KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 04.06.1998 
KOM(1998) 323 endelig udj 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 
om det harmoniserede forbrugerprisindeks' 
dækning af varer og tjenesteydelser 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 
om det harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning 
med hensyn til geografisk område og population 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
Forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 
om det harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning af varer og 
tjenesteydelser 
1. Den 7. marts 1997 offentliggjorde Eurostat den første serie harmoniserede 
forbrugerprisindeks (HICP) i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, litra b), i 
Rådets forordning 2494/95. HICP'er giver det bedste statistiske grundlag for 
internationale sammenligninger af inflationen i forbrugerpriserne og vil primært 
blive anvendt af Europa-Kommissionen og Det Europæiske Monetære Institut til 
vurdering af inflationen i forhold til konvergenskriterierne i artikel 109 J i traktaten 
om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. De vil senere komme til at indgå i 
Den Monetære Unions forbrugerprisindeks (MUICP), som bl.a. den kommende 
Europæiske Centralbank vil anvende til overvågning af inflationen i Den 
Økonomiske og Monetære Union. Forpligtelsen til at udarbejde harmoniserede 
forbrugerprisindeks forhindrer dog på ingen måde medlemsstaterne i at 
offentliggøre nationale, ikke-harmoniserede inflationsindeks, som de måtte ønske at 
anvende i deres nationale politik. 
2. Kommissionen har på basis af Rådets forordning 2494/95 hidtil vedtaget tre 
detaljerede forordninger om specifikke gennemførelsesbestemmelser for 
udarbejdelsen af HICP. Den første forordning, Kommissionens forordning (EF) 
1749/96 om oprindelige foranstaltninger, omfatter seks tekniske områder: 
oprindelig dækning, varer og tjenesteydelser, som har fået økonomiske betydning, 
basisaggregater og minimumsnormer for kvalitetsjusteringer, stikprøveudtagning 
og priser. Den anden forordning, Kommissionens forordning (EF) nr. 2214/96, 
vedrører HICP og delindeks, som fremsendes til og videreformidles af Eurostat. 
Den tredje forordning, Kommissionens forordning (EF) nr. 2454/97, fastsætter 
minimumsnormer for kvaliteten af vægte, der anvendes til udarbejdelse af HICP. 
3. I artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1749 defineres HICP's oprindelige 
dækningsområde fra januar 1997. Visse vanskelige kategorier som f.eks. sundheds-
og uddannelsestjenester, for hvilke der er store institutionelle forskelle mellem 
medlemsstaterne, er endnu ikke i fuldt omfang dækket af HICP. 
Forordningsforslaget ændrer Kommissionens forordning (EF) 1749/96 med hensyn 
til dækningen af varer og tjenesteydelser, ligesom der er foreslået en etapevis 
procedure for udvidelse af HICP's dækningsområde i henholdsvis december 1998 
og december 1999 (jf. bilag la til forordningsforslaget). 
4. Forordningsforslagets begreb "husholdningernes pengeudgifter til konsum" 
definerer både de varer og tjenesteydelser, som skal indgå i HICP, og de priser, som 
skal anvendes, dvs. priser med fradrag af refusioner, subsidier og tilskud. Forslaget 
følger definitionerne i det europæiske nationalregnskabssystem (ENS 1995), når de 
er egnede til internationale sammenligninger af inflationsdata (jf. bilag Ib i 
forordningsforslaget). 
5. "Husholdningernes pengeudgifter til konsum" refererer kun til monetære 
transaktioner, og omfatter derfor ikke indkomst i naturalier som f.eks. 
Z 
landbrugsprodukter til eget forbrug og ej heller tjenesteydelser produceret af ejere 
af egen bolig. Navnlig udgifter i form af beregnet lejeværdi eller renter af lån i 
fast ejendom, som ejere af egen bolig skal afholde, når de anskaffer bolig, anses 
ikke for at være en del af inflationsudviklingen og indgår derfor ikke i HICP. 
Beregnet lejeværdi er de offeromkostninger, boligejere må betale for at benytte 
deres bolig og er ikke et udtryk for faktiske priser, de skal betale som forbrugere. 
Disse og alle andre offeromkostninger anses ikke for at være en af inflationens 
bestanddele. Renter af lån i fast ejendom er blot en låneomkostning, og lån indgår 
normalt ikke i forbrugerprisindeks. Udvalget for Det Statistiske Program drøftede 
på mødet den 13. marts 1997 problemerne omkring ejerboliger i HICP. Mange 
medlemsstater var stemt for, at de priser, som ejere af egen bolig skulle betale ved 
erhvervelse af bolig skulle indregnes i HICP men mente, at det var for tidligt at 
udarbejde et indeks for nettoerhvervelse af nye boliger. Eurostat vil nedsætte en 
særlig taskforce i 1998. Indtil der foreligger en tilfredsstillende løsning for 
tjenesteydelser, der produceres af ejere af egen bolig, vil sådanne udgifter pr. 
definition blive holdt ude fra "husholdningernes pengeudgifter til konsum". 
Medlemsstaternes HICP'er dækker i øjeblikket over 90% af "husholdningernes 
pengeudgifter til konsum". De resterende 10% vil blive medregnet fra december 
1999. 6% omfatter varer og tjenesteydelser, som i henhold til forordningsforslaget 
vil blive inkluderet i to etaper i henholdsvis december 1998 og december 1999. 
De resterende 4% vedrører dækningen med hensyn til geografisk område og 
population. Dette dækningsområde er genstand for et andet forordningsforslag, 
som drøftes sideløbende med nærværende forslag. 
HlCP-arbejdsgruppen1 og taskforces i tilknytning hertil har i over to år på en lang 
række møder tilbragt mange timer med at drøfte HICP's dækning. Forslaget har 
fundet tilslutning hos næsten alle medlemmerne af HICP-arbejdsgruppen, 
herunder også de vigtigste brugere GD II og EMI2, som har understreget, at HICP 
bør være så vidtfavnende som muligt med henblik på måling af inflationen i 
forbrugerpriserne. 
1 Ekspertgruppe 
2 EMI er dog ikke blevet formelt hørt 
3 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) NR. [XX/98] 
af [dato] 
om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 
om det harmoniserede forbrugerprisindeks' 
dækning af varer og tjenesteydelser 
(EØS-relevant tekst) 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2494/95 af 23. oktober 1995 om 
harmoniserede forbrugerprisindekser1, særlig artikel 4 og 5, 
under henvisning til forslag fra Rådet, 
efter høring af Det Europæiske Monetære Institut, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til forordning (EF) nr. 2494/95, artikel 5, stk. 1, litra b, skal hver 
medlemsstat udarbejde et harmoniseret forbrugerindeks (HCPI) fra og med indekset 
for januar 1997; forpligtelsen til at udarbejde harmoniserede forbrugerprisindeks 
forhindrer dog på ingen måde medlemsstaterne i at offentliggøre nationale, ikke-
harmoniserede inflationsindeks, som de måtte ønske at anvende i deres nationale 
politik;" 
Kommissionens forordning (EF) nr. 1749/962 indeholder bestemmelser om HCPFs 
oprindelige dækningsområde, der er begrænset til de varer og tjenesteydelser, som 
indgår i alle eller de fleste nationale forbrugerprisindekser; de priser, der skal indgå i 
HCPI, og især behandlingen af subsidier, tilskud og refusioner, kræver harmoniserede 
definitioner; HCPFs dækning med hensyn til geografisk område og population er 
endnu ikke fastlagt; 
i henhold til forordning (EF) nr. 2494/95, artikel 3, skal HCPI være baseret på 
priserne på varer og tjenesteydelser, som udbydes på medlemsstatens økonomiske 
område med henblik på direkte imødekommelse af forbrugernes efterspørgsel; priser, 
der ikke faktisk betales ved sådanne køb eller offeromkostninger eller rentebetalinger 
er ikke egnede til internationale sammenligninger af inflationen i forbrugerpriserne; 
EFT L 257 af 27.10.1995, s. 1. 
EFT L 229 af 10.9.1996, s. 3. 
H 
det er almindeligt accepteret, at ændringer i refusioner ikke nødvendigvis har betydning 
for måling af inflationen set i større sammenhæng, men de spiller en væsentlig rolle i den 
inflationsproces, der påvirker forbrugerne, og de bør derfor afspejles i HCPI; 
Udvalget for Det Statistiske Program har ikke afgivet udtalelse inden for den af 
formanden fastsatte frist; i overensstemmelse med proceduren beskrevet i artikel 14, stk. 
2, i forordning (EF) nr. 2494/95 sender Kommisionen derfor uden forsinkelse et forslag 
vedrørende de påkrævede foranstaltninger til Rådet; 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Bilag I til forordning (EF) nr. 1749/96 erstattes af bilag la og Ib til nærværende 
forordning. 
Artikel 2 
I første led i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1749/96 udgår ordet "oprindelig". 
Artikel 3 
Litra (a) i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1749/96 ændres til: 
" (al) HCPI's "dækningsområde" er de varer og tjenesteydelser, der indgår i 
husholdningernes pengeudgifter til konsum (se artikel 3, litra a2 nedenfor). De er 
klassificeret i henhold til de firecifrede kategorier og underkategorier i den 
klassifikation i bilag la til nærværende forordning, som er udarbejdet på grundlag 
af den internationale COICOP-klassifikation, og som betegnes COICOP/HCPI 
(klassifikation af individuelt forbrug efter formål tilpasset HCPI). 
(a2) "Husholdningernes pengeudgifter til konsum" er den del af udgifterne til 
konsum3, som husholdningerne4 afholder i monetære transaktioner5 i en af eller 
begge de perioder, der sammenlignes, og som er specificeret i bilag Ib til 
nærværende forordning. Medmindre andet er anført, følger bilag Ib definitionerne 
i det europæiske nationalregnskabssystem 19956." Husholdningernes 
pengeudgifter til konsum omfatter de udgifter, som 
3 Bilag Ib nr. 4-27. 
4 Bilag Ib nr. 1. 
5 Bilag Ib nr. 3. 
6 Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25.6.1996, EFT L 310 af 13.11.1996. 
S' 
(a2a) residente7 husholdninger på det nationale territorium eller i udlandet eller 
(a2b) residente og ikke-residente husholdninger på det nationale territorium eller 
(a2c) populationen af husstande i de nationale husstandsbudgetundersøgelser 
afholder til direkte opfyldelse af individuelle behov. 
(a3) De priser, der anvendes i HCPI er de køberpriser8, som husholdningerne betaler 
for individuelle varer og tjenesteydelser9 i monetære transaktioner. Hvis 
forbrugerne får stillet varer og tjenesteydelser gratis til rådighed, og de senere rent 
faktisk afkræves betaling herfor, bør ændringen fra en gratisydelse til den faktiske 
pris og omvendt afspejles i HCPI." 
(a4) Ved "vægte" i HCPI forstås de aggregerede udgifter, som husholdningerne 
afholder til en given kategori af varer og tjenesteydelser sat i forhold til de 
samlede udgifter til alle varer og tjenesteydelser i HCPI. 
Artikel 4 
Artikel 3 i forordning (EF) 1749/96 ændres til: 
" Dækningsområde 
1. HCPI'er anses for sammenlignelige, når de er udarbejdet på grundlag af 
prisændringer og vægte for hver af de i bilag la anførte kategorier af 
husholdningernes pengeudgifter til konsum, og disse vægtes andel udgør mere 
end en tusindedel af de samlede udgifter for samtlige kategorier som specificeret i 
artikel 3, stk. 2. 
2. HCPI's dækningsområde udvides til at omfatte følgende: 
(a) Fra og med udarbejdelsen af HCPI for januar 1997 bearbejder 
medlemsstaterne de indsamlede data for de kategorier, der er opført i 
kolonnens "oprindelig dækning" i bilag la. 
(b) Først ved udarbejdelsen af HCPI for december 1998 bearbejder 
medlemsstaterne de indsamlede data for de kategorier, der er opført i 
kolonnen "december 1998" i bilag la. 
(c) Først ved udarbejdelsen af HCPI for december 1999 bearbejder 
medlemsstaterne de indsamlede data for de kategorier, der er opført i 
kolonnen "december 1999" i bilag la. 
Artikel 5 
I artikel 4 i forordning (EF) nr. 1749/96 ændres "bilag I" til "bilag la". 
7 Bilag Ib nr. 2. 
8 Bilag Ib nr. 28. 
9 Bilag Ib nr. 29. 
G 
Artikel 6 
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 
3 
BILAG Ta 
HCPPs dækningsområde omfatter følgende kategorier i COICOP/HCPI: 
Kode 
01. 
01.1 
01.1.1 
01.1.2 
01.1.3 
01.1.4 
01.1.5 
01.1.6 
01.1.7 
01.1.8 
01.1.9 
01.2 
01.2.1 
01.2.2 
02. 
02.1 
02.1.1 
02.1.2 
02.1.3 
02.2 
02.2.1 
02.3 
02.3.1 
03. 
03.1 
03.1.1 
03.1.2 
03.1.3 
03.1.4 
03.2 
03.2.1 
03.2.2 
04. 
04.1 
04.1.1 
04.1.2 
04.2 
04.2.1 
04.2.2 COICOP/HCPI-position 
NÆRINGSMIDLER OG IKKE-ALKOHOLISKE 
DRIKKEVARER 
Næringsmidler 
Brød og kornprodukter 
Kød 
Fisk 
Mælk, ost og æg 
Olie og fedtstoffer 
Frugt 
Grønsager inkl. kartofler og andre rodknolde 
Sukker, marmelade, honning, chokolade og konfekture 
Næringsmidler i.a.n. 
Ikke-alkoholiske drikkevarer 
Kaffe, te og kakao 
Mineralvand, læskedrikke og frugtsaft 
ALKOHOLISKE DRIKKEVARER OG TOBAK 
Alkoholiske drikkevarer 
Spiritus 
Vin 
01 
Tobak 
Tobak 
Euforiserende stoffer 
Euforiserende stoffer 
BEKLÆDNING OG FODTØJ 
Beklædning 
Materialer til beklædning 
Beklædningsartikler 
Andre artikler til beklædning og beklædningstilbehør 
Reparation og leje af beklædning 
Fodtøj 
Sko og andet fodtøj 
Reparation og leje af fodtøj 
BOLIG, VAND, ELEKTRICITET, GAS OG ANDET 
BRÆNDSEL 
Faktiske huslejebetalinger 
Faktiske huslejer, betalt af lejere 
Andre faktiske lejebetalinger 
Beregnet lejeværdi af bolig 
Lejeværdi af egen bolig 
Anden beregnef lejeværdi Oprindelig 
daskning 
jan. 1997 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
v:|'v'v:;:Sv:;i¥x:o:S:'v: 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
delvis10 
delvis10 Udvidet 
decernber 
1998 
'.':':':'x'""A'"^i!v^ 
fuld11 
fuld11 Udvidet 
decernber 
1999 
;:vN::-:i>;:;;:::;:::;.::;:':;:; ;'•:'•' 
WM'8-$i$si\-:-'-'.-:''-:'. 
'$$&$?$$'•'• '•y.'. 
•KP 
\^\\^ * 
s\^\^' Undtaget 
undtaget 
• 
undtaget12 
undtaget12 
10 Henviser til den praksis, der anvendes i de nationale indekser. 
11 Omfatter alle huslejer, der taktisk betales af lejerne, dvs. den husleje, lejeren betaler til ejeren uanset 
de sociale ydelser, lejeren måtte modtage fra det offentlige (herunder beløb, som lejeren vælger at 
betale direkte til ejeren); jf. bilag Ib nr. 12b. 
Dette betyder ikke, at ejerboliger generelt er undtaget. 
? X 
Kode COICOP/HCPI-position Oprindelig 
dækning 
jan. 1997 Udvidet 
december 
1998 Udvidet 
december 
1999 Undtaget 
04.3 Almindelig vedligeholdelse og reparation af bolig 
04.3.1 Produkter til almindelig vedligeholdelse og reparation af 
bolig fuld13 
04.3.2 Tjenesteydelser til almindelig vedligeholdelse og reparation 
af bolig fuld13 
04.4 Andre tjenesteydelser i forbindelse med boliger 
04.4.1 Renovation delvis14 fuld15 
04.4.2 Kloakvæsen delvis14 fuld15 
04.4.3 Vandforsyning delvis14 fuld15 
04.4.4 Andre serviceydelser i forbindelse med boliger i.a.n fuld 
04.5 Elektricitet, gas og andet brændsel 
04.5.1 Elektricitet fuld 
04.5.2 Gas fuld 
04.5.3 Flydende brændsel fuld 
04.5.4 Fast brændsel fuld 
04.5.5 Varmt vand, damp og is fuld 
05. BOLIGUDSTYR, HUSHOLDNINGSUDSTYR OG 
RUTINEMÆSSIG VEDLIGEHOLDELSE AF BOLIG 
05.1 Møbler, boligudstyr og indretning, tæpper og anden 
gulvbelægning samt reparation 
05.1.1 Møbler, boligudstyr og indretning fuld 
05.1.2 Tæpper og anden gulvbelægning fuld 
05.1.3 Reparation af møbler, boligudstyr og gulvbelægninger fuld 
05.2 Boligtekstiler 
05.2.1 Boligtekstiler fuld 
05.3 Varme- og kogeapparater, køleskabe, vaskemaskiner og 
lignende større husholdningsmaskiner, herunder 
installation og reparation 
05.3.1 Større husholdningsapparater, også elektriske fuld 
05.3.2 Mindre elektriske husholdningsapparater fuld 
05.3.3 Reparation af husholdningsapparater fuld 
MMBM1 05.4 Glas, service og husholdningsredskaber 
05.4.1 Glas, service og husholdningsredskaber fuld 
1111111 05.5 Værktøj og udstyr til hus og have 
05.5.1 Større redskaber fuld 
05.5.2 Mindre redskaber og diverse tilbehør fuld 
05.6 Varer og tjenesteydelser til rutinemæssig husførelse 
05.6.1 Ikke-varige forbrugsgoder fuld 
05.6.2 Hushjælp og andre tjenesteydelser i forbindelse med 
vedligeholdelse af bolig fuld 
06. SUNDHEDSVÆSEN 
13 Omfatter udgifter, som lejere eller ejere af egen bolig afholder til materialer og tjenesteydelser for 
mindre vedligeholdelses- og reparationsarbejder; når der er truffet afgørelse om, hvordan ejere af egen 
bolig skal behandles, vil disse kategorier eventuelt blive udvidet til at omfatte udgifter til større 
indretnings- og vedligeholdelsesarbejder og reparation af boligen og udgifter til udvidelse og 
ombygning af boligen, som ikke typisk betales af lejere; jf. bilag Ib nr. 4 og 15. 
14 Omfatter udgifter, der betales efter forbrug. 
15 Omfatter separate udgifter til specifikke tjenesteydelser vedrørende boligen, uanset om forbrugerne 
betaler efter forbrug eller ej, dvs. ekskl. betalinger for tjenesteydelser, der finansieres over de 
almindelige skatter; jf. bilag Ib nr. 9 og 29. 
9 
Kode COICOP/HCPI-position Oprindelig 
dækning 
jan. 1997 Udvidet 
december 
1998 Udvidet 
december 
1999 Undtaget 
06.1 Medicinske produkter og behandlingsudstyr 
06.1.1 Medicinske produkter og behandlingsudstyr delvis16 fuld17 
06.2 Ambulant behandling 
06.2.1 Lægebehandling fuld17 
06.2.2 Tandlægebehandling fuld17 
06.2.3 Sundhedstjenester, der ikke ydes af hospitaler fuld17 
06.3 Tjenester ydet af hospitaler 
06.3.1 Tjenester ydet af hospitaler18 
07. TRANSPORT 
07.1 Køb af køretøjer 
07.1.IA Nye motorkøretøjer fuld 
07.1.IB Brugte motorkøretøjer fuld 
07.1.2 Motorcykler fuld 
07.1.3 Cykler fuld 
07.2 Drift af personlige transportmidler eimiî» 07.2.1 Reservedele og tilbehør fuld 
07.2.2 Brændstof og smøremidler fuld 
07.2.3 Vedligeholdelse og reparation fuld 
07.2.4 Andre tjenesteydelser vedrørende personlige transportmidler fuld19 
07.3 Transporttjenester 
07.3.1 Personbefordring med jernbane fuld 
07.3.2 Personbefordring ad landevej fuld 
07.3.3 Personbefordring ad luftvejen fuld 
07.3.4 Personbefordring ad søvejen og indre vandveje fuld 
07.3.5 Andre købte transporttjenester fuld 
07.3.6 Kombinerede billetter fuld20 
v's^sa 08. KOMMUNIKATION 
08.1 Kommunikation 
08.1.1 Postvæsen fuld 
08.1.2 Telefon- og telefaxudstyr fuld 
08.1.3 Telefon-, telegraf- og telefaxtjenester fuld 
09. FRITID OG KULTUR 
09.1 Audiovisuelt og fotografisk udstyr, databehandlingsudstyr 
samt tilbehør hertil, herunder også reparation - - $•>& 
16 Vedrører produkter og udstyr, som ikke er omfattet af socialsikringsordningerne. 
17 Fuld dækning omfatter den del af udgifterne til medicinske produkter og sundhedstjenester (undtagen 
ambulant behandling på hospitaler), der betales af forbrugeren og ikke refunderes af det offentlige, 
socialsikringen eller NPlll'er; jf. bilag Ib nr. 12a og de metodologiske retningslinjer for indarbejdelse 
af disse udgifter som specificeret i overensstemmelse med proceduren artikel 14 i Rådets forordning 
(EF) nr. 2494/95. 
18 De metodologiske retningslinjer og tidsplanen for indarbejdelse af disse udgifter specificeres i 
overensstemmelse med proceduren i artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 2494/95. 
19 Omfatter kørekort, syning af motorkøretøjer, kontingenter til automobilklubber, afgifter for benyttelse 
af broer, tunneller og motorveje; herfra er undtaget tilladelser til at eje eller benytte køretøjer; jf. bilag 
lbnr.9, 18 og 19b. 
20 Billetter, som gælder til to eller tiere transportformer, men for hvilke det ikke er muligt at specificere 
udgifterne til de enkelte former. 
^O 
Kode COICOP/HCPI-position Oprindelig 
dækning 
jan. 1997 Udvidet 
december 
1998 Udvidet 
december 
1999 Undtaget 
09.1.1 Udstyr til modtagelse, afspilning og reproduktion af lyd og 
billeder fuld 
09.1.2 Fotografisk og kinematografisk udstyr, optiske instrumenter fuld 
09.1.3 Databehandlingsudstyr fuld 
09.1.4 Udstyr til optagelse afbillede og lyd fuld 
09.1.5 Reparation af audiovisuelt og fotografisk udstyr, 
databehandlingsudstyr samt tilbehør hertil fuld 
09.2 Andre større forbrugsgoder i forbindelse med fritid og 
kultur 
09.2.1 Andre større forbrugsgoder i forbindelse med fritid og kultur fuld 
09.2.2 Reparation af andre forbrugsgoder i forbindelse med fritid og 
kultur fuld 
09.3 Andet tilbehør og udstyr til fritid; blomster, haveplanter 
mv. og husdyr 
11111111111T11 • 1 11TI > I :„^j »*&*$£& 1 ^aMI 
09.3.1 Spil, legetøj og hobbyartikler, udstyr til sport, camping og 
friluftsaktiviteter fuld 
09.3.2 Haveplanter mv. fuld 
09.3.3 Husdyr fuld 
09.4 Tjenesteydelser i forbindelse med fritid og kultur 
09.4.1 Tjenesteydelser i forbindelse med sport og fritid fuld21 
09.4.2 Tjenesteydelser i forbindelse med kultur fuld22 
09.4.3 Lotteri- og totalisatorspil] 
— undtaget 
11 09.5 Aviser, bøger og papirvarer 
09.5.1 Bøger delvis23 fuld24 
09.5.2 Aviser og tidsskrifter fuld 
09.5.3 Diverse trykt materiale fuld 
09.5.4 Papirvarer og tegnematerialer delvis23 fuld24 
lÉÉliÉÉ 09.6 Pakkerejser 
09.6.1 Pakkerejser fuld 
10. UDDANNELSE 
W.M.U.M.W.W.W.'J.W 10.1 Uddannelsestj eneste r 
10.1.1 Førskoleundervisning og undervisning på første niveau fuld24 
10.1.2 Undervisning på andet niveau fuld24 
10.1.3 Undervisning på tredje niveau fuld24 
10.1.4 Undervisning, som ikke kan henføres til et bestemt niveau 
HOTELLER, CAFÉER OG RESTAURANTER delvis25 fuld24 
11. 
11.1 Restaurationsvirksomhed 
21 Omfatter medlemsgebyrer og abonnementer til sportsklubber og fitness centre; endvidere gebyrer for 
jagt- og fisketegn, hvis der til udstedelsen af tilladelserne er knyttet en form for offentlig kontrol; jf. 
bilag Ib nr. 9 og 19b. 
22 Omfatter entré til museer, biblioteksgebyrer, og radio- og tv-licens; jf. bilag Ib nr. 9 og 10. 
23 Omfatter undervisning og undervisningsmaterialer, hvortil forbrugerne afholder samtlige udgifter. 
24 Fuld dækning vil i denne forbindelse sige den del af forbrugernes udgifter til undervisning og 
undervisningsmaterialer, som ikke refunderes af det offentlige, socialsikringen eller NPIH'er; jf. bilag 
Ib nr. 12a og de metodologiske retningslinjer for indarbejdelse af disse udgifter som specificeret i 
overensstemmelse med proceduren i artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 2494/95. 
25 Omfatter edb-kurser, sprogkurser, skrivemaskinekurser og andre lignende kurser, hvortil forbrugeren 
afholder samtlige udgifter. 
~*^ 
<M 
Kode 
11.1.1 
11.1.2 
11.2 
11.2.1 
12. 
12.1 
12.1.1 
12.1.2 
12.1.3 
12.2 
12.2.1 
12.2.2 
12.3 
12.3.1 
12.4 
12.4.1 
12.4.2 
12.4.3 
12.4.4 
12.4.5 
12.5 
12.5.1 COICOP/HCPI-position 
Restauranter og caféer 
Kantiner 
Indlogering 
Indlogering 
DIVERSE VARER OG TJENESTEYDELSER 
Personlig pleje 
Frisørsaloner og institutter for personlig pleje 
Apparater og artikler til personlig pleje 
Personlig pleje i.a.n. 
Personlige effekter i.a.n. 
Smykker og ure 
Andre personlige effekter 
Social beskyttelse 
Sociale tjenesteydelser 
Forsikring 
Livsforsikring 
Forsikring i forbindelse med boligen 
Sygeforsikring 
Transportforsikring 
Anden forsikring 
Finansielle tjenesteydelser i.a.n. 
Finansielle tjenesteydelser i.a.n. Oprindelig 
daekning 
jan. 1997 
fuld 
delvis23 
delvis23 
fuld 
fuld 
fuld 
fuld 
delvis27 
delvis31 
delvis34 Udvidet 
december 
1998 
fuld24 
fuld24 
delvis 26 
llllliltllt 
fuld28 Udvidet 
december 
1999 
^••"••;;V: • 
fu|d29,30 
filldM.30 
fu|d33.30 
fuld35 Undtaget 
undtaget 
undtaget 
26 Omfatter vuggestuer, børnehaver og legestuer, som ikke tilhører den obligatoriske del af 
uddannelsessystemet; heri indgår kun de udgifter, som forbrugerne betaler, og som ikke refunderes af 
det offentlige, socialsikringen eller NPIH'er; jf. bilag Ib nr. 12a; for de andre tjenesteydelser i 12.3.1. 
f.eks. ældrehjem, skoler for handicappede, rengøring i hjemmet og madordninger gælder de 
retningslinjer, som er anført i fodnote 18. 
27 Omfatter gebyrer for indboforsikring. 
28 Omfatter alle gebyrer, som ejere af egen bolig og lejere betaler for forsikringer, som typisk tegnes af 
lejere mod brand, indbrud, vandskade, mv.; jf. bilag Ib nr. 7, 8 and 24; når der er truffet afgørelse om, 
hvordan ejere af egen bolig skal behandles, vil disse kategorier eventuelt blive udvidet til at omfatte 
gebyrer, som ejere af egen bolig betaler for forsikringer vedrørende boligen, som typisk tegnes af 
værten. 
29 Omfatter de gebyrer, som betales for private syge- og ulykkesforsikringer; jf. bilag Ib nr. 7, 8 og 24 og 
de metodologiske retningslinjer for indarbejdelse af kategori "06. Sundhedsvæsen" specifieertt i 
overensstemmelse med proceduren i artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr.. 2494/95. 
30 De metodologiske retningslinjer og tidsplanen for indarbejdelse af disse udgifter specificeres i 
overensstemmelse med proceduren i artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 2494/95. Gennemførelsen 
kan ske på et tidligere tidspunkt. 
3' Omfatter gebyrer for forsikringer vedrorende personlige transportmidler. 
32 Omfatter gebyrer for forsikringer vedrorende personlige transportmidler, rejse- og rejsegodsforsikring; 
jf. bilag Ibnr. 7, 8 og 24. 
33 Omfatter gebyrer for forsikring, f.eks. vedrorende det civilretlige ansvar for skade på tredjemand eller 
dennes ejendom, som ikke opstår i forbindelse med benyttelse af personlige transportmidler; jf. bilag 
Ibnr. 7, 8 og 24. 
34 Omfatter bankgebyrer, der ikke beregnes som en bestemt andel af transaktionens værdi. 
S)Z 
Kode 
12.5.2 
12.6 
12.6.1 COICOP/HCPI-position 
FISIM 
Andre tjenesteydelser i.a.n. 
Andre tjenesteydelser i.a.n. Oprindelig 
daekning 
jan. 1997 
fuld36 Udvidet 
december 
1998 Udvidet 
december 
1999 Undtaget 
undtaget 
<s Omfatter finansielle tjenesteydelser or. banktjenesteydelser; hertil medregnes ikke gebyier til pnvale 
eller offentlige pensionskasser, som er en form lor livslorsikring, der ei begrænse! til en næinieie 
afgrænset gruppe al personer, ej heller renleiidgifu r; jf. bilag Ib nr. 21 og ? > 
3(' Omfatter gebyrer for udstedelse al pas, fodselsattester, vielsesattester og dodsaltesler, medlemsgebyr 
til faglige sammenslutninger, hvis gebyrerne kan betragtes som betaling for tjenesleydelser; se bilag Ib 
nr. ()ogl°. 
1-H 
3 
BILAG Ib 
A Definition af husholdwingernes pengeudgifter til konsuni 
1. Husholdningssektoren omfatter enkeltpersoner eller grupper af enkeltpersoner 
(som defineret i ENS 2.76.a og 2.76.b) og kan eventuelt også omfatte 
institutionelle husholdninger (som defineret i ENS 2.76.b). 
2. En resident husholdning har sit eget økonomiske interessecentrum inden for 
medlemsstatens økonomiske område, som eventuelt kan omfatte territoriale eller 
eksterritoriale enklaver (som defineret i ENS 2.04.-2.07.). 
3. En monetær transaktion er en økonomisk strøm, som er et samspil mellem 
institutionelle enheder efter gensidig aftale, hvor de pågældende enheder foretaget 
eller modtager betalinger, patager sig gældsforpligtelser eller modtager aktivet 
opgjort i valutaenheder. Pr. konvention betragtes indsamling al 
husholdningsaffald som et samspil mellem enheder citer gensidig aftale. 
Transaktioner, som ikke indbærer udveksling af kontantbelob eller fordringer 
eller gældsforpligtelser opgjort i pengebeløb, er ikke-monetærc transaktioner. 
Interne transaktioner er sædvanligvis ikke-monetærc transaktioner, lkkc-
monetære transaktioner mellem to eller flere institutionelle enheder forekommer 
ved produkttransaktioner(byttchandel), fordel ingslransakt i oner (betaling i 
naturalier, overførsel i naturalier osv.) og andre transaktioner (byttehandel med 
ikke-producerede, ikke-finansielle aktiver). 
Husholdningernes pengeudgifter tii konsum omfatter 
følgende grænsetilfælde: 
4. De omfatter udgifter, der ikke betragtes som forbrug i produktionen, f.eks. 
materialer til mindre reparationer og indrctningsarbejder i boliger, som typisk 
udføres af både lejere og ejere, saml materialer til reparation og vedligeholdelse al 
varige forbrugsgoder, herunder også koretøjer. 
5. De omfatter udgifter, der ikke betragtes som investeringer, især varige 
forbrugsgoder, som fortsætter med at fungere efter hensigten i tiere 
regnskabsperioder; herunder hører overdragelse af ejendomsretten til visse varige 
forbrugsgoder fra et foretagende til en husholdning. 
6. De omfatter finansielle tjenester, for hvilke der opkræves betaling direkte. 
7. De omfatter skadesforsikringstjenesler indtil et beløb, som svarer til det 
implicitte gebyr. 
S. De omfatter alle ildgifler finansieret via sk idcsforsikiingserslatningcr, herunder 
de beløb, som forsikringsselskaberne betaler direkte lil aiilomohilværksledcr, 
hospitaler, læger mv. Del følger heraf, il den fulde pris, der bclales al 
husholdningerne eller forsikringsselskaberne (il automobilværksleder, hospitaler, 
læger mv. medregnes i 11( TI. 
Skadeslbrsikringserstatningei er de belob, som forsikringsselskaberne er 
forpligtet til at betale lil dækning al skader på personer og ting. Beløbene er 
løbende overførsler fra forsikringsselskaberne til de modlagende husholdninger 
-11 
• / '/ 
og indgår derfor i husholdningernes disponible indkomst. Udgifter som 
finansieres af skadesforsikringserstatninger, f.eks. betalinger til 
automobil værksteder, hospitaler eller læger, betragtes som udgifter, der er afholdt 
af husholdningerne og ikke af forsikringsselskaberne. Det er uden betydning, om 
husholdningerne rent faktisk afholder udgifterne, før erstatningerne udbetales -
svarende til refusioner via social sikringsordninger - eller om 
forsikringsselskaberne betaler direkte til automobil værkstederne, hospitalerne mv. 
I sidstnævnte tilfælde betragtes forsikringsselskaberne blot som mellemled, der 
handler på vegne af husholdningerne, som stadig anses for at afholde udgifterne. 
9. De omfatter husholdningers betalinger for licenser, tilladelser mv., der betragtes 
som køb af tjenesteydelser. Hvis der til udstedelsen af tilladelser er knyttet en 
form for offentlig kontrol, f.eks. vedrørende den pågældende persons 
kvalifikationer, registreres betalingerne som køb af tjenester fra det offentlige, og 
priserne indgår da i HCPI, men hvis tilladelserne gives automatisk mod betaling 
af et gebyr, registreres betalingerne som direkte skatter og ikke som priser. 
Kørekort, flycertifikater, tv- og radiolicens, våbentilladelser, entré for adgang til 
museer, biblioteksgebyrer, renovationsafgifter mv. betragtes i de Heste tilfælde 
som køb af tjenesteydelser fra del offentlige, mens tilladelser til benyttelse af 
køretøjer, både og fly oftest betragtes som skatter. 
10. De omfatter køb af produktion til priser, som ikke er økonomisk signifikante, 
f.eks. entré for adgang til museer. 
Husholdningernes pengeudgifter til konsum omfatter ikke 
følgende grænsetilfælde: 
11. De omfatter ikke indkomst i naturalier, da der ikke er tale om nogen monetær 
transaktion (selv om denne indkomst i henhold til E'NS 3.76.b er inkluderet i 
udgifter til konsum). 
12. (a) De omfatter ikke sociale overførsler i naturalier, som husholdningerne har 
modtaget, ej heller sådanne udgifter, som i første omgang betales af 
husholdningerne, men som senere refunderes af socialsikringen, offentlige 
enheder eller NPIH'er, f.eks. udgifter til lægebehandling eller uddannelse. Når 
en husholdning køber en vare eller en tjenesteydelse, som den senere lår helt 
eller delvis refunderet, betragtes husholdningen blot som et mellemled, der 
handler på vegne af en social kasse, en offentlig enhed eller en NPIII. De 
refunderede beløb betragtes som sociale overførsler i naturalier, som er 
foretaget af socialsikringen, offentlige enheder eller NIMlfer. De registreres 
ikke som overførsler i kontanter til husholdningerne og medregnes ikke i 
husholdningernes disponible indkomst. Bogføringsmæssigt er situationen den 
samme som når en social kasse køber varerne og tjenesteydelserne af 
markedsproducenter og videresælger dem til husholdningerne til lave ikke-
markedsmæssige priser. \^>cn pris, som er relevant for IICPI er således 
forskellen mellem det beløb, som husholdningen har betalt, og det refunderede 
beløb. 
(b)Alle andre tilskud og betalinger Ira del offentlige, især tilskud til lejere med 
henblik på nedsættelse af deres husleje (inkl. betalinger, som lejeren vælger al 
i s 
betale direkte til ejeren), betragtes som kontante sociale ydelser og medregnes 
derfor i husholdningernes disponible indkomst. Hele prisen for varen eller 
tjenesteydelsen før tilskuddet er derfor omfattet af HCPI. 
13. De omfatter ikke de tjenesteydelser, der er forbundet med ejerboliger, da disse 
ikke er monetære transaktioner (selv om de i henhold til ENS 3.76. er medregnet i 
udgifterne til konsum). 
14. De omfatter ikke køb af boliger og effekter, der betragtes som anskaffelser af 
ikke-producerede aktiver, især køb af jord. 
15. De omfatter ikke udgifter, som en ejer af egen bolig afholder til indretning, 
vedligeholdelse og reparation af boligen, og som ikke normalt udfores af lejere. 
16. De omfatter ikke udgifter til værdigenstande. 
17. De omfatter ikke udgifter afholdt i erhvervsøjemed af husholdninger, der ejer 
personlige foretagender. 
18. De omfatter ikke løbende indkomst- og formueskatter, som er obligatoriske 
ensidige betalinger i penge eller naturalier, der regelmæssigt opkræves af den 
offentlige forvaltning og service eller af udlandet af institutionelle enheders 
indkomst og formue, samt enkelte periodiske afgifter, der hverken pålignes 
indkomst eller formue. Andre løbende skatter omfatter husholdningernes 
betalinger for tilladelser, der betragtes som skatter, f.eks. tilladelser til at eje og 
benytte køretøjer, både og fly mv. 
19. (a) De omfatter ikke husholdningernes kontingenter og bidrag til NWH'er. 
f.eks. til fagforeninger, faglige sammenslutninger, forbrugersammenslutninger, 
kirker, selskabelige og kulturelle foreninger, fritidsklubber og idrætsklubber. 
(b) Hvis en klub, forening eller sammenslutning kan betragtes som en 
markedsproducent, der sælger sine tjenesteydelser til en økonomisk signifikant 
pris - hvilket normalt er tilfældet, selv om der ofte er tale om en non-profit 
institution - betragtes kontingenter og bidrag som betaling for tjenesteydelser -
ikke som en overførsel - og dermed er de omfattet af HCPI. 
20. De omfatter ikke husholdningernes frivillige overførsler i penge eller naturalier 
til velgørende organisationer og nødhjælpsorganisationer. 
21. De omfatter ikke formueindkomster, herunder renter. Formueindkomst er åen 
indkomst, som ejeren af et finansielt aktiv eller et materielt, ikke-produceret aktiv 
modtager for at stille finansielle midler eller et materielt ikke-produceret aktiv til 
rådighed for en anden institutionel enhed. In rente er tiet beløb, som debitor på 
betingelser, der fremgår al ilet finansielle instrument, han og kreditor har indgået, 
er pligtig at betale kreditor over en bestemt periode, uden al hovedstolen derved 
nedbringes. 
22. De omfatter ikke obligatoriske eller frivillige bidrag til sociale ordninger, som 
f.eks. faktiske arbejdsgiverbidrag til sociale ordninger til sociale kasser og fonde, 
43 
forsikringsselskaber, selvstændige eller ikke-selvstændige pensionskasser, der 
administrerer sociale forsikringsordninger, for at sikre de ansatte sociale ydelser, 
eller lønmodtagerbidrag til sociale ordninger, der betales til socialsikringen, 
private fondsbaserede og ikke-fondsbaserede ordninger. 
23. De omfatter ikke livsforsikringstjenester og pensionskassetjenester (selv om 
disse tjenester i henhold til ENS 3.76.f og g medregnes i udgifterne til konsum 
indtil et beløb, der svarer til det implicitte gebyr). 
24. De omfatter ikke skadesforsikringspræmier, netto. Dette er præmier, der betales 
for forsikringer, som er tegnet af institutionelle enheder. Forsikringer, som er 
tegnet af individuelle husholdninger, er tegnet på eget initiativ og til egen fordel 
uafhængigt af deres arbejdsgivere eller den offentlige forvaltning og service og 
uden for sociale forsikringsordninger. Skadesforsikringspræmier, netto, omfatter 
både de faktiske præmier, der skal betales af forsikringstageren for at opnå 
dækning i regnskabsperioden (indtjente præmier) og de tillægspræmier, der 
betales af formueindkomsten henført til forsikringstagerne efter fradrag af det 
pågældende forsikringsselskabs administrationsgebyr. (NB! Dette gebyr er 
omfattet af husholdningernes pengeudgifter til konsum!). 
Skadesforsikringspræmier, netto, er de beløb, som er til rådighed til dækning i 
tilfælde af forskellige begivenheder eller ulykker, som medfører skade på ting 
eller personer af naturbetingede eller menneskelige årsager - brand, 
oversvømmelse, trafikuheld, skibsforlis, tyveri, vold, ulykker, sygdom mv. eller i 
tilfælde af økonomisk tab som følge af begivenheder som sygdom, arbejdsløshed, 
ulykker mv. 
25. De omfatter ikke løbende overførsler mellem husholdningerne, som inkluderer 
alle overførsler i kontanter eller i naturalier, som foretages eller modtages at" 
residente husholdninger til eller fra andre residente eller ikke-residente 
husholdninger. 
26. De omfatter ikke bøder og strafgebyrer. Disse bøder og strafgebyrer, der 
pålægges institutionelle enheder af domstole eller domstolslignende 
myndigheder, betragtes som obligatoriske løbende overførsler. Ej heller 
medregnes morarenter og skattebøder, som normalt ikke kan holdes adskilt fra 
selve skatterne. 
27. De omfatter ikke lotteri og spil; ej heller det gebyr, der betales til den enhed, 
som foranstalter lotteriet eller spillet eller den løbende restoverførsel, som 
udbetales til vinderne (selv om dette gebyr i henhold til HNS 4.135. er medregnet 
i udgifter til konsum). 
il Definition af pris 
2X. Købcrpriscn er den pris, som køberen faktisk betaler for produkterne på 
købstidspunktet; inkl. alle skatter minus subsidier; efter fradrag af alle mængde-
og sæsonrabatter på standardpriser og -takster; ekskl. renter og gebyrer, der 
betales i henhold til låne- og kreditordninger; ekskl. ekstraomkostninger som 
følge af manglende overholdelse af den betalingsfrist, der blev aftalt på 
købstidspunktet. 
? •; 14 
29. Varer og tjenester til individuelt konsum ("individuelle varer og tjenester") 
erhverves af en husholdning og anvendes til opfyldelse af husholdningens behov 
og ønsker. Individuelle varer og tjenester kan karakteriseres på følgende måde: 
(a) Det skal være muligt at observere og registrere en individuel husholdnings 
eller et husholdningsmedlems anskaffelse af varen eller tjenesteydelsen samt 
tidspunktet for anskaffelsen. 
(b) Husholdningen skal være indforstået med leveringen af den pågældende 
vare eller tjenesteydelse og tage de nødvendige skridt for at modtage den, 
f.eks. ved at gå i skole eller tage på hospitalet. 
(c) Varen eller tjenesteydelsen skal opfylde den betingelse, at den når den er 
erhvervet af en husholdning eller person, eller eventuelt af en lille, begrænset 
gruppe mennesker, ikke kan erhverves af andre husholdninger eller personer. 
Husholdningernes udgifter til konsum er alle individuelle. Pr. konvention 
betragtes alle varer og tjenester, der leveres af NPIIfer som individuelle. 
Alle offentlige udgifter til konsum inden for uddannelse, sundhed, social sikring 
og velfærd, sport og fritid samt kultur behandles pr. konvention som udgifter til 
individuelt konsum undtagen udgifter til offentlig administration, fastsættelse af 
love og bestemmelser, forskning mv. Endvidere betragtes udgifter til anskaffelse 
af bolig, renovation og drift af offentlige transportmidler som individuelle. De 
kollektive udgifter til konsum er den resterende del af det offentliges udgifter til 
konsum. De omfatter især forvaltning af samfundet, sikkerhed og forsvar, 
opretholdelse af lov og orden, lovgivning og udstedelse af andre bestemmelser, 
sundhedsvæsen, miljøbeskyttelse, forskning og udvikling og infrastrukturer og 
økonomisk udvikling. 
A % 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. Foranstaltningens betegnelse 
Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 om det 
harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning af varer og tjenesteydelser. 
2. Budgetpost 
Artikel B5-604. 
3. Retsgrundlag 
Rådets forordning (EF) nr. 2494/95. 
4. Beskrivelse af foranstaltningen 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Rådets forordning har til formål at fremskynde gennemforeisen af 
arbejdsprogrammet, som skal gøre det muligt at udarbejde harmoniserede 
forbrugerprisindeks (HICP), der opfylder konvergenskravene i traktaten om 
oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Rådets forordning (EF) nr. 2494 95 
danner grundlag for Kommissionens specifikke forordninger, hvorefter 
medlemsstaterne skal udarbejde HICP'er i overensstemmelse med de 
begreber, metoder og den praksis, som er foreslået af arbejdsgruppen1 
vedrørende harmonisering af forbrugerprisindeks og godkendt af Udvalget 
for Det Statistiske Program i henhold til forskriftsudvalgels procedure. 
Kommissionens forordning (EF) nr. 1749/96 af 9. september 1996 omhandler 
foranstaltninger om oprindelig dækning, varer og tjenesteydelser., som har 
fået økonomiske betydning, minimumsnormer for kvalitetsjusteringei. 
minimumsnormer for priser, prisindeks for basisaggregater og 
minimumsnormer for stikprøveudtagning. 
Kommissionens forordning (EF) nr. 2214/96 af 20. november 1996 vedrører 
de IllC'P-delindeks, som skal udarbejdes, fremsendes og offentliggøres liver 
måned fra og med indekset for januar 1997. 
Kommissionens forordning (EF) nr. 2454/97 af 10. december I9()7 
fastlægger minimumsnormerne for kvaliteten af I HCP-vægtene. 
Ekspertgruppe 
-7 •? 
Kommissions beslutning af 9. september 1996 [ref. nr C(96)2452] indeholder 
bestemmelser om finansiering af en del af medlemsstaternes 
ekstraomkostninger. 
Nærværende forslag til Rådets forordning ændrer forordning (EF) nr. 
1749/96 for så vidt angår det harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning af 
varer og tjenesteydelser. Heri foreslås en etapevis udvidelse af HICP's 
dækning til at omfatte vanskelige kategorier som sundheds- og 
uddannelsestjenester, for hvilke der er store institutionelle forskelle 
medlemsstaterne imellem. 
Sideløbende med nærværende forslag behandles et forslag til Rådets 
forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 om det harmoniserede 
forbrugerprisindeks' dækning med hensyn til geografisk område og 
population. 
4.2 Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens fornyelse 
I henhold til Rådets forordning skal harmoniseringen ske i etaper. Den forste 
etape - i februar 1996 - krævede meget få ressourcer, da den næsten 
udelukkende var baseret på eksisterende forbrugerprisindeks. Den anden - i 
januar 1997 - krævede betydelige ressourcer. Den tredje og fjerde etape - i 
december 1998 og 1999 - vil også kræve betydelige ressourcer. 
5. Klassifikation af udgifterne/indtægterne 
IOU : OB. 
6. Udgifternes/indtægternes art 
Tilskud til samfinansiering (66,6%) med nationale myndigheder; 
Udgifter til administration - se pkt. 10. 
7. Finansielle virkninger 
7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen 
Den foreslåede udvidelse af HICP's dækning er nødvendig af bensyn til 
sammenligneligheden. Den vil imidlertid kræve betydelige ekstra ressourcer i 
medlemsstaterne, og i overensstemmelse med artikel 13 i Rådets forordning 
(EF) nr. 2494/95 vil Kommissionen (Eurostat) alholde to tredjedele af disse 
ekstra udgifter indtil udløbet af foranstaltningernes andel gennemlorelsesår. 
Udgifterne til gennemførelse af foranstaltningerne i med fur af Rådets 
forordning (EF) nr. 2494/95 vil ifølge beregningerne ikke overstige 4,5 mio. 
ECU frem til 1998, hvoraf udgifterne til denne fjerde forordning ikke vil 
overstige 0,5 mio. ECU i ovennævnte periode. Kommissionens udgifter til 
Z^ 
derme fjerde forordning vil derfor ikke overstige 2/3 af 0,5 mio. ECU. Nogle 
medlemsstater har bedre kapacitet end andre til at foretage de nødvendige 
ændringer i systemet. 
7.2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer 
Medlemsstaterne foretager en opdeling af udgifterne til foranstaltningerne på 
grundlag af de indgåede kontrakter. 
8. Forholdsregler mod svig 
Der vil blive indgået kontraktmæssige aftaler med medlemsstaterne med henblik på 
at sikre, at der træffes passende foranstaltninger, og at de nødvendige oplysninger 
fremlægges. 
9. Oplysninger om cost-effectiveness 
9.1 Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe 
Specifikke mål: 
Forbedrede og sammenlignelige forbrugerprisindeks. 
Målgruppe: 
Medlemsstaternes brugere af prisindeks vil drage fordel af de forbedrede 
inflationsmålinger, ligesom EMI og Kommissionen lettere vil kunne træffe 
beslutninger om Den Monetære Union og andre makroøkonomiske 
spørgsmål. 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
Rådets forordning skulle kunne forbedre de nationale indeks' pålidelighed og 
internationale sammenlignelighed. Endvidere skulle medlemsstaterne kunne 
udveksle viden og teknologiske løsninger vedrørende udarbejdelse af 
forbrugerprisindeks. 
Vigtigste usikkerhedsmomenter: 
Rådets forordning fastlægger kun en generel ramme, inden for hvilken der er 
en lang række tekniske detailspørgsmål, som skal afklares i samarbejde med 
medlemsstaterne. 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
I gennemførelsesbestemmelserne er der foreskrevet omfattende overvågning 
og udarbejdelse afpassende resultatindikatorer på basis af spørgeskemaer og 
Eurostats revisionsbesøg (ang. udgifterne hertil se nedenfor). 1 benhold til 
Rådets forordning skal der foretages en evaluering i november 1997 og igen i 
november 1999. revalueringen fra 1997 er allerede sendt til Kommissionens 
Generalsekretariat med henblik på forelæggelse for Ministerrådet. 
*1 --s-. 
10. Udgifter til administration (Budgettets sektion III, del A) 
Den faktiske afsættelse af de nødvendige administrative ressourcer sker ved 
Kommissionens årlige afgørelse om ressourcetildeling, bl.a. under hensyntagen til 
antallet af ansatte og de supplerende beløb, der måtte være tildelt af 
budgetmyndigheden. 
10.1 Indvirkningen på antallet af stillinger 
Stillingstype 
Tjeneste-
maend eller 
midlertidig 
ansatte A 
B 
C 
Andre ressourcer 
(eksperter) 
A-7000 
lait Antal ansatte, der skal tilknyttes 
forvaltningen af 
foranstaltningen 
faste stillinger 
y/i 
2 
1 
2 
V/2 midlertidige 
stillinger heraf 
ved 
anvendelse af 
eksisterende 
ressourcer i 
det 
pagaeldende 
generaldirekto 
rat eller den 
pagaeldende 
tjeneste 
VA 
2 
1 
1 
7'/j ved anven­
delse af 
yderligere 
ressourcer varighed 
3 ar 
De årlige udgifter til eksisterende ressourcer: 
Tjenestemænd (Al, A2, A4, A5) = 682.500 ECU x 3 år 
Eksperter (A-l 178) = 98.000 ECU x 3 år 
lait = 2.047.500 
= 294,000 
= 2.341.500 
10.2 De supplerende menneskelige ressourcers samlede finansielle 
indvirkning 
Ingen. 
10.3 Forøgelse af andre driftsudgifter som følge af foranstaltningen 
•Cl 
Budgetpost Belob ^_ Bcrcgningsmchulc 
~A - 70Ti Arbejdsgrupper under 96.000 4 mtnler a 8000 KCU til diukning af do 
Udvalget for Det Statistiske Program delegcredes udgifter (x 3 ilr) 
Udgifterne til revisionsbesøg i li medlemsstater pr år - tre dage (il 120 IX'U pr. 
dag f rejseomkostninger - anslået til 31.800 ECU: 
A-701 = 31.800 ECU x 3 år = 95.400 
<^<d 
KONSEKVENSANALYSE 
FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR VIRKSOMHEDERNE, 
HERUNDER ISÆR SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV'er) 
Forslagets titel: 
Forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 om det 
harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning af varer og tjenesteydelser. 
Forslaget; 
1. Hvorfor er der i betragtning af nærhedsprincippet behov for en EF-lovgivning på 
området, og hvad er hovedformålet? 
Rådets forordning har til formål at fremskynde gennemførelsen af arbejdsprogrammet, 
som skal gøre det muligt at udarbejde harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP) til 
måling af konvergensen i overensstemmelse med kravene i traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Fællesskab. HICP'er skal anvendes til internationale sammenligninger af 
inflationen i forbrugerpriserne. De vil primært blive anvendt af Europa-Kommissionen og 
Det Europæiske Monetære Institut til vurdering af inflationen i henhold til 
konvergenskriterierne i artikel 109 .1 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske 
Fællesskab. HICP'erne vil senere komme til at danne grundlag for Den Monetære Unions 
forbrugerprisindeks (MUICP), som bl.a. den kommende Europæiske Centralbank vil 
anvende til overvågning af inflationen i Den Økonomiske og Monetære Union. 
Rådets forordning (EF) nr. 2494/95 danner grundlag for Kommissionens specifikke 
forordninger, hvorefter medlemsstaterne skal udarbejde HICP'er i overensstemmelse med 
de begreber, metoder og den praksis, som er foreslået af arbejdsgruppen1 vedrørende 
harmonisering af forbrugerprisindeks og godkendt af Udvalget for Det Statistiske 
Program i henhold til forskriftsudvalgets procedure. I henhold til artikel 5, stk. 3, i Rådets 
forordning er gennemførelsesbestemmelser nødvendige for at sikre HICP's 
sammenlignelighed og for at bevare og forbedre deres pålidelighed. Kommissionen har 
hidtil vedtaget tre detaljerede forordninger om specifikke gennemførelsesbestemmelser 
for udarbejdelsen af HICP. Den første forordning, Kommissionens forordning (EF) 
1749/96 om oprindelige foranstaltninger, omfatter seks tekniske områder: oprindelig 
dækning, varer og tjenesteydelser, som har laet økonomisk betydning, basisaggregater og 
minimumsnormer for kvalitetsjusleringer, stikprøveudtagning og priser. Den anden 
forordning, Kommissionens forordning (EF) nr. 2214/96, vedrører HICP og delindeks, 
som fremsendes til og videreformidles af Eurostat. Den tredje forordning. 
Ekspertgruppe 2 I 
Kommissionens forordning (EF) nr. 2454/97, fastsætter minimumsnormer for kvaliteten 
af vægte, der anvendes til udarbejdelse af HICP. 
Den 7. marts 1997 offentliggjorde Eurostat den første serie harmoniserede 
forbrugerprisindeks (HICP) i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, litra b), i Rådets 
forordning 2494/95. HICP'er giver det bedste statistiske grundlag for internationale 
sammenligninger af inflationen i forbrugerpriserne, og der er gjort store fremskridt i 
harmoniseringen af metodologien. Der skal dog stadig gøres en stor indsats for at nå 
videre i harmoniseringen af forbrugerprisindeksene. 
I artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1749/96 defineres HICP's oprindelige 
dækningsområde fra januar 1997. Visse vanskelige kategorier som f.eks. sundheds- og 
uddannelsestjenester, for hvilke der er store institutionelle forskelle mellem 
medlemsstaterne, er endnu ikke i fuldt omfang dækket af HICP. Forordningsforslaget 
ændrer Kommissionens forordning (EF) 1749/96 med hensyn til dækningen. 1 
forordningsforslagets definition af "husholdningernes pengeudgifter til konsum" indgår 
både de varer og tjenesteydelser, som HICP skal omfatte, og de priser, som skal 
anvendes, dvs. priser med fradrag af refusioner, subsidier og tilskud. Forslaget folger 
definitionerne i det europæiske nationalregnskabssystem (ENS 1995), når de er egnede til 
internationale sammenligninger af inflationsdata. I henhold til forslaget skal udvidelsen af 
HICP's dækning foretages i to etaper i henholdsvis december 1998 og december 1999: 
(a) Huslejer: I december 1998 vil behandlingen af huslejer, hvortil der ydes tilskud, blive 
harmoniseret. 
(b) Tjenesteydelser i forbindelse med boliger: I december 1998 vil dækningsområdet for 
renovation, kloakering og vandforsyning blive udvidet, medmindre de finansieres over 
skatterne. 
(c) Finansielle tjenesteydelser: I december 1999 vil HICP dække de resterende finansielle 
tjenesteydelser, f.eks. gebyrer i forbindelse med skatte- eller investeringsrådgivning. 
(d) Uddannelse: I december 1998 vil HICP dække alle varer og tjenesteydelser på 
uddannelsesområdet på en harmoniseret måde. Uddannelse vil blive indregnet på et 
nettogrundlag, dvs. vægtene og priserne vedrører de faktiske belob, som forbrugerne 
betaler, med fradrag af statslige refusioner. Dette gælder for skoleboger og andet 
materiale, skolebespisning samt uddannelsesmæssige tjenesteydelser, som leveres af alle 
former for skoler og højere læreanstalter. For at fa løst nogle af de metodologiske 
spørgsmål, herunder behandlingen af indkomstafhængige priser, har Eurostat oprettet en 
særlig taskforce. 
(e) Sundhedsvæsen: I december 1998 vil HICP dække alle varer og tjenesteydelser inden 
for sundhedsvæsenet (bortset fra hospitalsområdet) på en harmoniseret måde. 
Sundhedsvæsenet vil blive medregnet på et nettogrundlag, dvs. vægtene og priserne 
vedrører de faktiske beløb, som forbrugerne betaler med fradrag af refusioner fra 
socialsikringsordningen. Taskforcen vil se nærmere på de metodologiske spørgsmål i 
forbindelse med gennemførelsen. Metodologien med henblik på inkludering af 
hospitalsområdet vil blive fastlagt senest i december 1998. Kategorien vil blive omfattet 
snarest muligt derefter. 
(I) Forsikring: I december 1998 vil HICP dække alle forsikringer i forbindelse med boliger, 
ikke kun løsøreforsikringer. Senest i december 1999 vil II1CP også dække private 
sygeforsikringer, ansvarsforsikringer og rejseforsikringer. Metodologien vil blive 
^V 
fastlagt af en anden særlig taskforce, som Eurostat har nedsat. Hvis taskforcen snart 
finder en løsning, vil gennemførelsen kunne fremskyndes. 
(g) Tjenesteydelser i forbindelse med social sikring: I december 1998 vil HICP dække 
tjenester ydet af vuggestuer, børnehaver, legestuer og dagplejecentre på en harmoniseret 
måde. De vil blive medregnet på et nettogrundlag, dvs. vægtene og priserne vedrører de 
faktiske beløb, som forbrugerne betaler med fradrag af statslige refusioner. Andre 
tjenesteydelser i forbindelse med social sikring, navnlig ældrehjem, rejser lignende 
gennemførelsesmæssige problemer som hospitalsområdet. Men da disse tjenesters 
betydning er stigende, bør de omfattes af HICP. Metodologien med henblik på 
inkludering af f.eks. ældrehjem vil blive fastlagt senest i december 1998. Kategorien vil 
blive omfattet snarest muligt derefter. 
På grundlag af resultaterne af de seneste tekniske drøftelser vil følgende varer og 
tjenesteydelser ikke blive omfattet af HICP, i det mindste ikke på denne side af år 2000: 
euforiserende stoffer, beregnet lejeværdi af egen bolig, anden beregnet lejeværdi, lotteri-
og totalisatorspil, visse tjenesteydelser i forbindelse med personlig pleje, livsforsikring og 
indirekte målte finansielle tjenesteydelser. 
Konsekvenserne for virksomhederne: 
2. Hvem berøres af forslaget? 
• Hvilken erhvervssektor? 
Forbrugerprisindeks udarbejdes på grundlag af priser og vægte. Vægtene beregnes 
hovedsagelig på grundlag af allerede eksisterende data. Priserne indsamles fra alle 
virksomheder, der lever varer og tjenesteydelser til direkte imødekommelse af forbrugernes 
efterspørgsel inden for rammerne af husholdningernes pengeudgifter til konsum, herefter 
kaldet "detailhandlere". I overensstemmelse med nærhedsprincippet fastlægges stikproven af 
detailhandlere af de nationale statistiske kontorer. De udsender allerede prisindsamlere til 
detailhandlerne for at indsamle priser til beregning af de nationale forbrugerprisindeks. 
HICP'erne er primært baseret på disse oplysninger. Den foreslåede forordning vil eventuelt i 
nogle medlemsstater kræve, at der skal indsamles nye data. De varer og tjenesteydelser, som 
HICP vil blive udvidet med, leveres i stor udstrækning af den offentlige sektor. 
• Berøres SMV'er i højere grad end store virksomheder? 
Virksomhederne størrelse er kun relevant i det omfang, de indsamlede priser på korrekt måde 
skal afspejle prisudviklingen i alle virksomheder inden for rammerne af begrebet 
husholdningernes pengeudgifter til konsum. I princippet berøres alle detailhandlere uanset 
størrelse. I overensstemmelse med nærhedsprincippet fastlægges stikproven af detailhandlere 
af de nationale statistiske kontorer. 
• Er de berørte virksomheder koncentreret i bestemte regioner i EF? 
Det geografiske område er kun relevant i det omfang, de indsamlede priser på korrekt måde 
skal afspejle prisudviklingen på medlemsstaternes økonomiske område inden for rammerne af 
husholdningernes pengeudgifter til konsum. Alle EU-medlemsstater samt Norge og Island er 
omfattet. 
2 5 
3. Hvilke foranstaltninger skal virksomhederne træffe i henhold til forslaget? 
De nationale statistiske kontorer sender prisindsamlere ud til detailhandlerne. I henhold til den 
foreslåede forordning skal detailhandlerne give prisindsamlerne adgang til deres 
forretningslokaler med henblik på indsamling af oplysninger om priser. I praksis er deltagelse 
i sådanne undersøgelser frivillig. 
4. Hvilke økonomiske virkninger forventes forslaget at få? 
• For beskæftigelsen? 
• For investeringerne og oprettelsen af nye virksomheder? 
• For virksomhedernes konkurrenceevne? 
En indirekte virkning, da HICP'er giver mulighed for internationale sammenligninger af 
inflationen i forbrugerpriserne og leverer det statistiske grundlag for vurdering af inflationen i 
overensstemmelse med konvergenskriterierne i artikel 109 J i traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Fællesskab. I ØMU'ens fase III vil HICP'erne blive anvendt til beregning af Den 
Monetære Unions forbrugerprisindeks (MUICP), som skal være indikator ved vurderingen af 
den kommende Europæiske Centralbanks monetære politik. En fælles og stabil valuta er et 
vigtigt middel til at fremskynde europæisk integration og fremme den økonomiske udvikling, 
som vil få betydning for beskæftigelsen, investeringerne og konkurrenceevnen. 
5. Indeholder forslaget foranstaltninger, der tager højde for SMV'erncs særlige 
situation (lempeligere eller særlige krav)? 
I overensstemmelse med nærhedsprincippet fastlægges stikprøven af detailhandlere af de 
nationale statistiske kontorer. De udsender allerede prisindsamlere til detailhandlerne i 
forbindelse med beregningen af de nationale forbrugerprisindeks. HICP'erne er primært 
baseret på disse oplysninger. De varer og tjenesteydelser, som HICP vil blive udvidet med. 
leveres i stor udstrækning af den offentlige sektor. Almindeligvis er deltagelse i sådanne 
undersøgelser frivillig. Den foreslåede forordning vil eventuelt i nogle medlemsstater kræve, 
at der skal indsamles nye data. 
Hflringi 
6. Liste over organisationer, som er hørt om forslaget, og en kortfattet redegørelse for 
deres væsentligste synspunkter. 
Det Europæiske Rådgivende Udvalg for Statistisk Information på det Økonomiske og Sociale 
Område (CEIES)2, Kommissionens GD II, Det Europæiske Monetære Institut og 
medlemsstaternes centralbanker deltager aktivt i møderne i arbejdsgruppen3 vedrørende 
harmonisering af forbrugerprisindeks samt i dens taskforces. De understregede, at HICP bør 
have så bred en dækning som muligt og kan derfor tilslutte sig den foreslåede forordning. 
Nedsat ved Rådets afgørelse 91/116/EØF. Udvalget består af repræsentanter for videnskabelige kredse, 
økonomiske og sociale grupper omfattende leverandører og brugere af statistiske data 
Ekspertgruppe 
2<* 
SUPPLERENDE OPLYSNINGER OM 
EFTA-LANDENE 
Titel : Forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 
om det harmoniserede forbrugerprisindeks1 dækning af varer og tjenesteydelser 
Konsekvenser for EFT A-landene 
EFTA-landene har deltaget i drøftelserne i Udvalget for Det Statistiske Program og 
arbejdsgruppen vedrørende harmonisering af forbrugerprisindeks. De har indgående kendskab 
til forordningsforslagene, og der er blevet taget højde for deres synspunkter ved udarbejdelsen 
af forslaget. De har til hensigt at udarbejde harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP) i 
overensstemmelse med nærværende forordning. 
2} 
BEGRUNDELSE 
Forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 
1749/96 om det harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning med 
hensyn til geografisk område og population 
1. Den 7. marts 1997 offentliggjorde Eurostat den første serie harmoniserede 
forbrugerprisindeks (HICP) i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, litra b), i 
Rådets forordning 2494/95. HICP'er giver det bedste statistiske grundlag for 
internationale sammenligninger af inflationen i forbrugerpriserne og vil 
primært blive anvendt af Europa-Kommissionen og Det Europæiske Monetære 
Institut til vurdering af inflationen i forhold til konvergenskriterierne i artikel 
109 J i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. De vil senere 
komme til at indgå i Den Monetære Unions forbrugerprisindeks (MUICP), 
som bl.a. den kommende Europæiske Centralbank vil anvende til overvågning 
af inflationen i Den Økonomiske og Monetære Union. Forpligtelsen til at 
udarbejde harmoniserede forbrugerprisindeks forhindrer dog på ingen måde 
medlemsstaterne i at offentliggøre nationale, ikke-harmoniserede 
inflationsindeks, som de måtte ønske at anvende i deres nationale politik. 
2. Kommissionen har på basis af Rådets forordning 2494/95 hidtil vedtaget tre 
detaljerede forordninger om specifikke gennemførelsesbestemmelser for 
udarbejdelsen af HICP. Den første forordning, Kommissionens forordning 
(EF) 1749/96 om oprindelige foranstaltninger, omfatter seks tekniske områder: 
oprindelig dækning, varer og tjenesteydelser, som har faet økonomiske 
betydning, basisaggregater og minimumsnormer for kvalitetsjusteringer, 
stikprøveudtagning og priser. Den anden forordning. Kommissionens 
forordning (EF) nr. 2214/96, vedrører HICP og delindeks, som fremsendes til 
og videreformidles af Eurostat. Den tredje forordning. Kommissionens 
forordning (EF) nr. 2454/97, fastsætter minimumsnormer for kvaliteten af 
vægte, der anvendes til udarbejdelse af HICP. 
3. I henhold til artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2494/95 skal HICP 
være baseret på priserne på varer og tjenesteydelser, som udbydes på 
medlemsstatens økonomiske område med henblik på direkte imødekommelse 
af forbrugernes efterspørgsel. Imidlertid er foreligger der endnu ikke en 
harmoniseret definition af HICP's dækning med hensyn til geografisk område 
og population, og formålet med forordningsforslaget er at afhjælpe denne 
mangel. Det præciseres heri, at dækningsområdet ved beregning af HICP-
vægte skal omfatte husholdningernes samlede pengeudgifter til konsum inden 
for den pågældende medlemsstats økonomiske område. Navnlig medregnes 
udgifter, der afholdes af besøgende fra udlandet ("indlandsbegrebet") og 
enkeltpersoner på institutioner, men derimod ikke residenters udgifter ved 
ophold i udlandet. Endvidere medregnes alle private husholdninger, uanset i 
hvilket område, de er bosiddende, og uanset indkomstens størrelse. Der ses 
bort fra udgifter til erhvervsformål. 
<?* 
4. En harmoniseret definition af dækningen med hensyn til geografisk område og 
population er nødvendig af hensyn til sammenligneligheden og også for at undgå 
huller eller dobbelttælling ved aggregeringen af medlemsstaternes HICP'er til 
beregning af det europæiske forbrugerprisindeks (EICP) og Den Monetære 
Unions forbrugerprisindeks (MUICP), som vil være den vigtigste indikator til 
vurdering af resultaterne af den kommende Europæiske Centralbanks (ECB) 
prisstabilitetspolitik. 
5. Indlandsbegrebet anvendes af følgende grunde: HICP skal fungere som indikator 
ved vurderingen af prisstabilitetskriteriets overholdelse, og skal danne grundlag 
for det kommende MUICP. Hensigten er at måle prisændringerne inden for de 
enkelte medlemsstater frem for de prisændringer, som berører bestemte 
husholdninger, som f.eks. residente husholdninger. De prisændringer, som skal 
måles inden for en medlemsstats område, er de ændringer, som berører besøgende 
fra udlandet, men ikke de ændringer, som berører residenter ved ophold i 
udlandet. Derfor bør indlandsbegrebet anvendes til måling af konvergensen. 
Endvidere vil Den Europæiske Centralbank (ECB) medblik på tredje fase af 
ØMU'en have behov for MUICP. ECB har til opgave at sikre prisstabiliteten i 
Euro-området, og MUICP vil være den vigtigste indikator til vurdering af 
resultaterne af stabilitetspolitikken. Derfor er det vigtigt, at Euro-området og det 
område, som MUICP er baseret på, er sammenfaldende. Indlandsbegrebet 
opfylder dette krav. 
6. Udgifter som afholdes af personer på institutioner som ældrehjem bør medregnes 
af følgende grund: HICP's dækningsområde defineres som udgifterne til de varer 
og tjenesteydelser, som indgår i husholdningernes pengeudgifter til konsum. 
Husholdningssektoren omfatter personer på institutioner, og derfor bør deres 
udgifter være inkluderet i HICP-vægtene. Som følge af befolkningsudviklingen i 
EU har de institutioners, og specielt ældrehjemmenes, udgifter fået stigende 
betydning og bør defor ikke udelades ved måling af inflationen i 
forbrugerpriserne. 
7. I henhold til forordningsforslaget kræves kun udvidelse af dækningsområdet i de 
tilfælde, hvor sammenligneligheden ville være utilstrækkelig, hvis området ikke 
blev udvidet. Det er heri fastlagt, hvilke husholdninger HICP skal omfatte. Det er 
i realiteten alle husholdninger: rige og fattige, husholdninger i land- og 
byområder, residente eller ikke-residente, private og institutionelle husholdninger. 
Ifølge forslaget kan en del af disse husholdninger dog udelades fra et delindeks, 
hvis disse husholdningers udgifter til varerne eller tjenesteydelserne i dette 
delindeks er uden økonomisk betydning. I denne forbindelse vil "uden økonomisk 
betydning" sige mindre end en tusindedel af de samlede udgifter, som er omfattet 
af HICP. De husholdninger, som kan undtages, kan være af enhver art, f.eks. 
institutionelle husholdninger og besøgende fra udlandet tilsammen eller 
besøgende fra udlandet alene. 
8. Medlemsstaternes HICP'er dækker i øjeblikket over 90% af "husholdningernes 
pengeudgifter til konsum". De resterende 10% vil blive medregnet fru december 
1999. 4% vedrører dækningen med hensyn til geografisk område og population. 
De resterende 6% omfatter varer og tjenesteydelser, som vil blive inkluderet i 
2.3 
december 1998 og december 1999. Sideløbende med nærværende forslag drøftes 
et andet forordningsforslag om etapevis indregning af varer og tjenesteydelser. 
HICP-arbejdsgruppen1 og task forces i tilknytning hertil har i over to år på en lang 
række møder tilbragt mange timer med at drøfte HICP's dækning med hensyn til 
geografisk område og population. Forslaget har fundet tilslutning hos næsten alle 
medlemmerne af HICP-arbejdsgruppen, herunder også de vigtigste brugere GD II 
og EMI2. De understregede, at en harmoniseret definition af dækningen med 
hensyn til geografisk område og population er nødvendig af hensyn til 
sammenligneligheden og for at undgå huller eller dobbelttælling i Den Monetære 
Unions forbrugerprisindeks (MUICP), som skal beregnes fra januar 1999, og som 
vil være den vigtigste indikator til overvågning af ECB's prisstabilitetspolitik. 
1 Ekspertgruppe 
2 EMI er dog ikke blevet formelt hørt 
1^ 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) NR. [XX/98] 
af [dato] 
om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 
om det harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning 
med hensyn til geografisk område og population 
(EØS-relevant tekst) 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2494/95 af 23. oktober 1995 om 
harmoniserede forbrugerprisindekser1, særlig artikel 4 og 5,stk.3, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
efter høring af Det Europæiske Monetære Institut, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til forordning (EF) nr. 2494/95, artikel 5, stk. 1, litra b, skal hver 
medlemsstat udarbejde et harmoniseret forbrugerindeks (HCPI) fra og med indekset 
for januar 1997; forpligtelsen til at udarbejde harmoniserede forbrugerprisindeks 
forhindrer dog på ingen måde medlemsstaterne i at offentliggøre nationale, ikke-
harmoniserede inflationsindeks, som de måtte ønske at anvende i deres nationale 
politik; 
Kommissionens forordning (EF) nr. 1749/962 indeholder bestemmelser om HCPI's 
oprindelige dækningsområde, der er begrænset til de varer og tjenesteydelser, som 
indgår i alle eller de fleste nationale forbrugerprisindekser; 
I Rådets forordning (EF) nr. [xx/98] om ændring af Kommissionens forordning (EF) 
nr. 1749/963 defineres HCPI's dækningsområde som de varer og tjenesteydelser, som 
er omfattet af husholdningernes pengeudgifter til konsum; 
i henhold til forordning (EF) nr. 2494/95, artikel 3, skal HCPI være baseret på 
priserne på varer og tjenesteydelser, som udbydes på medlemsstatens økonomiske 
område med henblik på direkte imødekommelse af forbrugernes efterspørgsel; 
vægtene i HCPI kræver en harmoniseret definition af det geografiske område og den 
population, som er omfattet; 
1 EFT L 257 af 27.10.1995, s. 1. 
2 EFT L 229 af 10.9.1996, s. 3. 
3 EFT L xxx af [dato], s.x. 
1^ 
Den Monetære Unions forbrugerprisindeks (MUCPI) og det europæiske 
forbrugerprisindeks (ECPI) kræver et harmoniseret geografisk grundlag for HCPI; 
Udvalget for Det Statistiske Program har ikke afgivet udtalelse inden for den af 
formanden fastsatte frist; i overensstemmelse med proceduren beskrevet i artikel 14, stk. 
2, i forordning (EF) nr. 2494/95 sender Kommisionen derfor uden forsinkelse et forslag 
vedrørende de påkrævede foranstaltninger til Rådet; 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Litra (a2) i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1749/96 ændres til: 
" "Husholdningernes pengeudgifter til konsum" er den del af udgifterne til konsum4, som 
afholdes: 
- af husholdningerne5 uanset nationalitet eller hjemsted, og 
- i monetære transaktioner6, og 
- på medlemsstatens økonomiske område7, og 
- til varer og tjenesteydelser, som anvendes til direkte opfyldelse af individuelle 
behov, og 
- i en af eller begge de perioder, der sammenlignes. 
Husholdningernes pengeudgifter til konsum er specificeret i bilag Ib til nærværende 
forordning og er i overensstemmelse med definitionerne i det europæiske 
nationalregnskabssystem (ENS) 19958." 
Artikel 2 
I artikel 3 i forordning (EF) nr. 1749/96 indsættes følgende stykke 3: 
"3. HCPI'er, der udarbejdes ved hjælp af delindeksvægte9, som afspejler pengeudgifter til 
konsum afholdt af en delkategori af husholdninger10 og ikke af alle husholdninger, anses 
for at være sammenlignelige, når denne forskel i praksis udgør mindre end en tusindedel af 
4 Bilag Ib nr. 4-27. 
5 Bilag Ib nr. 1. 
6 Bilag Ib nr. 3. 
7 Bilag Ib nr. 2. 
8 Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25.6.1996, EFT L 310 af 13.11.1996. 
9 Artikel 2 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2214/96 af 20.11.1996, EFT L 296 af 21.11.1996, s.8 
10 Bilag Ib nr. I. 
3^ 
samtlige de af HCPI omfattede udgifter. Eventuelle ændringer i vægtene, som er 
nødvendige for at opfylde sammenlignelighedskravet i henhold til nærværende stykke, skal 
være foretaget inden december 1998." 
Artikel 3 
I bilag Ib til forordning (EF) nr. 1749/96 ændres stykke 1 og 2 til følgende: 
"1. Sektoren husholdninger består af husholdninger, der omfatter alle enkeltpersoner og 
grupper af enkeltpersoner (jf. definitionen i ENS 2.76.a og 2.76b), uanset i hvilket 
område, de opholder sig, deres placering i indkomstfordelingen og deres nationalitet eller 
hjemsted. Sektoren omfatter også personer, der opholder sig på institutioner (jf. 
definitionen i ENS 2.76b). Den omfatter ikke erhvervsvirksomheder. 
2. Det økonomiske område defineres som i ENS 2.05, bortset fra at de eksterritoriale 
enklaver inden for landets grænser er medregnet og de territoriale enklaver i udlandet ikke 
er medregnet". 
Artikel 4 
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne 
3 3 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. Foranstaltningens betegnelse 
Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 om det 
harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning med hensyn til geografisk område og 
population. 
2. Budgetpost 
Artikel B5-604. 
3. Retsgrundlag 
Rådets forordning (EF) nr. 2494/95. 
4. -Beskrivelse af foranstaltningen 
•*>• 
4.1 Foranstaltningens generelle formål 
Rådets forordning har til formål at fremskynde gennemførelsen af 
arbejdsprogrammet, som skal gøre det muligt at udarbejde harmoniserede 
forbrugerprisindeks (HICP), der opfylder konvergenskravene i traktaten om 
oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Rådets forordning (EF) nr. 2494/95 
danner grundlag for Kommissionens specifikke forordninger, hvorefter 
medlemsstaterne skal udarbejde HICP'er i overensstemmelse med de 
begreber, metoder og den praksis, som er foreslået af arbejdsgruppen1 
vedrørende harmonisering af forbrugerprisindeks og godkendt af Udvalget 
for Det Statistiske Program i henhold til forskriftsudvalgets procedure. 
Kommissionens forordning (EF) nr. 1749/96 af 9. september 1996 omhandler 
foranstaltninger om oprindelig dækning, varer og tjenesteydelser., som har 
fået økonomiske betydning, minimumsnormer for kvalitetsjusteringer, 
minimumsnormcr for priser, prisindeks for basisaggregater og 
minimumsnormer for stikprøveudtagning. 
Kommissionens forordning (EF) nr. 2214/96 af 20. november 1996 vedrører 
de HICP-delindeks, som skal udarbejdes, fremsendes og offentliggøres hver 
måned fra og med indekset for januar 1997. 
Ekspertgruppe 
^>7 
Kommissionens forordning (EF) nr. 2454/97 af 10. december 1997 
fastlægger minimumsnormerne for kvaliteten af HICP-vægtene. 
Kommissions beslutning af 9. september 1996 [ref. nr C(96)2452] indeholder 
bestemmelser om finansiering af en del af medlemsstaternes 
ekstraomkostninger. 
Nærværende forslag til Rådets forordning ændrer forordning (EF) nr. 
1749/96 for så vidt angår det harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning 
med hensyn til geografisk område og population. Heri foreslåes en 
sammenfaldende definition af Euro-området og det område, hvorpå er baseret 
Den Monetære Unions forbrugerprisindeks (MUICP), som bl.a. vil blive 
anvendt af den kommende Europæiske Centralbank til overvågning af 
inflationen i Den Økonomiske og Monetære Union fra januar 1999. 
Sideløbende med nærværende forslag behandles et forslag til Rådets 
forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 om det harmoniserede 
forbrugerprisindeks' dækning af varer og tjenesteydelser. 
4.2 Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens fornyelse 
I henhold til Rådets forordning skal harmoniseringen ske i etaper. Den første 
etape - i februar 1996 - krævede meget få ressourcer, da den næsten 
udelukkende var baseret på eksiterende forbrugerprisindeks. Den anden - i 
januar 1997 - krævede betydelige ressourcer. Den tredje og fjerde etape - i 
december 1998 og 1999 - vil også kræve betydelige ressourcer. 
5. Klassifikation af udgifterne/indtægterne 
IOU : OB. 
6. Udgifternes/indtægternes art 
Tilskud til samfinansiering (66,6%) med nationale myndigheder; 
Udgifter til administration - se pkt. 10. 
7. Finansielle virkninger 
7.1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen 
Forordningsforslaget er nødvendigt, for at der kan opnåes sammenlignelige 
målinger af inflationen og ligeledes en forudsætning for en sammenfaldende 
definition af Euro-området og det område, hvorpå er baseret Den Monetære 
Unions forbrugerprisindeks (MUICP), som bl.a. vil blive anvendt af den 
kommende Europæiske Centralbank til overvågning af inflationen i Den 
Økonomiske og Monetære Union fra januar 1999. Gennemførelse af 
forordningen vil kræve ekstra ressourcer i medlemsstaterne, og i 
2-y 
overensstemmelse med artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 2494/95 
forventes Kommissionen (Eurostat) at afholde to tredjedele af disse ekstra 
udgifter indtil udløbet af foranstlatningernes andet gennemførelsesår. Ifølge 
beregningerne vil udgifterne til gennemførelse af denne forordning ikke 
overstige 900.000 ECU. Kommissionens udgifter til denne forordning vil 
derfor ikke overstige 600.000 ECU. Nogle medlemsstater har bedre kapacitet 
end andre til at foretage de nødvendige ændringer i systemet. I henhold til 
artikel 13 er medlemsstaterne ikke forpligtede til at gennemføre 
forordningsforslaget medmindre Kommissionen (Eurostat) afholder to 
tredjedele af de ekstra udgifter. 
7.2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer 
Medlemsstaterne foretager en opdeling af udgifterne til foranstaltningerne på 
grundlag af de indgåede kontrakter. 
8. Forholdsregler mod svig 
Der vil blive indgået kontraktmæssige aftaler med medlemsstaterne med henblik på 
at sikre, at der træffes passende foranstaltninger, og at de nødvendige oplysninger 
fremlægges. 
9. Oplysninger om cost-effectiveness 
9.1 Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe 
Specifikke mål: 
Forbedrede og sammenlignelige forbrugerprisindeks. 
Målgruppe: 
Medlemsstaternes brugere af prisindeks vil drage fordel af de forbedrede 
inflationsmålinger, ligesom EMI og Kommissionen lettere vil kunne træffe 
beslutninger om Den Monetære Union og andre makroøkonomiske 
spørgsmål. 
9.2 Begrundelse for foranstaltningen 
Rådets forordning skulle kunne forbedre de nationale indeks' pålidelighed og 
internationale sammenlignelighed. Endvidere skulle medlemsstaterne kunne 
udveksle viden og teknologiske løsninger vedrørende udarbejdelse af 
forbrugerprisindeks. 
Vigtigste usikkerhedsmomenter: 
Rådets forordning fastlægger kun en generel ramme, inden for hvilken der er 
en lang række tekniske detailspørgsmål, som skal afklares i samarbejde med 
medlemsstaterne. 
3t 
9.3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
I gennemførelsesbestemmelserne er der foreskrevet omfattende overvågning 
og udarbejdelse af passende resultatindikatorer på basis af spørgeskemaer og 
Eurostats revisionsbesøg (ang. udgifterne hertil se nedenfor). 
I henhold til Rådets forordning skal der foretages en evaluering i november 
1997 og igen i november 1999. Evalueringen fra 1997 er allerede sendt til 
Kommissionens Generalsekretariat med henblik på forelæggelse for 
Ministerrådet. 
10. Udgifter til administration (Budgettets sektion III, del A) 
Den faktiske afsættelse af de nødvendige administrative ressourcer sker ved 
Kommissionens årlige afgørelse om ressourcetildeling, bl.a. under hensyntagen til 
antallet af ansatte og de supplerende beløb, der måtte være tildelt af 
budgetmyndigheden. 
10.1 Indvirkningen på antallet af stillinger 
Stillingstype 
Tjeneste-
maend eller 
midlertidig 
ansatte A 
B 
C 
Andre ressourcer 
(eksperter) 
A-7000 
lait Antal ansatte, der skal tilknyttes 
forvaltningen af 
foransta 
faste stillinger 
314 
2 
1 
2 
T/i tningen 
midlertidige 
stillinger heraf 
ved 
anvendelse af 
eksisterende 
ressourcer i 
det 
pagaeldende 
generaldirekto 
rat eller den 
pagaeldende 
tjeneste 
372 
2 
1 
1 
Th ved anven­
delse af 
yderligere 
ressourcer varighed 
3ar 
De årlige udgifter til eksisterende ressourcer: 
Tjenestemænd (Al, A2, A4, A5) = 682.500 ECU x 3 år 
Eksperter (A-l 178) = 98.000 ECU x 3 år 
lait = 2.047.500 
= 294.Q0Q 
= 2.341.500 
10.2 De supplerende menneskelige ressourcers samlede finansielle indvirk­
ning 
ingen 
^ 
10.3 Forøgelse af andre driftsudgifter som følge af foranstaltningen 
ECU 
Budgetpost Bel0b Beregningsmetode 
~A" - 7031 Arbejdsgrupper under 96.000 4 moder a 8000 ECU til daekning af de 
Udvalget for Det Statistiske Program delegeredes udgifter (x 3 ar) 
Udgifterne til revisionsbesøg i ti medlemsstater pr år - tre dage à 120 ECU pr. dag 
+ rejseomkostninger - anslået til 31.800 ECU: 
A-701 = 31.800 ECU x 3 år = 95.400 
3£ 
KONSEKVENSANALYSE 
FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR VIRKSOMHEDERNE, 
HERUNDER ISÆR SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV'er) 
Forslagets titel; 
Forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 om det 
harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning med hensyn til geografisk område og 
population. 
Forslaget: 
1. Hvorfor er der i betragtning af nærhedsprincippet behov for en EF-lovgivning på 
området, og hvad er hovedformålet? 
Rådets forordning har til formål at fremskynde gennemførelsen af arbejdsprogrammet, 
som skal gøre det muligt at udarbejde harmoniserede forbrugerprisindeks (H1CP) til 
måling af konvergensen i overensstemmelse med kravene i traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Fællesskab. HICP'er skal anvendes til internationale sammenligninger af 
inflationen i forbrugerpriserne. De vil primært blive anvendt af Europa-Kommissionen og 
Det Europæiske Monetære Institut til vurdering af inflationen i henhold til 
konvergenskriterierne i artikel 109 J i traktaten om oprettelse af Det Europæiske 
Fællesskab. HICP'erne vil senere komme til at danne grundlag for Den Monetære Unions 
forbrugerprisindeks (MUICP), som bl.a. den kommende Europæiske Centralbank vil 
anvende til overvågning af inflationen i Den Økonomiske og Monetære Union. 
Rådets forordning (EF) nr. 2494/95 danner grundlag for Kommissionens specifikke 
forordninger, hvorefter medlemsstaterne skal udarbejde HICP'er i overensstemmelse med 
de begreber, metoder og den praksis, som er foreslået af arbejdsgruppen1 vedrørende 
harmonisering af forbrugerprisindeks og godkendt af Udvalget for Det Statistiske 
Program i henhold til forskriftsudvalgets procedure. I henhold til artikel 5, stk. 3, i Rådets 
forordning er gennemførelsesbestemmelser nødvendige for at sikre IIICP's 
sammenlignelighed og for at bevare og forbedre deres pålidelighed. Kommissionen har 
hidtil vedtaget tre detaljerede forordninger om specifikke gennemførelsesbestemmelser 
for udarbejdelsen af HICP. Den første forordning, Kommissionens forordning (EF) 
1749/96 om oprindelige foranstaltninger, omfatter seks tekniske områder: oprindelig 
dækning, varer og tjenesteydelser, som har fået økonomisk betydning, basisaggregater og 
minimumsnormer for kvalitetsjusteringer, stikprøveudtagning og priser. Den anden 
forordning, Kommissionens forordning (EF) nr. 2214/96, vedrører HICP og delindeks, 
som fremsendes til og videreformidles af Eurostat. Den tredje forordning, 
Ekspertgruppe 
3>9 
Kommissionens forordning (EF) nr. 2454/97, fastsætter minimumsnormer for kvaliteten 
af vægte, der anvendes til udarbejdelse af HICP. 
Den 7. marts 1997 offentliggjorde Eurostat den første serie harmoniserede 
forbrugerprisindeks (HICP) i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, litra b), i Rådets 
forordning 2494/95. HICP'er giver det bedste statistiske grundlag for internationale 
sammenligninger af inflationen i forbrugerpriserne, og der er gjort store fremskridt i 
harmoniseringen af metodologien. Der skal dog stadig gøres en stor indsats for at nå 
videre i harmoniseringen af forbrugerprisindeksene. 
I henhold til artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2494/95 skal HICP være 
baseret på priserne på varer og tjenesteydelser, som udbydes på medlemsstatens 
økonomiske område med henblik på direkte imødekommelse af forbrugernes 
efterspørgsel. Imidlertid er foreligger der endnu ikke en harmoniseret definition af 
HICP's dækning med hensyn til geografisk område og population, og formålet med 
forordningsforslaget er at afhjælpe denne mangel. Det præciseres heri, at 
dækningsområdet ved beregning af HICP-vægte skal omfatte husholdningernes samlede 
pengeudgifter til konsum inden for den pågældende medlemsstats økonomiske område. 
Navnlig medregnes udgifter, der afholdes af besøgende fra udlandet ("indlandsbegrebef') 
og personer på institutioner, men derimod ikke residenters udgifter ved ophold i udlandet. 
Endvidere medregnes alle private husholdninger, uanset i hvilket område de er 
bosiddende, og uanset indkomstens størrelse. Der ses bort fra udgifter til erhvervsformål. 
En harmoniseret definition afdækningen med hensyn til geografisk område og population 
er nødvendig af hensyn til sammenligneligheden og også for at undgå huller eller 
dobbelttælling ved beregningen af Den Monetære Unions forbrugerprisindeks (MUICP) 
og det europæiske forbrugerprisindeks (EICP). 
Indlandsbegrebet anvendes af følgende grunde: HICP skal fungere som indikator ved 
vurderingen af prisstabilitetskriteriets overholdelse, og skal danne grundlag for det 
kommende MUICP. Hensigten er at måle prisændringerne inden for de enkelte 
medlemsstater frem for de prisændringer, som berører bestemte husholdninger, som f.eks. 
residente husholdninger. De prisændringer, som skal måles inden for en medlemsstats 
område, omfatter også ændringer, som berører besøgende fra udlandet. Derfor bør 
indlandsbegrebet anvendes til måling af konvergensen. Endvidere vil det være nødvendigt 
for Den Europæiske Centralbank (ECB) at råde over MUICP med henblik på fase III af 
ØMU'en. ECB har til opgave at sikre prisstabiliteten i Euro-området. Derfor er det 
vigtigt, at Euro-området og det område, som MUICP er baseret på, er sammenfaldende. 
Indlandsbegrebet opfylder dette krav. 
Udgifter som afholdes af personer på institutioner som ældrehjem bør medregnes af 
følgende grund: HICP's dækningsområde defineres som udgifterne til de varer og 
tjenesteydelser, som indgår i husholdningernes pengeudgifter til konsum. 
Husholdningssektoren omfatter personer på institutioner, og derfor bør deres udgifter 
være inkluderet i HICP-vægtene. 
^|o 
Konsekvenserne for virksomhederne: 
2. Hvem berøres af forslaget? 
• Hvilken erhvervssektor? 
Forbrugerprisindeks udarbejdes på grundlag af priser og vægte. For de fleste medlemsstater 
vil forslaget indebære en udvidelse af dækningsområdet for de data, der anvendes til 
beregning af HICP-vægte. For eksempel vil det være nødvendigt at inkludere udgifter, som 
afholdes af besøgende fra udlandet eller personer på institutioner som f.eks. ældrehjem. I 
overensstemmelse med nærhedsprincippet er det de nationale statistiske kontorer, som skal 
afgøre, hvordan og hvor disse oplysninger skal indsamles. Disse data vil i stor udstrækning 
kunne indhentes fra allerede eksisterende kilder som f.eks. turismestatistik. Endvidere vil 
oplysninger om personer på institutioner kunne indhentes fra non-profit-institutioner rettet 
mod husholdningerne eller fra offentlige myndigheder. 
• Berøres SMV'er i højere grad end store virksomheder? 
Virksomhedernes størrelse er kun relevant i det omfang, vægtene på korrekt måde skal 
afspejle samtlige husholdningers udgifter, herunder også de udgifter som afholdes af personer 
på institutioner, som f.eks. ældrehjem. I overensstemmelse med nærhedsprincippet udvælger 
de nationale statistiske kontorer datakilderne. 
• Er de berørte virksomheder koncentreret i bestemte regioner i EF? 
Det geografiske område er kun relevant i det omfang, vægtene på korrekt måde skal afspejle 
husholdningers pengeudgifter til konsum inden for medlemsstaternes økonomiske område. 
Alle EU-medlemsstater samt Norge og Island er omfattet. 
3. Hvilke foranstaltninger skal virksomhederne træffe i henhold til forslaget? 
De nationale statistiske kontorer indhenter de nødvendige oplysninger om udgifter, der 
afholdes af alle husholdninger på det økonomiske område fra allerede eksisterende datakilder, 
f.eks. husstandsbudgetundersøgelser, turismestatistik og nationalregnskaber. I nogle tilfælde 
vil det være nødvendigt at udvide de eksisterende undersøgelser eller indhente oplysningerne 
direkte fra non-profit-institutioner rettet mod husholdningerne, offentlige myndigheder eller 
ældrehjem. Almindeligvis er deltagelse i sådanne undersøgelser frivillig. 
4. Hvilke økonomiske virkninger forventes forslaget at få? 
• For beskæftigelsen? 
• For investeringerne og oprettelsen af nye virksomheder? 
• For virksomhedernes konkurrenceevne? 
En indirekte virkning, da HICP'er giver mulighed for internationale sammenligninger af 
inflationen i forbrugerpriserne og leverer det statistiske grundlag for vurdering af inflationen i 
overensstemmelse med konvergenskriterierne i artikel 109 J i traktaten om oprettelse af Det 
Europæiske Fællesskab. I ØMU'ens fase III vil HICP'erne blive anvendt til beregning af Den 
Monetære Unions forbrugerprisindeks (MUICP), som skal være indikator ved vurderingen af 
den kommende Europæiske Centralbanks monetære politik. En fælles og stabil valuta er et 
Lj/j 
vigtigt middel til at fremskynde europæisk integration og fremme den økonomiske udvikling, 
som vil få betydning for beskæftigelsen, investeringerne og konkurrenceevnen. 
5. Indeholder forslaget foranstaltninger, der tager højde for SMV'ernes særlige 
situation (lempeligere eller særlige krav)? 
I overensstemmelse med nærhedsprincippet udvælger de nationale statistiske kontorer 
datakilderne. De indsamler allerede lignende data om vægte til beregning af de nationale 
forbrugerprisindeks. HICP'erne er primært baseret på disse oplysninger. Imidlertid vil det 
eventuelt i nogle medlemsstater være nødvendigt at udvide dataindsamlingen. I stor 
udstrækning vil data kunne tilvejebringes fra allerede eksisterende datakilder som f.eks. 
turismestatistik. Endvidere vil oplysninger om personer på institutioner kunne indhentes 
direkte fra non-profit-institutioner rettet mod husholdningerne eller fra offentlige 
myndigheder. Almindeligvis er deltagelse i sådanne undersøgelser frivillig. 
Høring; 
6. Liste over organisationer, som er hørt om forslaget, og en kortfattet redegørelse for 
deres væsentligste synspunkter. 
Det Europæiske Rådgivende Udvalg for Statistisk Information på det Økonomiske og Sociale 
Område (CEIES)2, Kommissionens GD II, Det Europæiske Monetære Institut og 
medlemsstaternes centralbanker deltager aktivt i møderne i arbejdsgruppen3 vedrørende 
harmonisering af forbrugerprisindeks samt i dens taskforces. De understregede, at en 
harmoniseret definition af dækningen med hensyn til geografisk område og population er 
nødvendig af hensyn til sammenligneligheden og for at undgå huller eller dobbelttælling i Den 
Monetære Unions forbrugerprisindeks (MUICP), som skal beregnes fra januar 1999. De kan 
derfor tilslutte sig den foreslåede forordning. 
2 Nedsat ved Rådets afgørelse 9I/II6/EØF. Udvalget består af repræsentanter for videnskabelige kredse, 
økonomiske og sociale grupper omfattende leverandører og brugere af statistiske data 
3 Ekspertgruppe 
SUPPLERENDE OPLYSNINGER OM 
EFTA-LANDENE 
Titel : Forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1749/96 
om det harmoniserede forbrugerprisindeks' dækning med hensyn til geografisk 
område og population. 
Konsekvenser for EFT A-landene 
EFTA-landene har deltaget i drøftelserne i Udvalget for Det Statistiske Program og 
arbejdsgruppen vedrørende harmonisering af forbrugerprisindeks. De har indgående kendskab 
til forordningsforslagene, og der er blevet taget højde for deres synspunkter ved udarbejdelsen 
af forslaget. De har til hensigt at udarbejde harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP) i 
overensstemmelse med nærværende forordning. 
M 3 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 323 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 09 06 17 
Katalognummer : CB-C0-98-331-DA-C 
ISBN 92-78-36382-0 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
MV