I SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0MO3) 542 endelig udg. 
Bruxelles, den 4 • november 1993 
MEPPEIEISE FRA KOMMISSIONEN 
"PET EUROPÆISKE ENERGICHARTER" 
EN NY IMPULS FRA DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB 
"PET EUROPÆISKE ENERGICHARTER" 
EN NY IMPULS FRA DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB 
Indledning 
1. Produktiv udnyttelse af energiressourcerne i republikkerne i det tidligere 
Sovjetunionen og i landene i Øst- og Centraleuropa er af afgørende betydning for den 
omlægning af det økonomiske system, som de er i færd med at gennemføre, og kan 
bidrage til etableringen af et mere stabilt politisk miljø. Der er konstateret et drastisk 
fald i disse landes produktion og/eller forbrug af olie og gas. De har været inde i en 
vanskelig debat om tariffer og transit. Mellem nogle af dem foregår der en debat, med 
et uvist udfald, om i hvor høj grad udenlandske investorer skal have adgang til deres 
råstoffer. Garantiregler på internationalt plan skulle derfor gøre det muligt at overtale 
de økonomiske beslutningstagere i OECD-landene til at bidrage til moderniseringen 
og udviklingen af infrastrukturerne i hele energikredsløbet. Klare adfærdsregler skulle 
ligeledes kunne bidrage til at mindske faren for konflikter og til at forbedre 
Fællesskabets energiforsyningssikkerhed. 
Det skal, ud fra et politisk synspunkt, understreges, at en fordelagtig indgåelse af 
basisaftalen og, senere, af en aftale om anvendelsen af national behandling i 
forhåndsinvesteringsfasen kan få væsentlig indflydelse på forholdet mellem EF og 
SNG. 
Samtidig vil en sådan udvikling få positiv indflydelse på de politiske relationer mellem 
republikkerne i SNG og mellem disse og landene i Øst- og Centraleuropa. 
Sidstnævnte landes energiforsyning afhænger faktisk så godt som fuldstændigt af 
republikkerne i SNG, herunder navnlig Rusland. 
2. Med dette for øje og under impuls fra Det Europæiske Fællesskab blev Det 
Europæiske Energicharter vedtaget den 17.12.1991. Omkring halvtreds har i dag 
undertegnet chartret, herunder Det Europæiske Fællesskab, alle andre OECD-lande 
(bortset fra New Zealand), landene i Øst- og Centraleuropa og republikkerne i det 
tidligere Sovjetunionen (bortset fra Turkmenistan). 
Med henblik på at opnå en bindende gennemførelse af de politiske principper, der 
findes i chartret, indledte signatarstaterne forhandlinger om en international 
konvention herefter benævnt "basisaftalen". 
Status over forhandlingerne om basisaftalen 
3. Forhandlingerne om basisaftalen har stået på i to år. Disse forhandlinger er nu trådt 
ind i deres afsluttende fase. 
Forhandlingerne finder sted under konferencens plenarmøder, der afholdes med 
regelmæssige mellemrum (stort set hver sjette uge), og hvor Kommissionen er vært\ 
og står for forhåndsfinansieringen. Det sidste møde fandt sted den 6. til 8. oktober 
1993, og det næste er berammet til den 14. til 18. december. Behandlingen af 
basisaftalens tekniske aspekter foregår i ekspertgrupper, der holder møder parallelt 
med konferencen. Fællesskabets holdning forberedes i en ad hoc-gruppe, dér er 
nedsat af COREPER, og under koordinationsmøder på stedet. 
Fællesskabets målsætninger i forhandlingerne 
4. Lige fra forhandlingernes start har Fællesskabet sat sig følgende mål: 
at opnå det højest mulige beskyttelsesniveau for investorerne 
at opnå størst mulig adgang til investeringer 
at indføre faste bestemmelser om transitfrihed 
at bekræfte Fællesskabets traditionelle positive indstilling til liberalisering af 
handelen med energiråstoffer og energiprodukter, som det fremgår af 
eksisterende handels- og samarbejdsaftaler, og i overensstemmelse med de 
partnerskabs- og samarbejdsaftaler, der forhandles om for øjeblikket 
at sikre sig, at de andre forhandlingspartnere viser den samme åbenhed over for 
liberaliseringen af handel og investeringer. 
Særlige nrohlemer i forbindelse med situationen i Rusland 
5. På forhandlingsmødet i Bruxelles den 6. til 8. oktober d.å. bekræftede den russiske 
delegation, at den er tilhænger af princippet om national behandling i forbindelse med 
investeringer, men den anmodede om en tilpasningsperiode på 3 år efter 
undertegnelsen af basisaftalen til at udfærdige den fornødne lovgivning med henblik 
på en velordnet indførelse af et markedsøkonomiskt system og til i givet fald at kunne 
opstille en liste over undtagelser fra dette princip på grundlag af de vedtagne love. 
Foreløbige retningslinjer for Fællesskabets reaktion nå de problemer, som 
Rusland har brast på bane 
6. Fællesskabets eksperter er nået til den konklusion, at en gennemførelse af den 
forestående traktat i to etaper vil kunne løse Ruslands problemer, samtidig med at man 
beskytter de legitime interesser, som Fællesskabets industridrivende og investorer 
har. 
Under den første etape skal der indgås en basisaftale, som indeholder alle de punkter, 
der er opnået enighed om på undertegnelsestidspunktet, herunder principperne om 
handel, transit, adgang til international voldgift og national behandling af 
investeringer. Målet for forhandlingerne bliver således at indgå en endelig aftale om 
alle de endnu uløste spørgsmål, bortset fra de nærmere bestemmelser om national 
behandling i forhåndsinvesteringsfasen. På dette særlige område anvendes 
mestbegunstigelsesprincippet (MFN) i en periode på højst tre år. 
Den anden fase i forhandlingerne, som skal gennemføres inden for disse tre år, skal 
skabe mulighed for fuld anvendelse af national behandling i forhåndsinvesterings-
fasen. Der skal opnås enighed om en egnet procedure for forhandlingerne om 
indholdet af undtagelsesbestemmelserne fra dette princip og for vedtagelsen af den 
fuldstændige gennemførelse af basisaftalen. 
Den russiske delegation reagerede positivt på denne idé. Den har påtaget sig at 
undersøge virkningerne og at udtale sig herom under de kommende drøftelser. De 
øvrige lande i Østeuropa og de fleste vestlige lande har også udtalt sig positivt om 
denne løsning. Kun USA og Japan har taget forbehold på dette trin. 
7. Under den fremgangsmåde, som Fællesskabet har foreslået, gås der ud fra, at der kan 
opnås en acceptabel ligevægt mellem rettigheder og pligter under den første etape, 
som på den anden side sænker aftalens ambitionsniveau, i det mindste til at begynde 
med. Med hensyn til SNG-landene forudsætter denne fremgangsmåde, at 
hovedbegrundelsen for at anvende princippet om national behandling, inden 
investering, bygger på deres naturlige interesse heri og ikke bunder i hypotetiske 
trusler om repressalier. 
Under denne fremgangsmåde tages der ligeledes hensyn til følgende betragtninger: 
Det globale problem med adgang til naturressourcer er et uhyre ømtåleligt emne i 
SNG-landene. Man må regne med at dette også fremover vil være tilfældet, 
uanset hvilket økonomisk system, der vinder overhånd. En alt for ambitiøs 
aftale på dette plan vil støde mod vanskeligheder ved ratificeringen. Lignende 
overvejelser gør sig gældende i de vestlige lande. Nogle af OECD's 
medlemslande er faktisk heller ikke rede til at indrømme uhindret adgang for 
udenlandske investorer i energisektoren. 
Pligt til at anvende mestbeguntigelsesprincippet, ledsaget af en forpligtelse til at 
stræbe mod national behandling på forhåndsinvesteringsstadet, og den bedste af 
de to behandlinger (mestbegunstigelsesbehandling eller national behandling) 
efter investering er for øjeblikket det, der er anført i udkastet til partnerskabs- og 
samarbejdsaftale med Rusland. 
Rusland har bedt om at få GATT-bestemmelserne medtaget i basisaftalen. 
Fællesskabet må derfor sørge for at svaret på denne anmodning bliver i 
overensstemmelse med dels den partnerskabsaftale med Rusland, som der stadig 
forhandles om, og dels den stilling, som Fællesskabet vil indtage i drøftelserne 
om andre landes eventuelle tiltrædelse til GATT (f. eks. Kina). 
- 4 -
Trods flere års diskussion er det endnu ikke lykkedes OECD-landene at 
omdanne instrumentet om national behandling til en. bindende aftale. Det kan 
ikke anbefales at risikere at lade forhandlingerne om chartret strande 
udelukkende på spørgsmålet om investeringsadgang. 
Eventuelle gunstigere bestemmelser for investorer, som måtte indgå i bilaterale 
traktater indgået af medlemsstater eller af Fællesskabet, bevarer deres forrang 
for bestemmelserne i basisaftalen. 
I nogle medlemsstater mener de økonomiske beslutningstagere, at de 
bestemmelser, der fastsættes i basisaftalen om beskyttelse af allerede foretagne 
investeringer, i sig selv er af en ubestridelig værdi. 
8. Det følger heraf at den anden etape i basisaftalen bør omfatte følgende punkter. 
Landene i SNG accepterer: 
en overgangsperiode af en bestemt varighed og som kun omfatter 
bestemmelserne om beskyttelse af investeringer og de artikler, der vedrører 
ekspropriering, erstatning, overførsel af betalinger, subrogation, beskatning og 
bilæggelse af tvister 
national behandling efter investering 
EF's stilling med hensyn til kul, uran (se punkt 11 d) og 
undtagelsesbestemmelsen for Fællesskabet (den såkaldte REIO-klausul: se 
punkt 11 a). Sidstnævnte punkt skal undersøges sammen med USA og Japan, 
når engang det endelig forslag om investeringerne er udarbejdet 
mindst mestbegunstigelsesbehandling for investeringer i 
forhåndsinvesteringsfasen samt accept af princippet om national behandling, 
som skal gennemføres senest tre år efter undertegnelsen af basisaftalen. 
Til gengæld vil SNG-landene se større investeringer i energisektoren fra 
virksomheder i OECD-landene. 
Hvad handelen angår, bør Fællesskabet sørge for at dets svar på den russiske 
anmodning om GATT-behandlingen bliver i overensstemmelse med dets stilling ved 
forhandlingen om partnerskabsaftalen samt ved forhandlingerne om tiltrædelse til 
GATT. 
Efter denne første etape skal basisaftalen behørigt indgås og ratificeres. Det samme 
gælder for den anden etape. 
9. På grund af den generelt positive modtagelse, som Fællesskabets fremgangsmåde har 
fået, fremsatte USA's delegation den idé at tilføje en "positivliste", som gør det muligt 
for de kontraherende parter, der måtte ønske at acceptere national behandling, at gøre 
dette i enkelte bestemte sektorer allerede fra begyndelsen af den anden etape. 
Denne "positivliste" kunne bestå af et detaljeret bilag over erhvervsaktiviteterne i 
energisektoren. De kontraherende parter, der kunne tænke sig at indrømme national 
behandling i forhåndsinvesteringsfasen for bestemte aktiviteter, skulle så meddele 
dette til sekretariatet. De paiter, der har accepteret denne forpligtelse indrømmer derpå 
automatisk gensidigt national behandling i denne sektor. Indtil de fornødne 
procedurer for gennemførelsen af den anden fase er afviklet finder "positivlisten" 
fortsat anvendelse. 
Det drejer sig om en interessant mulighed, som vil kunne følges op, såfremt den ikke 
medfører nogen forsinkelse af indgåelsen af basisaftalen. Udarbejdelsen af listen 
kunne - for eksempel - fortsættes efter undertegnelsen af basisaftalen. 
Andre udestående problemer 
10. Der blev også nævnt andre problemer i arbejdsdokumentet fra Kommissionens 
tjenestegrene SEK(93) 1313 af 27. august 1993. 
De vedrører basisaftalens anvendelsesområde (indgår udstyr og tjenesteydelser eller 
ej), anvendeligheden af transitregler på kontinentalsoklen, midlertidig afbrydelse af 
adgangen til konvertible valutaer og undtagelser fra national behandling for 
investeringerne. 
Forslag til løsning af disse problemer fremsættes under følgende punkt 11 og 12. 
Problemer vedrørende Fællesskabets integrationen 
11. Navnlig hvad angår Fællesskabet, er overholdelsen af en række væsentlige principper 
endnu ikke fastlagt. Det drejer sig hovedsageligt om ikke at udstrække fællesskabs-
behandlingen til også at omfatte tredjelande, om frakoblingsprincippet, bevarelse af 
autonomien for Fællesskabets retssystem og beskyttelse af de særlige forhold, der 
hidrører fra EKSF- og Euratom-traktaterne. 
a. REIO-klausulen (Regional Economic Integration Organisation) 
Fællesskabet har foreslået, at der i listen over generelle undtagelser fra reglerne i 
basisaftalen indføjes en klausul, som går ud på at beskytte den gældende 
fællesskabsret ("acquis communautaire"), der er kendetegnet ved en konstant 
udvikling, så den ikke udstrækkes til også at omfatte andre kontraherende 
parter. 
Enhver udvidelse af Fællesskabets interne regler for etablering og for 
tjenesteydelser til at omfatte alle andre kontraherende parter ville medføre, at de 
kom til at deltage i Fællesskabets integrationsbestræbelser. Dette er uden 
fortilfælde, bortset fra EØS-traktaten og de europæiske aftaler med landene i 
Øst- og Centraleuropa, hvor der stiles mod en europæisk integration. 
Derfor går REIO-klausulen også ud på at dække de præferenceaftaler, som 
Fællesskabet har indgået på disse områder, herunder navnlig EØS og de 
europæiske aftaler. Den kan have interesse for SNG eller andre 
frihandelsområder, der måtte blive oprettet. 
-6-
Som den er udformet for øjeblikket støder den foreslåede klausul på kraftig, 
men isoleret, modstand fra USA og Japan. 
For at imødegå nogle af deres bekymringer vedrørende REIO-klausulens 
rækkevidde, navnlig med hensyn til investeringer (men uden tvivl også over for 
eventuel oprettelse af andre REIO'er) vil Fællesskabet kunne uddybe denne 
klausul ved at præcisere: 
- dels, at det ikke drejer sig om at indføre nye handelshindringer eller 
hindringer for investeringer 
- dels, at det drejer sig om at beskytte Fællesskabets integrationsbestræbelser, 
som bidrager til udvikling af handel og investeringer, og som ved hjælp af 
aftaler, som Fællesskabet indgår med tredjelande, giver disse tredjelande 
mulighed for at deltage i en europæisk integrationsproces. 
Hvad handel angår eksisterer sådanne bestemmelser allerede i GATT, og de vil 
også kunne finde anvendelse i basisaftalen. 
b. Frakoblingsklausul 
For at fjerne enhver tvivl om fællesskabsrettens forrang havde Fællesskabet 
foreslået blandt aftalens generelle undtagelser at indføje en klausul om at holde 
Fællesskabets interne funktion og dets eksterne forpligtelser i forbindelse med 
basisaftalen adskilt fra hinanden. Denne tekst bør affattes således: 
"I deres indbyrdes forbindelser anvender de kontraherende parter, der er 
medlemmer af EF, Fællesskabets regler og hermed ikke de regler, der følger af 
denne aftale, bortset fra i de tilfælde, hvor der ikke findes nogen 
fællesskabsregel på det pågældende område." 
Denne klausul findes for øjeblikket i en ministererklæring. Det er nødvendigt at 
indføje den i selve basisaftalens tekst. 
c. Udelukkelse af "forum shopping" 
Udkastet til basisaftalen udelukker principielt ikke, at en investor, der er uenig 
med en kontraherende part, kan forelægge sagen for en international 
voldgiftsinstans efter at have indbragt sagen for modpartens domstole, eventuelt 
frem til sidste instans. 
I Fællesskabet strider en sådan ret til en "integral" valgmulighed mod de 
grundlæggende principper for fællesskabsrettens forrang og autonomien i dets 
retssystem, som Domstolen kraftigt henviste til i dens udtalelser 1 og 2/91. 
Fællesskabet har derfor anmodet om at blive medtaget blandt de kontraherende 
parter, der ikke ubetinget accepterer genoptagelse af retssager. 
-7-
Denne stilling bør begrundes således: 
"Traktaterne om oprettelsen af EF har skabt en autonom retsorden, hvori 
Domstolen eksklusivt overvåger, at loven overholdes ved fortolkningen og 
anvendelsen af disse traktater." 
d. EKSF- og Euratom-undtagelser 
Det drejer sig her om at dække to forhold i forbindelse med EKSF- og Euratom-
traktaternes særlige bestemmelser, som ikke betvistes i GATT, for at undgå, at 
de forbindelse med basisaftalen eventuelt drages i tvivl i af kontraherende parter, 
som endnu ikke er medlemmer af GATT. 
Med hensyn til EKSF tages der sigte på bestemmelserne om at tillade produktion 
og afsætning af indenlandske kul i overensstemmelse med Fællesskabets 
bestemmelser om omstrukturering af kulindustrien. 
For Euratoms vedkommende drejer det sig om ikke at røre ved arbejdet i 
Euratoms Forsyningsagentur, herunder navnlig dets ret til at fastlægge den 
geografiske oprindelse af materialer, der er købt uden for Fællesskabet. 
I disse to tilfælde skal Fællesskabet sikre, at indgåelsen af basisaftalen ikke får 
indflydelse på den gældende praksis i medfør af de to nævnte traktater. Denne 
praksis kan eventuelt beskrives i et passende bilag. Andre kontraherende parter 
kunne ligeledes indføje deres egne traditionelle undtagelser. 
Mere generelle problemer 
12. Der er andre problemer, som forhandlingerne endnu ikke har løst. De kan kort 
sammenfattes således: 
a. Definitioner: 
Nogle definitioner er alt for omfattende og bør bringes mere på linje med den 
partnerskabsaftale, der er under forhandling med Rusland ("økonomiske 
aktivitet i energisektoren") eller simpelt hen afgrænses noget bedre for at 
forekomme en liberalisering, som ikke er tilstrækkelig gensidig, det gælder 
navnlig definitionen på begunstigede selskaber og kontrollen heraf. 
I Fællesskabet gælder fordelene ved national behandling i henhold til EØF-
traktatens artikel 58 kun for selskaber, som er oprettet i overensstemmelse med 
en medlemsstats lovgivning, og hvis vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor 
eller hovedvirksomhed er beliggende inden for Fællesskabet, eller som, såfremt 
deres vedtægtsmæssige hjemsted ikke er beliggende inden for Fællesskabet, har 
dokumenteret, at de har et effektivt og konstant tilknytningsforhold til 
erhvervslivet i en af medlemsstaterne. 
-8-
b. Geografisk anvendelsesområde 
Det geografiske anvendelsesområde for basisaftalen har været genstand for stor 
diskussion: Norge ønsker at holde kontinentalsoklen uden for. Anvendelses­
området skal defineres som det territorium, der er under en kontraherende parts 
suverænitet samt, i overensstemmelse med havretten, det havområde, med 
havbund og undergrund, hvor denne kontraherende part har højhedsret. 
c. Transit 
Den definition på transit, der findes i denne artikel, er en uklar dublering af 
definitionen i artikel V i GATT. Definitionen bør derfor udgå. 
d. Frie kapitalbevægelser 
Denne liberalisering, omend sektorbestemt, der bygger på anvendelsen af 
national behandling til adgang til kreditkilder og fri overførsel af betalinger i 
forbindelse med investeringer, må ikke gribe ind i de beskyttelsesklausuler, der 
anvendes på dette område af Fællesskabet i medfør af traktaten om Den 
Europæiske Union (jf. artikel 109 H, 109 I og 73 F med henblik på beskyttelse 
af kommende små og mellemstore virksomheder). 
e. Undtagelser fra national behandling for investorer 
En bred definition på den dækning, der indrømmes af basisaftalen, og endvidere 
eksistensen af gensidighedsklausuler i en række af vores EF-direktiver (bl. a. 
om offentlige indkøbsaftaler og banksektoren) vil kunne gøre det nødvendigt, at 
der indføres fællesskabsundtagelser fra national behandling i 
forhåndsinvesteringsfasen. 
Forbindelser med andre aftaler 
13. Som anført i det ovenstående medfører den horisontale karakter af bestemmelserne i 
basisaftalen uundgåeligt overlapninger med bestemmelser af samme art i andre 
multilaterale eller bilaterale aftaler under forhandling (f. eks.: Uruguay-runden -
tiltrædelse til GATT - partnerskabs- og samarbejdsaftaler - nukleart samarbejde under 
Euratom). Det bør under de kommende forhandlinger sikres, at der er fuldstændig 
overensstemmelse mellem de forskellige bestemmelser, som omfatter et og samme 
område, og at der under alle omstændigheder anvendes den gunstigst mulige klausul 
for investorerne/operatørerne. 
Videreførelse af forhandlingerne 
14. Det næste plenarmøde under konferencen er fastsat til den 14. -18. december 1993. 
Dette møde skulle være afgørende for indgåelsen af basisaftalen, hvis de tankebaner, 
som man var inde på i begyndelsen af oktober, kan bekræftes som et acceptabelt 
diskussionsgrundlag for de vigtigste deltagere i forhandlingen og troværdige for de 
industridrivende og investorerne. 
-9-
Der bør optages uformelle kontakter mellem Fællesskabet, USA og Rusland i løbet af 
november. Dette vil også kunne bidrage til, at konferencen i december får et positivt 
forløb. 
Fællesskabet har ved at klarlægge de store linjer i et muligt kompromis på ny taget 
initiativet i disse forhandlinger. Det vil være særdeles nyttigt, at det beholder 
initiativet. Med dette for øje er det nødvendigt, at Fællesskabets institutioner helt klart 
godkender og understøtter de enkelte bestanddele i det foreslåede kompromis. 
Konklusion 
15. Kommissionen foreslår således, at Fællesskabet bekræfter sin vilje til at indgå 
basisaftalen hurtigst muligt. 
Med henblik herpå bør Rådet give sin formelle tilslutning til den totrinsmetode, der er 
beskrevet i punkt 6 til 8 i denne meddelelse og Rådet bør endvidere, i 
overensstemmelse med de nærmere bestemmelser i de forhandlingsdirektiver, som det 
har vedtaget, pålægge formandskabet og Kommissionen at udarbejde de nødvendige 
tekstforslag. Disse tekster skal behandles og godkendes i ad hoc-gruppen vedrørende 
energichartret, der er nedsat af COREPER. 
Fællesskabet vil herefter kunne fortsætte forhandlingerne om basisaftalen på det 
grundlag, der blev lagt i begyndelsen af oktober 1993, og nå frem til en tekst til en 
traktat, der i det væsentlige opfylder følgende kriterier: 
den udgør en afbalanceret samling af bindende bestemmelser om handelen og 
investeringerne, 
den indeholder de undtagelsesbestemmelser, som Fællesskabet har behov for 
(som beskrevet i punkt 11), 
den omfatter veldefinerede overgangsbestemmelser, både med hensyn til 
varighed og rækkevidde, 
den sikrer inden udgangen af den første periode på 3 år, at princippet med 
national behandling ren effektivt finder anvendelse i forhåndsinvesteringsfasen, 
den gør det muligt, på et frivilligt grundlag, at anvende aftalen straks efter 
undertegnelsen heraf. 
Med henblik på at forberede konferencens plenarmøde i december bør Rådet bekræfte 
det mandat, det har givet formandskabet og Kommissionen til at etablere de fornødne 
kontakter på Fællesskabets vegne. 
Der skal udarbejdes en evalueringsrapport om resultaterne fra konferencens 
plenarmøde i december 1993 til underretning for Fællesskabets institutioner. Disse vil 
blive opfordret til at afgive en principudtalelse om, hvorvidt de kan acceptere det 
udkast til basisaftale, som arbejdet på dette plenarmøde udmunder i. 
Kommissionen vil dernæst indlede de fornødne procedurer, for at traktatudkastet kan 
indgås af Fællesskabet som sådant. 
- /[^> - ISSN 0254-1459 
KOM(93) 542 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 12 
Katalognummer : CB-CO-93-578-DA-C 
ISBN 92-77-60644-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg