1.Indledning

En vellykket gennemførelse af investeringsplanen for Europa i forbindelse med kanalisering af finansiering til projekter med en merværdi for den europæiske økonomi afhænger til dels af EU's og medlemsstaternes fælles evne til at overvinde hindringer for grænseoverskridende investeringer. Som en del af den tredje søjle i investeringsplanen for Europa, hvor der er fokus på at fjerne investeringshindringer, har Kommissionen forpligtet sig til at fremskynde skabelsen af en kapitalmarkedsunion (CMU).

Opbygning af integrerede finansielle markeder som led i kapitalmarkedsunionen kræver, at der træffes vigtige beslutninger på EU-plan, men også afgørende tilsagn fra de enkelte medlemsstater om at tackle nationale hindringer. Det er nødvendigt at træffe foranstaltninger på nationalt plan for at skabe tydelige, forudsigelige og stabile rammer, der muliggør flere investeringer og en mere effektiv fordeling af kapital og i sidste ende styrker finansieringen af virksomheder og infrastruktur.

På baggrund af en opfordring fra Økofinrådet i juni 2015 har Kommissionen og en ekspertgruppe bestående af repræsentanter for medlemsstaterne samarbejdet med Europa-Parlamentet som observatør om at kortlægge nationale hindringer for grænseoverskridende kapitalstrømme og finde de bedste måder til at tackle de hindringer, der enten ikke er begrundet i almenvellet, eller som er uforholdsmæssige. Dette arbejde bør føre til en fælles køreplan for, hvordan disse hindringer fjernes, der vil supplere andre initiativer vedrørende eksisterende hindringer for investeringer, som Kommissionen har kortlagt i forbindelse med det europæiske semester og CMU-relateret arbejde med henblik på at udvikle kapitalmarkederne med bistand fra Strukturreformtjenesten (SRSS).

Kommissionen mener, at dette samarbejde med medlemsstaterne baseret på gensidig evaluering af nationale krav, peerevalueringer og udveksling af bedste praksis kan medføre betydelige fordele. Ekspertgruppen har i denne ånd taget fat på en række hindringer, der primært hører under den nationale kompetence, og som er blevet udvalgt på grundlag af medlemsstaternes input og interessenternes svar på forskellige CMU-relaterede høringer. Denne rapport er udtryk for Kommissionens fortolkning af den retlige situation i medlemsstaterne baseret på den foreliggende dokumentation og information. Efter at den første udgave af denne rapport blev vedtaget den 27. februar 2017, er Kommissionen blevet gjort opmærksom på visse unøjagtigheder, som hovedsagelig skyldes ufuldstændig eller modstridende information, og Kommissionen har derfor besluttet at vedtage denne ændrede udgave.

Ekspertgruppen har i første omgang kortlagt en række hindringer for investorernes grænseoverskridende aktiviteter i hele investeringscyklussen. I denne rapport sondres mellem ex ante-hindringer (til umiddelbar bekymring, når investorer overvejer at indlede grænseoverskridende aktiviteter), in itinere-hindringer (afholder investorer fra at fastholde eller forøge deres grænseoverskridende eksponering) og ex post-hindringer (skaber vanskeligheder efter gennemførelsen af investeringerne).

I denne rapport redegøres for de enkelte typer hindringer med udgangspunkt i drøftelserne i ekspertgruppen, og der stilles forslag til næste skridt, uden at rapporten nødvendigvis afspejler enighed blandt medlemsstaterne om de enkelte emner. Kommissionen forventer, at medlemsstaterne når til enighed om den foreslåede køreplan og træffer foranstaltninger i overensstemmelse hermed. Kommissionen agter at overvåge gennemførelsen af køreplanen og opfordrer, samtidig med at den fortsat samarbejder med medlemsstaterne om at indsamle udtømmende og opdaterede oplysninger, ekspertgruppen til at kortlægge andre hindringer på CMU-relevante områder. Kommissionen betragter køreplanen som et dynamisk dokument, der skal ajourføres med supplerende foranstaltninger, som skal iværksættes inden 2019, for at fjerne eventuelle hindringer, som måtte blive kortlagt i en anden fase.

2.Ex ante-hindringer

2.1.Hindringer for investeringsfondes grænseoverskridende salgsaktivitet

EU-markedsføringspasset har bidraget til at skabe et velfungerende grænseoverskridende marked, hvor 80 % af fondene fra visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (UCITS eller investeringsinstitutter) og 40 % af fondene fra alternative investeringsfonde (AIF'er) markedsføres på tværs af grænserne. Fondenes salgsaktivitet er imidlertid stadig geografisk begrænset. En tredjedel af de fonde, der markedsføres på tværs af grænserne, sælges kun i én anden medlemsstat, og en tredjedel kun i fire andre medlemsstater. Dette kan skyldes de koncentrerede kanaler for fondes salgsaktivitet i de enkelte medlemsstater, kulturelle præferencer og manglende incitamenter til at konkurrere på tværs af grænserne. I svarene på forskellige høringer henvises der imidlertid også til yderligere nationale krav, som medlemsstaterne har vedtaget i forbindelse med gennemførelsen af FAIF-direktivet og UCITS-direktivet i national ret.

I ekspertgruppens arbejde på dette område var der fokus på at kortlægge og tackle hindringer, der skyldes nationale bestemmelser eller praksis. I lyset af behovet for at handle på EU-plan har Kommissionen desuden iværksat en offentlig høring om hindringer for investeringsfondes grænseoverskridende salgsaktivitet, hvor der også er fokus på disse emner. Yderligere tiltag på baggrund af Kommissionens høring, hvori denne rapport vil indgå, vil blive meddelt på et senere tidspunkt.

2.1.1.Markedsføringskrav

Flere medlemsstater har anført, at store forskelle i nationale regler og forskellige tilsynsmetoder var en væsentlig hindring for et fuldt ud effektivt EU-pas i kapitalforvaltningssektoren.

Den retlige usikkerhed er særlig høj:

i) i de meget tidlige faser af en fonds livscyklus, f.eks. fasen forud for lanceringen af fonden, hvor formueforvalterne kan have behov for at teste potentielle investorers interesse

ii) efter lanceringen af fonden, når potentielle kunder henvender sig til fondsforvalterne.

Administrationsselskaberne skal afholde udgifter til research og overholdelse af forskellige nationale ordninger for markedsføring, reklame for finansielle produkter og forbrugerbeskyttelse, herunder til tidsrøvende oversættelser og nødvendige ændringer af deres markedsføringsmateriale.

For at skabe større klarhed drøftede medlemsstaterne i ekspertgruppen også, om pre-marketing over for potentielle professionelle kunder og disse kunders reverse solicitation (uopfordret tilbud) kunne anses for ikke at være "markedsføring" af andele eller aktier i en fond og således for ikke at være underlagt nationale krav.

Ekspertgruppen mente, at pre-marketing bør dække situationer, hvor et begrænset antal potentielle professionelle kunder får forelagt udkast til dokumentation om fondene, hvor tegning ikke er mulig.