P8_TA(2017)0451

Bekæmpelse af uligheder som et middel til at stimulere jobskabelse og vækst

Europa-Parlamentets beslutning af 16. november 2017 om bekæmpelse af uligheder som et middel til at stimulere jobskabelse og vækst (2016/2269(INI))

(2018/C 356/15)

Europa-Parlamentet,

— der henviser til artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union,

— der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), særlig artikel 9,

— der henviser til den reviderede europæiske socialpagt,

— der henviser til Kommissionens publikation fra 2015 med titlen »EU Employment and Social Situation — Quarterly Review September 2015«,

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 5. marts 2014 med titlen »Status over Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« (COM(2014)0130),

— der henviser til Kommissionens publikation fra 2012 med titlen »Employment and Social Developments in Europe 2012«,

— der henviser til Kommissionens pakke om social investering af 20. februar 2013, herunder henstilling 2013/112/EU med titlen »Investering i børn: Hvordan man bryder den onde cirkel for de socialt udsatte«,

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. december 2010 med titlen »Den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse: En europæisk ramme for social og territorial samhørighed« (COM(2010)0758),

— der henviser til Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 med titlen »Europa 2020: En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« (COM(2010)2020) og sin beslutning af 16. juni 2010 om EU 2020 (1),

— der henviser til sin beslutning af 14. juni 2017 om behovet for en EU-strategi til at gøre en ende på og forebygge kønsbestemt pensionsforskel (2),

— der henviser til sin beslutning af 14. marts 2017 om ligestilling mellem mænd og kvinder i Den Europæiske Union i 2014-2015 (3),

— der henviser til sin beslutning af 19. januar 2017 om en europæisk søjle for sociale rettigheder (4),

— der henviser til sin henstilling til Rådet af 7. juli 2016 om FN's Generalforsamlings 71. samling (5),

— der henviser til sin beslutning af 14. april 2016 om opfyldelse af målet med hensyn til fattigdomsbekæmpelse på baggrund af de stigende udgifter for husholdningerne (6),

— der henviser til sin beslutning af 24. november 2015 om begrænsning af uligheder med særligt fokus på børnefattigdom (7),

— der henviser til sin beslutning af 16. januar 2014 om en EU-strategi for hjemløshed (8),

— der henviser til sin beslutning af 4. juli 2013 om krisens konsekvenser for sårbare gruppers adgang til pleje (9),

— der henviser til sin beslutning af 12. juni 2013 om Kommissionens meddelelse »Sociale investeringer i vækst og samhørighed, herunder gennem anvendelse af Den Europæiske Socialfond 2014-2020« (10),

— der henviser til sin beslutning af 15. november 2011 om den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse (11),

— der henviser til sin beslutning af 8. marts 2011 om fattigdom blandt kvinder i Den Europæiske Union (12),

— der henviser til sin beslutning af 8. marts 2011 om begrænsning af uligheder på sundhedsområdet i EU (13),

— der henviser til sin beslutning af 20. oktober 2010 om mindsteindkomstens betydning for bekæmpelse af fattigdom og fremme af et samfund med plads til alle (14),

— der henviser til sin beslutning af 9. oktober 2008 om fremme af social integration og bekæmpelse af fattigdom, herunder børnefattigdom, i EU (15),

— der henviser til forespørgsel til mundtlig besvarelse O-000047/2016 — B8-0369/2016 om bekæmpelse af uligheder for at fremme inklusiv og bæredygtig økonomisk vækst i EU,

— der henviser til udtalelse af 10. december 2013 fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg med titlen »Europæisk minimumsindkomst og fattigdomsindikatorer« (16),

— der henviser til udtalelse af 15. juni 2011 fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg med titlen »Den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse: En europæisk ramme for social og territorial samhørighed« (17),

— der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 30. september 2009 om en samlet strategi for arbejde og fattigdom (18),

— der henviser til udtalelse af 31. marts 2011 fra Regionsudvalget om den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse (19),

— der henviser til årsrapport af 10. marts 2015 fra Udvalget for Social Beskyttelse om den sociale situation i Den Europæiske Union (2014) (20),

— der henviser til udtalelse af 15. februar 2011 fra Udvalget for Social Beskyttelse om den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse, flagskibsinitiativ i Europa 2020-strategien (21),

— der henviser til Eurofounds rapport »Third European Quality of Life Survey — Quality of life in Europe: Impacts of the crisis«,

— der henviser til Eurofounds rapport »Third European Quality of Life Survey — Quality of life in Europe: Impacts of the crisis«,

— der henviser til Eurofounds rapport »Income inequalities and employment patterns in Europe before and after the Great Recession«,

— der henviser til Eurofounds oversigtsrapport »Sixth European Working Conditions Survey«,

— der henviser til Eurofounds rapport »Social mobility in the EU«,

— der henviser til Eurofounds rapport »New forms of employment«,

— der henviser til Europounds temaopdatering »Pay inequalities experienced by posted workers: Challenges to the »equal treatment« principle«, som giver et detaljeret overblik over regeringers og arbejdsmarkedets parters holdninger rundt om i Europa til princippet om lige løn for lige arbejde,

— der henviser til Eurofounds rapport »Developments in working life in Europe: EurWORK annual review 2016«og især dens kapitel »Pay inequalities — Evidence, debate and policies«,

— der henviser til Eurofounds rapport »Occupational change and wage inequality: European Jobs Monitor 2017«,

— der henviser til Eurofounds rapport »Women, men and working conditions in Europe«,

— der henviser til Kommissionens publikation »European Economic Forecast Spring 2016« (22),

— der henviser til Fn’s 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling og mere specifikt til dens mål 10 for bæredygtig udvikling »Mindske uligheder i og imellem lande«,

— der henviser til FN's rapport »World Social Situation 2007: The Employment Imperative«,

— OECD’s -rapport af 21. maj 2015 med titlen »In it together: Why less inequality benefits all«,

— der henviser til OECD's rapport af 19. december 2011 med titlen »Divided We Stand: Why Inequality Keeps Rising«,

— der henviser til OECD's rapport »Growing Unequal?: Income Distribution and Poverty in OECD countries« fra oktober 2008,

— der henviser til Den Internationale Valutafonds diskussionsoplæg af 17. februar 2014: »Redistribution, Inequality and Growth« (23),

— der henviser til Den Internationale Valutafonds diskussionsoplæg af 8. april 2011: »Inequality and Unsustainable Growth: Two Sides of the Same Coin?« (24),

— der henviser til ILO's publikation af 3. juni 2013: »World of Work Report 2013: Repairing the economic and social fabric« og dens kapitel »Snapshot of the United States«,

— der henviser til rapport offentliggjort i september 2014 af University College, London, som led i projektet DRIVERS For Health Equity med titlen »Final Scientific Report: Social Inequalities in early childhood health and development: a European-wide systematic review«,

— der henviser til forretningsordenens artikel 52,

— der henviser til betænkning fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og udtalelse fra Økonomi- og Valutaudvalget samt holdning i form af ændringsforslag fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A8-0340/2017),

A. der henviser til, at lighed og retfærdighed er en integreret del af de europæiske værdier og en hjørnesten i den europæiske sociale model, EU og dets medlemsstater; der henviser til, at målsætningerne for både medlemsstaterne og EU omfatter fremme af beskæftigelsen med henblik på en vedvarende høj beskæftigelse og bekæmpelse af udstødelse;

B. der henviser til, at ulighed kan underminere social tillid og udhule støtten til demokratiske institutioner; der henviser til, at foranstaltningerne til bekæmpelse af ulighed bør forbedres i økonomisk, social og regional forstand for at fremme en harmonisk udvikling i hele Unionen;

C. der henviser til, at ulighed både forstås som indkomstkløften mellem mennesker og som menneskers tab af muligheder, der forhindrer en potentiel udvikling af deres evner og færdigheder og begrænser deres udvikling og dermed deres potentielle bidrag til samfundet;

D. der henviser til, at den underliggende årsag til faldende efterspørgsel er den økonomiske og finansielle krise, der har hærget euroområdet i mere end ti år;

E. der henviser til, at ulighed og arbejdsløshed begrænser den effektive efterspørgsel, hæmmer innovation og kan føre til øget finansiel stabilitet; der henviser til, at høj og stigende ulighed ikke alene hindrer fremskridt i retning af udryddelse af fattigdom, men også bestræbelser på at fremme social inklusion og social samhørighed;

F. der henviser til, at kampen mod ulighed kan være en løftestang til at fremme jobskabelse og vækst og samtidig mindske fattigdommen; der henviser til, at 47,5 % af alle ledige i Den Europæiske Union var truet af fattigdom i 2015 (25);

G. der henviser til, at ulighed undergraver vækst og skabelse af kvalitetsbeskæftigelse (26) ifølge internationale institutioner som IMF (27) og OECD (28), som også har anført, at for høj og voksende ulighed har direkte sociale omkostninger, hæmmer den sociale mobilitet og desuden kan hæmme økonomisk vækst nu og i fremtiden;

H. der henviser til, at et af de fem Europa 2020-mål tager sigte på at bringe mindst 20 millioner mennesker uden for risiko for fattigdom og social udstødelse, fra 115,9 mio. i 2008 til højst 95,9 mio. i 2020; der henviser til, at 117,6 mio. i 2015 var truet af fattigdom og social udstødelse, hvilket er 1,7 mio. flere end i 2008; der henviser til, at 32,2 millioner mennesker med handicap var truet af fattigdom og social udstødelse i EU i 2012; der henviser til, at 26,5 millioner børn i EU-28 var truet af fattigdom og social udstødelse i 2013; der henviser til, at andelen af befolkningen, der er truet af fattigdom eller social udstødelse, fortsat er uacceptabelt høj, nemlig 23,7 %, og at tallene fortsat er meget høje i nogle medlemsstater; der desuden henviser til, at energifattigdommen stadig er så høj, at det for de 11 % af EU's befolkning, der er berørt, fører til en cyklus med økonomiske ulemper (29);

I. der henviser til, at stigningen i ulighed som følge af krisen især har påvirket kvinder, har forværret fattigdommen blandt kvinder og i stigende grad udelukket dem fra arbejdsmarkedet; der henviser til, at kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet bør øges gennem en effektiv gennemførelse af den eksisterende og supplerende lovgivning om ligestilling mellem kvinder og mænd og forbedring af de nuværende politiske rammer med henblik på en bedre balance mellem arbejds- og privatliv;

J. der henviser til, at der er en positiv sammenhæng mellem øget ligestilling mellem kvinder og mænd og stærkere økonomisk vækst, rummelighed, jobskabelse og et blomstrende erhvervsliv; der henviser til, at nedbringelse af beskæftigelsesmæssige uligheder ikke blot er et middel til at opnå ligebehandling, men også til at sikre effektivitet og konkurrenceevne på arbejdsmarkedet;

K. der henviser til, at OECD har fremhævet, at »en nedbringelse af uligheden med 1 Gini-point ville føre til en stigning i den kumulative vækst på 0,8 % i de efterfølgende fem år« (30);

L. der henviser til, at »atypisk arbejde« ifølge Eurofound henviser til ansættelsesforhold, der ikke stemmer overens med normal eller typisk fastansættelse på fuld tid uden tidsbegrænsning hos den samme arbejdsgiver igennem længere tid; der henviser til, at »ikke-standardiserede beskæftigelsesformer« ifølge ILO er en samlebetegnelse for forskellige beskæftigelsesordninger, der afviger fra standardbeskæftigelse, herunder midlertidig ansættelse, deltidsarbejde og tilkaldevagter, vikararbejde og andre ansættelsesforhold med flere arbejdsgivere samt camoufleret beskæftigelse og økonomisk afhængig selvstændig virksomhed;

M. der henviser til, at øget ulighed er forbundet med mindre social mobilitet, nedsat menneskelig kapacitet og begrænsning af grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder; der henviser til, at Eurofounds rapport fra 2017 om social mobilitet i EU (31) giver dokumentation for, at den sociale baggrund fortsat er afgørende for folks chancer i livet i mange af medlemsstaterne;

N. der henviser til, at vækst i medlemsstaternes økonomier afhænger af mange faktorer; der henviser til, at øget ulighed kan have en negativ indvirkning på væksten; der henviser til, at IMF på globalt plan har konstateret et omvendt forhold mellem den indtægtsandel, der tilfalder de rigeste 20 %, og den økonomiske vækst, hvilket betyder, at hvis indtægtsandelen for de rigeste 20 % stiger med et procentpoint, er væksten i BNP rent faktisk 0,08 procentpoint lavere i de følgende fem år; der henviser til, at en tilsvarende stigning i indtægtsandelen for de fattigste 20 % derimod er forbundet med en højere vækst på 0,38 procentpoint;

O. der henviser til, at ulighed er et mangesidet fænomen, der ikke er begrænset til monetære problemer, men også vedrører forskelle i mulighederne for mennesker, afhængigt af f.eks. deres køn, etniske oprindelse, handicap, seksuelle præferencer, geografiske placering eller alder; der henviser til, at mange uligheder i adgangen til arbejde og på selve jobbet skaber en risiko for menneskers sundhed og velbefindende og økonomiske muligheder og derfor kan føre til lavere produktivitet;

P. der henviser til, at ulige dækning inden for den sociale beskyttelse er analyseret i Eurofounds rapport »New Forms of Employment« (32), som omfatter et fokus på den mest problematiske af disse former ud fra et socialbeskyttelsesperspektiv, nemlig løsarbejde, og indeholder eksempler på lovgivning, der specifikt udelukker løsarbejdere, og på andre love, der sigter mod at inddrage dem, typisk ved at yde kompensation på grundlag af indkomsttærskler; der henviser til, at voucherbaseret arbejde eller strategisk arbejdstagerdeling er eksempler på arbejde, der ligger uden for de normale standarder, og som sigter mod at afhjælpe den utilstrækkelige sociale beskyttelse inden for løsarbejde og deltidsarbejde;

Q. der henviser til, at samfund med større indkomstforskelle har højere rater af dårligt helbred og vold, ringere resultater med hensyn til matematik- og læsefærdigheder, højere fedmerater og fængslingsrater samt højere selvmordsrater (33); der henviser til, at samfund med større lighed giver staterne færre udgifter til velfærd;

R. der henviser til, at uligheder hele vejen igennem livscyklussen afspejles i uligheder i alderdommen, f.eks. gennem en lavere forventet levetid med godt helbred, fattigdom i alderdommen og en kønsbestemt pensionsforskel på næsten 40 %; der henviser til, at det er nødvendigt med europæiske strategier for udryddelse af fattigdom for at opnå en bæredygtig udvikling for alle;

S. der henviser til, at økonomisk sikkerhed er en vigtig faktor for, at mennesket kan realisere sig selv;

T. der henviser til, at Rådet den 5. oktober 2015 vedtog konklusioner om 2015-rapporten om tilstrækkelige pensioner »The 2015 Pension Adequacy Report: current and future income adequacy in old age in the EU«, hvori det anses for afgørende, at offentlige pensioner eller andre sociale beskyttelsesordninger rummer tilstrækkelige garantier for kvinder og mænd, hvis beskæftigelsesmuligheder gør eller ikke har gjort det muligt for dem at opbygge tilstrækkelige pensionsrettigheder, herunder især mindstepensioner eller bestemmelser om mindsteindkomst for ældre (34);

U. der henviser til, at manglen på tilstrækkelige midler til offentlig uddannelse er en væsentlig årsag til fremtidige sociale forskelle og til voksende ulighed;

V. der henviser til, at Gini-koefficienten for EU steg fra 30,6 til 31 i perioden fra 2005 til 2015, og at indkomstforskellene mellem de øverste og de nederste 20 % af befolkningen voksede fra 4,7 til 5,2; der henviser til, at andelen af mennesker, der er i risiko for indkomstfattigdom, er nøje forbundet med indkomstuligheden, og indkomstfattigdommen er steget støt siden 2005; der henviser til, at en række medlemsstater oplevede voksende ulighed mellem 2008 og 2014 for så vidt angår husholdningernes disponible indkomster (35);

W. der henviser til, at forskelle mellem og i medlemsstaternes økonomiske vækst fører til økonomiske ubalancer i Unionen; der henviser til, at disse alt for store ulige økonomiske tendenser har skabt ekstremt stor arbejdsløshed og alt for store fattigdomslommer;

X. der henviser til, at den overordnede udvikling i uligheden stemmer overens med en konstant stigning i uligheden i de udviklede lande siden 1980'erne, hvor uligheden ifølge OECD (36) uanset den økonomiske cyklus, og med visse specifikke undtagelser, er steget, således at Gini-koefficienten er steget med tre point fra 0,29 til 0,32 mellem 1980 og 2013, svarende til en stigning på 10 % i løbet af de seneste årtier;

Y. der henviser til, at selv om graden af ulighed kan bestemmes af mange faktorer, er det institutionerne og ophavsmændene bag politiske indgreb, der er ansvarlige for at løse disse problemer, specielt på strukturelt plan; der henviser til, at der er en investeringskløft i EU, og at offentlige og private investeringer er centrale elementer, der kan bidrage til at mindske ulighed ved at styrke beskæftigelsen; der henviser til, at strukturelle mangler skal afhjælpes på korrekt vis; der henviser til, at Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) forventes at blive ajourført med henblik på at bidrage til at afhjælpe investeringsunderskuddet;

Z. der henviser til, at tendenserne med hensyn til ulighed ikke nødvendigvis er sammenfaldende med tendenserne med hensyn til absolut — og ekstreme former for — fattigdom, som f.eks. hjemløshed;

AA. der henviser til, at det er afgørende for adgangen til beskæftigelse, uddannelse og sundhed samt for styrkelsen af integrationen og lokalsamfundets accept, at der ydes tilstrækkelig støtte og finansiering til bæredygtige og permanente boliger; der henviser til, at beskyttelse af et godt boligmiljø i lokalsamfundene og bekæmpelse af opsplitning er vigtige elementer i at støtte integration og mindske ulighed;

AB. der henviser til, at raten af fattigdomstruede i EU i 2015 var 24,4 % og 26,9 % for børn ifølge Eurostat;

AC. der henviser til, at kvinder rammes uforholdsmæssigt hårdt af kriser, og at grønne jobs har vist sig mere modstandsdygtige over for kriser end andre jobs;

AD. der henviser til, at kvinder er i højere risiko for fattigdom og usikre ansættelsesvilkår;

Indførelse af koordination af den europæiske politik med henblik på at bekæmpe ulighed

1. bekræfter, at ulighed truer fremtiden for det europæiske projekt, undergraver dets legitimitet og kan skade tilliden til EU som drivkraft for sociale fremskridt — en dimension af Unionen, som det er nødvendigt at udvikle; minder om, at de nuværende uligheder har negative konsekvenser, som underminerer politisk og social stabilitet; understreger, at fremme af opadgående konvergens og forbedring af alle EU-borgeres liv er nødt til fortsat at være drivkraften for yderligere integration;

2. er fast overbevist om, at det skal være en af hovedprioriteterne på EU-niveau at reducere ulighed, ikke kun for at bekæmpe fattigdom eller fremme konvergens, men også som en forudsætning for at genoprette økonomien, skabe ordentlige jobs, social samhørighed og fælles velstand;

3. fremhæver, at en reduktion af uligheden er afgørende for at fremme mere retfærdige og stabile demokratier, garantere ligebehandling uden dobbeltmoral, marginalisere populisme, ekstremisme og fremmedhad og sikre, at Den Europæiske Union er et projekt, som alle dets borgere slutter op om;

4. minder Kommissionen og medlemsstaterne om, at Den Europæiske Union skal opfylde sine forpligtelser i henhold til traktaterne med hensyn til at fremme sine folkeslags velbefindende, fuld beskæftigelse og sociale fremskridt, social retfærdighed og beskyttelse, ligestilling mellem mænd og kvinder, lighed mellem borgere fra forskellige socioøkonomiske baggrunde, solidaritet mellem generationerne, beskyttelse af barnets rettigheder og social inklusion af alle, der befinder sig i en sårbar situation eller lider under marginalisering;

5. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om i overensstemmelse med deres respektive kompetencer at evaluere resultaterne af koordinationen af den økonomiske politik under hensyntagen til udviklingen i de sociale fremskridt og den sociale retfærdighed i EU; bemærker, at det europæiske semester ikke har prioriteret opfyldelsen af disse mål og nedbringelsen af uligheden; opfordrer indtrængende Kommissionen til at forbedre politikkoordineringsprocessen for bedre at kunne overvåge, forebygge og rette op på negative tendenser, der kan øge uligheden og svække de sociale fremskridt eller have negativ indvirkning på den sociale retfærdighed, og om nødvendigt iværksætte forebyggende og korrigerende foranstaltninger; mener, at specifikke politikker, der sigter mod at bekæmpe økonomisk ulighed, bør tages under overvejelse og, hvor det er relevant, indføres i det europæiske semester;

6. mener, at sociale foranstaltninger i nogle tilfælde kan betragtes som afbødende foranstaltninger og bør ledsages af økonomiske politikker og socialt ansvarlige strukturreformer for at opnå en positiv, langvarig og holdbar økonomisk vækst og mindske ulighedstendensen strukturelt på mellemlang og lang sigt;

7. opfordrer indtrængende Kommissionen til, inden for rammerne af det europæiske semester og uden at det berører de nationale kompetencer, at foretage en bedre vurdering af skævhederne med hensyn til indkomst- og formuefordeling, herunder gennem individuelle dybdegående undersøgelsesrapporter, hvis der opdages sådanne skævheder, således at den økonomiske koordination knyttes sammen med resultater på det beskæftigelsesmæssige og sociale område; opfordrer Kommissionen til at skabe et præcist og opdateret billede af forskellene i indkomst og formue, social samhørighed og social inklusion imellem og i landene og begrunde sine forslag til og henstillinger om politiske beslutninger i solide og detaljerede data; opfordrer Kommissionen til at undersøge, hvilke indikatorer for økonomisk ulighed, der er mest præcise (blandt dem i Gini-indekset, Palma-indekserne, Theil-indekset, lønandel, ratio af mindstelønnen i forhold til BNP pr. capita eller i forhold til gennemsnitslønnen osv.), samt at overvåge udviklingen af uligheder, idet der også tages hensyn til den samlede konkurrenceevne og produktivitet af alle faktorer;

8. bemærker, at regioner, der er særligt og permanent dårligt stillet på grund af natur eller demografi, som f.eks. de nordligst beliggende regioner med deres meget lave befolkningstæthed, de øer, grænseoverskridende og bjergrige regioner, som er omhandlet i artikel 174 i TEUF, samt fjerntliggende og affolkede regioner, har større vanskeligheder med at tilvejebringe adgang til offentlige tjenesteydelser som sundhedspleje og uddannelse, og at disse tjenesteydelser derfor ofte udgør en større byrde for de offentlige finanser, og modtagerne er nødt til at rejse længere for at få dem;

9. gentager, at det er nødvendigt at kanalisere investeringer i retning af øget territorial samhørighed for at forbedre erhvervsstrukturen i regioner, der er særligt og permanent dårligt stillet på grund af natur eller demografi, navnlig hvad angår adgang til bredbånd;

10. opfordrer indtrængende Kommissionen til at fremme ambitiøse investeringer fra medlemsstaternes side i social sikring, tjenesteydelser og infrastruktur gennem en mere målrettet og strategisk anvendelse af de europæiske struktur- og investeringsfonde og Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer for at imødekomme medlemsstaternes og regionernes sociale og økonomiske behov;

11. gentager sin opfordring til etablering af en reel europæisk søjle for sociale rettigheder, som fremmer opadgående konvergens, idet der tages hensyn til den kompetencefordeling, der er fastsat i traktaterne, og opbygningen af en dybere og mere retfærdig social dimension af ØMU'en;

12. opfordrer Kommissionen til at styrke sine bestræbelser på at samarbejde med medlemsstaterne om at nå alle målene i Europa 2020-strategien, herunder nedbringelsen af fattigdom og social udstødelse med 20 millioner, samt til at bringe anvendelsesområdet for Europa 2020-strategien i overensstemmelse med 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, og derfor også medtage bekæmpelsen af ulighed og ekstrem fattigdom blandt målene; anmoder Kommissionen om fortsat at holde nøje øje med gennemførelsen af Europa 2020-strategiens mål og tage højde for nøgleindikatorerne i Eurostats resultattavle for Europa 2020, også i forbindelse med proceduren for det europæiske semester og de landespecifikke henstillinger;

13. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til — idet der mindes om, at sidstnævnte har hovedansvaret for deres socialpolitikker, som skal støttes og suppleres af EU-foranstaltninger — at styrke deres indsats for at mindske uligheden mellem indkomstgrupperne, og fremme en passende ramme af foranstaltninger, som bl.a. sikrer ordentlige arbejdsvilkår for alle, offentlig uddannelse, sundhed, pensioner, tilstrækkelig offentlig infrastruktur og sociale ydelser, og som fremmer lige muligheder; understreger, at en sådan ramme bør muliggøre et velfungerende »socialt løft«;

14. understreger, at Unionens budget bør tilvejebringe gennemførelsen af passende politikker med henblik på mindskelse af uligheder og øget social samhørighed;

15. fremhæver de grundlæggende rettigheders forrang; understreger, at arbejdslovgivningen og høje sociale standarder spiller en afgørende rolle for genskabelsen af balance i økonomien, indkomststøtten og fremme af investeringskapacitet; minder om betydningen af at respektere de sociale rettigheder, som er nedfældet i EU's charter om grundlæggende rettigheder, herunder fagforeningsrettigheder og retten til kollektive forhandlinger, samt af at opretholde ligebehandling af arbejdstagere;

16. påpeger, at vi ikke kan se bort fra sektorpolitikkernes fremtidige betydning for nedbringelsen af uligheder, og at især behovet for videreudvikling af det indre marked og for en investeringspolitik på EU-plan og på nationalt plan (f.eks. i større infrastrukturer, sundhedspleje og uddannelse) og udformningen af alle aspekter af energipolitikken skal tage højde for de muligheder, sådanne politikker giver for så vidt angår økonomiske, sociale og territoriale faktorer med hensyn til at garantere lige muligheder; opfordrer Kommissionen til at samarbejde med medlemsstaterne om at udvikle omfattende strategier for jobskabelse, iværksætteri og innovation, der sigter mod strategiske investeringer i grønne jobs, i social-, sundheds- og plejesektoren og i den sociale økonomi, hvor beskæftigelsespotentialet er uudnyttet;

Foranstaltninger til fremme af skabelsen af ordentlige jobs og kvalitetsbeskæftigelse

17. udtrykker bekymring over udviklingen i uligheden i EU efter krisen, der først og fremmest skyldtes stigende arbejdsløshed; er af den opfattelse, at arbejdsløshed er en kilde til uligheder, og at politikker med henblik på skabelse af ordentlige jobs og beskæftigelse af høj kvalitet rettet mod de største arbejdsløshedslommer kan bidrage til at forbedre husstandsindkomsterne i den nederste kvintil;

18. opfordrer Kommissionen til at medtage bestemmelser i den kommende revision af direktivet om den skriftlige erklæring, der afskaffer forskelsbehandling på grundlag af kontraktmæssige status, og som sikrer alle arbejdstagere retten til rimelige arbejds- og ansættelsesvilkår i overensstemmelse med Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) standarder for anstændigt arbejde;

19. understreger endvidere, at den høje arbejdsløshed presser lønningerne nedad og i visse tilfælde ligeledes kan have en negativ indvirkning på arbejdsvilkår og samfundsmæssige vilkår; understreger, at bekæmpelsen af arbejdsløshed er en nødvendig, men ikke en tilstrækkelig forudsætning i sig selv for at mindske ulighed;

20. opfordrer Kommissionen til at foreslå et højere finansieringsniveau for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i perioden 2017-2020, herunder en større indsats for unge under 30; opfordrer Kommissionen til at bidrage til en bedre gennemførelse af ungdomsgarantien ved at fokusere mere på de mest udsatte unge, som ofte er nødt til at kunne håndtere komplekse behov, i betragtning af de seneste resultater i Den Europæiske Revisionsrets beretning om anvendelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og sikre en korrekt og gennemsigtig gennemførelse og vurdering;

21. understreger vigtigheden af at følge unge, der forlader ungdomsgarantien/ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, tættere for at sikre deres varige og reelle integration på arbejdsmarkedet; opfordrer Kommissionen til at undersøge mulighederne for yderligere fleksibilitet i ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, også for lande, der klarer sig godt med hensyn til ungdomspolitikker og integrationsordninger til beskyttelse af unge i overgangen fra almen eller videregående uddannelse til beskæftigelse, for at kompensere for udelukkelsen af unge fra de bidragsordninger til social beskyttelse, der findes i Europa;

22. understreger, at programmer som ungdomsgarantien og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet ikke må være en erstatning for medlemslandenes egne bestræbelser på at bekæmpe ungdomsarbejdsløshed og fremme en varig integration på arbejdsmarkedet; erkender, at kvalitetspræget og lettilgængelig uddannelse er den afgørende faktor for at få bugt med ulighed; opfordrer derfor til øgede investeringer i offentlig uddannelse og livslang læring;

23. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremhæve behovet for at fremme grønne jobs og øge beskæftigelsen i landdistrikter og områder i tilbagegang og gøre sådanne områder mere attraktive for kvinder;

24. opfordrer Kommissionen til gennem ESF og proceduren med det europæiske semester og medlemsstaterne til gennem deres nationale reformprogrammer at sikre fuld gennemførelse af de foranstaltninger, der er beskrevet i Rådets henstilling om integration af langtidsledige på arbejdsmarkedet;

25. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fuldstændiggøre Den Økonomiske og Monetære Union med et fuldt udviklet europæisk arbejdsmarked kombineret med en bred socialsikringsdækning; mener, at velfungerende arbejdsmarkeder og koordinerede, robuste velfærdssystemer er afgørende for, at Den Europæiske Monetære Union kan blive en succes, og at de er en del af en bredere opadgående konvergensproces frem imod økonomisk, social og territorial samhørighed; opfordrer i denne forbindelse Kommissionen til at forelægge en undersøgelse af, hvordan EU kan støtte og fremme garanterede offentlige beskæftigelsesprogrammer på nationalt plan;

26. opfordrer medlemsstaterne til at sikre en bedre tilpasning af uddannelse og erhvervsuddannelse til arbejdsmarkedets behov i hele EU, skabe flere muligheder for mobilitet og forbedre rekrutterings- og efteruddannelsesstrategier — navnlig ved hjælp af oplæring på arbejdspladsen og målrettede investeringer, der vil sætte skub i jobskabelsen og øge efterspørgslen efter beskæftigelse; minder om, at omskoling er et vigtigt element, der gør det muligt at reintegrere folk på arbejdsmarkedet og bidrager til at tackle langtidsledighed og opnå en bedre sammenhæng mellem kompetencer og ledige job; understreger, at validering af kompetencer og anerkendelse af formel og uformel læring er vigtige redskaber, der gør det muligt at sikre, at erhvervede kompetencer værdsættes på arbejdsmarkederne; fastholder, at mulighederne for livslang læring bør fremmes hele vejen igennem livet, også i alderdommen, så de kan udløse deres fulde potentiale til at bekæmpe ulighed;

27. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at arbejde sammen om at imødegå diskrimination i forbindelse med ansættelser og diskriminerende ansættelsesprocedurer, der forhindrer folk i at komme ind på arbejdsmarkedet, (bl.a.) på grund af køn, kønsidentitet eller -udtryk, seksuel orientering, kønsrelaterede egenskaber, etnicitet, handicap eller alder;

Forbedring af arbejds- og levevilkår

28. udtrykker sin bekymring over mængden af sort arbejde, atypiske ansættelseskontrakter og andre særlige beskæftigelsesformer, der kan føre til usikre arbejdsvilkår, lavere lønninger, udbytning og ringere socialsikringsbidrag såvel som til stigende ulighed i nogle medlemsstater; minder om, at det er nødvendigt at give alle arbejdstagere tilstrækkelig social sikring og social beskyttelse; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at optrappe deres indsats for at bekæmpe skyggeøkonomien og sort arbejde;

29. mener, at jobkvaliteten i hele EU bør forbedres, navnlig hvad angår lønninger, som det er muligt at leve af, ansættelsessikkerheden, adgangen til uddannelse og livslang læring samt sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen; opfordrer Kommissionen til at støtte yderligere forskning i overvågning og forbedring af skabelsen af kvalitetsprægede jobs og den generelle konkurrenceevne i EU baseret på Eurofounds forskning;

30. mener, at visse typer af beskæftigelse, som f.eks. ansættelseskontrakter uden fast timetal og ulønnet praktik, ikke giver mulighed for en ordentlig levestandard; finder det afgørende at sikre passende lærings- og uddannelsesmuligheder og ordentlige arbejdsvilkår, hvor det er relevant, for praktik-, elev- og lærepladser, at indføre grænser for atypiske arbejdsformer og forhindre brugen af kontrakter uden et fast timetal, brugen af vikarer fra vikarbureauer til erstatning for strejkende arbejdstagere og brugen af tidsbegrænsede kontrakter til permanente opgaver;

31. bemærker, at frivilligt deltidsarbejde kan tilskynde visse kategorier af mennesker, som i øjeblikket er underrepræsenteret, til at deltage på arbejdsmarkedet og kan være gavnligt for ordninger til opnåelse af balance mellem arbejdsliv og privatliv;

32. er af den faste overbevisning, at man kunne undersøge muligheden for en præcis fælles beskæftigelsesklassifikation på EU-niveau for at mindske omfanget af usikre ansættelsesforhold på baggrund af videnskabeligt anerkendte fakta og data; er overbevist om, at anvendelse af princippet om lige løn for lige arbejde udført samme sted vil bidrage til at mindske ulighederne mellem arbejdstagere;

33. fremhæver betydningen af grundigt at undersøge de forskellige virkninger og aspekter af øget automatisering og indvirkningen af forsinkelsen med at tilpasse lovgivningen, som vil kunne true med at udøve et negativt pres på sociale beskyttelsessystemer og lønninger, som især rammer arbejdstagere med lave eller mellemhøje kvalifikationer; understreger i denne forbindelse betydningen af at bevare den sociale beskyttelse og lønningerne på passende niveauer;

34. mener, at den nye dagsorden for færdigheder skal tilvejebringe prismæssigt overkommelig adgang til livslang læring og sikre tilpasning til digitalisering og permanente teknologiske forandringer;

35. noterer sig Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om et rammedirektiv om passende mindsteindkomst i Den Europæiske Union, som bør fastsættes fælles regler og indikatorer og opstilles metoder til overvågning af gennemførelsen heraf; understreger, at referencebudgetter med angivelse af prisen for at leve et værdigt liv i forskellige boligforhold, husstandssammensætninger og aldre bør kunne anvendes til at vurdere tilstrækkeligheden af de mindstelønsordninger, medlemsstaterne tilvejebringer;

36. er bekymret over den høje grad af manglende udnyttelse af mindsteindkomstordninger, der hvor de findes, hvilket viser de mange barrierer, der findes, herunder indgribende procedurer og stigmatisering, når der indgives ansøgninger under ordninger; mener, at indkomststøtteprogrammer er afgørende for at undgå ulige økonomiske udvikling, idet de kan støtte borgerne, før disse har nået stadiet for fattigdom og social udstødelse;

37. understreger betydningen af social dialog og kollektive forhandlinger i forbindelse med fastsættelse af lønninger og nødvendigheden af, at disse mekanismer forbliver i hænderne på arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med deres uafhængighed, som er nedfældet i traktaterne; opfordrer Kommissionen til at gennemføre en undersøgelse om et indeks for eksistenssikrende løn med henblik på at beregne de omtrentlige leveomkostninger og den indtægt, der er nødvendig for at kunne dække en families grundlæggende behov, for de enkelte medlemsstater og regioner; fremhæver, at et passende indkomstniveau er afgørende for alle husstande for at gøre det muligt for fattige arbejdstagere at opnå økonomisk uafhængighed og samtidig fastholde bolig- og fødevaresikkerhed;

38. understreger for så vidt angår langsigtet finansiering af opførelse af nye boliger, at der ud over ESI-fondene og EFSI bør mobiliseres anden privat og offentlig finansiering som en måde at optrappe nationale offentlige bankers og andre organers aktiviteter på området for prismæssigt overkommelige og almennyttige boliger;

39. opfordrer Kommissionen til at forbedre arbejdstagernes sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, bl.a. gennem en korrekt håndhævelse af arbejdstidsdirektivet;

40. minder om, at retten til kollektive forhandlinger og kollektive aktioner er en grundlæggende rettighed i EU, og at EU-institutionerne skal respektere denne ret, overholde principperne for den og fremme anvendelsen af den ( 37 ) ; mener, at arbejdstagernes og fagforbundenes svagere forhandlingsstyrke ikke har bidraget til at nå disse mål og kan være en årsag til den lave vækst i lønningerne og udbredelsen af usikkert arbejde;

41. bemærker vigtigheden af at beskytte arbejdstagernes rettigheder og fremme arbejdstagernes forhandlingsposition gennem strukturelle reformer af arbejdsmarkeder, der fremmer bæredygtig vækst, anstændig beskæftigelse, delt velstand og social samhørighed; understreger betydningen af dialog mellem arbejdsmarkedets parter i håndteringen af uligheder på arbejdsmarkedet; opfordrer medlemsstaterne og EU til at sikre organisationsretten og fagforbundenes og arbejdsgiverforeningernes styrke og autonomi, når de deltager i forhandlinger — uanset på hvilket niveau;

42. fremhæver desuden betydningen af civil dialog med repræsentanter for forskellige samfundsgrupper, navnlig for personer med højere risiko for fattigdom og social udstødelse, når der behandles spørgsmål om ulighed;

43. opfordrer til, at der indføres en politik til bekæmpelse af forskelsbehandling, som skal spille en central rolle i at sikre lige beskæftigelsesmuligheder og fremme social inklusion; opfordrer medlemsstaterne til at høre op med at blokere direktivet om bekæmpelse af forskelsbehandling;

44. opfordrer medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger for at sikre, at forskelsbehandling, chikane og vold på grund af (blandt andet) køn, kønsidentitet eller -udtryk, seksuel orientering og kønsbaserede egenskaber tackles på arbejdspladsen, og at der eksisterer tydelige indberetnings- og støttemekanismer for ofrene og procedurer over for gerningsmændene;

Styrkelse af velfærdsstaten og social beskyttelse

45. påpeger, at velfærdssystemet og den sociale beskyttelse i mange lande er kommet under pres, da de er blevet berørt af spareforanstaltninger, hvilket har konsekvenser i form af indkomstuligheder; mener, at velfærdssystemer bør fungere som et sikkerhedsnet, men også fremme inklusion på arbejdsmarkedet; understreger behovet for en flerdimensionel tilgang til opnåelse af større lighed og social samhørighed som afspejlet i den horisontale sociale bestemmelse (artikel 9 i TEUF) med fokus på den sociale dimension af Unionens politikker og forpligtelsen til at anvende princippet om social mainstreaming i alle Unionens politikker;

46. anfører, at sociale fremskridt som defineret i det europæiske indeks over sociale fremskridt er et samfunds evne til at opfylde sine borgeres grundlæggende behov, tilvejebringe de byggesten, der gør det muligt for borgerne og samfundsgrupper at forbedre og fastholde deres livskvalitet, og skabe betingelserne for, at alle mennesker kan udnytte deres fulde potentiale;

47. opfordrer medlemsstaterne til at forbedre deres velfærdssystemer (uddannelse, sundhedsvæsen, boliger, pensioner og overførsler) på grundlag af sociale sikringsordninger på et højt niveau med henblik på at opnå en mere omfattende beskyttelse af mennesker under hensyntagen til de nye sociale risici og sårbare grupper, der er opstået som følge af den finansielle, økonomiske og siden hen sociale krise, som medlemsstaterne har skullet sætte ind over for;

48. opfordrer medlemsstaterne til at øge investeringerne i kvalitetsbetonet og økonomisk overkommelig førskoleundervisning og børnepasningsordninger og understreger, at sådanne investeringer synes at bære frugt, især for børn fra ugunstigt stillede familier; opfordrer medlemsstaterne til med Kommissionens støtte og på linje med Barcelona-målene at træffe passende foranstaltninger til at sikre en universel og prismæssigt overkommelig adgang til kvalitetsbetonet offentlig uddannelse fra tidligste alder (0-3 år), da dette er afgørende for at bekæmpe ulighed på lang sigt;

49. opfordrer til adgang for alle til prismæssigt overkommelige boliger, beskyttelse af husstande mod udsættelse af boligen og alt for stor gældsætning og til fremme af en effektiv ramme på europæisk plan, der giver enkeltpersoner og familier mulighed for en ny chance;

50. opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at handle hurtigt i forhold til den aktuelle migrations- og flygtningekrise og garantere, at flygtninge får adgang til en hurtig sprog- og kulturindlæringsproces, erhvervsuddannelse, kvalitetsprægede boliger, sundhedspleje og uddannelse, arbejdsmarkedet og social beskyttelse og anerkendelse af formelle og uformelle færdigheder og evner, samt sikre deres inklusion i samfundet;

51. fastholder, at der skal gives adgang til offentlig, solidaritetsbaseret og tilstrækkelig alderspension for alle; opfordrer Kommissionen til at bistå medlemsstaterne med at styrke systemerne for folkepension og arbejdspension med henblik på at tilvejebringe en passende pensionsindkomst, som ligger et godt stykke over fattigdomsgrænsen, på at give pensionister mulighed for at opretholde deres levestandard og leve et værdigt og uafhængigt liv; gentager sin opfordring til at indføre godskrivning af plejeperioder i pensionsordningerne for at kompensere kvinder og mænd for mistede pensionsbidrag som følge af børnepasning og langvarige plejeopgaver som et middel til at mindske de kønsbestemte pensionsforskelle; fremhæver, at selv om personlige pensionsordninger kan være vigtige redskaber til at forbedre pensionernes tilstrækkelighed, er lovbestemte, solidaritetsbaserede pensionssystemer stadig det mest effektive redskab til at bekæmpe fattigdom i alderdommen og social udstødelse;

52. påpeger, at handicappedes grundlæggende rettigheder bør garanteres, herunder retten til anstændigt og uhindret arbejde, tjenesteydelser og grundlæggende indkomstsikkerhed, der er tilpasset til specifikke individuelle behov, en anstændig levestandard og social inklusion samt specifikke bestemmelser om beskyttelse mod udbytning og tvangsarbejde;

53. understreger, at international handel har været en drivkraft for vækst i mange lande, men at fordelene ikke altid har været godt fordelt, og at dette kan betragtes som en kilde til ulighed; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme mere retfærdige internationale handelsaftaler, der opfylder EU's arbejdsmarkedsbestemmelser og respekterer ILO's centrale konventioner, samtidig med at de beskytter kvalitetsbeskæftigelse og arbejdstagerrettigheder, og sikrer europæiske og nationale mekanismer for kompensation til arbejdstagere og sektorer, der påvirkes negativt af større ændringer i verdenshandelsmønstrene som følge af globalisering, herunder Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen;

54. opfordrer Kommissionen til at sikre, at EU's konkurrencepolitikker muliggør fair konkurrence og bidrager til at bekæmpe karteller eller uforenelig statsstøtte, der forvrider priser og forstyrrer det indre markeds funktion, med henblik på at sikre, at forbrugerne er beskyttede;

Bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse

55. mener, at retten til lige muligheder bør sikres i Den Europæiske Union; er bekymret over, at den nuværende ulighed, der berører alle, der lever i EU, men især børn og unge, ofte forværres af uddannelsessystemernes ikke-egalitære udformning og har skadelige konsekvenser for unge menneskers velfærd og udvikling som individer, hvilket bidrager til et lavt selvværd eller en følelse af ikke at være inkluderet i samfundet blandt EU's unge, især dem, der mangler ressourcer og muligheder;

56. understreger, at uddannelse spiller en nøglerolle med hensyn til at mindske ulighed, og opfordrer i den forbindelse alle medlemsstaterne til at intensivere deres indsats og øremærke tilstrækkelige investeringer til at kunne garantere lige muligheder; gør opmærksom på betydningen af universel adgang til uddannelse og adgang til uddannelsesstøtte for unge under videregående uddannelse; opfordrer Kommissionen til at bistå medlemsstaterne med at skabe passende, ordentlige og tilgængelige boliger for unge for at understøtte deres omstilling;

57. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at intensivere bekæmpelsen af fattigdom, især blandt børn, ved at opstille mål for nedbringelse af børnefattigdom, ved at undersøge en koordineret gennemførelse af henstillingen om investering i børn og ved at oprette en børnegarantiordning;

58. understreger desuden, at mange kulturelle og sportslige aktiviteter er effektive redskaber til skabelse af samhørighed og social integration, og påpeger, at disse aktiviteter kan forbedre beskæftigelsesmulighederne for de dårligst stillede personer i samfundet ved at lære dem »bløde« kompetencer;

59. opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at opfylde målene i Europa 2020-strategien med hensyn til at nedbringe fattigdom og risikoen for social udstødelse;

60. mener, at den hastige stigning i hjemløshed i de fleste af EU's medlemsstater er et yderst presserende problem; mener, at Kommissionen i overensstemmelse med de principper, der er opstillet under søjlen for sociale rettigheder, bør støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser på at bremse den stigende tendens til hjemløshed med henblik på gradvis at få den udryddet;

Opnåelse af virkelig ligestilling mellem kønnene

61. bemærker, at Kommissionen har reageret positivt på Parlamentets opfordring vedrørende en bedre balance mellem arbejdsliv og privatliv for kvinder og mænd, der lever og arbejder i EU, gennem forslaget til direktiv om balance mellem arbejdsliv og privatliv for forældre og omsorgspersoner, der skal tage fat om de næste årtiers udfordringer; gentager sin opfordring til passende lønninger og social beskyttelse og understreger, at de forslag, som Kommissionen har forelagt, udgør et godt grundlag for at kunne fremme kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet, forbedre balancen mellem arbejdsliv og privatliv og indføre fleksible arbejdsordninger for både kvinder og mænd som middel til at mindske uligheder i lønnet og ulønnet arbejde;

62. understreger, at en yderligere inddragelse af kvinder på arbejdsmarkedet gennem forbedring af støtten til kvindelige iværksættere samt ved at mindske afstanden mellem kvinders uddannelsesniveau og deres position på arbejdsmarkedet og sikre lige muligheder mellem mænd og kvinder med hensyn til løn, karriereudvikling og muligheder for fuldtidsarbejde alt sammen er afgørende faktorer for opnåelse af en inklusiv og langsigtet økonomisk vækst, afskaffelse af de kønsbestemte pensionsforskelle, bekæmpelse af uligheder og fremme af kvinders økonomiske uafhængighed;

63. opfordrer Kommissionen til om nødvendigt at forelægge lovinitiativer for at fjerne alle former for kønsbestemte lønforskelle, fastsætte sanktioner for arbejdspladser, der krænker retten til ligestilling ved at operere med forskelle i løn for identiske jobkategorier alt afhængigt af, om de hovedsagelig varetages af mænd eller kvinder;

64. beklager, at der, selv om princippet om lige løn for arbejde af samme værdi er nedfældet i den eksisterende lovgivning, stadig findes kønsbestemte lønforskelle og endda en endnu større kønsbestemte pensionsforskel; opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter til at gøre noget ved de kønsbestemte forskelle i lønninger og pensioner;

65. er bekymret over stigningen i fattigdomsraten, især blandt kvinder, og over, at det navnlig er enlige mødre og unge og ældre kvinder, der berøres af fattigdom; påpeger, at en nedbringelse af antallet af fattige med 20 millioner inden 2020 kan nås gennem en fattigdomsbekæmpende og aktiv arbejdsmarkedspolitik, der bygger på indarbejdelse af kønsaspektet primært med fokus på at øge og støtte kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet; påpeger, at fattigdom fortsat måles på baggrund af den samlede husstandsindkomst, hvor det formodes, at alle medlemmer af husholdningen tjener det samme, og at ressourcerne fordeles ligeligt; efterlyser individuelle rettigheder og beregninger baseret på personlige indtægter for at afsløre det reelle omfang af kvinders fattigdom;

66. minder om, at det for at kunne opnå ligestilling mellem kønnene er vigtigt at have offentlige tjenester af høj kvalitet samt skatte- og socialsikringssystemer uden negative incitamenter, som afholder sekundære forsørgere fra at arbejde eller fra at arbejde mere, da dette kan forbedre kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet;

67. gentager sin opfordring til Rådet om at sikre en hurtig vedtagelse af direktivet om kønsbalance blandt menige bestyrelsesmedlemmer i børsnoterede selskaber, som vil være et vigtigt første skridt hen imod ligelig repræsentation i både den offentlige og den private sektor;

Modernisering af skattesystemer

68. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at rette op på overdrevne uligheder mellem mennesker ved at støtte og fremme de mest produktive investeringersformer; minder om, at objektive skattepolitikker er afgørende herfor, og om, at mange medlemsstater har brug for en gennemgribende skattereform; opfordrer Kommissionen til at overvåge, rådgive om, fremme og udarbejde benchmark i lyset af det europæiske semester;

69. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at træffe reelle foranstaltninger mod skatteundgåelse og skattesvig som et vigtigt middel til at mindske de økonomiske uligheder og forbedre indsamlingen af skatteindtægter i medlemsstaterne;

70. opfordrer Kommissionen til at tilskynde til reformer af medlemsstaternes skattepolitikker for at sikre tilstrækkelige offentlige budgetter til tjenesteydelser inden for sundhed, boliger, det sociale område, beskæftigelse og uddannelse; mener, at dette også bør omfatte bekæmpelse af korruption i offentlige forvaltninger og bekæmpelse af ulige velstandsfordeling, herunder gennem omfordeling af overdreven velstandskoncentration, idet dette er afgørende for, at uligheden ikke skal blive alt for stor i mange medlemsstater; understreger endvidere, at der er behov for foranstaltninger inden for områder som finansialisering af økonomien og yderligere samordning, indbyrdes tilnærmelse og harmonisering, hvor det er relevant, af skattepolitik samt foranstaltninger mod skattely, skattesvig og skatteunddragelse, foranstaltninger til bekæmpelse af sort arbejde og foranstaltninger med henblik på at optimere sammensætningen af skatter og deres respektive vægt som andel af medlemsstaternes skatteindtægter fra arbejdsbaserede og formuebaserede skatteindtægter;

o

o o

71. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.

(1) EUT C 236 E af 12.8.2011, s. 57.

(2) Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0260.

(3) Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0073.

(4) Vedtagne tekster, P8_TA(2017)0010.

(5) Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0317.

(6) Vedtagne tekster, P8_TA(2016)0136.

(7) EUT C 366 af 27.10.2017, s. 19.

(8) EUT C 482 af 23.12.2016, s. 141.

(9) EUT C 75 af 26.2.2016, s. 130.

(10) EUT C 65 af 19.2.2016, s. 68.

(11) EUT C 153 E af 31.5.2013, s. 57.

(12) EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 77.

(13) EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 25.

(14) EUT C 70 E af 8.3.2012, s. 8.

(15) EUT C 9 E af 15.1.2010, s. 11.

(16) EUT C 170 af 5.6.2014, s. 23.

(17) EUT C 248 af 25.8.2011, s. 130.

(18) EUT C 318 af 23.12.2009, s. 52.

(19) EUT C 166 af 7.6.2011, s. 18.

(20) http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=13608&langId=en

(21) Udtalelse fra Udvalget for Social Beskyttelse til Rådet, Rådet for Den Europæiske Union, 6491/11, SOC 124, 15. februar 2011.

(22) Europa-Kommissionen, Institutional Paper 025, maj 2016.

(23) Forfattere: Jonathan D. Ostry, Andrew Berg og Charalambos G. Tsangarides.

(24) Forfattere: Andrew Berg og Jonathan D. Ostry.

(25) Eurostat, http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Income_distribution_statistics

(26) IMF (2017): »IMF Working Paper WP 17/76: Inequality Overhang«. Forfattere: Francesco Grigoli og Adrian Robles, Washington, D.C.: International Monetary Fund.

(27) IMF (2015): »Causes and Consequences of Income Inequality: A Global Perspective«. Staff Discussion Note SDN/15/13 Washington, D.C.: International Monetary Fund. http://www.imf.org/external/pubs/ft/sdn/2015/sdn1513.pdf

(28) OECD (2015): »In It Together. Why Less Inequality Benefits All«, Paris: OECD Publishing.

(29) Eurostat: http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/images/f/f8/People_at_risk_of_poverty_or_social_exclusion%2C_EU-27_and_EU-28%2C_2005-2015.JPG

(30) OECD (2015): »In it together. Why less inequality benefits all«, s. 67.

(31) Eurofound (2017), »Social mobility in the EU«, Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor.

(32) https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/ field_ef_document/ef1461en.pdf

(33) »Inequality and mental illness«, R. Wilkinson og K. Pickett, Fakultetet for Sundhedsvidenskab, University of York, Det Forenede Kongerige, offentliggjort på internettet den 25. maj 2017; S2215-0366(17)30206-7.

(34) COREPER I, »Tilstrækkelige pensionsindkomster i aldrende samfund — Udkast til Rådets konklusioner«, 12352/15: http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12352-2015-INIT/da/pdf

(35) Eurofounds (2017),»Income inequalities and employment patterns in Europe before and after the Great Recession«.

(36) OECD (2015): »In it together: Why less inequality benefits all«, s. 67. OECD Publishing.

(37) I overensstemmelse med artikel 51 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.