KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
.rø*B«l/'" Bruxelles, den 08.12.1997 
KOM(97) 673 endelig udg. 
2. BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
OM 
m KONTROLORDNINGEN FOR 
DE TRADITIONELLE EGNE INDTÆGTER 
ggsjhtiï (PERIODEN 1993 -1996) 
(Artikel 18, stk. 5 i Rådets forordning IEØF, Euratom] nr. 1552/89) 
• 

c«> 
Indholdsfortegnelse 
INDLEDNING 1 
1. GÆLDENDE BESTEMMELSER 2 
1.1. Afgørelsen om egne indtægter 2 
1.2. Gennemførelsesforordningen 2 
1.3. Kontrolforordningen 3 
2. KONTROLORDNINGEN I PRAKSIS PÅ EU-PLAN 3 
2.1. Kontrol af love og administrative bestemmelser 5 
2.2. Dokumentkontrol 6 
2.3. Opfølgning af medlemsstaternes kontrol 7 
2.4. Kontrol på stedet i medlemsstaterne 7 
3. KOMMISSIONENS KONTROL PÅ STEDET 11993-96 9 
3.1. Kontrol på stedet, procedurer og forløb 9 
3.2. Syntese af de vigtigste resultater af kontrollen 11 
3.2.1.: Bemærkninger til omfattende uregelmæssigheder 12 
3.2.2. : Punktuelle bemærkninger til forkert anvendelse af bestemmelserne 15 
3.2.3.: Relativt tilfredsstillende forhold inden for visse ordninger 16 
3.3. Opfølgningen af Kommissionens kontrol 17 
3.3.1.. Den lovgivningsmæssige opfølgning 17 
3.3.2.: Den regnskabsmæssige opfølgning 18 
3.4. Resultaterne af de andre kontrolformer 19 
3.4.1.: Uinddrivelige beløb 19 
3.4.2.: Overvågning af opkrævningen af de traditionelle egne 
indtægter i forbindelse med svig og uregelmæssigheder 20 
4. VURDERING AF, HVORDAN KONTROLORDNINGEN FUNGERER 21 
4.1. Den igangværende udvikling af opkrævningsordningen i forbindelse 
med de traditionelle egne indtægter og kontrollen heraf 21 
4.2. Samlet vurdering 23 
4.2.1.: Nytten og nødvendigheden af kontrol 24 
4.2.2.: Indførsel af og toldmæssig status for varer ved Unionens 
grænser udadtil 24 
5. BILAG 27 
INDLEDNING 
Spørgsmålet om, hvordan Fællesskabets ordning med egne indtægter fungerer, 
behandles hvert tredje år i en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet i henhold til 
artikel 18, stk. 5, i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 
om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for 
Fællesskabernes egne indtægter1 (i det følgende benævnt forordning nr. 1552/89 ). 
Den første beretning vedrørende perioden 1989-1992 blev sendt til 
budgetmyndigheden den 4. januar 19942. Nærværende beretning indeholder en 
analyse og en generel vurdering af, hvordan ordningen med de traditionelle egne 
indtægter har fungeret i perioden januar 1993-december 1996. For at give et samlet 
indtryk af kontrollen over tiere år, specielt i forbindelse med aktiv forædling og 
ekstern fællesskabsforsendelse, har man valgt også at medtage resultaterne af 1996-
kontrollen og at gøre rede for opfølgningen af forskellige spørgsmål indtil slutningen 
af februar 1997. 
Denne beretning forklarer i første omgang målet med og strukturen i de forskellige 
kontrolordninger samt de bestemmelser de indgår i. Anden del er en faktuel 
beskrivelse af kontrolordningen på EU-plan, overtaget fra første beretning med de 
nødvendige ændringer. 
I tredje del gør Kommissionen rede for kontrollen på stedet i perioden ud fra et 
proceduremæssigt synspunkt og giver en sammenfattende oversigt over resultaterne. 
Den gør endvidere rede for den lovgivningsmæssige og regnskabsmæssige opfølgning 
af denne kontrol og for resultaterne af de andre kontrolformer. 
Fjerde del vedrører den nuværende udvikling af kontrolordningen som helhed og 
vurderer, hvordan denne ordning virker. Denne del beskæftiger sig også med det 
hensigtsmæssige i at aflægge uanmeldte (uventede) kontrolbesøg hos 
medlemsstaternes myndigheder3 og giver en vurdering til brug for Europa-
Parlamentet4 om indførsel af og toldmæssig status for varer ved Unionens grænser 
udadtil. 
Beretningen suppleres med et bilag om tilfælde af anvendelse af artikel 17, stk. 2, i 
forordning nr. 1552/89. 
EFT L 155 af 7.6.1989, s. 1. 
Dok. KOM(93) 691 endelig udg. 
4 I henhold til Kommissionens forpligtelse i forbindelse med vedtagelsen af Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 1355/96 om 
ændring af forordning nr. 1552/89 (EFT L 185 af 1.7.1988, s. 24). 
I henhold til dettes anmodning i forbindelse med dechargen for regnskabsåret 1994. 
1. GÆLDENDE BESTEMMELSER 
1.1. Afgørelsen om egne indtægter 
I perioden 1988-94 udgjorde Rådets afgørelse nr. 88/376/EØF, Euratom af 24. juni 
1988 retsgrundlaget for ordningen med Fællesskabernes egne indtægter. Afgørelsens 
artikel 2, stk. 1, indeholder en definition af, hvad der forstås ved egne indtægter, der 
opføres på Fællesskabernes budget. De traditionelle egne indtægter omfatter 
provenuet af: 
a) afgifter, præmier, tillægs- eller udligningsbeløb, supplerende afgifter og lignende 
samt andre afgifter, som af Fællesskabernes institutioner er pålagt eller vil blive 
pålagt handelen med ikke-medlemsstater inden for rammerne af den fælles 
landbrugspolitik, såvel som afgifter og lignende, der er fastsat inden for 
rammerne af den fælles markedsordning for sukker 
b) told i henhold til Den Fælles Toldtarif og anden told, der af Fællesskabets 
institutioner er pålagt eller vil blive pålagt handelen med ikke-medlemsstater, 
samt told af de produkter, der henhører under Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Kul- og Stålfællesskab. 
Fra 1. januar 1995 har Rådets afgørelse nr. 94/728/EF, Euratom af 31. oktober 
1994s, der erstatter ovennævnte afgørelse af 24. juni 1988, været gældende 
retsgrundlag for ordningen med egne indtægter. 
1.2. Gennemførelsesforordningen 
Gennemførelsesbestemmelserne til afgørelse 88/376/EØF blev indført ved forordning 
nr. 1552/89, der fastslår princippet om fastlæggelse af egne indtægter (artikel 2) og 
regler for bogføring af disse (artikel 6, stk. 2) samt overdragelse til Kommissionen 
(artikel 10). 
Denne forordning indeholder bestemmelser om meddelelse til Kommissionen af 
tilfælde af svig og uregelmæssigheder, som medlemsstaterne opdager i forbindelse 
med en styrkelse af opfølgningen af disse sager (artikel 6, stk. 3, sidste led). 
Endvidere indeholder den bestemmelser om dispensation fra overdragelse (artikel 17, 
stk. 2), kontrol (artikel 18, stk. 2 og stk. 3) og Det Rådgivende Udvalg for Egne 
Indtægter (artikel 20)/' 
Der blev foretaget en vigtig ændring af denne forordning i juli 1996. Denne ændring 
tager sigte på at: 
præcisere og klargøre visse økonomiske og regnskabsmæssige bestemmelser, 
herunder betingelserne for fastlæggelse og overdragelse af sukkerindtægter 
(automatisk opførelse i A-regnskabet omhandlet i artikel 6, stk. 2, litra a) i 
forordning nr. 1552/89); datoen for fastlæggelse af de traditionelle egne indtægter, 
specielt i tilfælde af tvister; 
gøre visse regnskabsprocedurer enklere og lettere og 
styrke midlerne til bekæmpelsen af svig og Kommissionens opfølgning af denne. 
EFT L 293 af 12.11.1994, s. 9. 
Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 1355/96 vedtaget den 13. juni 1996 har været gældende siden 14.7.96. 
3-
1.3. Kontrolforordniiigen 
Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 165/74 af 21. januar 1974 om 
fastsættelse af de af Kommissionen bemyndigede funktionærers beføjelser og 
forpligtelser7, i det følgende benævnt forordning nr. 165/74 , finder anvendelse i 
forbindelse med den kontrol, der foretages sammen med medlemsstaternes 
myndigheder8. 
Denne kontrol med deltagelse af Kommissionen vedrører fastlæggelse, bogføring og 
overdragelse af de traditionelle egne indtægter, og Kommissionens bemyndigede 
kontrolinspektører har tavshedspligt og er underlagt en række andre forpligtelser i 
forbindelse med udøvelsen af deres kontrolbeføjelser. 
2. KONTROLORDNINGEN I PRAKSIS PÅ EU-PLAN 
Inden for Kommissionen er ordningen med de traditionelle egne indtægter omfattet af 
forskellige typer kontrol: bortset fra Kommissionens egen kontrol (Generaldirektoratet 
for Budgetter) i dennes egenskab af anvisningsberettiget for budgetindtægterne 
overvåges den for så vidt angår hensynet til opkrævning af Fællesskabernes fordringer 
(særberetning fra finanskontrolløren på grundlag af artikel 29, stk. 3, i 
finansforordningen) og hensynet til beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser 
(UCLAF's årsberetning om bekæmpelse af svig). 
I øvrigt har Kommissionen pligt til at besvare og foretage opfølgning af de 
bemærkninger, den modtager fra Revisionsretten i forbindelse med den kontrol, der 
gennemføres i henhold til traktatens artikel 188 A-C samt af anmodninger fra Europa-
Parlamentet som led i decharge-proceduren i forbindelse med budgettets 
gennemførelse. 
Eftersom opkrævningen af de traditionelle egne indtægter er uddelegeret til 
medlemsstaterne, har disse ansvar for fastlæggelsen, bogføringen og overdragelsen af 
disse indtægter. Kommissionen, der over for budgetmyndigheden har ansvar for 
forvaltningen af de traditionelle egne indtægter, sørger for, at EU-reglerne anvendes 
korrekt. Denne komplementaritet mellem medlemsstaternes og Kommissionens 
opgaver er en følge af den nuværende institutionelle opgavefordeling inden for Den 
Europæiske Union. 
I den forbindelse udøver Kommissionen9 i sin egenskab af anvisningsberettiget tre 
former for kontrol, hvortil kommer den kontrol, som medlemsstaterne selv har pligt 
til at foretage. Der er bl.a. tale om: 
kontrol af love og administrative bestemmelser; 
dokumentkontrol; 
kontrol på stedet i medlemsstaterne. 
7 EFTL 20 af 24.1.1974, s. 1. 
x I henhold til artikel 18, stk. 2, i forordning nr. 1552/89. 
9 Den kontrol, der gennemføres af Kommissionen, er blot en del af EU-institutionemes kontrol. Den Europæiske Revisionsret 
har nemlig beføjelser på området, og Europa-Parlamentet har ligeledes mulighed for at udøve kontrol. 
-4-
Skematisk kan kontrolordningen for Fællesskabernes traditionelle egne indtægter, som 
den er fastsat på EU-plan ved forordning nr. 1552/89 og gennemføres af 
Kommissionen i dennes egenskab af anvisningsberettiget, skitseres som følger: 
Kontrol af love 
t| og adm. bestem. Analyse af medlemsstaternes bestemmelser om 
fastlæggelse, opkrævning og overdragelse af de traditionelle 
egne indtægter (artikel 4, stk. 1, litra b) 
Dokument­
kontrol Analyse af over­
sigter/rapporter 
Analyse af særlig 
tilfælde Regnskabsmæs. 
oplysninger Månedlig opgøreis 
A-rcgnskabet 
(art. 6, stk. 2 a)**) 
Kvartalsopgorelse 
B-regnskabet 
(art. 6, stk. 2 b)**) 
Sammenfattende 
regnskab over fast­
lagte fordr, samt 
årberctningf (art. 7) 
Halvårlig rapport* om resultaterne 
af medlemsstaternes kontrol 
(art. 17, stk. 3) 
Dispensation fra overdragelse i tilfælde af 
force majeure og i visse tilfælde, når 
beløbet overstiger 10.000 KCU . 
(art.17, stk2(2)) 
Tilfælde af svig og uregelmæssig­
heder vedrørende afgiftsbeløb på over 
10.000 ECU (art. 6, stk. 3, andet led)*** 
Kontrol på stedet 
i medlemstaterne Kontrol med deltagelse af Kommissionen (art. 18, 2) 
Kontrol på stedet (art. 18, 3) (selvstændig kontrol) 
* Årsrapport fra 14.7.1996 efter ikrafttrædelsen af forordning nr. 1355/96. 
** Art. 6, stk. 3, efter ikrafttrædelsen af forordning nr. 1355/96. 
*** Art. 6, stk. 4, efter ikrafttrædelsen af forordning nr. 1355/96. 
Kommissionen gennemfører flere forskellige former for kontrol, hvis antal ikke står i 
noget direkte forhold til mængden af toldtransaktioner (mange millioner transaktioner 
om året10). Kontrollernes repræsentativitet skyldes således ikke deres antal, men deres 
art. Som det fremgår nedenfor, især under beskrivelsen af opfølgningen af kontrollen, er 
denne indsats, der nødvendigvis må foregå ved stikprøver, ikke begrænset til punktvis 
kontrol, men får også en systematisk dimension i to henseender. 
på de nationale toldsystemers niveau ved meddelelse til de nationale myndigheder af 
konstaterede uregelmæssigheder og opfordring til at foretage de nødvendige 
korrektioner af procedurer og praksis, der ikke er i overensstemmelse med de 
instrukser, der er udstedt for hele EU; 
på fællesskabsniveau gennem tværgående analyse, pr. type procedure eller ordning, 
af de forskellige myndigheders forvaltning af ordningen, og ved regelmæssige 
tilpasninger, i forskelligt omfang, af fællesskabsbestemmelserne. 
Systemet til kontrol af de traditionelle egne indtægter afhænger således i vid udstrækning 
af et permanent samspil mellem de tre ovenfor omtalte vigtigste kontrolkategorier: 
kontrol af de lokale systemer, den systematiske dialog med de nationale forvaltninger og 
undersøgelse af lovgivning og regnskabsbestemmelser. Hertil føjer Kommissionen, i 
samarbejde med medlemsstaterne, for tiden metoder til risikoanalyse, fastlagt på 
fællesskabsplan, som gør det muligt at målrette og koordinere kontrollen bedre, også 
medlemsstaternes, og identificere de virkelige risici, både hos virksomhederne og inden 
for de forskellige varekategorier. 
2.1. Kontrol af love og administrative bestemmelser 
I henhold til artikel 4, stk. 1, litra b) i forordning nr. 1552/89 har medlemsstaterne pligt 
til at meddele Kommissionen de almindelige love og administrative bestemmelser og de 
almindelige bogføringsforskrifter vedrørende fastlæggelsen og opkrævningen af de 
traditionelle egne indtægter samt overdragelsen heraf til Kommissionen. De har 
endvidere pligt til at meddele Kommissionen ændringer i disse bestemmelser. 
Når Kommissionen finder, at visse nationale bestemmelser ikke er tilpasset kravene til en 
korrekt opkrævning af de traditionelle egne indtægter, optager den kontakt med den 
pågældende medlemsstat for at afhjælpe problemerne, hvorved der normalt kan findes 
løsninger uden iværksættelse af overtrædelsesprocedurer. 
10 18 millioner transaktioner alene for fællesskabsforsendelser. 
2.2. Dokumentkontrol 
Den dokumentkontrol, Kommissionen foretager, består i ud fra et lovgivningsmæssigt 
synspunkt at analysere regnskabsopgørelser og -rapporter saml årsrapporter om 
medlemsstaternes kontrolresultater. 
I henhold til artikel 6 i forordning nr. 1552/89 skal hver medlemsstats finansforvaltning 
eller det af medlemsstaten udpegede organ føre et regnskab over de traditionelle egne 
indtægter. De afgifter, der fastlægges i henhold til artikel 2 i denne forordning, dvs. de 
skyldige afgifter, der allerede er meddelt den afgiftspligtige, opføres i det omtalte 
regnskab. Medlemsstaterne sender hver måned Kommissionen en opgørelse over dette 
regnskab, der er kendt under betegnelsen uA-regnskabet". 
Kommissionen kontrollerer for sin del, at de beløb, medlemsstaten har krediteret den 
konto, der er åbnet i dens navn hos finansforvaltningen, stemmer overens med de beløb, 
der er opført i den månedlige opgørelse. Om nødvendigt foretager Kommissionen - efter 
at have taget kontakt med den pågældende medlemsstat - de nødvendige korrektioner 
ved berigtigelser af opgørelserne, og når det viser sig nødvendigt, opkræver den 
endvidere morarenter. 
I henhold til artikel 6, stk. 2, litra b) i forordning nr. 1552/89 skal de beløb, der er 
fastlagt, men ikke opført i A-regnskabet, fordi de endnu ikke er indgået, og der ikke er 
stillet sikkerhed, eller fordi de anfægtes, opføres i et særskilt regnskab, det såkaldte 
"særskilte regnskab" eller "li-regnskabet". Alle de beløb, der opføres i dette regnskab, 
opføres derefter i en opgørelse til det særskilte regnskab, som hvert kvartal indsendes til 
Kommissionen . 
Kommissionen sikrer sig, at hver enkelt kvartalsopgørelse er i overensstemmelse med 
den foregående kvartalsopgørelse ved at se på størrelsen af de afgifter, der blev 
fastlagt, samt på berigtigelser, annullationer og opkrævninger i det kvartal, som 
opgørelsen vedrører. Hvis der konstateres en uoverensstemmelse, optages der relevant 
kontrol med den pågældende medlemsstat for at fastslå oprindelsen til denne 
uoverensstemmelse. 
I øvrigt gives der i henhold til artikel 17, stk. 2, i halvårlige rapporter meddelelse om 
de tilfælde, hvor beløbene ikke kan inddrives. Der er tale om tilfælde, hvor 
opkrævningen af de fastlagte afgifter ikke har kunnet foretages på grund af force 
majeure eller i visse tilfælde. Kommissionen har en frist på seks måneder til i givet 
fald at tilstille den pågældende medlemsstat sine bemærkninger. 
Når Kommissionen finder, at medlemsstaterne ikke har udvist den nødvendige omhu 
for at beskytte Fællesskabets finansielle interesser, drages den pågældende 
medlemsstat økonomisk til ansvar og opfordres til at overdrage Kommissionen et 
beløb svarende til de ikke-opkrævede fordringer. Der kan opkræves morarenter i 
tilfælde af, at den fastsatte frist overskrides. 
1 ' Månedsopgørelsen til A-regnskabet skal indsendes til Kommissionen senest den første arbejdsdag efter den 19. i den 
anden måned efter den måned, hvor afgiften blev fastlagt. 
12 Kvartalsopgørelsen til B-regnskabet skal indsendes til Kommissionen senest den første arbejdsdag efter den 19. i den 
anden måned efter det kvartal, hvori afgiften blev fastlagt. 
Før den 1. maj hvert år indsender medlemsstaterne i henhold til artikel 7 i forordning 
nr. 1552/89 til Kommissionen et sammenfattende regnskab over alle de fordringer, 
der er fastlagt i løbet af det foregående år. Dette årsregnskab er vedlagt en beretning 
om fastlæggelse og bogføring af de traditionelle egne indtægter. Oplysningerne i 
disse meddelelser vurderes af Kommissionen i samarbejde med andre kilder, den råder 
over. 
2.3. Opfølgning af medlemsstaternes kontrol 
I henhold til artikel 17, stk. 3, i forordning nr. 1552/89 meddeler medlemsstaterne i 
en halvårlig rapport resultaterne af deres egen kontrol. Denne rapport indeholder 
samlede oplysninger og principielle spørgsmål om de vigtigste problemer, der er 
blevet rejst, bl.a. i forbindelse med tvister, ved anvendelsen af forordning nr. 
1552/89. 
Den opregner endvidere i detaljer de grunde, der har forhindret medlemsstaten i at 
overdrage Kommissionen visse beløb i fastlagte, men ikke opkrævede fordringer, for 
så vidt som disse overstiger 10.000 ECU. 
Endelig overvåger Kommissionen medlemsstaternes bekæmpelse af svig i forbindelse 
med de traditionelle egne indtægter på grundlag af de oplysninger, de sender den. 
Disse oplysninger vedrører bl.a. de tilfælde af svig, der gives meddelelse om som led 
i den gensidige bistand13 og i henhold til artikel 6, stk. 3 i forordning 1552/89. I 
betragtning af det meget store antal (mere end 2.000 pr. år) meddelelser om tilfælde 
af svig og uregelmæssigheder vedrørende afgiftsbeløb på over 10.000 ECU har 
Kommissionen indført en opfølgningsmetode, dels for alle meddelelsesblade om svig, 
dels for et begrænset antal tunge sager, der følges meget nøje indtil deres endelige 
afslutning. 
Så snart Kommissionen får kendskab til, at man har opdaget et tilfælde af svig eller 
uregelmæssigheder af væsentligt omfang, som ikke er meddelt i henhold til forordning 
nr. 1552/89, indskærper den den pågældende medlemsstat dens forpligtelser i 
henseende til beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser. Kommissionen 
indhenter endvidere oplysninger hos medlemsstaterne vedrørende situationen med 
hensyn til fastlæggelser og eventuelle opkrævninger og årsagerne til, at disse er blevet 
forhindret. 
2.4. Kontrol på stedet i medlemsstaterne 
Selv om kontrollen af de nationale love og administrative bestemmelser om 
traditionelle egne indtægter og dokumentkontrollen er velegnede instrumenter til at 
kontrollere anvendelsen af EU-lovgivningen om de traditionelle egne indtægter, må en 
effektiv og realistisk kontrolordning også give mulighed for kontrol på stedet . Det er 
nemlig en anledning for Kommissionen til - alt efter den enkelte medlemsstat - at 
kontrollere og styrke gennemførelsen af EU-lovgivningen om de traditionelle egne 
indtægter og kontrollere nøjagtigheden af konklusionerne på de andre former for 
kontrol. 
n Rådets forordning (EØF) nr. 1468/81 (EFT L 144 af 2.6.1981, s. 1). 
-8-
Der findes to typer kontrol på stedet, der begge gennemføres i snævert samarbejde 
med de nationale embedsmænd. Kontrol med deltagelse af Kommissionen har 
eksisteret siden indførelsen af ordningen med Fællesskabernes egne indtægter ved 
afgørelsen af 21. april 1970. Den gennemføres i henhold til bestemmelserne i 
ovennævnte forordninger nr. 1552/89 og nr. 165/74. 
Senere har Rådet ved artikel 18, stk. 3, i forordning nr. 1552/89 indført en ny 
kontrolform, den såkaldte selvstændige kontrol, som Kommissionen alene er 
initiativtager til. Denne kontrolform tillader Kommissionen at handle hurtigt, når der 
viser sig behov for en målrettet kontrol. Kommissionen beslutter nemlig helt alene, 
hvor og hvad den vil kontrollere, men ved udførelsen af kontrollen søger den bistand 
fra den pågældende medlemsstat, bl.a. til at få adgang til de nødvendige dokumenter. 
Omfanget af Kommissionens egen kontrol og vilkårene for dens gennemførelse er 
nærmere beskrevet i en kommissionserklæring til Rådets mødeprotokol. Ud fra et 
proceduremæssigt synspunkt er forberedelserne til den selvstændige kontrol de samme 
som til kontrollen med Kommissionens deltagelse bortset fra, at det årlige 
kontrolprogram ikke meddeles medlemsstaterne. 
Kontrolstrategien består for det første i at analysere den operationelle ordnings 
overensstemmelse med EU-reglerne ud fra to synspunkter, nemlig for det første 
myndighedens indsats før frigivelse af varerne og dens indsats under efterfølgende 
kontrol og/eller afvikling af toldprocedurerne. Derefter foretager Kommissionens 
kontrolinspektører en dokumentkontrol, som alt efter det enkelte tilfælde foretages 
ved stikprøver eller er udtømmende, for at sammenholde praksis med beskrivelsen af 
ordningen. Den relevante dokumentation skal være til rådighed for Kommissionens 
kontrolhold under kontrollen. 
-9-
3. KOMMISSIONENS KONTROL PÅ STEDET 11993-96 
3.1. Kontrol på stedet, procedurer og forløb 
Man har lastsat en række procedurer al gennemskueligheds- og klarhedshensyn. Hen 
mod hvert års slutning fastlægges der således et detaljeret årsprogram i samarbejde 
med de kompetente nationale myndigheder. Kommissionen meddeler det endelige 
program til alle medlemsstaternes faste repræsentationer. Selv om GD XIX i egenskab 
af anvisningsberettiget har hovedansvaret for gennemførelsen af dette program, 
deltager andre afdelinger i Kommissionen også heri, alt efter kontrollens formål. 
Gennemførelsen af kontrollen følger en klart defineret procedure: 
• Ca. en måned før hvert enkelt kontrolbesøg bekræfter Kommissionen ved en 
skrivelse til den pågældende medlemsstats faste repræsentation datoen og afholder 
et internt koordineringsmøde mellem de forskellige tjenestegrene i 
Kommissionen, der skal deltage i kontrollen for nærmere at præcisere 
målsætningerne for det pågældende kontrolbesøg. 
• Hvert enkelt kontrolbesøg i en medlemsstat begynder med et koordinerings- og 
forberedelsesmøde mellem Kommissionens kontrolhold og de ansvarlige nationale 
embedsmænd. 
• Ved kontrollens afslutning meddeles resultaterne de kompetente myndigheder på 
det afsluttende møde, og de meddeles derefter formelt den pågældende 
medlemsstat snarest muligt. 
• Endelig forelægges rapporten Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter14, en 
procedure, der sikrer, at medlemsstaterne behandles ens. Efter denne gennemgang 
fastlægger Kommissionen sin endelige holdning og giver den pågældende 
medlemsstat meddelelse herom. 
I den periode, der gennemgås her (1993-1996), har Kommissionen i alt foretaget 81 
kontrolbesøg fordelt som følger (det første tal angiver antallet af kontrolbesøg med 
deltagelse af Kommissionen, det andet tal antallet af tilfælde af selvstændig kontrol: 
Ar 
1993 
1994 
1995 
1996 
lait B 
1/-
1/-
1/-
1/-
4/-DK 
1/-
1/1 
1/-
1/-
4/1 D 
-/1 
2/1 
-/1 
1/1 
3/4 EL 
1/-
1/1 
1/-
1/-
4/1 E 
1/1 
•72 
1/1 
1/1 
3/5 F 
1/1 
1/1 
1/1 
1/1 
4/4 IRL 
1/-
1/-
1/-
1/-
4/-1 
21-
1/1 
1/1 
1/1 
5/3 L 
1/-
1/-
1/-
1/-
4/-NL 
1/1 
2/1 
-12 
1/1 
4/5 P 
1/-
1/-
1/-
1/1 
4/1 UK 
1/1 
1/1 
1/1 
21-
5/3 A 
1/-
1/-
21-FIN 
1/-
1/-
2/-s 
1/-
1/-
2/-1 alt 
12/5 
13/9 
13/7 
16/6 
54/27 
14 Dette udvalg, som blev oprettet i henhold til artikel 20 i forordning 1552/89, består af repræsentanter for medlemsstaterne 
og Kommissionen. 
- 10 
Analysen af de kontrolresultater, som Kommissionens kontrol har givet anledning til, 
fremgår af kapitel 3.2. 
Nedenstående tabel opregner de emner, som har været genstand for kontrol i perioden 
1993-1996 og de berørte medlemsstater. 
Løbe­
num­
mer 
1. 
2. 
3 
4. 
5. 
6. 
7. 
8. 
9. 
10. 
11. 
12. 
13. 
14. 
15. 
16. 
17. 
18. 
19. Emne 
Overenskomsten EF/Andorra 
Postpakker 
Det særskilte regnskab 
Fastlæggelse, bogføring og overdragelse 
Sukkerafgifter 
Import af kalve til opfedning 
Overgangsforanstaltninger ex-DDR 
Aktiv forædling 
Passiv forædling 
"POSEICAN"-programmet 
Den generelle præferenceordning 
Ordningen for ekstern fællesskabsforsendelse 
Toldoplagsordninger 
Tilbagebetaling, opkrævning og centralisering 
Betalingshenstand 
Forsinket overdragelse som følge af strejke 
Uinddrivelige beløb 
AT containere 
Meddelelse vedrørende meddelelsesblade om svig og 
meddelelsesblade som led i den gensidige bistand Medlemsstat(er) 
EogF 
Alle medlemsstaterne 
B, D, EL, E, F, IR, 1, L, A, P, UK 
Alle medlemsstaterne 
D, Fjog NL 
1 
D 
Alle medlemsstaterne 
B, D, F, 1, L, NL, UK 
E 
B, D, EL, E, IRL, log UK 
Alle medlemsstaterne 
D, F, 1, L, NL, UK 
NL 
D 
P 
B, D, EL, F, IR, 1, L, A, P 
D, NL, B 
B, IR, 1, E, EL, F År 
1994 
1993,1994 
1993 -1995 
1995, 1996 
1993, 1994 
1993 
1993 
1994-96 
1995, 1996 
1993,1994, 1996 
1993,1995-96 
1994, 95, 96 
1995,1996 
1994 
1994 
1993 
1996 
1996 
1996 
3.2. Syntese af de vigtigste resultater af kontrollen 
De 81 kontrolbesøg, Kommissionen har aflagt i perioden 1993-96, og som har givet 
anledning til 352 bemærkninger, har gjort det muligt at vurdere de nationale 
myndigheders anvendelse af EU-bestemmelserne både toldmæssigt og finansielt. 
Resultat af kontrollen 93/96 
B-regnskabet 
6% 
Postpakk 
4% 
Sukker 
3% 
(Procentsatserne angiver antallet af formodede uregelmæssigheder i forhold til de samlede tal) 
AF Aktiv forædling 
TO/FZ Toldoplag/frizoner 
PF Passiv forædling 
GPO Den generelle præferenceordning 
FRT/OPK Fritagelse/opkrævning 
Forsendelse Ekstern fællesskabsforsendelse Postpakker Postvæsenets regnskabsmæssige behand­
ling af pakker 
B-regnskab Det særskilte regnskab i henhold til artikel 
6, stk. 2, i forordning 1552/89 
Sukker Afgifter i henhold til den fælles 
markedsordning for sukker 
Kontrollen har gjort det muligt at konstatere omfattende uregelmæssigheder inden for 
visse ordninger, at korrigere tilfælde af forkert anvendelse af bestemmelserne samt at 
konstatere relativt tilfredsstillende forhold inden for visse ordninger. 
12-
3.2.1. Bemærkninger til omfattende uregelmæssigheder 
I visse tilfælde har Kommissionens arbejde afsløret uregelmæssigheder, hvis omfang 
senere er blevet fastslået. 
• Ekstern fællesskabsforsendelse og TIR-ordningen 
Det gælder for ekstern fællesskabsforsendelse og TIR-ordningen, hvor alvorlige mangler 
er blevet bekræftet gennem initiativer fra andre EU-institutioners side, som bl.a. gav 
anledning til Europa-Parlamentets første undersøgelseskommission15. På dette område 
har man med kontrollen i 1994, 1995 og 1996 i alle medlemsstaterne konstateret 48 
uregelmæssigheder, der specielt vedrører forsinket iværksættelse af opkrævningen, ofte i 
forbindelse med manglende afslutning af transaktionerne og utilstrækkeligheder i 
fremgangsmåderne for efterfølgende kontrol af tbrsendelsesdokumenter. I alle 
medlemsstaterne har man konstateret, at man undlod efterfølgende at bogføre afgifter ved 
indførsel i forbindelse med varer henført under denne ordning efter udløbet af 14 
måneder i henhold til artikel 379 i forordning (EØF) nr. 2454/93. 
I øvrigt blev et stort problem bragt på bane vedrørende færdigbehandling af 
tbrsendelsesdokumenter udstedt af visse EU-toldsteder for tredjelandsvarer, der 
ad søvejen sendes til frizoner beliggende i en havn. De myndigheder, der 
forvalter disse zoner, kræver nemlig ikke, at der skal forelægges noget T-
dokument. 
Med hensyn til samlet sikkerhedsstillelse har kontrollen afsløret flere eksempler 
på uregelmæssig praksis, som medfører, at ikke alle de skyldige afgifter i egne 
indtægter er dækket af garanti. Det var også tilfældet i forbindelse med de danske 
myndigheders beregning af den faste sikkerhedsstillelse for varer, der giver 
anledning til øget risiko for svig såsom cigaretter. 
Indsamlingen af regnskabsoplysninger i medlemsstaterne til vurdering af den 
finansielle indvirkning på de traditionelle egne indtægter af de konstaterede 
forsinkelser samt i forbindelse med fastlæggelsen og til beregning af morarenterne 
er i gang. 
• Præferencetoldordninger: 
Kommissionen har fortsat en kontrol, der blev iværksat i 1992 vedrørende 
præferencetoldordninger på grundlag af artikel 18 i forordning 1552/89. Denne 
foranstaltning var et supplement til den kontrol, Kommissionen foretager som led 
i opfølgningen af Revisionsrettens bemærkninger, specielt i dens årsberetning 
199116. 
15 Kellet-Bowmann-betænkningen udtrykte alvorlig bekymring over, at der, fire år efter ophævelsen af fællesskabets indre 
grænser, var et så enormt svælg mellem de midler, der står til rådighed for henholdsvis den internationale kriminalitet og de 
nationale forvaltninger og domstole i et så åbent EU-toldområde. Denne betænkning om fællesskabsforsendelsessystemet, 
som undersøgelseskommissionen vedtog den 20. februar 1997 (dok. PE 220.895 endelig udg.), formulerede en række 
henstillinger til Kommissionen med sigte på at få ordningen til at fungere korrekt og sikkert. 
16 Resultaterne af denne opfølgning af tilfælde over en bestemt beløbsgrænse samt af sager vedrørende opkrævning som 
følge af visse meddelelser som led i den gensidige bistand er blevet udmøntet i to rapporter om opkrævning af traditionelle 
egne indtægter i forbindelse med svig og uregelmæssigheder (KOM(95) 398 endelig udg. af 6.9.1995 og KOM(97) 259/2 af 
9.6.1997). 
13-
Denne kontrol har været koncentreret om overholdelsen af betingelserne for 
præferenceordninger ved indførsel, herunder falske eller ugyldige certifikater, det 
minimale antal tilfælde af efterfølgende kontrol og anvendelse af automatisk 
afslag af tilladelse til at anvende præferenceordningen i tilfælde af overskridelse 
af de fastsatte svarfrister i forbindelse med anmodninger om efterfølgende 
kontrol. 
På baggrund af den gennemførte kontrol har man afsløret 64 tilfælde af 
uregelmæssigheder, som i hovedsagen er problemer vedrørende anvendelsen af 
reglerne om dokumentation for oprindelse og problemer vedrørende anvendelsen 
af reglerne i forbindelse med administrativt samarbejde og gensidig bistand. I 
henhold til disse resultater består vanskeligheden i gennemførelsen af proceduren 
for efterfølgende kontrol, idet betingelserne herfor fortolkes forskelligt. Der gøres 
senere rede for analysen og opfølgningen heraf, og Kommissionen har udarbejdet 
en meddelelse herom af 23. juli 1997. 
Føringen af det særskilte regnskab 
I henhold til de løfter, Kommissionen afgav i sin foregående beretning af 4. januar 
1994 om at foretage systematisk og punktuel kontrol, har føringen af det særskilte 
regnskab i referenceperioden givet anledning til 18 kontrolbesøg, der er blevet 
aflagt på lokalt plan i 11 medlemsstater. De mindre uregelmæssigheder, som blev 
konstateret under disse kontrolbesøg, er blevet korrigeret, bl.a. i forbindelse med 
uregelmæssig praksis, der medfører forsinket overdragelse. I visse medlemsstater 
kan domstolenes beføjelser gå så vidt som til manglende fastlæggelse af de 
traditionelle egne indtægter i tilfælde, der er genstand for tvister, eller afslutningen 
af transaktionerne kan trækkes ud i det uendelige som følge af inertien hos de 
fiskale myndigheder, der står for tvangsopkrævningen. 
I øvrigt har Kommissionen i beretning nr. 96.6.1, punkt 3.2 anført, at en simpel 
telefonisk klage fra den afgiftspligtige ikke kan berettige til, at der opføres afgifter 
i det særskilte regnskab, og den har opfordret de kompetente myndigheder til at 
beskrive procedurerne i forbindelse med klager. Dette spørgsmål er endnu ikke 
blevet løst. Kommissionen har endvidere påpeget, at meddelelserne om 
efteropkrævning i en havn indtil maj 1995, hvor der blev indført en ordning med 
elektronisk angivelse, ikke var en egentlig underretning af debitor om det skyldige 
beløb. Myndighederne er blevet opfordret til at bringe procedurerne i 
overensstemmelse med EU-reglerne og til at give nærmere oplysninger til 
belysning de finansielle konsekvenser af forsinket opførelse af de opkrævede beløb 
siden 1. januar 1993. 
14 
Ordningen for opkrævning af de traditionelle egne indtægter: 
Procedurerne for fastlæggelse, bogføring og overdragelse af fordringerne blev 
kontrolleret i alle medlemsstaterne i 1995 og 1996. Flere tilfælde af manglende 
fastlæggelse eller meget forsinket fastlæggelse, selv om betingelserne for 
fastsættelse var opfyldt, er blevet konstateret i Nederlandene, Spanien, Belgien og 
Italien. Disse uregelmæssigheder, der oftest skyldes dårlig kommunikation 
mellem toldmyndighederne og efterforskningsafdelingerne eller det forhold, at de 
nationale procedurer ikke er hensigtsmæssige, har givet anledning til anmodning 
om korrektioner og betaling af morarenter. 
Andre myndigheder er blevet opfordret til igen at se nøjere på deres procedurer, 
specielt for efteropkrævning efter efterforskning eller i forbindelse med sådanne 
forligsprocedurer, som Det Forenede Kongerige anvender, og at indgive 
oplysninger til at fastslå deres økonomiske ansvar, når den afgiftspligtige ikke er 
blevet underrettet. 
Ligeledes i forbindelse med bogføring af egne indtægter har Revisionsretten 
kontrolleret den centralisering af tilfælde af samlet betalingshenstand, der var 
foretaget af Bundeskasse Koblenz, Trier-kontoret fra 1. januar 1990, og som 
afslørede væsentlige forsinkelser i overdragelsen af de egne indtægter. 
Kommissionen har efterfølgende udarbejdet en procedure til kontrol af den 
samlede betalingshenstand set i forhold til den faktiske bogføring af beløbene og 
beregnet morarenter ved ekstrapolering. 
Med hensyn til toldbehandling af postpakker har man på grundlag af de 38 
kontrolbesøg, der blev aflagt i alle medlemsstaterne, og som det også fremgår af 
Revisionsrettens årsberetning 1991, kunnet konstatere at de beløb, der blev 
overdraget, ikke blev det på grundlag af fastlæggelsesdatoen, men på grundlag af 
datoen for bogføring af skylden (beregnet i begyndelsen af måneden efter 
toldbehandlingen). Denne praksis, der var i strid med de regnskabsmæssige og 
finansielle bestemmelser, som var gældende i referenceperioden, har medført en 
anmodning om morarenter over en periode på tre år før uregelmæssigheden blev 
konstateret, og indtil de nationale regnskabsmæssige procedurer bringes i 
overensstemmelse med de gældende regler. 
Aktiv forædling 
I 1994, 1995 og 1996 blev der i alle medlemsstaterne foretaget kontrol af 
proceduren- for aktiv forædling i forbindelse med udstedelse af bevilling, 
anvendelse af økonomiske forudsætninger, ækvivalensordningen samt afvikling af 
proceduren. Man konstaterede derved 109 tilfælde af uregelmæssigheder. Disse 
uregelmæssigheder viser, at det er nødvendigt at ændre ordningen radikalt, fordi 
der ikke er sikkerhed for, at den anvendes ensartet, hvilket fører til ulige 
behandling. Uregelmæssighederne gav anledning til, at de nationale procedurer 
blev bragt i overensstemmelse med EU-reglerne, når uregelmæssigheden var uden 
direkte indvirkning på EU's budget. I tilfælde af forsinket opkrævning i 
forbindelse med manglende afslutning af transaktionerne blev der anmodet om 
morarenter, eller disse er ved at blive fastlagt efter udveksling af informationer 
med de pågældende medlemsstater. 
- 15 
3.2.2. Punktuelle bemærkninger til forkert anvendelse af bestemmelserne 
De fleste bemærkninger vedrører isolerede tilfælde af forkert anvendelse af 
bestemmelserne. Kontrollen har gjort det muligt at korrigere disse mangler og, hvor 
de havde indvirkning på fællesskabsbudgettet, at kræve betaling af morarenter. De 
ændringer på fællesskabsplan, som disse mangler har givet anledning til, behandles 
senere i beretningen. 
• Procedurerne for fastlæggelse og betaling af sukkerafgiften har været genstand for 
fire kontrolbesøg på lokalt og centralt plan i løbet af den pågældende periode, 
hvorved man har kunnet konstatere en række punktuelle uregelmæssigheder uden 
økonomiske konsekvenser bortset fra en enkelt medlemsstat, hvor kontrollen fortsat 
er i gang. 
• Toldoplagsordningen blev kontrolleret i seks lande i 1995 og 1996. Resultaterne af 
kontrollen viser, at der i visse tilfælde var tale om forsinket opkrævning eller svigt i 
forvaltningen med økonomiske følger. Kontrollen vil blive fortsat i de kommende år. 
• Anvendelsen af den midlertidige importordning for containere blev kontrolleret i 
Belgien, Tyskland og Det Forenede Kongerige i 1996. Kommissionen konstaterede, 
at der ikke blev foretaget en egentlig kontrol af, hvor længe containerne opholdt sig i 
den enkelte medlemsstat og anbefalede medlemsstaterne at overholde de gældende 
bestemmelser på dette område. 
• Kontrollen i 1993, 1994 og 1996 af anvendelsen af de særlige toldmæssige 
foranstaltninger til fordel for De Kanariske Øer inden for rammerne af 
POSEICAN-programmet (et særligt program for De Kanariske Øer som følge af 
deres afsides beliggenhed og økarakter)17 har afsløret visse uregelmæssigheder, bl.a. 
i forbindelse med opkrævning af antidumpingtold og gennemførelse af 
foranstaltninger som led i den fælles handelspolitik. I øjeblikket er Kommissionen ved 
at undersøge spørgsmålet om visse tilfælde af antidumpingtold, som ikke er 
opkrævet. 
• Efter et kontrolbesøg i Portugal i maj 1993 og på grundlag af Revisionsrettens 
bemærkninger har Kommissionen undersøgt indvirkningen af to strejker foretaget af 
toldpersonalet på overdragelsen af de traditionelle egne indtægter. Ordningen med 
den forenklede procedure, som de portugisiske myndigheder anvender til at holde 
samhandelen igang, har givet anledning til en indgående undersøgelse, der viser, at 
man må undskylde den forsinkede fastlæggelse indtil strejkens afslutning. Man har 
defineret en metode til fastsættelse af fristen for overdragelse af de traditionelle egne 
indtægter og til beregning af morarenter i forbindelse med de samlede angivelser. 
• På baggrund af den gennemførte kontrol har det været muligt at finde frem til en 
løsning på de formelle ufuldstændigheder, man havde konstateret i gennemførelsen af 
overenskomsten EF/Andorra. Der er blevet foretaget korrektioner. I mellemtiden ei­
der indført en ny fortoldningsmekanisme, i forbindelse med hvilken de andorranske 
myndigheder tager ansvaret for fortoldningen af varer bestemt til fyrstendømmet. 
17 POSEICAN-programmet blev indført på grundlag af artikel 9 i Rådets forordning (EØF) nr. 1911/91 (EFT L 171 af 
29.6.1991), som bragte en ende på de undtagelser til fordel for De Kanariske Øer, der var fastsat i Spaniens 
tiltrædelsesakt. 
16-
Man har i flere medlemsstater konstateret tilfælde af manglende orientering om 
meddelelsesblade om svig og meddelelsesblade som led i den gensidige bistand i 
strid med artikel 6. stk. 3 i forordning nr. 1552/89, som har givet anledning til 
punktuelle bemærkninger, herunder også med hensyn til fortolkningen af 
reglerne. Ud over disse punktuelle tilfælde af overtrædelser giver de 
grundlæggende problemer i forbindelse med forvaltningen af 
forsendelsesordningen og gennemførelsen af den gensidige bistand anledning til 
dyberegående overvejelser, som omtales under næste punkt. 
Den punktuelle forsinkelse, man har kunnet konstatere i forbindelse med 
overdragelsen i visse tilfælde af afdragsvis betaling og samlede periodiske 
angivelser, har givet anledning til anmodning om morarenter og om at bringe de 
regnskabsmæssige procedurer i overensstemmelse med EU-reglerne. 
Opfølgningen af de ufuldstændige angivelser har været centrum for kontrollen i 
flere medlemsstater. Man har derved kunnet konstatere, at fire medlemsstater, 
nemlig Danmark. Sverige, Finland og Irland har indført ed b-p raced urer, der 
fritager virksomhederne fra - ud over toldangivelsen - at forelægge 
toldmyndighederne dokumentation for den pågældende toldprocedure såsom 
regninger eller præferencecertifikater. Kommissionens tjenestegrene er i 
øjeblikket ved at undersøge dette fænomen, idet man går ud fra princippet om, at 
beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser, specielt i forbindelse med 
præferenceordningerne, skal sikres. 
Anvendelsen af reglerne om tilbagebetaling, opkrævning og centralisering, 
specielt i forbindelse med de sager, medlemsstaterne selv havde udvalgt, blev 
kontrolleret i 1994 i Nederlandene, hvilket gav anledning til en anmodning om 
morarenter samt opkrævning af det skyldige beløb. 
3.2.3. Relativt tilfredsstillende forhold inden for visse ordninger 
Kontrollen har vist, at en række ordninger fungerer relativt tilfredsstillende. 
• proceduren for passiv forædling er blevet kontrolleret i syv medlemsstater i 1995 
og 1996. Der blev konstateret få uregelmæssigheder bortset fra visse svigt i 
opfølgningen af transaktionerne og udstedelsen af bevillingerne, og når disse havde 
indvirkning på budgettet, blev der anmodet om korrektion. 
• Endelig har Kommissionens kontrol givet mulighed for at sikre sig, at visse 
særordninger fungerer godt. Eftersom en særordning vedrører import af kalve til 
opfedning og implicerer en nedsat afgift, har Kommissionen efter kontrollen i 
Italien i løbet af 1993 kunnet sikre sig, at de væsentligste betingelser i denne blev 
overholdt. Endvidere er de midlertidige foranstaltninger i det tidligere Østtyskland 
til opretholdelse af toldpræferencer til fordel for visse østeuropæiske lande blevet 
forlænget indtil 1994. De har givet anledning til kontrol på lokalt og centralt plan i 
1993, hvorefter man har kunnet korriger visse mindre uregelmæssigheder og 
konstatere, at reglerne blev anvendt som tilsigtet. • 
-17-
3.3. Opfølgningen af Kommissionens kontrol 
3.3. J. Den lovgivningsmæssige opfølgning 
Hver gang man har konstateret, at medlemsstaternes love og administrative 
bestemmelser var ufuldstændige eller havde lakuner, har Kommissionen systematisk 
opfordret de pågældende medlemsstater til at bringe dem i overensstemmelse med EU-
kravene. Disse korrektioner, der er blevet foretaget både på toldområdet og på det 
økonomiske område, er et yderligere positivt resultat af den gennemførte kontrol. 
I øvrigt har Kommissionens kontrolbesøg også været en væsentlig kilde til oplysning 
om, hvordan medlemsstaterne anvender reglerne, bl.a. på toldområdet, og de giver 
næring til overvejelserne i de tjenestegrene i Kommissionen, der har ansvar for 
lovgivningen. 
Med hensyn til fastlæggelse og overdragelse i forbindelse med fortoldning af 
postpakker har man på grundlag af Kommissionens kontrolbesøg kunnet tilpasse 
de nationale regler til EU-reglerne. Problemet med manglende overensstemmelse 
mellem begreberne bogføring og fastlæggelse, som Revisionsretten også påpegede 
i sin årsberetning 1991, er blevet løst efter ikrafttrædelsen af Rådets forordning 
1355/96 om ændring af forordning 1552/89. I øvrigt fremmer reglerne om 
postforsendelser i forordning (EØF) nr. 2454/93 om fastsættelse af 
gennemførelsesforanstaltninger til Fællesskabernes toldkodeks anvendelsen af 
samlet bogføring. Denne forenkling af fastlæggelsen af de egne indtægter gør det 
muligt for de nationale myndigheder at blive betragtet som klarerere eller 
eventuelt som debitorer. 
Med hensyn til aktiv forædling, som også er genstand for Revisionsrettens 
bemærkninger i dennes årsberetning 1995, bekræfter de uregelmæssigheder, der 
påpeges med hensyn til udstedelsen af bevillinger, anvendelsen af økonomiske 
forudsætninger og ækvivalensordningen samt afslutning af proceduren, at det er 
nødvendigt at foretage en evaluering af de gældende procedurer. I den forbindelse 
vedtog Kommissionen i 1996 en rapport om, hvorledes toldproceduren for aktiv 
forædling fungerer og om dens fremtid18, og den vurderer i dag resultaterne af 
det samråd med erhvervskredse, den har organiseret i form af et seminar med 
titlen Toldprocedurer tilpasset erhvervslivets behov , som blev afholdt i 
september 1996. 
lx Meddelelse nr. 96/C194/07, EFT C 194 af 5.7.1996, s. 6. 
I forbindelse med præferenceordninger har det vist sig, at medlemsstaternes 
forskellige fortolkninger af begrebet begrundet tvivl samt manglen på EU-
bestemmelser på området forhindrer anvendelsen af de regler, i henhold til hvilke 
den toldmæssige fordel inddrages, hvis de præferenceberettigede lande 
overskrider svarfristerne eller indgiver utilstrækkeligt svar. Dette begreb er 
vigtigt, når det gælder om at forsvare Fællesskabernes finansielle interesser, og 
på baggrund af den analyse, Kommissionen har foretaget af problemet, vil den 
inden længe offentliggøre nogle indledende noter til protokollerne om EU-
aftalernes oprindelsesregler, således at de erhvervsdrivende kan få et mere klart 
indtryk af, hvordan de skal fortolke visse tekster i disse protokoller. 
Med hensyn til ekstern fællesskabsforsendelse, bl.a. i forbindelse med forsinket 
iværksættelse af opkrævning, er alle medlemsstater undtagen Frankrig og 
Luxembourg, hvor de i EU-lovgivningen fastsatte frister generelt overholdes, 
blevet opfordret til at kontrollere overholdelsen af artikel 379 i 
gennemførelsesbestemmelserne til kodeksen på alle deres toldsteder i tre år. 
Kommissionen finder nemlig, at det i tilfælde af manglende færdigbehandling af 
en transaktionen eller i tilfælde af tvivl med hensyn til, hvor overtrædelsen har 
fundet sted, som i øvrigt ofte skyldes manglende omhu fra 
bestemmelsestoldstedets side eller forsinket iværksættelse af efterforskningen, er 
afgangsmedlemsstatens pligt at træffe en række nødvendige foranstaltninger 
såsom inden for fristerne at underrette kautionisten om den manglende 
færdigbehandling og medregne fordringen under den hovedforpligtede. Hvis dette 
ikke sker, kan den gøres økonomisk ansvarlig. 
3.3.2. Den regnskabsmæssige opfølgning 
For referenceperioden (1993-1996) udgør de supplerende beløb (de skyldige beløb), 
der er blevet identificeret og indbetalt til Kommissionen som følge af bemærkningerne 
i rapporterne om Kommissionens kontrolbesøg (selvstændig kontrol henholdsvis 
kontrol med Kommissionens deltagelse) 64.636.726 ECU19. Ca. 98% af dette beløb 
svarer til en regulering for fællesskabsforsendelserne i en enkelt medlemsstat. 
I øvrigt er der blevet krævet morarenter for forsinket overdragelse af traditionelle 
egne indtægter konstateret under Kommissionens kontrolbesøg. For perioden 1993-
1996 udgør det samlede beløb i morarenter, der er indbetalt eller skal indbetales af 
medlemsstaterne, 26.395.213 ECU19. Ud af dette beløb skyldes 1.234.849 ECU19 på 
baggrund af Revisionsrettens bemærkninger i dens beretninger for de år, for hvilke 
Kommissionen har stået for den finansielle overvågning, og mere end 80% vedrører 
morarenter i forbindelse med samlet betalingshenstand på et enkelt toldsted. 
Det skal bemærkes, at disse tal endnu er ufuldstændige, og at fastlæggelsen af 
fordringer efter Kommissionens kontrolbesøg er afhængig af de nationale procedurer 
for indhentning af de nødvendige regnskabsmæssige oplysninger. 
19 Foreløbige tal fastlagt den 20.8.1997. 
19-
3.4. Resultaterne af de andre kontrolformer 
Som det fremgår af de foregående bemærkninger, giver kontrollen på stedet mulighed 
for at afsløre visse problemer i opkrævningsordningen på nationalt plan. Der er 
imidlertid kraftig synergi mellem de forskellige kontrolformer og kontrollen på stedet, 
der i høj grad tilpasses efter resultaterne af de andre typer kontrol og giver mulighed 
for at bekræfte de første konklusioner fra disse. 
3.4.1. Uinddrivelige beløb 
Antallet af meddelelser fra medlemsstaterne om tilfælde af uinddrivelige beløb (i 
henhold til artikel 17, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 1552/89) har været langt lavere 
end forventet og så lavt, at det giver anledning til at tro, at denne bestemmelse ikke 
anvendes ensartet. Disse meddelelser vedrører nemlig kun visse medlemsstater 
(Tyskland, Spanien, Frankrig, Nederlandene og Det Forenede Kongerige). I 
Tysklands tilfælde har de tyske myndigheder orienteret Kommissionen om 
tilbagetrækningen af sager, som efter deres lovgivning om lange forældelsesfrister var 
blevet anlagt ved en fejltagelse. 
Opfølgningen af de 32 sager (vedrørende et samlet beløb på 8.762.001 ECU), der rent 
faktisk blev indberettet til Kommissionen i perioden 1993-1996, er angivet i bilaget. 
Det fremgår heraf, at Tyskland har trukket 4 tilfælde tilbage, i forbindelse med hvilke 
der stadig gøres forsøg på opkrævning (401.316 ECU), og Det Forenede Kongerige 
har annulleret én sag, der var blevet indberettet ved en fejltagelse (23.103 ECU). 
Saldobeløbet svarende til 27 sager vedrørende et samlet beløb på 8.337.582 ECU 
har Kommissionen set nærmere på for at afgøre, om de berørte medlemsstater har 
udvist tilstrækkelig omhu til sikring af opkrævningen. 
Det generelle resultat ser således ud: 
Art. 17.2: Antal behandlede sager 
Manglende 
omhu 37% Art. 17.2: Behandlede sager i 
værdi 
Manglende 
omhu 53% 
Tilstræk­
kelig omhu 
4% Behandles 
i øjeblikket 
43% 
-20 
Nærmere betegnet: 
a) 
b) 
c) i 10 tilfælde har man konstateret manglende 
omhu, heraf: 
1 tilfælde er blevet afvist: 
2 tilfælde har været genstand for betaling 
2 tilfælde har været genstand for et 
meddelelsesblad om formodet overtrædelse 
5 tilfælde er blevet bekræftet efter indsigelser, 
og der er anmodet om betaling 
10 sager er ved at blive undersøgt 
i 7 tilfælde blev det konstateret, at der var 
udvist tilstrækkelig omhu Beløb 
4.428.487 ECU 
356.381 ECU 
95.883 ECU 
488.162 ECU 
3.488.061 ECU 
3.550.966 ECU 
358.129 ECU %i 
beløb 
53,1 % 
4,3 % 
1,1 % 
5,9 % 
41,8% 
42,6 % 
4,3 % % i antal tilfælde 
37% 
3,7% 
7,4% 
7,4% 
18,5% 
37% 
26% 
Med forbehold for de sager, der er ved at blive behandlet, viser disse tal, at der 
foreligger forsømmelser fra de nationale myndigheders side i mere end en tredjedel af 
de sager, der er indberettet, og at disse sager vedrører de i sammenligning største 
beløb (53% af det samlede beløb i værdi). Det ville være ønskværdigt, om disse 
myndigheder koncentrerede deres indsats om opkrævningen i de tilfælde, hvor der er 
væsentlige økonomiske interesser på spil. 
Selv om disse resultater alene vedrører indberetninger fra en lille del af 
medlemsstaterne, giver de anledning til at formode, at der er et virkeligt 
grundlæggende problem, delsf med hensyn til de nationale myndigheders 
opkrævningsforanstaltninger, dels med hensyn til en harmoniseret anvendelse af 
ordningen. Denne foruroligende situation har givet Kommissionen anledning til siden 
da at træffe de foranstaltninger, der gøres rede for i det følgende. 
3.4.2. Overvågning af opkrævningen af de traditionelle egne indtægter i forbindelse 
med svig og uregelmæssigheder 
Med hensyn til overvågningen af medlemsstaternes foranstaltninger til 
bekæmpelse af svig i regnskabsåret 1994 har Kommissionen forelagt 
budgetmyndigheden20 to rapporter vedrørende henholdsvis ca. 70% og 30% af de 
unddragne beløb svarende til de sager om svig og uregelmæssigheder, der blev 
indberettet til Kommissionen mellem første halvår 1989 og første halvår 1993 
inklusive. 
Den første rapport, som blev udarbejdet på grundlag af et antal tilfælde udvalgt ved 
stikprøve vedrørende afgiftsbeløb på over 0,5 mio. ECU, mundede ud i en statistisk 
analyse. Rapporten viste, at de produkter, der var mest berørt af svig i stor målestok, 
var følsomme landbrugsprodukter, hovedsageligt fra østlandene, og at der især var 
tale om unddragelse fra forsendelsesordningerne og falske angivelser i forbindelse 
med ordningen for overgang til fri omsætning. De industriprodukter, der var berørt af 
bedrageri, især tekstiler og hifi- og tv-udstyr fra Sydøstasien, var i højere grad fordelt 
både antals- og beløbsmæssigt. På baggrund af de udvalgte sagers kompleksitet var 
opkrævningssatsen i henhold til rapporten ringe og varierede fra medlemsstat til 
medlemsstat. 
20 Rapporter fra Kommissionen om situationen med hensyn til inddrivelse af traditionelle egne indtægter i forbindelse med 
bedrageri og uregelmæssigheder ("gruppe A94", KOM(95) 398 endelig udg. og "gruppe B94", KOM(97) 259/3, forelagt 
henholdsvis den 6. september 1995 og den 9. juni 1997. 
21 -
1 den såkaldte B94 -rapport gør Kommissionen rede for opfølgningen indtil den 
endelige afslutning af seks specielt vanskelige sager svarende til et samlet afgiftsbeløb 
på over 124 mio. ECU. Tre af disse er genstand for konflikt mellem de pågældende 
medlemsstater og Kommissionen: i et tilfælde har Kommissionen set sig nødsaget til 
at fremsætte en begrundet udtalelse som led i den i traktatens artikel 169 fastsatte 
procedure. I løbet af første halvår 1997 har Kommissionen afvist flere medlemsstaters 
anmodninger om fritgel se/refusion i forbindelse med import af tyrkiske fjernsyn. 
Disse negative afgørelser retsforfølges i øjeblikket ved Domstolen i første instans. 
Disse rapporter konkluderer, at den beskedne opkrævningssats dels skyldes det 
forhold, at internationalt bedrageri er meget raffineret, dels at visse aftaler med 
tredjelande er komplekse. De påpeger imidlertid forskelligheden i og den manglende 
tilpasning af de nationale opkrævningsprocedurer, de langsommelige retsprocedurer 
og det ringe samarbejde mellem medlemsstaterne som led i den gensidige bistand. 
4. VURDERING AF, HVORDAN KONTROLORDNINGEN FUNGERER 
4.1. Den igangværende udvikling af opkrævningsordningen i forbindelse med de 
traditionelle egne indtægter og kontrollen heraf 
Generelt skader den manglende ensartethed i medlemsstaternes indberetninger 
synligheden i deres bestræbelser med hensyn til kontrol og bekæmpelse af svig. En 
række forbedringer af Kommissionens informationsinstrument er blevet fastlagt efter 
aftale med medlemsstaterne. For at gøre indberetningerne mere sammenhængende har 
Kommissionen ved afgørelse af 20. marts 1997 indført modeller for de månedlige 
opgørelser og kvartalsopgørelserne til regnskabet over de traditionelle egne indtægter, 
beskrivelse af svig og uregelmæssigheder på over 10.000 ECU og for den allerede 
omtalte årsrapport. 
Fra 1997 skal medlemsstaterne for regnskabsåret 1996 og efter ændringen af Rådets 
forordning nr. 1552/89 udarbejde en enkelt årsrapport vedrørende resultaterne af 
deres kontrol mod tidligere to halvårlige rapporter på grundlag af artikel 17, stk. 3, i 
denne forordning. Den ny sammenfattende rapport, der skal sendes til Rådet og 
Europa-Parlamentet i løbet af 1997, skulle således give budgetmyndigheden mulighed 
for bedre at følge medlemsstaternes indsats på dette område. 
Med hensyn til opkrævning af de traditionelle egne indtægter i forbindelse med svig 
og uregelmæssigheder kan der ventes en forbedring af situationen, så snart 
anvendelsen af det ny program for indsamling og elektronisk transmission af 
oplysninger vedrørende tilfælde af svig og uregelmæssigheder på området de 
traditionelle egne indtægter ( Ownres ) bliver en realitet hen mod slutningen af 1997. 
Dette giver mulighed for automatisk medtagelse og ajourføring af meddelelsesblade 
vedrørende svig, specielt, og det er det ny, ud fra et opkrævningsmæssigt synspunkt. 
22 
Den ikke-harmoniserede anvendelse af bestemmelserne i artikel 17, stk. 2, som 
Revisionsretten også påpegede, skader gennemskueligheden af og rimeligheden i 
ordningen med de traditionelle egne indtægter. På baggrund af arbejdet i forbindelse 
med fase III i SEM 2000-programmet ( Sound and Efficient Management ), fremsatte 
Kommissionen den 3. juli 1997 et forslag til ændring af forordning 1552/89 med det 
formål at styrke proceduren for uinddrivelige beløb, der finder anvendelse på 
fordringer, der ikke har kunnet inddrives inden for en bestemt frist, og at muliggøre 
en rimelig undersøgelse af medlemsstaternes omhu21. Dette forslag tager sigte på at 
styrke medlemsstaternes økonomiske ansvar i forbindelse med de beløb, der er blevet 
uinddrivelige som følge af administrative fejl begået af deres myndigheder. 
Med hensyn til ekstern fællesskabsforsendelse vil Kommissionen foreslå en 
hensigtsmæssig tilpasning af de eksisterende tekster (artikel 378 og 379 i 
gennemførelsesbestemmelserne til kodeksen) vedrørende fastlæggelsen af den 
ansvarlige toldmyndighed for opkrævningen i de tilfælde, hvor den hoved forpligtede 
beviser, hvor overtrædelsen har fundet sted samt en ændring af direktiv 76/308/EØF 
Gensidig bistand med hensyn til opkrævning22. I øvrigt vil spørgsmålet om 
forvaltning af søtransport til frizoner blive reguleret som led i den ny procedure for 
fællesskabsforsendelse. 
Forvaltningen af præferencetoldordningerne er i øjeblikket - når der ses bort fra de 
ovenfor anførte problemer - genstand for samlede overvejelser og er blevet behandlet i 
en meddelelse fra Kommissionen, der har til formål at analysere de 
uregelmæssigheder, der har vist sig i anvendelsen af disse ordninger. Denne 
meddelelse beskæftiger sig med spørgsmål som retssikkerhed, opkrævning af egne 
indtægter, bekæmpelse af svig og effektiviteten af den fælles handelspolitik23. Den 
fastlægger en handlingsplan, der tager sigte på at finde en løsning på problemerne på 
dette område, herunder specielt problemerne i forbindelse med opkrævning af egne 
indtægter. 
For så vidt angår selve kontrollens tilrettelæggelse vedtog Kommissionen - for at tage 
hensyn til den lovgivningsmæssige og administrative udvikling24 den 10.1.1997 et 
forslag til Rådets forordning til erstatning af forordning nr. 165/74, som den 
fremsendte til Rådet og Europa-Parlamentet den 28.1.199725. 
21 Dok. KOM(97) 343 endelig udg. af 3.7.1997. 
22 Disse forslag figurerer i en meddelelse fra Kommissionen med titlen "En handlingsplan for forsendelse i Europa: en ny 
toldpolitik" (dokument KOM(97) 188 endelig udg., punkt 4.4.2 og 4.4.3 i bilaget "En identifikation af debitorer, der kan sikre 
en redelig beskyttelse af de finansielle interesser" og "Rationalisering af procedurerne for opkrævning af told- og 
afgiftsskyld", side 24 og 25. 
2-' Dok. KOM(97) 402 endelig udg. af 23. juli 1997, i overensstemmelse med anmodning fra Rådet ved afgørelse nr. 
96/C170/01 af 28. maj 1996. 
24 Dette var blevet meddelt i den første beretning fra Kommissionen om kontrolordningen for de traditionelle egne indtægter 
(dok. KOM(93) 691 endelig udg., side 38). 
25 Dok. KOM(96) 717 endelig udg. med korrigendum KOM(96) 717 endelig udg./2. 
23-
Forslaget tager sigte på i en enkelt tekst at samle gennemførelsesbestemmelserne til 
Kommissionens to kontrolformer, henholdsvis kontrol med deltagelse af 
Kommissionen (i samarbejde med medlemsstaterne) omhandlet i forordning nr. 
165/74 og kontrol på stedet på Kommissionens initiativ, en anden kontrolform, som 
blev indført ved forordning nr. 1552/89. 
Dette projekt giver også Kommissionen mulighed for at give ikke blot dens 
fastansatte tjenestemænd, men også dens øvrige ansatte (midlertidigt ansatte og 
udlånte nationale eksperter) fuldmagt og dette parallelt med Rådets forordning 
(Euratom, EF) nr 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og 
inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers 
finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder26. 
I øvrigt har Kommissionen i overensstemmelse med det løfte, den afgav under det 
interinstitutionelle samråd forud for ændringen af forordning 1552/89, undersøgt 
Parlamentets forslag om at indføre uanmeldte kontrolbesøg hos de nationale 
myndigheder på området egne indtægter. 
Dels har Kommissionen i sine kontakter med medlemsstaternes myndigheder kunnet 
konstatere, at Rådets næsten enstemmige modstand mod en sådan bestemmelse 
fortsatte. Dels må man konstatere, at der under UCLAF's ledelse er blevet indført 
hensigtsmæssige bestemmelser med henblik på at sikre beskyttelsen af Unionens 
finansielle interesser27. På et område, hvor der med fordel kan indføres uanmeldte 
kontrolbesøg, giver disse bestemmelser mulighed for at fjerne en del af de berettigede 
bekymringer hos Europa-Parlamentets medlemmer vedrørende tilfælde af alvorlige 
administrative uregelmæssigheder, der kræver direkte intervention. For selv om det er 
nødvendigt med en aftale, tillader de nuværende bestemmelser om selvstændig 
kontrol, som Kommissionen har til sin rådighed (artikel 18, stk. 3, i forordning 
1552/89), i ekstraordinære situationer at intervenere inden for relativt korte frister, 
hvor vilkårene kan sammenlignes med vilkårene for et uventet kontrolbesøg. 
I øvrigt forudsætter en effektiv evaluering af de nationale kontrolordninger, som den 
foretages af Kommissionen, forberedelse i snævert samarbejde med myndighederne. 
På grundlag af de indhøstede erfaringer finder Kommissionen, at det 
samarbejdsniveau, der har udviklet sig mellem den og medlemsstaterne, stort set 
garanterer, at der handles hensigtsmæssigt i tilfælde af alvorlige uregelmæssigheder 
med økonomiske konsekvenser. 
26 EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2. 
27 Bl.a. Rådets forordning (EURATOM, EF) nr. 2185/96 (EFT L 292 af 11.11.1996, s. 2). 
24-
4.2 Samlet vurdering og konklusioner 
4.2.1 Nytten og nødvendigheden af kontrol 
Når det er nødvendigt med et tiltag for i praksis at få kontrolordningen for de 
traditionelle egne indtægter til at fungere, benytter Kommissionen en lang række 
forskellige foranstaltninger, der går fra punktuel korrektion, opfordring ved egnede 
instrukser til at korrigere de nationale procedurer og former for praksis, der ikke er i 
overensstemmelse med EU-reglerne, til klargøring af fortolkningen og aftalt 
forbedring af EU-reglerne i tilfælde af vedvarende uregelmæssigheder. 
Som det fremgår af rapporten, anvender Kommissionen fuldt ud alle de former for 
foranstaltninger, den har til rådighed. I betragtning af de midler, det er rimeligt at 
afsætte til kontrollen af ordningen med de traditionelle egne indtægter, viser disse 
foranstaltninger sig at være ganske effektive. 
De finansielle korrektioner, der foretages efter en ukorrekt avendelse af reglerne og 
opkrævningen af morarenter som kompensation for tab af indtægter, er de mest 
synlige resultater heraf. I øvrigt vedbliver disse former for kontrol med at være det 
bedste middel til at fastslå, om toldreglerne anvendes korrekt samt de eventuelle 
problemer i forbindelse hermed. Rapporten indeholder flere eksempler på, at dette er 
blevet udmøntet i forslag til forenkling og omstrukturering af reglerne. 
Fremover, så længe ordningen med egne indtægter opretholdes i sin nuværende form, 
vil der fortsat være mening med Kommissionens kontrol: Den særlige kontrol, der 
udøves af den anvisningsberettigede på grundlag af forordning 1552/89 som kontrol af 
de egne indtægter (artikel 18), sammen med analysen af informationer fra 
medlemsstaterne om tilrettelæggelsen (artikel 4, stk. 1, i forordningen) og resultaterne 
af deres kontrol (artikel 17, stk. 3), giver mulighed for at få et indtryk af de faktiske 
forhold, og den giver et ret så nøjagtigt billede af opkrævningsordningen for de egne 
indtægter. 
Kommissionen har til hensigt specielt at interessere sig for den regnskabsmæssige 
behandling af unddragne beløb og uregelmæssigheder og deres opkrævning i alle 
faser, dvs. fastlæggelse, bogføring og overdragelse. Den har endvidere til hensigt at 
afslutte den kontrol, som allerede er gennemført i forbindelse med international 
forsendelse ad landevej. 
4.2.2. Indførsel af og toldmæssig status for varer ved Unionens grænser udadtil 
De oplysninger, der indhentes under den kontrol, som beskrives i denne rapport, giver 
Kommissionen mulighed for at efterkomme den anmodning, den modtog fra Europa-
Parlamentet efter bemærkningerne i Revisionsrettens årsberetning 19942x vedrørende 
indførsel af og toldmæssig status for varer ved Unionens grænser udadtil. De følgende 
afsnit er Kommissionens officielle svar på denne anmodning. 
28 På mødet den 17. april 1996 og som led i dechargeproceduren for det almindelige budget for regnskabsåret 1994. 
25-
I forbindelse med indførsel af varer på Fællesskabets toldområde foretager de 
kompetente myndigheder nemlig dokumentkontrol ledsaget af kontrol i henhold til 
toldbestemmelserne. Kommissionen undersøger dette forløb som led i sin kontrol af 
egne indtægter og af analysen af de oplysninger, der indberettes af medlemsstaterne. 
Generelt og i betragtning af de ovenfor anførte bemærkninger kan man på baggrund af 
Kommissionens kontrol konkludere, at den kontrol, der foretages af 
toldmyndighederne vedrørende indførsel af varer, har et acceptabelt niveau, især når 
man tager i betragtning, at der gennemføres godt og vel 100 millioner transaktioner 
pr. år, alle toldprocedurer og toldmæssig bestemmelse eller anvendelse taget under ét. 
I øvrigt har Kommissionen bemærket, at de forskellige medlemsstater i stadig stigende 
grad fastlægger retningslinjerne for kontrollen (i forbindelse med fortoldning eller 
efterfølgende kontrol) alt efter den samhandel, der skal kontrolleres, og efter deres 
tjenestegrenes administrative opbygning. Det er grunden til, at kontrolteknikkerne 
ikke er de samme fra medlemsstat til medlemsstat. Efter Kommissionens opfattelse 
burde udviklingen af metoder baseret på risikoanalyse kunne afhjælpe denne tingenes 
tilstand og garantere en målrettet kontrols effektivitet. 
Desuden har Kommissionen allerede indført en række foranstaltninger for efter 
afskaffelsen af de indre grænser at sikre en høj grad af beskyttelse for Fællesskabets 
finansielle interesser ved indførelse af procedurer og kontrolbesøg med ensartet 
effektivitet overalt på Fællesskabets toldområde i forbindelse med indførsel af varer. 
I den forbindelse har Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 210/97/EF af 
19. december 1996 om vedtagelse af et handlingsprogram for toldvæsenet i EF ( Told 
2000 )29 givet et vist retsgrundlag for de foranstaltninger, der allerede gennemføres, 
herunder den kontrol, der blev foretaget i medlemsstaterne allerede i 1994, og som 
tog sigte på at undersøge kontrolprocedurerne ved søgrænsen og i frizoner. 
Blandt de øvrige initiativer, der skal gennemføres som led i dette program, kan 
nævnes datamatiseringen på EU-plan af toldvæsenet, som er helt afgørende for en 
rationalisering af procedurerne, og indførelse af retningslinjer inden for 
risikoanalyse. Med hensyn til sidstnævnte punkt undersøger Kommissionen i snævert 
samarbejde med medlemsstaternes toldmyndigheder indførelsen af fælles principper på 
EU-plan med hensyn til opstilling af kriterier for virksomhedernes adgang til 
forenklede procedurer og målretning og koordinering af kontrollen30. I øvrigt 
overvejer den at fastsætte risikoprofiler på EU-plan. 
29 EFT L 33 af 4.2.1997. 
30 De første resultater af denne foranstaltning behandles af den særlige ad hoc-undergruppe inden for intern revision, der er 
nedsat under Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter som led i tredje fase af initiativet "Forsvarlig økonomisk 
forvaltning". 
-26 
Kontrollen af den toldmæssige status for varer, der frembydes for 
toldmyndighederne, har til formål at undgå at give ikke-fællesskabsvarer status som 
varer overgået til fri omsætning, hvilket ville medføre, at der ikke ville blive 
opkrævet egne indtægter. For varer, der transporteres ad søvejen, og i forbindelse 
med visse forenklede procedurer for ekstern forsendelse med fly eller ad søvejen31 har 
kommissionens og Revisionsrettens kontrol vist, at den nuværende procedure 
indeholder mange lakuner og ikke reelt garanterer opkrævningen af de egne indtægter. 
For at rette op på denne tingenes tilstand indhentes der i øjeblikket supplerende 
oplysninger hos medlemsstaterne om uregelmæssigheder, der kan få indvirkning på 
Fællesskabernes budget. Toldkodeksudvalgets forsendelsesgruppe vedtog på sit møde i 
februar 1995 en administrativ ordning til efterfølgende kontrol af sådanne procedurer. 
Dette burde forbedre situationen. 
Man er endvidere ved at se nærmere på et forslag til ændring af bestemmelserne til 
forenkling af procedurerne vedrørende forsendelse af ikke-fællesskabsvarer ad søvejen 
samtidig med en styrkelse af kontrollen af disse varers toldmæssige status. Denne 
foranstaltning er ligeledes opført i den handlingsplan for forsendelse, som 
Kommissionen vedtog den 30. april 1997, og som den har tilstillet 
budgetmyndigheden32. 
Nærværende rapport er en af de mange rapporter fra Kommissionen til 
budgetmyndigheden om den kontrol, Kommissionen foretager vedrørende indtægter, 
og af hvilke der bl.a. kan nævnes den sammenfattende rapport vedrørende 
medlemsstaternes årsrapporter om resultaterne af deres kontrol udarbejdet på grundlag 
af artikel 17, stk. 3, i forordning 1552/89, finanskontrollørens særberetning på 
grundlag af artikel 29, stk. 3, i finansforordningen og UCLAF's årsberetning om 
bekæmpelse af svig. Endvidere skal nævnes de rapporter, der udarbejdes om de 
foranstaltninger, som træffes som led i opfølgningen af Europa-Parlamentets 
bemærkninger. 
Generelt supplerer disse rapporter de obligatoriske regnskabsmæssige og 
budgetmæssige oplysninger, Kommissionen udarbejder i henhold til 
finansforordningens artikel 78, herunder specielt udarbejdelsen af et konsolideret 
forvaltningsregnskab indeholdende en oversigt over de egne indtægter, medlemsstaten 
har fastlagt, og et bilag, der viser de potentielle fordringer i forbindelse med svig og 
uregelmæssigheder. 
Næste beretning om kontrolordningen for de traditionelle egne indtægter kommer til 
at vedrøre perioden 1997-1999 og offentliggøres i første halvdel af år 2000. 
3 ' Art. 314 ff. i gennemførelsesbestemmelserne til kodeksen. 
32 KOM(97) 188 endelig udg. 
-27 
BILAG 
Tilfælde, hvor 
Referen­
ceperiode 
(halvår) 
1 1993 
2.1993 
1. 1994 
2 1994 
1 1995 
2.1995 
Subtotal Med­
lems­
stat 
D 
UK 
D 
NL 
UK 
D 
NL 
UK 
E 
F 
E 
NL 
UK 
UK man har anvendt artikel 17, stk. 2, i forordning nr. 1552/89 
Motiver anført til 
støtte for 
dispensation 
Virksomhedens ophør 
Indberettet ved en 
fejltagelse 
Fallit 
1 >ebitors insolvens 
Fallit 
Fallit 
Fallit 
Omstændighederne skal 
præciseres 
Fallit 
Fallit 
Virksomhedens ophør 
Den pågældende har 
indstillet sin virksomhed 
Likvidation 
Den pågældende har 
indstillet sin virksomhed 
Debitors insolvens 
t ikvidation 
1 )ebitors insolvens 
Debitors insolvens 
Omstændighederne skal 
præciseres 
Fallit 
Fallit 
Fallit 
Fallit 
Fallit 
Fallit 
25 tilfælde indberettet Afgifts­
beløb 
(ECU) 
15250 
23 103 
48.329 
18734 
25 350 
19114 
14.021 
319.003 
62.894 
44.744 
136.135 
37 344 
76.769 
37151 
902 857 
37.834 
1.555 753 
401.345 
675 227 
450818 
1.802.954 
576.925 
481.063 
116 862 
88 463 
7.968.042 Kommissionens 
holdning 
Afvisning 
Annullering 
Anmodning om oplysninger 
Anmodning om oplysninger 
Tilstrækkelig omhu 
Manglende omhu 
Tilstrækkelig omhu 
Anmodning om oplysninger 
Tilstrækkelig omhu 
Tilstrækkelig omhu 
Tilstrækkelig omhu 
Manglende omhu 
Manglende omhu 
Tilstrækkelig omhu 
Manglende omhu 
Tilstrækkelig omhu 
Anmodning om 
supplerende oplysninger 
Anmodning om 
supplerende oplysninger 
Anmodning om oplysninger 
Manglende omhu 
Anmodning om oplysninger. 
Manglende omhu 
Anmodning om oplysninger 
Manglende omhu 
Manglende omhu Sagens stilling 
Sagen trukket tilbage af D 
Afsluttet 
Sagen trukket tilbage af D 
Sagen trukket tilbage af D 
Afsluttet 
Beløbet betalt Afsluttet 
Afsluttet 
Sagen trukket tilbage af D 
Afsluttet 
Afsluttet 
Afsluttet 
UK nægter at betale. 
Meddelelsesblad om 
formodet overtrædelse 
udarbejdet 
Beløbet betalt Afsluttet 
Afsluttet 
I gang 
Afsluttet 
I gang 
I gang 
Igang 
UK accepterer ikke 
Kommissionens holdning. 
Behandles. 
Igang 
UK accepterer ikke 
Kommissionens holdning. 
Behandles. 
Igang 
UK accepterer ikke 
Kommissionens holdning 
Behandles 
UK accepterer ikke 
Kommissionens holdning. 
Behandles 
-28 
Referen­
ceperiode 
(halvår) 
Subtotal 
1 1996 
2 1996 
1996 (hele 
året) 
I alt '93/'96 Med­
lems­
stat 
UK 
NL 
F 
B 
DK Motiver anført til 
støtte for 
dispensation 
25 tilfælde indberettet 
Debitors insolvens 
Fallit 
Debitors insolvens 
Fallit 
Fallit 
Fallit 
Debitors insolvens 
32 tilfælde indberettet Afgifts­
beløb 
(ECU) 
7.968.042 
356.381 
138.953 
215.995 
10.777 
23.830 
36.112 
11.911 
8.762.001 Kommissionens 
holdning 
Afvises 
Anmodning om 
oplysninger 
Behandles 
Behandles 
Behandles 
Behandles 
Behandles Sagens stilling 
UK's svar afventes 
Indledt 
Indledt 
Indledt 
Indledt 
Indledt 
Indledt 
Art. 17.2 Antal tilfælde pr. medlemsstat 1993/1996 
4 6 
Antal tilfælde 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 673 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 
Katalognummer : CB-CO-97-689-DA-C 
ISBN 92-78-28739-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
3<3