KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 12.02.1998 
KOM(1998) 59 endelig udg. 
98/ 0032 (ACC) 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj med 
overdel af læder eller plast med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, 
Indonesien og Thailand 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
1. Kommissionen offentliggjorde den 22. februar 1995 en meddelelse i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende om indledning af en antidumpingprocedure 
vedrørende importen af visse typer fodtøj med overdel af læder eller plast med 
oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Indonesien og Thailand og iværksatte 
en undersøgelse. 
2. Der blev foretaget undersøgelser på stedet hos de eksporterende producenter, 
importørerne i Fællesskabet og EF-producenterne. Ifølge de første 
undersøgelsesresultater, som blev forelagt for Det Rådgivende Udvalg i 
september 1996, fandt der dumping sted med deraf følgende skadelige virkninger 
for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet. På grundlag af undersøgelsen, 
hvor der blev taget hensyn til alle involverede parters interesser, navnlig 
forhandlernes, konkluderedes det, at det var i Fællesskabets interesse at træffe 
foranstaltninger. 
3. Da der imidlertid ved Rådets forordning (EF) nr. 519/941 var indført kvantitative 
restriktioner på importen af visse typer fodtøj med oprindelse i Den Kinesiske 
Folkerepublik, herunder de typer, der er omfattet af den foreliggende procedure, 
og efter underretning af Det Rådgivende Udvalg, ansås det for påkrævet nærmere 
at undersøge virkningerne af kontingentet på den pågældende import. 
4. Af den supplerende undersøgelse fremgik det, at omend kontingentet i 1995 og 
1996 som forventet begrænsede de importerede mængder af den pågældende vare 
med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, kunne der ikke registreres nogen 
væsentlig udvikling i de dertil svarende importpriser. I betragtning af den 
vedvarende skadelige prispolitik konkluderedes det, at det var påkrævet at træffe 
foranstaltninger. 
5. Det foreslås at indføre foranstaltninger i form af en variabel told på grundlag af en 
mindstepris. De satser, der foreslås, svarer til skadestærsklerne, da disse var 
lavere end dumpingmargenerne. Mindsteprisen fastsættes til 5,7 ECU pr. par for 
de pågældende tre lande. 
6. Medfølgende forslag til Rådets forordning indeholder mere detaljerede 
oplysninger om de data, der ligger til grund for beregningerne af den foreslåede 
mindstepris. 
7. De interesserede parter underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og 
betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen måtte beslutte at foreslå 
Rådet, at der indføres antidumpingtold, og parterne fik lejlighed til at fremsætte 
bemærkninger hertil. Der blev i påkommende tilfælde taget hensyn til disse 
bemærkninger. 
8. Kommissionen foreslår derfor i overensstemmelse med artikel 9 i Rådets 
forordning (EF) nr. 384/96, at Rådet indfører endelige 
antidumpingforanstaltninger på importen af visse typer fodtøj med overdel af 
læder eller plast med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Indonesien og 
Thailand. 
1 EFT L 67 af 10.3.1994, s. 89. 
4. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) NR. .../98 
af... 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj med 
overdel af læder eller plast med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, 
Indonesien og Thailand 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om 
beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske 
Fællesskab1, særlig artikel 9, stk. 4, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af Det Rådgivende 
Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
A. PROCEDURE 
(1) Den 22. februar 1995 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende2 om indledning af en antidumpingprocedure 
vedrørende importen til Fællesskabet af visse typer fodtøj med overdel af læder 
eller plast med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Indonesien og Thailand 
og iværksatte en undersøgelse. 
1 EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Forordningen ændredes ved forordning (EF) nr. 2331/96 (EFT L 317 af 
6.12.1996, s. 1). 
2 EFT C 45 af 22.2.1995, s. 2. 
^. 
(2) Proceduren indledtes på grundlag af en klage, som European Confederation of the 
Footwear Industry (CEC) indgav på vegne af de nationale 
erhvervssammenslutninger inden for fodtøjsindustrien, hvis klagende medlemmer 
(i alt 188) tegnede sig for en betydelig del (53%) af produktionen i Fællesskabet 
af fodtøj omfattet af denne undersøgelse. Klagen indeholdt beviser for, at der 
fandt dumping sted af den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som 
følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en 
procedure. 
(3) Kommissionen underrettede officielt de eksportører og importører, som den 
vidste var berørt af proceduren, og disses repræsentative sammenslutninger samt 
repræsentanterne for de involverede eksportlande om indledningen af proceduren. 
Alle direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter 
skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der er anført i 
nævnte meddelse om indledningen af proceduren. 
(4) Myndighederne i de pågældende eksportlande og en række eksportører, 
importører i Fællesskabet, disses repræsentative sammenslutninger og 
erhvervssammenslutninger tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, 
der anmodede herom, indrømmedes en høring. 
(5) I betragtning af det store antal EF-producenter, der var parter i klagen, og i 
overensstemmelse med artikel 17 i Rådets forordning (EF) nr. 384/963 (i det 
følgende benævnt "grundforordningen"), ansås det for påkrævet at begrænse 
undersøgelsen til at omfatte så mange af disse producenter, som med rimelighed 
kunne undersøges inden for den til rådighed værende tid. De spørgeskemaer, der 
benyttedes til at indhente oplysninger med henblik på at fastslå, om der er 
forvoldt skade for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet, blev på den 
baggrund sendt til de nationale producentsammenslutninger i Fællesskabet og til 
89 af de 188 EF-producenter, der udtrykkeligt stod bag klagen. Af disse 89 EF-
producenter indgav 87 fyldestgørende besvarelser. I betragtning af de 
vanskeligheder, der var forbundet med at foretage detaljerede undersøgelser på 
stedet hos ovennævnte 87 EF-producenter (i det følgende benævnt "den første 
gruppe"), udvalgtes med henblik på efterprøvning 15 af disse EF-producenter (i 
det følgende benævnt "kontrolgruppen"), og deres besvarelser efterprøvedes 
indgående ved kontrolbesøg hos de pågældende. 
(6) Kommissionen sendte også spørgeskemaer til følgende: 
- de kinesiske, indonesiske og thailandske producenter/eksportører, der var anført 
i klagen, 
- de hongkongske eksportører, der var anført i klagen, 
- myndighederne i de pågældende eksportlande, 
- de eksportører, som, selv om de ikke var anført i klagen, gav sig til kende og 
anmodede om et spørgeskema. 
3 EFT L 56 af 6.3.1996, s. I. Forordningen ændredes ved forordning (EF) nr. 2331/96 (EFT L 317 af 
6.12.1996, s. 1) 
Der indgik i alt 13 besvarelser af spørgeskemaet fra producenter/eksportører i 
Indonesien, 17 fra producenter/eksportører i Den Kinesiske Folkerepublik og 3 fra 
producenter/eksportører i Thailand. 
(7) I betragtning af antallet af besvarelser, i alt 33, foreslog Kommissionen i 
overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen at begrænse undersøgelsen 
til at omfatte et rimeligt antal samarbejdsvillige producenter/eksportører, der 
repræsenterede den største repræsentative produktion, som med rimelighed kunne 
undersøges inden for den til rådighed værende tid. Der blev med de 
samarbejdsvillige producenter/eksportører opnået enighed om udvælgelsen af en 
stikprøve på fire producenter/eksportører fra Den Kinesiske Folkerepublik og syv 
fra Indonesien. Da der i alt kun var tre samarbejdsvillige producenter/eksportører 
i Thailand, indgik alle tre i undersøgelsen. 
(8) Endvidere sendte Kommissionen spørgeskemaer til alle kendte importører. Den 
modtog besvarelser fra 14 af disse importører. 
(9) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for 
nødvendige for at træffe afgørelse om dumping og skade, og den aflagde 
kontrolbesøg hos følgende selskaber: 
(a) Producenter i Fællesskabet 
(10) Den kontrolgruppe, der er omhandlet i betragtning 5, bestod af i alt 15 EF-
producenter med hjemsted i Frankrig, Italien, Portugal, Spanien og Det Forenede 
Kongerige, alle medlemsstater med en betydelig produktion af det fodtøj, der er 
omfattet af undersøgelsen. Tilsammen tegnede disse medlemsstater sig for 89% af 
den samlede produktion i Fællesskabet af den pågældende vare i 1994, dvs. 
undersøgelsesperioden som defineret i betragtning 13. 
De 15 EF-producenter i kontrolgruppen anmodede om, at deres identitet blev 
hemmeligholdt med den begrundelse, at visse kunder, som både var importører og 
store detailhandelsvirksomheder i Fællesskabet, havde truet nogle af dem med 
kommercielle gengældelsesforanstaltninger. Det fremgik af undersøgelsen, at 
nogle EF-producenter var blevet udsat for en betydelig pression og opfordret til 
ikke at medvirke i undersøgelsen og til at trække deres støtte til klagen tilbage. 
Det ansås følgelig ikke for rimeligt at afsløre navnene på disse 15 EF-
producenter. 
Repræsentanterne for visse eksportører og importører har fremført kritik mod 
beslutningen om at indrømme ovennævnte anonymitet med den begrundelse, at 
den klagende indenlandske erhvervsgren burde være rede til at imødegå enhver 
form for "kommerciel gengældelse". Det skal i den forbindelse anføres, at der 
indrømmedes anonymitet, fordi de fremførte trusler gik langt videre, end hvad der 
kan anses for "normal" i handelsmæssigt samkvem. Den begrænsede beskyttelse, 
der således ydedes, ansås desuden for særlig relevant som led i en undersøgelse 
baseret på stikprøver, hvor nogle få udvalgte EF-producenter er særligt udsatte, 
eftersom de repræsenterer og handler til fordel for en langt større gruppe. Parter, 
der anmodede herom, fik imidlertid oplyst identiteten af de 87 EF-producenter i 
den første gruppe. 
(b) Uafhængige importører/forhandlere 
Atlex SA, Rouen (F), 
British Shoe Corporation Ltd, Leicester (UK), 
Chausseurop SA, Le Havre (F), 
Groupe André SA, Paris (F), 
Intermedium BV, Hoofddorp (NL). 
(c) Forbunden importer 
Nick's Sports and Leisure Footwear Ltd, Warrington (UK). 
(d) Eksportører/producenter i Indonesien 
PT Dragon, 
PT Emperor Footwear Indonesia, 
PT Fortune Mate, 
PT Golden Adishoes, 
PT Indosepamas Anggun / PT Primashoes Ciptakreasi, 
PT Kingherlindo. 
(e) Eksportører/producenter i Thailand 
Bangkok Rubber, 
- CK Shoes, 
PSR Footwear. 
(f) Exportør i Hongkong 
Grosby (China) Ltd. 
(11) Parterne underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på 
grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af endelig 
antidumpingtold. De indrømmedes endvidere en frist, inden for hvilken de kunne 
fremsætte bemærkninger efter ovennævnte underretning. 
(12) Kommissionen tog hensyn til parternes bemærkninger og ændrede om nødvendigt 
sine konklusioner. 
(13) Undersøgelsen af spørgsmålet om dumping omfattede perioden fra den 1. januar 
1994 til den 31. december 1994 (i det følgende benævnt 
"undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af spørgsmålet om den forvoldte skade 
omfattede perioden fra 1991 til undersøgelsesperioden. Endvidere blev der med 
henblik på den yderligere undersøgelse, der er omhandlet i betragtning 138 - 143, 
også taget hensyn til visse begivenheder i 1995 og 1996. 
Geografisk omfattede undersøgelsen Fællesskabet i dets sammensætning på 
tidspunktet for indledningen af proceduren, dvs. alle femten medlemsstater. 
(14) I betragtning af omfanget og den komplicerede karakter af de oplysninger, der 
indhentedes fra mange forskellige kilder, og især på baggrund af de talrige typer 
fodtøj, der er omfattet af undersøgelsen og behovet for at foretage en supplerende 
undersøgelse for at vurdere virkningerne af det fællesskabskontingent, der i løbet 
af undersøgelsesperioden indførtes på importen af det pågældende fodtøj med 
oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, kunne undersøgelsen ikke afsluttes 
inden for den normale frist, der er fastsat i artikel 6, stk. 9, i grundforordningen. 
Ifølge artikel 24 i grundforordningen er den foreliggende undersøgelse i øvrigt 
ikke undergivet den obligatoriske frist i artikel 6, stk. 9. 
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE 
1. Beskrivelse af den pågældende vare 
( 15) Den vare, der er omfattet af denne procedure, er fodtøj, ikke til sportsbrug, som 
ikke dækker anklen, med længste indvendige mål på 24 cm og derover: 
• med ydersål af gummi, plast eller kunstlæder og overdel af læder, henhørende 
under KN-kode ex 6403 99 93 (hvis det hverken kan kendetegnes som 
herrefodtøj eller damefodtøj), ex 6403 99 96 (herrefodtøj) og ex 6403 99 98 
(damefodtøj), 
• med ydersål af gummi eller plast og overdel af plast, til kvinder (falling within 
KN-kode ex 6402 99 98). 
Det skal anføres, at fodtøj til sportsbrug, med en støbt, men ikke sprøjtestøbt, sål i 
et eller flere lag, fremstillet af syntetiske materialer, som er specielt beregnet til af 
afbøde stød fra vertikale eller laterale bevægelser, og med tekniske kendetegn 
som f.eks. hermetiske puder indeholdende luft eller væske, mekaniske 
stødabsorberende eller -neutraliserende dele eller materialer, såsom polymerer 
med lav massefylde, som til toldformål kan tariferes i alle ovennævnte KN-koder, 
ikke er omfattet af den foreliggende procedure. 
(16) Af praktiske hensyn og for på en hensigtsmæssig måde at samle og behandle de 
indhentede oplysninger ansås hver af ovennævnte KN-koder for at være én 
"kategori". På dette grundlag blev der fastlagt fire kategorier, nemlig: 
Kategori 1 : KN-kode ex 6403 99 93 ( "unisex" til voksne - overdel af læder) 
Kategori 2: KN-kode ex 6403 99 96 (herrefodtøj - overdel af læder) 
Kategori 3: KN-kode ex 6403 99 98 (damefodtøj - overdel af læder) 
Kategori 4: KN-kode ex 6402 99 98 (damefodtøj - overdel af plast) 
(17) Selv om fodtøj, som henhører under disse kategorier, kan udvise store forskelle 
med hensyn til stil og type og kan fremstilles efter forskellige 
produktionsmetoder, har de grundliggende de samme væsentlige egenskaber og 
anvendelsesformål og opfattes som samme vare af forbrugerne. I den foreliggende 
procedure og i overensstemmelse med Fællesskabets faste praksis betragtes de 
derfor som én og samme vare. 
2. Samme vare 
(18) Med hensyn til fodtøj, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Indonesien 
og Thailand, fremgik det af undersøgelsen, at i de tilfælde, hvor der fandt et 
sådant salg sted og der forelå oplysninger herom, var sådanne varer enten 
identiske i alle henseender eller lå meget tæt op ad de varer, der eksporteredes til 
Fællesskabet fra de pågældende lande. 
(19) På tilsvarende måde anses fodtøj, som er omfattet af den igangværende 
undersøgelse, og som fremstilles i Indonesien og eksporteres til Fællesskabet, for 
at være samme vare som fodtøj fremstillet i og eksporteret fra Den Kinesiske 
Folkerepublik til Fællesskabet. Dette er særlig relevant, eftersom Indonesien er 
benyttet som referenceland med henblik på fastsættelsen af den normale værdi for 
Den Kinesiske Folkerepublik som omhandlet i betragtning 42 og 43. 
(20) Det fremgik også af undersøgelsen, at fodtøj fremstillet i Fællesskabet og fodløj 
importeret fra de pågældende tre lande var identiske for så vidt angår overordnet 
design, generelle kendetegn og anvendelsesformål. Der kan være tale om mindre 
forskelle mellem den vare, der importeres fra de pågældende lande, og den i 
Fællesskabet fremstillede vare, men disse forskelle påvirker ikke varens 
væsentlige kendetegn, egenskaber og anvendelsesformål og forbrugernes 
opfattelse heraf. 
(21 ) Nogle parter gjorde i den forbindelse gældende, at importeret fodtøj og fodtøj 
fremstillet i Fællesskabet henhører under forskellige varesegmenter, som ikke 
konkurrerer med hinanden. De påstod, at fodtøj, der importeres til en pris, der er 
højere end gennemsnitsprisen, ikke ifølge definitionen i artikel 1, stk. 4, i 
grundforordningen er samme vare som fodtøj, der importeres til en pris, der er 
lavere end eller lig med gennemsnitsprisen. 
10 
(22) Dette spørgsmål har været genstand for gentagne og tilsyneladende modstridende 
udtalelser fra importørerne, idet nogle gør gældende, at de importerer fodtøj af 
ringe kvalitet, som de ganske enkelt ikke kan finde i Fællesskabet, medens andre 
anfører, at de i Den Kinesiske Folkerepublik, Indonesien eller Thailand afgiver 
bestilling på sofistikerede varer, der fremstilles i overensstemmelse med deres 
egne specifikationer og designkrav og undertiden på grundlag af deres egne 
råmaterialer. Denne uoverensstemmelse viser, at Den Kinesiske Folkerepublik, 
Indonesien og Thailand er i stand til at fremstille, og faktisk fremstiller og 
eksporterer til Fællesskabet hele sortimentet af varer, der udbydes på markedet. 
Påstanden om, at importeret fodtøj fra de pågældende tre lande og fodtøj 
fremstillet i Fællesskabet henhører under forskellige varesegmenter, kan derfor 
ikke godtages. 
(23) Fodtøj, der er omfattet af denne procedure, og som fremstilles i Den Kinesiske 
Folkerepublik, Indonesien og Thailand og eksporteres til Fællesskabet ansås 
følgelig for at være samme vare som fodtøj, der fremstilles i Fællesskabet, jf. 
artikel 1, stk. 4, i grundforordningen. 
11 
C. DUMPING 
1. Generelle bemærkninger 
(24) Det har været institutionernes faste praksis at betragte forretningsmæssigt 
forbundne producenter/eksportører eller producenter/eksportører inden for samme 
koncern som en enkelt økonomisk enhed og at fastsætte en enkelt 
dumpingmargen (og i påkommende tilfælde en enkelt toldsats) for sådanne 
producenter/eksportører. Denne praksis er fulgt i denne procedure. Beregning af 
individuelle dumpingmargener og antidumpingtoldsatser under sådanne 
omstændigheder vil kunne indebære en tilskyndelse til omgåelse af 
antidumpingforanstaltningerne ved at gøre det muligt for forretningsmæssigt 
forbundne producenter/eksportører at dirigere deres eksport til Fællesskabet via 
den forbundne producent/eksportør (eller producent/eksportør inden for samme 
koncern) med den laveste told. 
2. Indonesien 
(a) Stikprøver 
(25) Som nævnt i betragtning 7 benyttede Kommissionen sig af stikprøveteknik i 
henhold til artikel 17 i grundforordningen, og der udvalgtes i forståelse med de 
samarbejdsvillige producenter/eksportører syv indonesiske 
producenter/eksportører til at indgå i stikprøven. 
(26) I overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i grundforordningen aftaltes det med de 
øvrige indonesiske producenter/eksportører, som medvirkede i undersøgelsen, 
men som ikke indgik i stikprøven, at de ville blive tildelt den vejede 
gennemsnitlige dumpingmargen, som fastsattes for producenterne/eksportørerne i 
stikprøven. 
12 
(27) De producenter/eksportører, som indgik i stikprøven, og som i fuldt omfang 
medvirkede i undersøgelsen, blev underrettet om, at de ville blive tildelt deres 
egen dumpingmargen (og om nødvendigt deres egen, individuelle toldsats). 
(b) Normal værdi 
(28) For at fastsætte den normale værdi for hver af de syv indonesiske 
producenter/eksportører i stikprøven fastslog Kommissionen først, om hver 
producents samlede hjemmemarkedssalg af det pågældende fodtøj var 
repræsentativt sammenlignet med det samlede eksportsalg af det pågældende 
fodtøj til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i 
grundforordningen anses hjemmemarkedssalget normalt for repræsentativt, hvis 
hver producents samlede salg på hjemmemarkedet af samme vare udgør mindst 
5% af eksportsalget af den pågældende vare til Fællesskabet. Det undersøgtes 
derefter, om der for hver model var tale om et repræsentativt salg. 
(29) Det konstateredes, at kun én af de samarbejdsvillige indonesiske 
producenter/eksportører i stikprøven i undersøgelsesperioden havde et 
tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg af to modeller af samme vare i normal handel, 
jf. definitionen i artikel 2, stk. 2 og 4, i grundforordningen, til at muliggøre en 
beregning af den normale værdi på dette grundlag. I betragtning af, at alt salg var 
fortjenstgivende, beregnedes den normale værdi derfor på grundlag af de priser, 
der faktisk var betalt eller skulle betales på hjemmemarkedet i forbindelse med 
dette salg. Den normale værdi for dette selskabs andre modeller beregnedes i 
overensstemmelse med artikel 2, stk. 3 og 6, i grundforordningen ved til 
produktionsomkostningerne for disse modeller at lægge de salgs- og 
administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (i det følgende 
benævnt "SA&G") og den fortjeneste, der blev fastlagt for de to modeller, der er 
omhandlet ovenfor. 
13 
(30) De øvrige seks indonesiske producenter/eksportører i stikprøven havde ikke et 
tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg af det pågældende fodtøj i 
undersøgelsesperioden, jf. artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. Det ansås derfor 
for påkrævet at beregne den normale værdi på grundlag af artikel 2, stk. 3, i 
grundforordningen ved til produktionsomkostningerne for hver model, der 
eksporteredes til Fællesskabet, at lægge et rimeligt beløb til dækning af SA&G og 
fortjeneste. I henhold til artikel 2, stk. 6, litra a), i grundforordningen ansås det i 
den forbindelse for rimeligt, at SA&G og fortjeneste for den producent/eksportør, 
som havde et tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg (jf. foregående betragtning), 
benyttedes som grundlag for beregningen af den normale værdi for de øvrige seks 
indonesiske producenter/eksportører i stikprøven. 
(31) En producent/eksportør, som havde erklæret sig rede til at indgå i stikprøven, 
meddelte ikke omkostningsdata pr. model trods flere anmodninger herom. Da det 
således ikke var muligt at beregne fortjenesten på hjemmemarkedet og fastsætte 
en beregnet værdi for denne producent/eksportør, benyttedes i overensstemmelse 
med artikel 18 i grundforordningen de foreliggende oplysninger, jf. betragtning 
41, til fastsættelse af dumpingmargenen for denne producent/eksportør. 
(c) Eksportpris 
(32) For så vidt angår seks af de syv producenter/eksportører, der indgik i stikprøven, 
gik eksporten direkte til uafhængige importører i Fællesskabet. Eksportprisen for 
disse producenter/eksportører fastsattes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i 
grundforordningen på grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle 
betales for det pågældende fodtøj. Eksportprisen for en indonesisk 
producent/eksportør, som indgik i stikprøven, og som solgte sine varer via et med 
ham forbundet selskab i Taiwan, måtte justeres (jf- betragtning 36). 
14 
(d) Sammenligning 
(33) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og 
eksportpriserne for producenterne/eksportørerne i stikprøven blev der i 
overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen i form af justeringer 
taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prisernes sammenlignelighed, 
når der blev fremsat begrundet påstand om eksistensen af sådanne forskelle. Hvor 
det var relevant, blev der følgelig foretaget justeringer for forskelle i transport-, 
forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger og dermed forbundne 
omkostninger samt kreditomkostninger, bankgebyrer og garantiomkostninger og 
handelsled. 
(34) For en af de indonesiske producenter/eksportører i stikprøven blev der stillet krav 
om hensyntagen til forskelle i handelled. Den pågældende producent/eksportør 
gjorde gældende, at en sådan hensyntagen var berettiget, da eksportsalget til 
Fællesskabet fandt sted i store mængder til forhandlere og grossistvirksomheder, 
medens hjemmemarkedssalget angiveligt fandt sted i små mængder til 
detailhandlere og andre erhvervsdrivende. Efter yderligere undersøgelser på stedet 
blev det fastslået, at køberne på hjemmemarkedet faktisk også var forhandlere og 
grossistvirksomheder. Ovennævnte krav afvistes følgelig, da den normale værdi 
og eksportprisen var på samme handelstrin, og en justering var derfor hverken 
påkrævet eller berettiget. 
15 
(35) To af de indonesiske producenter/eksportører i stikprøven stillede også krav om 
en justering, da deres eksportsalg i modsætning til hjemmemarkedssalget 
angiveligt fandt sted på et OEM-grundlag. Kommissionen efterprøvede nøje 
denne påstand som led i undersøgelsen på stedet, og det konstateredes, at der for 
eksportsalget forelå særskilte afsætningskanaler med konsekvent lavere priser for 
OEM-kunder. Eftersom forskellen i handelsled for OEM-kunder ikke kunne 
kvantificeres, fordi de samme afsætningskanaler ikke anvendtes på det 
indonesiske hjemmemarked, indrømmedes der i overensstemmelse med artikel 2, 
stk. 10, litra d), nr. ii), i grundforordningen en særlig justering i form af et fradrag 
fra den beregnede normale værdi for egne mærker svarende til 10% af 
bruttofortjenesten. 
(36) En indonesisk producent/eksportør solgte fodtøj til eksport til Fællesskabet 
gennem et med ham forretningsmæssigt forbundet handelsselskab i Taiwan. På 
grund af forbindelsen mellem de to selskaber kunne der ikke fæstes lid til 
produktionsselskabets priser ved salg til handelsselskabet. Med henblik på at 
fastsætte en pålidelig eksportpris ved salg fra Indonesien til Fællesskabet 
justeredes den taiwanske pris ved levering til Fællesskabet til ab Indonesien. 
Eftersom det forbundne handelsselskabs funktioner kan anses for at svare til de 
funktioner, der varetages af en handlende på provisionsbasis, justeredes det 
forbundne selskabs priser ved levering til uafhængige kunder i Fællesskabet med 
et fradrag på 5% på grundlag af det pågældende selskabs egne oplysninger. Dette 
tal ansås for rimeligt i betragtning af omfanget af det forbundne handelsselskabs 
deltagelse i eksportørens salgsaktiviteter. Der blev ikke fremlagt oplysninger, der 
kunne give anledning til at antage, at det var urimeligt at anvende dette tal. 
Eksportpriserne justeredes følgelig i overensstemmelse hermed. 
16 
(e) Dumpingmargener 
(37) For at beregne dumpingmargenen for hver af de indonesiske 
producenter/eksportører i stikprøven sammenlignedes det vejede gennemsnit af de 
normale værdier med det vejede gennemsnit af producenternes/eksportørernes 
eksportpriser, idet det klart fremgik, at eksportpriserne ikke udviste et mønster, 
som afveg betydeligt mellem forskellige købere, regioner eller perioder, jf. artikel 
2, stk. 11, i grundforordningen. 
(38) Det fremgik af sammenligningen, at alle de producenter/eksportører, der indgik i 
stikprøven, solgte det pågældende fodtøj til dumpingpriser i 
undersøgelsesperioden. På grund af den forretningsmæssige forbindelse mellem 
P.T. Indosepamas Anggun og P.T. Primashoes Ciptakreasi behandledes disse 
producenter/eksportører som ét selskab, og der beregnedes derfor i 
overensstemmelse med institutionernes faste praksis som omhandlet i betragtning 
24 en enkelt dumpingmargen for disse selskaber. 
De individuelle dumpingmargener, der således fastsattes for de pågældende 
producenter/eksportører udgør beregnet i procent af prisen, cif Fællesskabets 
grænse: 
• P.T. Dragon 5,9% 
• P.T. Emperor Footwear 2,0% 
• P.T. Fortune Mate 14,9% 
• P.T. Golden Adishoes 18,6% 
• P.T. Indosepamas Anggun/P.T. Primashoes Ciptakreasi 12,7% 
17 
(39) Dumpingmargenen for de samarbejdsvillige producenter/eksportører, der ikke 
udvalgtes til stikprøven, fastsattes på grundlag af det vejede gennemsnit af de 
individuelle dumpingmargener, der fastsattes for hver producent/eksportør i 
stikprøven, med undtagelse af den producent/eksportør, der er nævnt i betragtning 
31 (P.T. Kingherlindo), for hvilken grundlaget var de foreliggende faktiske 
oplysninger. Der blev i overensstemmelse med artikel 9, stk. 6, i 
grundforordningen set bort fra dette selskabs dumpingmargen ved fastsættelsen af 
den vejede gennemsnitlige margen for stikprøven. Den således fastsatte 
dumpingmargen udgjorde udtrykt i procent af prisen, cif Fællesskabets grænse, 
12,3%. De producenter/eksportører, for hvilke denne margen er gældende, er 
følgende: 
• P.T. Bosaeng Jaya 
• P.T. Karet Murni Jelita 
• P.T. Koryo International 
• P.T. Lintas Adhikrida 
• P.T. Universal Wisesa 
• P.T. Volmacarol 
(40) For de producenter/eksportører i Indonesien, som hverken besvarede 
Kommissionens spørgeskema eller på anden måde gav sig til kende, fastsattes 
dumpingmargenen i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen på 
grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. I betragtning af den usædvanligt 
høje grad af manglende samarbejdsvilje fra de indonesiske 
producenters/eksportørers side (over 74%), og da der ikke foreligger andre 
troværdige oplysninger fra uafhængige parter, og endelig for ikke at belønne 
manglende samarbejdsvilje ansås det for rimeligt at fastsætte 
restdumpingmargenen på grundlag af den højeste dumpingmargen, der anførtes i 
klagen, dvs. 50%. 
18 
(41 ) Med henblik på at fastsætte dumpingmargenen for den producent/eksportør, der 
er nævnt i betragtning 31 (P.T. Kingherlindo), ansås det for rimeligt at tage 
hensyn til den delvise samarbejdsvilje, som dette selskab havde udvist i 
modsætning til den manglende samarbejdsvilje for så vidt angår de 
producenter/eksportører, der er omhandlet i betragtning 40. Margenen for denne 
producent/eksportør burde følgelig være lavere end den margen, der var beregnet 
for de ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører. Den pågældende margen 
fastsattes derfor på grundlag af det aritmetiske gennemsnit af 
restdumpingmargenen og den vejede gennemsnitlige margen, der beregnedes for 
stikprøven, dvs. 31,1%. 
3. Den Kinesiske Folkerepublik 
(a) Valg af referenceland 
(42) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i grundforordningen fastsattes den 
normale værdi på grundlag af oplysninger, som var indhentet fra producenter i et 
land med markedsøkonomi ("referencelandet"). 
(43) I klagen blev Thailand foreslået som det bedst egnede referenceland. En række 
importører og de kinesiske producenter/eksportører modsatte sig imidlertid valget 
af dette land med den begrundelse, at Den Kinesiske Folkerepublik og Thailand 
befandt sig på forskellige økonomiske udviklingstrin. To 
erhvervssammenslutninger, Foreign Trade Association (FTA) og Federation of 
European Sporting Goods Industry (FESI), foreslog ligesom de kinesiske 
producenter/eksportører Indonesien. Forskellige interesserede parter foreslog i 
forskellige faser af proceduren også andre lande, uden at der dog blev fremlagt 
nogen dokumenteret begrundelse for, at noget af disse lande burde foretrækkes 
frem for andre. 
19 
Efter at have undersøgt de foreliggende oplysninger om alle de foreslåede lande 
fastslog Kommissionen, at Indonesien i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i 
grundforordningen var et rimeligt valg af referenceland, da der var et stort antal 
leverandører på dette marked og en vis grad af lighed mellem de 
produktionsprocesser, der anvendtes dér og i Den Kinesiske Folkerepublik. 
Desuden var der tilsyneladende ingen væsentlige forskelle med hensyn til 
adgangen til råmaterialer, og salget på det indonesiske hjemmemarked var 
repræsentativt sammenlignet med eksporten fra Den Kinesiske Folkerepublik til 
Fællesskabet. Endelig havde de kinesiske producenter/eksportører selv foreslået 
Indonesien, og fællesskabsproducenterne havde ikke gjort indsigelse mod 
Kommissionens hensigt i så henseende. 
(b) Individuel behandling 
(44) Det er i overensstemmelse med artikel 9, stk. 5, i grundforordningen 
institutionernes politik for lande uden markedsøkonomi al beregne en enkelt 
dumpingmargen gældende for det pågældende land, undtagen for så vidt angår 
producenter/eksportører, der kan påvise, at de bør indrømmes individuel 
behandling, dvs. at der bør fastsættes særskilte eksportpriser og beregnes 
individuelle dumpingmargener. 
20 
(45) Alle de kinesiske producenter/eksportører, som besvarede Kommissionens 
spørgeskema, anmodede om individuel behandling. Ved undersøgelsen af 
rimeligheden af dette krav søgte Kommissionen at efterprøve, hvorvidt de 
producenter/eksportører, som medvirkede i proceduren, havde en grad af retlig og 
faktisk uafhængighed af staten svarende til den, der kendetegner situationen i et 
land med markedsøkonomi, og som ville berettige en fravigelse af princippet om 
at fastsætte en landsomfattende dumpingmargen for det pågældende land. Med 
henblik herpå blev der stillet producenterne/eksportørerne detaljerede spørgsmål 
om ejerskabsforhold, ledelse, kontrol og fastlæggelse af forretningspolitik. Med 
en enkelt undtagelse, Grosby (China) Limited, kunne ingen af de 
producenter/eksportører, som besvarede spørgsmålene, over for Kommissionen på 
tilfredsstillende måde påvise, at deres forretningsvirksomhed var tilstrækkelig 
uafhængig af de kinesiske myndigheder til at berettige individuel behandling. 
Anmodningerne afvistes derfor, og de pågældende producenter/eksportører 
underrettedes herom. 
(46) Grosby (China) Limited var en juridisk person omfattet af Hongkongs lovgivning, 
men fremstillede samme vare på et produktionsanlæg i Den Kinesiske 
Folkerepublik. Der var ingen juridisk person i Den Kinesiske Folkerepublik, men 
de faste anlægsaktiver dér var opført i det hongkongske selskabs regnskab. 
21 
Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos selskabet i Hongkong for at undersøge 
de omstændigheder, hvorunder det udøvede sin virksomhed, og forbindelserne 
med den kinesiske stat. Det pågældende selskab kunne på en for Kommissionen 
tilfredsstillende måde påvise, at det ganske klart ledede og havde kontrollen over 
fabrikken, både hvad angår produktion og afsætning, og at selskabets drift i 
tilstrækkelig grad var uafhængig af de kinesiske myndigheder. Det konstateredes 
endvidere, at selskabet i Hongkong fastsatte eksportpriserne til Fællesskabet og 
fastlagde afsætningspolitikken uden indblanding fra de statslige myndigheder i 
Kina. 
I betragtning af ovenstående ansås det for muligt at indrømme Grosby (China) 
Limited individuel behandling og følgelig at beregne en særskilt dumpingmargen 
som en undtagelse fra princippet om i henhold til artikel 9, stk. 5, i 
grundforordningen at beregne en landsomfattende dumpingmargen for lande uden 
markedsøkonomi. 
(c) Landsomfattende dumpingmargen for Den Kinesiske Folkerepublik 
(47) I alt 17 eksportører i Den Kinesiske Folkerepublik besvarede Kommissionens 
spørgeskema. De pågældende producenter/eksportører repræsenterede imidlertid 
kun 14,3% af den samlede eksport fra Den Kinesiske Folkerepublik, og det 
besluttedes derfor i betragtning af den stærkt manglende samarbejdsvilje at 
fastsætte dumpingmargenen for Den Kinesiske Folkerepublik på grundlag af 
artikel 18 i grundforordningen, dvs. på grundlag af de foreliggende faktiske 
oplysninger. 
22 
Med henblik på at beregne en enkelt landsomfattende dumpingmargen for Den 
Kinesiske Folkerepublik beregnede Kommissionen først dumpingmargenen for de 
16 samarbejdsvillige producenter/eksportører, som ikke indrømmedes individuel 
behandling (jf. punkt (i) nedenfor). Kommissionen fastsatte derefter 
dumpingmargenen for de ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører (jf. 
punkt (ii) nedenfor). 
Den landsomfattende dumpingmargen for Den Kinesiske Folkerepublik 
beregnedes derefter som gennemsnittet af disse to dumpingmargener (jf. punkt 
(iii) nedenfor). 
(i) Dumpingmargen for samarbejdsvillige producenter/eksportører 
Stikprøver 
(48) Som nævnt i betragtning 7 benyttedes der i henhold til artikel 17 i 
grundforordningen stikprøveteknik for de 17 samarbejdsvillige 
producenter/eksportører i Den Kinesiske Folkerepublik. Der udvalgtes efter aftale 
med de pågældende samarbejdsvillige producenter/eksportører fire 
producenter/eksportører. 
Da en af disse producenter/eksportører, Grosby (China) Limited, imidlertid senere 
indrømmedes individuel behandling, blev dette selskab taget ud af stikprøven (jf. 
betragtning 46). 
De tre tilbageværende producenter/eksportører i stikprøven for Den Kinesiske 
• Fujian Footwear and Headgear Import & Export Corporation 
• Zhejiang Animal By-Products Import & Export Corporation 
• Zhangjiang Yitai. 
23 
Normal værdi 
(49) Den normale værdi for de kinesiske producenter/eksportører, der indgik i 
stikprøven, fastsattes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i 
grundforordningen på grundlag af hjemmemarkedspriserne i Indonesien og de 
beregnede normale værdier, der var fastsat for de producenter/eksportører, der 
indgik i stikprøven for Indonesien. 
Det skal bemærkes, at de pågældende tre kinesiske producenter/eksportører var 
blevet anmodet om at meddele detaljerede specifikationer for det fodtøj, der 
eksporteredes til Fællesskabet. Nævnte producenter/eksportører meddelte 
imidlertid kun ret begrænsede oplysninger, og Kommissionen måtte derfor på 
grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger fastslå, hvilke indonesiske 
modeller der var identiske med de kinesiske modeller, som eksporteredes til 
Fællesskabet, eller, hvis der ikke forelå sådanne identiske modeller, hvilke 
indonesiske modeller der lå tættest op ad disse kinesiske modeller. Kommissionen 
kunne på dette grundlag finde sammenlignelige modeller for modeller, der 
repræsenterede 34,7% af den samlede eksport fra de pågældende tre 
producenter/eksportører. For disse modeller var det derfor muligt at anvende de 
normale værdier, der var fastsat med henblik på at fastsætte de indonesiske 
dumpingmargener. 
(50) For de fra Kina eksporterede modeller, for hvilke der ikke solgtes identiske 
modeller på det indonesiske hjemmemarked, beregnedes den normale værdi ved 
sammenlægning af produktionsomkostningerne for sammenlignelige eksporterede 
indonesiske modeller og et rimeligt beløb til dækning af SA&G og fortjeneste. 
SA&G og fortjenstmargen fastsattes på det grundlag, der er beskrevet i 
betragtning 29 og 30. 
24 
Eksportpris - beregning af eksportpris 
(51 ) Det fremgik af undersøgelsen, at eksporten fra de tre kinesiske 
producenter/eksportører, der indgik i stikprøven, gik direkte til uafhængige 
kunder i Fællesskabet. Eksportpriserne kunne derfor i overensstemmelse med 
artikel 2, stk. 8, i grundforordningen fastsættes på grundlag af de priser, der 
faktisk var betalt eller skulle betales. 
Sammenligning 
(52) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og 
eksportpriserne for producenterne/eksportørerne i stikprøven blev der i 
overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen i form af justeringer 
taget hensyn til behørigt dokumenterede forskelle, der påvirkede prisernes 
sammenlignelighed. Der blev følgelig foretaget justeringer for forskelle i fysiske 
egenskaber, transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger og dermed 
forbundne omkostninger samt emballerings- og kreditomkostninger. 
Dumpingmargen 
(53) Kommissionen beregnede først en dumpingmargen for hver af de tre 
producenter/eksportører i stikprøven. Med henblik herpå foretog Kommissionen 
en sammenligning mellem den normale værdi ab fabrik og eksportpriserne, fob, 
dvs. ab kinesisk grænse, for de samarbejdsvillige kinesiske 
producenter/eksportører. Denne sammenligning var baseret på den vejede 
gennemsnitlige salgspris for hver model af det fodtøj, der fremstilledes af 
producenterne/eksportørerne i stikprøven og eksporteredes til Fællesskabet i 
undersøgelsesperioden, og for hvilket der kunne findes en sammenlignelig model. 
25 
(54) Da der ikke var tale om væsentlige forskelle i eksportpriserne mellem regioner, 
købere eller perioder, sammenlignedes den normale værdi i overensstemmelse 
med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen med eksportprisen på grundlag af 
vejede gennemsnit. 
Det fremgik af sammenligningen, at der fandt dumping sted af det pågældende 
fodtøj med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, som 
producenterne/eksportørerne i stikprøven eksporterede til Fællesskabet i 
undersøgelsesperioden. Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen udtrykt i 
procent af prisen, cif Fællesskabets grænse, udgør 45,2%. 
(ii) Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører 
(55) Dumpingmargenen for de ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører 
fastsattes i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen på grundlag af 
de foreliggende faktiske oplysninger. I betragtning af den usædvanlige mangel på 
samarbejdsvilje og da der ikke foreligger andre troværdige oplysninger fra 
uafhængige parter, ansås i dette særlige tilfælde de mest relevante foreliggende 
oplysninger for at være den højeste dumpingmargen, der er anført i klagen. Den 
dumpingmargen, der fastsattes på dette grundlag, udgør 50% af prisen, cif 
Fællesskabets grænse. 
26 
(iii) Landsomfattende dumpingmargen for Den Kinesiske Folkerepublik 
(56) Som anført i betragtning 47 beregnedes der en landsomfattende dumpingmargen 
for Den Kinesiske Folkerepublik på grundlag af det vejede gennemsnit af de 
margener, der var fastsat for de samarbejdsvillige producenter/eksportører (dvs. 
45,2%, jf. betragtning 54) og for de ikkc-samarbejdsvillige 
producenter/eksportører (dvs. 50%, jf. betragtning 55). 
Den således fastsatte dumpingmargen for alle producenter/eksportører i Den 
Kinesiske Folkerepublik med undtagelse af Grosby (China) Limited udgør, 
udtrykt i procent af prisen, cif Fællesskabets grænse, 47,6%. 
(d) Dumpingmargen for Grosby (China) Limited 
(i) Normal værdi 
(57) Det skal anføres, at den normale værdi for Grosby (China) Limited beregnedes på 
samme måde som for de øvrige samarbejdsvillige producenter/eksportører i Den 
Kinesiske Folkerepublik, dvs. på grundlag af priserne på eller de beregnede 
værdier af sammenlignelige modeller fremstillet i referencelandet, dvs. 
Indonesien. 
27 
(ii) Eksportpris 
(58) Eftersom Grosby (China) Limited eksporterede sine varer via en importør, Nick's 
Sports and Leisure Footwear Ltd (UK), som er forretningsmæssigt forbundet med 
Grosby, beregnedes eksportprisen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, i 
grundforordningen på grundlag af den pris, hvortil de importerede varer første 
gang videresolgtes til en uafhængig køber. Der blev foretaget justeringer for alle 
omkostninger, der påløb mellem indførsel og videresalg, og for fortjeneste med 
henblik på at nå frem til en troværdig eksportpris, leveret Fællesskabets grænse. 
Der benyttedes en fortjenstmargen på 5%, da dette var den fortjenstmargen, der 
konstateredes for den uafhængige importør, som havde den forretningsstruktur, 
der lå nærmest den for Nick's Sports and Leisure Footwear Ltd (UK) gældende, 
og hos hvem der var aflagt kontrolbesøg. 
(iii) Sammenligning 
(59) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og 
eksportprisen blev der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i 
grundforordningen foretaget justeringer for forskelle i transport- og 
forsikringsomkostninger. 
(iv) Dumpingmargen 
(60) Da der ikke var tale om væsentlige forskelle i eksportpriserne mellem regioner, 
købere eller perioder, sammenlignedes den normale værdi i overensstemmelse 
med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen med eksportprisen på grundlag af et 
vejet gennemsnit. På dette grundlag konstateredes der en dumpingmargen for 
Grosby (China) Limited på 1,3%. 
28 
4. Thailand 
(i) Dumpingmargen for samarbejdsvillige producenter/eksportører 
(a) Normal værdi 
(61 ) For at fastsætte den normale værdi for hver af de tre thailandske 
producenter/eksportører fastslog Kommissionen først, om hver 
producents/eksportørs samlede hjemmemarkedssalg af det pågældende fodtøj var 
repræsentativt sammenlignet med det samlede eksportsalg af det pågældende 
fodtøj til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i 
grundforordningen anses hjemmemarkedssalget normalt for repræsentativt, hvis 
hver producents samlede salg på hjemmemarkedet af samme vare udgør mindst 
5% af eksportsalget af den pågældende vare til Fællesskabet. 
(62) Ingen af de pågældende producenter/eksportører havde et tilstrækkeligt 
hjemmemarkedssalg af det pågældende fodtøj i undersøgelsesperioden, jf. artikel 
2, stk. 2, i grundforordningen. Det ansås derfor for påkrævet at beregne den 
normale værdi på grundlag af artikel 2, stk. 3, i grundforordningen ved til 
produktionsomkostningerne for hver model, der eksporteredes til Fællesskabet, at 
lægge et rimeligt beløb til dækning af SA&G og fortjeneste. To af 
producenterne/eksportørerne var forretningsmæssigt forbundne, og en af disse to 
forbundne producenter/eksportører solgte fodtøj og beklædning til sportsbrug, 
dvs. samme generelle kategori af varer, på det thailandske hjemmemarked. SA&G 
og fortjeneste fastsattes for disse to producenter/eksportører i overensstemmelse 
med artikel 2, stk. 6, litra b), i grundforordningen på grundlag af 
hjemmemarkedssalget af disse varer. Da den tredje samarbejdsvillige thailandske 
producent/eksportør ikke havde noget salg på hjemmemarkedet af den 
pågældende vare eller af varer af samme generelle kategori, fastsattes SA&G og 
fortjeneste i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra c), på ethvert andet 
rimeligt grundlag, som i det foreliggende tilfælde var de SA&G og den 
fortjeneste, der fastsattes for ovennævnte to samarbejdsvillige 
producenter/eksportører. 
29 
(63) En af de tre samarbejdsvillige thailandske producenter/eksportører fremstillede og 
eksporterede sko delvis fremstilles af råmaterialer, som kunderne i Fællesskabet 
leverede uden beregning. Da den pågældende producent/eksportør ikke kendte 
priserne på råmaterialerne, kunne han ikke angive deres andel af 
produktionsomkostningerne. Producenten/eksportøren havde ikke noget salg på 
hjemmemarkedet, og den normale værdi måtte derfor beregnes. Eftersom der ikke 
forelå fyldestgørende oplysninger om råvareomkostningerne, beregnede 
Kommissionen den normale værdi på grundlag af de foreliggende oplysninger om 
selskabets produktionsomkostninger og SA&G samt fortjeneste som fastlagt i 
foregående betragtning. Da både den beregnede værdi og den af denne 
producent/eksportør angivne eksportpris ikke indbefattede 
råmaterialeomkostninger, var disse størrelser direkte sammenlignelige. 
(b) Eksportpris 
(64) Det fremgik af undersøgelsen, at bortset fra det tilfælde, der er omhandlet i 
betragtning 67, gik al eksport direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet. 
Eksportpriserne fastsattes følgelig på grundlag de priser, der faktisk var betalt 
eller skulle betales. 
(c) Sammenligning 
(65) For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og 
eksportpriserne for de pågældende producenter/eksportører blev der i 
overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen i form af justeringer 
taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prisernes sammenlignelighed, 
når der blev fremsat begrundet påstand om eksistensen af sådanne forskelle. Hvor 
det var relevant, blev der følgelig foretaget justeringer for forskelle i transport-, 
forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger og dermed forbundne 
omkostninger samt kreditomkostninger, bankgebyrer og garantiomkostninger og 
handelsled. 
30 
(66) En af de thailandske producenter/eksportører stillede også krav om en justering, 
da den pågældendes eksportsalg i modsætning til hjemmemarkedssalget 
angiveligt fandt sted på et OEM-grundlag. Som led i undersøgelsen konstateredes 
ganske klart, at eksportsalget fandt i et andet handelsled end salget på 
hjemmemarkedet. Der indrømmedes derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 
10, litra d), nr. ii), i grundforordningen en justering i form af et fradrag fra den 
beregnede normale værdi for egne mærker svarende til 10% af bruttofortjenesten. 
(67) En thailandsk producent/eksportør solgte fodtøj til eksport til Fællesskabet 
gennem et med ham forretningsmæssigt forbundet handelsselskab i USA. På 
grund af forbindelsen mellem de to selskaber kunne der ikke fæstes lid til det 
thailandske produktionsselskabs priser ved salg til det amerikanske selskab. Med 
henblik på at fastsætte en pålidelig eksportpris ved salg fra Thailand til 
Fællesskabet justeredes prisen ved levering til Fællesskabet til ab Thailand. 
Eftersom det forbundne selskabs funktioner kan anses for at svare til de 
funktioner, der varetages af en handlende på provisionsbasis, justeredes det 
forbundne selskabs priser ved levering til uafhængige kunder i Fællesskabet med 
et fradrag på 5%. Dette tal ansås for rimeligt i betragtning af omfanget af det 
forbundne handelsselskabs deltagelse i eksportørens salgsaktiviteter. Der blev 
ikke fremlagt oplysninger, der kunne give anledning til at antage, at det var 
urimeligt at anvende dette tal. Eksportpriserne justeredes følgelig i 
overensstemmelse hermed. 
31 
(d) Dumpingmargener 
(68) For at beregne dumpingmargenen for hver af de samarbejdsvillige thailandske 
producenter/eksportører sammenlignede Kommissionen i overensstemmelse med 
artikel 2, stk. 11, i grundforordningen det vejede gennemsnit af de normale 
værdier med det vejede gennemsnit af producenternes/eksportørernes 
eksportpriser, idet det klart fremgik, at eksportpriserne ikke udviste et mønster, 
som afveg betydeligt mellem forskellige købere, regioner eller perioder. 
(69) Det fremgik af sammenligningen, at der for én af de tre samarbejdsvillige 
producenters/eksportørers vedkommende var tale om dumping af det pågældende 
- fodtøj i undersøgelsesperioden. Udtrykt i procent af prisen, cif Fællesskabets 
grænse, fastsattes dumpingmargenen til: 
4 CK Shoes 1,4%. 
Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at de øvrige to samarbejdsvillige 
thailandske producenter/eksportører var forretningsmæssigt forbundne, idet den 
ene af disse producenter/eksportører havde aktier i det andet selskab. Desuden 
havde et selskab i USA aktier i et af de producerende/eksporterende selskaber. 
Begge producenter/eksportører eksporterede den pågældende vare til Fællesskabet 
i undersøgelsesperioden. 
Selv om disse producenter/eksportører opretholdt særskilte produktionsfaciliteter, 
beregnedes der i overensstemmelse med institutionernes faste praksis kun én 
dumpingmargen, jf. betragtning 24. 
Dumpingmargenen fastsattes til: 
PSR Footwear/Bangkok Rubber Company 0%. 
32 
(ii) Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige producenter/eksportører 
(70) For de producenter/eksportører i Thailand, som hverken besvarede 
Kommissionens spørgeskema eller på anden måde gav sig til kende, fastsattes 
dumpingmargenen i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen på 
grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. 1 betragtning af den usædvanligt 
høje grad af manglende samarbejdsvilje fra de thailandske 
producenters/eksportørers side (99%) i denne sag og da der ikke foreligger andre 
troværdige oplysninger fra uafhængige parter samt for ikke at belønne manglende 
samarbejdsvilje, ansås det for rimeligt at fastsætte restdumpingmargenen på 
grundlag af den højeste dumpingmargen, der anførtes i klagen, dvs. 50%. 
D. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET 
(71 ) I betragtning af det store antal EF-producenter, der var parter i klagen, ansås det 
som anført i betragtning 5 for påkrævet at indhente oplysninger om EF-
erhvervsgrenen fra tre kilder, nemlig de nationale producentsammenslutninger i 
Fællesskabet, de 87 EF-producenter i den første gruppe og de 15 EF-producenter i 
kontrolgruppen. De forskellige skadesindikatorer vurderedes derefter på det mest 
hensigtsmæssige grundlag (dvs. så bredt som muligt for de generelle indikatorers 
vedkommende og snævrere for de indikatorer, om hvilke der kun kunne indhentes 
oplysninger hos det enkelte selskab). 
Dette indebærer: 
. at produktion, salg, markedsandel og beskæftigelse i Fællesskabet blev fastlagt 
for hver af de nationale erhvervssammenslutninger inden for fodtøj sindustrien, og 
tallene omfatter således hele EF-produktionen af samme vare; 
33 
. at de generelle udviklingstendenser for priser, omkostninger og rentabilitet blev 
fastlagt på grundlag af de 87 EF-producenter i den første gruppe, som udvalgtes 
med det formål på en så afbalanceret måde som muligt at dække tidligere nævnte 
fire varekategorier og at afspejle de forskellige virksomhedsstørrelser og 
produktionsstrukturer i de største producerende medlemsstater; 
. at beregninger af prisunderbud og skadestærskler blev foretaget på grundlag af 
at fuldt efterprøvede pris- og omkostningsdata indhentet hos de 15 EF-
producenter i kontrolgruppen, som er repræsentative i henseende til størrelse og 
varesortiment samt hjemsted (de har alle hjemsted i de største producerende 
medlemsstater). 
(72) Nogle parter gjorde gældende, at ovennævnte fremgangsmåde var mangelfuld, 
eftersom den afviger fra bestemmelserne i både artikel 5, stk. 4, og artikel 4, stk. 
1, i grundforordningen, i henhold til hvilke spørgsmålet om hvorvidt den 
undersøgte EF-erhvervsgren er repræsentativ skal afgøres på grundlag af en 
undersøgelse af, om den tegner sig for en "betydelig del" af produktionen, og 
beviser for, at der forvoldes skade, skal således baseres på data indhentet hos 
producenter, der tegner sig for mindst 25% af den samlede produktion af samme 
vare i Fællesskabet. Det anførtes navnlig, at der ikke kunne fæstes lid til tallet for 
den "samlede produktion i Fællesskabet", som benyttes til vurdering af, om de 
188 klagende EF-producenter er repræsentative. 
Desuden anfægtedes Kommissionens anvendelse af stikprøveteknik med den 
begrundelse, at beslutningen om at anvende stikprøver blev truffet på et sent 
tidspunkt som reaktion på, at den klagende erhvervsgren ikke udviste 
tilstrækkelig samarbejdsvilje i de indledende faser af undersøgelsen. 
34 
1. Samlet produktion i Fællesskabet 
(73) Det skal først understreges, at det inden iværksættelsen af undersøgelsen blev 
fastslået, hvor stor tilslutning der var til klagen. I løbet af undersøgelsen 
konstateredes det, at de 188 klagende EF-producenter fortsat tegnede sig for over 
25% af den samlede produktion i Fællesskabet (nemlig 53%). De klagende EF-
producenter tegner sig således for en betydelig del af den samlede produktion i 
Fællesskabet af samme vare, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i 
grundforordningen. 
Det er desuden påpeget, at den "samlede produktion i Fællesskabet" af samme 
vare blev fastsat til det højest mulige. Af mangel på pålidelige data, kunne der 
således ikke foretages en undersøgelse for i overensstemmelse med artikel 4, stk. 
1, litra a), i grundforordningen at fastslå, om visse ikke-klagende producenters 
produktion burde have været holdt uden for tallet for "den samlede produktion" 
ud fra den betragtning, at deres vigtigste forretningsvirksomhed var import og 
ikke produktion i Fællesskabet. 
Sådanne eventuelle EF-producenter, hvoraf nogle vides at have importeret 
betydelige mængder, fremstiller også betydelige mængder i Fællesskabet. Havde 
der foreligget tilstrækkelige oplysninger om dette aspekt, er det sandsynligt, at en 
del af denne "samlede produktion i Fællesskabet" ville være blevet udelukket. En 
sådan reduktion ville have øget de klagende EF-producenters andel af 
produktionen i Fællesskabet. Omvendt fremgik det af undersøgelsen, at ud af de 
188 klagende EF-producenter var 87 (dvs. EF-producenterne i "den første 
gruppe", som defineret i betragtning 5) ikke forretningsmæssigt forbundet med 
nogen producent/eksportør, og ingen af dem importerede større mængder af den 
af undersøgelsen omfattede vare. 
35 
2. Stikprøver 
(74) Hvad angår dette spørgsmål skal det påpeges, at i betragtning af det store antal 
potentielle parter i proceduren anførtes det i meddelelsen om indledning af denne 
procedure udtrykkeligt, at undersøgelsen kunne gennemføres på grundlag af 
stikprøver. Som følge heraf søgtes det (via nationale sammenslutninger) fra 
begyndelsen af undersøgelsen at opnå tilsagn om samarbejde fra 89 EF-
producenter, som udvalgtes blandt de 188 EF-producenter, der tilsluttede sig 
klagen. 
87 producenter (benævnt "den første gruppe" i betragtning 5) indgav 
fyldestgørende besvarelser, og blandt disse udvalgtes der 15 med henblik på 
efterprøvning, og deres besvarelser efterprøvedes indgående ved kontrolbesøg hos 
de pågældende (sidstnævnte gruppe benævntes i betragtning 5 "kontrolgruppen"). 
Det skal anføres, at det ved anvendelse af stikprøver ifølge bestemmelserne i 
grundforordningen ikke kræves, at der indhentes relevante data fra EF-
producenter, der tegner sig for en betydelig del af den samlede produktion i 
Fællesskabet, som defineret i artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i 
grundforordningen. Artikel 17, stk. 1, i grundforordningen åbner derimod 
mulighed for at indhente data fra en stikprøve, som er repræsentativ for den 
pågældende erhvervsgren i Fællesskabet. Selve formålet med sådanne 
bestemmelser om stikprøver er at tillade en situation, hvor den andel, som de EF-
producenter, der indgår i stikprøven, tegner sig for, alt efter omstændighederne 
kan være betydeligt lavere end 25% af den samlede produktion i Fællesskabet. 
Under alle omstændigheder konstateredes det, at de 87 EF-producenter i den 
første gruppe alene tegnede sig for 25,7% af produktionen i Fællesskabet af 
samme vare, og de opfylder derfor, da der ikke er givet udtryk for opposition mod 
klagen, kriterierne for at blive betegnet som den pågældende erhvervsgren i 
Fællesskabet. 
36 
3. Konklusion 
(75) På baggrund af ovenstående konkluderes det, at det på en rimelig måde og i 
overensstemmelse med de relevante bestemmelser i grundforordningen 
vurderedes, om den undersøgte EF-erhvervsgren var repræsentativ. 
E. SKADE 
1. Generelle bemærkninger 
(76) Alle Eurostat-tal, der benyttedes til beregningerne, (vedrørende importomfang og 
-værdi og dermed priser pr. par) jf. nærmere nedenfor, justeredes så vidt muligt 
på grundlag af de foreliggende oplysninger (hentet fra TARIC-databasen) med 
henblik på at udelukke fodtøj, hvortil der kræves særlig teknologi (og som ikke er 
omfattet af denne procedure, jf. betragtning 15). 
2. Forbrug i Fællesskabet 
(77) Det samlede forbrug i Fællesskabet af fodtøj omfattet af denne undersøgelse 
beregnedes ved sammenlægning af følgende : 
- alle fællesskabsproducenters salg i Fællesskabet af den pågældende vare (i 
henhold til oplysninger indhentet fra EF-fodtøjsproducenternes nationale 
sammenslutninger, kombineret med oplysninger fra Eurostat om deres eksport 
til lande uden for Fællesskabet, og 
- den samlede import til Fællesskabet af den pågældende vare fra tredjelande, 
indbefattet Den Kinesiske Folkerepublik, Indonesien og Thailand. 
37 
Det konstateredes på dette grundlag, at forbruget i Fællesskabet af den 
pågældende vare faldt fra 327 mio. par i 1991 til 307 mio. par i 
undersøgelsesperioden, altså en nedgang på 6%. 
3. Dumpingimportens omfang og markedsandel i undersøgelsesperioden 
(78) Den samlede import af fodtøj med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, som 
er omfattet af den foreliggende undersøgelse, udgjorde i undersøgelsesperioden 
28,6 mio. par. 
Den samlede Import af den pågældende vare med oprindelse i Indonesien 
udgjorde 15,9 mio. par i undersøgelsesperioden, og det tilsvarende tal for 
Thailand var 11,8 mio. par. 
Beregnet på grundlag af forbruget i Fællesskabet (jf. foregående betragtning) 
svarede ovennævnte import til en andel af EF-markedet i undersøgelsesperioden 
på 9,3% for Kina, 5,2% for Indonesien og 3,9% for Thailand. 
4. Kumulering 
(79) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i grundforordningen undersøgtes det, 
om virkningerne af dumpingimporten fra ovennævnte tre lande burde vurderes 
kumulativt. 
38 
Som det fremgår af foregående betragtning var dumpingimporten fra henholdsvis 
Den Kinesiske Folkerepublik og Indonesien og de dertil svarende markedsandele 
(henholdsvis 9,3% og 5,2%) ikke ubetydelige i undersøgelsesperioden. Endvidere 
fastsattes der for begge lande dumpingmargener, som var højere end 
minimumsværdien (jf. betragtning 56 og 38-41). 
Selv om den thailanske markedsandel i Fællesskabet ikke var så høj som 
ovennævnte to landes andel, var den, trods en svag tilbagegang i perioden 1991 -
1994, stadig 3,9%, altså højere end minimumsværdien, og restdumpingmargenen 
for dette land var fastsat til 50% (jf. betragtning 70). 
(80) Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at de samme konkurrencevilkår var 
gældende på EF-markedet for fodtøj importeret fra Den Kinesiske Folkerepublik, 
Indonesien og Thailand. Varerne fra Kina, Indonesien og Thailand og fra 
Fællesskabet er således kendetegnet ved følgende: 
ud fra kundens synspunkt kan de erstatte hinanden 
de udbydes til salg i de samme geografiske områder i Fællesskabet 
de sælges gennem de samme distributionskanaler 
de er samtidigt til stede på EF-markedet 
de sigter almindeligvis mod det samme segment af fodtøj smarkedet i 
Fællesskabet (dvs. den laveste eller mellemste del af markedet). 
Desuden sælges de kinesiske, indonesiske og thailandske varer til priser, som 
ifølge det foreliggende er lavere end EF-erhvervsgrenens priser (jf. betragtning 
86). 
39 
(81) På dette grundlag anses kumulering for berettiget, og virkningerne af 
dumpingimporten fra alle tre lande bør følgelig vurderes samlet med henblik på 
undersøgelsen af den forvoldte skade. 
5. Kumuleret mængde, kumuleret markedsandel og udviklingen i 
dumpingimporten 
(82) Den samlede import fra Den Kinesiske Folkerepublik, Indonesien og Thailand 
steg tilsammen fra 38,6 mio. par i 1991 til 56,3 mio. par i undersøgelsesperioden, 
altså en stigning på over 45%. Dette svarer til en forøgelse af den samlede 
markedsandel fra 11,8% i 1991 til 18,4% i undersøgelsesperioden. 
6. Priserne på dumpingvarerne og underbud 
(83) I betragtning af den forskellige varesammensætning, der kan være tale om inden 
for hver af de fire KN-koder (jf. betragtning 17), skal en generel undersøgelse af 
udviklingen i importpriserne på dumpingvarerne mellem 1991 og 1994 
udelukkende på grundlag af de tilsvarende varekategorier tages med forsigtighed. 
Det fremgik i den forbindelse af undersøgelsen, at der ifølge oplysningerne fra 
importørerne og disses organisationer havde været tale om en gradvis overgang til 
import af mere sofistikerede typer af fodtøj i den højere ende af markedet, med en 
dertil svarende generel stigning i importpriserne. 
(84) Hvad angår spørgsmålet om underbud blev der først foretaget en sammenligning 
for hver enkelt kategori mellem cif-importpriserne (angivet af Eurostat og 
korrigeret for at udelukke fodtøj, der kræver særlig teknologi, jf. betragtning 76), 
justeret for at nå frem til prisen, fortoldet og leveret til kunden, og EF-
producenters salgspriser i Fællesskabet beregnet i samme handelsled (dvs. til 
forhandlere/grossistvirksomheder). 
40 
Der gennemførtes også en anden undersøgelse vedrørende underbud ved at 
udvælge de kinesiske, indonesiske og thailandske modeller, der eksporteredes til 
Fællesskabet i de største mængder af de tre samarbejdsvillige thailandske 
producenter/eksportører samt de kinesiske og indonesiske 
producenter/eksportører i dumpingstikprøverne (grupperet i 17 repræsentative, 
såkaldte "familier" af fodtøj, f.eks. snøresko til mænd), og de justerede priser i 
Fællesskabet, for disse modeller, leveret hos kunden, sammenlignedes med de 
tilsvarende priser for identiske eller lignende modeller fremstillet af EF-
producenterne i kontrolgruppen. 
(85) Ved justeringen af importpriserne til prisen, fortoldet, leveret hos kunden, blev 
der taget hensyn til den normale toldsats eller den toldsats, der var gældende i 
henhold til GSP (alt efter omstændighederne) samt en margen til dækning af alle 
omkostninger i forbindelse med aflæsning, transport og andre omkostninger, der 
specielt påløb ved import, samt den fortjeneste, som importørerne opnåede. På 
grundlag af den dokumentation, der er gennemgået for den pågældende vare, 
kunne det fastslås, at for at sikre en rimelig sammenligning med EF-
producenternes priser og omkostninger, måtte cif-importprisen for den 
pågældende vare justeres opad med 2% for at tage højde for de påløbne variable 
omkostninger, og derefter måtte den forhøjes med 0,96 ECU pr. par svarende til 
de gennemsnitlige faste omkostninger, der påløb, plus told. 
(86) På grundlag af de to metoder til fastsættelse af underbud, som er beskrevet i 
betragtning 84, fastsattes der gennemsnitlige underbudsmargener (udtrykt i 
procent af EF-erhvervsgrenens priser) på over 25% for Den Kinesiske 
Folkerepublik og på 10% for både Indonesien og Thailand. 
41 
7. Konklusion vedrørende dumpingimportens omfang og dens indvirkning på 
priserne i Fællesskabet 
(87) Som det fremgår af ovenstående steg den samlede dumpingimport fra de 
pågældende tre lande mellem 1991 og undersøgelsesperioden betydeligt, nemlig 
med over 45%. I samme periode faldt forbruget imidlertid med 6%. 
Selv om der i løbet af den betragtede periode på fire år kunne iagttages visse 
stigninger i importpriserne, som afspejlede udviklingen i varesammensætningen, 
var der fortsat i høj grad tale om dumpingpriser, som var væsentligt lavere en EF-
producenternes priser. 
8. EF-erhvervsgrenens situation 
Indledende bemærkning 
(88) For så vidt angår nedenstående data skal det anføres, at ikke alle de økonomiske 
faktorer, hvorom der er indhentet oplysninger hos de enkelte EF-producenter i 
den første gruppe og i kontrolgruppen, ansås for at være relevante for at afgøre, 
om der var påført EF-erhvervsgrenen skade. Eftersom der eksempelvis produceres 
til ordre, førtes der sædvanligvis ikke lager, og data herfor var derfor ikke særligt 
relevante for undersøgelsen af spørgsmålet om skade, og det samme var tilfældet 
for kapacitet og kapacitetsudnyttelse (da ledig kapacitet ikke direkte kan henføres 
til samme vare alene). Ved undersøgelsen af EF-erhvervsgrenens situation blev 
der følgelig i overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i grundforordningen kun 
taget hensyn til de økonomiske faktorer, som ifølge det foreliggende påvirker 
denne særlige erhvervsgrens situation. 
42 
Produktion 
(89) Det fremgik af oplysningerne fra de nationale sammenslutninger, at produktionen 
i Fællesskabet faldt fra ca. 259 mio. par i 1991 til 224 mio. par i 
undersøgelsesperioden, altså en nedgang på 14%. 
Solgte mængder 
(90) Ifølge tallene fra de nationale sammenslutninger og Eurostat faldt salget målt i 
mængde med 22% mellem 1991 og undersøgelsesperioden (beregnet som den 
samlede produktion i Fællesskabet minus eksport til tredjelande). 
Omsætning 
(91 ) Der konstateredes en nedgang i værdien af salget af den pågældende vare på 16% 
mellem 1991 og undersøgelsesperioden. En betydelig nedgang, selv om den var 
mindre markant end nedgangen målt i mængde. 
Markedsandel 
(92) På grundlag af forbrugstallene, jf. betragtning 77, og de tal, der er indhentet fra de 
nationale sammenslutninger og Eurostat, konstateredes det, at EF-producenternes 
markedsandel i Fællesskabet faldt fra 64,5% i 1991 til 53,3% i 
undersøgelsesperioden. 
43 
EF-producenternes priser 
(93) Som anført i betragtning 83 vedrørende importpriserne må det fastslås, at i 
betragtning af den forskellige varesammensætning, der kan være tale om inden 
for hver af de pågældende fire KN-kodcr, skal enhver generel undersøgelse af 
udviklingen i importpriserne på dumpingimporten mellem 1991 og 1994 
udelukkende på grundlag af fodtøjskategorierne tages med forsigtighed. Dette 
gælder også for en undersøgelse af data vedrørende EF-erhvervsgrenen på dette 
plan. 
Baseret på den enkelte kategori viser undersøgelsen dog visse 
udviklingstendenser for EF-producenters priser, idet det fremgik, at kun EF-
producenternes vejede gennemsnitlige salgspris for den vare, der henhører under 
kategori 1 ("unisex"-fodtøj), steg betydeligt mellem 1991 og 
undersøgelsesperioden. Det er sandsynligt, at denne prisstigning skyldes, at denne 
kategori omfatter en meget stor andel modepræget fodtøj, som er meget populært 
blandt unge, og som har været stærkt efterspurgt i de seneste år. 
Derimod var priserne for varer henhørende under de øvrige kategorier enten 
uændrede eller steg ubetydeligt, men under alle omstændigheder har stigningen 
ligget under den gennemsnitlige inflation i den betragtede periode, og den 
afspejler ikke stigningen i produktionsomkostningerne. Det kan derfor 
konkluderes, at det på grund af konkurrencen ikke har været muligt at forhøje 
priserne. 
44 
Fortjeneste 
(94) Fortjenesten (i forhold til omsætningen) på salget i Fællesskabet af samme vare 
øgedes for EF-producenterne i den første gruppe i beskedent omfang, nemlig fra 
6,8% i 1991 til 7,3% i undersøgelsesperioden. EF-producenterne i kontrolgruppen 
bekræftede også denne udviklingstendens med en forøgelse fra 8,1% til 8,2%. Når 
EF-producenterne var i stand til at fastholde rentabiliteten trods ovennævnte 
priskonkurrence, skyldes det betydelige rationaliseringsbestræbelser og reduktion 
af omkostningerne hos de tilbageværende EF-producenter. 
Desuden forklarer den pågældende erhvervsgrens omkostningsstruktur, at hvis 
driften ikke er rentabel, opgives den. Da de direkte omkostninger (råmaterialer og 
arbejdskraft mv.) således tegner sig for 80% af omkostningerne ved 
fremstillingen af fodtøj, fremstilles varen kun til ordre, hvis det af en direkte 
omkostningsberegning fremgår, at der kan opnås fortjeneste for hver ordre. I 
denne situation kan ingen virksomhed udvise tab i mere end nogle få måneder 
uden at være nødsaget til at lukke. Dette forklarer, hvorfor EF-producenterne i 
den første gruppe og i kontrolgruppen i gennemsnit ikke var tabsgivende. 
Denne omkostningsstruktur sammen med den øgede indflydelse, der kan 
tilskrives en række store detailhandelsvirksomheder-importører, som er i stand til 
at vælge og skifte leverandør for enhver ordre udelukkende på grundlag af prisen 
(for så vidt angår Den Kinesiske Folkerepublik, Indonesien og Thailand 
dumpingpriser) er i den forbindelse en afgørende faktor, som forklarer, hvorfor 
denne arbejdskraftintensive erhvervsgren er så yderst sårbar, idet den ikke har 
nogen mulighed for over en længere periode at modstå et vedholdende 
konkurrencepres fra dumpingimport til lave priser. 
45 
EF-erhvervsgrenen var derfor nødsaget til at søge at fastholde rentabiliteten på 
bekostning af markedsandelen. Dette var stadig muligt, og rentabiliteten holdt sig 
på ca. 7% i den betragtede periode, og trods en nedgang på mere end 11 
procentpoint i markedsandelen siden 1991 havde EF-producenterne stadig en 
andel af EF-markedet på 53% i 1994. 
Beskæftigelse og virksomhedslukninger 
(95) På baggrund af ovenstående viste det sig, at undersøgelsen af udviklingen i 
beskæftigelse og virksomhedslukninger var særlig relevant. Det fremgik således 
af oplysninger fra de nationale sammenslutninger, at beskæftigelsen i den sektor, 
der fremstiller det af undersøgelsen omfattede fodtøj, faldt fra ca. 127 250 i 1991 
til 114 000 i undersøgelsesperioden, altså en nedgang på ca. 10%. 
Hvad angår antallet af EF-producenter, der fremstillede det pågældende fodtøj, og 
som indstillede produktionen mellem 1991 og 1994, modtog Kommissionen 
nærmere oplysninger fra de nationale producentsammenslutninger om lukningen 
af 67 fabrikker i syv medlemsstater (Belgien, Frankrig, Italien, Nederlandene, 
Portugal, Spanien og Det Forenede Kongerige). Da nogle medlemsstater ikke 
fører detaljerede statistikker vedrørende meget små selskaber, kan det faktiske tal 
for virksomhedslukninger have været langt højere. 
9. Konklusion vedrørende skade 
(96) På grundlag af oplysningerne fra de nationale fodtøjsproducenters 
sammenslutninger fremgår det klart af udviklingen i ovennævnte økonomiske 
indikatorer, at EF-producenternes situation forværredes mellem 1991 og 
undersøgelsesperioden (nemlig hvad angår produktion, salg, markedsandel, 
beskæftigelse og virksomhedslukninger). 
46 
(97) Tallene for de enkelte selskaber (f.eks. vedrørende rentabilitet), som undersøgtes 
for slutningen af perioden for undersøgelse af spørgsmålet om den forvoldte 
skade, vedrører de "overlevende", og altså de mest fleksible producenter. Det 
følger heraf, at sådanne data medfører en undervurdering af skadens omfang som 
helhed, for så vidt angår hele EF-produktionen af det pågældende fodtøj. Det er 
først ved en samlet undersøgelse af situationen, at det står klart, hvor mange 
producenter der er forsvundet, og hvor stor nedgangen i produktion, salg og 
beskæftigelse har været, og dermed skadens fulde omfang. 
Hertil kommer, at den "sunde" situation, som EF-producenter i den første gruppe 
eller i kontrolgruppen måtte synes at befinde sig i, også kan skyldes, at de har 
overtaget noget af den markedsandel, der tidligere tilhørte de EF-producenter, 
som ophørte i løbet af den betragtede fireårs periode. Disse EF-producenter har 
også været nødsaget til at gå over til at fremstille visse typer fodtøj, som indtil for 
nylig har været mindre udsat for konkurrence fra dumpingimporten (f.eks. 
modepræget fodtøj, som har været en af "nicherne" på markedet). 
Visse parter har i den forbindelse gjort gældende, at EF-producenterne med stort 
held har fulgt en strategi baseret på specialisering af modevarer i den dyrere ende 
af markedet. Resultatet herafer angiveligt, at EF-producenterne ikke længere har 
kapacitet til at fremstille store mængder lavprisvarer af den type, der fremstilles i 
de eksportlande, som er omfattet af denne procedure. 
47 
Det er korrekt, at i betragtning af EF-producenternes geografiske beliggenhed tæt 
på EF-markederne og muligheden for hurtig levering med henblik på at 
tilfredsstille den stigende, men ofte kortvarige, efterspørgsel fra kunderne efter 
modepræget fodtøj har mange af EF-producenterne rettet en del af eller hele deres 
produktion mod denne sektor. Nogle producenter har helt og holdent måttet 
opgive produktionen af mindre modepræget, billigere fodtøj med lav 
værditilvækst, men store serier til fordel for importen fra tredjelande, medens 
andre har søgt at fremstille en blanding af modepræget fodtøj og store mængder 
af "klassisk" fodtøj. Disse serier af "klassisk" fodtøj er således de eneste, der 
giver grundlag for de mængder, der er nødvendige for at opretholde en industri-
og forretningsstruktur af en levedygtig størrelse. 
(98) Det konkluderedes derfor, at EF-producenterne af det af undersøgelsen omfattede 
fodtøj har lidt skade i et omfang, der må betegnes som væsentligt. 
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG 
(99) I overensstemmelse med artikel 3 i grundforordningen undersøgtes det, om den 
væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, var forårsaget af 
dumpingimporten fra Kina, Indonesien og Thailand, eller om andre faktorer 
havde forårsaget eller bidraget til denne skade. 
48 
1. Virkningerne af dumpingimporten 
( 100) Ved undersøgelsen af virkningerne af dumpingimporten skal det erindres, at på 
grund af de pågældende varers art og visse store forhandleres indflydelse er 
fodtøjsmarkedet i Fællesskabet gennemsigtigt og prisfølsomt, i det mindste i 
grossistleddet. Som nævnt i betragtning 80 berører importen af dumpingvarer fra 
de pågældende lande desuden hovedsagelig den laveste eller mellemste del af 
markedet, der almindeligvis anses for at være mest følsom over for 
prissvingninger og følgelig det segment, hvor salg til lave priser uundgåeligt har 
substitutionsvirkninger. 
Det skal endvidere anføres, at det fodtøj, der er omfattet af denne procedure, og 
som fremstilles i Fællesskabet, og det tilsvarende fodtøj, der importeres fra Den 
Kinesiske Folkerepublik, Indonesien og Thailand, er i direkte indbyrdes 
konkurrence, da det sælges gennem de samme kanaler og der meget ofte for 
forbrugeren er få synlige eller væsentlige forskelle i kvaliteten mellem de 
importerede og de i Fællesskabet fremstillede varer. 
(101) Det konstateredes i den forbindelse, al den stigende import og importens stadig 
større markedsandel sammen med de betydelige underbud, der er konstateret, 
faldt sammen med nedgangen i EF-erhvervsgrenen markedsandel og den 
generelle tilbagegang for denne erhvervsgren. 
Det konkluderedes derfor, at der er en sammenhæng mellem lavprisimporten til 
dumpingpriser fra de pågældende lande og forværringen af EF-erhvervsgrenens 
situation. 
49 
2. Virkningerne af andre faktorer 
( 102) Det er også undersøgt, om andre faktorer end dumpingimporten fra Den 
Kinesiske Folkerepublik, Indonesien og Thailand kan have forårsaget eller 
bidraget til den væsentlige skade, der er forvoldt erhvervsgrenen i Fællesskabet, 
for dermed at sikre, at skade forårsaget af andre faktorer ikke tilskrives 
dumpingimporten. 
(a) Import fra andre tredjelande 
( 103) Spørgsmålet om, hvorvidt import fra andre lande end de tre, der er omfattet af 
igangværende undersøgelse, kan have bidraget til den væsentlige skade, der er 
påført EF-erhvervsgrenen, undersøgtes først. I den forbindelse henviste visse 
interesserede parter specielt til import til Fællesskabet fra Vietnam. Det fremgik 
af Eurostat-tallene (efter justering for at udelukke fodtøj, der kræver særlig 
teknologi, jf. betragtning 76), at importen til Fællesskabet af de pågældende varer 
fra Vietnam steg meget betydeligt, nemlig fra ca. 30 000 par i 1991 til 15,9 mio. 
pari 1994. 
I betragtning af den voldsomme stigning i importen fra Vietnam kan det ikke 
afvises, at denne import også kan have haft skadelige virkninger for EF-
erhvervsgrenens situation. Da der imidlertid ikke forelå oplysninger om 
varesammensætningen i denne import, var det hvad angår importpriserne ikke 
muligt at fastlægge rimelige data, der kunne danne grundlag for konklusioner. 
Den hidtil fremlagte dokumentation om priserne på de varer, der eksporteredes fra 
Vietnam til Fællesskabet, ansås derfor for utilstrækkelige til at begrunde en 
udvidelse af igangværende undersøgelse til også at omfatte Vietnam. 
50 
(104) Det skal desuden bemærkes, at markedsandelen i Fællesskabet for alle tredjelande 
indbefattet Vietnam, men ikke Den Kinesiske Folkerepublik, Indonesien og 
Thailand, steg med 12% mellem 1991 og 1994, medens de pågældende tre lande 
øgede deres markedsandel betydeligt mere i samme periode, nemlig med 46%. 
(105) Det konkluderes derfor, at selv om importen fra andre tredjelande kan have 
bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, kan virkningen heraf ikke 
anses for at have brudt årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra de 
pågældende tre lande og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. 
(b) Intern konkurrence i Fællesskabet 
(106) Flere interesserede parter gjorde gældende, at der var betydelig intern 
konkurrence i Fællesskabet mellem producenter i Italien, Portugal og Spanien og 
producenter i de øvrige medlemsstater, og at dette var årsagen til, at nogle EF-
producenter befandt sig i én ugunstig økonomisk situation. De 
konkurrencemæssige devalueringer af nogle medlemsstaters valutaer og 
Kommissionens beslutning om ikke at tillade betaling af statsstøtte til den 
italienske fodtøj sindustri4 bl.a. begrundet med dens sunde økonomiske situation 
er også blevet fremført som en yderligere antydning af, at skade, som EF-
erhvervsgrenen måtte have lidt, i høj grad er selvskabt. 
( 107) Med hensyn til ovennævnte argumenter bør der imidlertid sondres mellem redelig 
konkurrence og illoyal konkurrence, og det skal påpeges, at der i et enhedsmarked 
findes mekanismer, der sikrer, at konkurrencen mellem producenter i 
Fællesskabet finder sted på redelige vilkår. 
4 Kommissionens beslutning 96/542/EF (EFT L 231 af 12.9.1996, s. 23). 
51 
Ved vurderingen af den skade, som erhvervsgrenen i Fællesskabet har lidt, er der 
endvidere taget hensyn til situationen for EF-producenterne af de pågældende 
varer i alle medlemsstater, hvor der fremstilles fodtøj af de pågældende typer i 
betydelige mængder. Resultaterne af denne vurdering afspejler situationen for EF-
erhvervsgrenen som helhed. De aggregerede data, der anvendtes til vurdering af 
skaden, kompenserer følgelig for eventuelle interne forskelle i EF-
erhvervsgrenens resultater. Det er i den forbindelse f.eks. værd at bemærke, at 
hvis intern konkurrence havde været den eneste drivende kraft på markedet, ville 
EF-erhvervsgrenens markedsandel ikke være faldet fra 64,5% i 1991 til 53,3% i 
1994, eftersom nogle producenters tab af markedsandele ville have været gevinst 
for andre. 
Det fremgår af undersøgelsen, at nedgangen i produktion, markedsandel og 
beskæftigelse for producenterne i nogle medlemsstater på ingen måde er blevet 
opvejet af en forbedring i situationen for producenterne i andre medlemsstater, 
som en del interesserede parter har fremført. 
Det skal også understreges, at Kommissionens beslutning om ikke at tillade, at 
der ydes statsstøtte til den italienske fodtøjsindustri var baseret på en vurdering af 
den pågældende erhvervsgren som helhed i modsætning til det segment af 
markedet, der er omfattet af den foreliggende undersøgelse. Endvidere var denne 
beslutning baseret på de virkninger, som en sådan foranstaltning ville have for det 
indre markeds funktion, og det erkendes bl.a., at beskæftigelsessituationen er 
vanskelig i denne sektor i alle medlemsstater. 
52 
( 108) Efter den endelige underretning om undersøgelsesresultaterne gjorde nogle parter 
gældende, at i betragtning af, at visse EF-producenter har registreret en meget 
negativ udvikling i de seneste år, medens andre har fastholdt deres omsætning, 
kan den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, skyldes forskelle i de 
ledelsesmæssige kvalifikationer i selskaberne og ikke virkningerne af 
dumpingimporten. 
(109) Det skal i den forbindelse understreges, at som følge af forskelle i varesortimentet 
er det normalt, at alle selskaber ikke i samme grad er berørt af konkurrencen fra 
lavprisimporten til dumpingpriser. Det er også normalt, at nogle selskaber i et 
marked præget af konkurrence opnår bedre resultater end andre, og det er netop 
antallet af producenter i Fællesskabet, der sikrer, at der er konkurrence. Desuden 
konstateredes der som led i undersøgelsen ingen tegn på dårlig ledelse (f.eks. i 
forbindelse med investerings- eller beskæftigelsespolitik). Som anført ovenfor 
kan intern konkurrence ikke være årsagen til den generelle nedgang i EF-
producenternes markedsandel, og den kan derfor ikke anses for at bryde 
årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, som EF-
erhvervsgrenen har lidt. 
53 
(c) Overførsel af arbejdskraftintensive processer i underentreprise 
(110) Det blev også fremført, at en række EF-producenter har overført nogle af deres 
mere arbejdskraftintensive processer til tredjelande med lave 
arbejdskraftomkostninger, og at de derved har bidraget til den samlede skade, 
som er påført EF-erhvervsgrenen, navnlig med hensyn til beskæftigelsen. Det skal 
i den forbindelse påpeges, at det forhold, at nogle producenter har måttet ty til en 
sådan fremgangsmåde, som er en forsvarsforanstaltning, der er truffet for at 
mindske omkostningerne i et forsøg på at konkurrere med dumpingvarerne, er et 
yderligere bevis for det konkurrencemæssige pres, der udøves af 
dumpingimporten. 
3. Konklusion vedrørende årsagssammenhæng 
(111) Selv om visse andre faktorer end dumpingimporten fra de pågældende lande kan 
have bidraget til den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt, fastslås det, at der 
særskilt betragtet foreligger en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten til 
lave priser fra Den Kinesiske Folkerepublik, Indonesien og Thailand, og den 
væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. Denne konklusion er baseret 
på de forskellige faktorer, der er omhandlet i det foregående, og navnlig de 
betydelige prisunderbud, den væsentlige stigning i disse landes markedsandel (og 
den tilsvarende nedgang i EF-erhvervsgrenens markedsandel) og den meget store 
vækst i dumpingimporten, som har medført, at et stort antal producenter i 
Fællesskabet er blevet tvunget til at lukke. For denne konklusion taler yderligere 
det forhold, at den generelle effektivitet i Fællesskabets fodtøj sindustri, som 
fremstiller de pågældende varer, ikke kan anfægtes, som det bl.a. fremgår af EF-
producenternes resultater på eksportmarkederne uden for Fællesskabet (EF-
erhvervsgrenens eksport steg således målt i mængde med 25% mellem 1991 og 
1994). 
54 
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER 
(112) På grundlag af alle fremlagte beviser undersøgtes det, om der til trods for 
konklusionerne vedrørende dumping og den skade, der er forvoldt som følge 
heraf, foreligger tvingende grunde, der vil kunne føre til den konklusion, at det 
ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette særlige 
tilfælde. Med henblik herpå og i henhold til artikel 21, stk. 1, i grundforordningen 
undersøgtes virkningerne af eventuelle foranstaltninger for alle berørte parter 
samt følgerne af ikke at træffe foranstaltninger. 
Ved vurderingen heraf blev der navnlig taget hensyn til nødvendigheden af at 
afhjælpe den skadevoldende dumpings handelsfordrejende virkninger og at 
genskabe effektive konkurrencevilkår. 
1. Virkninger for EF-erhvervsgrenen og dens leverandører 
(a) EF-erhvervsgrenens interesser 
(113) Uden foranstaltninger til afhjælpning af virkningerne af dumpingimporten fra 
Kina, Indonesien og Thailand anses det for uundgåeligt, at EF-producenternes 
situation forværres yderligere. Flere EF-producenter og i den sidste ende den 
pågældende erhvervsgren som helhed vil begynde at registrere finansielle tab med 
det resultat, at der bliver tale om yderligere fabrikslukninger og et betydeligt tab 
af arbejdspladser ud over dem, der skyldes rationalisering og teknologiske 
forbedringer. Det skal påpeges, at hvis der er færre producenter til stede på 
fællesskabsmarkedet, begrænses konkurrencen måske tilsvarende. 
55 
(114) Nogle interesserede parter gjorde gældende, at i betragtning af fodtøjsindustriens 
mobilitet på verdensplan ville antidumpingforanstaltninger mod Den Kinesiske 
Folkerepublik, Indonesien og Thailand ikke have nogen positiv indvirkning på 
EF-erhvervsgrenens situation som følge af en sandsynlig flytning af indkøbet af 
forsyninger til andre tredjelande med billig arbejdskraft, såsom Bangladesh, 
Indien eller Vietnam. Det er endvidere gjort gældende, at den erhvervsgren, der 
fremstiller fodtøj med overdel af læder eller plast, i så henseende er i samme 
situation som den, der fremstiller håndtasker af syntetiske materialer, og at Rådet 
følgelig også i den foreliggende sag bør afstå fra at indføre foranstaltninger5. 
(115) Flytning af indkøbet af forsyninger mellem forskellige lande har været en vigtig 
faktor på fodtøjsmarkedet i flere år. Det skal i den forbindelse bemærkes, at EF-
erhvervsgrenen har været i stand til gennem automatisering og rationalisering 
delvis at kompensere for importørernes stadige bestræbelser for at finde de lande, 
der har de laveste arbejdskraftomkostninger. Dette kan imidlertid ikke være 
tilfældet på baggrund af den betydelige stigning i dumpingimporten fra de tre 
lande, der er omfattet af denne procedure. Hvad angår den påståede lighed mellem 
den foreliggende procedure og sagen vedrørende håndtasker af syntetiske 
materialer skal det understreges, at den betydelige markedsandel, som den 
klagende EF-erhvervsgren i den foreliggende sag fortsat opretholder, 
kapitalejerne i de fleste eksportselskaber samt de betydelige 
erhvervsinvesteringer, der er nødvendige for at fremstille fodtøj, ganske klart 
udelukker enhver rimelig og relevant sammenligning mellem de to erhvervsgrene. 
Rådet kan derfor ikke godtage, at den af hensyn til et krav om konsekvens bør 
afstå fra at træffe foranstaltninger i den foreliggende sag. 
5 Jf. betragtning 105 og 106 i Rådets forordning (EF) nr. 1567/97 (EFT L 208 af 2.8.1997, s. 31). 
56 
Desuden er den kendsgerning, at producenterne/eksportørerne vil kunne overflytte 
deres produktionsanlæg til andre lande for at undgå betaling af antidumpingtold, 
ikke i sig selv en tilstrækkelig grund til, at Rådet ikke skulle indføre 
foranstaltninger i en sag, hvor det er fastslået, at eksporten til EF-markedet finder 
sted til dumpingpriser og forårsager væsentlig skade for den pågældende 
erhvervsgren i Fællesskabet. Skulle en sådan situation opstå, kan EF-
erhvervsgrenen indgive en klage med anmodning om, at der indledes en 
antidumpingprocedure mod en sådan import eller en undersøgelse vedrørende 
omgåelse i henhold til artikel 13 i grundforordningen. 
(116) Det anførtes endvidere, at hvis der skulle indføres foranstaltninger, ville 
kinesiske, indonesiske og thailandske producenter/eksportører gå over til at 
fremstille de typer fodtøj, for hvilke EF-producenterne har en teknologisk og 
moderelateret fordel, og således påføre EF-erhvervsgrenen yderligere skade. 
Ses der bort fra, at denne form for argumentation ikke kan føre til den konklusion, 
at Rådet bør afstå fra at vedtage foranstaltninger, når der finder skadelig dumping 
sted, er der intet der giver anledning til at antage, at selv hvis der ikke træffes 
foranstaltninger, vil producenterne/eksportørerne i ovennævnte lande ikke i 
fremtiden beslutte at udvide deres sortiment af det fodtøj, som de fremstiller og 
eksporterer. Det blev således i flere redegørelser fra importørerne påpeget, at der 
var iagttaget en udviklingstendens i retning mod import af varer af højere kvalitet 
med tilsvarende højere priser. Som tidligere nævnt kunne denne 
udviklingstendens allerede iagttages før undersøgelsesperioden. 
57 
(h) Forsyningsindustriens interesser (råmaterialer og maskiner til EF-
erhvervsgrenen) 
(117) Det har været et markant træk ved denne undersøgelse, at EF-producenterne (og 
deres leverandører af råmaterialer og udstyr osv.) i mange medlemsstater ofte er 
grupperet i samme geografiske område. Lukningen af én fabrik kan derfor have 
skadelige følgevirkninger for andre virksomheder i området, især hvad angår 
beskæftigelsen. 
(118) Det er gjort gældende, at hvis der indføres foranstaltninger vil det være til skade 
for EF-producenternes salg af maskiner til fodtøj sindustrien i Den Kinesiske 
Folkerepublik, Indonesien og Thailand. 
Hvad angår leverandørerne af maskiner til fremstilling af fodtøj, er der ikke 
modtaget nogen dokumentation for, at producenterne/eksportørerne i Den 
Kinesiske Folkerepublik, Indonesien eller Thailand er EF^udstyrsproducenternes 
største eller vigtigste kunder. 
Under alle omstændigheder skal det bemærkes, at EF-erhvervsgrenen ganske klart 
investerer i automatisering og især i sprøjtestøbningsprocessen. Denne 
automatisering, som bidrager til den teknologiske forbedring af 
fremstillingsprocessen for fodtøj i Fællesskabet, er forbundet med investeringer i 
maskiner og støbeforme fremstillet i Fællesskabet. 
2. Virkninger for forbrugerne 
(119) Selv om der ikke er modtaget henvendelser fra forbrugerorganisationer efter 
offentliggørelsen af meddelelsen om indledning af denne procedure, har nogle 
parter gjort gældende, at antidumpingforanstaltninger vil have alvorlige følger for 
forbrugerne i Fællesskabet, især dem med de laveste indkomster. 
58 
Der er foretaget en nærmere undersøgelse af denne påstand om 
foranstaltningernes forudselige indvirkning på salgsprisen til forbrugerne. Der er 
nedenfor redegjort for resultaterne af denne undersøgelse, som er baseret på de 
foreliggende oplysninger. 
(a) Virkninger i absolutte tal 
( 120) Hvad for det første angår priserne på fodtøj ved levering til forhandlerne er det 
sandsynligt, at disse leverandører i betragtning af konkurrencen og antallet af 
leverandører enten i Fællesskabet (hvor EF-erhvervsgrenen stadig har 53,3% af 
markedet) eller i tredjelande, som ikke er omfattet af denne procedure (importen 
fra disse lande tegner sig for 28,3% af markedet) ikke vil være i stand til i 
væsentligt omfang at forhøje deres priser uden risiko for at tabe markedsandele. 
Det skal erindres, at de skadestærskler, der fastsattes for Indonesien og Thailand 
er betydeligt lavere end for Den Kinesiske Folkerepublik, idet deres importpris i 
gennemsnit i undersøgelsesperioden udgjorde henholdsvis 6,97 ECU og 7,16 
ECU pr. par. I betragtning af, at markedsandelen for fodtøj med oprindelse i Den 
Kinesiske Folkerepublik er 9,3% (med en gennemsnitspris på 5,47 ECU pr. par i 
undersøgelsesperioden) og på baggrund af den foreslåede told, vil den 
gennemsnitlige maksimale forudselige virkning af de foreslåede foranstaltninger 
på prisen på det pågældende fodtøj andrage 0,4 ECU pr. par. 
59 
Forbrugerne vil således kun komme til at betale et tillæg på 0,4 ECU pr. par, hvis 
forhandlerne beslutter at fastholde en uændret margen og overvælter de øgede 
omkostninger på forbrugerne. Da det gennemsnitlige forbrug af det pågældende 
fodtøj i Fællesskabet årligt er mindre end et par per person, vil følgevirkningerne 
af de foreslåede foranstaltninger ganske klart være ubetydelige for den 
gennemsnitlige forbrugers årsbudget. 
(b) Relative virkninger, prisens indvirkning på forbruget 
(121) Relativt set var grundlaget for beregningerne gennemsnitsprisen for det 
pågældende fodtøj, leveret til forhandlers lager, dvs. 13,5 ECU pr. par, hvor der 
for de importerede varers vedkommende tages hensyn til den justering for 
forskelle i handelsled, der er omhandlet i betragtning 85. Anvendes den laveste 
bruttofortjeneste, der er konstateret i de distributionskanaler, der analyseres 
nedenfor, dvs. 125%, anslås det, at gennemsnitsprisen for forbrugeren for den 
pågældende vare er højere end 30 ECU pr. par, inklusive alle omkostninger og 
told, der påløber mellem indførsel og salg til den endelige forbruger. 
Antidumpingtolden vil følgelig påvirke forbrugerprisen med ca. 1,3%. 
Som anført ovenfor bør denne procentsats ses både i lyset af den absolutte 
prisforhøjelse (0,4 ECU pr. par) og den generelle prisudvikling i løbet af perioden 
for undersøgelse af spørgsmålet om den forvoldte skade. I løbet af de fire år, der 
indgik i undersøgelsen, og som følge af dumpingimportens indtrængen på 
markedet, faldt den gennemsnitlige markedspris, leveret til forhandlers lager, 
således i absolutte tal, og korrigeret for den almindelige inflation, med over 10%. 
60 
(122) Det skal tilføjes, at selv hvis forbrugerne faktisk sammenligner priserne på samme 
tidspunkt i forskellige forretninger, er de for så vidt angår den pågældende vare 
almindeligvis mindre opmærksomme på udviklingen i det generelle prisniveau. 
Ovennævnte nedgang i priserne hindrede således ikke, at det samlede forbrug af 
den pågældende vare faldt med 6%. 
Dette kan forklares ved en vis mæthed, som kan iagttages for varer, der 
vedvarende sælges til så lave priser, at forbrugerne næppe reagerer på en 
begrænset ændring i det generelle prisniveau. Det er derfor tvivlsomt, at en 
fuldstændig overvæltning af tolden, dvs. en maksimal prisforhøjelse på 1,3%, vil 
have nogen væsentlig indvirkning på den nuværende udviklingstendens for 
efterspørgslen på EF-markedet. 
(123) Da der ikke forelå andre oplysninger eller reaktioner fra 
forbrugerorganisationerne, konkluderedes det, at følgevirkningerne af de 
foreslåede foranstaltninger formentlig vil være ubetydelige for forbrugerne af det 
pågældende fodtøj. 
3. Virkninger i forhandlerleddet 
(a) Virkninger i forhandlerleddet som helhed 
( 124) Det er gjort gældende, at indførelsen af foranstaltninger vil have stærkt negative 
følger for importørerne. Der er mere generelt fremført divergerende synspunkter 
om situationen i hele distributionskæden for fodtøj, som angiveligt er en aktivitet, 
der har langt større betydning i Fællesskabet end produktionen af fodtøj, både i 
henseende til omsætning og beskæftigelse. 
61 
Det skal for det første påpeges, at omsætningen i distributionskæden for en given 
mængde fodtøj ifølge sagens natur vil være højere end i de produktionsselskaber, 
hvorfra varerne indkøbes, ganske enkelt som følge af den højere 
forhandlermargen. For det andet kan beskæftigelsestallene i forhandlerleddet, 
hvor der sælges alle typer af fodtøj, ikke sammenlignes med de tilsvarende tal 
udelukkende for produktionen i Fællesskabet af den pågældende vare. 
Eftersom de endelige forbrugere ikke køber sko i mængder af nogen betydning 
uden for Fællesskabet, kan negative følgevirkninger af antidumpingtold for 
distributionssystemet som helhed kun opstå som et resultat af en betydelig 
nedgang i forbruget og dermed omsætningen, eller i det forhold, at forhandlerne 
er nødsaget til at acceptere en lavere margen for at mindske en stigning i 
forbrugerpriserne mest muligt og en nedgang i forbruget. 
Som anført ovenfor kan det på baggrund af de forudselige følgevirkninger af 
eventuelle foranstaltninger for forbrugerne af den pågældende vare anses for højst 
usandsynligt, at forbruget af den pågældende vare vil falde væsentligt som et 
resultat af indførelsen af antidumpingforanstaltninger, også selv om forhandlerne 
skulle opretholde deres nuværende margener. 
Det kan derfor alt i alt konkluderes, at virkningerne af eventuelle foranstaltninger, 
vil være meget begrænsede for distributionskæden. Der blev imidlertid foretaget 
en dybtgående analyse på baggrund af fodtøj sdistributionssystemets struktur i 
Fællesskabet. 
62 
(b) Fodtøjsdistributionssystemets struktur i Fællesskabet 
( 125) Fodtøjsdistributionssystemet i Fællesskabet består af fire forskellige salgskanaler 
i forbindelse med salget til den endelige bruger, nemlig mærkevarekæderne, de 
uafhængige detailhandlere, ikke-specialiserede supermarkeder og andre former 
for almindeligvis ikke-specialiseret distribution, som f.eks. 
beklædningsforretninger. 
(i) Uafhængige detailhandlere 
( 126) Den traditionelle distributionskanal består af uafhængige detailhandlere, som 
almindeligvis køber deres varer fra grossister. Udviklingen i distributionssystemet 
går imidlertid i retning af, at grossisterne forsvinder, efterhånden som 
detailhandlerne indgår i et nærmere samarbejde med et mere begrænset antal 
producenter eller slutter sig sammen i indkøbsforeninger, men bibeholder deres 
uafhængighed. 
Hvad angår detailhandlerne selv befinder de sig i en vanskelig 
konkurrencesituation, da de hver for sig ikke kan kontrollere leverandørernes 
prispolitik og er nødsaget til at forlange høje avancer på mellem 150 og 200% for 
at dække de forholdsvis høje omkostninger, der er forbundet med 
forretningsvirksomhed i de ofte dyrere kvarterer i byerne. De har således tabt 
terræn i nogle medlemsstater til nyere former for distribution, som henhører under 
de øvrige tre kategorier, og især mærkevarekæderne. 
63 
Som følge af deres stærke tilstedeværelse i andre medlemsstater og deres dækning 
af den øverste ende af markedet, hvor de opretholder vedvarende gode 
forretningsforbindelser med deres kunder, skal det anføres, at uafhængige 
detailhandlere stadig i det mindste i henseende til værditilvækst og beskæftigelse 
(over 250 000 arbejdstagere) er den vigtigste distributionskanal i Fællesskabet, 
om end de formentlig ikke ligger på førstepladsen med hensyn til markedsandel, 
målt i mængde. 
(ii) Mærkevarekæder i detailleddet 
( 127) Disse kæder, som undertiden også er involveret i produktionsvirksomhed i 
Fællesskabet, ejes i hvert land almindeligvis af et eller to store selskaber, som på 
sin side ejer flere varemærker og udøver deres virksomhed på hele markedet. De 
driver supermarkeder eller discountbutikker uden for byerne og kan konkurrere 
med de ikke-specialiserede supermarkeder på grund af salgsomfang, priser og 
specialisering. 
Mærkevarekæderne i detailleddet sælger også deres varer gennem forretninger i 
bycentrene, hvor de afløser de uafhængige detailhandlere ved salg i 
standardiserede butikker med lavere omkostninger, som er et svar på nogle 
kunders behov for et alternativ til discountbutikker. Som følge af deres stærke 
position, deres adgang til forsyninger på verdensmarkedet, fordi de importerer for 
egen regning, og den forholdsvis lave margen, de beregner sig, almindeligvis 
omkring 25% af salgsomkostningerne for de centrale indkøbssteder og 100% i 
gennemsnit for butikkerne, er disse mærkevarekæder i detailleddet i stand til 
hurtigt at vinde markedsandele, når først de gør deres entré på markedet, og at 
opnå en vækst på over 5% om året. 
64 
(iii) Ikke-specialiserede supermarkeder 
( 128) Ikke-specialiserede supermarkeder, som tegner sig for en betydelig del af 
fodtøj smarkedet målt i mængde, men mindre målt i værdi som følge af de lave 
gennemsnitspriser for deres salg, har stor betydning i den lavere ende af 
markedet. Om end de undertiden køber direkte fra leverandører uden for 
Fællesskabet, importerer de sædvanligvis deres varer gennem specialiserede 
importører og tegner sig for en betydelig del af disses salg af fodtøj. Deres 
traditionelle bruttofortjeneste er ca. 100%, men den kan svinge fra ca. 60% i 
forbindelse med salgsfremstød til over 130% på visse EF-fremstiIlede varer. Som 
følge af det yderligere led i afsætningskæden, som importøren betegner, og de 
faste omkostninger, der påløber, er forbrugerprisen på de fra de pågældende lande 
importerede varer ved afsætning gennem denne salgskanal sædvanligvis tre gange 
højere end cif-prisen. 
(iv) Andre salgskanaler 
( 129) Andre salgskanaler, såsom postordrefirmaer eller beklædningsforretninger har 
vundet en vis betydning i nogle medlemsstater, men ingen af dem har alene 
vundet større betydning på fællesskabsplan. I nogle medlemsstater har 
specialiserede postordrefirmaer en omkostningsstruktur i lighed med 
mærkevarekædernes. Beklædningskæder på fællesskabsplan har i deres "små" 
butikker også fodtøj som et tilbehør i form af modeprægede mærkevarer, 
almindeligvis med højere margener end deres sædvanlige beklædningsartikler. 
Som følge af modeaspektet af dette salg indebærer det konkurrence for 
mærkevarekæderne omend i mindre omfang end de store blandede forretninger i 
bycentrene. 
65 
(c) De foreslåede foranstaltningers særlige følgevirkninger for de forskellige 
salgskanaler 
(130) Med hensyn til de uafhængige detailhandlere, som stadig tegner sig for det største 
antal beskæftigede i distributionssystemet for fodtøj i Fællesskabet, styrkes den 
generelle konklusion, der er omhandlet i betragtning 124, af den kendsgerning, at 
det sædvanligvis kun er en lille del af deres leverancer af den pågældende vare, 
der har oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Indonesien eller Thailand. Det 
skal tilføjes, at de er sluttet sammen i et forbund, hvor otte medlemsstater er 
repræsenteret, og at der ikke på medlemmernes vegne fra dette forbund eller fra 
anden side er modtaget indsigelse mod den mulige indførelse af 
antidumpingforanstaltninger. 
(131) De selskaber, der ejer mærkevarekæder, har anfægtet behovet for at indføre 
antidumpingtold. Selv om den generelle konklusion også gælder disse parter, 
forklarer det forhold, at nogle af dem i højere grad end de uafhængige 
detailhandlere baserer deres indkøb af den pågældende vare på dumpingimport, 
hvorfor de inden for distributionssystemet vil kunne frygte, at foranstaltningerne 
vil have negative følger for deres komparative konkurrencesituation. 
Eventuelle foranstaltningers direkte følgevirkninger for disse selskabers 
finansielle situation vil være ubetydelig, hvis toldens fulde beløb overvæltes på 
forbrugeren. Der kan kun forventes indirekte, negative finansielle følgevirkninger, 
hvis forbrugerne på grund af denne prisforhøjelse skulle mindske deres køb af den 
pågældende vare betydeligt. Skulle dette imidlertid blive tilfældet, vil det kun 
blive i begrænset omfang, jf. betragtning 122. 
66 
Desuden er den pågældende vare aldrig den eneste indtægtskilde for disse 
specialiserede butikker, og som følge af de lave priser, tegner den sig for mindre 
end 12% af de samarbejdsvillige mærkevareselskabers omsætning. På denne 
baggrund vil en beskeden tilbagegang i efterspørgslen efter den pågældende vare, 
som må anses for usandsynlig, have ubetydelige følgevirkninger for selskabet 
som helhed, navnlig hvis efterspørgslen i det mindste delvis rettes mod fodtøj til 
højere priser, formentlig med en højere fortjeneste i absolutte tal. 
(132) For så vidt angår ikke-specialiserede supermarkeder eller andre ikke-
specialiserede forretninger, vil sådanne selskabers situation næppe blive berørt af 
indførelsen af foranstaltninger, selv i tilfælde af ovennævnte markedsudvikling, 
fordi disse selskaber i endnu mindre grad baserer deres salg på den pågældende 
vare. 
(133) Der blev foretaget en undersøgelse af situationen for de importører, der leverer til 
disse ikke-specialiserede distributionskanaler, idet det konstateredes, at den del af 
deres omsætning, som hidrører fra varer importeret fra de pågældende lande, var 
betydelig. De pågældende selskaber er almindeligvis baseret på en meget 
begrænset og fleksibel struktur, som gør det muligt for dem kun at sælge, når den 
avance, der påregnes opnået, giver dækning for de omkostninger, der påløber. 
Deres viden om markedet og deres evne til at planlægge og sælge påvirkes ikke af 
oprindelseslandet for varerne. Da antidumpingforanstaltningerne indvirker på 
distributionssystemet for fodtøj som helhed, vil disse importører kunne udnytte 
enhver markedssituation og fortsat forsyne deres kunder med importvarer fra 
Kina, Indonesien eller Thailand eller med ikke dumpede varer eller varer 
fremstillet i Fællesskabet. 
67 
( 134) Det kan således ikke fastslås, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger på det 
pågældende fodtøj vil påvirke fodtøjsdistributionssystemets finansielle situation i 
væsentligt omfang, hverken systemet som helhed eller en del deraf. 
4. Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser 
(135) Efter at have undersøgt alle de forskellige involverede parters interesser fastslås 
det, at der foreligger en positiv begrundelse for at træffe foranstaltninger, og at 
der ikke er tvingende årsager til ikke at gribe ind over for den pågældende 
dumpingimport. Ydes der således ikke den pågældende erhvervsgren i 
Fællesskabet tilstrækkelig beskyttelse mod den skadelige dumping, øges dens 
vanskeligheder, hvilket vil kunne medføre, at den må ophøre eller flyttes uden for 
Fællesskabet. 
Endelig skal det anføres, at i betragtning af den tid, der er forløbet siden 
afslutningen af dumping- og skadesundersøgelsen, anses det for påkrævet, at der 
direkte indføres endelig antidumpingtold på importen af den pågældende vare, 
dvs. uden forudgående indførelse af midlertidig told. 
68 
H. ENDELIG TOLD 
1. Samtidig anvendelse af antidumpingforanstaltninger og kvantitative 
restriktioner 
(a) Retlige aspekter 
(136) Visse interesserede parter fremførte, at der ikke burde indføres 
antidumpingforanstaltninger over for importen af de varer, der er omfattet af den 
foreliggende undersøgelse, og som har oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, 
da disse varer allerede er omfattet af et kvantitativt kontingent gældende for hele 
Fællesskabet, som indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 519/946, dvs. i 
undersøgelsesperioden. 
(137) EF-institutionerne kan ikke tilslutte sig dette synspunkt, som de anser for at være 
baseret på en fejlagtig fortolkning af begrundelsen for ovennævnte forordning. 
Ved den pågældende forordning indførtes en ny handelsordning, som førte til 
afskaffelse af 4 617 nationale restriktioner, som var gældende i henhold til den 
tidligere ordning over for lande uden markedsøkonomi, og som næsten alle 
vedrørte Den Kinesiske Folkerepublik. Disse restriktioner erstattedes af 
fællesskabskontingenter for 7 kinesiske varer og fællesskabstilsyn for 26 andre 
varer. 
Disse autonome kontingenter, som kun omfatter nogle få særligt følsomme varer, 
kan generelt ikke betragtes som en undtagelse fra en eller anden hypotetisk liberal 
handelsordning med Den Kinesiske Folkerepublik, men indgår som et led i 
midlerne til at opnå en mere liberal og frem for alt mere ensartet handelsordning 
med Den Kinesiske Folkerepublik, medens foranstaltninger i henhold til 
grundforordningen er rettet mod skadelig dumpingimport. 
6 EFT L 67 af 10.3.1994, s. 89. 
69 
Følgelig er der ikke allerede ved hjælp af et andet instrument til beskyttelse af 
handelen grebet ind over for den skade, som tilstræbes afhjulpet gennem 
indførelsen af antidumpingforanstaltninger. Efter gennemførelse af en 
antidumpingundersøgelse, hvoraf det fremgår, at det er påkrævet at indføre 
foranstaltninger for at afhjælpe skadelig dumping, kan det derfor påtænkes at 
indføre sådanne foranstaltninger, uanset om der foreligger kvantitative 
restriktioner, som finder anvendelse på de pågældende varer. Denne konklusion 
måtte imidlertid undersøges nærmere ud fra en økonomisk synsvinkel. 
(b) Økonomiske aspekter (kontingenternes indvirkning på importudviklingen) 
(138) Af de data, der forelå ved fastlæggelsen af de foreløbige undersøgelsesresultater 
(begrænset til 1995) fremgik det, at importen fra Den Kinesiske Folkerepublik 
efter afslutningen af undersøgelsesperioden var faldet betydeligt, medens priserne 
var steget. 
Disse omstændigheder ansås for tilstrækkeligt usædvanlige til at berettige, at der 
på grundlag af de senest foreliggende oplysninger blev foretaget en supplerende 
undersøgelse af importudviklingen efter udløbet af undersøgelsesperioden. Det 
ansås ikke for rimeligt at indføre midlertidige foranstaltninger i den periode, der 
var nødvendig for at gennemføre denne supplerende undersøgelse. 
(139) For at undersøge importudviklingen for den pågældende vare i de to år, der fulgte 
umiddelbart efter indførelsen af kontingentet, blev der taget hensyn til visse 
metodologiske aspekter: 
70 
Da kontingentet tildeles årligt og følger kalenderåret ansås for det første skøn 
baseret på data, der kun svarede til nogle måneder i 1996, ikke for at være 
tilstrækkeligt nøjagtige. Nedenstående analyse er derfor gennemført på grundlag 
af af tal gældende for hele året 1995 og 1996, og den kunne først afsluttes, da der 
forelå sådanne tal for 1996. 
For det andet skal det anføres, at der ved forordning (EF) nr. 519/94, som ændret, 
indførtes kvantitative restriktioner på visse typer fodtøj, der henhører under de 
samme positioner i nomenklaturen som det fodtøj, der er omfattet af den 
foreliggende procedure, men fodtøj, der kræver "særlig teknologi" og pr. 
definition solgtes til en pris af mindst 9 ECU (oprindeligt 12 ECU) pr. par, 
beregnet cif, var undtaget fra disse restriktioner. Som anført i betragtning 15 blev 
fodtøj med samme anvendelsesformål og med de samme egenskaber som fodtøj, 
der kræver "særlig teknologi", men uanset prisen herpå også holdt uden for den 
foreliggende antidunipingundersøgelse. 
(140) For årene 1995 og 1996 blev fodtøj, hvortil der kræves særlig teknologi, på 
grundlag af TARIC-data skilt ud fra den samlede import, der var registreret under 
de pågældende KN-koder, med henblik på at fastsætte importmængde og -værdi 
for den pågældende vare. Da der ikke forelå fuldstændige TARI C-statistikker før 
1995, blev der foretaget justeringer for de tidligere år med nævnte år som 
referencegrundlag. Af en sammenligning af tallene vedrørende importen fra Den 
Kinesiske Folkerepublik i 1995 og 1996 med tallene for årene forud for 
indførelsen af kontingentet kan der drages to konklusioner: 
71 
Som forventet havde kontingentet en synlig indvirkning på de mængder, der 
importeredes fra Den Kinesiske Folkerepublik; den mest markante nedgang fandt 
sted mellem 1994 og 1995, nemlig fra 28,6 til 16,1 mio. par. Mere detaljeret viste 
tallene, at de importerede mængder faldt mellem 1994 og 1995 for alle de fire 
varekategorier, der modsvarer tidligere nævnte fire KN-koder. Mellem 1995 og 
1996 steg importen imidlertid igen og nåede op på 19,1 mio. par. 
Endvidere konstateredes det, at priserne ikke steg som følge af indførelsen af 
kontingentet, og dette er af større betydning i forbindelse med en 
antidumpingprocedure. Selv om man kunne have forventet, at priserne ville stige i 
takt med den nedgang i importmængderne, der var en følge af kontingentet, skete 
dette ikke. Den gennemsnitlige importpris har således holdt sig på et næsten 
uændret niveau siden indførelsen af kontingentet, idet den svingede fra 5,75 ECU 
pr. par i 1993, hvor mængderne var størst, til 5,69 ECU pr. par i 1996. Der kunne 
ikke for nogen af de fire kategorier iagttages en ændring i importprisudviklingen 
for de pågældende varer fra Den Kinesiske Folkerepublik. Det skal også 
bemærkes, at blandt de pågældende eksportlande er de kinesiske priser langt de 
laveste. 
(141) Inden for de undersøgte fire KN-koder kunne det ikke fastslås, at der havde været 
tale om en gradvis overgang til fodtøj, der krævede særlig teknologi, og som var 
holdt uden for undersøgelsen og solgtes til høje priser, hvilket kunne have 
forklaret stagnationen i importprisen for de øvrige varer. Fodtøj, der kræver 
særlig teknologi, tegnede sig således for en uændret andel af den samlede import 
henhørende under de pågældende KN-koder mellem 1995 og 1996, både i 
mængde og i værdi. 
72 
(142) Der kunne ikke konstateres nogen væsentlig ændring i den generelle udvikling i 
importen fra Thailand og Indonesien og i konkurrencevilkårene på markedet, som 
er i modstrid med de undersøgelsesresultater, der er omhandlet i betragtning 78 -
87. 
( 143) På baggrund af ovenstående konkluderes det, at de kvantitative restriktioner, der 
gælder for importen af det pågældende fodtøj med oprindelse i Den Kinesiske 
Folkerepublik, ikke har haft en sådan indvirkning på importudviklingen, at det 
berettiger en generel nyvurdering af den konklusion, at det i den foreliggende sag 
er påkrævet at indføre antidumpingforanstaltninger. Men som det forklares 
nedenfor, anses det for rimeligt, at der ved afgørelsen af, hvilken form for 
foranstaltninger, der skal indføres, tages hensyn til ovenfor beskrevne udvikling. 
2. Skadestærskel 
(a) Metode 
( 144) I overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i grundforordningen blev der foretaget 
en undersøgelse med henblik på at fastsætte den told, der vil være tilstrækkelig til 
at afhjælpe den skade, der er påført den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet 
som følge af dumping. 
Det ansås følgelig for påkrævet, at eksportprisen for dumpingvarerne blev 
forhøjet til et ikke-skadevoldende niveau svarende til EF-erhvervsgrenens 
produktionsomkostninger plus en rimelig fortjeneste (i det følgende benævnt "den 
ikke-skadelige pris"). 
73 
Hvad angår produktionsomkostningerne ansås det for rimeligt som 
referencegrundlag at benytte de produktionsomkostninger, der påløb hos EF-
producenterne i kontrolgruppen. 
En fortjenstmargen på 7% af omsætningen ansås i den forbindelse for at være et 
passende minimum under hensyntagen til behovet for langsigtede investeringer 
og især til den fortjeneste, som EF-erhvervsgrenen var i stand til at fastholde som 
et minimum i den fireårige undersøgelsesperiode (1991-1994) på bekostning af 
markedsandelen. 
( 145) Som anført i betragtning 16 ansås det ved indledningen af undersøgelsen for 
hensigtsmæssigt at opdele den pågældende vare i kategorier og foretage 
prissammenligninger på grundlag af disse kategorier. Som nævnt i betragtning 84 
viste det sig i løbet af undersøgelsen, at der for så vidt angik de samarbejdsvillige 
producenter/eksportører kunne opnås en større sikkerhed i varesammenligningen 
ved at benytte en endnu mere detaljeret opdeling af varerne. Med henblik herpå 
udvalgtes de modeller, der eksporteredes i størst antal af de samarbejdsvillige 
kinesiske og indonesiske producenter/eksportører i stikprøven og af de 
samarbejdsvillige thailandske producenter/eksportører, hvorefter de inddeltes i 17 
familier af fodtøj. 
74 
Med henblik på at beregne skadestærsklen sammenlignedes cif-importprisen, 
fortoldet og leveret til kunden, med EF-producenternes ikke-skadelige pris i 
samme handelsled. I betragtning af den stærkt manglende samarbejdsvilje for alle 
tre landes vedkommende blev denne beregning foretaget for hver enkelt kategori 
og, alene for så vidt angår de samarbejdsvillige producenter/eksportører, for hver 
enkelt familie, for så vidt den større præcision indebar en fordel for dem som 
anerkendelse af deres samarbejdsvilje. Det skal bemærkes, at importpriserne blev 
justeret til fortoldet, leveret til kunden, ved anvendelse af den justeringsmetode, 
der benyttedes til fastlæggelse af underbud, jf. betragtning 85. 
(b) Den Kinesiske Folkerepublik 
(146) Eftersom dumpingmargenen for Grosby (China) Limited var lavere end 
minimumsværdien (nemlig 1,3%) og derfor skulle indebære, at 
dumpingmargenen for dette selskab fastsættes til 0%, blev der ikke foretaget en 
beregning af skadestærsklen for Grosby (China) Limited. 
( 147) For så vidt angår anden eksport fra Den Kinesiske Folkerepublik konstateredes 
der en skadestærskel på 46,0%, hvilket er lavere end den fastlagte 
dumpingmargen, og den bør derfor i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i 
grundforordningen danne grundlag for den endelige antidumpingtold for al anden 
import med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik. 
75 
(c) Indonesien 
(148) For de samarbejdsvillige producenter/eksportører i stikprøven for Indonesien 
konstateredes der individuelle skadestærskler på mellem 0% og 99,5%, udtrykt i 
procent af cif-prisen, og med et gennemsnit gældende for de samarbejdsvillige 
producenter/eksportører, der ikke indgik i stikprøven, på 33,6%. 
For producenterne/eksportørerne i stikprøven var disse tærskler i alle tilfælde, 
undtagen to (P.T. Golden Adishoes og P.T. Indosepamas Anggun / P.T. 
Primashoes Ciptakreasi), højere end de respektive dumpingmargener. For alle de 
samarbejdsvillige producenter/eksportører i Indonesien bør den endelige 
antidumpingtold derfor i overensstemmelse med artikel 9, stk. 4, i 
grundforordningen fastsættes på grundlag af de fastsatte dumpingmargener, med 
undtagelse af: 
P.T. Golden Adishoes, hvis skadestærskel var lavere end 
dumpingmargenen, idet den konstateredes at være nul, og der bør derfor for dette 
selskab fastsættes en endelig antidumpingtold på 0%, 
og 
P.T. Indosepamas Anggun / P.T. Primashoes Ciptakreasi, hvis fælles 
skadestærskel (2,6%) var lavere end dumpingmargenen for dette selskab, og den 
bør derfor danne grundlag for fastsættelsen af den endelige antidumpingtold for 
begge producenter/eksportører, jf. i øvrigt betragtning 24. 
76 
(149) Hvad angår den producent/eksportør, der er omhandlet i betragtning 31 (P.T. 
Kingherlindo), og for hvilken de foreliggende oplysninger måtte benyttes, var det 
opfattelsen, at der i den forbindelse måtte sondres mellem den samarbejdsvilje, 
omend mangelfuld, som den pågældende havde udvist, og den fuldstændige 
mangel på samarbejdsvilje hos de producenter i Indonesien, som hverken 
besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde. Da 
en beregning på grundlag af samme metode, som den der anvendtes til 
dumpingberegningerne (jf. betragtning 40) imidlertid ville have resulteret i en 
skadestærskel for dette selskab på 26,9%, dvs. højere end for de ikke-
samarbejdsvillige producenter/eksportører, ansås det for rimeligt at fastsætte 
skadestærsklen for P.T. Kingherlindo til samme sats som for de ikke-
samarbejdsvillige producenter/eksportører, dvs. 20,3%, jf. nærmere i følgende 
betragtning. 
( 150) Skadestærsklen for de ikke-samarbejdsviHige producenter/eksportører i 
Indonesien fastsattes til 20,3%, og den var derfor lavere end den 
restdumpingmargen, der var fastsat for dette land, nemlig 50%. 
Restdumpingmargenen for import med oprindelse i Indonesien bør derfor 
fastsættes på grundlag af denne skadestærskel. 
(c) Thailand 
(151) De dumpingmargener, der fastsattes for de tre samarbejdsvillige thailandske 
producenter/eksportører (nemlig CK Shoes og PSR Footwear/Bangkok Rubber 
Company), var enten nul eller lavere end minimumsværdien, og der bør derfor for 
disse producenter/eksportører fastsættes en endelig antidumpingtold på 0%, 
hvorfor der ikke beregnedes skadestærskler for de pågældende 
producenter/eksportører. 
77 
( 152) For de ikke-samarbejdsvillige thailandske producenter/eksportører fastsattes 
skadestærsklen til 24,7%, dvs. lavere end den restdumpingmargen på 50%, der 
var fastsat for dette land. Restantidumpingtolden på import med oprindelse i 
Thailand bør følgelig fastsættes på grundlag af denne skadestærskel. 
3. Den endelige tolds form 
(153) På grundlag af den analyse, der er omhandlet i betragtning 138 - 143, fremgik det, 
at indførelsen af kontingentet havde den ønskede virkning, nemlig begrænsning af 
importen af den pågældende vare med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik 
og dermed den kumulerede import med oprindelse i de af undersøgelsen 
omfattede tre lande, men den havde ingen synlig indvirkning på priserne på de 
pågældende importerede varer, som derfor kan antages fortsat at have forvoldt 
skade. Denne virkning gør sig navnlig gældende, fordi importen er koncentreret 
på den laveste eller mellemste del af markedet. 
( 154) Under disse omstændigheder ansås en værditold for at ville ramme forholdsvis 
dyrt fodtøj uforholdsmæssigt hårdt og have en mindre indvirkning på den laveste 
eller mellemste del af markedet. Omvendt vil en variabel told baseret på en 
mindstepris netop være rettet mod det prismæssige aspekt af den forvoldte skade, 
som ikke blev afhjulpet af kontingentet. Den endelige antidumpingtold bør 
følgelig indføres i form af en variabel told baseret på en mindstepris. 
78 
En sådan foranstaltning vil ganske sikkert tilskynde til prisforhøjelser for 
hovedparten af importen af de varer, der er koncentreret på den laveste eller 
mellemste del af markedet. Den forventede prisstigning vil således finde sted for 
de varer, der er mest berørt af dumpingimporten, medens den prismæssige 
virkning mindskes for den mindst skadevoldende import af mere sofistikeret 
fodtøj. Medens kontingentet øjensynligt har virket som et sikkerhedsnet mod en 
pludselig og potentiel skadelig stigning i importen af den pågældende vare, må en 
variabel told således anses for at være særlig egnet som et supplerende værn mod 
de skadelige priser på de importerede varer. 
(155) Med hensyn til fastsættelsen af mindsteprisen blev der taget hensyn til følgende 
EF-erhvervsgrenen fandt, at virkningerne af de foreslåede foranstaltninger burde 
gøre det muligt at sikre, at den gennemsnitlige importpris, justeret til leveret 
importørens lager (i overensstemmelse med metoden i betragtning 85), bliver lig 
med den gennemsnitlige ikke-skadelige pris, der fastsattes med henblik på 
beregning af skadestærsklen for den pågældende vare, jf. nærmere i betragtning 
144 og 145, og som på grundlag af et vejet gennemsnit for de pågældende fire 
kategorier androg 9,6 ECU pr. par, frit leveret. 
79 
(156) Hvad angår de importerede varer og prisfordelingen herfor blev der foretaget en 
mere detaljeret analyse af Eurostat-oplysningerne om både importerede mængder 
og gennemsnitspriser på baggrund af data vedrørende de individuelle 
eksporttransaktioner, som de samarbejdsvillige producenter/eksportører og 
importører havde indgivet. Det konstateredes på dette grundlag, al hvis 
mindsteprisen sættes til 5,7 ECU pr. par, beregnet cif, ville prisfordelingen for 
importen ændres med det resultat, at den forudselige gennemsnitlige importpris 
for varer med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik ville andrage 7,5 ECU pr. 
par, beregnet cif, svarende til den ikke-skadelige pris på 9,6 ECU pr. par, frit 
leveret importørens lager. 
Både målt i mængde og i værdi fandt hovedparten af den samlede import, og en 
del af importen inden for hver kategori, sted til priser, der var lavere end den 
foreslåede mindstepris. Den prisstigning for denne overvejende del af importen, 
som følger af indførelsen af en sådan variabel told, forventes således at fa stærk 
indvirkning på den forventede gennemsnitlige importpris. Der blev i analysen 
taget behørigt hensyn til, at kontingenternes indvirkning på de importerede 
mængder, som omhandlet i betragtning 140, afspejledes på passende måde. 
(157) De foreliggende oplysninger om varer med oprindelse i Indonesien og Thailand 
var for visse kategorier for sparsomme til, at de kunne anses for repræsentative 
for den samlede import fra disse lande. De generelle konklusioner, der er anført i 
foregående betragtning, kunne imidlertid bekræftes, for så vidt som en del af 
importen af de pågældende varer med oprindelse i disse lande faktisk i 
undersøgelsesperioden fandt sted til priser, der var lavere end mindsteprisen. Det 
kunne også bekræftes, at fastsættelse af mindsteprisen til 5,7 ECU pr. par for 
Indonesien og Thailand ville sikre, i overensstemmelse med konklusionerne i 
betragtning 150 og 152, at importen i gennemsnit ville finde sted til ikke-
skadelige priser. 
80 
(158) Hvad angår producenter/eksportører, for hvilke der skulle fastsættes individuelle 
toldsatser, bør den told, der skal være gældende, fastsættes til den sats, der er 
baseret på mindsteprisen, hvis en sådan told er lavere end den, der fastsættes på 
grundlag af den individuelle værditoldsats for de pågældende. 
For alle de producenter/eksportører, for hvilke der var fastsat en dumpingmargen 
på under 2%, dvs. lavere end minimumsværdien, skal der i overensstemmelse 
med artikel 9, stk. 3, i grundforordningen ikke fastsættes nogen told. 
(159) Efter at der var givet underretning om de endelige undersøgelsesresultater, 
anfægtede nogle interesserede parter, som opponerede mod indførelsen af 
foranstaltninger, det rimelige i at indføre en told baseret på en enkelt mindstepris 
for alle fire kategorier fodtøj, og de gjorde gældende, at for at afspejle 
prisforskellene burde der i det mindste fastsættes to mindstepriser, nemlig én for 
kategorien af fodtøj med overdel af plast og en anden for de tre kategorier af 
fodtøj med overdel af læder. Omvendt har nogle parter med kendskab til 
ovennævnte påstand tidligere modsat sig enhver opsplitning med den 
begrundelse, at den ville resultere i en forhøjelse af mindsteprisen for fodtøj med 
overdel af læder. 
81 
(160) Det kan i den forbindelse ikke nægtes, at de gennemsnitlige importpriser for 
fodtøj med overdel af plast er lavere end priserne for fodtøj med overdel af læder. 
Det skal imidlertid understreges, at importen af begge typer også er spredt ud over 
et bredt spekter af priskategorier, som overlapper hinanden. Desuden er der tale 
om én og samme vare, og forbrugeren er ofte ikke i stand til at skelne plast fra 
læder. Det kan i den sammenhæng forventes, at foranstaltningerne vil have meget 
ringe indvirkning, om overhovedet nogen, på det sædvanlige prishierarki, der 
gælder for de pågældende fire fodtøjskategorier. En variabel told baseret på en 
enkelt mindstepris anses derfor for at være et hensigtsmæssigt og rimeligt middel 
til at opnå den forventede gennemsnitlige prisstigning for alle de pågældende 
kategorier af fodtøj. 
(161) Repræsentanterne for den erhvervsgren i Fællesskabet, der havde indgivet klagen, 
gav udtryk for betænkeligheder ved, om en antidumpingtold baseret på en 
mindstepris ville kunne afhjælpe dumpingimportens skadelige virkninger, når der 
var tale om import spredt ud over et bredt spekter af priskategorier. De anmodede 
følgelig om, at der i stedet indførtes en værditold. 
( 162) Rådet kan ikke tilslutte sig dette ræsonnement og bekræfter, at de forskellige 
forhold, der er redegjort for i betragtning 153 - 157, bør øve indflydelse på 
foranstaltningernes form, og der vil blive taget behørigt hensyn hertil ved 
fastsættelse af en variabel antidumpingtold baseret på en mindstepris. Sådanne 
foranstaltninger vil således ikke føre til en automatisk opkrævning af told, men 
skulle ikke desto mindre for import af de pågældende varer med oprindelse i 
omhandlede tre lande resultere i gennemsnitlige prisforhøjelser, som er i 
overensstemmelse med konklusionerne om beregningerne af skadestærskler. 
82 
( 163) Den endelige antidumpingtold bør derfor beregnes således: 
a) Den Kinesiske Folkerepublik: For alle producenter/eksportører med undtagelse af 
Crosby (China) Limited, for hvilken der fastsattes en dumpingmargen, der var 
lavere end minimumsværdien, bør tolden være lig med forskellen mellem 
mindsteprisen på 5,7 ECU pr. par, og nettoprisen pr. par, frit Fællesskabets 
grænse, ufortoldet. 
b) Indonesien: For alle producenter/eksportører med undtagelse af P.T. Golden 
Adishoes, hvis eksport fandt sted til priser, der var højere end skadestærsklen, bør 
tolden være lig med forskellen mellem mindsteprisen på 5,7 ECU pr. par, og 
nettoprisen pr. par, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. 
For nedenstående samarbejdsvillige indonesiske producenter/eksportører bør 
tolden fastsættes til det højeste af følgende: nedenfor anførte satser eller 
forskellen mellem mindsteprisen på 5,7 ECU pr. par, og nettoprisen pr. par, frit 
Fællesskabets grænse, ufortoldet: 
P.T. Emperor Footwear 2,0% 
P.T. Indosepamas Anggun 2,6% 
P.T. Primashoes Ciptakreasi 2,6% 
P.T. Dragon 5,9% 
P.T. Fortune Mate 14,9% 
P.T. Bosaeng Jaya 12,3% 
P.T. Karet Murni Jelita 12,3% 
P.T. Koryo International 12,3% 
P.T. Lintas Adhikrida 12,3% 
P.T. Universal Wisesa 12,3% 
P.T. Volmacarol 12,3% 
P.T. Kingherlindo 20,3% 
83 
c) Thailand: For alle producenter/eksportører med undtagelse af Bangkok Rubber, 
CK Shoes og PSR Footwear, for hvilke dumpingmargenen var nul eller lavere 
end minimumsværdien, bør tolden være lig med forskellen mellem mindsteprisen 
på 5,7 ECU pr. par, og nettoprisen pr. par, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet. 
I. NYE EKSPORTERENDE PRODUCENTER 
(164) I henhold til artikel 11, stk. 4, i grundforordningen kan der i forbindelse med den 
foreliggende procedure ikke for Indonesiens vedkommende indledes en fornyet 
undersøgelse vedrørende nye eksportører med henblik på at fastsætte individuelle 
dumpingmargener, fordi der i den oprindelige undersøgelse anvendtes stikprøver. 
For imidlertid at sikre, at eventuelle nye eksportører far samme behandling som 
de producenter/eksportører, der medvirkede i den foreliggende undersøgelse, men 
som ikke indgik i stikprøven, bør det foreskrives, at den vejede gennemsnitlige 
værditold (12,3%), der som et alternativ til den variable told finder anvendelse på 
sidstnævnte producenter/eksportører, også anvendes for alle nye eksporterende 
producenter, som ellers ville være berettiget til en fornyet undersøgelse i henhold 
til artikel 11, stk. 4-
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel I 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af fodtøj , som henhører 
under KN-kode ex 6402 99 98 (Taric-kode: 6402 99 98*90), ex 6403 99 93 
(Taric-kode: 6403 99 93 * 90), ex 6403 99 96 (Taric-kode: 6403 99 96 * 90) og ex 
6403 99 98 (Taric-kode: 6403 99 98 * 90), og som har oprindelse i Den Kinesiske 
Folkerepublik, Indonesien og Thailand, dog med undtagelse af det fodtøj, der er 
beskrevet i stk. 3. 
84 
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til: 
Land 
Den 
Kinesiske 
Folkere-
publik 
Indonesien 
Thailand Varer fremstillet af 
Alle 
producenter/eksportører 
med undtagelse af: 
Grosby (China) Limited 
Alle 
producenter/eksportører 
med undtagelse af: 
P.T. Golden Adishoes 
os følgende 
producenter/eksportører: 
P.T. Emperor Footwear 
P.T. Indosepamas Anggun 
P.T. Primashoes Ciptakreasi 
P.T. Dragon 
P.T. Fortune Mate 
P.T. Bosaeng Jaya 
P.T. Karet Mumi Jelita 
P.T. Koryo International 
P.T. Lintas Adhikrida 
P.T. Universal Wisesa 
P.T. Volmacarol 
P.T. Kingherlindo 
Alle 
, producenter/eksportører 
med undtagelse af: 
Bangkok Rubber 
CK Shoes 
PSR Footwear Variabel told eller værditold 
forskellen mellem 
mindsteprisen på 5,7 ECU pr. 
par, og nettoprisen pr. par, frit 
Fællesskabets grænse, 
ufortoldet 
0% 
forskellen mellem 
mindsteprisen på 5,7 ECU pr. 
par, og nettoprisen pr. par, frit 
Fællesskabets grænse, 
ufortoldet 
0% 
nedenstående satser eller 
forskellen mellem 
mindsteprisen på 5,7 ECU pr. 
par, og nettoprisen pr. par, frit 
Fællesskabets grænse, 
ufortoldet, hvad der måtte være 
lavest: 
2,0% 
2,6% 
2,6% 
5,9% 
14,9% 
12,3% 
12,3% 
12,3% 
12,3% 
12,3% 
12,3% 
20,3% 
forskellen mellem 
mindsteprisen på 5,7 ECU pr. 
par, og nettoprisen pr. par, frit 
Fællesskabets grænse, 
ufortoldet 
0% 
0% 
0% Taric-
tillægskode 
8900 
8759 
8900 
8759 
8760 
8761 
8761 
8763 
8764 
8765 
8765 
8765 
8765 
8765 
8765 
8762 
8900 
8766 
8766 
8766 
85 
Tolden finder ikke anvendelse på fodtøj til sportsbrug, med en støbt, men ikke 
sprøjtestøbt, sål i et eller flere lag, fremstillet af syntetiske materialer, som er 
specielt beregnet til af afbøde stød fra vertikale eller laterale bevægelser, og med 
tekniske kendetegn som f.eks. hermetiske puder indeholdende luft eller væske, 
mekaniske stødabsorberende eller -neutraliserende dele eller materialer, såsom 
polymerer med lav massefylde (Taric-kode: 6402 99 98 * 11 og 6402 99 98 * 19, 
6403 99 93 * 11 og 6403 99 93 * 19, 6403 99 96 * 11 og 6403 99 96 * 19 og 
6403 99 98 * 11 og 6403 99 98 * 19). 
Fremlægger en indonesisk part tilstrækkelig dokumentation for Kommissionen 
for, at han ikke i undersøgelsesperioden eksporterede de varer, der er beskrevet i 
stk. 1, til Fællesskabet, at han ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen 
eksportør eller producent, der er omfattet af de foranstaltninger, som er indført 
ved denne forordning, og at han har eksporteret de pågældende varer til 
Fællesskabet efter afslutningen af undersøgelsesperioden eller har indgået en 
uigenkaldelig kontraktlig forpligtelse til at eksportere betydelige mængder til 
Fællesskabet, kan Rådet med simpelt flertal på forslag fra Kommissionen, efter 
høring af Det Rådgivende Udvalg, ændre stk. 2, ved som et alternativ til den 
variable told at pålægge den pågældende part den værditold, der finder 
anvendelse på de samarbejdsvillige eksporterende producenter, som ikke indgår i 
stikprøven, dvs. 12,3%. 
86 
5. Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told og anden 
toldmæssig praksis anvendelse. 
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
87 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 59 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 11 10 
Katalognummer : CB-CO-98-062-DA-C 
ISBN 92-78-30830-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
£T