[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 16.5.2007

SEK(2007) 621 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS BESLUTNING

om ophævelse af beslutning 2005/186/EF om et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Baggrund

I traktatens artikel 104 fastslås det, at medlemsstaterne skal undgå uforholdsmæssigt store underskud, og der fastlægges en procedure til identifikation og korrektion af disse. Denne procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud er nærmere beskrevet i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten. Ifølge traktatens artikel 104, stk. 2, skal Kommissionen overvåge overholdelsen af budgetdisciplinen på grundlag af to kriterier, nemlig a) om det forventede eller faktiske offentlige underskud overstiger referenceværdien på 3 % af BNP (medmindre overskudskvoten er faldet væsentligt og vedvarende og har nået et niveau, der ligger tæt på referenceværdien, eller overskridelsen af referenceværdien kun er exceptionel og midlertidig, og nævnte procentdel fortsat ligger tæt på referenceværdien), og b) om den offentlige gæld overstiger referenceværdien på 60 % af BNP (medmindre gældskvoten mindskes tilstrækkeligt og nærmer sig referenceværdien med en tilfredsstillende hastighed).

I henhold til protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten, er det Kommissionens ansvar at fremlægge data til gennemførelse af proceduren. Som en del af gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette oplysninger om det offentlige underskud og den offentlige gæld samt andre relaterede variabler til Kommissionen to gange årligt, nemlig før den 1. april og før den 1. oktober, jf. artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 3605/93[2],[3].

Den 12. maj 2004 indledte Kommissionen proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Malta med vedtagelse af en rapport i henhold til artikel 104, stk. 3, som byggede på et offentligt underskud på 9,7 % af BNP og en offentlig gæld på 72 % af BNP i 2003[4]. Den 5. juli 2004 traf Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, afgørelse om, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta[5]. Samtidig rettede Rådet, ligeledes på grundlag af en henstilling fra Kommissionen, henstillinger i henhold til artikel 104, stk. 7, til Malta med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2006[6].

I sin henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7, henstillede Rådet til de maltesiske myndigheder, at de:

- bringer den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør så hurtigt som muligt

- træffer foranstaltninger på mellemlang sigt med henblik på at opfylde målet om at bringe underskuddet ned under 3 % af BNP i 2006 på troværdig og holdbar vis efter den kurs for reduktion af underskuddet, der er beskrevet i Rådets udtalelse af 5. juli 2004 om konvergensprogrammet fra maj 2004

- beslutsomt gennemfører de foranstaltninger, der er fastsat i konvergensprogrammet fra maj 2004, navnlig foranstaltningerne af strukturel karakter med sigte på at rationalisere og nedbringe udgifterne

- inden den 5. november 2004 træffer virkningsfulde foranstaltninger, så de fastsatte mål for underskuddet i 2005 kan nås

- sikrer, at stigningen i gældskvoten bremses i 2005 og derefter vendes til et fald, således som det er fastsat i Rådets udtalelse om konvergensprogrammet, der blev forelagt i maj 2004.

Endvidere opfordrede Rådet de maltesiske myndigheder "til at sikre, at budgetkonsolideringen hen mod den mellemfristede målsætning om en budgetsituation tæt på balance eller i overskud fastholdes efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud".

Tabel 1: Tilpasning godkendt af Rådet den 5. juli 2004

% af BNP, medmindre andet er angivet | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

Offentlig saldo Offentlig bruttogæld p.m.: Real BNP-vækst (%) | -9,7 72,0 -1,7 | -5,2 72,1 1,1 | -3,7 72,4 1,7 | -2,3 70,5 2,1 | -1,4 70,4 2,1 |

Kilde : Rådets henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7, rettet til Malta og Rådets udtalelse om Maltas konvergensprogram fra maj 2004, som begge blev vedtaget den 5. juli 2004.

Den 22. december 2004 konkluderede Kommissionen i en meddelelse[7], som Rådet tog til efterretning den 18. januar 2005, at den maltesiske regering havde fulgt Rådets henstilling og truffet virkningsfulde foranstaltninger i forhold til de påtænkte foranstaltninger for at opfylde underskudsmålet for 2005 inden fristen den 5. november 2004.

I henhold til artikel 104, stk. 12, skal en rådsbeslutning om forekomsten af et uforholdsmæssigt stort underskud ophæves på grundlag af en henstilling fra Kommissionen, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.

2. Den seneste tids udvikling i underskuddet

Ifølge de seneste oplysninger toppede det offentlige underskud med 10 % af BNP i 2003, hvis man medregner en udgiftsforøgende engangsforanstaltning på 2,9 % af BNP i form af omstruktureringen af to statsejede skibsværfter. Derefter fulgte underskudskvoten en nedadgående kurs og faldt til 4,9 % af BNP i 2004 og til 3,1 % af BNP i 2005.

På grundlag af data tilvejebragt af Kommissionen (Eurostat)[8] i overensstemmelse med artikel 8g, stk. 1, i forordning (EF) nr. 3605/93 efter indberetning fra Malta inden den 1. april 2007 androg det offentlige underskud 2,6 % af BNP i 2006[9].

Selv om resultatet for det offentlige underskud i 2004 og 2005 var noget bedre end den underskudsreduktionskurs, Rådet havde anbefalet i henhold til artikel 104, stk. 7, lå resultatet for 2006 en smule over denne kurs. Alligevel var underskudskvoten for 2006 en smule bedre end det officielle mål som fastsat i opdateringen af konvergensprogrammet fra januar 2006 (2,7 %).

Faldet i det offentlige underskud blev indledt under ugunstige vækstbetingelser og er fortsat under det seneste økonomiske opsving. Den samlede tilpasning igennem perioden 2003-2006 androg 7,4 procentpoint af BNP. Omkring fire procentpoint af reduktionen af underskudskvoten i perioden 2003-2006 udgjordes af højere indtægter, som afspejlede ændringer i den indirekte beskatning og regeringens kampagne i løbet af disse år for at opnå en mere effektiv skatteopkrævning. En lavere udgiftskvote er forklaringen på de resterende 3½ procentpoint[10], som blev understøttet af en nedgang i de samlede kapitaludgifter, primært som følge af en mere udstrakt brug af engangsforanstaltninger (nemlig afhændelse af jord, hvilket traditionelt bogføres som negative udgifter). Således tegnede de underskudsreducerende engangsforanstaltninger sig i perioden 2004-2006 gennemsnitligt for omkring 1 % af BNP pr. år. Uden disse engangsforanstaltninger ville underskuddet for 2006 fortsat have ligget over referenceværdien, nemlig på 3,3 % af BNP.

I strukturelle termer, dvs. konjunkturkorrigeret og korrigeret for engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, anslås underskuddet at være blevet forbedret fra omkring 6½ % af BNP i 2003 til omkring 3¾ % i 2005. I 2006 faldt det strukturelle underskud yderligere til 2¾ % af BNP[11].

I sin henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7, opfordrede Rådet Malta til at træffe strukturelle foranstaltninger med henblik på at rationalisere og reducere de statslige udgifter. Igennem perioden 2004-2006 blev en række foranstaltninger af denne art gennemført. Konkret tog foranstaltningerne sigte på at beskære antallet af ansatte i den offentlige sektor, forbedre arbejdsmetoderne og højne den samlede effektivitet i centralt placerede offentlige virksomheder med det formål at reducere de offentlige overførsler. Offentlige virksomheder, som blev anset for at spille en central strategisk rolle, er blevet omstruktureret, mens andre, der blev identificeret som spillende en mindre central rolle, er blevet privatiseret. Endvidere blev der kun ansat personale til den offentlige sektor på ren behovsbasis. De begrænsede lønstigninger, der indgår i den nye flerårige kollektive overenskomst for offentligt ansatte, som dækker perioden 2005-2010, var en anden faktor, som bidrog til faldet i udgiftskvoten. Udgiftskontrollen blev også strammet op ved at skærpe kravene for berettigelse til sociale ydelser og etablering af den nødvendige infrastruktur til nedbringelse af dagpengesvindel.

3. Underskudsudsigter for 2007 og derefter

Ifølge prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene ventes det offentlige underskud at falde yderligere og nå ned på 2,1 % af BNP i 2007 og, med en uændret politik, til 1,6 % af BNP i 2008. Dette ventes opnået på baggrund af en fortsat økonomisk vækst igennem prognoseperioden. Det lavere offentlige underskud i 2007 skyldes et fald i udgiftskvoten på lige under 1 procentpoint af BNP. Faldet i den aktuelle udgiftskvote, som understøttes af det faldende offentlige forbrug og de faldende renteudgifter, ventes at mere end opveje stigningen i de faste offentlige bruttoinvesteringer. For 2008 forklares reduktionen i underskudskvoten med et forventet fald i den samlede udgiftskvote, som primært afstedkommes af et kraftigt fald i de offentlige investeringer sammenholdt med afslutningen på en større facilitet i sundhedssektoren. Udtrykt som en procentdel af BNP ventes de samlede indtægter at falde i 2007 og 2008, primært som følge af en nedgang i de direkte skatter og de sociale bidrag. Brugen af engangsforanstaltninger ventes i 2007 og 2008 at få mindre omfang end gennemsnitligt i de foregående år[12]. Uden at medregne engangsforanstaltninger vil underskuddet ifølge forårsprognosen fra Kommissionens tjenestegrene holde sig under referenceværdien på 3 % af BNP i 2007 (2,7 % af BNP) og falde yderligere i 2008 (1,6 %)[13].

I sammenligning med budgetindberetningen fra april 2007 forventer prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene en noget mere forsigtig nedadgående kurs i det offentlige underskud. For 2007 udgør forskellen 0,2 % af BNP og kan primært tilskrives lavere sociale bidrag, som følger den forventede lønudvikling. I 2008 udgør forskellen i underskudskvoten 0,7 % af BNP. Grunden hertil er primært, at de nationale myndigheder venter lavere udgifter både til aflønning af offentligt ansatte og til indkøb af varer og tjenesteydelser.

Ifølge prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene ventes det strukturelle underskud (dvs. det konjunkturkorrigerede underskud, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) at forbedres både i 2007 og 2008. Fra lige under 2¾ % af BNP i 2006 ventes det strukturelle underskud at falde marginalt i 2007 til lige over 2½ % af BNP og, med en uændret politik, mere markant i 2008 til omkring 1½ %. Den kombinerede indsats igennem perioden 2006-2008 på lige over et procentpoint af BNP synes i det store og hele at være i overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7, som slog til lyd for en "vedholdende budgetkonsolidering" hen imod den mellemfristede målsætning for budgetstillingen (for Maltas vedkommende en budgetstilling i balance i strukturelle termer) efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud. Selv om indsatsen 2007 er begrænset, synes den gennemsnitlige tilpasning i 2007-2008 i det store og hele at være i overensstemmelse med den årlige strukturelle forbedring på 0,5 % af BNP, som er fastsat i stabilitets- og vækstpagten for euroområdet og ERM II-medlemsstaterne.

I sin udtalelse af 27. februar 2007 om det opdaterede konvergensprogram fra december 2006[14] konstaterede Rådet, at programmet ikke tog sigte på at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i løbet af programperioden (som udløber i 2009). Endvidere konstaterede Rådet, at selv om tempoet i tilpasningen hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i programmet i årene efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud blev anset for stort set at opfylde stabilitets- og vækstpagtens krav, var der visse risici for budgetfremskrivningerne i programmet, især hvad angår de gunstige makroøkonomiske antagelser for 2008 og 2009.

4. Gældsudvikling og gældsfremskrivninger

Den offentlige gæld har oversteget referenceværdien på 60 % af BNP siden 2001. Den toppede med næsten 74 % af BNP i 2004. I overensstemmelse med Rådets henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7, blev stigningen i den offentlige gæld bremset og vendt til et fald i 2005, hvor den nåede ned på 72,4 % af BNP som følge af overskud på den primære saldo og indtægter fra privatiseringer. Endnu et fald kunne konstateres i 2006, hvor gældskvoten androg 66,5 % af BNP, hovedsagelig som følge af betydelige privatiseringsindtægter på omkring 3,5 % af BNP.

Ifølge prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene ventes gældskvoten at fortsætte på sin nedadgående kurs i 2007 og 2008. I 2007 ventes den offentlige gæld således at blive bragt ned under 66 % af BNP og at falde yderligere i 2008 til 64¼ % under antagelse af en uændret politik.

5. KONKLUSIONER

Det samlede offentlige underskud faldt fra 10 % af BNP i 2003 til 2,6 % i 2006, hvilket er under referenceværdien på 3 % af BNP. På trods af en række engangsforanstaltninger (uden hvilke underskuddet i 2006 stadig ville ligge over referenceværdien) er de foranstaltninger, der ligger til grund for underskudsreduktionen, for størstedelens vedkommende af permanent karakter. I 2006 blev den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, forbedret med lige over 1 % af BNP. Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2007 forventes det, at det samlede underskud vil indsnævres til 2,1 % af BNP i 2007 og, med en uændret politik, til 1,6 % i 2008, samtidig med at virkningen af underskudsreducerende engangsforanstaltninger ventes at aftage. Dette tyder på, at underskudskvoten er blevet bragt ned under loftet på 3 % af BNP på troværdig og holdbar vis.

Den offentlige bruttogæld faldt fra 73,9 % af BNP i 2004 til 66,5 % i 2006. Ifølge prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene forventes gældskvoten at falde yderligere til 64 % af BNP i 2008 (under antagelse af en uændret politik).

Ud fra en samlet vurdering kan det konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta er blevet korrigeret. I overensstemmelse hermed anbefaler Kommissionen, at Rådet ophæver sin beslutning om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta.

Tabel 2: Udviklingen i de offentlige finanser, 2003-2008

Henstilling med henblik på

RÅDETS BESLUTNING

om ophævelse af beslutning 2005/186/EF om et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104, stk. 12,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I henhold til Rådets beslutning 2005/186/EF[15] og på grundlag af en henstilling fra Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 6, blev det besluttet, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta. Rådet konstaterede, at det offentlige underskud var på 9,7 % af BNP i 2003 (hvoraf 2,9 % af BNP skyldtes en engangsforanstaltning), hvilket er højere end traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, mens den offentlige bruttogæld var på 72 % af BNP og sandsynligvis ville fjerne sig yderligere fra traktatens referenceværdi på 60 % af BNP i løbet af 2004.

(2) I henhold til traktatens artikel 104, stk. 7, og artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud[16] rettede Rådet på grundlag af en henstilling fra Kommissionen den 5. juli 2004 en henstilling til Malta med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2006. Henstillingen blev offentliggjort.

(3) I henhold til traktatens artikel 104, stk. 12, skal en rådsbeslutning om et uforholdsmæssigt store underskud ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.

(4) I henhold til protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten, er det Kommissionens ansvar at fremlægge data til gennemførelse af proceduren. Som led i gennemførelsen af denne protokol skal medlemsstaterne indberette oplysninger om det offentlige underskud og den offentlige gæld og andre relaterede variabler to gange årligt, nemlig før den 1. april og før den 1. oktober, jf. artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 3605/93 af 22. november 1993 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab[17].

(5) På grundlag af data fremlagt af Kommissionen (Eurostat) i overensstemmelse med artikel 8g, stk. 1, i forordning (EF) nr. 3605/93 efter indberetning fra Malta før den 1. april 2007 og på grundlag af prognosen fra foråret 2007 fra Kommissionens tjenestegrene kan der drages følgende konklusioner:

- det offentlige underskud blev reduceret fra 10 % af BNP i 2003 til 2,6 % i 2006, hvilket er under referenceværdien for underskuddet på 3 % af BNP. Dette er en smule bedre end det mål for 2006, der blev sat i det opdaterede konvergensprogram fra januar 2006, selv om det ligger noget over de mål, som Rådet gav sin tilslutning til i sin henstilling i henhold til artikel 104, stk. 7

- over halvdelen (omkring fire procentpoint) af reduktionen på 7,4 procentpoint af underskudskvoten fra 2003 til 2006 kunne tilskrives højere indtægter, hvilket afspejlede ændringer i den indirekte beskatning og en mere effektiv skatteopkrævning. En lavere udgiftskvote forklarer de resterende 3,5 procentpoint[18], hvilket delvis afspejlede en mere udstrakt brug af engangsforanstaltninger (nemlig afhændelse af jord, som traditionelt bogføres som negative udgifter). Derudover blev der opnået udgiftsreduktioner gennem nedskæringer og omstrukturering i offentlige virksomheder, ansættelsesbegrænsninger i den offentlige sektor og kontrol med de sociale ydelser. Underskudsreducerende engangsforanstaltninger tegnede sig i perioden 2004-2006 gennemsnitligt for omkring 1 % af BNP. Uden disse engangsforanstaltninger (0,7 % af BNP) ville underskuddet for 2006 fortsat have ligget over referenceværdien, nemlig på 3,3 % af BNP. I 2006 blev den strukturelle saldo (den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger) skønsmæssigt forbedret med lige over 1 % af BNP

- ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2007 forventes det, at underskuddet vil blive reduceret yderligere i 2007 til 2,1 % af BNP gennem yderligere udgiftsbesparelser. Engangsforanstaltninger ventes at andrage 0,6 % af BNP, hvilket svarer nogenlunde til omfanget i det foregående år, således at underskuddet vil holde sig under referenceværdien, selv hvis man ikke medregner engangsforanstaltningerne. Dette ligger stort set på linje med det officielle skøn for underskuddet på 1,9 % af BNP, som blev oplyst i indberetningen fra april 2007. Ifølge forårsprognosen vil underskuddet med en uændret politik falde yderligere til 1,6 % af BNP i 2008 (uden brug af engangsforanstaltninger). Dette tyder på, at underskuddet er blevet bragt ned under loftet på 3 % af BNP på troværdig og holdbar vis. Den strukturelle saldo ventes at blive forbedret marginalt i 2007 og, under antagelse af en uændret politik, med yderligere 1 procentpoint i 2008. Dette skal ses på baggrund af behovet for at gøre fremskridt hen imod den mellemfristede målsætning for budgetstillingen, som for Maltas vedkommende er et budget i balance i strukturelle termer

- den offentlige gæld faldt fra 73,9 % af BNP i 2004 til 66,5 % i 2006. Ifølge Kommissionens prognose fra foråret 2007 forventes det, at gældskvoten vil falde yderligere til omkring henholdsvis 64,3 % ved udgangen af 2008, hvorved den nærmer sig referenceværdien på 60 % af BNP.

(6) Efter Rådets opfattelse er det uforholdsmæssigt store underskud i Malta blevet korrigeret, og beslutning 2005/186/EF bør derfor ophæves —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Ud fra en samlet vurdering kan det konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Malta er blevet korrigeret.

Artikel 2

Beslutning 2005/186/EF ophæves.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Republikken Malta.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 209, 2.8.1997, s. 6. Ændret ved forordning (EF) nr. 1056/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 5).

[2] EFT L 332 af 31.12.1993, s. 7. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2103/2005 (EUT L 337 af 22.12.2005, s. 1).

[3] Maltas seneste indberetning findes på:

http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal.

[4] SEK(2004) 580.

[5] EUT L 62 af 9.3.2005, s. 21.

[6] Alle dokumenter vedrørende proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud vedrørende Malta findes på følgende websted:http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/edp/edppl_en.htm.

[7] SEK(2004) 1630.

[8] Eurostats pressemeddelelse nr. 55 af 23. april 2007.

[9] Underskudskvoterne revideres sædvanligvis – i opadgående eller nedadgående retning – efter offentliggørelsen af det første resultat i forårsindberetningen. For de fleste EU-medlemsstaters vedkommende er revisionerne sædvanligvis små og i gennemsnit ubetydeligt forskellige fra nul. For Maltas vedkommende er der i betragtning af afstanden mellem det aktuelt indberettede underskud for 2006 og referenceværdien for underskuddet ringe sandsynlighed for, at en eventuel fremtidig revision i nationalregnskabet vil øge underskudskvoten for 2006 til et niveau, der overstiger 3 % af BNP.

[10] Indregning af den omfattende udgiftsforøgende engangsforanstaltning i 2003 på 2,9 % af BNP i form af gældsomlægningen hos skibsværfterne ville betyde et lavere fald i udgiftskvoten på 0,4 procentpoint i perioden 2003—2006.

[11] Det skal understreges, at der er betydelige vanskeligheder forbundet med at beregne outputgabet og den strukturelle saldo i mange medlemsstater, især de mindre medlemsstater som Malta, hovedsagelig på grund af, at ikke alle de krævede data er disponible.

[12] Engangsforanstaltningerne i 2006 og 2007 er blevet revideret i forhold til det opdaterede konvergensprogram for 2006 for at tage højde for en transaktion (afhændelse af jord), som blev afsluttet i 2007 og retmæssigt bogført som underskudsreducerende i det år.

[13] Det konstateres, at i 2008 planlægger de maltesiske myndigheder at gennemføre underskudsreducerende engangsforanstaltninger (afhændelse af jord), der vil andrage 0,2 % af BNP.

[14] EUT C 72 af 29.3.2007, s. 9.

[15] EUT L 62 af 9.3.2005, s. 21.

[16] EFT L 209, 2.8.1997, s. 6. Ændret ved forordning (EF) nr. 1056/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 5).

[17] EFT L 332 af 31.12.1993, s. 7. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2103/2005 (EUT L 337 af 22.12.2005, s. 1).

[18] Udgiftskvoten ville være faldet i mindre omfang, hvis den omfattende udgiftsforøgende engangsforanstaltning i form af omstruktureringen af skibsværfterne på omkring 3 % af BNP i 2003 ikke medregnes.