DA Den Europæiske Unions Tidende C 175/26

Regionsudvalget udtalelse: »Det europæiske år for frivilligt arbejde (2011)«

(2010/C 175/07)

I. POLITISKE ANBEFALINGER

REGIONSUDVALGET

A. Generelle principper og bemærkninger

Slut med usikkerheden om definitionen af utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder

1. minder om, at utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder samt analfabetisme findes i alle verdens lande. Omkring 960 mio. mennesker er ramt af dette problem. Ifølge Unescos definition fra 1958 er en analfabet en person, der aldrig har lært at læse og skrive. »Utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder« er kendetegnende for personer, som trods skolegang af en vis varighed ikke har tilegnet sig de færdigheder i læsning, skrivning og regning, som anses for grundlæggende i det pågældende uddannelsessystem, og derfor står hjælpeløse over for det skrevne ord. Betegnelsen funktionel analfabetisme anvendes om mennesker, der aldrig har opnået det niveau af læse-, skrive- og regnefærdighed, som er nødvendigt for at klare sig i det daglige liv på lige fod;

2. påpeger på grundlag af OECD's Pisa-undersøgelser, at andelen af unge med ringe læsefærdigheder er stigende i EU. Den er steget fra 21,3 % i 2000 til 24,1 % i 2006. Denne kendsgerning kræver øget mobilisering fra EU-institutionernes side;

3. minder om, at målene for uddannelsesplan 2010, som forudså en 20 %-reduktion af andelen af elever med læse- og skrivevanskeligheder, langt fra er nået, og henviser til, at man også under den nye strategiramme for det europæiske samarbejde på uddannelsesområdet (»ET 2020«) har fastlagt en europæisk referenceværdi (»benchmark«): i 2020 bør andelen af 15-årige med utilstrækkelige færdigheder i læsning, matematik og naturfag være nedbragt til under 15 %. Udvalget efterlyser desuden en europæisk definition af utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder;

4. minder om, at det lokale niveau har de bedste forudsætninger for at evaluere og være med til at løse problemet med læse- og skrivevanskeligheder, da det ofte er disse personers første kontaktpunkt;

5. minder om, at Den Europæiske Socialfond, som i de fleste af EU's medlemsstater støtter programmer til bekæmpelse af læse- og skrivevanskeligheder, er et egnet finansielt instrument, men at det er dårligt eller lidet benyttet, fordi der mangler en ramme med strategiske retningslinjer for spørgsmålet;

6. understreger, at beherskelse af nøglekompetencer på baggrund af den økonomiske krise og beskæftigelseskrisen er mere nødvendig end nogensinde for at få adgang til arbejdsmarkedet. Læsefærdighed vil fremover være en grundlæggende kompetence, som det fremgår af Cedefops undersøgelse, der viser, at 75 % af jobbene i 2015 vil kræve en høj uddannelse eller en mellemuddannelse;

7. konstaterer, at der ved gennemførelsen af Lissabonstrategien, som skulle gøre EU til den mest avancerede vidensøkonomi i verden, har været en tendens til at fokusere på de højest kvalificerede. En økonomi baseret på viden og innovation kan imidlertid ikke støtte sig alene på den højtkvalificerede avantgarde; det er nødvendigt, at hele arbejdsstyrken har de nøglekompetencer, som kan sikre den livslang læring og efteruddannelse. Desuden kan denne strategi ikke fastholde sine økonomiske mål, hvis der stadig findes »underudviklede« lommer i Europa. Kampen mod utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder er derfor også en økonomisk nødvendighed for Den Europæiske Union.

Slut med overleverede forestillinger

8. Regionsudvalget og aktørerne på lokalt og regionalt plan anser det for nødvendigt at indkredse de persongrupper, som har tendens til at lide af funktionel analfabetisme, men erkender samtidigt, at fastlåste opfattelser af denne tilstand må undgås. De konstaterer på denne baggrund følgende:

— Funktionel analfabetisme er ikke kun de unges problem, men findes i alle aldersgrupper, især over 45 år.

— Funktionel analfabetisme fordeler sig geografisk set meget uensartet, så det er vanskeligt at generalisere. Statistikkerne viser dog en stor udbredelse i bydele præget af marginalisering og i landdistrikter med ringe adgang til tjenesteydelser.

— Funktionel analfabetisme findes ikke kun hos mennesker, der står uden for arbejdsmarkedet, da det er påvist, at halvdelen af de mennesker, der har skrive- og læsevanskeligheder, er i arbejde.

— Funktionel analfabetisme og indvandring må ikke blandes sammen, da tre fjerdedele af de funktionelle analfabeter kun kan tale værtslandets sprog 5 år efter deres ankomst til landet. Bekæmpelse af funktionel analfabetisme må derfor ikke forveksles med sprogpolitik til fordel for indvandrere. Bekæmpelse af funktionel analfabetisme indgår som en væsentlig del af den livslange læring.

— Funktionel analfabetisme rammer mænd og kvinder i forskellig grad på de forskellige alderstrin. I visse tilfælde er det nødvendigt at inddrage kønsaspektet for at finde en effektiv løsning på dette problem;

9. minder om, at Chartret om grundlæggende rettigheder, som har fået bindende retskraft efter Lissabontraktatens ikrafttræden, i artikel 14 garanterer retten til uddannelse samt til erhvervsuddannelse og efter- og videreuddannelse. Da beherskelsen af læsning og skrivning er en nødvendig forudsætning i ethvert uddannelsesforløb, bør EU supplere og koordinere medlemsstaternes indsats for at intensivere kampen mod funktionel analfabetisme og respektere retten til uddannelse;

10. påpeger, at evaluering af uddannelsesbehovet som led i programmer for livslang læring, især i forvaltninger og virksomheder, bør prioriteres, så man kan finde frem til dem, der lider af funktionel analfabetisme, og sætte dem i stand til beherske nøglekompetencerne. Mange mennesker med skrive- og læsevanskeligheder benytter sig af strategier for at skjule dette handicap;

11. understreger at utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder medvirker til udstødelse og fattigdom, som gør det vanskeligt for de pågældende at deltage i arbejdslivet, som begrænser deres deltagelse i det demokratiske og sociale liv og er en alvorlig hindring for deres personlige udfoldelse og udøvelsen af deres rettigheder.

B. Foranstaltninger, der bør træffes

Forebyggelse, integration af unge og faglig udvikling

Regionsudvalget anbefaler, at man

12. fremmer udveksling af god praksis på europæisk niveau, især mellem lokale myndigheder, som har gjort meget for at udvikle strategier til bekæmpelse af utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder. Der kunne etableres et register over god praksis gennem oprettelse af et permanent forum for god praksis. I forbindelse med strategier rettet mod unge, vil det være nødvendigt at tage hensyn til de forskellige former for læsevanskeligheder for at imødekomme de reelle behov;

13. medtager bekæmpelse af utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder som et af de tværgående mål i den reviderede udgave af Lissabonstrategien efter 2010;

14. gennem Den Europæiske Socialfond støtter virksomheder og forvaltninger, som iværksætter uddannelsesprogrammer for ansatte med utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder under anvendelse af procedurer for opsporing med størst mulig garanti for respekt for arbejdstagerens privatsfære og beskyttelse af vedkommendes identitet;

15. støtter voksenuddannelsesinitiativer, som tager højde for behovene blandt funktionelle analfabeter uden lønnet arbejde;

16. indskriver bekæmpelse af utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder i EU's strategiske retningslinjer for Den Europæiske Socialfond;

17. udarbejder en europæisk definition af utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder, som omfatter funktionel analfabetisme;

18. fastholder det lokale og regionale niveau som det, der er bedst egnet til at samle midlerne omkring strategiske mål og handlingsprogrammer. I dette øjemed bør der fastlægges mekanismer for koordination på tværregionalt og supraregionalt niveau, som kan sikre konvergens i anvendelsen af disse midler. Det regionale niveau skal med støtte fra det nationale niveau og det europæiske niveau udarbejde planer, der giver alle mulighed for at opnå læse- og skrivefærdigheder samt andre grundlæggende kompetencer. Det er først og fremmest vigtigt, at de kompetente nationale myndigheder koordinerer udformningen af deres strategiske mål og dertil hørende programmer. Principielt bør bidraget fra staten, de regionale og lokale myndigheder, erhvervslivets og civilsamfundets aktører synliggøres;

19. forslår, at de lokale og regionale forvaltninger foregår med et godt eksempel og iværksætter programmer for uddannelse af personer med utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder blandt deres ansatte, hvori der indgår procedurer for opsporing, samt etablerer kurser for dem, der har problemer af denne art i deres arbejde. Programmerne kunne eventuelt støttes finansielt af EU;

20. prioriterer udvikling af forebyggelse og bekæmpelse af utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder på arbejdspladsen:

— På virksomhedsniveau: Ved at bevidstgøre virksomhedsledere om kontraktpolitikken, brancheaftaler og tværsektorielle aftaler på et udligningsgrundlag, der gør det muligt at gennemføre uddannelsesprogrammer, garantere karriereforløb og anerkende de opnåede faglige kvalifikationer.

— På personaleniveau: Ved at informere de ansatte om den enkeltes ret til uddannelse og give dem adgang til uddannelsesrådgivere, der kan vejlede dem;

21. i programmet for det europæiske år for bekæmpelse af fattigdom og udstødelse inkluderer spørgsmålet om bekæmpelse af funktionel analfabetisme, som er en faktor, der forværrer den sociale udstødelse;

22. prioriterer adgang til den trykte eller elektroniske presse og mediekendskab, især for unge, da det vil udvikle deres kritiske sans og gøre dem fortrolige med skrivekulturen, så de bedre kan tilpasse sig til den moderne verden.

23. lancerer en EU-informationskampagne om dette problem. Et sådant initiativ kunne bidrage til at fjerne tabuet omkring funktionel analfabetisme og anspore de berørte personer til at bede om hjælp;

24. forbedrer mekanismerne for uddannelse af funktionelle analfabeter, som ikke er i beskæftigelse; de bliver derfor normalt ikke opsporet og risikerer at blive udelukket fra uddannelsesprogrammerne. Der er tale om grupper såsom langtidsledige, husassistenter osv.;

25. forbedrer den livslange uddannelse af selvstændige arbejdstagere, såsom landmænd på små bedrifter eller små jordejere, for at forbedre deres nøglekompetencer og overvinde den funktionelle analfabetisme, der virker som en bremse på den økonomiske udvikling af visse produktionssektorer;

26. udvikler særlige tilbud til kvinder, især ældre arbejdstagere, blandt hvilke funktionel analfabetisme kan være mere udbredt på grund af visse tendenser til marginalisering;

27. tilskynder til indførelse af et europæisk system til evaluering af analfabetisme, hvori der indgår indikatorer og evalueringsmetoder, som er fælles for EU-landene;

28. tilskynder til at integrere og koordinere indsatsen på områderne livslang læring, formel erhvervsuddannelse og voksenuddannelse for at opnå en samlet strategi for nedbringelse af den funktionelle analfabetisme;

C. Konklusioner på dialogen med aktørerne på lokalt og regionalt plan

29. Bekæmpelse af funktionel analfabetisme indgår som en væsentlig del af politikken for livslang læring (grunduddannelse og videreuddannelse), som ikke må forveksles med sprogpolitikken til fordel for indvandrere. Livslang læring handler om at fremme adgangen for alle til skrivning, regning og grundlæggende færdigheder.

30. Livslang læring forbedrer virksomhedens økonomiske præstationer og letter de ansattes faglige og personlige udvikling. Større tilpashed på arbejdet giver også bedre livskvalitet.

31. Uddannelsen i grundlæggende færdigheder gør det muligt at foregribe forandringer og forebygge afbrydelser i erhvervsudøvelsen. Den styrker de mest udsatte og forebygger risikoen for udstødelse.

32. Politikken for forebyggelse og bekæmpelse af utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder bør i stadig højere grand inkluderes i de almindelige politikker, så hver enkelt offentlig politik direkte eller indirekte kan deltage i den permanent.

33. Næsten 10 år efter iværksættelsen af Lissabonstrategien har de regionale og lokale myndigheder en rolle at spille som leverandører af livslang uddannelse, men også som aktører i medlemsstaterne sociale og økonomiske liv, hvor de fungerer som arbejdsgivere og leverandører af tjenesteydelser. Den funktionelle analfabetisme er et problem, der berører dem direkte i deres opgave med at levere tjenester til offentligheden. Det er vigtigt at henlede deres opmærksomhed på de eksempler på god praksis, der er indeholdt i følgende bilag, at opfordre til erfaringsudveksling og til dialog med de berørte parter, således at det lokale og det regionale niveau inddrages i udformningen og gennemførelsen af initiativer på EU-niveau.

II. BILAG

Figur 2: Personer med ringe læsefærdigheder (15-årige) på PISA-skalaen over læsefærdigheder i EU og udvalgte tredjelande i 2000 og 2006 (Kilde: OECD)

Eksempler på god praksis:

— En telefonisk hjælpetjeneste med rådgivning og tilbud om læse- og skrivekurser.

— Voksenundervisningsprogrammer for specifikke målgrupper.

— Overrækkelse af beviser for uddannelse efter afsluttet skolegang i partnerskab med universiteter.

— Uddannelsesmæssige, kulturelle og sociale foranstaltninger for familier for at gøre det lettere for dem at støtte deres børn og kæmpe mod frafaldet i skolerne.

— Introduktion af kulturelle vaner som led i familieprogrammer, især for omrejsende familier.

— Læsning som forebyggelse af funktionel analfabetisme i landdistrikter.

— Undervisnings- og forebyggelsestiltag over for småbørn og lidt ældre børn på biblioteker.

— Uddannelse af forældre, så de kan støtte deres børns skolegang.

— Adgang til grundlæggende kompetencer for indsatte i fængsler.

— Støtte til erhvervsmæssig integration af unge skolesøgende, som har store problemer med de grundlæggende færdigheder.

— Indlæring af grundlæggende færdigheder og integration gennem kurser, der gør brug af digitale medier.

— Udformning af skræddersyede grundkurser for ansatte.

— Iværksættelse af grundkurser for ansatte i regionale og lokale forvaltninger.

— Adgang til grundlæggende kompetencer for landarbejdere med grundskoleniveau.

— Indkredsning af arbejdstagernes behov for grunduddannelse i forhold til deres arbejdsfunktion.

— Uddannelse i grundlæggende færdigheder i virksomheden.

— Bevidstgørelse af beslutningstagerne.

— Udvikling af regionale strategier og handlingsplaner sammen med lokale aktører.

— Udbygning af retten til uddannelse i virksomheden.

— Konsolidering af lærlinges grundlæggende færdigheder som led i deres uddannelse og validering af de resultater, de har opnået gennem erfaring.

— Uddannelse i grundlæggende færdigheder i virksomheden med henblik på at garantere karriereforløbet.

— Indførelse af vekseluddannelse for at lette overgangen mellem skole og arbejde.

— Kurser i anvendelse af de nye informations- og kommunikationsteknologier samt internettet.

— Oprettelse af offentlige kontaktpunkter for at løse forståelsesproblemer i forbindelse med de offentlige transportmidler.

— Programmer for opsporing af utilstrækkelige læse- og skrivefærdigheder i de regionale og lokale forvaltninger.