EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 6.9.2017 COM(2017) 471 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE RÅD OG RÅDET Femte statusrapport om rammen for partnerskaber med tredjelande som led i den europæiske dagsorden for migration





1. Indledning Den femte statusrapport indeholder en opdatering med hensyn til gennemførelsen af partnerskabsrammen og de foranstaltninger, der er truffet som følge af de erfaringer, der er blevet gjort og redegjort for i den fjerde statusrapport . I løbet af sommeren er antallet af irregulære migranter, der passerer via den centrale Middelhavsrute, faldet. I juli og august blev der registreret 15 373 personer, der ankom til Italien, sammenholdt med 44 846 i samme måneder i 2016. I 2017 er der indtil nu (4. september) ankommet 99 846 migranter; i samme periode i 2016 ankom der 115 068 migranter. Ifølge Den Internationale Organisation for Migration er der i 2017 indtil nu 2 410 personer, der er omkommet i forsøget på at nå frem til Europa, mens der kun blev registreret i alt 19 døde i august. Disse tendenser afspejler den øgede indsats, der gøres i fællesskab af Italien og EU i overensstemmelse med handlingsplanen om foranstaltninger for at støtte Italien , for at optrappe samarbejdet med oprindelses- og transitlandene langs ruten, navnlig Libyen, og det gode samarbejde med de libyske myndigheder. De initiativer, der er taget for at øge den libyske kystvagts kapacitet til at foretage overvågning til søs og bekæmpe menneskesmugling, er begyndt at bære frugt. Der er også blevet tilføjet nye elementer til det igangværende samarbejde med Libyen, idet et nyt flerårigt projekt til et samlet beløb på 46,3 mio. EUR, som samfinansieres inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika, med henblik på at øge grænseovervågningen i Libyen, blev godkendt i juli 2017 . Siden fjerde statusrapport har antallet af migranter, der er ankommet via den vestlige Middelhavsrute, været stigende. I Spanien var det samlede antal migranter, der var ankommet frem til 16. august 2017, på 13 826, hvilket udgør en stigning på 115 % sammenlignet med samme periode i 2016 (6 409), hvilket igen understreger betydningen af fortsat at holde øje med nye alternative ruter, der måtte dukke op. Der er blevet gjort betydelige fremskridt med hensyn til at indgå migrationspartnerskaber med andre vestafrikanske lande som en del af indsatsen for at mindske presset på den centrale Middelhavsrute. I handlingsplanen om foranstaltninger for at støtte Italien medtog Kommissionen tilsagn om genbosætning for personer med behov for beskyttelse i landene langs ruten som en del af de bredere genbosætningsforanstaltninger, Kommissionen har iværksat for 2018. Den hastighed, hvormed de programmer, der er godkendt inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika, gennemføres, er blevet yderligere øget, idet der er blevet undertegnet 169 kontrakter til et samlet beløb på over 1,2 mia. EUR på tværs af tre regioner (fra 4. september). Disse fremskridt bør følges op af en rettidig gennemførelse af projekterne i marken. Det kan på den baggrund konstateres, at en række af de svagheder, der blev påpeget i de tidligere rapporter, stadig består. Navnlig det formelle samarbejde om tilbagetagelse og tilbagesendelse med nogle af de prioriterede lande går fortsat trægt. Dette tyder på, at der er brug for at finde frem til og anvende passende incitamenter i forbindelse med forhandlingerne om tilbagetagelsesaftaler, bl.a. via visumpolitikken , eller om nødvendigt at anvende alternative praktiske ordninger særskilt fra de forhandlede aftaler, som giver tilsvarende resultater, hvad angår samarbejde om de faktiske tilbagesendelser. Tilbagesendelsesprocenten fra medlemsstaterne er fortsat lavt, hvilket viser, at der også er behov for at optrappe den interne koordinering. De seneste måneder er de diplomatiske kontakter og multilaterale drøftelser mellem EU, medlemsstaterne og oprindelses- og transitlandene blevet intensiveret, bl.a. med det andet møde i kontaktgruppen for den centrale Middelhavsrute og mødet i Paris den 28. august , hvilket afspejler behovet for at gøre en større indsats for at udnytte de fremskridt, der hidtil er gjort inden for partnerskabsrammen og opnå vedvarende resultater, hvad angår migrationsstyring langs den centrale Middelhavsrute. 2. Fremskridt og resultater 2.1. Prioriterede lande Niger

Samarbejdet med Niger er fortsat godt og konstruktivt, bl.a. hvad angår optrapning af grænsekontrollen. Myndighederne har med støtte fra EU udarbejdet en handlingsplan for den nationale migrationsstrategi, og begge dokumenter skal snart formelt vedtages. Den 21. juni undertegnede den nigerske finansminister, lederen af EU's delegation og den italienske ambassadør i Niamey en aftale om et supplerende beløb på 50 mio. EUR til budgetstøtteprogrammet inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika. Denne supplerende støtte har til formål at øge statens kapacitet, hvad angår sikkerhed og bekæmpelse af smugling, herunder menneskehandel. Den første del på 10 mio. EUR blev udbetalt i begyndelsen af juli. For at øge modstandsdygtigheden i de lokalsamfund, som tidligere tjente på menneskehandlen i regionen, er det vigtigt, at projekter for at støtte indkomstmulighederne og skabe alternativer til menneskehandel gennemføres fuldt ud snarest muligt. Niger gør fortsat en stor indsats for at forhindre irregulær migration og bekæmpe menneskesmuglere. I 2017 har en række operationer hidtil ført til anholdelsen af 101 personer, som blev stillet for en domstol, anholdelsen af 79 personer for smuglerrelateret kriminalitet og beslaglæggelsen af 74 biler og motorcykler. Antallet af personer, der har udnyttet muligheden for støttet frivillig tilbagevenden, er fortsat steget; den 1. september 2017 var ca. 4 000 migranter vendt tilbage til deres oprindelsesland med støtte fra det fælles initiativ mellem EU's trustfond for Afrika og Den Internationale Organisation for Migration om beskyttelse og reintegration af migranter. Ved hjælp af instrumentet til fremme af stabilitet og fred er der også blevet iværksat et projekt med henblik på at forbedre de grundlæggende tjenester og modstandsdygtigheden i randområderne til migrationsruterne i det nordøstlige Niger. Det er nødvendigt hele tiden at holde øje med, om migrationsstrømmene finder nye ruter. Den øgede grænsekontrol, bl.a. i Algeriet, kan føre til, at der opstår nye ruter. Der sker en aktiv udveksling af oplysninger om udviklingen i ruterne inden for den platform, som de nigerske myndigheder har oprettet til dette formål . Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning har udsendt en forbindelsesofficer til Niamey for at støtte dette arbejde. Regionaliseringen af aktiviteterne under den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik i Sahel går hurtigere, og den gradvise udsendelse af eksperter i intern sikkerhed og forsvar i G5 Sahellandene vil være med til at øge det fremtidige samarbejde med myndighederne, også hvad angår grænseforvaltning. Efter at lokalkontoret i Agadez er blevet fuldt operationelt, er det blevet muligt for EUCAP Sahel Niger at udvide sine aktiviteter i det nordlige Niger, øge antallet af besøg i marken i de forskellige regioner med henblik på at gennemføre projekter, sikre uddannelse, indkredse andre behov hos de retshåndhævende myndigheder og bidrage til at kortlægge strømmene af irregulære migranter. Under en undersøgelsesmission i juli i Madama, som er et vigtigt knudepunkt for smugling af migranter og menneskehandel, blev repræsentanter for EUCAP Sahel Niger ledsaget af eksperter fra EU's grænsebistandsmission i Libyen (EUBAM Libya). Der kan blive tale om at gennemføre yderligere besøg med øget og målrettet rådgivning og uddannelse (f.eks. om forfalskning af dokumenter og narkotikahandel), når sikkerhedssituationen tillader det. På den baggrund er den højtstående repræsentant/Kommissionens næstformand ved at færdiggøre et forslag om en yderligere styrkelse af EUCAP Sahel Niger, og en særlig mission vil besøge landet for at gennemføre de aftaler, der blev indgået på mødet i Paris den 28. august. Nigeria Nigeria er fortsat det vigtigste oprindelsesland for de irregulære migranter, der ankommer til Europa (indtil 4. september 2017 var der registreret 16 671 personer, der har indrejst på irregulær vis), og en af hoveddestinationerne for de tilbagesendelsesoperationer, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning tilrettelægger; siden juni er der allerede blevet gennemført tre operationer. Regeringen har udsendt to nigerianske forbindelsesofficerer til Italien, hvilket Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning har finansieret, for at gøre det lettere at identificere irregulære migranter og øge antallet af tilbagesendelser. Desværre har det vist sig svært at fastsætte en dato for anden forhandlingsrunde vedrørende tilbagetagelsesaftalen mellem EU og Nigeria. Det er vigtigt, at forhandlingerne om en mulig aftale, herunder ledsageforanstaltninger for at lette migranternes frivillige tilbagevenden og socioøkonomiske integration i deres oprindelige lokalsamfund, hurtigst muligt genoptages med henblik på at nå en aftale forud for den næste politiske dialog på højt plan. Nigeria har fortsat et tæt samarbejde med Den Internationale Organisation for Migration for at lette dets statsborgeres støttede frivillige tilbagevenden fra Niger og Libyen; i 2017 er det hidtil 2 770 personer, der har fået hjælp til at vende tilbage via det fælles initiativ mellem EU's trustfond for Afrika og Den Internationale Organisation for Migration om beskyttelse og reintegration af migranter samt andre donorer.

Nigeria er fortsat det vigtigste oprindelsesland uden for EU, når det drejer sig om ofre for menneskehandel; der er hovedsageligt tale om kvinder og piger, der handles med henblik på seksuel udnyttelse i EU . Der er blevet ydet 10 mio. EUR via Den Europæiske Udviklingsfond og EU's trustfond for Afrika til et projekt til bekæmpelse af menneskehandel og migrantsmugling. Projektet, der skal iværksættes i oktober, vil involvere de nigerianske indvandringsmyndigheder og den nationale instans for bekæmpelse af menneskehandel . Dette arbejde kunne med fordel støttes yderligere via relevante EU-agenturer i grænseoverskridende sager om menneskehandel og migrantsmugling, navnlig med inddragelse af Europol og Eurojust. Senegal Senegal er fortsat et vigtigt oprindelsesland for irregulære migranter; indtil den 4. september 2017 var der ankommet 5 526 irregulære senegalesiske migranter til Italien. For at lette identifikationen og tilbagesendelsen af irregulære migranter har Senegal bekræftet, at det har til hensigt at sende et hold til Italien. Den italienske regering har sendt et forslag til det nationale politi i Senegal; der forventes snart at komme et positivt svar. Der er blevet undertegnet en ny aftale om migration med Spanien, som bygger videre på den eksisterende aftale og det nuværende mangeårige samarbejde om f.eks. kystbevogtning og finansiel bistand. Der er dog kun blevet gjort begrænsede fremskridt, hvad angår tilbagesendelser fra EU. Antallet af imødekomne anmodninger om konsulære rejsedokumenter er fortsat lavt. Aftalememorandummet mellem Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og de senegalesiske myndigheder, der blev indgået den 2. juni i Dakar, vil snart blive undertegnet. Oprettelsen i Senegal af en risikoanalysegruppe mellem Afrika og Frontex på efterretningsområdet vil blive sikret inden for rammerne af det allerede undertegnede særlige projekt, som Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning leder. Hvad angår antallet af personer, der har fået støtte til frivillig tilbagevenden, har Senegal været med til at gøre det lettere at tilbagesende et stigende antal personer til Senegal; frem til 1. september 2017 drejer det sig om 1 764 tilbagesendte, heraf mere end 1 058 fra Niger og 671 fra Libyen. De senegalesiske myndigheder har desuden i juni 2017 optrævlet et migrantsmuglernet. Senegal er også ved at lægge sidste hånd på sin nationale migrationspolitik, som vil føre til fastsættelsen af en politik og strategiske planer, som understøttes af et projekt om migrationsforvaltning, der finansieres inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika med 9,5 mio. EUR. Ud af de 161,8 mio. EUR, der er blevet afsat til projekter i Senegal inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika, er der generelt indgået kontrakter for 104,3 mio. EUR (64 %). Dette omfatter konkrete foranstaltninger for at forhindre irregulær migration, navnlig på beskæftigelsesområdet. Mali Mali ligger på top ti-listen over de oprindelseslande, hvorfra der ankommer irregulære migranter til EU, og det er fortsat et af de største transitlande. Siden 1. januar 2017 (frem til 4. september) er der ankommet 5 990 irregulære maliske migranter til EU. Tilbagesendelsesprocenten er fortsat lav, og samarbejdet herom bør optrappes. Der er sket visse positive fremskridt, hvad angår opnåelse af konsulære rejsedokumenter til visse malier, som allerede er blevet identificeret, med henblik på deres tilbagesendelse, men der er behov for at fremskynde denne procedure i forbindelse med de resterende sager. Det er nødvendigt, at Mali opfylder det tilsagn, der er givet på højeste politiske niveau, om at sikre en effektiv tilbagesendelse af irregulære migranter, der er blevet identificeret via ad hoc-missioner eller på anden vis, og hvad der er endnu vigtigere, Mali bør indlede et mere struktureret samarbejde om identifikation og tilbagesendelse på grundlag af bedste praksis. De maliske myndigheder har med støtte fra det fælles initiativ mellem EU's trustfond for Afrika og Den Internationale Organisation for Migration om beskyttelse og reintegration af migranter, fortsat deres indsats for at lette maliske statsborgeres frivillige tilbagevenden, efter at de er strandet i Niger og Libyen; i 2017 har mere end 800 fået bistand hertil. Derudover har støtte til frivillig tilbagevenden for sårbare migranter, der var strandet i Mali, ført til, at 19 personer siden maj 2017 har fået støtte til at vende tilbage til deres oprindelsesland. Der fandt en national høring om migration sted i juni med henblik på at udvikle den maliske nationale migrationsstrategi fra 2015. Denne proces, der involverede diasporasamfund, skabte også opmærksomhed omkring loven til bekæmpelse af smugling, hvilket var med til at støtte gennemførelsen og fremme dialogen om migration med civilsamfundet. Den politiske og sikkerhedsmæssige situation i det nordlige og centrale Mali er blevet forværret siden fjerde statusrapport. For at bistå regeringen med at udøve stærkere kontrol over grænseområder op til nabolande såsom Niger og Burkina Faso pågår der drøftelser om muligheden for inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika at finansiere et program til støtte for grundlæggende sociale tjenester for befolkningen i Mopti- og Segou-regionerne. I august 2017 vedtog Rådet også en afgørelse i henhold til artikel 28 i traktaten om Den Europæiske Union, der gjorde det muligt for EU at gennemføre en ny stabiliseringsaktion til støtte for de maliske myndigheders indsats for at bekæmpe den stigende usikkerhed i de centrale regioner Mopti og Segou og genindføre og udvide civiladministrationen i disse områder. EU yder nu stærk støtte, finansielt (50 mio. EUR), men også via regionaliseringsforanstaltninger under den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, til oprettelse af en fælles G5-styrke, som skal øge kontrollen med de indre grænser mellem G5 Sahellandene og være med til at bekæmpe terrorisme, grænseoverskridende organiseret kriminalitet og menneskehandel.

EUCAP Sahel Mali har konsolideret sin støtte til de maliske retshåndhævende myndigheder og tilknyttede ministerier på områderne grænsesikkerhed og grænseforvaltning yderligere. F.eks. blev den nationale grænsepolitik og den tilknyttede handlingsplan for nylig godkendt af myndighederne, hvilket forventes at føre til en national strategi for grænser. EUCAP Sahel Mali støtter også omorganiseringen af grænsepolitiet og arbejder tæt sammen med EU's delegation om at yde strategisk rådgivning med henblik på gennemførelsen af projekter inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika . Etiopien Samarbejdet på migrationsområdet har hidtil givet blandede resultater. På den ene side har Etiopiens indsats for at bekæmpe migrantsmuglernet siden begyndelsen af 2017 i forhold til samme periode i 2016 ført til et fald i antallet af personer (hovedsagelig eritreere og somaliere), der ankommer til EU på irregulær vis fra landene på Afrikas Horn . Etiopien er ved at gøre yderligere fremskridt, hvad angår dets engagement over for det store antal flygtninge, det huser - bl.a. via en omfattende revision af dets flygtningeproklamation med hensyn til retten til at arbejde, adgang til uddannelse samt bevægelsesfrihed - og har truffet konkrete foranstaltninger for at finde bæredygtige løsninger og øge mulighederne for flygtninge; det udgør et væsentligt fremskridt, idet flygtninge uden udsigt til ovennævnte muligheder risikerer at falde i hænderne på kriminelle net. Den overordnede politiske situation i Etiopien har også forbedret sig efter ophævelsen af undtagelsestilstanden den 4. august 2017. På den anden side er samarbejdet om tilbagesendelser fra EU fortsat utilfredsstillende, og antallet af personer, der tilbagesendes, er det laveste i regionen. De operationelle fremskridt i forbindelse med et begrænset antal indkredsede pilotsager er fortsat meget langsomme, og det politiske engagement på højeste plan er endnu ikke mundet ud i et operationelt samarbejde. På grundlag af erfaringerne fra disse pilotsager har EU foreslået en mere struktureret procedure for tilbagesendelse af etiopiere fra EU-medlemsstaterne. Drøftelserne på dette grundlag vil fortsætte med henblik på at nå et positivt resultat. 2.2. Fremskridt med andre lande Asien Bangladesh er det land uden for Afrika, hvorfra der kommer flest irregulære migranter via den centrale Middelhavsrute, og samlet set er det kun overgået af Nigeria, idet der frem til 4. september 2017 ankom 8 747 irregulære migranter til Italien sammenlignet med 8 131 i hele 2016. Det er også et af de lande, med hvilket det har været sværest at gøre fremskridt med hensyn til tilbagesendelse og tilbagetagelse. Antallet af tilbagesendelser er rent faktisk faldet med 14 procentpoint mellem 2013 og 2016; medlemsstaterne påpeger konsekvent, at der er problemer med at få myndighederne i Bangladesh til at reagere på anmodninger om identifikation af irregulære migranter. For at afhjælpe denne situation enedes EU og Bangladesh midlertidigt om operationelle standardprocedurer på et møde i slutningen af august i Dhaka. Den 1. august 2017 blev der iværksat et nyt regionalt projekt til en værdi af 12 mio. EUR vedrørende forbedring af migrationsstyringen i silkevejslandene. Projektet sigter mod at maksimere udviklingspotentialet ved migration og mobilitet i regionen og mod lande, der modtager megen arbejdskraft, og at udforme omfattende regionale strategier for migration og mobilitet under fuld overholdelse af menneskerettighederne og beskyttelse af migranterne. Samarbejdet med Pakistan om en fælles tilbagesendelsesoperation den 20. juli, som blev koordineret af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning, var godt. Ved denne operation blev 45 pakistanske statsborgere sendt tilbage. Det næste møde i Det Blandede Tilbagetagelsesudvalg, der er planlagt i september, vil give Pakistan mulighed til at gøre yderligere fremskridt, hvad angår tilbagetagelse, bl.a. ved at opfylde løfterne på det tidligere møde i Det Blandede Tilbagetagelsesudvalg i februar. Pakistanske embedsmænd var i juli på studiebesøg i Tbilisi for at se, hvordan den elektroniske platform mellem EU og Georgien om behandling af anmodninger om tilbagetagelse fungerer med henblik på at gøre fremskridt hen imod et lignende projekt i Pakistan, som skal finansieres af Kommissionen. Hvad angår Afghanistan, blev der den 13. juli afholdt en workshop i Bruxelles for Afghanistans konsulære embedsmænd i EU-medlemsstaterne, som var velbesøgt og førte til en nyttig udveksling af synspunkter om gennemførelsen af "Joint Way Forward" og medlemsstaternes bilaterale ordninger. Det tredje møde i arbejdsgruppen vedrørende gennemførelsen af "Joint Way Forward" er planlagt til begyndelsen af oktober 2017. Det står fortsat højt på EU's dagsorden at få taget fat på de grundlæggende årsager til migration og tvangsfordrivelse og at sikre en vellykket reintegration af tilbagesendte personer. Det sker bl.a. via gennemførelsen af EU's regionalprogram for 2016, som først og fremmest kommer Afghanistan til gavn, og et lignende program, der forventes klart ved udgangen af 2017. Sikkerhedssituationen i Afghanistan er blevet meget værre efter angrebet i Kabul den 31. maj.

Vestafrika I 2017 er der frem til 4. september ankommet 8 904 irregulære migranter fra Guinea. Under drøftelserne om migrationsstyring har Guinea udvist samarbejdsvilje. Guinea og EU har allerede drøftet og bekræftet, hvad der udgør god praksis. Næste trin er den konkrete gennemførelse af samarbejdet i overensstemmelse med bedste praksis. I begyndelsen af juli blev der foretaget en teknisk mission til Guinea for at finde frem til de økonomiske og beskæftigelsesmæssige områder, der skal støttes inden for rammerne af udviklingssamarbejdet. Inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika er der ved at blive forberedt en foranstaltning, der fokuserer på den socioøkonomiske integration af unge for at forhindre irregulær migration og yderligere bidrage til reintegrationen af tilbagesendte migranter. I år er der indtil nu blevet ydet støtte til over 1 185 guineanere med henblik på frivillig tilbagevenden fra Libyen og Niger. Indtil den 4. september 2017 var der ankommet 8 280 irregulære migranter fra Côte d'Ivoire til Italien. Trods adskillige henvendelser fra EU's delegation i Abidjan til de ivorianske myndigheder er der endnu ingen bemærkninger kommet fra Côte d'Ivoire til et forslag til en praktisk ordning med EU. Også parallelle forsøg på at forbedre samarbejdet via en ad hoc-identifikationsmission til visse medlemsstater, der var planlagt i juli og august, mislykkedes, da missionen aldrig fandt sted. Det er vigtigt med konkrete fremskidt, da Côte d'Ivoire har en af de laveste tilbagesendelsesrater på ca. 5 %, og der ankommer et stigende antal irregulære migranter til EU. I 2017 har 490 ivorianere indtil nu fået støtte til frivillig tilbagevenden til deres land fra Libyen og Niger. Det forventes, at der inden længe vil blive indgået en aftale mellem Italien, Guinea og Côte d'Ivoire om udsendelse af forbindelsesofficerer. I begyndelsen af august blev der foretaget en EU-mission på højt niveau til Gambia med deltagelse af visse medlemsstater. Der blev fokuseret på de tekniske og finansielle behov til migrationsstyring, og det førte til tilsagn om over 20 mio. EUR. Den politiske vilje til at samarbejde med EU om migrationsstyring blev bekræftet på højeste niveau og vil blive fulgt op af drøftelser om praktiske ordninger. Der vil i samarbejde med Den Internationale Organisation for Migration blive tilrettelagt en national migrationspolitik, som forventes færdig ved udgangen af 2017. Indtil den 4. september 2017 var der ankommet 5 548 irregulære migranter fra Gambia til Italien. I år er der indtil videre over 1 345 gambianere, der har fået støtte til frivillig tilbagevenden fra Niger og Libyen, og EU har bekræftet, at man er parat til at imødekomme de gambiske myndigheders anmodning om støtte til at sikre en bæredygtig reintegration af de tilbagevendte. Der er udsendt to gambiske forbindelsesofficerer til Italien for at lette identifikationen af irregulære migranter. Udgifterne hertil dækkes af Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning. Efter det tekniske besøg på højt niveau i Ghana i maj er der blevet udvekslet oplysninger om god praksis med hensyn til migrationsstyring med de ghanesiske myndigheder. Man har også indledt det forberedende arbejde i forbindelse med en kortsigtet identifikationsmission til en række medlemsstater. Derudover er der indtil nu ydet støtte til over 250 personer til at vende tilbage fra Niger og Libyen. Nordafrika og Mellemøsten I prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Egypten for 2017-2020, som blev vedtaget i juli af Associeringsrådet EU-Egypten, anerkendes betydningen af at forvalte migrationsstrømmene til gensidig gavn for begge parter på baggrund af Vallettatopmødet og handlingsplanen. EU har accepteret at støtte Egypten med migrationsforvaltning og forebyggelse af irregulær migration, menneskehandel og migrantsmugling samt på området migranters rettigheder og beskyttelse af dem . EU og Egypten er enedes om at udnytte samarbejdet om migranters frivillige tilbagevenden og tage fat på de grundlæggende årsager til den irregulære migration. Processen med at indlede en formel dialog om migration er inde i slutfasen. Egypten har truffet foranstaltninger for at kontrollere sine grænser og forhindre migranter i at udrejse fra dets område (siden begyndelsen af 2017 er der kun ankommet 3 migranter fra Egypten), men et mere struktureret engagement ville være nyttigt for mere omfattende at tage fat på udviklingen omkring den egyptiske rute og vigtigst af alt forvaltningen af de migranter, der er strandet i regionen. Trods den øgede kontrol ved indrejsestederne fortsætter tilstrømningen af migranter og asylansøgere til Egypten, dog med lidt lavere hast. Egypten huser et stigende antal registrerede flygtninge på over 208 000, heriblandt 120 000 syrere og 86 000 afrikanere eller irakere, som bor sammen med et ukendt og stigende antal andre migranter.

På mødet i Associeringsrådet EU-Tunesien i maj 2017 blev det generelle tilsagn om at samarbejde med EU om migration bekræftet, men i de senere måneder er der ikke sket yderligere fremskridt i forhandlingerne om lempelse af visumreglerne eller tilbagetagelsesaftaler. I forbindelse med det andet møde i kontaktgruppen den 24. juli accepterede den tunesiske indenrigsminister at afholde en ny forhandlingsrunde. Man er ved at fastlægge datoerne for denne nye forhandlingsrunde. Ved samme lejlighed udtrykte den tunesiske præsident sin vilje til at bistå med at klare den udfordring, situationen i Libyen skaber. Den første kontrakt i forbindelse med det tunesiske program, som det operationelle udvalg for EU's trustfond for Afrika godkendte i december 2016, er blevet undertegnet. Tunesien har udtrykt interesse i at deltage i informationsmøder om Seahorse-programmet. Kommissær Johannes Hahn besøgte Tunesien den 4.-5. september for at drøfte økonomisk udvikling og samarbejde med Tunesien og Libyen. Der har desværre endnu ikke fundet en formel dialog sted om migration med Algeriet, men mandatet for en sådan dialog blev bekræftet i juni 2017. Kommissær Johannes Hahn beskrev under sit besøg i Algier den 19.-20. juli 2017 EU og Algeriet som partnere i forbindelse med forvaltningen af irregulær migration. Algeriet, som ikke blot kan blive et transitland, men også et oprindelsesland, har truffet en række foranstaltninger såsom at indsætte yderligere 3 000 soldater ved sine grænser til Niger og Mali. I forbindelse med det andet mødet i kontaktgruppen den 24. juli udtrykte den algeriske indenrigsminister interesse i at udvikle dialogen og det konkrete samarbejde med EU om migration, sikkerhed og bekæmpelse af terrorisme. Hvad angår det konkrete program, har udenrigsministeriet dog endnu ikke udtrykt interesse i at modtage finansiering fra EU's trustfond for Afrika. Begge parter har anført, at de er åbne over for at fortsætte drøftelserne med henblik på at rejustere potentielle projekter. De irregulære migrationsstrømme fra Marokko til EU, hovedsagelig Spanien, er steget over sommeren. Indtil 4. september 2017 var der ankommet yderligere 4 786 migranter fra Marokko til Italien. Inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika deltager Marokko i det første krydsprogram for Nordafrika-delen og Sahel-Tchadsø-delen. Programmet sigter mod at styrke syd-syd-samarbejdet om migration ved hjælp af støtte til gennemførelsen af et aftalememorandum mellem Marokko og Senegal, Côte d'Ivoire og Mali. Der er ikke sket fremskridt i forhandlingerne med Marokko om lempelse af visumreglerne og tilbagetagelsesaftaler. I den forbindelse er EU klar til yderligere at støtte Marokko og Algeriet med den vanskelige opgave med at forvalte migrationsstrømmene og til at drøfte yderligere samarbejdsforanstaltninger de kommende måneder. Der pågår arbejde for at sikre opfølgningen af Bruxelleskonferencen om Syriens og regionens fremtid, som EU var vært for i april 2017, hvor EU bekræftede sin støtte til Jordan og Libanon, når det drejer sig om humanitær beskyttelse, bæredygtig økonomisk vækst og behovet for uddannelse og et eksistensgrundlag for flygtninge og deres værtssamfund. Jordan og Libanon huser det største antal flygtninge på deres område (nemlig syrere), men indtil nu har de ikke været oprindelseslande for irregulær migration mod EU. Migration og mobilitet er blandt prioriteterne for partnerskabet med begge lande. Disse punkter blev igen bekræftet under møderne i associeringsrådene med Jordan og Libanon i juli. 3. Den centrale Middelhavsrute Frem til den 4. september 2017 var der ankommet 99 846 personer via den centrale Middelhavsrute, hvilket er et fald i forhold til samme periode i 2016. Ved udgangen af august havde Den Internationale Organisation for Migration registreret 2 410 dødsfald til søs i år. Hvad angår antallet af personer, der ankommer, har der været en klar nedadgående tendens i juli og august. Det afspejler en række forhold, herunder de libyske myndigheders øgede kapacitet til at foretage grænsekontrol, den libyske kystvagts voksende aktivitet, den indledende gennemførelse af EU-finansierede foranstaltninger i samarbejde med Den Internationale Organisation for Migration og FN's Flygtningehøjkommissariat samt ændringer i smuglernes strategi . Indsatsen er blevet yderligere optrappet siden vedtagelsen i januar af den fælles meddelelse om migration via den centrale Middelhavsrute og Maltaerklæringen fra februar 2017 . Kommissionen vedtog i begyndelsen af juli en handlingsplan til støtte for Italien for at mindske presset langs denne rute og øge solidariteten . Den bygger på den eksisterende tilgang til forvaltning af migrationsstrømme med særlig vægt på eftersøgning og redning, samarbejde med Libyens nabolande og tilbagesendelse. Derudover indeholder den en række foranstaltninger for at øge solidariteten i EU og bistå Italien med at gennemføre sine nylige reformer på migrationsområdet, hvortil Kommissionen har mobiliseret et supplerende beløb på 35 mio. EUR. Formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union og medlemsstaterne er enedes om et indberetningsredskab med henblik på at spore de fremskridt, der gøres med foranstaltningerne i gennemførelsesplanen for Maltaerklæringen og handlingsplanen for Italien. Kontaktgruppen for den centrale Middelhavsrute afholdt sit andet møde i Tunis den 24. juli. I Tuniserklæringen forpligtede landene sig til at fortsætte og uddybe samarbejdet om at tage fat på de grundlæggende årsager til migration, migrantsmugling og tilbagesendelser . På mødet i Paris den 28. august enedes stats- og regeringslederne fra Tyskland, Frankrig, Italien, Spanien, Tchad, Niger og Libyen sammen med den højtstående repræsentant/Kommissionens næstformand om en række foranstaltninger for yderligere at fremme det arbejde, der pågår . Libyen er fortsat det vigtigste afrejse- og transitland og udgør derfor en vigtig partner - sammen med oprindelseslandene - hvad angår forvaltning af migrationsstrømmene via den centrale Middelhavsrute. Libyen er fortsat det vigtigste transitland, når det drejer sig om ofre for menneskehandel; der er hovedsageligt tale om nigerianske kvinder og piger, der handles med henblik på seksuel udnyttelse i EU. Den Internationale Organisation for Migration har rapporteret, at de første seks måneder af 2017 har bekræftet den bekymrende tendens fra perioden 2014-2016, hvor det skønnes, at der skete en skarp stigning på 600 % i antallet af potentielle ofre for menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse, som ankom til Italien via den centrale Middelhavsrute.

EU forfølger sine diplomatiske bestræbelser for at stabilisere situationen i Libyen. Denne indsats understøttes af finansiel støtte fra EU via instrumentet til fremme af stabilitet og fred for at muliggøre konfliktmægling mellem lederne i grænseregionen mellem Libyen og Niger og i det østlige Libyen. At genskabe statens tilstedeværelse via rehabilitering af vigtige offentlige infrastrukturer og grundlæggende tjenester under fælles tilsyn af den nationale samlingsregering og myndighederne i Benghazi, Kikla, Sirte, Sebha og Obari indgår også som vigtige elementer i EU's bestræbelser for at stabilisere situationen. Dette samarbejde har via 22 projekter rehabiliteret skoler og hospitaler og forvaltningen af vandforsyningen, spildevandsafledningen og affaldshåndteringen. EU koordinerer desuden i tæt samarbejde med FN en sikkerhedsvurdering og en mulig øget tilstedeværelse på stedet. EU har yderligere øget sin indsats for at støtte de libyske myndigheder, hvad angår migrationsstyring, med særlig fokus på Libyens sydlige grænser. I juli 2017 blev der godkendt et projekt til en værdi af 46,3 mio. EUR inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika med samfinansiering fra EU og Italien med henblik på at styrke de libyske myndigheders kapacitet med hensyn til integreret grænseforvaltning og migrationsstyring. Projektet omfatter aktiviteter for at styrke den libyske kystvagts operationelle kapacitet og dens kontroloperationer, foretage tekniske vurderinger med henblik på et fuldt udbygget nationalt koordinationscenter og et søredningskoordinationscenter i Tripoli og at styrke de libyske grænsevagters operationelle kapacitet langs de sydlige grænser. I forbindelse hermed er EU-Udenrigstjenesten og Kommissionens tjenestegrene sammen med Italien ved at forberede en eventuel factfindingmission til det sydlige Libyen. Denne indsats internt i Libyen føjer sig til det igangværende arbejde med at beskytte migranter og flygtninge og sikre social samhørighed og social og økonomisk udvikling i værtssamfundene via et program til 90 mio. EUR, der blev vedtaget i april 2017. Efter undertegnelsen af kontrakterne har de internationale organisationer , der nyder godt af dette program, allerede begyndt gennemførelsen i marken. FN's Flygtningehøjkommissariat er allerede begyndt at uddele andre fornødenheder end fødevarer og har foretaget tilsyn med beskyttelsen af flygtninge i detentionscentre i Benghazi. Den Internationale Organisation for Migration har foretaget adskillige vurderinger for at indkredse behovene for materiel støtte til detentionscentrene, modtagelsestjenesterne under redningsaktioner til søs, migranters og internt fordrevnes humanitære behov samt helbredstilstanden og de lægelige behov hos migranter, der er frihedsberøvet. I mellemtiden fortsætter både FN's Flygtningehøjkommissariat og Den Internationale Organisation for Migration med at udvide beskyttelses- og bistandstjenesterne ved ilandsætningssteder (f.eks. dokumenter, primær sundhedspleje og kontantbaserede foranstaltninger). Denne indsats har medført en betydelig stigning i antallet af personer, der vælger at vende tilbage til deres oprindelseslande fra Libyen. Frem til 1. september 2017 havde Den Internationale Organisation for Migration bistået 7 084 personer med frivilligt at vende tilbage sammenlignet med 2 775 i hele 2016. Kommissionen fortsætter med at undersøge måder, hvorpå denne tendens kan understøttes. 12 EU-delegationer i afrikanske lande syd for Sahara har sendt et brev til de relevante myndigheder, hvori de rejser spørgsmålet om humanitær tilbagesendelse af migranter, der er strandet i Libyen, til deres oprindelseslande. Den Internationale Organisation for Migration har sammen med EU-delegationerne og de nationale myndigheder fulgt op herpå for at undersøge, hvilke støtteforanstaltninger der er nødvendige, såsom oprettelse af en konsulær onlinetjeneste, der styres af Den Internationale Organisation for Migration, for derved at nå ud til migranter uden for Tripoli . Middelhavsprojektet Seahorse, som har til formål at forbedre situationsbevidstheden og reaktionskapaciteten i de nordafrikanske lande med hensyn til strømme af irregulære migranter og ulovlig menneskehandel, navnlig i disse landes kystområder og territorialfarvande, er blevet videreført. Den planlagte uddannelse af den libyske kystvagt er i gang, idet to libyske betjente har deltaget i den fælles operation Indalo. En libysk kystvagt blev i juli udsendt til det italienske nationale koordinationscenter. Der er ved at blive lagt sidste hånd på de nødvendige foranstaltninger til støtte for uddannelsen af den libyske kystvagt efter sommeren i både Malta og Italien. EUNAVFOR MED Operation Sophia fortsatte sine operationer til bekæmpelse af menneskesmugling og den supplerende uddannelse af og kapacitetsopbygning i den libyske kystvagt. Ved udgangen af juli havde de libyske myndigheder fremlagt navnene på nye kandidater til uddannelsen. Der blev fremlagt i alt 92 navne på personer, som forventes at starte uddannelsen i Italien i midten af september 2017 afhængigt af de igangværende procedurer for sikkerhedsgodkendelse. Den 25. juli 2017 forlængede Rådet mandatet for EUNAVFOR Med Operation Sophia frem til 31. december 2018 og ændrede det, således at det kom til at omfatte overvågningsmekanismen for praktikanter og øge mulighederne for informationsudveksling med medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder, Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og Europol. Derudover er Italien ved at gennemføre en række uddannelsesaktiviteter for fremtidigt personale i den libyske kystvagt og har indsat et fartøj i Tripoli, som skal understøtte operationaliseringen (teknisk vedligeholdelse, reparation m.m.) af de fire fartøjer, der allerede sidste år kom tilbage til Libyen. I juli tog Rådet også et vigtigt skridt fremad i bekæmpelsen af menneskesmugling, idet det tillod medlemsstaterne at forhindre eksport eller levering af oppustelige både og påhængsmotorer til Libyen, når der var rimelig grund til at antage, at de var beregnet til smugling af migranter . Den 17. juli forlængede Rådet mandatet for EUBAM Libya frem til 31. december 2018. EUBAM Libya er ved at arbejde hen imod at sikre en let tilstedeværelse i marken i oktober/november, muligvis sammen med EU's delegation . I løbet af sommeren arbejdede EUBAM Libya sammen med myndighederne om reformen af grænseforvaltningen i Libyen og med FN's støttemission i Libyen og FN's udviklingsprogram om støtte til de civile aspekter af Tripolisikkerhedsplanen , begyndte at udarbejde et operationelt koncept for den generelle forvaltning af kystsikkerheden og hjalp med at få skabt en national koordinationskapacitet til bekæmpelse af terrorisme. Udsendelsen af en ekspert fra Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og en anden fra Europol til EUBAM Libya har øget informationsudvekslingen, været med til at skabe synergier og forbedret koordineringen af indsatsen. Den 22. juni undertegnede Kommissionen og den italienske kystvagt en tilskudsaftale under nødhjælpsdelen under Fonden for Intern Sikkerhed om i alt 1,84 mio. EUR. Ved hjælp af dette tilskud vil den italienske kystvagt yde teknisk bistand til den libyske kystvagt til at foretage en vurdering af Libyens kapacitet til at foretage eftersøgnings- og redningsaktioner og gennemføre en feasibilityundersøgelse med henblik på at bane vejen for fastlæggelsen af Libyens eftersøgnings- og redningspolitik og oprettelsen af et libysk søredningskoordinationscenter. Italien har udarbejdet en adfærdskodeks for ikkestatslige organisationer, der foretager eftersøgnings- og redningsaktioner i det centrale Middelhavsområde. Adfærdskodeksen udgør en vigtig ramme til forbedring af koordineringen og effektiviteten af redningsoperationer, således som indenrigsministrene erkendte på mødet i Rådet (retlige og indre anliggender) den 6.-7. juli 2017. Det er vigtigt, at ikkestatslige organisationer, der arbejder i det centrale Middelhavsområde, underskriver og overholder adfærdskodeksens bestemmelser.

Det er vigtigt at fortsætte indsatsen for at forbedre stabiliteten i hele Libyen, at optrappe samarbejdet med og mellem Libyens nabolande og at planlægge fortsættelsen af indsatsen, hvad angår uddannelse, beskyttelse og bistand, socioøkonomisk udvikling og støttet frivillig tilbagevenden, på samme niveau i 2018 og derefter. Det vil kræve, at finansieringen inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika øges, navnlig, men ikke udelukkende via Nordafrika-delen. Kommissionen har på anmodning af formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union og medlemsstaterne foretaget en vurdering af mulige prioriteter og finansieringsbehov, hvilket vil blive yderligere drøftet med medlemsstaterne de kommende måneder. Den eksterne investeringsplan og Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling vil bidrage til håndteringen af de grundlæggende økonomiske årsager til irregulær migration ved at sætte skub i investeringerne og jobskabelsen, navnlig i Afrika og EU's nabolande. Efter at COREPER i juni og Europa-Parlamentet i juli godkendte kompromiset forventes den endelige version af forordningen om Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling at blive vedtaget af Rådet og Europa-Parlamentet snarest muligt med henblik på hurtigst muligt at begynde at anvende den. 4. Konklusion Styringen af migrationen via den centrale Middelhavsrute er fortsat med at udgøre et prioriteret område for arbejdet inden for partnerskabsrammen. I juli og august var antallet af personer, der ankom til Italien sammenlignet med sommeren 2016 faldet. En række af de foranstaltninger, som Italien og EU i tæt samarbejde med de libyske myndigheder og vigtige internationale partnere (Den Internationale Organisation for Migration, FN's Flygtningehøjkommissariat) og mere bredt landene inden for partnerskabsrammen har truffet i Libyen, er begyndt at bære frugt. Der er sket vigtige fremskridt med visse partnerlande såsom Guinea og Bangladesh. Det lavere migrationspres via den centrale Middelhavsrute giver mulighed for at gøre yderligere fremskridt med en række af de foranstaltninger, der er truffet siden lanceringen af strategien med en partnerskabsramme. Den øgede nationale grænsekontrol og kapaciteten til bekæmpelse af menneskesmugling og migrationsstyring i oprindelses- og transitlandene er med til at optrævle smuglernettene, mindske migrationsstrømmene og øge sikkerheden og stabiliteten. Der bør sættes større fokus på grænsekontrollen i det sydlige Libyen og dets nabolande. En styrkelse af de fælles efterforskningsholds arbejde, f.eks. det hold, der arbejder i Niger, og af det arbejde, der udføres af EU's missioner inden for rammerne af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, som arbejder på områder af betydning for migrationen, kan give yderligere resultater. Bestræbelserne for at regionalisere FSFP-missionerne og støtte oprettelsen af en fælles G5-styrke bør også fortsætte med fuld støtte fra medlemsstaterne. Når det lykkes at optrævle smuglernet, fratager det ofte lokalsamfundene langs ruten en indtægtskilde. For at sikre det lokale ejerskab af migrationspolitikkerne er det derfor nødvendigt med en rettidig gennemførelse af projekter, der skaber job og alternative indtægtskilder. Med henblik herpå er det vigtigt, at de eksisterende projekter med henblik på at skabe socioøkonomisk modstandsdygtighed i Sydlibyen og Niger, som allerede er godkendt inden for rammerne af EU's trustfond for Afrika, gennemføres hurtigt. Indsatsen for at lukke de eksisterende ruter er begyndt at give resultater, men EU bør fortsat være opmærksom på, om der eventuelt opstår nye alternative ruter til Europa, og indgå i en dialog med relevante partnerlande og med de mest berørte medlemsstater. Indsatsen for at dæmme op for den irregulære migration bør fortsat bakkes op af virkningsfulde politikker for at beskytte menneskerettighederne og sikre værdige leveforhold for migranter i transitlande, navnlig Libyen. Den vellykkede gennemførelse af programmet mellem EU og Den Internationale Organisation for Migration om støttet frivillig tilbagevenden i Vestafrika og Libyen viser, at dette politiske redskab har et betydeligt potentiale. Samarbejdet med FN's Flygtningehøjkommissariat om genbosætning af de personer, der har brug for international beskyttelse, kan spille en stadig vigtigere rolle. Medlemsstaterne bør hurtigt afgive ambitiøse tilsagn i forbindelse med de bredere genbosætningsforanstaltninger, Kommissionen har iværksat.