(...PICT...)

BEGRUNDELSE

1. Generelle bemærkninger

Regnskabsdirektiverne [1] (i det følgende "direktiverne") omhandler årsregnskaber og konsoliderede regnskaber i aktieselskaber og anpartsselskaber i Europa.

Der er en række centrale målsætninger i forbindelse med den foreliggende revision:

1) Reduktion af de administrative byrder og forenkling, hovedsagelig rettet mod små virksomheder.

2) At øge klarheden og sammenligneligheden af de virksomhedskategoriers regnskaber, for hvilke disse forhold er vigtige som følge af mere omfattende grænseoverskridende aktiviteter og et større antal eksterne interessenter.

3) Beskyttelse af væsentlige brugerbehov med henblik på at bibeholde nødvendige regnskabsmæssige oplysninger for brugerne.

4) Øget gennemsigtighed i forbindelse med betalinger foretaget til myndigheder af virksomheder inden for udvindingsindustrien og skovning af primærskove.

Høringerne har vist, at interessenterne i det store og hele er tilfredse med den nuværende ramme, som generelt har fungeret godt i årenes løb. Disse interessenter omfatter bl.a. regnskabsudarbejdere og –brugere samt offentlige myndigheder. Efter deres opfattelse er der imidlertid muligheder for forenkling, især til gavn for de mindste virksomheder. I de seneste 30 år er der i forbindelse med ændringer af direktiverne tilføjet mange krav, såsom nye oplysningskrav og regler om værdiansættelse, herunder nærmere bestemmelser om dagsværdiansættelse. Der er ikke i så høj grad blevet fokuseret på, om de eksisterende krav kunne forenkles eller fjernes. Selv om enhver ændring kan have været berettiget i sig selv, har disse tilføjelser haft en tendens til ikke at tage hensyn til sammenligneligheden og nytten af regnskaberne, øget rapporteringskravene og antallet af valgmuligheder for medlemsstaterne og har i sidste ende medført en øget kompleksitet og lovgivningsmæssig byrde for alle virksomheder. Denne øgede byrde tynger først og fremmest mindre virksomheder.

Interessenter har også peget på behovet for at øge klarheden og sammenligneligheden af regnskaberne, navnlig for større virksomheder, som har en tendens til at foretage mere omfattende grænseoverskridende aktiviteter.

Formålet med direktiverne er at fastsætte krav om, at aktieselskaber og anpartsselskaber skal udarbejde regnskaber, og at opstille minimumskrav for at forbedre sammenligneligheden af regnskaber i hele EU. Dette skulle føre til et mere velfungerende indre marked og mere konkret til en øget adgang til finansiering, lavere kapitalomkostninger samt en øget grænseoverskridende handel og flere fusioner og virksomhedsovertagelser. Generelt medvirker forslaget til at forbedre Europas konkurrenceevne ved at etablere et reguleringsmæssigt miljø, der fremmer en beskæftigelsesrig vækst.

Forslaget supplerer forslaget til direktiv fra 2009 [2] om mikroenheders årsregnskaber, som for øjeblikket stadig forhandles af EU's lovgivende myndigheder. Da Rådet og Parlamentet nu begge har erklæret sig principielt enige i en ordning for mikroenheder, indeholder dette forslag ikke nye politiske forslag vedrørende mikrovirksomheder, som vurderet i den ledsagende konsekvensanalyse. Europa-Kommissionen er rede til sammen med EU's lovgivende myndigheder at se nærmere på, hvordan man bedst kan integrere den endelige interinstitutionelle aftale om direktivet fra 2009 i det nuværende forslag.

Dette forslag støtter Kommissionens fremgangsmåde i forhold til selskaber, som er blevet beskrevet ved en række lejligheder. Europa 2020-strategien [3] tager sigte på at gøre EU til en mere intelligent, bæredygtig og inklusiv økonomi. Akten for det indre marked [4] tager sigte på at gøre livet lettere for SMV'er, som tegner sig for over 99 % af Europas virksomheder, og forbedre disse selskabers adgang til finansiering. Loven om små virksomheder (Small Business Act (SBA)) anerkender behovet for at tage højde for SMV-gruppens særlige behov samt for at have segmenter inden for denne gruppe. Den støtter "tænk småt først"-tilgangen. Forslaget er også en del af Kommissionens løbende forenklingsprogram og initiativer til at reducere de administrative byrder. Derved er det et konkret resultat af Kommissionens tilsagn om at gennemgå gældende EU-lovgivning for at sikre, at den er relevant, effektiv og proportional, og om at reducere de administrative byrder ved at forenkle det reguleringsmæssige miljø [5].

Forslaget ophæver de nuværende regnskabsdirektiver og erstatter dem og de efterfølgende ændringer med ét nyt direktiv.

2. Høringer af interessenter og konsekvensanalyse

2.1. Høring af interessenter og berørte parter

Kommissionens tjenestegrene har opretholdt en løbende dialog med interessenter under hele revisionen. Formålet var at indhente synspunkter fra alle berørte parter, herunder udarbejdere, brugere, standardiseringsorganer, offentlige myndigheder osv. Dialogen fandt sted via:

– en uformel ad hoc-refleksionsgruppe vedrørende SMV bestående af 10 eksperter med forskellige erfaringer og baggrunde

– to offentlige høringer, henholdsvis om revisionen af direktiverne og om den internationale regnskabsstandard for små og mellemstore virksomheder, begge efterfulgt af møder med interessenter for at se nærmere på og drøfte resultaterne yderligere

– flere målrettede møder med nationale standardiseringsorganer, repræsentanter for små og mellemstore virksomheder, banker, investorer og revisorer i hele EU

– høringer af arbejdsgruppen om SMV under EFRAG (European Financial Reporting Advisory Group) og ad hoc-arbejdsgruppen om SMV under Regnskabskontroludvalget

– en undersøgelse af virkningerne af direktivændringer for den administrative byrde gennemført af Centre for Strategy and Evaluation Services (CSES).

Med hensyn til regnskabsaflæggelse for hvert enkelt land har Kommissionens tjenestegrene også opretholdt en løbende dialog med forskellige kategorier af interessenter (såsom udarbejdere, brugere og offentlige myndigheder). En offentlig høring blev gennemført i 2010/2011, og der fandt en række bilaterale konsultationer sted med interessenter (navnlig brugere og udarbejdere) i 2010 og 2011. Endvidere bidrog European Financial Reporting Advisory Group (EFRAG) til evalueringen af de administrative omkostninger, der er forbundet med et eventuelt krav om regnskabsaflæggelse for hvert enkelt land.

2.2. Konsekvensanalyse

2.2.1. Regnskaber

Udarbejdelsen af regnskaber er blevet identificeret som en af de mest byrdefulde administrative forpligtelser for virksomhederne [6]. Små virksomheder har forholdsmæssigt større administrative byrder end mellemstore/store virksomheder.

Konsekvensanalysen omfattede en vurdering af fem overordnede politiske løsningsmodeller med udgangspunkt i basisscenariet. Løsningsmodellen i form af en revision og modernisering af udvalgte krav, der for øjeblikket findes i regnskabsdirektiverne, blev i sidste instans anset for at være den foretrukne løsning.

Efter en undersøgelse af mere detaljerede løsningsmodeller fremgik det, at en særlig "miniordning" for små virksomheder ville være det bedste politiske valg. Med denne politik vil den administrative byrde potentielt kunne reduceres med 1,5 mia. EUR, som skyldes mindskede rapporteringskrav i noterne, en yderligere lempelse af den lovpligtige revision og undtagelsen fra pligten til at udarbejde konsoliderede regnskaber for små koncerner.

En anden detaljeret løsningsmodel vedrørte forhøjelsen af de i direktivet fastsatte tærskler for små og mellemstore virksomheder for at afspejle inflationen i perioden 2007-2011. Med dette forslag vil byrden potentielt kunne reduceres med ca. 0,2 mia. EUR.

Det skønnede besparelsespotentiale på grundlag af ovenstående anslås derfor til 1,7 mia. EUR i alt. Mikrovirksomheder vil under alle omstændigheder nyde godt af den forenklede ordning, der tilbydes små virksomheder [7]. Der er imidlertid set bort fra virkningerne af de ovennævnte politiske valg for mikroenheder, da det forslag til direktiv om mikroenheder, der er til behandling i Europa-Parlamentet og Rådet, specifikt omhandler disse.

Disse politiske valg vil reducere mængden oplysninger, der er tilgængelige for brugere af små og mellemstore virksomheders regnskaber, herunder oplysninger, som er offentligt tilgængelige. Kreditorbeskyttelsen vil imidlertid blive styrket som følge af, at det bliver obligatorisk at give oplysning om garantier og forpligtelser samt transaktioner mellem nærtstående parter. Der vil være en svagt positiv indvirkning på de oplysninger, der er tilgængelige i forbindelse med mellemstore og store virksomheder, som følge af en forbedret klarhed og sammenlignelighed af deres regnskaber.

Det kan være nødvendigt for de statistiske myndigheder at tilpasse den måde, hvorpå de indsamler nogle data fra mindre virksomheder, selv om den maksimale harmonisering af tærsklerne vil gøre det muligt for dem at indsamle data for virksomheder, som objektivt er af samme størrelse i hele EU, og derved forbedre sammenligneligheden. Harmoniseringen af tærsklerne kan imidlertid have negative virkninger for indsamlingen af statistiske data, navnlig i medlemsstater, hvor andelen af små virksomheder er høj. For at beregne de nationale økonomiske indikatorer kan det være nødvendigt, at disse medlemsstater ændrer den måde, hvorpå de indsamler statistiske data fra virksomheder. Kommissionens forslag om sammenkobling af centrale registre og handels- og selskabsregistre [8] må som en formildende omstændighed antages at forbedre den grænseoverskridende adgang til virksomhedsoplysninger. Skattemyndighederne vil fortsat have beføjelse til at afgøre, hvordan skattemæssige overskud skal beregnes, og hvad der bør udgøre de tilknyttede rapporteringskrav.

Med hensyn til forslagets sociale virkning skulle forenklede regnskabskrav fremme et erhvervsklima, der tilskynder til virksomhedsetableringer og iværksætterånd. Ved at frigøre ressourcer, som virksomhederne har til rådighed, forventes initiativet ifølge konsekvensanalysen i hvert fald i mindre omfang at bidrage til at skabe nye arbejdspladser i EU. Nogle af besparelserne på virksomhedsniveau vil stamme fra en reduktion af honorarer til revisionsfirmaer eller eksterne revisorer. Indvirkningen på beskæftigelsen som følge af denne overførsel af ressourcer forventes at være neutral eller kun marginalt negativ i forhold til den samlede beskæftigelse. Der forventes ingen målbare miljøvirkninger. Det forventes ikke, at indførelsen af enklere regnskabsordninger vil gøre det mindre attraktivt for små virksomheder at vokse, da regnskabslovgivningen er mindre byrdefuld end skatte- eller sociallovgivningen i denne henseende. Desuden giver dette forslags "tænk småt først"-tilgang mulighed for, at regnskabsordningerne kan tilpasses forskellige virksomhedsstørrelser.

2.2.2. Indberetning af betalinger til myndigheder

Kommissionen har offentligt udtrykt støtte til gennemsigtighedsinitiativet for udvindingsindustrien (Extractive Industry Transparency Initiative (EITI)) og udtrykt vilje til at foreslå lovgivning, der baner vejen for oplysningskrav til selskaberne i udvindingsindustrien [9]. Et tilsvarende tilsagn blev givet i sluterklæringen fra G8-topmødet i Deauville i maj 2011 [10], hvor G8-regeringerne gav tilsagn om at indføre love og bestemmelser om gennemsigtighed og om at fremme frivillige standarder, som kræver eller opfordrer til, at olie-, gas- og minedriftsselskaber giver oplysning om de betalinger, de foretager til myndigheder. Endvidere har Europa-Parlamentet regelmæssigt forelagt beslutninger [11], hvori det har gentaget sin støtte til landebaseret regnskabsaflæggelse, navnlig med hensyn til udvindingsindustrien.

EU-lovgivningen kræver ikke på nuværende tidspunkt, at virksomhederne på landebasis giver oplysning om betalinger foretaget til myndigheder i lande, hvor de opererer. Derfor oplyses betalinger foretaget til myndighederne i et bestemt land normalt ikke, selv om sådanne betalinger fra virksomheder inden for udvindingsindustrien (olie, gas og minedrift) eller skovning [12] af primærskove [13] kan udgøre en væsentlig del af et lands indtægter, navnlig i tredjelande, der er rige på naturressourcer. For at gøre myndighederne ansvarlige for anvendelsen af disse ressourcer og fremme god forvaltningspraksis foreslås det at stille krav om, at der gives oplysning om betalinger til myndigheder for den enkelte virksomhed eller på koncernplan. Dette forslag kan sammenlignes med den amerikanske Dodd-Frank Act [14], der blev vedtaget i juli 2010, og som kræver, at virksomheder inden for udvindingsindustrien (olie-, gas- og minedriftsselskaber), der er registreret hos det amerikanske værdipapirs- og børstilsyn (Securities and Exchange Commission (SEC)), offentligt skal indberette betalinger til myndigheder [15] på lande- og projektspecifik basis. SEC's gennemførelsesregler er berammet til at blive vedtaget inden udgangen af 2011.

Konsekvensanalysen [16] omfattede en vurdering af fem overordnede politiske løsningsmodeller med udgangspunkt i basisscenariet (løsningsmodel 0), dernæst en undersøgelse af mulige ordninger, der vil resultere i en globale aftale om regnskabsaflæggelse for hvert enkelt land for multinationale virksomheder i og uden for EU (løsningsmodel 1), og endelig en vurdering af flere politiske løsningsmodeller, der kun vil forpligte EU-virksomheder til at offentliggøre landespecifikke oplysninger (løsningsmodel 2-4). Mens løsningsmodel 2 kræver oplysninger om betalinger til myndigheder på landebasis fra virksomheder inden for udvindingsindustrien og skovning af primærskove, kræver løsningsmodel 3 offentliggørelse af sådanne oplysninger på lande- og projektbasis. Foruden en beretning om betalinger til myndigheder vil løsningsmodel 4 kræve, at virksomheder inden for udvindingsindustrien og skovning af primærskove udarbejder fuldstændige regnskaber for hvert enkelt land.

Løsningsmodellen i form af krav om regnskabsaflæggelse for hvert enkelt land (Country-by-Country Reporting – CBCR) på lande- og projektbasis af betalinger foretaget til myndigheder af multinationale EU-virksomheder inden for udvindingsindustrien og skovning af primærskove (løsningsmodel 3) blev bibeholdt. Udvindingsindustrien omfatter alle virksomheder med aktiviteter inden for efterforskning, opdagelse, udvikling og udvinding af mineral-, olie- og naturgasforekomster. Skovning af primærskove omfatter alle virksomheder med aktiviteter inden for fuldstændig rydning, selektiv skovning eller udtynding af primærskove. Offentliggørelsen af oplysninger om betalinger til myndigheder på lande- og, alt efter tilfældet, projektbasis vil bedre kunne opfylde kravene blandt interessenter, som ønsker øgede oplysninger, samtidig med at omkostningerne ved en sådan politisk løsningsmodel forbliver acceptable på betingelse af, at der indføres en passende væsentlighedstærskel. Denne tilgang vil skabe balance mellem mere gennemsigtighed uden at overbebyrde virksomhederne og uden i for høj grad at stille EU-virksomhederne ringere i konkurrencen. Dette skulle ikke berøre en fremtid indsats fra EU's side for at opnå en international aftale og via forhandlinger med de internationale partnere skabe lige vilkår på verdensplan med hensyn til regnskabsaflæggelse for hvert enkelt land.

Spørgsmålet om en eventuel konflikt mellem et oplysningskrav i EU og et forbud i modtagerlandets nationale lovgivning mod offentliggørelse af sådanne oplysninger er af nogle virksomheder blevet rejst i forbindelse med anvendelsesområdet for forslaget. Der er fremsat opfordringer til i sådanne tilfælde at indføre en undtagelse fra kravet om indberetning af de pågældende betalinger til myndigheder. Selv om Kommissionen har fundet meget få eksempler på lande, der forbyder offentliggørelse af sådanne oplysninger, er der indsat en strengt afgrænset undtagelse for situationer, hvor et selskab, der opfylder oplysningskravene, derved klart ville overtræde strafferetten i det pågældende land.

Energisikkerhed rangerer højt på EU's dagsorden af flere grunde, bl.a. fordi den energi, der produceres i EU-medlemsstaterne, ikke dækker den nuværende efterspørgsel. Nogle hævder, at det kan blive vanskeligere for EU's udvindingsvirksomheder at operere i tredjelande, med deraf følgende virkninger for olie- og gasforsyningssikkerheden i Europa. Mens nogle virksomheder allerede giver oplysning om betalinger til myndigheder på landebasis, uden at dette skaber hindringer for deres aktiviteter, kan situationen være anderledes for andre. Derfor bør der i forbindelse med en revision bl.a. foretages en evaluering af problematikken med energiforsyningssikkerheden i Europa. Der er rejst det spørgsmål, at sådanne oplysninger kunne resultere i, at EU-industrien stilles ringere i konkurrencen. Det er Kommissionens opfattelse, at oplysninger om betalinger til myndigheder på lande- og projektniveau, hvor disse betalinger er blevet henført til et konkret projekt (med en væsentlighedstærskel), i de fleste tilfælde ikke vil give direkte indsigt i fortrolige virksomhedsoplysninger, f.eks. omsætning, omkostninger og overskud. Styrkelsen af EITI vil også modvirke en eventuel forringet konkurrencestilling på kort sigt, da det kan føre til en mere global anvendelse og et forbedret renommé for virksomheder, der efterlever reglerne.

2.3. Virkninger for budgettet

Forslaget har ingen virkninger for Unionens budget.

3. Yderligere oplysninger

3.1. Forenkling

Med forslaget indføres en særlig ordning for små virksomheder, der i væsentlig grad vil reducere den administrative byrde, som små virksomheder på nuværende tidspunkt er pålagt, når de udarbejder deres regnskaber. Det vil begrænse oplysningerne i noterne til regnskabet til i) regnskabspraksis, ii) garantier, forpligtelser, eventualforpligtelser og arrangementer, som ikke er indregnet i balancen, iii) begivenheder efter balancetidspunktet, som ikke er indregnet i balancen, iv) langfristede og sikrede fordringer og v) transaktioner mellem nærtstående parter. Det bemærkes, at en obligatorisk offentliggørelse af post iii) og v) vil resultere i, at små virksomheder pålægges nye forpligtelser, da hovedparten af medlemsstaterne har undtaget disse virksomheder fra dette oplysningskrav.

Forslaget har også til formål at harmonisere tærsklerne for at sikre, at reduktionen af den administrative byrde faktisk kommer til at omfatte alle små virksomheder i EU. På nuværende tidspunkt omfattes mange virksomheder, der er små i henhold til EU's definitioner, af kategorien af mellemstore eller store virksomheder, da definitionerne i direktiverne er lavere, når de gennemføres i medlemsstaterne.

Skemaet nedenfor giver en kortfattet oversigt over de vigtigste forenklinger, der følger af dette forslag:

3.2. Andre foranstaltninger

Forslaget har til formål at forbedre sammenligneligheden og klarheden af regnskaber udarbejdet af mellemstore og store virksomheder og af små virksomheder i et begrænset omfang.

Med henblik herpå tager forslaget sigte på at mindske det antal valgmuligheder, som medlemsstaterne har på nuværende tidspunkt, for så vidt som disse er til skade for regnskabernes sammenlignelighed. Generelle principper, f.eks. princippet om "indhold frem for formalia", bliver obligatoriske for at øge klarheden af regnskaberne.

Hvad angår ændringer af de eksisterende bestemmelser, giver skemaet nedenfor en kortfattet oversigt over de vigtigste ændringer:

Mellemstore/store virksomheder~ 0,3 millioner virksomheder~ 4 % af virksomhederne | Indførelse af generelle principper om "væsentlighed" og "indhold frem for formalia"Mindskelse af antallet af valgmuligheder for medlemsstaterne. |

3.3. IFRS for SMV

Vedtagelsen af de internationale regnskabsstandarder for SMV (IFRS for SMV) med henblik på tvungen anvendelse inden for EU blev vurderet som en løsningsmodel. Interessenterne, navnlig offentlige myndigheder, havde imidlertid delte meninger om denne idé, og det blev også konkluderet i konsekvensanalysen, at indførelsen af denne nye standard ikke vil bidrage til opfyldelse af målene om forenkling og reduktion af den administrative byrde. I betragtning af, at IFRS for SMV er en forholdsvis ny standard, manglede der desuden stadig erfaringer med anvendelsen heraf på verdensplan.

En obligatorisk indførelse af IFRS for SMV er ikke en strategi, der forfølges i forbindelse med dette forslag, og forskelle mellem dette forslag til direktiv og IFRS for SMV med hensyn til præsentation af tegnet, ikke indbetalt kapital og afskrivningsperioderne for goodwill, hvis forventede levetid ikke kan skønnes pålideligt, betyder, at en eksplicit, fuldstændig vedtagelse af IFRS for SMV ikke vil være mulig.

3.4. Indberetning af betalinger til myndigheder

For at fremme myndighedernes ansvarlighed og god forvaltningspraksis indføres der med forslaget nye indberetningskrav for virksomheder inden for udvindingsindustrien eller skovning af primærskove. Det foreslås, at virksomheder skal give oplysning om de betalinger, de foretager til myndigheder i hvert land, hvor de opererer, og for hvert projekt, hvor betalingen er blevet henført til et bestemt projekt, og når de er væsentlige for den modtagende myndighed. I overensstemmelse med den overordnede målsætning og for at begrænse den yderligere administrative byrde er det nye krav begrænset til store virksomheder og virksomheder af interesse for offentligheden.

3.5. Forslag til direktiv og ophævelse af eksisterende lovgivning

Forslaget har form af et nyt direktiv om ophævelse af direktiverne fra 1978 og 1983 med senere ændringer.

3.6. Retsgrundlag, nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet

Forslaget er baseret på traktatens artikel 50, stk. 1, der er retsgrundlaget for vedtagelse af EU-foranstaltninger, der tjener til at realisere et indre marked for selskabsret.

Det fastsættes i forslaget, at aktieselskaber skal udarbejde regnskaber efter et sæt af krav, der er udformet for at forbedre sammenligneligheden af regnskaber i hele EU med det formål at sikre et bedre fungerende indre marked og en øget samhandel på tværs af grænserne. Ifølge nærhedsprincippet bør EU kun handle, hvis der derved kan opnås bedre resultater end via indgreb på medlemsstatsplan, og foranstaltningen bør være begrænset til, hvad der er nødvendigt og proportionalt for at opfylde målsætningerne for den forfulgte politik. Målsætningerne for denne revision er af en sådan art, at de ikke kan opfyldes ved ensidig handling fra medlemsstaternes side.

Det vil være en fordel for små virksomheder kun at være underlagt ét sæt af grundlæggende krav på EU-plan på basis af en "tænk småt først"-tilgang. Små virksomheder bør behandles ens i hele EU, så de kan drage fordel af adgang til det indre marked på lige vilkår. Medlemsstaterne bør ikke indføre unødige supplerende krav. Dette kan bedst nås via koordineret EU-lovgivning. For mellemstore og store virksomheders vedkommende bør den finansielle rapportering gøres mere sammenlignelig på EU-plan, fordi disse virksomheders aktiviteter ofte dækker hele EU og er relevante for interessenter på hele det indre marked. Medlemsstaterne bør dog have et vist råderum med hensyn til at fastsætte supplerende rapporteringskrav for disse typer af virksomheder. Med henblik herpå er et direktiv det mest velegnede retsinstrument, da det giver medlemsstaterne et sådant råderum. Et direktiv sikrer endvidere, at EU-foranstaltningens indhold og form ikke går ud over, hvad der er nødvendigt og proportionalt for at nå det fastsatte reguleringsmæssige mål om regelforenkling og reduktion af de administrative byrder.

4. Bemærkninger til artiklerne

Følgende artikler forbliver stort set de samme som tilsvarende artikler i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF og Rådets syvende direktiv 83/349/EØF, selv om nummereringen i de fleste tilfælde adskiller sig fra den nummerering, der oprindeligt blev anvendt. Disse omfatter artikel 1, stk. 1, (herunder bilag I og II), artikel 2, stk. 2-8, artikel 3, stk. 6-9, artikel 4, artikel 5, stk. 2-3, artikel 6, stk. 2-3, artikel 7, artikel 8, stk. 1-5, artikel 10, artikel 11, stk. 1-7, og artikel 11, stk. 11, artikel 12, stk. 2, artikel 19, stk. 2, artikel 20, artikel 21, artikel 22, artikel 28, stk. 2, artikel 29, stk. 2 og 3, artikel 30, artikel 32, artikel 33, stk. 1-2, 34, stk. 1, artikel 35 undtagen artikel 35, stk. 3, artikel 44, artikel 45, artikel 47 og artikel 51. En sammenligningstabel findes i bilag III.

Af præcisions- og klarhedshensyn gives der i dette afsnit kun forklaringer, når dette forslag medfører væsentlige ændringer i forhold til de direktiver, der ophæves.

Der er foretaget en række ændringer i hele teksten for at bringe terminologien i forslaget til direktiv i overensstemmelse med moderne sprogbrug på regnskabsområdet, uden at det berører indholdet af de pågældende artikler. Med disse ændringer erstattes udtrykket "selskab" med udtrykket "virksomhed", alle henvisninger til [ikke relevant for den danske udgave] er erstattet med [ikke relevant for den danske udgave].

4.1. Kapitel 1 - Anvendelsesområde, definitioner og virksomhedskategorier

I artikel 2 er der samlet en række definitioner, som tidligere fandtes spredt i de oprindelige direktiver. Til at definere virksomheder af interesse for offentligheden anvendes den definition, der er anvendt i direktiv 2006/43/EF om lovpligtig revision. Definitionerne af moder- og dattervirksomheder og tilknyttede virksomheder er blevet præciseret i forhold til Rådets syvende direktiv 83/349/EØF. Den underliggende betydning er imidlertid ikke blevet ændret. Ligeledes er definitionen af associerede virksomheder blevet præciseret i forhold til den nuværende definition, og formodningen om, at der er tale om en betydelig indflydelse, når en investor besidder mindst 20 % af stemmerettighederne, er baseret på den relevante internationale regnskabsstandard – IAS 28.

Artikel 3 skaber retsgrundlag for udtrykkene "små", "mellemstore" og "store" virksomheder og fastholder praksis med at fastslå en virksomheds størrelse på grundlag af dens nettoomsætning, balancesum og antal medarbejdere. Afhængigt af formålet med EU's politikker kan Unionen anvende definitioner, som i et vist omfang afviger fra definitionerne i denne artikel [17]. Forslaget har til formål fuldt ud at harmonisere størrelseskriterier, mens medlemsstaterne tidligere kunne vælge, om forskellige virksomhedsstørrelser skulle anerkendes inden for jurisdiktion eller ej, og inden for visse grænser de relevante størrelseskriterier.

Små og mellemstore koncerner defineres klarere end i Rådets syvende direktiv 83/349/EØF. Størrelseskriterierne nettoomsætning og balancesum er forhøjet i overensstemmelse med inflationen siden den seneste ændring i 2006.

Definitionerne og undtagelserne for "holdingselskaber" og "investeringsselskaber" er blevet fjernet, da en sektorspecifik regnskabsmæssig behandling udgør en hindring for harmoniseringen. Endvidere har anvendelsen af disse bestemmelser ikke været almindeligt udbredt i EU.

4.2. Kapitel 2 – Almindelige bestemmelser og principper

Sammen med artikel 17 (se punkt 4.4 nedenfor) skaber artikel 4 en fuldt harmoniseret ordning for udarbejdelsen af små virksomheders regnskaber, der består i udarbejdelse af resultatopgørelse, balance og begrænsede noter. Medlemsstaterne bør ikke kræve fremlæggelse af yderligere oplysninger.

Der indføres et generelt princip om væsentlighed i artikel 5. I henhold hertil bør indregning, måling, præsentation og oplysninger i regnskaber være underlagt væsentlighedskrav. Dette vil f.eks. gøre det muligt at kombinere poster i resultatopgørelsen eller balancen eller at udelade noteoplysninger, hvis de pågældende oplysninger er uvæsentlige. Tilsvarende behøver ikke-væsentlige periodeafgrænsningsposter, forudbetalinger og hensættelser ikke at blive indregnet. Det vil fortsat være en virksomheds primære ansvar at bestemme spørgsmålet om væsentlighed, uanset om virksomheden er omfattet af revision eller ej.

Et krav om at fremlægge den økonomiske realitet af en transaktion i regnskabet, og ikke blot dens juridiske form, fastsættes også som et generelt princip i artikel 5 for at indføre fælles generelle principper og dermed en harmonisering i hele EU. Tidligere var en sådan præsentationsform tilladt i henhold til direktiverne, men medlemsstaterne var ikke forpligtet til at indføre princippet i deres nationale lovgivning.

I artikel 6 bibeholdes medlemsstaternes mulighed for at måle anlægsaktiver til omvurderet værdi som et alternativ til historiske omkostninger, mens medlemsstaternes muligheder for at anvende genanskaffelsesomkostninger og inflationsregnskaber er blevet fjernet for at sikre en større harmonisering af værdiansættelsesgrundlagene.

4.3. Kapitel 3 – Balance og resultatopgørelse

Almindelige bestemmelser i artikel 8 er blevet ændret for at præcisere, at medlemsstaterne kan tillade eller foreskrive, at en associeret virksomhed i årsregnskabet behandles efter den indre værdis metode.

I forslaget til direktiv foreslås kun et enkelt opstillingsskema for balancen (se artikel 9), mens medlemsstaterne tidligere kunne vælge mellem to forskellige opstillingsskemaer. Dette vil sikre en bedre sammenlignelighed af regnskaberne fra den ene jurisdiktion til den anden i EU. Desuden er etableringsomkostninger fjernet som en aktivkategori, da indregningen heraf var betinget af, at de blev defineret i medlemsstaternes lovgivning. Det er nødvendigt at foretage en konsekvensændring af det princip om udlodning af overskud, der er anført i artikel 11.

Artikel 11 indeholder også et krav om, at det beløb, der indregnes for en hensættelse, bør svare til virksomhedens bedste skøn over forpligtelsen eller fremtidige udgifter, og denne artikel udelukker også "sidst ind – først ud"-metoden som en tilladt værdiansættelsesmetode for varebeholdninger og artsbestemte genstande. Disse ændringer vil sikre en bedre sammenlignelighed af regnskaber.

I artikel 12-15 gives der kun mulighed for to opstillinger af resultatopgørelsen – en "artsopdelt" og en "funktionsopdelt" opstilling. Tidligere var der mulighed for fire opstillingsskemaer. Formålet er at skabe større sammenlignelighed og samtidig bevare en præsentation, som regnskabsbrugerne allerede kender. Den tidligere sondring mellem ordinære og ekstraordinære poster i resultatopgørelsen er fjernet, hvilket modvirker en iboende partiskhed til fordel for en præsentation af "store" eller "usædvanlige" udgiftsposter som ekstraordinære, for ikke at forvanske det samlede overskud efter skat. Omvendt var der en iboende partiskhed til fordel for at præsentere "store" eller "udsædvanlige" indtægtsposter som ordinære for at styrke det samlede overskud. For at sikre en neutral præsentation af sådanne indtægts- og udgiftsposter er der et nyt krav om, at de skal opføres særskilt i resultatopgørelsen med en forklarende note. Alle sådanne poster vil derfor blive medtaget ved beregning af overskuddet efter skat.

Som følge af ordningen for forkortede regnskaber foretages der konsekvensændringer i artikel 16, hvilket afspejler det reducerede antal opstillingsskemaer.

4.4. Kapitel 4 - Noterne

Medlemsstaterne havde en lang række valgmuligheder i de tidligere direktiver med hensyn til oplysningerne i noterne. Denne tilgang er blevet erstattet af en samordnet tilgang, som medfører, at virksomheder af samme størrelsesorden i hele EU omfattes af den samme eller en lignende oplysningspligt.

Dette kapitel skaber en "bottom-up"-tilgang til fremlæggelsen af oplysninger i form af noter til regnskabet. Artikel 17 fastsætter de oplysninger, som alle virksomheder skal give i noterne. Små virksomheder vil generelt være omfattet af en mere begrænset oplysningspligt i forhold til de tidligere direktiver, og i overensstemmelse med kravene i artikel 4 (jf. 4.2 ovenfor) foreslås det, at medlemsstaterne ikke skal kræve, at disse kategorier af virksomheder giver flere oplysninger, da mange af de hørte parter var enige i, at disse var de vigtigste oplysninger, som skulle offentliggøres af små virksomheder.

Mellemstore virksomheder skal give de oplysninger, der kræves i artikel 17 og 18, mens store virksomheder og virksomheder af interesse for offentligheden skal give de oplysninger, der kræves i artikel 17, 18 og 19.

I artikel 17 indføres et krav om, at alle virksomheder skal give oplysning i noterne om begivenheder efter balancetidspunktet. Disse vigtige oplysninger blev tidligere kun givet i årsberetningen, og medlemsstaterne havde mulighed for at undtage fra pligten til at give disse oplysninger. For at sikre en større gennemsigtighed bliver offentliggørelsen af oplysninger om transaktioner mellem nærtstående parter også obligatorisk for virksomheder af enhver størrelse, herunder mellem helejede datterselskaber i deres respektive årsregnskaber – tidligere kunne medlemsstaterne undtage offentliggørelsen heraf uanset en virksomheds størrelse.

4.5. Kapitel 5 – Årsberetning

Der er ingen væsentlige ændringer af bestemmelserne om indholdet af denne beretning i forhold til de nuværende bestemmelser i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF og Rådets syvende direktiv 83/349/EØF.

4.6. Kapitel 6 – Konsoliderede regnskaber

Dette kapitel indeholder bestemmelserne i Rådets syvende direktiv 83/349/EØF om konsoliderede regnskaber, hvorved der skabes et enkelt direktiv om form og indhold af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber.

For at forenkle teksten og udgå gentagelser er store dele af teksten i direktiv 83/349/EØF blevet fjernet og erstattet med et princip om, at den regnskabsmæssige behandling i årsregnskaber bør følges ved udarbejdelsen af konsoliderede regnskaber med de fornødne tilpasninger, der følger af de særlige forhold, som gør sig gældende for konsoliderede regnskaber i sammenligning med årsregnskaber.

Der er foretaget følgende indholdsmæssige ændringer i forhold til de nuværende bestemmelser i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF og Rådets syvende direktiv 83/349/EØF:

For at skabe et sæt harmoniserede konsolideringskriterier kræves der i artikel 23 konsolidering i tilfælde, hvor én virksomhed udøver bestemmende indflydelse eller kontrol over en anden virksomhed, eller hvor virksomheder er underlagt fælles ledelse. Tidligere kunne medlemsstaterne vælge, om der skulle foretages konsolidering under disse omstændigheder.

I artikel 24 undtages små koncerner fra kravet om at udarbejde konsoliderede regnskaber, mens medlemsstaterne tidligere havde mulighed for at undtage sådanne virksomheder. Dette samordner undtagelsen i hele EU og reducerer den administrative byrde i overensstemmelse med den tilgang, der er anlagt med hensyn til små virksomheders årsregnskaber.

Medlemsstaternes muligheder for at tillade fusionsregnskab samt at tillade, at goodwill straks fratrækkes reserverne (henholdsvis artikel 20 og 30 i direktiv 83/349/EØF) er blevet fjernet, da der kun sjældent er gjort brug heraf, og en fjernelse skaber et mere harmoniseret sæt konsolideringsprincipper. I artikel 25 indføres også en principbaseret behandling for indregning af negativ goodwill i den konsoliderede resultatopgørelse.

4.7. Kapitel 7 – Offentlighed

Der er ingen væsentlige ændringer af bestemmelserne om offentlighed i forhold til de nuværende bestemmelser i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF og Rådets syvende direktiv 83/349/EØF.

4.8. Kapitel 8 – Revision

Generelle krav i artikel 34 er blevet ændret for at afspejle den "tænk småt først"-tilgang, der præger forslaget. Som følge heraf vil små virksomheder være helt fritaget for en revision på grundlag af EU's selskabsret. Det præciseres også i denne artikel, at virksomheder af interesse for offentligheden skal være underlagt en lovpligtig revision, uanset deres størrelse.

En tilføjelse i artikel 35, stk. 3, tydeliggør, hvordan revisionskravene finder anvendelse på virksomhedskoncerner.

4.9. Kapitel 9 – Beretning om betalinger til myndigheder

Der indføres ny indberetningskrav for store virksomheder og virksomheder af interesse for offentligheden inden for udvindingsindustrien eller skovning af primærskove. For hvert land, hvor de opererer, skal de, når beløbet er væsentligt for de modtagende myndigheder, hvert år offentliggøre de betalinger, de foretager til myndigheder i regnskabsåret, og, når betalinger er blevet henført til et projekt, betalinger til hvert sådant projekt. I givet fald udarbejdes beretninger på konsolideret grundlag. Hvis der udarbejdes en konsolideret beretning, er dattervirksomhederne og den modervirksomhed, der udarbejder beretningen, fritaget. Beretningen offentliggøres i overensstemmelse med kravene i kapitel 2 i direktiv 2009/101/EF.

4.10. Kapitel 10 – Afsluttende bestemmelser

Det kontaktudvalg, der var oprettet ved Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF, er blevet overflødigt og findes ikke længere i dette forslag.

For at tage hensyn for den økonomiske udvikling og inflationen tillægger artikel 42 Kommissionen beføjelser til regelmæssigt at revidere tærsklerne til fastsættelse af de virksomhedsstørrelser, der er indeholdt i artikel 3. Dette er nødvendigt for at fastholde tærsklernes realværdi over tid.

Kommissionen bør også tillægges beføjelser til at ajourføre de virksomhedsformer, der er anført i bilag I og II, for at sikre, at de svarer til eventuelle ændringer i medlemsstaterne.

Det er nødvendigt at specificere og videreudbygge begrebet væsentlighed af betalinger, så der sikres en relevant og passende grad af oplysning om betalinger til myndigheder fra udvindingsindustrien og virksomheder inden for skovning af primærskove. Det er passende at benytte delegerede retsakter for at opnå teknisk sunde og effektive regler, der giver Kommissionen mulighed for at tage hensyn til den disponible ekspertise.

Det nøjagtige anvendelsesområde og de nærmere bestemmelser for sådanne delegerede beføjelser er nøje fastlagt i artikel 42.

Endelig er artikel 46 blevet indført for at præcisere, at virksomheder af interesse for offentligheden som hovedregel ikke skal være omfattet af undtagelsesbestemmelserne i direktivet.

2011/0308 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 50, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

efter den almindelige lovgivningsprocedure og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Kommissionens meddelelse "Smart regulering i Den Europæiske Union" [18] har til formål at udarbejde og levere regulering af den bedst mulige kvalitet i overensstemmelse med nærheds- og proportionalitetsprincippet og samtidig sikre, at de administrative byrder står i et rimeligt forhold til fordelene derved. Kommissionens meddelelse "Tænk småt først" – En "Small Business Act" for Europa [19], der blev vedtaget i juni 2008 og revideret i februar 2011 [20], anerkender den centrale rolle, som små og mellemstore virksomheder (SMV) spiller i EU-økonomien, og sigter mod at forbedre den overordnede indfaldsvinkel i iværksættervirksomhed og forankre princippet "tænk småt først" i arbejdet med udformningen af politikker, lige fra reglerne til den offentlige service. Det Europæiske Råd gav på sit møde den 24.-25. marts 2011 [21] udtryk for tilfredshed med Kommissionens hensigt om at fremlægge en akt for det indre marked med foranstaltninger til fremme af væksten og beskæftigelsen og håndgribelige resultater for borgerne og virksomhederne. I akten for det indre marked [22], der blev vedtaget i april 2011, foreslås det at forenkle regnskabsdirektiverne, for så vidt angår regnskabskravene, og mindske de administrative byrder, navnlig dem, der pålægges SMV. Europa 2020-strategien [23] for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst tager sigte på at reducere de administrative byrder og forbedre erhvervsklimaet, navnlig for SMV, og fremme SMV's internationalisering. Ovennævnte Europæiske Råd opfordrede til, at den samlede regelbyrde, navnlig for SMV, nedbringes både på EU-plan og nationalt plan, og foreslog foranstaltninger til at øge produktiviteten, f.eks. ved at fjerne overdrevent bureaukrati og forbedre de lovgivningsmæssige bestemmelser for SMV. Dette forslag tager højde for Europa-Kommissionens program for bedre regulering, navnlig meddelelsen om "Smart regulering i Den Europæiske Union" fra oktober 2010 [24].

(2) Den 18. december 2008 vedtog Europa-Parlamentet en ikke-lovgivningsmæssig beslutning om regnskabskrav til små og mellemstore virksomheder, navnlig mikroenheder [25], hvori det henviste til, at direktiv 78/660/EØF og direktiv 83/349/EØF er meget byrdefulde for små og mellemstore virksomheder og navnlig mikroenheder, og opfordrede Kommissionen til at fortsætte sine bestræbelser på at revidere disse direktiver.

(3) Samordningen af de enkelte medlemsstaters bestemmelser vedrørende opstilling og indhold af årsregnskab og årsberetning, målingsgrundlag samt offentliggørelse af disse dokumenter bl.a. for så vidt angår aktieselskaber og anpartsselskaber er af særlig betydning med henblik på at beskytte selskabsdeltagere og tredjemand. For disse virksomhedsformer er det nødvendigt at foretage en samtidig samordning på disse områder, da nogle virksomheder opererer i mere end en medlemsstat, og virksomhederne kun giver tredjemand sikkerhed i virksomhedsformuen.

(4) Der er et betydeligt antal interessentskaber og kommanditselskaber, i hvilke alle de personligt hæftende deltagere er organiseret som aktieselskaber eller anpartsselskaber, og de bør derfor omfattes af samordningsforanstaltningerne i dette direktiv.

(5) Det er desuden nødvendigt, at der i EU fastsættes ensartede minimumsregler med hensyn til omfanget af de finansielle oplysninger, som skal bringes til offentlighedens kundskab af konkurrerende virksomheder.

(6) Årsregnskabet bør give et pålideligt billede af selskabets aktiver og passiver, økonomiske stilling og resultat. Med henblik herpå bør der fastlægges obligatoriske opstillingsskemaer til udarbejdelse af balance og resultatopgørelse, og noternes og årsberetningens mindsteindhold bør fastsættes. I henhold til princippet "tænk småt først" bør de obligatoriske krav til små virksomheder harmoniseres fuldt ud i lovgivningen. For at undgå at lægge urimeligt store byrder på disse virksomheder bør medlemsstaterne ikke have lov til at stille krav om fremlæggelse af yderligere oplysninger. Medlemsstaterne kan dog pålægge mellemstore og store virksomheder yderligere krav.

(7) Små, mellemstore og store virksomheder bør defineres og adskilles på grundlag af samlede aktiver, omsætning og det gennemsnitligt antal medarbejdere, da disse poster typisk giver objektive beviser for en virksomheds størrelse.

(8) For at sikre, at der offentliggøres sammenlignelige og ensartede oplysninger, bør indregnings- og målingsprincipperne omfatte going concern-, forsigtigheds- og periodiseringsprincippet. Modregninger mellem aktiv- og passivposter og indtægts- og udgiftsposter bør ikke være tilladt, og aktivernes og passivernes bestanddele bør værdiansættes hver for sig. Præsentationen af regnskabsposter bør tage hensyn til den økonomiske realitet og det forretningsmæssige indhold af den underliggende transaktion eller det underliggende arrangement. Princippet om væsentlighed bør ligge til grund for indregning, måling, præsentation og oplysninger i årsregnskabet.

(9) Poster, der medtages i regnskabet, bør måles på grundlag af princippet om anskaffelses- eller kostpris for at sikre, at oplysningerne i årsregnskabet er pålidelige. Medlemsstaterne bør dog have mulighed for at tillade eller foreskrive, at virksomhederne kan omvurdere anlægsaktiverne, for at regnskabsbrugerne kan få flere relevante oplysninger.

(10) Behovet for, at finansielle oplysninger er sammenlignelige overalt i EU, gør det nødvendigt, at medlemsstaterne forpligtes til at tillade et system for ansættelse til dagsværdi for bestemte finansielle instrumenter. Endvidere giver systemer for ansættelse til dagsværdi oplysninger, der kan være mere relevante for regnskabsbrugerne end oplysninger, der er baseret på anskaffelses- eller kostprisen. Medlemsstaterne bør derfor tillade, at alle virksomheder eller virksomhedskategorier anvender et system for ansættelse til dagsværdi med hensyn til både årsregnskaber og konsoliderede regnskaber eller udelukkende med hensyn til konsoliderede regnskaber. Endvidere bør medlemsstaterne have mulighed for at tillade eller foreskrive dagsværdiansættelse for aktiver, som ikke er finansielle instrumenter.

(11) Et enkelt opstillingsskema til balancen er nødvendigt for at gøre det muligt for regnskabsbrugerne af sammenligne den økonomiske stilling for virksomheder i EU. Medlemsstaterne bør imidlertid kunne tillade eller foreskrive, at virksomhederne ændrer opstillingsskemaet og præsenterer en balance, hvori der sondres mellem omsætnings- og ikke-omsætningsaktiver. En opstilling af resultatopgørelsen, der viser udgifternes art, og en opstilling af resultatopgørelsen, der viser udgifternes funktion, bør være tilladt. Medlemsstaterne bør foreskrive anvendelse af det ene af eller begge disse skemaer. Medlemsstaterne bør også kunne tillade virksomhederne at udarbejde en redegørelse for deres resultat i stedet for en resultatopgørelse, der er udarbejdet i overensstemmelse med et af de tilladte opstillingsskemaer. Små og mellemstore virksomheder bør have mulighed for forenklinger i forhold til de krævede opstillingsskemaer.

(12) Af hensyn til sammenligneligheden bør der tilvejebringes en fælles ramme for indregning, måling og præsentation af bl.a. værdireguleringer, goodwill, hensættelser, varebeholdninger og artsbestemte genstande samt indtægter eller udgifter af ekstraordinær størrelse eller beskaffenhed.

(13) Oplysningerne i balancen og resultatopgørelsen bør suppleres af oplysninger i form af noter til regnskabet. Regnskabsbrugere har typisk et begrænset behov for supplerende oplysninger fra små virksomheder, og det kan være dyrt for små virksomheder at indsamle de supplerende oplysninger, der skal offentliggøres. En begrænset oplysningspligt for små virksomheder er derfor berettiget. Hvis en lille virksomhed imidlertid finder det hensigtsmæssigt at give supplerende oplysninger af den type, der kræves af mellemstore og store virksomheder, må der ikke være noget til hinder herfor.

(14) Brugere af regnskaber, der er udarbejdet af mellemstore og store virksomheder, har typisk mere avancerede behov. Der bør derfor gives yderligere oplysninger på visse områder. En fritagelse for visse af disse oplysningsforpligtelser bør være berettiget, når de kan volde skade for bestemte personer eller virksomheden.

(15) Årsberetningen og den konsoliderede beretning er vigtige elementer i regnskabsaflæggelsen. Der bør gives en pålidelig redegørelse for virksomhedens udvikling og stilling i overensstemmelse med virksomhedens størrelse og kompleksitet. Oplysningerne bør ikke begrænses til de finansielle aspekter af virksomhedens aktiviteter, og der bør være en analyse af miljømæssige og sociale aspekter af virksomheden, der er nødvendige for at forstå virksomhedens udvikling, resultat eller stilling. I de tilfælde, hvor den konsoliderende beretning og modervirksomhedens årsberetning fremlægges som en samlet beretning, kan det være hensigtsmæssigt at lægge større vægt på de emner, der er væsentlige for virksomhederne i konsolideringen som helhed. Da mellemstore virksomheder imidlertid derved eventuelt pålægges en byrde, er det hensigtsmæssigt at give mulighed for, at medlemsstaterne kan vælge at indrømme fritagelse for forpligtelsen til at fremlægge ikke-finansielle oplysninger i forbindelse med sådanne virksomheders årsberetninger.

(16) Medlemsstaterne bør kunne undtage små virksomheder fra pligten til at udarbejde en årsberetning, hvis de i noterne anfører de oplysninger om erhvervelse af egne aktier, der er nævnt i artikel 22, stk. 2, i Rådets andet direktiv 77/91/EØF af 13. december 1976 om samordning af de garantier, der kræves i medlemsstaterne af de i artikel 58, stk. 2, i traktaten nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, for så vidt angår stiftelsen af aktieselskabet samt bevarelse af og ændringer i dets kapital, med det formål at gøre disse garantier lige byrdefulde [26].

(17) Da virksomheder af interesse for offentligheden kan have en fremtrædende rolle i de økonomier, som de opererer i, bør bestemmelserne i dette direktiv vedrørende redegørelsen for virksomhedsledelse finde anvendelse på alle virksomheder af interesse for offentligheden.

(18) Et betydeligt antal virksomheder indgår i helheder af virksomheder. Konsoliderede regnskaber bør udarbejdes, for at de finansielle oplysninger om disse helheder af virksomheder kan bringes til selskabsdeltagernes og tredjemands kundskab. Den nationale lovgivning om konsoliderede regnskaber bør derfor samordnes for at gennemføre målene for disse oplysningers sammenlignelighed og ligeværdighed i Unionen.

(19) Konsoliderede regnskaber bør i princippet præsentere aktiviteterne i en modervirksomhed og dens dattervirksomheder som en enkelt økonomisk enhed (en koncern); virksomheder, der kontrolleres af modervirksomheden, bør betragtes som dattervirksomheder. Kontrollen bør baseres på besiddelse af et flertal af stemmerettighederne, men der kan også foreligge kontrol, når der er aftaler med andre selskabsdeltagere. Under visse omstændigheder kan kontrollen faktisk udøves, når modervirksomheden besidder en minoritet af aktierne i dattervirksomheden. Medlemsstaterne bør kunne foreskrive, at virksomheder, der ikke er omfattet af et afhængighedsforhold, og som er underlagt en fælles ledelse eller har et fælles administrations-, ledelses- eller tilsynsorgan, medtages i konsoliderede regnskaber.

(20) En dattervirksomhed, som selv er en modervirksomhed, bør udarbejde et konsolideret regnskab. Medlemsstaterne bør dog kunne undtage en sådan modervirksomhed fra pligten til at udarbejde et sådant konsolideret regnskab, såfremt der ydes dens selskabsdeltagere og tredjemand tilstrækkelig beskyttelse.

(21) Små koncerner bør undtages fra pligten til at udarbejde konsoliderede regnskaber, da brugerne af små virksomheders regnskaber ikke har avancerede informationsbehov, og det kan være dyrt at udarbejde konsoliderede regnskaber ud over modervirksomhedens og dattervirksomhedernes årsregnskaber. Medlemsstaterne bør kunne undtage mellemstore koncerner fra pligten til at udarbejde konsoliderede regnskaber ud fra samme cost-benefit-aspekter.

(22) En konsolidering kræver, at disse virksomheders aktiver og passiver samt indtægter og udgifter fuldt ud medtages med særskilt angivelse af minoritetsinteresserne i den konsoliderede balance under egenkapital og særskilt angivelse af minoritetsinteresserne i koncernresultatet i den konsoliderede resultatopgørelse. Der bør imidlertid foretages de nødvendige reguleringer for at eliminere virkningerne af de finansielle forbindelser mellem de konsoliderede virksomheder. Navnlig skal gæld og tilgodehavender mellem virksomheder, indtægter og udgifter i forbindelse med transaktioner mellem virksomheder og overskud og tab ved transaktioner, som foretages mellem virksomheder, når de indgår i aktivernes bogførte værdi, elimineres i det konsoliderede regnskab.

(23) Indregnings- og målingsprincipper, der finder anvendelse på udarbejdelsen af årsregnskaber, bør også finde anvendelse på udarbejdelsen af konsoliderede regnskaber.

(24) Associerede virksomheder bør indgå i konsoliderede regnskaber efter den indre værdis metode. Medlemsstaterne bør kunne tillade eller foreskrive, at en fælles ledet virksomhed medtages pro rata i det konsoliderede regnskab.

(25) De konsoliderede regnskaber bør indeholde alle oplysningerne i form af noter til regnskaberne for de virksomheder som helhed, der indgår i konsolideringen. Navnet på og hjemstedet for virksomhederne og koncerninteressen i virksomhedernes kapital bør også oplyses med hensyn til dattervirksomheder, associerede virksomheder, fælles ledede virksomheder og kapitalinteresser.

(26) Årsregnskaberne i alle virksomheder, som dette direktiv finder anvendelse på, bør offentliggøres i overensstemmelse med direktiv 2009/101/EF. Det er dog hensigtsmæssigt at give mulighed for, at der også på dette område kan indrømmes små og mellemstore virksomheder visse undtagelser.

(27) Medlemsstaterne opfordres kraftigt til at udvikle systemer til elektronisk offentliggørelse, som gør det muligt for virksomhederne at indsende regnskabsdata, herunder lovpligtige regnskaber, kun én gang og i en form, der giver mange brugere mulighed for umiddelbart at få adgang til og anvende dataene. Sådanne systemer bør dog ikke være byrdefulde for små og mellemstore virksomheder.

(28) Medlemmerne af en virksomheds administrations-, ledelses- og tilsynsorganer bør som minimum være kollektivt ansvarlige over for virksomheden med hensyn til udarbejdelse og offentliggørelse af årsregnskaber og årsberetninger. Det samme princip bør også gælde for medlemmerne af administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne i virksomheder, der udarbejder konsoliderede regnskaber. Disse organer handler inden for de beføjelser, der er tillagt dem efter den nationale lovgivning. Dette bør ikke hindre medlemsstaterne i at gå videre og fastsætte bestemmelser om direkte ansvar over for aktionærer eller endog andre interessenter.

(29) Ansvaret for udarbejdelse og offentliggørelse af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber samt årsberetninger og konsoliderede beretninger er baseret på den nationale lovgivning. Der bør gælde passende ansvarsregler for medlemmer af administrations-, ledelses- og tilsynsorganer, som er fastlagt af de enkelte medlemsstater i henhold til de nationale love og bestemmelser. Medlemsstaterne bør kunne fastlægge ansvarets omfang.

(30) Med henblik på at fremme troværdige regnskabsaflæggelsesprocedurer i Unionen bør medlemmerne af det virksomhedsorgan, som er ansvarligt for udarbejdelsen af virksomhedens regnskaber, være forpligtede til at sikre, at de finansielle oplysninger i en virksomheds årsregnskab og årsberetning giver et retvisende billede.

(31) Årsregnskaber og konsoliderede regnskaber bør revideres. Kravet om, at en revisionspåtegning skal fastslå, om årsregnskaber og konsoliderede regnskaber giver et retvisende billede i overensstemmelse med det relevante system for regnskabsaflæggelse, indebærer ingen begrænsninger i omfanget af denne påtegning, men præciserer, i hvilken sammenhæng den er afgivet. Små virksomheders årsregnskaber bør ikke omfattes af denne forpligtelse, da revision kan udgøre en betydelig administrativ byrde for denne kategori af virksomhed, mens de samme personer i mange små virksomheder både er aktionærer og ledelse, og der derfor er et begrænset behov for en erklæring over for tredjemand vedrørende regnskabet.

(32) For at sikre større gennemsigtighed i forbindelse med betalinger foretaget til myndigheder bør store virksomheder og virksomheder af interesse for offentligheden inden for udvindingsindustrien eller skovning af primærskove [27] på årsbasis i en særskilt beretning give oplysning om væsentlige betalinger foretaget til myndigheder i de lande, hvor der opererer. Sådanne virksomheder er aktive i lande, der er rige på naturressourcer, navnlig mineraler, olie, naturgas og primærskove. Beretningen bør indeholde tilsvarende typer af betalinger som dem, der oplyses af en virksomhed, der deltager i gennemsigtighedsinitiativet for udvindingsindustrien (Extractive Industries Transparency Initiative (EITI)). Initiativet er også et supplement til EU's FLEGT-handlingsplan (retshåndhævelse, god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet) [28] og skovhugstforordningen [29], som stiller krav til forhandlere af træ og træprodukter om at udøve behørig omhu for at forhindre træ og træprodukter fra ulovlig skovhugst i at få adgang til EU-markedet.

(33) Beretningerne bør bidrage til at gøre det lettere for myndigheder i ressourcerige lande at gennemføre EITI-principperne og -kriterierne [30] og aflægge regnskab over for deres borgere for betalinger, som disse myndigheder modtager fra virksomheder inden for udvindingsindustrien eller skovning af primærskove inden for deres jurisdiktion. Beretningen bør omfatte oplysninger på lande- og projektbasis, hvor et projekt anses for at være det laveste niveau af en operationel indberetningsenhed, hvor virksomheden udarbejder regelmæssige interne forvaltningsrapporter, f.eks. en koncession, et geografisk område osv., og hvor betalingerne er blevet henført til sådanne projekter. I lyset af det overordnede mål om at fremme god forvaltningspraksis i disse lande bør væsentligheden af betalinger, der skal indberettes, vurderes i relation til den modtagende myndighed. Der kunne fastsættes forskellige væsentlighedskriterier, f.eks. betalinger af et absolut beløb eller en procenttærskel (f.eks. betalinger over en procentdel af et lands BNP), og disse kan fastsættes via en delegeret retsakt. Rapporteringsordningen bør være underlagt revision og aflæggelse af rapport fra Kommissionens side senest fem år efter direktivets ikrafttræden. Revisionen bør vurdere, hvor effektiv ordningen er, og tage hensyn til den internationale udvikling, bl.a. hvad angår forhold som konkurrenceevne og energisikkerhed. Revisionen bør også tage hensyn til de indhøstede erfaringer hos dem, der udarbejder og benytter betalingsoplysningerne, og overveje, om det vil være hensigtsmæssigt at inkludere yderligere betalingsoplysninger i ordningen, f.eks. den effektive rentesats og nærmere oplysninger om modtageren såsom bankkontooplysninger.

(34) I forlængelse af konklusionerne fra G8-topmødet i Deauville i maj 2011 og for fremme lige konkurrencevilkår på internationalt plan bør Kommissionen fortsætte med at opfordre alle de internationale handelspartnere til at indføre tilsvarende krav. Videreførelsen af arbejdet med den relevante internationale regnskabsstandard er af særlig betydning i denne forbindelse.

(35) For at tage hensyn til fremtidige ændringer af medlemsstaternes lovgivning og EU-lovgivningen vedrørende virksomhedsformer bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med traktatens artikel 290 med hensyn til ajourføring af listerne over virksomheder i bilag I og II. Det er også nødvendigt at anvende delegerede retsakter til at tilpasse kriterierne for virksomhedsstørrelse, da inflationen med tiden vil udhule deres realværdi. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder også på ekspertniveau. For at sikre, at der offentliggøres et relevant og passende omfang af oplysninger om betalinger foretaget til myndigheder af virksomheder inden for udvindingsindustrien og skovning af primærskove, og også sikre, at dette direktiv anvendes ensartet, bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med traktatens artikel 290 med hensyn til præciseringen af begrebet "væsentlige betalinger".

(36) Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(37) Da målene for dette direktiv, nemlig at lette grænseoverskridende investeringer og forbedre sammenligneligheden i hele EU samt styrke offentlighedens tillid til regnskaber og beretninger gennem forbedrede og ensartede specifikke oplysninger, ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor på grund af direktivets omfang og virkninger bedre kan gennemføres på EU-plan, kan Unionen træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. EU-traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

(38) Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der bl.a. er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Kapitel I

Anvendelsesområde, definitioner og virksomhedskategorier

Artikel 1

Anvendelsesområde

1. De samordningsforanstaltninger, som dette direktiv foreskriver, finder anvendelse på:

a) medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om de virksomhedsformer, der er anført i bilag I

b) medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om de virksomhedsformer, der er anført i bilag II, når alle de personligt hæftende selskabsdeltagere er virksomheder som dem, der er anført i bilag I, eller virksomheder, der ikke henhører under en medlemsstats lovgivning, men som har en retlig form, der svarer til de i artikel 1 i direktiv 2009/101/EF anførte

c) de virksomhedsformer, der er anført i bilag II, når alle de personligt hæftende selskabsdeltagere er:

i) virksomheder som dem, der er anført i bilag I, eller virksomheder, der ikke henhører under en medlemsstats lovgivning, men som har en retlig form, der svarer til de i artikel 1 i direktiv 2009/101/EF anførte, eller

ii) virksomheder som dem, der er anført i bilag II, når alle de personligt hæftende selskabsdeltagere selv er virksomheder som dem, der er anført i bilag I, eller virksomheder, der ikke henhører under en medlemsstats lovgivning, men som har en retlig form, der svarer til de i artikel 1 i direktiv 2009/101/EF anførte.

2. Kommissionen tillægges beføjelser til ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42 at tilpasse de i stk. 1 omhandlede lister over virksomheder i bilag I og II.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

1) "virksomheder af interesse for offentligheden": virksomheder, der er underlagt en medlemsstats lovgivning som defineret i artikel 2, nr. 13, i direktiv 2006/43/EF [31]

2) "kapitalinteresse": rettigheder til kapital i andre virksomheder, uanset om der foreligger værdipapirer eller ej, som ved at skabe en varig tilknytning til disse skal bidrage til aktiviteterne i den virksomhed, som besidder disse rettigheder; besiddelsen af en del af en anden virksomheds kapital formodes at være en kapitalinteresse, når den er større end en af medlemsstaterne fastsat procentdel, der er lavere end eller lig med 20 %

3) "nærtstående part": anvendes i samme betydning som i international regnskabsstandard IAS 24, der er vedtaget ved forordning (EF) nr. 1126/2008

4) "anlægsaktiver": aktiver, der er bestemt til vedvarende anvendelse i virksomhedens drift

5) "nettoomsætning": provenu fra salg af produkter og tjenesteydelser med fradrag af herpå ydede prisnedslag samt af merværdiafgift og anden skat, der er direkte forbundet med omsætningen

6) "anskaffelsespris": den pris, der skal betales, og eventuelle påløbne omkostninger

7) "kostpris": anskaffelsesprisen for råvarer og hjælpestoffer og andre omkostninger, der kan henføres direkte til den pågældende vare; en rimelig del af andre omkostninger, der indirekte kan henføres til den pågældende vare, kan medregnes, i det omfang de vedrører fremstillingsperioden; distributionsomkostninger medregnes ikke

8) "værdiregulering": reguleringer, der har til formål at tage hensyn til de på balancetidspunktet konstaterede værdiforringelser af aktiver, uanset om disse forringelser er endelige eller ikke

9) "modervirksomhed": en virksomhed, der kontrollerer en eller flere dattervirksomheder

10) "dattervirksomhed": en virksomhed, der er kontrolleret af en modervirksomhed

11) "koncern": en modervirksomhed og alle dens dattervirksomheder, der indgår i en konsolidering

12) "tilknyttede virksomheder": to eller flere virksomheder, der er indbyrdes forbundne inden for en koncern

13) "associeret virksomhed": en virksomhed, hvori en anden virksomhed besidder en kapitalinteresse, og på hvis driftsmæssige og finansielle ledelse den anden virksomhed udøver en betydelig indflydelse; det formodes, at en virksomhed udøver en betydelig indflydelse på en anden virksomhed, når den besidder mindst 20 % af selskabsdeltagernes stemmerettigheder i denne virksomhed.

Artikel 3

Virksomhedskategorier og koncerner

1. Små virksomheder er virksomheder, som på balancetidspunktet ikke overskrider de numeriske grænser for to af følgende tre kriterier:

a) balancesum: 5 000 000 EUR

b) nettoomsætning: 10 000 000 EUR

c) gennemsnitligt antal medarbejdere i løbet af regnskabsåret: 50.

2. Mellemstore virksomheder er virksomheder, som ikke er små virksomheder, og som på balancetidspunktet ikke overskrider de numeriske grænser for to af følgende tre kriterier:

a) balancesum: 20 000 000 EUR

b) nettoomsætning: 40 000 000 EUR

c) gennemsnitligt antal medarbejdere i løbet af regnskabsåret: 250.

3. Store virksomheder er virksomheder, som på balancetidspunktet overskrider to af følgende tre kriterier:

a) balancesum: 20 000 000 EUR

b) nettoomsætning: 40 000 000 EUR

c) gennemsnitligt antal medarbejdere i løbet af regnskabsåret: 250.

4. Små koncerner er moder- og dattervirksomheder, som på et konsolideret grundlag ikke overskrider de numeriske grænser for to af følgende tre kriterier på modervirksomhedens balancetidspunkt:

a) balancesum: 5 000 000 EUR

b) nettoomsætning: 10 000 000 EUR

c) gennemsnitligt antal medarbejdere i løbet af regnskabsåret: 50.

5. Mellemstore koncerner er moder- og dattervirksomheder, som ikke er små koncerner, og som på et konsolideret grundlag ikke overskrider de numeriske grænser for to af følgende tre kriterier på modervirksomhedens balancetidspunkt:

a) balancesum: 20 000 000 EUR

b) nettoomsætning: 40 000 000 EUR

c) gennemsnitligt antal medarbejdere i løbet af regnskabsåret: 250.

6. Medlemsstaterne tillader ved beregningen af de numeriske grænser i denne artikels stk. 4 og 5, at der ikke foretages udligning efter artikel 25, stk. 3, første afsnit, og eliminering efter artikel 25, stk. 7. I sådanne tilfælde forhøjes de numeriske grænser for kriterierne for balancesummen og nettoomsætningen med 20 %.

7. For de medlemsstater, der ikke har indført euroen, er modværdien i national valuta af de i stk. 1-5 anførte beløb den værdi, der fremkommer ved at benytte den valutakurs, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende på ikrafttrædelsesdatoen for ethvert direktiv om fastsættelse af disse beløb.

8. Når en virksomhed på balancetidspunktet enten har overskredet eller ikke længere overskrider de numeriske grænser for to af de i stk. 1-5 anførte tre kriterier, skal dette kun have konsekvens for anvendelsen af afvigelserne i dette direktiv, hvis situationen gentager sig i to på hinanden følgende regnskabsår.

9. Den i denne artikels stk. 1-5 omhandlede balancesum udgøres af den i artikel 9 angivne opstilling af aktivposterne A til D.

10. For at tage højde for virkningerne af inflation foretager Kommissionen med mellemrum en undersøgelse og ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 42 i givet fald ændringer af de i denne artikels stk. 1-5 omhandlede definitioner, under hensyntagen til inflationsmålinger som offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.

KAPITEL 2

Almindelige bestemmelser og principper

Artikel 4

Almindelige bestemmelser

1. Årsregnskabet udgør et hele og omfatter for alle virksomheder som minimum balance, resultatopgørelse samt noter.

Medlemsstaterne kan foreskrive, at andre virksomheder end små virksomheder i årsregnskabet inddrager andre opgørelser end de dokumenter, der er nævnt i første afsnit.

2. Årsregnskabet skal opstilles på overskuelig måde og i overensstemmelse med dette direktiv.

3. Årsregnskabet skal give et pålideligt billede af virksomhedens aktiver og passiver, økonomiske stilling samt resultat. Såfremt anvendelsen af bestemmelserne i dette direktiv ikke er tilstrækkelig til at give et pålideligt billede af virksomhedens aktiver og passiver, økonomiske stilling samt resultat, skal der fremlægges yderligere oplysninger.

4. Hvis det i særlige tilfælde viser sig, at anvendelsen af en bestemmelse i dette direktiv vil stride imod den forpligtelse, der er fastsat i stk. 3, skal denne bestemmelse fraviges, for at der kan gives et pålideligt billede af virksomhedens aktiver og passiver, økonomiske stilling samt resultat. En sådan fravigelse skal anføres i noterne og behørigt begrundes med oplysning om dens indflydelse på aktiver og passiver, den økonomiske stilling samt resultatet.

5. Medlemsstaterne kan foreskrive, at andre virksomheder end små virksomheder i årsregnskabet giver oplysninger ud over, hvad der kræves oplyst ifølge dette direktiv.

Artikel 5

Almindelige principper for regnskabsaflæggelse

1. Poster, som præsenteres i årsregnskabet, indregnes og måles i overensstemmelse med følgende almindelige principper:

a) virksomheden formodes at fortsætte sin virksomhed

b) regnskabspraksis og værdiansættelsesgrundlag må ikke ændres fra det ene regnskabsår til det næste

c) indregning og måling skal ske på et forsigtigt grundlag, og især:

i) kan der kun ske indregning af den fortjeneste, der er konstateret på balancetidspunktet

ii) skal der ske indregning af alle forpligtelser, som er opstået i løbet af det pågældende eller et tidligere regnskabsår, selv om sådanne forpligtelser først konstateres mellem balancetidspunktet og det tidspunkt, hvor balance udarbejdes

iii) skal der ske indregning af enhver værdiforringelse, hvad enten årsregnskabet udviser tab eller fortjeneste

d) beløb, der indregnes i balance og resultatopgørelse, beregnes efter periodiseringsprincippet

e) åbningsbalancen for hvert regnskabsår skal svare til slutbalancen for det foregående regnskabsår

f) aktiv- og passivposternes bestanddele værdiansættes hver for sig

g) enhver modregning mellem aktiv- og passivposter eller mellem indtægts- og udgiftsposter er forbudt

h) poster i resultatopgørelse og balance præsenteres under hensyntagen til substansen i de transaktioner eller forhold, der indgår i regnskabet

i) poster, der medtages i regnskabet, måles i henhold til princippet om anskaffelses- eller kostpris

j) indregning, måling, præsentation og oplysninger i årsregnskabet skal ske under hensyntagen til væsentligheden af de pågældende poster.

2. Ud over de beløb, der opgøres i henhold til stk. 1, litra c), nr. ii), kan medlemsstaterne tillade eller foreskrive, at der sker indregning af alle forudseelige forpligtelser og eventuelle tab, som er opstået i løbet af det pågældende eller et tidligere regnskabsår, selv om sådanne forpligtelser eller tab først konstateres mellem balancetidspunktet og det tidspunkt, hvor balance udarbejdes.

3. Disse almindelige principper kan fraviges i særlige tilfælde, for at der kan gives et pålideligt billede af virksomhedens aktiver og passiver, økonomiske stilling samt resultat. Sådanne fravigelser skal anføres i noterne og behørigt begrundes tillige med angivelse af deres indflydelse på aktiver og passiver, den økonomiske stilling og resultatet.

Artikel 6

Alternativt målingsgrundlag for anlægsaktiver til omvurderet værdi

1. Uanset artikel 5, stk. 1, nr. i), kan medlemsstaterne tillade eller foreskrive, at alle virksomheder eller visse virksomhedskategorier måler anlægsaktiver til omvurderet værdi. I tilfælde, hvor national lovgivning indeholder bestemmelser om en sådan måling, skal lovgivningen fastsætte dens indhold, anvendelsesområde og reglerne for dens anvendelse.

2. Ved anvendelse af stk. 1 skal forskelsbeløbet fremkommet mellem måling på grundlag af anskaffelsespris eller kostpris og måling på grundlag af omvurdering opføres under opskrivningshenlæggelse under posten "Egenkapital".

Hele opskrivningshenlæggelsen eller en del af denne kan til enhver tid overføres til selskabskapitalen.

Opskrivningshenlæggelsen opløses, såfremt de hertil henlagte beløb ikke længere er nødvendige for anvendelsen af omvurderingsprincippet. Medlemsstaterne kan fastsætte regler for anvendelse af opskrivningshenlæggelsen, forudsat at overførsler til resultatopgørelsen fra opskrivningshenlæggelsen kun kan foretages, såfremt de overførte beløb er blevet opført som udgift i resultatopgørelsen eller afspejler værdistigninger, som faktisk er blevet realiseret. Ingen del af opskrivningshenlæggelsen må udloddes, hverken direkte eller indirekte, medmindre den udgør en realiseret fortjeneste.

Bortset fra de i andet og tredje afsnit i dette stykke anførte tilfælde kan opskrivningshenlæggelsen ikke opløses.

3. Værdireguleringer beregnes hvert år på grundlag af den omvurderede værdi. Uanset artikel 8 og 12 kan medlemsstaterne dog tillade eller foreskrive, at kun den del af værdireguleringen, der fremkommer ved måling på grundlag af anskaffelsespris eller kostpris, opføres under de relevante poster i de i artikel 13 og 14 angivne opstillingsskemaer, og at den forskel, som fremkommer ved måling på grundlag af omvurdering i henhold til denne artikel, opføres særskilt i opstillingsskemaerne.

Artikel 7

Alternativt målingsgrundlag for dagsværdi

1. Uanset artikel 5, stk. 1, nr. i), og med forbehold af betingelserne i denne artikel gælder følgende:

a) Medlemsstaterne tillader eller foreskriver, at alle virksomheder eller visse virksomhedskategorier måler finansielle instrumenter, herunder afledte finansielle instrumenter, til dagsværdi.

b) Medlemsstaterne kan tillade eller foreskrive, at alle virksomheder eller visse virksomhedskategorier måler specifikke aktivkategorier bortset fra finansielle instrumenter til dagsværdi.

Sådanne tilladelser eller krav kan begrænses til konsoliderede regnskaber.

2. I dette direktiv skal råvarebaserede kontrakter, som giver parterne ret til at afregne kontant eller i andre finansielle instrumenter, betragtes som afledte finansielle instrumenter, medmindre følgende betingelser er opfyldt:

a) De er indgået for at opfylde og opfylder fortsat virksomhedens forventede behov for køb, salg eller anvendelse.

b) De blev fra første færd indgået som råvarebaserede kontrakter.

c) De forventes at blive afregnet ved levering af råvaren.

3. Stk. 1, litra a), finder kun anvendelse på følgende passiver:

a) passiver, der indgår i en handelsbeholdning

b) afledte finansielle instrumenter.

4. Måling i henhold til stk. 1, litra a), finder ikke anvendelse på følgende:

a) ikke-afledte finansielle instrumenter, der holdes til udløb

b) virksomhedens udlån og tilgodehavender, som ikke holdes i handelsøjemed

c) kapitalandele i dattervirksomheder, associerede virksomheder og joint ventures, egenkapitalinstrumenter udstedt af virksomheden, aftaler om betinget vederlag ved en virksomhedssammenslutning samt andre finansielle instrumenter med sådanne særlige egenskaber, at instrumenterne i overensstemmelse med, hvad der er almindeligt accepteret, bør regnskabsføres anderledes end andre finansielle instrumenter.

5. Uanset artikel 5, stk. 1, nr. i), kan medlemsstaterne tillade, at aktiver eller passiver, som opfylder betingelserne for afdækkede poster i henhold til et afdækningssystem baseret på dagsværdi, eller konstaterede bestanddele af disse aktiver og passiver måles til det specifikke beløb, som kræves i det pågældende system.

6. Uanset denne artikels stk. 3 og 4 kan medlemsstaterne tillade eller foreskrive indregning, måling og offentliggørelse af finansielle instrumenter i overensstemmelse med de internationale regnskabsstandarder, der er vedtaget i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1606/2002.

7. Dagsværdien som omhandlet i denne artikel fastsættes på grundlag af en af følgende værdier:

a) markedsværdien for de finansielle instrumenter, for hvilke der umiddelbart kan identificeres et pålideligt marked. Hvis markedsværdien ikke umiddelbart kan fastsættes for et instrument som sådant, men udelukkende for instrumentets bestanddele eller for et lignende instrument, kan instrumentets markedsværdi afledes af bestanddelenes eller det lignende instruments markedsværdi

b) en værdi, der fremkommer ved anvendelse af almindeligt accepterede værdiansættelsesmodeller og -teknikker for instrumenter, for hvilke der ikke umiddelbart kan identificeres et pålideligt marked. Sådanne værdiansættelsesmodeller og -teknikker skal sikre en rimelig tilnærmelse til markedsværdien.

Finansielle instrumenter, der ikke kan måles pålideligt efter nogen af de i litra a) og b) beskrevne metoder, måles i overensstemmelse med princippet om anskaffelsespris eller kostpris.

8. Hvis et finansielt instrument måles til dagsværdi, skal en ændring af værdien uanset artikel 5, stk. 1, litra c), opføres i resultatopgørelsen. En sådan ændring skal dog indregnes direkte i en dagsværdireserve, hvis:

a) instrumentet regnskabsføres som et afdækningsinstrument i et afdækningssystem, der tillader, at hele eller en del af værdiændringen ikke vises i resultatopgørelsen, eller

b) værdiændringen skyldes en omregningsforskel i forbindelse med en monetær post, der udgør en del af en virksomheds nettoinvesteringer i en udenlandsk enhed.

Medlemsstaterne kan tillade eller foreskrive, at en ændring af værdien af et salgbart finansielt aktiv, som ikke er et afledt finansielt instrument, indregnes direkte i dagsværdireserven. Dagsværdireserven reguleres, når de derunder opførte beløb ikke længere er nødvendige for anvendelsen litra a) og b).

9. Medlemsstaterne kan i forhold til alle virksomheder eller visse virksomhedskategorier tillade eller foreskrive, at hvis andre aktiver end finansielle instrumenter måles til dagsværdi, skal en ændring af værdien uanset artikel 5, stk. 1, litra c), opføres i resultatopgørelsen.

KAPITEL 3

BALANCE OG RESULTATOPGØRELSE

Artikel 8

Almindelige bestemmelser om balance og resultatopgørelse

1. Opstilling af balance og resultatopgørelse må ikke ændres fra det ene regnskabsår til det andet. Dette princip kan fraviges i særlige tilfælde, for at der kan gives et pålideligt billede af virksomhedens aktiver og passiver, økonomiske stilling samt resultat. En sådan fravigelse skal anføres i noterne og behørigt begrundes.

2. I balancen såvel som i resultatopgørelsen opføres de i artikel 9, 13 og 14 omtalte poster særskilt i den angivne rækkefølge. En mere detaljeret underopdeling af posterne tillades under forudsætning af, at den overholder opstillingsskemaernes struktur. Nye poster kan tilføjes, for så vidt deres indhold ikke er dækket af de i opstillingsskemaet anførte poster. Medlemsstaterne kan foreskrive en sådan underopdeling eller tilføjelse.

3. Opstillingen, nomenklaturen og benævnelsen for de i balancen og resultatopgørelsen med arabertal betegnede poster tilpasses, når virksomhedens særlige karakter gør dette påkrævet. Medlemsstaterne kan foreskrive, at der foretages en sådan tilpasning for virksomheder inden for en bestemt økonomisk sektor.

4. For hver post i balancen og resultatopgørelsen anføres til sammenligning beløbet for den tilsvarende post fra det foregående regnskabsår. Tilfælde af manglende sammenlignelighed eller tilpasning af beløbene anføres i noterne og begrundes.

5. Medlemsstaterne kan tillade eller foreskrive en tilpasning af opstillingen af balance og resultatopgørelse, således at fordeling af overskud eller dækning af tab fremgår heraf.

6. Med hensyn til en associeret virksomhed gælder følgende:

a) Medlemsstaterne kan tillade eller foreskrive, at en associeret virksomhed i årsregnskabet behandles efter den indre værdis metode, jf. artikel 27, stk. 2-8, med de fornødne tilpasninger, der følger af de særlige forhold, som gør sig gældende for årsregnskaber i sammenligning med konsoliderede regnskaber.

b) Medlemsstaterne kan tillade eller foreskrive, at den andel af resultatet, der kan henføres til den associerede virksomhed, kun opføres i resultatopgørelsen, i det omfang den svarer til allerede modtagne eller forfaldne udbytter.

c) Såfremt det resultat, der kan henføres til den associerede virksomhed og er opført i resultatopgørelsen, overstiger beløbet for allerede modtagne eller forfaldne udbytter, opføres forskelsbeløbet som en reserve, der ikke kan udbetales til aktionærerne.

Artikel 9

Opstilling af balancen

For så vidt angår den form, hvori balancen opstilles, foreskriver medlemsstaterne anvendelse af nedenstående opstillingsskema:

Aktiver

A. Tegnet, ikke indbetalt kapital

heraf krævet indbetalt

(medmindre national lovgivning bestemmer, at den tegnede kapital, som er krævet indbetalt, skal opføres under "Egenkapital". I så fald opføres den del af kapitalen, som er krævet indbetalt, men som endnu ikke er indbetalt, enten under post A på aktivsiden eller under post C II 5 på aktivsiden).

B. Anlægsaktiver

I. Immaterielle anlægsaktiver

1. Forsknings- og udviklingsomkostninger, for så vidt national lovgivning tillader, at de opføres på aktivsiden.

2. Koncessioner, patenter, licenser, varemærker samt lignende rettigheder og værdier, såfremt de er:

a) erhvervet mod vederlag og ikke skal opføres under post B I 3, eller

b) skabt af virksomheden selv, for så vidt national lovgivning tillader, at de opføres på aktivsiden.

3. Goodwill, for så vidt den er erhvervet mod vederlag.

4. Acontobetalinger.

II. Materielle anlægsaktiver

1. Grunde og bygninger.

2. Tekniske anlæg og maskiner.

3. Andre anlæg, driftsmateriel og inventar.

4. Acontobetalinger og materielle anlægsaktiver under udførelse.

III. Finansielle anlægsaktiver

1. Andele i tilknyttede virksomheder.

2. Tilgodehavender hos tilknyttede virksomheder.

3. Kapitalinteresser.

4. Tilgodehavender hos virksomheder, i hvilke virksomheden har en kapitalinteresse.

5. Værdipapirer, der har karakter af anlægsaktiver.

6. Andre lån.

7. Egne aktier eller egne anparter (med angivelse af deres pålydende værdi eller i mangel heraf deres bogførte pariværdi), for så vidt national lovgivning tillader, at de opføres i balancen.

C. Omsætningsaktiver

I. Varebeholdninger

1. Råvarer og hjælpematerialer.

2. Varer under fremstilling.

3. Fremstillede færdigvarer og handelsvarer.

4. Acontobetalinger.

II. Tilgodehavender

(Tilgodehavender, der forfalder til betaling efter mere end et år, angives særskilt for hver enkelt af nedenstående poster.)

1. Tilgodehavender hidrørende fra salg og tjenesteydelser.

2. Tilgodehavender hos tilknyttede virksomheder.

3. Tilgodehavender hos virksomheder, i hvilke virksomheden har en kapitalinteresse.

4. Andre tilgodehavender.

5. Tegnet kapital, som er krævet indbetalt, men som endnu ikke er indbetalt (medmindre national lovgivning bestemmer, at den kapital, som er krævet indbetalt, skal opføres under post A på aktivsiden).

6. Periodeafgrænsningsposter (medmindre national lovgivning bestemmer, at periodeafgrænsningsposterne skal opføres under post D på aktivsiden).

III. Værdipapirer

1. Andele i tilknyttede virksomheder.

2. Egne aktier eller egne anparter (med angivelse af deres pålydende værdi eller i mangel heraf deres bogførte pariværdi), for så vidt national lovgivning tillader, at de opføres i balancen.

3. Andre værdipapirer.

IV. Indestående i bank og kassebeholdning

D. Periodeafgrænsningsposter

(medmindre national lovgivning bestemmer, at periodeafgrænsningsposter skal opføres under post C II 6 på aktivsiden).

Egenkapital og passiver

A. Egenkapital

I. Tegnet kapital

(medmindre national lovgivning bestemmer, at den kapital, som er krævet indbetalt, skal opføres under denne post. I så tilfælde opføres den tegnede kapital og den indbetalte kapital særskilt).

II. Overkurs ved emission

III. Opskrivningshenlæggelse

IV. Reserver

1. Lovpligtig reserve for så vidt national lovgivning kræver oprettelse af en sådan reserve.

2. Reserve for egne aktier og egne anparter for så vidt national lovgivning kræver oprettelse af en sådan reserve, med forbehold af artikel 22, stk. 1, litra b), i direktiv 77/91/EØF.

3. Vedtægtsmæssige reserver.

4. Andre reserver, herunder dagsværdireserven.

V. Overførsel fra tidligere år

VI. Årets resultat

B. Hensættelser

1. Hensættelser til pensioner og lignende forpligtelser.

2. Hensættelser til skatter.

3. Andre hensættelser.

C. Gæld

(Gæld, der forfalder til betaling inden for et år, og gæld, der forfalder efter et år, angives særskilt for hver enkelt af nedenstående poster samt ud for summen af disse.)

1. Obligationslån med særskilt angivelse af konvertible lån.

2. Gæld til kreditinstitutter.

3. Modtagne acontobeløb på ordrer, for så vidt de ikke særskilt er fratrukket varebeholdningerne.

4. Gæld vedrørende køb og tjenesteydelser.

5. Vekselgæld.

6. Gæld til tilknyttede virksomheder.

7. Gæld til virksomheder, i hvilke virksomheden har en kapitalinteresse.

8. Anden gæld, herunder skyldige skatter og skyldige bidrag til social sikring.

9. Periodeafgrænsningsposter (medmindre national lovgivning bestemmer, at periodeafgrænsningsposter skal opføres under post D under "Periodeafgrænsningsposter").

D. Periodeafgrænsningsposter

(medmindre national lovgivning bestemmer, at periodeafgrænsningsposter skal opføres under post C 9 under "Gæld").

Artikel 10

Alternativ præsentation af balancen

Medlemsstaterne kan tillade eller foreskrive, at virksomheder eller visse virksomhedskategorier præsenterer poster på grundlag af en sondring mellem omsætnings- og ikke-omsætningsaktiver under anvendelse af et andet opstillingsskema end det i artikel 9 foreskrevne, såfremt indholdet af de givne oplysninger mindst svarer til kravene i artikel 9.

Artikel 11

Særlige bestemmelser for visse balanceposter

1. Når et aktiv eller passiv henhører under flere poster i opstillingsskemaet, angives dets forbindelse med andre poster enten under den post, hvor det er opført, eller i noterne.

2. Egne aktier, egne anparter samt andele i tilknyttede virksomheder kan kun opføres under poster, der er bestemt til dette formål.

3. Om et aktiv skal betegnes som et anlægsaktiv eller et omsætningsaktiv, afhænger af det formål, hvortil det er bestemt.

4. Under posten "Grunde og bygninger" opføres rettigheder over fast ejendom og tilsvarende rettigheder som defineret i national lovgivning.

5. Anskaffelses- eller kostprisen for anlægsaktiver med en begrænset brugstid formindskes ved værdireguleringer, der tilsigter en systematisk afskrivning af aktiverne over deres brugstid, på følgende måde:

a) Finansielle anlægsaktiver kan gøres til genstand for værdireguleringer, således at de ansættes til en anden lavere værdi, som tillægges dem på balancetidspunktet.

b) Hvad enten anlægsaktivers brugstid er tidsbegrænset eller ikke, gøres de til genstand for værdireguleringer, således at de ansættes til en anden lavere værdi, som tillægges dem på balancetidspunktet, såfremt det forudses, at værdiforringelsen vil være varig.

c) De i litra a) og b) nævnte værdireguleringer opføres i resultatopgørelsen og angives særskilt i noterne, hvis de ikke er angivet særskilt i resultatopgørelsen.

d) Ansættelsen til den i litra a) og b) nævnte lavere værdi kan ikke opretholdes, når begrundelsen for værdireguleringerne ikke længere består. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på værdireguleringer foretaget med hensyn til goodwill.

6. Omsætningsaktiver gøres til genstand for værdireguleringer, således at de ansættes til den lavere markedsværdi eller, under særlige omstændigheder, til en anden lavere værdi, som tillægges dem på balancetidspunktet.

Ansættelsen til den i første afsnit nævnte lavere værdi kan ikke opretholdes, når begrundelsen for værdireguleringerne ikke længere består.

7. Det tillades, at renter af kapital, der er lånt til finansiering af fremstillingen af anlægs- eller omsætningsaktiver, medregnes i kostprisen, i det omfang de vedrører fremstillingsperioden. Enhver anvendelse af denne bestemmelse anføres i noterne.

8. Medlemsstaterne kan tillade, at anskaffelses- eller kostprisen for varebeholdninger i samme kategori samt alle artsbestemte genstande, herunder værdipapirer, beregnes enten på grundlag af vejede gennemsnitspriser eller på grundlag af "først ind – først ud"-metoden (FIFO) eller en lignende metode.

9. Såfremt national lovgivning tillader, at forsknings- og udviklingsomkostningerne opføres under aktiver, afskrives de over en periode på højst fem år. Såfremt forsknings- og udviklingsomkostningerne ikke er fuldstændig afskrevet, kan ingen udlodning af overskud finde sted, medmindre summen af de reserver, der står til rådighed til dette formål, og overførslerne fra tidligere år er mindst af samme størrelse som de ikke afskrevne omkostninger.

Medlemsstaterne kan i særlige tilfælde tillade undtagelser fra bestemmelserne i første afsnit. Disse undtagelser anføres i noterne ledsaget af en tilstrækkelig begrundelse.

10. Goodwill afskrives systematisk over dens levetid. Når levetiden ikke kan skønnes pålideligt, afskrives goodwill over en periode på højst fem år. En begrundelse for den (de) periode(r), hvorover goodwill afskrives, gives i noterne.

11. Hensættelser skal dække forpligtelser, hvis karakter er klart defineret, og som på balancetidspunktet enten anses for sandsynlige eller sikre, men som er ubestemmelige med hensyn til deres størrelse eller tidspunktet for deres afholdelse.

Medlemsstaterne kan ligeledes tillade etablering af hensættelser, der har til formål at dække omkostninger, hvis karakter er klart defineret, og som på balancetidspunktet enten anses for sandsynlige eller sikre, men som er ubestemmelige med hensyn til deres størrelse eller tidspunktet for deres afholdelse.

En hensættelse skal udgøre det bedste skøn over de omkostninger, som anses for sandsynlige, eller med hensyn til en forpligtelse det beløb, der kræves til at indfri den på balancetidspunktet.

Artikel 12

Opstilling af resultatopgørelsen

1. For så vidt angår den form, hvori resultatopgørelsen opstilles, foreskriver medlemsstaterne anvendelse af et eller begge af de i artikel 13 og 14 angivne opstillingsskemaer. Såfremt en medlemsstat foreskriver anvendelse af begge skemaer, kan det overlades til virksomhederne at vælge skema.

2. Uanset artikel 4, stk. 1, kan medlemsstaterne tillade eller foreskrive, at alle virksomheder eller visse virksomhedskategorier forelægger en redegørelse for deres resultat i stedet for at opstille posterne i resultatopgørelsen i overensstemmelse med artikel 13 og 14, såfremt indholdet af de givne oplysninger mindst svarer til kravene i artikel 13 og 14.

Artikel 13

Opstilling af resultatopgørelsen – artsopdelt

1. Nettoomsætning.

2. Ændringer i lagre af færdigvarer, og varer under forarbejdning.

3. Arbejde udført af virksomheden for egen regning og opført under aktiver.

4. Andre driftsindtægter.

5. a) Udgifter til råvarer og hjælpematerialer.

b) Andre eksterne udgifter.

5. Personaleudgifter:

a) Lønninger og gager.

b) Udgifter til social sikring med særskilt angivelse af pensioner.

7. a) Værdireguleringer af materielle og immaterielle anlægsaktiver.

b) Værdireguleringer af omsætningsaktiver, såfremt de overskrider de normale værdireguleringer inden for virksomheden.

8. Andre driftsudgifter.

9. Indtægter af kapitalinteresser med særskilt angivelse af dem, der hidrører fra tilknyttede virksomheder.

10. Indtægter af andre værdipapirer og tilgodehavender, der udgør en del af anlægsaktiverne, med særskilt angivelse af dem, der hidrører fra tilknyttede virksomheder.

11. Andre renteindtægter og tilsvarende indtægter med særskilt angivelse af dem, der hidrører fra tilknyttede virksomheder.

12. Værdireguleringer af finansielle aktiver samt af værdipapirer, der indgår i omsætningsaktiverne.

13. Renteudgifter og lignende udgifter med særskilt angivelse af beløb til tilknyttede virksomheder.

14. Skat af resultatet.

15. Resultatet efter fradrag af skat.

16. Anden skat, der ikke er opført under post 1-15.

17. Årets resultat.

Artikel 14

Opstilling af resultatopgørelsen – funktionsopdelt

1. Nettoomsætning.

2. Produktionsomkostninger for de leverancer, der er ydet for at opnå omsætningen (herunder værdireguleringer).

3. Bruttoresultat hidrørende fra omsætningen.

4. Distributionsomkostninger (herunder værdireguleringer).

5. Administrationsomkostninger (herunder værdireguleringer).

6. Andre driftsindtægter.

7. Indtægter af kapitalinteresser med særskilt angivelse af dem, der hidrører fra tilknyttede virksomheder.

8. Indtægter af andre værdipapirer og tilgodehavender, der udgør en del af anlægsaktiverne, med særskilt angivelse af dem, der hidrører fra tilknyttede virksomheder.

9. Andre renteindtægter og tilsvarende indtægter med særskilt angivelse af dem, der hidrører fra tilknyttede virksomheder.

10. Værdireguleringer af finansielle aktiver samt af værdipapirer, der indgår i omsætningsaktiverne.

11. Renteudgifter og tilsvarende udgifter med særskilt angivelse af beløb til tilknyttede virksomheder.

12. Skat af resultatet.

13. Resultatet efter fradrag af skat.

14. Anden skat, der ikke er opført under post 1-13.

15. Årets resultat.

Artikel 15

Særlige bestemmelser for resultatopgørelsen

Såfremt enkelte indtægts- eller udgiftsposter er af ekstraordinær størrelse eller beskaffenhed, skal en virksomhed opføre dem særskilt i resultatopgørelsen og forklare deres størrelse og art i noterne.

Artikel 16

Forenklinger for små og mellemstore virksomheder

1. Medlemsstaterne tillader små virksomheder at opstille en forkortet balance, hvori der kun medtages de i artikel 9 omhandlede poster, som indledes med bogstaver og romertal, med særskilt angivelse af de oplysninger, der kræves i parentesen under post C II under "Aktiver" og post C under "Egenkapital og passiver", og samlet for hver af de pågældende poster.

2. Medlemsstaterne tillader små og mellemstore virksomheder at opstille en forkortet resultatopgørelse inden for følgende grænser:

a) i artikel 13 kan post 1-5 sammendrages i én post, kaldet "bruttofortjeneste"

b) i artikel 14 kan post 1, 2, 3 og 6 sammendrages i én post, kaldet "bruttofortjeneste".

KAPITEL 4

Noterne

Artikel 17

Indholdet af noterne vedrørende alle virksomheder

1. Ud over eventuelle andre oplysninger, der kræves i henhold til andre bestemmelser i dette direktiv, giver alle virksomheder i noterne i det mindste oplysning om følgende:

a) den anvendte regnskabspraksis, navnlig det målingsgrundlag, der anvendes for de forskellige poster i årsregnskabet

b) når anlægsaktiver måles til omvurderet værdi, en tabel med angivelse af bevægelser i opskrivningshenlæggelsen i regnskabsåret med en forklaring af den skattemæssige behandling af posterne heri; den regnskabsmæssige værdi i balancen, som ville have været indregnet, hvis anlægsaktiverne ikke var blevet omvurderet

c) når finansielle instrumenter måles til dagsværdi, oplyses følgende:

i) de centrale antagelser, der ligger til grund for værdiansættelsesmodellerne og -teknikkerne, når dagsværdien er ansat i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b)

ii) for hver kategori af finansielle instrumenter, dagsværdien, de ændringer af værdien, der er opført direkte i resultatopgørelsen, samt ændringer, der indregnes i dagsværdireserven

iii) for hver kategori af afledte finansielle instrumenter, oplysning om omfanget og karakteren af instrumenterne, herunder væsentlige betingelser, som kan få betydning for beløbet, tidspunktet og sikkerheden for fremtidige pengestrømme

iv) en tabel med angivelse af bevægelser i dagsværdireserven i løbet af regnskabsåret

d) den samlede størrelse af de økonomiske forpligtelser, garantier eller eventualforpligtelser, som ikke er opført i balancen, og en angivelse af arten og formen af tinglig sikkerhed, der eventuelt er stillet; pensionsforpligtelser og forpligtelser over for tilknyttede eller associerede virksomheder opføres særskilt

e) karakteren af og det forretningsmæssige formål med virksomhedens arrangementer, som ikke er opført i balancen, og disse arrangementers finansielle indvirkning på virksomheden

f) arten af væsentlige begivenheder efter udgangen af året, som ikke er afspejlet i resultatopgørelsen eller balancen, og den økonomiske virkning af disse begivenheder

g) virksomhedens gæld, der forfalder til betaling efter mere end fem år, samt alle beløb, for hvilke virksomheden har stillet tinglig sikkerhed, med angivelse af dennes art og form

h) de transaktioner, som virksomheden har indgået med nærtstående parter, herunder beløbet for sådanne transaktioner, karakteren af forholdet til den nærtstående part og andre oplysninger om transaktionerne, som er nødvendige for at forstå virksomhedens økonomiske stilling, hvis sådanne transaktioner ikke er indgået på normale markedsvilkår. Oplysninger om individuelle transaktioner kan grupperes efter deres karakter, medmindre særskilte oplysninger er nødvendige for at forstå virkningerne af transaktioner med nærtstående parter for virksomhedens økonomiske stilling.

2. Medlemsstaterne må ikke kræve yderligere oplysninger for små virksomheder ud over, hvad der kræves i denne artikel.

3. Når noter til balancen og resultatopgørelsen præsenteres i overensstemmelse med dette kapitel, skal noterne præsenteres i den rækkefølge, hvori posterne er præsenteret i balancen og resultatopgørelsen.

Artikel 18

Supplerede oplysninger for mellemstore og store virksomheder og virksomheder af interesse for offentligheden

1. Ud over de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 17 og eventuelle andre bestemmelser i dette direktiv, giver mellemstore og store virksomheder og virksomheder af interesse for offentligheden i noterne oplysning om følgende:

a) Med hensyn til de forskellige poster under anlægsaktiverne:

i) anskaffelses- eller kostprisen, eller hvis der er anvendt et alternativt målingsgrundlag, dagsværdien eller den omvurderede værdi ved regnskabsårets begyndelse og slutning

ii) nyanskaffelser, afgang og overførsler i løbet af regnskabsåret

iii) de akkumulerede værdireguleringer ved regnskabsårets begyndelse og slutning

iv) værdireguleringer i løbet af regnskabsåret

v) bevægelser i akkumulerede værdireguleringer med hensyn til nyanskaffelser, afgang og overførsler i løbet af regnskabsåret

vi) såfremt renter er kapitaliseret i overensstemmelse med artikel 11, stk. 7, det beløb, der er kapitaliseret i løbet af året

b) såfremt anlægs- eller omsætningsaktiver er genstand for værdireguleringer udelukkende af skattemæssige grunde, reguleringsbeløbet med tilstrækkelig begrundelse

c) såfremt finansielle instrumenter måles til anskaffelses- eller kostpris:

i) for hver kategori af afledte finansielle instrumenter:

– instrumenternes dagsværdi, hvis denne kan fastsættes ved hjælp af en af metoderne i artikel 7, stk. 7, litra a)

– oplysninger om instrumenternes omfang og karakter

ii) for finansielle anlægsaktiver, der opføres til en værdi, der overstiger dagsværdien:

– den bogførte værdi og dagsværdien for enten de enkelte aktiver eller en hensigtsmæssig gruppering af de enkelte aktiver

– årsagerne til, at den bogførte værdi ikke nedreguleres, herunder karakteren af dokumentationen for, at det antages, at den bogførte værdi vil blive genvundet

d) størrelsen af de vederlag, der for regnskabsåret er tillagt medlemmer af administrations-, ledelses- og tilsynsorganerne for deres funktioner, samt enhver indgået forpligtelse til eller tilsagn om at yde pensioner til tidligere medlemmer af de nævnte organer; disse oplysninger skal angive det samlede beløb for hver kategori

Medlemsstaterne kan tillade, at disse oplysninger ikke gives, hvis oplysningerne gør det muligt at identificere den situation, som et bestemt medlem af disse organer befinder sig i.

e) størrelsen af de forskud og kreditter, der er ydet medlemmer af administrations-, ledelses- eller tilsynsorganerne med angivelse af rentefod, de væsentligste vilkår og de beløb, der eventuelt er tilbagebetalt, afskrevet eller givet afkald på, såvel som forpligtelser, der er indgået for deres regning i form af en hvilken som helst garanti; det samlede beløb for hver kategori anføres

f) det gennemsnitlige antal medarbejdere, som har været beskæftiget i løbet af regnskabsåret, inddelt i kategorier, og såfremt det ikke er nævnt særskilt i resultatopgørelsen, de personaleudgifter, der henføres ti