[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 22.5.2006

KOM(2006)226 endelig

2003/0073(COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret

(Kodificeret udgave)

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. I forbindelse med Borgernes Europa lægger Kommissionen stor vægt på at forenkle fællesskabslovgivningen for at gøre den klarere og lettere tilgængelig for almindelige borgere, således at de får nye muligheder og kan udnytte de specifikke rettigheder, som fællesskabslovgivningen giver dem.

Dette mål kan ikke nås, så længe en lang række bestemmelser, som er blevet ændret gentagne gange, ofte ganske væsentligt, stadig ikke er samlet, men skal findes dels i den oprindelige retsakt, dels i senere ændringsretsakter. Det er således nødvendigt at foretage omfattende undersøgelser af mange forskellige dokumenter, der skal sammenholdes, før det kan fastslås, hvilke regler der gælder.

Som følge heraf er det af afgørende betydning, at bestemmelser, der ofte er blevet ændret, kodificeres, hvis fællesskabslovgivningen skal være klar og gennemsigtig.

2. Den 1. april 1987 besluttede Kommissionen[1] derfor at pålægge sine medarbejdere at kodificere alle retsakter senest efter den tiende ændring af dem, idet den understregede, at dette var et minimumskrav, og at tjenestegrenene skulle bestræbe sig på at kodificere de tekster, de var ansvarlige for, med endnu kortere mellemrum for at sikre, at fællesskabsreglerne var klare og lette at forstå.

3. Dette blev bekræftet i formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Edinburgh (december 1992)[2], hvori det understreges, at en kodifikation er vigtig, fordi den giver retlig sikkerhed med hensyn til, hvilke retsforskrifter der gælder vedrørende et bestemt spørgsmål på et bestemt tidspunkt.

Kodifikationen skal foretages under fuldstændig overholdelse af Fællesskabets normale lovgivningsprocedure.

Eftersom der ved kodifikation ikke må foretages nogen ændringer af indholdet i de kodificerede retsakter, har Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen i en interinstitutionel aftale af 20. december 1994 fastsat, at der kan anvendes en hasteprocedure til hurtig vedtagelse af de kodificerede retsakter.

4. Formålet med dette forslag er at foretage en kodifikation af Rådets direktiv 92/100/EØF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret[3]. Det nye direktiv træder i stedet for de forskellige retsakter, som er indarbejdet i det[4]; forslaget ændrer ikke indholdet af de retsakter, der kodificeres, men er blot en sammenskrivning af dem, og der foretages kun de formelle ændringer , der er nødvendige af hensyn til selve kodifikationen.

5. Forslaget til kodifikation er udarbejdet på grundlag af en foreløbig konsolidering på alle de officielle sprog af direktiv 92/100/EØF og retsakterne om ændring heraf, som er foretaget af Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer ved hjælp af et edb-system . Hvor artiklerne har fået nye numre, vises sammenhængen mellem de gamle og de nye numre i en tabel i bilag II til det kodificerede direktiv.

ê 92/100/EØF (tilpasset)

2003/0073(COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikelÖ 47 Õ, stk. 2, artikel Ö 55 Õog Ö 95 Õ,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[5],

efter proceduren i traktatens artikel 251[6], og

ud fra følgende betragtninger:

ê

1. Rådets direktiv 92/100/EØF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret[7] er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder[8]. Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

ê 92/100/EØF Betragtning 4

2. Udlejning og udlån af ophavsretligt beskyttede værker samt frembringelser beskyttet af ophavsretsbeslægtede rettigheder spiller en stadig større rolle for navnlig ophavsmænd, kunstnere samt producenter af fonogrammer og film. Piratvirksomhed udgør en stadig større trussel.

ê 92/100/EØF Betragtning 5

3. Rimelig beskyttelse af ophavsretligt beskyttede værker og frembringelser beskyttet af ophavsretsbeslægtede rettigheder i form af udlejnings- og udlånsrettigheder samt beskyttelse af frembringelser i form af optagelses- og udsendelsesrettigheder samt rettigheder til offentlig gengivelse kan derfor anses at være af afgørende betydning for den økonomiske og kulturelle udvikling inden for Fællesskabet.

ê 92/100/EØF Betragtning 6

4. Den beskyttelse, som ophavsretten og dermed beslægtede rettigheder yder, bør tilpasses den nye økonomiske situation, såsom nye former for udnyttelse.

ê 92/100/EØF Betragtning 7

5. Det er nødvendigt, at ophavsmænd og udøvende kunstnere sikres et rimeligt vederlag, for vedvarende at kunne hellige sig deres skabende og kunstneriske virksomhed, og de nødvendige investeringer til navnlig fremstilling af fonogrammer og film er særdeles store og risikobehæftede. Muligheden for at sikre et rimeligt vederlag og dække disse investeringer kan kun sikres effektivt, hvis de berørte rettighedshavere har en rimelig retsbeskyttelse.

ê 92/100/EØF Betragtning 8 og 9 (tilpasset)

6. Sådanne kreative, kunstneriske og igangsættende aktiviteter udøves i vidt omfang som selvstændig virksomhed. Ö I det omfang disse aktiviteter i hovedsagen består i tjenesteydelser, bør udvekslingen og udøvelsen heraf Õ fremmes ved tilvejebringelse af en harmoniseret retlig beskyttelse inden for Fællesskabet.

ê 92/100/EØF Betragtning 10

7. Medlemsstaternes lovgivning bør tilnærmes indbyrdes under overholdelse af internationale konventioner, der danner basis for mange medlemsstaters lovgivning om ophavsret og hermed beslægtede rettigheder.

ê 92/100/EØF Betragtning 11

8. Fællesskabets lovgivning vedrørende udlejnings- og udlånsrettigheder samt visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder behøver ikke række videre end til fastsættelsen af, at medlemsstaterne skal indføre udlejnings- og udlånsrettigheder for visse kategorier af rettighedshavere samt yderligere indføre ret til optagelse, radiospredning, udsendelse og offentlig gengivelse til fordel for visse kategorier af rettighedshavere på området for ophavsretsbeslægtet beskyttelse.

ê 92/100/EØF Betragtning 12

9. Det er nødvendigt at definere begreberne udlejning og udlån i dette direktivs betydning.

ê 92/100/EØF Betragtning 13 (tilpasset)

10. Af hensyn til klarheden bør udlejning og udlån i Ö dette Õ direktivs forstand ikke omfatte det forhold, at fonogrammer og film stilles til rådighed for offentlig fremvisning eller udsendelse, stilles til rådighed i udstillingsøjemed eller stilles til rådighed for brug på stedet. Udlån i direktivets forstand Ö bør ikke Õ omfatte det forhold, at offentligt tilgængelige institutioner stiller værker til rådighed for hinanden.

ê 92/100/EØF Betragtning 14

11. Når en offentligt tilgængelig institutions udlån medfører betaling af et beløb, som ikke overstiger, hvad der er nødvendigt til dækning af institutionens driftsudgifter, foreligger der ikke nogen direkte eller indirekte økonomisk eller kommerciel fordel i dette direktivs forstand.

ê 92/100/EØF Betragtning 15

12. Det er nødvendigt at indføre en ordning, som sikrer, at ophavsmænd og udøvende kunstnere oppebærer et rimeligt vederlag, som der ikke kan gives afkald på, og de skal bevare muligheden for at overlade administrationen af denne ret til rettighedshaverorganisationer, der repræsenterer dem.

ê 92/100/EØF Betragtning 16 og 17 (tilpasset)

13. Det rimelige vederlag kan erlægges i form af en eller flere betalinger i forbindelse med aftalens indgåelse eller på hvilket som helst tidspunkt derefter. Ö Der bør Õ tages hensyn til, i hvor høj grad de pågældende ophavsmænd og udøvende kunstnere har bidraget til fonogrammet eller filmen.

ê 92/100/EØF Betragtning 18 (tilpasset)

14. Det er også nødvendigt gennem en særlig ordning at beskytte i det mindste ophavsmænds rettigheder i forbindelse med offentligt udlån. Enhver foranstaltning, Ö der træffes uanset eneretten til offentligt udlån, Õ bør imidlertid være i overensstemmelse med særlig traktatens artikel Ö 12 Õ.

ê 92/100/EØF Betragtning 19 (tilpasset)

15. Ö Bestemmelserne Õ i dette direktiv Ö vedrørende ophavsretsbeslægtede rettigheder bør ikke Õ hindre medlemsstaterne i at strække den formodning, der er nævnt i Ö dette direktiv med hensyn til filmproduktionskontrakter indgået individuelt eller kollektivt af udøvende kunstnere med en filmproducent, Õ til at omfatte Ö disse Õ enerettigheder. Ö De pågældende bestemmelser bør Õ heller ikke Ö være Õ til hinder for, at medlemsstaterne kan fastsætte bestemmelser om simpel formodning for så vidt angår tilladelse til udnyttelse af de af de udøvende kunstneres enerettigheder, som er omhandlet i Ö de relevante bestemmelser i dette direktiv Õ, for så vidt denne formodningsregel er i overensstemmelse med den internationale konvention om beskyttelse af udøvende kunstnere, fremstillere af fonogrammer samt radio- og fjernsynsforetagender, (i det følgende benævnt Rom-konventionen).

ê 92/100/EØF Betragtning 20 (tilpasset)

16. Medlemsstaterne Ö bør have mulighed for at Õ fastsætte bestemmelser om en mere vidtgående beskyttelse af indehavere af ophavsretsbeslægtede rettigheder end den, der Ö forlanges i henhold til dette direktivs bestemmelser i relation til radio- og fjernsynsudsendelse og kommunikation til offentligheden Õ.

ê 92/100/EØF Betragtning 21

17. De harmoniserede udlejnings- og udlånsrettigheder samt den harmoniserende beskyttelse af ophavsretsbeslægtede rettigheder må ikke udøves på en måde, der kan føre til en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne, eller på en måde, der strider imod reglen om medieudnyttelseskronologi som anerkendt i Domstolens dom i sagen Cinéthèque SA mod Fédération nationale des cinémas français[9].

ê

18. Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne —

ê 92/100/EØF

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

KAPITEL I

UDLEJNINGS- OG UDLÅNSRETTIGHEDER

Artikel 1

Harmoniseringens genstand

1. Medlemsstaterne indfører i overensstemmelse med bestemmelserne i dette kapitel, jf. dog artikel 6, ret til at tillade eller forbyde udlejning og udlån af originalværker og eksemplarer af ophavsretligt beskyttede værker samt af andre frembringelser, der er nævnt i artikel 3, stk. 1.

ê 92/100/EØF (tilpasset)

Ö 2. Salg eller anden form for distribution af originalværker, eksemplarer af ophavsretligt beskyttede værker og andre frembringelser, jf. artikel 3, stk. 1, medfører ikke, at de i stk. 1 omhandlede rettigheder udtømmes. Õ

Ö Artikel 2 Õ

Ö Definitioner Õ

1. I dette direktiv forstås ved:

Ö a) Õ «udlejning»: det forhold, at et værk med henblik på direkte eller indirekte økonomisk eller kommerciel fordel for et begrænset tidsrum stilles til rådighed med henblik på brug

Ö b) Õ «udlån»: det forhold, at et værk for et begrænset tidsrum og ikke med henblik på direkte eller indirekte økonomisk eller kommerciel fordel stilles til rådighed med henblik på brug via offentligt tilgængelige institutioner

Ö c) »film«: filmværker eller audiovisuelle værker og levende billeder, hvad enten de er ledsaget af lyd eller ej. Õ

ê 92/100/EØF Art. 2, stk. 2 (tilpasset)

Ö 2. Den ledende instruktør af et filmværk eller audiovisuelt værk anses som dets ophavsmand eller som en af dets ophavsmænd. Medlemsstaterne kan bestemme, at andre skal anses som medindehavere af ophavsretten. Õ

ê 92/100/EØF

Artikel 3

Rettighedshavere samt værker, der er genstand for udlejnings- og udlånsrettigheder

1. Eneretten til at tillade eller forbyde udlejning og udlån tilkommer:

a) ophavsmanden, for så vidt angår hans originalværk eller eksemplarer heraf

b) den udøvende kunstner, for så vidt angår optagelsen af hans fremførelse

c) fremstilleren af fonogrammer, for så vidt angår hans fonogrammer

d) producenten af den første optagelse af en film for så vidt angår den originale film eller kopier heraf.

2. Dette direktiv omfatter ikke udlejnings- og udlånsrettigheder i forbindelse med bygningsværker og brugskunst.

ê 92/100/EØF (tilpasset)

3. De rettigheder, der er omhandlet i stk. 1, kan overføres eller overdrages, eller der kan gives licenser til udnyttelse heraf ved kontrakt.

4. Med forbehold af stk. 6 gælder det, at når udøvende kunstnere individuelt eller kollektivt indgår en kontrakt om produktion af en film med en filmproducent, formodes den udøvende kunstner, der omfattes af kontrakten, medmindre andet er fastsat heri, derved at overdrage sine udlejningsrettigheder, jf. dog artikel 5.

5. Medlemsstaterne kan Ö med hensyn til ophavsmænd Õ indføre en bestemmelse om formodning som den i stk. 4 fastsatte.

6. Medlemsstaterne kan bestemme, at undertegnelsen af en kontrakt mellem en udøvende kunstner og en filmproducent om produktion af en film indebærer tilladelse til udlejning, forudsat at der i denne kontrakt er fastsat et rimeligt vederlag som omhandlet i artikel 5. Medlemsstaterne kan også bestemme, at nærværende stykke skal finde tilsvarende anvendelse på de rettigheder, der er nævnt i kapitel II.

Artikel 4

Udlejning af edb-programmer

ê 92/100/EØF

Bestemmelserne i dette direktiv berører ikke artikel 4, litra c), i Rådets direktiv 91/250/EØF[10].

Artikel 5

Ret til rimeligt vederlag, der ikke kan gives afkald på

1. Ophavsmænd og udøvende kunstnere, der overfører eller overdrager retten til at udleje et fonogram, en original film eller en kopi af en film til en producent af fonogrammer eller film, bevarer retten til at oppebære et rimeligt vederlag for udlejningen.

2. Ophavsmændene eller de udøvende kunstnere kan ikke give afkald på retten til at oppebære et rimeligt vederlag for udlejning.

3. Retten til at oppebære et rimeligt vederlag kan administreres af rettighedshaverorganisationer, der repræsenterer ophavsmænd eller udøvende kunstnere.

4. Medlemsstaterne kan foreskrive, om og i hvilket omfang retten til at oppebære et rimeligt vederlag kan kræves administreret af rettighedshaverorganisationer, samt hos hvem vederlaget kan kræves eller inddrives.

Artikel 6

Indskrænkninger i eneretten til offentligt udlån

1. Medlemsstaterne kan gøre indskrænkninger i den eneret, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, med hensyn til offentligt udlån, såfremt i det mindste ophavsmændene oppebærer vederlag for sådant udlån. Medlemsstaterne skal frit kunne fastsætte dette vederlag under hensyn til deres målsætninger for fremme af kulturen.

2. Hvis medlemsstaterne ikke anvender den i artikel 1, stk. 1, omhandlede eneret til udlån for så vidt angår fonogrammer, film og edb-programmer, skal de i det mindste for ophavsmænds vedkommende indføre et vederlag.

3. Medlemsstaterne kan fritage visse kategorier af institutioner for at betale det i stk. 1 og 2 nævnte vederlag.

KAPITEL II

OPHAVSRETSBESLÆGTEDE RETTIGHEDER

Artikel 7

Optagelsesrettigheder

1. Medlemsstaterne foreskriver, at udøvende kunstnere har eneret til at tillade eller forbyde optagelse af deres fremførelser.

2. Medlemsstaterne foreskriver, at radio- og fjernsynsselskaber har eneret til at tillade eller forbyde optagelse af deres udsendelser, hvad enten disse sendes som trådløse eller trådbårne, herunder kabel- eller satellitfremførte udsendelser.

3. Et kabelselskab har ikke den i stk. 2 nævnte ret, hvis det blot foretager viderespredning pr. kabel af radio- eller fjernsynsselskabers udsendelser.

Artikel 8

Radio- og fjernsynsudsendelse og kommunikation til offentligheden

1. Medlemsstaterne tillægger udøvende kunstnere eneret til at tillade eller forbyde udsendelse ved hjælp af radiobølger og kommunikation til offentligheden af deres fremførelser, medmindre fremførelsen i sig selv sker ved en radio- eller fjernsynsudsendelse eller på grundlag af en optagelse.

2. Medlemsstaterne tillægger udøvende kunstnere og fonogramfremstillere ret til vederlag, som deles mellem dem, således at brugeren betaler et rimeligt, samlet vederlag, hvis et fonogram, der er udgivet i kommercielt øjemed, eller en reproduktion af et sådant fonogram, anvendes til udsendelse ved hjælp af radiobølger eller til kommunikation til offentligheden. Medlemsstaterne kan, hvis der ikke er enighed mellem de udøvende kunstnere og fonogramfremstillerne, fastlægge betingelserne for et sådant vederlags fordeling mellem dem.

3. Medlemsstaterne tillægger radio- og fjernsynsselskaber eneret til at tillade eller forbyde viderespredning af deres udsendelser ved hjælp af radiobølger samt kommunikation til offentligheden af deres udsendelser, hvis denne foretages på steder, hvortil der er offentlig adgang mod betaling af entré.

Artikel 9

Spredningsret

ê 92/100/EØF (tilpasset)

1. Medlemsstaterne giver Ö de følgende eneret til at gøre genstandene angivet i litra a) til d), herunder eksemplarer deraf, tilgængelige for almenheden ved salg eller på anden måde; denne ret benævnes i det følgende «spredningsret» Õ:

a) udøvende kunstnere for så vidt angår optagelser af deres fremførelser

b) fremstillere af fonogrammer for så vidt angår deres fonogrammer

c) producenter af den første optagelse af en film, for så vidt angår den originale film eller eksemplarer deraf

d) radio- eller fjernsynsselskaber for så vidt angår optagelser af deres udsendelser som omhandlet i artikel 7, stk. 2.

ê 92/100/EØF

2. Spredningsretten inden for Fællesskabet med hensyn til en genstand som omhandlet i stk. 1 udtømmes først, når genstanden for første gang sælges i Fællesskabet af rettighedshaveren eller med dennes tilladelse.

3. Spredningsretten berører ikke de særlige rettigheder ifølge kapitel I, særlig artikel 1, stk. 2.

4. Spredningsretten kan overføres eller overdrages, eller der kan gives licenser til udnyttelse heraf ved kontrakt.

Artikel 10

Indskrænkning i rettighederne

1. Medlemsstaterne kan indføre indskrænkninger i de i dette kapitel nævnte rettigheder i forbindelse med:

a) privat brug

b) brug af korte uddrag i forbindelse med omtale af dagsbegivenheder

c) radio- eller fjernsynsselskabers optagelse til midlertidig brug for deres egne udsendelser og under anvendelse af deres egne faciliteter

d) brug udelukkende til undervisning eller videnskabelig forskning.

2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne, for så vidt angår beskyttelsen af udøvende kunstnere, fremstillere af fonogrammer, radio- og fjernsynsselskaber og producenter af den første optagelse af film, indføre lignende indskrænkninger som dem, de indfører med hensyn til beskyttelsen af ophavsretten til litterære og kunstneriske værker.

Tvangslicens kan dog kun meddeles i det omfang, det er foreneligt med Rom-konventionen.

ê 2001/29/EF Art. 11, stk. 1, litra b) (tilpasset)

3. Indskrænkningerne Ö som omhandlet i stk. 1 og 2 Õ anvendes kun i visse specielle tilfælde, der ikke strider mod den normale udnyttelse af frembringelsen og ikke indebærer urimelig skade for rettighedshavernes legitime interesser.

ê 92/100/EØF (tilpasset)

KAPITEL III

FÆLLES BESTEMMELSER

Artikel 11

Anvendelsestidspunkt

1. Dette direktiv finder anvendelse på alle ophavsretligt beskyttede værker, fremførelser, fonogrammer, radio- og fjernsynsudsendelser og på den første optagelse af film af den Ö heri Õ nævnte art, som den 1. juli 1994 stadig Ö var Õ beskyttet i henhold til medlemsstaternes lovgivning om ophavsret og hermed beslægtede rettigheder, eller som på den dato Ö opfyldte Õ kriterierne for beskyttelse efter dette direktiv.

ê 92/100/EØF

2. Dette direktiv berører ikke udnyttelser, der har fundet sted inden den 1. juli 1994.

ê 92/100/EØF (tilpasset)

3. Medlemsstaterne kan fastsætte, at rettighedshaverne anses for at have givet deres tilladelse til udlejning eller udlån af en frembringelse som omhandlet i artikel 3, stk. 1 Ö , litra a) til d) Õ, når det kan godtgøres, at frembringelsen er blevet stillet til rådighed for tredjemand i dette øjemed eller er erhvervet inden den 1. juli 1994.

Medlemsstaterne kan imidlertid, især hvis Ö frembringelsen Õ er en digitaloptagelse, fastsætte, at rettighedshaverne skal have ret til at oppebære et rimeligt vederlag for udlejning eller udlån af frembringelsen.

4. Medlemsstaterne skal ikke nødvendigvis anvende bestemmelserne i artikel 2, stk. 2, på filmværker eller audiovisuelle værker, der er produceret inden den 1. juli 1994.

5. Med forbehold af stk. 3 berører dette direktiv ikke kontrakter, der er indgået før Ö den 19. november 1992 Õ, jf. dog stk. 7.

ê 92/100/EØF

6. Medlemsstaterne kan med forbehold af stk. 7 fastsætte, at når rettighedshavere, der erhverver nye rettigheder i henhold til de nationale bestemmelser, der vedtages som led i gennemførelsen af dette direktiv, inden den 1. juli 1994 har givet deres tilladelse til udnyttelse, formodes de at have overdraget den nye eneret.

7. For kontrakter indgået før den 1. juli 1994 skal den i artikel 5 nævnte ret til et rimeligt vederlag, der ikke kan gives afkald på, kun gælde, såfremt ophavsmænd eller udøvende kunstnere eller disses repræsentanter har indgivet anmodning herom inden den 1. januar 1997. Hvis rettighedshaverne ikke når til enighed herom, kan medlemsstaterne fastsætte niveauet for et sådant rimeligt vederlag.

Artikel 12

Forholdet mellem ophavsret og beslægtede rettigheder

Beskyttelsen af ophavsretsbeslægtede rettigheder i henhold til dette direktiv berører i ingen henseende beskyttelsen af ophavsret.

ê 92/100/EØF (tilpasset)

Artikel 13

Ö Meddelelse Õ

1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de væsentligste nationale retsforskrifter Ö udstedt Õ på det område, der er omfattet af dette direktiv.

ê

Artikel 14

Ophævelse

Direktiv 92/100/EØF som ændret ved de direktiver, der er nævnt i bilag I, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag I, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.

Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.

Artikel 15

Ikrafttrædelse

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

ê 92/100/EØF (tilpasset)

Artikel 16

Ö Adressate r Õ

ê 92/100/EØF

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

é

BILAG I

Del A

Ophævet direktiv med ændringer(jf. artikel 14)

Rådets direktiv 92/100/EØF (EFT L 346 af 27.11.1992, s. 61) |

Rådets direktiv 93/98/EØF (EFT L 290 af 24.11.1993, s. 9) | Udelukkende artikel 11, stk. 2 |

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF (EFT L 167 af 22.6.2001, s. 10) | Udelukkende artikel 11, stk. 1 |

Del B

Liste over frister for gennemførelse i national ret(jf. artikel 14)

Direktiv | Gennemførelsesfrist |

92/100/EØF | 1. juli 1994 |

93/98/EØF | 1. juli 1995 |

2001/29/EF | 22. december 2002 |

_____________

BILAG II

Sammenligningstabel

Direktiv 92/100/EØF | Nærværende direktiv |

Artikel 1, stk. 1 | Artikel 1, stk. 1 |

Artikel 1, stk. 2 | Artikel 2, stk. 1, indledende tekst og litra a) |

Artikel 1, stk. 3 | Artikel 2, stk. 1, litra b) |

Artikel 1, stk. 4 | Artikel 1, stk. 2 |

Artikel 2, stk. 1, indledende tekst | Artikel 3, stk. 1, indledende tekst |

Artikel 2, stk. 1, første led | Artikel 3, stk. 1, litra a) |

Artikel 2, stk. 1, andet led | Artikel 3, stk. 1, litra b) |

Artikel 2, stk. 1, tredje led | Artikel 3, stk. 1, litra c) |

Artikel 2, stk. 1, fjerde led, første punktum | Artikel 3, stk. 1, litra d) |

Artikel 2, stk. 1, fjerde led, andet punktum | Artikel 2, stk. 1, litra c) |

Artikel 2, stk. 2 | Artikel 2, stk. 2 |

Artikel 2, stk. 3 | Artikel 3, stk. 2 |

Artikel 2, stk. 4 | Artikel 2, stk. 3 |

Artikel 2, stk. 5 | Artikel 2, stk. 4 |

Artikel 2, stk. 6 | Artikel 2, stk. 5 |

Artikel 2, stk. 7 | Artikel 2, stk. 6 |

Artikel 3 | Artikel 4 |

Artikel 4 | Artikel 5 |

Artikel 5, stk. 1 til 3 | Artikel 6, stk. 1 til 3 |

Artikel 5, stk. 4 | - |

Artikel 6 | Artikel 7 |

Artikel 8 | Artikel 8 |

Artikel 9, stk. 1, indledende tekst og afslutning | Artikel 9, stk. 1, indledende tekst |

Artikel 9, stk. 1, første led | Artikel 9, stk. 1, litra a) |

Artikel 9, stk. 1, andet led | Artikel 9, stk. 1, litra b) |

Artikel 9, stk. 1, tredje led | Artikel 9, stk. 1, litra c) |

Artikel 9, stk. 1, fjerde led | Artikel 9, stk. 1, litra d) |

Artikel 9, stk. 2, 3 og 4 | Artikel 9, stk. 2, 3 og 4 |

Artikel 10, stk. 1 | Artikel 10, stk. 1 |

Artikel 10, stk. 2, første punktum | Artikel 10, stk. 2, første afsnit |

Artikel 10, stk. 2, andet punktum | Artikel 10, stk. 2, andet afsnit |

Artikel 10, stk. 3 | Artikel 10, stk. 3 |

Artikel 13, stk. 1 og 2 | Artikel 11, stk. 1 og 2 |

Artikel 13, stk. 3, første punktum | Artikel 11, stk. 3, første afsnit |

Artikel 13, stk. 3, andet punktum | Artikel 11, stk. 3, andet afsnit |

Artikel 13, stk. 4 | Artikel 11, stk. 4 |

Artikel 13, stk. 5 | - |

Artikel 13, stk. 6 | Artikel 11, stk. 5 |

Artikel 13, stk. 7 | Artikel 11, stk. 6 |

Artikel 13, stk. 8 | - |

Artikel 13, stk. 9 | Artikel 11, stk. 7 |

Artikel 14 | Artikel 12 |

Artikel 15, stk. 1 | - |

Artikel 15, stk. 2 | Artikel 13 |

- | Artikel 14 |

- | Artikel 15 |

Artikel 16 | Artikel 16 |

- | Bilag I |

- | Bilag II |

_____________

[1] KOM(87) 868 PV.

[2] Se bilag 3 til del A i konklusionerne.

[3] Foretaget i henhold til meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet - Kodificering af gældende fællesskabsret, KOM(2001)645 endelig.

[4] Se bilag 3, del A, til dette forslag.

[5] EUT C […] af […], s. […].

[6] EUT C […] af […], s. […].

[7] EFT L 346 af 27.11.1992 s. 61. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF (EFT L 167 af 22.6.2001 s. 10).

[8] Jf. bilag I, del A.

[9] Sag 60/84 og 61/84, Sml. 1985, s. 2605.

[10] EFT L 122 af 17.5.1991, s. 42.