Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet« () (98/C 407/06)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 6. februar 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 100 A at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Robert J. Moreland til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. juli 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 357. plenarforsamling af 9. og 10. september 1998, mødet den 9. september 1998, med 93 stemmer for, 3 imod og 2 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning: Kommissionens forslag

1.1. Dette direktivforslag er en udløber af reaktionen på Kommissionens grønbog fra 1995 (). Det er imidlertid også det seneste resultat af den strøm af lovgivning, der blev indledt med den oprindelige grønbog fra 1988 om ophavsret og ophavsretsbeslægtede rettigheder i informationssamfundet (). Der er sandsynligvis tale om det hidtil vigtigste forslag.

1.2. Direktivet har to formål: for det første at fortsætte harmoniseringen af ophavsret og beslægtede rettigheder med udgangspunkt i grønbogen og for det andet at gennemføre de nylige traktater fra Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO), der henholdsvis drejer sig om ophavsret og fremførelser og fonogrammer, og som blev vedtaget i Genève i december 1996 i fællesskabslovgivningen.

1.3. Forslagene falder generelt i tråd med dels ØSU's kommentarer til grønbogen, dels WIPO-traktaterne. Kommissionen har vedtaget en strategi med fire elementer, der går ud på:

1.3.1. at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten;

1.3.2. at bevare den maksimale fleksibilitet for medlemsstaterne i henhold til nærhedsprincippet;

1.3.3. at beskytte og værne om den intellektuelle ejendomsret, især retten til online-indhold, samt

1.3.4. at opveje behovet for at beskytte den intellektuelle ejendomsret med brugernes og almenhedens rettigheder.

1.4. Det centrale diskussionsemne drejer sig om, i hvilken udstrækning det bør være op til de enkelte medlemsstater at fortolke undtagelserne fra den harmoniserede ophavsret og beslægtede rettigheder. Det nuværende forslag lader det med andre ord fortsat overvejende være op til medlemsstaterne at vurdere de nøjagtige undtagelser. Disse undtagelser omfatter bl.a. fotokopiering, ikke-kommercielle anvendelser for syns- og hørehæmmede, nyhedsrapportering og anskaffelser til biblioteker og lignende offentlige informationssteder. Kommissionens strategi går grundlæggende ud på at finde en balance mellem at sikre, at der ikke er nogen handelshindringer, og samtidig betone princippet om ikke-indblanding i medlemsstaternes kulturelle mangfoldighed.

2. Generelle bemærkninger

2.1. En analyse af Kommissionens forslag bør tage udgangspunkt i Kommissionens strategi om at finde en balance, hvor eftertrykket lægges på at sikre, at undtagelserne ikke fastholder eller skaber klare handelshindringer for handlen inden for Fællesskabet. I den henseende falder Kommissionens strategi i tråd med ØSU's syn på grønbogen fra 1995, hvor ØSU understregede, at det i betragtning af kompleksiteten i og forskellene mellem medlemsstaternes lovgivning var vigtigt at kunne prioritere.

2.2. I betragtning af dels emnets kompleksitet og hvor lang tid det tager at gennemføre EU-lovgivning, dels Kommissionens påskønnelsesværdige strategi, der fokuserer på de vigtigste handelshindringer enkeltvis, er dette en korrekt fremgangsmåde. Der bør imidlertid tages fat i og hurtigst muligt træffes foranstaltninger imod eventuelle problemer, så snart de kan udgøre en handelshindring.

2.3. ØSU ønsker ikke, at der skal ændres ved de dele af direktivforslaget, som blot omsætter dele af WIPO-traktaten til fællesskabslovgivningen.

2.4. ØSU giver derfor sin generelle tilslutning til direktivforslaget, men ønsker at fremføre en række særlige bemærkninger. Artikel 5 i direktivforslaget er klart det område, som kræver de grundigste overvejelser.

3. Bestemte artikler

3.1. Præambel

3.1.1. Der er for mange betragtninger i direktivforslaget. De afsnit, som er en ren gentagelse, bør slettes, og de, som forklarer eller uddyber teksten, bør flyttes til direktivets egentlige lovdel.

3.2. Artikel 1, stk. 2

3.2.1. Efter ordet »andet« kunne tilføjes »udtrykkeligt«, da dette vil komme argumenter om, at andre bestemmelser, implicit underkender tidligere lovgivning, i forkøbet.

3.2.2. ØSU foreslår, at Kommissionen kodificerer al EU-lovgivning om ophavsret og beslægtede rettigheder i ét direktiv og derigennem gør referencesøgningen lettere.

3.3. Artikel 2

Denne artikel afspejler og harmonerer generelt med udlejningsdirektivet (). For mange medlemsstater er det vigtigste nye forslag, for så vidt angår reproduktionsrettigheder, kravet om, at en sådan ret skal gælde såvel midlertidig eller kortvarig reproduktion som permanent reproduktion. Dette hilses velkommen: Informationssamfundet vil kun blive fremmet, hvis rettighedshaverne kan kontrollere det, som i sidste ende vil være den eneste kommercielle udnyttelse af deres værker on-line, nemlig fremstilling og brug af midlertidige eller kortvarige kopier.

3.4. Det bør noteres, at der ikke kan gives enerettigheder til radio- og tv-spredning på flere kanaler.

3.5. Artikel 3

Artikel 3, stk. 1, forsøger i en meget omhyggeligt formuleret definition at behandle spørgsmålet om ophavsmænds eneret til at tillade eller forbyde offentliggørelse af deres værker på Internettet, herunder bl.a. på World Wide Web. Man bør lægge stor vægt på at sikre, at definitionen vil kunne stå sin prøve, når teknologien forandrer sig: dette gælder især brugen af intelligente agenter og Push- snarere end Pull-teknologi - dvs. den proaktive brug af teknologi til at stille kopier af værker til rådighed for Internet-brugere, uden at disse selv behøver at anmode om værket via en webbrowser.

3.6. Artikel 4

3.6.1. Denne artikel omhandler spredningsretten, dvs. ophavsmænds ret til at kontrollere spredningen af fysiske kopier af deres værker. Det vigtigste juridiske spørgsmål i den forbindelse er, hvorvidt denne ret bør »udtømmes« ved et første salg i Fællesskabet alene eller på verdensplan - altså om importen fra et tredjeland af en lovlig fysisk kopi af et værk, som har tilladelse til at blive solgt i tredjelandet, bør tillades uden samtykke fra indehaveren af de tilsvarende rettigheder i Fællesskabet. Dette spørgsmål er især relevant i forbindelse med den såkaldte »parallelimport« fra USA, hvor f.eks. cd'er til den almindelige forbruger ofte er billigere.

3.6.2. I betragtning af markedets nuværende tilstand og især det faktum, at andre store handelsjurisdiktioner har tilsvarende regler, finder ØSU, at Kommissionen gjorde ret i at anvende EF-konsumption snarere end international konsumption. Som udgangspunkt anbefaler ØSU imidlertid, at afsnittet ændres for at fjerne enhver tvivl. (En lignende ordlyd i direktivet om harmonisering af varemærkelovgivningen har f.eks. medført sagsanlæg og skabt forvirring, der bør undgås).

3.6.3. Den foreslåede ændring ser ud som følger:

En ny artikel 4, stk. 3, tilføjes:

»Distributionsretten skal ikke udtømmes ved salg eller overførelse af ejerskab til tredjelande af originalværker eller af kopier af noget værk, med eller uden rettighedshaverens samtykke.«

3.6.4. En udvidelse af konsumptionsområdet kunne overvejes, men kun på et gensidigt grundlag og via forhandlinger, der skal sikre retfærdig og gensidig behandling af værker og kopier af værker, der har deres oprindelse i Fællesskabet.

3.7. Artikel 5

Denne artikel fastsætter undtagelserne fra de enerettigheder, der er nævnt i artikel 2 og 3.

3.7.1. Artikel 5, stk. 1

3.7.1.1. Den første undtagelse er »midlertidige reproduktionshandlinger«. Denne skal sikre, at den tilfældige opbevaring af kopier af værker på f.eks. computerservere mellem en webserver og computeren med slutbrugerens webbrowser er undtaget. Det afgørende er, om den midlertidige reproduktion har nogen »selvstændig økonomisk værdi«: det burde måske fremgå tydeligt, at den selvstændige økonomiske værdi, som der er tale om, er den selvstændige økonomiske værdi ved at anvende det pågældende værk, ikke ved at overføre det.

3.7.1.2. Stykket bør udvides og præciseres. Enhver reproduktion, der i realiteten er en konsumption af værket, såsom den midlertidige kopiering af programmer eller data i hukommelsen for at udnytte eller få adgang til sådanne værker, f.eks. i forbindelse med opkoblingen til online databaser, bør kun være tilladt med rettighedshaverens tilladelse.

3.7.1.3. Denne artikel overlapper først og fremmest det forestående kommissionsforslag om retligt ansvar, der går ud på at harmonisere det retlige ansvar for on-line-aktiviteter i hele Fællesskabet. Ophavsretlige regler er ikke nødvendigvis den rette måde at løse problemerne i forbindelse med tjenesteleverandørens ansvar på, fordi disse regler ikke blot vedrører intellektuel ejendom, men de to direktiver bør knyttes tæt sammen, og såfremt de ikke kan vedtages samtidig, bør direktivet om retligt ansvar vedtages hurtigst muligt efter det foreliggende.

3.7.2. Artikel 5, stk. 2 og 5, stk. 3

3.7.2.1. I de resterende bestemmelser fastlægges de nøjagtige undtagelser fra den eneret til reproduktion, der allerede er fastsat. Disse undtagelser overlades til medlemsstaternes skøn. ØSU er generelt bekymret over, at disse forslag giver medlemsstaterne så mange valgmuligheder, at dette fortsat kan indebære handelshindringer inden for Fællesskabet, og mener følgelig, at Kommissionen bør kontrollere, at medlemsstaternes brug af disse dispensationer i praksis ikke skaber sådanne hindringer.

3.7.2.2. Den vigtigste undtagelse gælder enkeltpersoners privatkopiering af lyd-, video- eller audiovisuelle værker. Kommissionen har tre valgmuligheder i den forbindelse:

- man kan fuldstændig harmonisere lovgivningen om privatkopiering ved at give uindskrænket ret til enten at tillade eller forbyde en sådan kopiering,

- man kan nøjes med at harmonisere digital kopiering, eller

- overlade spørgsmålet til medlemsstaterne.

3.7.2.3. ØSU støtter Kommissionens strategi, der er opridset i begrundelsens kommentar til artikel 5, stk. 6, og ifølge hvilken Kommissionen nøje vil følge markedsudviklingen hvad angår digital privatkopiering og høre de berørte parter i anden halvdel af 1998. Konsultationsprocessen vil med god grund fokusere på de teknologiske aspekter og ligevægten mellem rettigheder og interesser. ØSU håber dels at blive hørt i denne proces, dels at høringsprocessen ikke vil trække i langdrag, men hurtigst muligt kan udmøntes i et kommissionsforslag.

3.7.2.4. Indtil da er det korrekt at overlade spørgsmålet om digital kopiering til medlemsstaterne; ØSU ønsker ikke at lægge begrænsninger på borgernes rent private aktiviteter, navnlig ikke når privatkopiering er nødvendig for at beskytte børn (dvs. når forældrene optager programmer for at se disse, når børnene ikke er til stede).

3.7.2.5. Restriktionen i artikel 5, stk. 3, litra b), til gavn for syns- og hørehæmmede bør i betragtning af det faktum, at restriktionen udelukkende gælder ikke-kommercielle formål, udvides til at omfatte alle handicappede. Rådet burde også anmode Kommissionen om at udarbejde lovgivning, som gør denne undtagelse obligatorisk.

3.7.2.6. ØSU bemærker, at de dispensationer, som medlemsstaterne har til rådighed, giver dem mulighed for enten at fuldstændig slutte med at behandle sådanne handlinger som ophavsretskrænkelser eller indføre en ordning for udbetaling af rimelige vederlag i forbindelse med sådanne handlinger.

3.7.2.7. Endelig er der mange mindre undtagelser fra den almene reproduktionsret i medlemsstaternes nuværende ophavsretslovgivning - f.eks. retten i visse medlemsstater til at tage en tilfældig kopi af et værk til brug i en radio- eller tv-udsendelse eller filme en bygning, eller myndighedernes ret til at sikre og kontrollere overensstemmelse med mediestandarder. Sådanne mindre undtagelser bør fortsat være tilladte via en tilføjelse til artikel 5, stk. 3, vedrørende mindre undtagelser, som ikke er til skade for handlen i Fællesskabet.

3.8. Artikel 6

3.8.1. Denne artikel skal sikre, at medlemsstaterne indfører en passende beskyttelse mod fremstilling og distribution af systemer, »hvis formål eller anvendelser kun har begrænset kommerciel betydning« ud over omgåelse af tekniske foranstaltninger, der har til formål at beskytte rettighedshaverens ophavsret eller især at hindre kopiering.

3.8.2. Dette forslag må nødvendigvis være et kompromis mellem nogle rettighedshaveres ønske om større kontrol med et hvilket som helst system, der overvejende eller lejlighedsvist gør det muligt at omgå bestemte teknologiske foranstaltninger (bl.a. dobbelt-båndoptagere, der foruden mange legale anvendelsesformål også kan misbruges), og forbrugernes ret til at anvende sådanne systemer til legale formål. Efter ØSU's opfattelse har man fundet en korrekt balance, men forbuddet bør også gælde systemer, der »promoveres, reklameres for eller markedsføres med en sådan omgåelse som det udtrykkelige formål« 7

3.9. Artikel 7

Formålet med denne artikel er at sikre en tilstrækkelig retlig beskyttelse mod fjernelse eller ændring af elektroniske oplysninger om rettighedsforvaltning. ØSU er enig i bemærkningen om, at ordninger for indhentning af oplysninger om rettighedsforvaltning fortsat bør gennemføres efter frivillighedens princip, dvs. at der ikke bør indføres formalitetskrav, som ikke er hjemlet i Berner-konventionen.

3.10. Artikel 8

3.10.1. ØSU har tidligere anmodet om, at ophavsretslovgivningen burde indeholde »retsmidler«. Denne artikel forpligter medlemsstaterne til at indføre »passende sanktioner og retsmidler« i tilfælde af overtrædelser af de rettigheder, der er fastsat i dette direktiv. Disse sanktioner bør både være effektive, stå i et rimeligt forhold til krænkelsen og have en afskrækkende virkning. ØSU anbefaler, at man anmoder medlemsstaterne om en mere detaljeret liste over sanktioner, herunder effektive midlertidige retsmidler samt omkostningseffektive retsmidler.

3.10.2. ØSU opfordrer også Kommissionen til at holde sig løbende underrettet om medlemsstaternes indførelse af passende retsmidler og fokusere på åbenlyse mangler fra medlemsstaternes side.

3.11. Artikel 10

ØSU bemærker, at artikel 10, stk. 2, er en omsætning af en bestemmelse i WIPO-traktaterne. Kommissionen bør løse eventuelle uklarheder i den udstrækning, dette er i overensstemmelse med forpligtelserne i denne traktat.

3.12. Artikel 11

ØSU hilser med tilfredshed, at Kommissionen hvert tredje år vil offentliggøre en beretning, og at ØSU er en af beretningens officielle modtagere.

Bruxelles, den 9. september 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 108 af 7.4.1998, s. 6.

() Grønbog om ophavsret og ophavsretsbeslægtede rettigheder i informationssamfundet, KOM(95) 382 endelig udg. af 19.7.1995; ØSU's udtalelse 91/96, EFT C 97 af 1.4.1996.

() Grønbog om ophavsretten og den teknologiske udfordring - spørgsmål vedrørende ophavsret der kræver øjeblikkelig handling, KOM(88) 172 endelig udg. af 7.6.1998; ØSU's udtalelse 74/89, EFT C 71 af 23.3.1989.

() Rådets direktiv 92/100/EØF om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret, EFT L 346 af 27.11.1992, ØSU's udtalelse 876/91, EFT C 269 af 14.10.1991, s. 54.