcer 
1. I erkendelse af, at staterne har suveræn ret til deres naturressourcer, 
henhører kompetencen til at regulere adgangen til de genetiske ressour­
cer under de nationale regeringer og er omfattet af den nationale lov­
givning. 
2. Alle de kontraherende parter bestræber sig på at skabe betingelser for 
at fremme adgangen til de genetiske ressourcer, så andre kontraherende 
parter kan udnytte dem miljømæssigt forsvarligt, og på ikke at pålægge 
restriktioner herfor, der er i strid med denne konventions mål. 
- 10 -
3. Med henblik på denne konvention forstås der ved genetiske ressourcer, 
der tilvejebringes af en kontraherende part, som omhandlet i denne 
artikel og i artikel 16 og 19, kun sådanne ressourcer, der tilveje­
bringes af kontraherende parter, der er oprindelseslande for de pågæl­
dende ressourcer, eller af parter, der har erhvervet de genetiske res­
sourcer I overensstemmelse med denne konvention. 
4. Gives der adgang til genetiske ressourcer, skal denne finde sted på 
gensidigt vedtagne vilkår og i overensstemmelse med bestemmelserne i 
denne art i kel. 
5. Adgang til genetiske ressourcer må kun gives efter forudgående infor­
meret samtykke fra den kontraherende part, der tilvejebringer de på­
gældende ressourcer, medmindre den pågældende part bestemmer andet. 
6. Alle de kontraherende parter bestræber sig på at udvikle og gennemføre 
videnskabelig forskning baseret på genetiske ressourcer tilvejebragt af 
andre kontraherende parter med disses fulde deltagelse og om muligt i 
deres lande. 
7. Alle de kontraherende parter træffer, alt efter omstændighederne, lov­
givningsmæssige, administrative eller politiske foranstaltninger i over­
ensstemmelse med artikel 16 og 19 og, om nødvendigt, via den i henhold 
til artikel 20 og 21 oprettede finansieringsmekanisme med henblik på, at 
resultaterne af forsknings- og udviklingsaktiviteterne og udbyttet af 
kommerciel og anden udnyttelse af de genetiske ressourcer, fordeles ri­
meligt og retfærdigt med den kontraherende part, der tilvejebringer de 
pågældende ressourcer. Fordelingen skal foregå på gensidigt vedtagne 
vi I kår. 
Artikel 16 
Adgang til og overførsel af teknologi 
1. I erkendelse af, at teknologi omfatter bioteknologi, og at både adgang 
til og overførsel af teknologi mellem de kontraherende parter er væsent­
lig for virkeliggørelsen af denne konventions mål, påtager alle de 
kontraherende parter sig, med forbehold af bestemmelserne i denne arti­
kel, at tilvejebringe og/eller fremme adgang ti I og overførsel til andre 
kontraherende parter af teknologi, der er relevant for bevaring og bære­
dygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, eller som udnytter de 
genetiske ressourcer uden at forårsage betydelig skade på miljøet. 
2. Adgang til og overførsel af teknologi, som omhandlet i stk. 1, til ud­
viklingslandene muliggøres og/eller fremmes på rimelige vilkår og efter 
mestbegunstigelsesprincippet, herunder på lempelige eller præferentielle 
vilkår, hvor dette er vedtaget gensidigt, og, om nødvendigt, i overens­
stemmelse med den i artikel 20 og 21 oprettede finansieringsmekansime. I 
tilfælde, hvor den pågældende teknologi er underlagt patenter eller an­
den form for intellektuel ejendomsret, muliggøres adgang hertil og over­
førsel heraf på vilkår, hvorved der tages hensyn til, og som er forlige­
lige med en passende og effektiv beskyttelse af intellektuel ejendoms­
ret. Anvendelsen af dette stykke skal være i overensstemmelse med 
stk. 3, 4 og 5. 
-tfc-
3. Alle de kontraherende parter træffer, alt efter omstændighederne, lov­
givningsmæssige, administrative eller politiske foranstaltninger med 
henblik på, at kontraherende parter, herunder navnlig udviklingslands-
parter, som tilvejebringer genetiske ressourcer, på gensidigt vedtagne 
vilkår får adgang til og får overført teknologi, hvortil disse ressour­
cer bruges, herunder teknologi, der er beskyttet af patenter og andre 
former for intellektuel ejendomsret, om nødvendigt på grundlag af be­
stemmelserne i artikel 20 og 21 samt i overensstemmelse med interna­
tional ret og med stk. 4 og 5. 
4. Alle de kontraherende parter træffer, alt efter omstændighederne, lov­
givningsmæssige, administrative eller politiske foranstaltninger med 
henblik på, at den private sektor fremmer adgang til, fælles udvikling 
af og overførsel af teknologi som omhandlet i stk. 1, til gavn for både 
offentlige institutioner og den private sektor i udviklingslandene, og 
opfylder i denne forbindelse betingelserne i stk. 1, 2 og 3. 
5. I erkendelse af, at patenter og andre former for intellektuel ejen­
domsret kan have indflydelse på denne konventions gennemførelse, sam­
arbejder de kontraherende parter på dette område, uden at dette ind­
skrænker national lovgivning og international ret, for at sikre, at 
sådanne rettigheder udøves til fordel for og ikke i strid med konven-
t i onens må I. 
Artikel 17 
Informat i onsudveksI i ng 
1. De kontraherende parter fremmer udveksling af oplysninger hidrørende fra 
alle offentligt tilgængelige kilder, der er af betydning for bevaring og 
bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, under hensyntagen 
til udviklingslandenes særlige behov. 
2. I denne udveksling af oplysninger indgår udveksling af resultater af 
teknisk, videnskabelig og socioøkonomisk forskning såvel som oplysnin­
ger om uddannelses- og overvågningsprogrammer, specialviden, indfødt og 
traditionel viden som sådan og i kombination med de i artikel 16, 
stk. 1, omhandlede teknologier. Informationsudvekslingen omfatter også, 
hvor det er muligt, returnering af oplysningerne. 
Artikel 18 
Teknisk og videnskabeligt samarbejde 
1. De kontraherende parter fremmer internationalt teknisk og videnskabeligt 
samarbejde om bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diver­
sitet, om nødvendigt gennem passende internationale og nationale insti­
tut ioner. 
2. Alle de kontraherende parter fremmer teknisk og videnskabeligt samar­
bejde med andre kontraherende parter, navnlig udviklingslande, om gen­
nemførelsen af denne konvention, bl.a. gennem udvikling og gennemførelse 
af nationale politikker. Når de fremmer dette samarbejde, bør de lægge 
særlig vægt på, at de nationale muligheder udvikles og styrkes, gennem 
opdyrkning af de menneskelige ressourcer og udbygning af institutioner. 
-n-
3. Parternes konference vedtager på sit første møde, hvorledes der skal op­
rettes en clearing-house-ordning til at fremme og lette teknisk og vi­
denskabeligt samarbejde. 
4. De kontraherende parter skal, i overensstemmelse med national lovgivning 
og politik, fremme og udvikle metoder til samarbejde om udvikling og an­
vendelse af teknologi, herunder indfødt og traditionel teknologi, i tråd 
med konventionens mål. I dette Øjemed fremmer de kontraherende parter 
ligeledes samarbejde om uddannelse af personale og udveksling af eks­
perter . 
5. De kontraherende parter skal, efter gensidig aftale, fremme oprettelse 
af fælles forskningsprogrammer og Joint-ventures med henblik på udvik­
ling af teknologi af relevans for formålet med denne konvention. 
Artikel 19 
Håndtering af bioteknologi og fordeling af fordelene heraf 
Alle de kontraherende parter træffer, alt efter omstændighederne, lov­
givningsmæssige, administrative eller politiske foranstaltninger til at 
sørge for, at de kontraherende parter, navnlig udviklingslande, som til­
vejebringer de genetiske ressourcer til biologisk forskning, deltager 
effektivt i denne forskning, og at forskningen om muligt gennemføres i 
de pågældende kontraherende parters lande. 
Alle de kontraherende parter træffer de videst mulige foranstaltninger 
til, at kontraherende parter, navnlig udviklingslande, på et rimeligt og 
retfærdigt grundlag får priviligeret adgang til resultaterne af og for­
delene ved bioteknologi baseret på genetiske ressourcer, som de pågæl­
dende kontraherende parter har tilvejebragt. Adgangen til disse resul­
tater og fordele finder sted på gensidigt aftalte vilkår. 
Parterne overvejer, om der er behov for og fastsætter i givet fald de 
nærmere bestemmelser for en protokol indeholdende passende procedurer, 
herunder navnlig forudgående kvalificeret samtykke, på området sikker 
overførsel, håndtering og anvendelse af levende, modificerede 
organismer hidrørende fra bioteknologi, som kan have negative virkninger 
for bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet. 
Alle de kontraherende parter skal, enten direkte eller via den fysiske 
eller juridiske person under deres Jurisdiktion, der tilvejebringer de i 
stk. 3 omhandlede organismer, fremskaffe alle tilgængelige oplysninger 
om anvendelses- og sikkerhedsbestemmelser, som den pågældende kontra­
herende part behøver til håndtering af sådanne organismer, såvel som 
alle tilgængelige oplysninger om de pågældende specifikke organismers 
mulige negative virkninger for den kontraherende part, på hvis område de 
pågældende organismer skal indføres. 
Artikel 20 
F i nans i e11e ressourcer 
Alle de kontraherende parter forpligter sig til, i overenstemme I se med 
deres muligheder, at tilvejebringe finansiel støtte og incitamenter til 
nationale aktiviteter, der sigter på at virkeliggøre denne konventions 
mål, i overenstemme I se med deres nationale planer, prioriteringer og 
programmer. 
-It-
2. Industrilandsparterne tilvejebringer nye og supplerende finansielle res­
sourcer til, at udviklingslandsparterne kan dække deres godkendte sam­
lede ekstraomkostninger ved gennemførelsen af foranstaltninger til op­
fyldelse af forpligtelserne i denne konvention, og til, at de kan drage 
fordel af konventionens bestemmelser, idet omkostningerne aftales mellem 
den enkelte udviklingsI andspart og finansieringsmekanismen i artikel 21, 
i overensstemmelse med politiske, strategiske og programmæssige priori­
teringer og udvælgelseskriterier samt en vejledende liste over ekstra­
omkostninger opstillet af parternes konference. Andre parter, herunder 
parter, der er ved at overgå til markedsøkonomi, kan frivilligt påtage 
sig de samme forpligtelser som industrilandsparterne. Med henblik på 
denne artikel skal parternes konference på sit første møde opstille en 
liste over industrilandsparter og andre parter, som frivilligt påtager 
sig de samme forpligtelser som industrilandsparterne. Parternes konfe­
rence gennemgår listen regelmæssigt og ændrer den om nødvendigt. Andre 
lande og kilder vil også blive opfordret til at yde frivillige bidrag. 
Ved opfyldelsen af disse forpligtelser tages der hensyn til, at tilførs­
len af midler skal være adækvat og forudsigelig, og at byrden bør for­
deles mellem de bidragydende parter, der er opført på listen. 
3. Industrilandsparterne kan endvidere tilvejebringe, og udviklingslands-
parterne benytte, finansielle ressourcer knyttet til gennemførelsen af 
denne konvention, via bilaterale, regionale eller andre multilaterale 
kanaler. 
4. UdviklingsI andsparternes mulighed for at kunne opfylde deres forplig­
telser i henhold til konventionen fyldestgørende vil afhænge af indu­
stri landsparternes opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til 
konventionen for så vidt angår finansielle ressourcer og teknologi­
overførsel, under fuld hensyntagen til, at udviklingsI andsparternes 
første og væsentligste prioriteringer er økonomisk og social udvikling 
og bekæmpelse af fattigdom. 
5. Parterne tager i deres finansierings- og teknologioverførselsforan-
staltninger fuldt hensyn til de mindst udviklede landes særlige behov og 
vi I kår. 
6. De kontraherende parter tager ligeledes hensyn til de særlige vilkår, 
der skyldes afhængighed af den biologiske diversitet og dennes fordeling 
og beliggenhed hos udviklingsI andsparterne, navnlig i små øriger. 
7. Der tages også hensyn til udviklingslandenes særlige situation, herunder 
de mest miljøsårbare udviklingslande, såsom lande med aride og semi-
aride områder, kystområder og bjergområder. 
Artikel 21 
F i nans i er i ngsmekan i sme 
Der oprettes en mekanisme for tilvejebringelse af finansielle ressour­
cer til udviklingslandsparterne i medfør af denne konvention, i form af 
tilskud eller på lempelige vilkår, hvoraf de væsentlige elementer be­
skrives i denne artikel. Med henblik på denne konvention sorterer meka­
nismen under parternes konference, som den skal aflægge regnskab for. 
Mekanismens funktioner varetages af en institutionel enhed, som parter-
nes konference kan træffe afgørelse om på sit første møde. Med henblik 
på denne konvention fastsætter parternes konference politik, strategi, 
programprioriteringer og støttekriterier for adgang ti I og anvendelse af 
disse ressourcer. Bidrag ydes på en sådan måde, at der tages hensyn til 
behovet for en forudsigelig og adækvat tilførsel af midler, som omhand­
let i artikel 20, i overensstemmelse med det krævede ressourceomfang, 
der fastsættes regelmæssigt af parternes konference, og til behovet for 
en fordeling af byrden mellem de bidragydende parter, der er opført i 
den i artikel 20, stk. 2, omhandlede liste. Der kan også ydes frivillige 
bidrag af udvikl ingsI andsparter og andre lande og kilder. Mekanismen 
drives på grundlag af et demokratisk og gennemsigtigt ledelsessystem. 
2. Parternes konference fastlægger på sit første møde, i overensstemmelse 
med denne konventions mål, de politiske, strategiske og programmæssige 
prioriteringer såvel som detaljerede kriterier og retningslinjer for 
adgang til og anvendelse af de finansielle ressourcer, herunder 
regelmæssig overvågning og vurdering af ressourcernes anvendelse. Par­
ternes konference træffer dispositioner til gennemførelse af stk. 1 
efter høring af den institutionelle enhed, der har fået finansieringsme­
kanismens drift i opdrag. 
3. Parternes konference undersøger, om den i henhold til denne artikel op­
rettede mekanisme fungerer effektivt, herunder de i stk. 2 omhandlede 
kriterier og retningslinjer, senest 2 år efter denne konventions ikraft­
træden og derefter med Jævne mellemrum. På grundlag af denne undersø­
gelse træffer den passende foranstaltninger til om nødvendigt at for­
bedre mekanismens effektivitet. 
4. De kontraherende parter overvejer muligheden for at styrke eksisterende 
finansielle institutioner, så de kan tilvejebringe finansielle ressour­
cer til bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet. 
Artikel 22 
Forholdet til andre internationale konventioner 
1. Bestemmelserne i denne konvention berører ikke de kontraherende parters 
rettigheder og forpligtelser i medfør af eventuelle gældende interna­
tionale aftaler, medmindre udøvelsen af disse rettigheder og forplig­
telser kan forårsage betydelig skade på eller trussel mod den biologiske 
diversitet. 
2. Med hensyn til det marine miljø gennemfører de kontraherende parter den­
ne konvention i overensstemmelse med staternes rettigheder og forplig­
telser i henhold til havretten. 
Artikel 23 
Parternes konference 
Hermed oprettes en konference for parterne. Det første møde for parter­
nes konference indkaldes af eksekutivdirektøren for De Forenede Natio­
ners Miljøprogram senest et år efter denne konventions ikrafttræden. 
Derefter afholder parternes konference ordinære møder med regelmæssige 
mellemrum, som fastsættes af konferencen på dens første møde. 
-m-
2. Ekstraordinære møder for parternes konference afholdes på et hvilket som 
helst tidspunkt, som konferencen måtte skønne nødvendigt, eller på 
skriftlig anmodning af en af parterne, forudsat at denne anmodning, se­
nest seks måneder efter, at parterne er blevet underrettet herom af se­
kretariatet, støttes af mindst en tredjedel af parterne. 
3. Parternes konference når til konsensus om og vedtager sin egen forret­
ningsorden og forretningsordenen for eventuelle hjælpeorganer, den måtte 
oprette, såvel som de finansielle bestemmelser for finansiering af sek­
retariatet. På hvert ordinært møde vedtager den et budget for regnskabs­
perioden indtil det følgende ordinære møde. 
4. Parternes konference gør regelmæssigt status over gennemførelsen af kon­
ventionen og påtager sig I dette øjemed følgende: 
a) den fastsætter, i hvilken form og hvor hyppigt de i artikel 26 om­
handlede oplysninger skal fremsættes, og gennemgår disse oplysninger 
såvel som eventuelle rapporter forelagt af hjælpeorganer; 
b) den gennemgår videnskabelige, tekniske og teknologiske ekspertud­
talelser om den biologiske diversitet, fremsat i overensstemmelse med 
artikel 25; 
c) den gennemgår og vedtager om nødvendigt protokoller i overensstem­
melse med artikel 28; 
d) den gennemgår og vedtager om nødvendigt ændringer til denne konven­
tion og dens bilag i overensstemmelse med artikel 29 og 30; 
e) den gennemgår ændringer til protokoller og ti I eventuelle bilag her­
til og henstiller, at parterne i den pågældende protokol vedtager 
ændringerne, hvis dette er den afgørelse, parternes konference har 
truffet; 
f) den gennemgår og vedtager om nødvendigt yderligere bilag til denne 
konvention i overensstemmelse med artikel 30; 
g) den opretter de hjælpeorganer, der skønnes nødvendige til konven­
tionens gennemførelse, navnlig med hensyn til videnskabelig og tek­
nisk rådgivning; 
h) den kontakter, via sekretariatet, eksekutivorganerne for konventio­
ner, der vedrører spørgsmål, som er omfattet af denne konvention, med 
henblik på at oprette passende former for samarbejde med dem; 
i) den overvejer og træffer yderligere foranstaltninger, der måtte vise 
sig nødvendige til virkeliggørelse af denne konventions mål i lyset 
af de erfaringer, der indhentes i forbindelse med konventionens gen­
nemførelse. 
5. De Forenede Nationer, dets særorganisationer og Det Internationale Atom­
energiagentur såvel som enhver stat, der ikke er part i denne konven­
tion, kan som observatører være repræsenteret på møderne for parternes 
konference. Ethvert andet organ eller agentur, det være sig statsligt 
-jr-
eller ikke-statsligt, som har kompetence på områder vedrørende bevaring 
og bæredygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, og som har under­
rettet sekretariatet om, at det ønsker at lade sig repræsentere som ob­
servatør ved et møde for parternes konference, kan få adgang, medmindre 
mindst en tredjedel af de tilstedeværende parter gør indsigelse herimod. 
Observatørers adgang til og deltagelse i møder finder sted efter den af 
parternes konference vedtagne forretningsorden. 
Artikel 24 
Sekretariat 
Der oprettes herved et sekretariat. Sekretariatets funktioner er føl­
gende: 
a) at tilrettelægge og yde den ønskede service under møderne for parter­
nes konference som omhandlet i artikel 23; 
b) at udføre de opgaver, det måtte få tildelt i henhold til protokoller 
ti I konventionen; 
c) at udarbejde rapporter over udførelsen af sine funktioner i henhold 
til denne konvention og forelægge dem for parternes konference; 
d) at samordne aktiviteterne med andre relevante internationale organer 
og, navnlig, at indgå eventuelle administrative og kontraktlige ar­
rangementer, der måtte kræves til effektiv udførelse af dets opgaver; 
e) at udføre andre opgaver, som måtte blive fastlagt af parternes konfe­
rence. 
Parternes konference udpeger på sit første ordinære møde sekretariatet 
mellem de bestående kompetente internationale organisationer, som har 
tilkendegivet, at de er rede til at udføre sekretariatsfunktionerne i 
henhold til denne konvention. 
Artikel 25 
Hjælpeorgan for videnskabelig, teknisk og teknologisk rådgivning 
1. Der oprettes hermed et hjælpeorgan for videnskabelig, teknisk og tekno­
logisk rådgivning, som skal give parternes konference og i givet fald 
dennes andre hjælpeorganer passende rådgivning om gennemførelsen af 
denne konvention. Dette organ er åbent for deltagelse fra alle parterne 
og er tværfagligt. Det omfatter regeringsrepræsentanter med kompetence 
på det relevante fagområde. Det aflægger regelmæssigt rapport for par­
ternes konference om alle aspekterne af sit arbejde. 
2. Dette organ, der sorterer under parternes konference, skal, efter de af 
parternes konference fastlagte retningslinjer og på dens anmodning: 
a) gøre videnskabelig og teknisk status over udviklingen i den biolo­
giske diversitet; 
-If-
b) forberede videnskabelige og tekniske vurderinger af virkningerne af 
de typer foranstaltninger, der træffes i overensstemmelse med denne 
konvention; 
c) identificere nyskabende, effektiv og avanceret teknologi og knowhow 
vedrørende bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske di­
versitet og rådgive om måder og midler til at fremme udvikling 
og/eller overførsel af denne teknologi; 
d) afgive udtalelser om videnskabelige programmer og internationalt 
samarbejde om forskning og udvikling vedrørende bevaring og bære­
dygtig udnyttelse af den biologiske diversitet; 
e) besvare de videnskabelige, tekniske, teknologiske og metodemæssige 
spørgsmål, som parternes konference og dets hjælpeorganer måtte 
stille det. 
3. Dens opgaver og kommissorium, tilrettelæggelse og drift kan fastlægges 
nærmere af parternes konference. 
Artikel 26 
Rapporter 
Alle de kontraherende parter skal, med mellemrum, der fastsættes af parter­
nes konference, forelægge parternes konference rapporter om de foranstalt­
ninger, de har truffet til gennemførelse af denne konvention, og om disses 
effektivitet med hensyn til at opfylde konventionens mål. 
Artikel 27 
Bi lægge Ise af tvister 
1. I tilfælde af tvist mellem kontraherende parter vedrørende fortolkningen 
eller anvendelsen af konventionen søger de berørte parter at bilægge 
tvisten ved forhandling. 
2. Kan parterne ikke nå til enighed ved forhandling, kan de anmode en tred­
jepart om at stå bi ved venskabelig mellemkomst eller som mægler. 
3. En stat eller en regional organisation for økonomisk integration kan, 
når den ratificerer, accepterer, godkender eller tiltræder denne kon­
vention eller når som helst derefter, skriftligt erklære over for de­
positaren, at den i tilfælde af tvister, som ikke bilægges i overens­
stemmelse med stk. 1 eller 2, accepterer en eller begge følgende midler 
til bilæggelse som bindende: 
a) voldgift i overensstemmelse med proceduren i bilag II, del 1; 
b) indbringelse af tvisten for Den Internationale Domstol. 
4. Hvis parterne i tvisten ikke, i overensstemmelse med stk. 3, har accep­
teret den samme eller en hvilken som helst anden procedure, indgives 
tvisten til forlig i overensstemmelse med bilag II, del 2, medmindre 
parterne bliver enige om andet. 
9 
5. Bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse på en hvilken som helst 
protokol, medmindre andet er fastsat I den pågældende protokol. 
Artikel 28 
Vedtagelse af protokoller 
1. De kontraherende parter samarbejder om udarbejdelse og vedtagelse af 
protokoller til denne konvention. 
2. Protokollerne vedtages på et møde for parternes konference. 
3. Sekretariatet meddeler parterne teksten til enhver foreslået protokol 
mindst seks måneder inden ovennævnte møde. 
Artikel 29 
Ændring af konventionen eller af protokoller hertil 
1. Enhver part kan foreslå ændringer til konventionen. Enhver part i en 
protokol kan foreslå ændringer til den pågældende protokol. 
2. Ændringer til konventionen vedtages på et møde for parternes konference. 
Ændringer ti I en protokol vedtages på et møde for parterne i den pågæl­
dende protokol. Teksten til enhver ændring, der foreslås til denne kon­
vention eller til en protokol hertil, medmindre andet er fastsat i den 
pågældende protokol, meddeles parterne i det pågældende instrument af 
sekretariatet mindst seks måneder inden det møde, hvor ændringen fore­
slås vedtaget. Sekretariatet sender ligeledes de foreslåede ændringer 
til konventionens signatarer, til orientering. 
3. Parterne sparer sig ingen anstrengelser for at nå til enighed ved kon­
sensus om enhver foreslået ændring til konventionen eller til en proto­
kol hertil. Hvis alle bestræbelser på at opnå konsensus er udtømt, og 
der ikke nås til enighed, vedtages ændringen, som en sidste udvej, med 
et flertal på tre fjerdedele af de parter i det pågældende instrument, 
der er til stede på mødet, og som har afgivet stemme, og forelægges alle 
parterne af depositaren med henblik på ratifikation, accept eller god­
kende I se. 
4. Ratifikation, accept eller godkendelse af ændringer meddeles depositaren 
skriftligt. Ændringer, der vedtages i overensstemmelse med stk. 3, 
træder i kraft for de parter, der har accepteret dem, på den halvfems­
indstyvende dag efter, at mindst to tredjedele af de kontraherende par­
ter i konventionen eller af parterne i den pågældende protokol, 
medmindre andet er fastsat I den pågældende protokol, har deponeret 
ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumentet. Derefter træder 
ændringerne i kraft for enhver anden part på den halvfemsindstyvende dag 
efter, at den pågældende part har deponeret sit instrument til ratifi­
kation, accept eller godkendelse af ændringerne. 
5. I denne artikel forstås ved udtrykket "parter, der er ti I stede, og som 
har afgivet stemme", de parter, der er til stede, og som har stemt Ja 
el ler nej. 
- 29- . 
Artikel 30 
Vedtagelse af bilag og ændringer til disse bilag 
1. Bilagene til konventionen eller til en hvilken som helst protokol hertil 
er en integrerende del af konventionen eller den pågældende protokol, og 
medmindre andet udtrykkeligt er anført, er en henvisning til denne kon­
vention eller til dens protokoller ligeledes en henvisning til bilagene 
hertil. Disse bilag begrænses til proceduremæssige, videnskabelige, tek­
niske og adminstrati ve spørgsmål. 
2. Følgende procedure finder anvendelse, når supplerende bilag til denne 
konvention eller bilag til en protokol foreslås, vedtages og træder i 
kraft, medmindre andet er fastsat i den pågældende protokol: 
a) Bilag til konventionen eller til en protokol foreslås og vedtages 
efter proceduren i artikel 29. 
b) Er en part ude af stand til at godkende et supplerende bilag til kon­
ventionen eller et bilag til en protokol, som den er part i, giver 
den skriftlig depositaren meddelelse herom senest ét år efter, at de­
positaren har underrettet parterne om bilagets vedtagelse. Deposita­
ren underretter straks alle parterne, hvis den modtager en sådan med­
delelse. En part kan når som helst trække en tidligere erklæring om 
indsigelse tilbage, og bilagene træder derefter i kraft for den på­
gældende part, Jf. dog litra c). 
c) Efter udløbet af ét år, efter at depositaren har underrettet parterne 
om bilagets vedtagelse, træder bilaget i kraft for alle de parter i 
konventionen eller i den pågældende protokol, som ikke har indgivet 
meddelelse i henhold til bestemmelserne i litra b). 
3. Fremsættelse af forslag til og vedtagelse af ændringer til bilag til 
denne konvention eller til en protokol og ændringernes ikrafttræden 
finder sted efter den samme procedure som for forslag til og vedtagelse 
af bilag til konventionen eller bilag til en protokol og disses ikraft­
træden. 
4. Hvis et supplerende bilag eller en ændring til et bilag har tilknytning 
til en ændring til denne konvention eller til en protokol, træder det 
supplerende bilag eller ændringen først i kraft, når ændringen til kon­
ventionen eller til den pågældende protokol selv træder i kraft. 
Artikel 31 
Stemmeret 
1. Hver part i konventionen eller i en protokol hertil har én stemme, jf. 
dog stk. 2. 
2. Regionale organisationer for økonomisk integration tildeles, til udøvel­
se af deres stemmeret på områder, der henhører under deres kompetence, 
et antal stemmer svarende til antallet af de af deres medlemsstater, der 
er parter i konventionen eller den pågældende protokol. Disse organisa­
tioner anvender ikke deres stemmeret, såfremt deres medlemsstater anven­
der deres stemmeret, og vice versa. 
-2J-
Artlkel 32 
Forholdet mellem konventionen og protokollerne hertil 
1. En stat eller en regional organisation for økonomisk integration kan kun 
blive part i en protokol, hvis den er eller samtidig bliver kontrahe­
rende part i denne konvention. 
2. Beslutninger i medfør af en protokol kan kun træffes af parterne i den 
pågældende protokol. Kontraherende parter, der ikke har ratificeret, ac­
cepteret eller godkendt en protokol, kan deltage som observatør i et­
hvert møde for parterne i den pågældende protokol. 
Artikel 33 
Undertegnelse 
Denne konvention er åben for undertegnelse i Rio de Janeiro for alle stater 
og alle regionale organisationer for økonomisk integration fra den 5. Juni 
1992 til den 14. juni 1992, og i De Forenede Nationers hovedkvarter i New 
York fra den 15. juni 1992 til 4. Juni 1993. 
Artikel 34 
Ratifikation, accept og godkendelse 
Konventionen og eventuelle protokoller hertil forelægges til ratifika­
tion, accept eller godkendelse for stater og regionale organisationer 
for økonomisk integration. Ratifikations-, accept- og godkendelses-
instrumenterne deponeres hos depositaren. 
Enhver organisation som omhandlet i stk. 1, som bliver part i konven­
tionen eller i en protokol hertil, uden at nogen af organisationens med­
lemsstater selv er kontraherende part, er bundet af alle de i konven­
tionen eller protokollen fastsatte forpligtelser. Hvis en eller flere 
medlemsstater af en sådan organisation er part i konventionen eller i en 
protokol hertil, afgør organisationen og dens medlemsstater fordelingen 
af deres respektive arbejdsområder, for så vidt angår opfyldelsen af 
deres forpligtelser i medfør af konventionen eller protokollen, i til­
fælde af denne art er organisationen eller medlemsstaterne ikke beret­
tigede til at udøve deres rettigheder i medfør af konventionen eller en 
protokol samtidigt. 
De i stk. 1 omhandlede organisationer angiver i deres ratifikations-, 
accept eller godkendelsesinstrument omfanget af deres kompetence på de 
områder, der omfattes af konventionen eller den pågældende protokol. 
Disse organisatoner meddeler ligeledes depositaren enhver relevant 
ændring i omfanget af deres kompetence. 
Artikel 35 
Ti I træde I se 
Denne konvention og en hvilken som helst protokol hertil er åben for 
tiltrædelse af stater og regionale organisationer for økonomisk inte­
gration fra den dato, hvor konventionen eller den pågældende protokol 
lukkes for undertegnelse. Tiltrædelsesinstrumenterne deponeres hos de­
positaren. 
2. De i stk. 1 omhandlede organisationer angiver i deres tiltrædelsesin­
strumenter omfanget af deres kompetence på de områder, der omfattes af 
konventionen eller den pågældende protokol. Disse organisationer medde­
ler ligeledes depositaren enhver relevant ændring i omfanget af deres 
kompetence. 
3. Bestemmelserne i artikel 34, stk. 2, gælder for regionale organisationer 
for økonomisk integration, der tiltræder denne konvention eller en hvil­
ken som helst protokol hertil. 
Artikel 36 
Ikrafttræden 
1. Konventionen træder I kraft på den halvfemsindstyvende dag efter datoen 
for deponering af det tredivte ratifikations-, accept-, godkendelses-
eller tiltrædelsesinstrument. 
2. Enhver protokol træder i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter da­
toen for deponering af det i den pågældende protokol fastsatte antal 
ratifikations-, accept-, godkendelses- el ler tiltrædelsesinstrumenter. 
3. For hver kontraherende part, som ratificerer, accepterer, godkender el­
ler tiltræder konventionen efter deponeringen af det tredivte ratifika­
tions-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument, træder kon­
ventionen I kraft på den halvfemsindstyvende dag efter den dato, hvor 
den pågældende kontraherende part har deponeret sit ratifikations-, 
accept-, godkendelses- el ler tiltrædelsesinstrument. 
4. Enhver protokol skal, medmindre andet er fastsat i den pågældende proto­
kol, træde i kraft for en kontraherende part, som ratificerer, accepte­
rer, godkender eller tiltræder protokollen efter dens ikrafttræden i 
henhold til stk. 2, på den halvfemsindstyvende dag efter datoen for den 
pågældende kontraherende parts deponering af sit ratifikations-, ac­
cept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument, eller på den dato, 
hvor denne konvention træder i kraft for den pågældende part, idet den 
seneste dato er gældende. 
5. Med hensyn til stk. 1 og 2 kan intet instrument, der deponeres af en re­
gional organisation for økonomisk integration, føjes til de instrumen­
ter, som medlemsstater af den nævnte organisation allerede har depone­
ret. 
Artikel 37 
ForbehoId 
Der må ikke tages forbehold over for denne konvention 
Artikel 38 
Opsigelse 
Efter udløbet af en frist på to år fra datoen for konventionens ikraft­
træden for en part kan den pågældende part når som helst opsige konven­
tionen ved skriftlig meddelelse til depositaren. 
-X-
2. Enhver opsigelse får virkning efter udløbet af en frist på et år efter 
datoen for depositarens modtagelse heraf eller på en hvilken som helst 
anden senere dato, som måtte være anført i ops igeIsesmeddeIeI sen. 
3. Enhver part, som har opsagt konventionen, vil ligeledes blive betragtet 
som havende opsagt de protokoller, hvori den er part. 
Artikel 39 
Midlertidige finansielle arrangementer 
Forudsat at Den Globale Miljøfacilitet (GEF) under De Forenede Nationers 
Udviklingsprogram er blevet fuldt omstruktureret i henhold til kravene i 
artikel 21 udgør denne facilitet, De Forenede Nationers Miljøprogram samt 
Den Internationale Bank for Genopbygning og Udvikling midlertidigt den in­
stitutionelle enhed, der henvises til i artikel 21, dvs. i tidsrummet mellem 
konventionens ikrafttræden og det første møde for parternes konference, el­
ler indtil parternes konference afgør, hvilken institutionel enhed der skal 
udpeges i overensstemmelse med artikel 21. 
Artikel 40 
Midlertidige sekretariatsarrangementer 
Det sekretariat, eksekutivdirektøren for De Forenede Nationers Miljøprogram 
skal sørge for, er i tidsrummet mellem denne konventions ikrafttræden og det 
første møde for parternes konference, det sekretariat, der henvises til i 
artikel 24, stk. 2. 
Artikel 41 
Depositar 
Generalsekretæren for De Forenede Nationer varetager depositarfunktionerne 
for denne konvention og eventuelle protokoller hertil. 
Artikel 42 
Autentiske tekster 
OrigIna I eksemplaret af denne konvention, hvis arabiske, engelske, franske, 
kinesiske, russiske og spanske versioner er lige autentiske, deponeres hos 
De Forenede Nationers generalsekretær. 
TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, som er behørigt bemyndiget hertil 
undertegnet denne konvention. 
Udfærdiget i Rio de Janeiro, den femte juni nittenhundrede og tooghalvfems. 
•*& 
Bilag I 
IDENTIFIKATION OG OVERVÅGNING 
1. Økosystemer og levesteder: omfattende høj diversitet, store antal ende-
mi ske eller truede arter eller uberørte naturområder; nødvendige for 
migrerende arter; af social, økonomisk, kulturel og videnskabelig betyd­
ning; eller som er repræsentative, enestående eller tilknyttet væsent­
lige evolutionære eller andre biologiske processer. 
2. Arter og samfund, som er: truede; vildtlevende eller vildtvoksende 
slægtninge til opdrættede eller dyrkede arter; af medicinsk, landbrugs­
mæssig eller anden økonomisk værdi; eller af social, videnskabelig eller 
kulturel betydning; eller af betydning for forskning i bevaring og bære­
dygtig udnyttelse af den biologiske diversitet, såsom indikatorarter. 
3. Beskrevne genomer og gener af social, videnskabelig og økonomisk betyd­
ning. 
"Si-
Bi lag H 
Del 1 
VOLDGIFT 
Artikel 1 
Den part, der ønsker en sag afgjort ved voldgift, skal meddele sekretaria­
tet, at parterne indbringer en tvist til voldgiftsbehandling i medfør af 
artikel 27. Meddelelsen skal præcisere voldgiftens genstand og navnlig ind­
befatte de artikler i konventionen eller protokollen, hvis fortolkning eller 
anvendelse stridsspørgsmålet drejer sig om. Hvis parterne ikke bliver enige 
om tvistens genstand, inden formanden for voldgiftsretten er udpeget, defi­
nerer voldgiftsretten stridens genstand. Sekretariatet sender de modtagne 
oplysninger til alle de kontraherende parter i konventionen eller i den på­
gældende protokol. 
Artikel 2 
Ved tvister mellem to parter består voldgiftsretten af tre medlemmer. 
Hver af tvistens parter udpeger en voldgiftsmand, og de to således ud­
pegede voldgiftsmænd udpeger efter fælles overenskomst en tredje vold­
giftsmand, som er formand for voldgiftsretten. Sidstnævnte må ikke være 
statsborger hos en af parterne i tvisten og ej heller have fast bopæl på 
en af parternes territorium eller være ansat af nogen af disse, ej hel­
ler have beskæftiget sig med sagen på anden vis. 
I tvister mellem flere end to parter udpeger de parter, der har samme 
interesse, én voldgiftsmand efter fælles overenskomst. 
Er ikke alle pladser i voldgiftsretten besat, udpeges den eller de mang­
lende medlemmer som foreskrevet for førstegangsudpegningen. 
Artikel 3 
1. Hvis formanden for voldgiftsretten ikke er udpeget senest to måneder 
efter udpegelsen af den anden voldgiftsmand, skal generalsekretæren for 
De Forenede Nationer efter anmodning fra en af parterne udpege formanden 
inden for en frist på yderligere to måneder. 
2. Hvis en af parterne i tvisten ikke har udpeget en voldgiftsmand senest 
to måneder efter modtagelsen af anmodningen, kan den anden part forelæg­
ge sagen for generalsekretæren, som skal foretage udpegningen inden for 
en frist på yderligere to måneder. 
Artikel 4 
Voldgiftsretten afsiger kendelse i overensstemmelse med denne konvention 
eventuelle berørte protokoller og international ret. 
- Sty-
Art ike I 5 
Voldgiftsretten fastsætter selv sin forretningsorden, medmindre parterne i 
tvisten bliver enige om andet. 
Artikel 6 
Voldgiftsretten kan efter anmodning fra en af parterne anbefale presserende 
fore løb i ge beskyt te Isesforanstå Itn i nger. 
Artikel 7 
Parterne i tvisten skal lette voldgiftsrettens arbejde og skal i særdeleshed 
ved anvendelse af alle til rådighed stående midler: 
a) stille alle relevante dokumenter, oplysninger og faciliteter til rådig­
hed for den; og 
b) i det nødvendige omfang gøre det muligt for den at indkalde vidner eller 
eksperter og høre disse. 
Artikel 8 
Parterne og voldgiftsmændene er forpligtet til at sikre, at alle oplysnin­
ger, de modtager i fortrolighed under voldgiftsbehandlingen, behandles for­
troligt. 
Artikel 9 
Medmindre voldgiftsretten beslutter andet på grund af særlige omstændigheder 
i sagen, skal voldgiftsrettens udgifter afholdes ligeligt af parterne i tvi­
sten. Voldgiftsretten skal føre regnskab over alle sine udgifter og fremlæg­
ge en endelig opgørelse derover for parterne. 
Artikel 10 
Enhver kontraherende part, som har en Juridisk interesse i tvistens gen­
stand, og som kan berøres af en kendelse i sagen, kan intervenere i sagsbe­
handlingen med voldgiftsrettens samtykke. 
Artikel 11 
Voldgiftsretten kan behandle og afsige kendelse om modkrav, der har direkte 
forbinde i se med tvistens genstand. 
Artikel 12 
Voldgiftsrettens afgørelser, både om procedurespørgsmål og om sagens reali­
tet, træffes ved flertalsafgørelse blandt dens medlemmer. 
Artikel 13 
Hvis en af parterne i tvisten ikke møder for voldgiftsretten eller ikke for­
svarer sin sag, kan den anden part anmode voldgiftsretten om at fortsætte 
sagsbehandlingen og afsige kendelse. At en part undlader at møde op eller 
undlader at forsvare sin sag, forhindrer ikke videre sagsbehandling. Før 
voldgiftsretten afsiger sin endelige kendelse, skal den forsikre sig om, at 
påstanden er velbegrundet ud fra såvel de faktiske omstændigheder som de 
ret Iige forhold. 
Artikel 14 
Voldgiftsretten afsiger sin endelige kendelse senest fem måneder efter dato­
en for dens endelige nedsættelse, medmindre den skønner det nødvendigt at 
forlænge denne tidsfrist med en periode, der ikke bør overstige yderligere 
fem måneder. 
Artikel 15 
Voldgiftsrettens endelige kendelse skal være begrænset til tvistens genstand 
og skal ledsages af en begrundelse. Den skal indeholde navnene på de medlem­
mer, der har deltaget, og datoen for den endelige kendelse. Ethvert medlem 
af voldgiftsretten kan vedføje den endelige kendelse en særskilt eller af­
vigende udtalelse. 
Artikel 16 
Kendelsen er bindende for tvistens parter. Den kan ikke appelleres, medmind­
re tvistens parter forud er blevet enige om en appel procedure. 
Artikel 17 
Ethvert stridsspørgsmål, som måtte opstå mellem tvistens parter vedrørende 
fortolkningen eller fuldbyrdelsen af den endelige kendelse, kan af en af 
parterne indbringes til afgørelse for den voldgiftsret, der afgav kendelsen. 
Del 2 
FORLIGSBEHANDLING 
Artikel 1 
Der oprettes en for Iigskommission på anmodning af en af tvistens parter. 
Medmindre parterne bliver enige om andet, sammensættes kommissionen af fem 
medlemmer, hvoraf to udpeges af hver af de pågældende parter og formanden, 
vælges af medlemmerne i fællesskab. 
-3i-
Artikel 2 
Ved tvister mellem mere end to parter skal de parter, der har samme inte­
resse, udpege deres medlemmer af kommissionen ved fælles overenskomst. Hvis 
to eller flere parter har forskellige interesser, eller hvis der er uenighed 
om, hvorvidt de har samme interesse, skal de udpege deres medlemmer hver for 
sig. 
Artikel 3 
Hvis parterne ikke har udpeget det nødvendige antal medlemmer senest to 
måneder efter datoen for anmodningen om at nedsætte en for Iigskommission, 
skal De Forenede Nationers generalsekretær udpege de manglende medlemmer 
inden for en frist på yderligere to måneder, hvis den part, der fremsatte 
anmodningen, anmoder herom. 
Artikel 4 
Hvis der ikke er udpeget en formand for for Iigskommissionen senest to måne­
der efter udpegelsen af den sidste af kommissionens medlemmer, skal De For­
enede Nationers generalsekretær udpege en formand inden for en frist på 
yderligere to måneder, hvis en part anmoder derom. 
Artikel S 
For Iigskommissionen træffer sine afgørelser ved flertalsafgørelse blandt 
sine medlemmer. Medmindre parterne i tvisten bliver enige om andet, fast­
sætter den selv sin forretningsorden. Den fremsætter et forslag til løsning 
af tvisten, som parterne skal undersøge i god tro. 
Artikel 6 
Uenighed om, hvorvidt for Iigskommissionen har kompetence, afgøres af kom­
missionen. 
•n 
PILAS. H 
Erklæring fremsat af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab i medfør af 
bestemmelserne I artikel 34. stk. 3. I konventionen om den biologiske 
diversitet 
I medfør af de relevante bestemmelser i EØF-Traktaten, som ændret ved Den 
Europæiske Fælles Akt [og Traktaten om Den Europæiske Union], har Fælles­
skabet kompetence ti I at træffe foranstaltninger til bevaring af den bio­
logiske diversitet, herunder kompetence til at indgå internationale aftaler 
Denne kompetence er eksklusiv i handelsanliggender. I områderne, herefter 
angivet, som er dækket af fællesskabslovgivningen, er fællesskabets 
kompetence enten eksklusiv eller delt med medlemslandene. 
Fællesskabet vil i fremtiden kunne påtage sig yderligere opgaver ved at 
vedtage mere specifik lovgivning om den biologiske diversitet. 
-38 
LISTE OVER FÆLLESSKABSFORSKRIFTER OG -FORANSTALTNINGER 
A. MI Ug 
Naturbevaring 
1. Rådets afgørelse 82/72/EØF af 3. december 1981 om indgåelse af konven­
tionen om beskyttelse af Europas vilde dyr og planter samt naturlige 
levesteder (EFT nr. L 38 af 10.2.1982) 
2. Rådets afgørelse 82/461/EØF af 24. juni 1982 om afslutning af konven­
tionen om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr (EFT nr. L 210 af 
19.7.1982) 
3. Rådets direktiv 83/129/EØF af 28. marts 1983 om indførsel i medlemssta­
terne af visse sælungeskind og varer heraf (EFT nr. L 91 af 9.4.1983) 
4. Rådets forordning (EØF) nr. 3626/82 af 3. december 1982 (EFT nr. L 384 
af 31.12.1982), ændret ved Rådets forordning 85/1831/EØF af 27. Juni 
1985 (EFT nr. L 173 af 3.7.1985), om gennemførelse i Fællesskabet af 
konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og 
planter 
5. Kommissionens forordning (EØF) nr. 2496/89 af 2. august 1989 om forbud 
mod indførsel i Fællesskabet af uforarbejdet og forarbejdet elfenben fra 
den afrikanske elefant (EFT nr. L 240 af 17.8.1989) 
6. Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979(EFT nr. L 103 af 25.4.1979), 
ændret ved Kommissionens direktiv 91/224/EØF af 6. marts 1991 (EFT nr. L 
115 af 8.5.1991) om beskyttelse af vilde fugle 
7. Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt 
vilde dyr og planter (EFT nr. L 206 af 22.7.1992) 
Vurdering af virkningerne Då miljøet 
8. Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. Juni 1985 om vurdering af visse 
offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT nr. L 175 
af 5.7.1985) 
Skove 
Rådets forordning (EØF) nr. 3528/86 af 17. november 1986 om beskyttelse 
af skovene i Fællesskabet mod luftforurening (EFT nr. L 326 af 
21.11.1986), ændret ved Rådets forordning EØF/2157/92 af 23. juli 1992, 
EFT L 217 af 31.7.1992. 
39" 
10. Rådets forordning (EØF) nr. 2158/92 af 23. Juli 1992 om beskyttelse af 
skovene I Fællesskabet mod brande (EFT nr. L 217 af 31.7.1992) 
11. Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om miljøvenlige 
produktionsmetoder i landbruget, samt om naturpleje (EFT nr. L 215 af 
30.7.1992) 
Marine ressourcer 
12. Rådets direktiv 78/659/EØF af 18. Juli 1978 om kvaliteten af ferskvand, 
der kræver beskyttelse eller forbedring for at være egnet til, at fisk 
kan leve deri (EFT nr. L 222 af 14.8.1978) 
13. Rådets forordning (EØF) nr. 348/81 af 20. januar 1981 om en fælles 
ordning for indførsel af hvalprodukter (EFT nr. L 39 af 12.2.1981) 
14. Rådets afgørelse 81/691/EØF af 4. september 1981 om indgåelse af kon­
ventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (EFT 
nr. L 252 af 5.9.1981) 
15. ådets forordning (EØF)nr. 170/83 af 25. Januar 1983 (EFT nr. L 24 af 
27.1.1983) om en Fællesskabsordning for bevarelse og forvaltning af 
f i skeressourcerne 
B. BIOSIKKERHED 
16. Rådets direktiv 90/219/EØF af 23. april 1990 om indesluttet anvendelse 
af genetisk modificerede mikroorganismer (EFT nr. L 117 af 8.5.1990) 
17. Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af 
genetisk modificerede organismer (EFT nr. L 117 af 8.5.1990) 
C. INTELLEKTUEL EJENDOMSRET 
18. Forslag til Rådets direktiv om retsbeskyttelse af bioteknologiske 
opfindelser (KOM(88)496 endelig udg.) (EFT nr. C 10 af 13.1.1989) 
19. Forslag til Rådets forordning om EF-sortsbeskyttelse (KOM(90)347 
endelig udg.) (EFT nr C 244 af 28.09.90) 
Inkluderes, hvis dokumentet vedtages af Rådet. 
- ^v -
FINANSIERINGSMEKANISMER 
20. Rådets forordning (EØF) nr. 1973/92 af 21. maj 1992 om oprettelse af et 
finansielt instrument for miljøet (LIFE) (EFT nr. L 206 af 22.7.1992) 
21. Henstilling med henblik på Rådets afgørelse (SEK(92) 694) af 5. maj 1992 
om EF's deltagelse i Den Globale Miljøfacilitet (GEF). 
22. Rådets forordning (EØF) nr. 443/92 af 25. februar 1992 om finansiel og 
faglig bistand ti I og økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien 
og Latinamerika (EFT nr. L 52 af 27.2.1992) 
23. Rådets forordning (EØF) nr. 1762/92 af 29. juni 1992 om gennemførelse af 
protokollerne om finansielt og fagligt samarbejde indgået af Fælles­
skabet med tredjelandene i Middelhavsområdet (EFT nr. L 181 af 1.7.1992) 
24. Rådets forordning (EØF) nr. 1763/92 af 29. Juni 1992 om finansielt 
samarbejde af interesse for alle tredjelande i Middelhavsområdet (EFT 
nr. L 181 af 1.7.1992) 
25. Rådets og Kommissionens afgørelse af 25. februar 1991 om indgåelse af 
fjerde AVS/EØF-konvention. Afgørelse 91/400/EKSF, EØF (EFT nr. L 229 af 
17.8.1991) 
E. INFORMATION. QVERYAQNINQ QQ FORSKNING 
26. Rådets forordning (EØF) nr. 1615/89 af 29. maj 1989 om indførelse af et 
EF-system for information og kommunikation vedrørende skovbruget (Efics) 
(EFT nr. L 165 af 15.6.1989) 
27. Rådets forordning (EØF) nr. 1210/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af 
Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og 
MiIJøovervågningsnet (EFT nr. L 120 af 11.5.1990) 
F. UDVIKLINGSSAMARBEJDE 
28. Rådets og Kommissionens afgørelse 91/400/EKSF, EØF af 25. februar 1991 
om indgåelse af fjerde AVS/EØF-konvention (EFT nr. L 229 af 17.8.1991) 
29. Rådets beslutning 91/366/EØF af 7. Juni 1991 om et særprogram for forsk­
ning og teknologisk udvikling inden for biovidenskab og -teknologi med 
henblik på udviklingslandene (1990-1994) (EFT nr. L 196 af 19.7.1991) 
H-
BILAQ \\\ 
WKa9t %\\ fPrtOlKnlnflgerKltprlnfl 
(i forbindelse med ratifikationen af 
konventionen om biodiversitet) 
Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater ønsker på ny at bekræfte, 
hvilken betydning de tillægger teknologioverførsel og bioteknologi som et 
middel til at sikre bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske 
diversitet. 
For Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater kan overførsel af tekno­
logi og adgang til bioteknologi, som defineret i konventionen om den biolo­
giske diversitet, kun finde sted i overensstemmelse med principperne og reg­
ierne for beskyttelse af intellektuel ejendomsret, navnlig multilaterale og 
bilaterale aftaler, der er undertegnet eller forhandlet af de kontraherende 
parter i denne konvention. 
Uden hensyn til deres respektive kompetence i området for rettigheder om 
intellektuel ejendom, det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater vil 
anspore til, at de ved konventionen oprettede finansieringsmekanismer 
anvendes ti I at fremme overførsel af intellektuel ejendomsret, der indehaves 
af europæiske erhvervsdrivende, navnlig ved meddele i se af licenser, 
samtidig med at ejendomsretten sikres passende og effektiv beskyttelse. 

H2_ 
ISSN 0254-1459 
KOM(92) 509 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 14 
Katalognummer : CB-CO-92-531-DA-C 
ISBN 92-77-50094-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
i ,-2985 Luxembourg