[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 20.9.2010

KOM(2010) 500 endelig

2008/0098 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET

i henhold til artikel 294, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af harmoniserede betingelser for markedsføring af byggevarer

2008/0098 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET

i henhold til artikel 294, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af harmoniserede betingelser for markedsføring af byggevarer

1. SAGSFORLØB

Forslag sendt til Europa-Parlamentet og Rådet [dok. KOM(2008) 311 endelig - A6-0068/2009-2008/0098 (COD)]: | 23. maj 2008. |

Udtalelse afgivet af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg: | 25. februar 2009. |

Europa-Parlamentets førstebehandlingsholdning vedtaget: | 24. april 2009. |

Ændret forslag fremsendt: | 20. oktober 2009. |

Rådets holdning vedtaget: | [13. september 2010]. |

2. FORMÅLET MED KOMMISSIONENS FORSLAG

Forenklingen af Rådets direktiv 89/106/EØF, byggevaredirektivet, i det følgende benævnt "BVD", er et af initiativerne under Kommissionens rullende program for bedre regulering: forenklingsstrategien . BVD har til formål at sikre fri bevægelighed og anvendelse af byggevarer i det indre marked. Eftersom byggevarer er mellemprodukter, der er beregnet til at indgå i bygværker, finder sikkerhedsaspektet kun anvendelse på disse produkter i det omfang, de bidrager til bygværkernes sikkerhed. Det er dette forhold, der ligger til grund for, at BVD opfylder sin målsætning ved at definere harmoniserede regler, der gør det muligt at udtrykke varernes ydeevne på en præcis og pålidelig måde, i stedet for ved at fastsætte harmoniserede sikkerhedskrav for varerne, således som det er tilfældet i direktiverne efter den nye metode.

Formålet med Kommissionens forslag er at erstatte BVD med en forordning, for således bedre at definere målsætningerne med denne fællesskabslovgivning samt gøre gennemførelsen nemmere og mere effektiv. Forslaget er en del af initiativet for bedre regulering, hvorfor det har til hensigt at præcisere de grundlæggende begreber og anvendelsen af EF-mærkningen, at indføre forenklede procedurer for at nedbringe omkostningerne for erhvervslivet, særlig de små og mellemstore virksomheder, og at øge hele systemets troværdighed ved at indføre nye og strengere kriterier for udpegning af de organer, der skal vurdere og kontrollere, om byggevarerne har en konstant ydeevne.

3. BEMÆRKNINGER TIL RÅDETS HOLDNING

3.1. Generelle bemærkninger

Kommissionen konstaterer med tilfredshed, at Rådet har færdiggjort sin førstebehandling med den nu vedtagne holdning. Det er vigtigt for byggesektoren, at hovedformålene med Kommissionens forslag, nemlig forenkling, præcisering og øget pålidelighed, generelt støttes af Rådet, og dette i overensstemmelse med principperne for bedre regulering (jf. Kommissionens erklæring i punkt 5).

Kommissionen sætter især pris på den støtte, som Rådet har givet dens forslag til foranstaltninger med henblik på forenkling, hvilket er et centralt punkt for de europæiske små og mellemstore virksomheder i denne sektor. De forenklede procedurer i artikel 36-38, særlig artikel 37, som finder anvendelse på mikrovirksomheder, der fremstiller byggevarer, vil vise sig at være yderst gavnlige for den europæiske industris konkurrenceevne. De ændringer vedrørende engrossalg, der indføres i EOTA-strukturen og i forbindelse med udstedelsen af europæiske tekniske vurderinger (ETA), vil desuden også bidrage effektivt til at øge forenklingen, gennemsigtigheden og tilliden til systemet.

Rådet støtter også præciseringen af de generelle principper og kontekster: Dette afspejles blandt andet i den store betydning, som ydeevnedeklarationen og den tilsvarende CE-mærkning tillægges, idet deres formål nu er entydigt i denne kontekst. Det samme gælder for den centrale rolle, der gives de harmoniserede standarder, der nu tydeligt er blevet strammet op, således at de er den eneste måde til at vurdere ydeevnen af de væsentlige egenskaber af de byggevarer, der er omfattet af disse standarder. Både fabrikanter og medlemsstaternes myndigheder er således forpligtede til at anvende dette fælles tekniske sprog, når de vurderer og oplyser om varernes ydeevne henholdsvis fastsætter lovkrav derfor. For det tredje er systemets pålidelighed blevet styrket i kraft af henvisningerne til indholdet af pakken for varernes fri bevægelighed i det indre marked, både for bemyndigede organer og for markedstilsyn.

3.2. Bemærkninger til Europa-Parlamentets ændringer

Rådet var kun delvis enig med Kommissionens holdning til de ændringer, som Europa-Parlamentet vedtog ved sin førstebehandling. Det samme gælder de ændringer, som kun delvis er blevet indarbejdet i Rådets holdning.

Rådet godkendte i princippet de generelle linjer i Europa-Parlamentets ændringer til ydeevnedeklarationen, idet den gøres obligatorisk, når den pågældende byggevare er omfattet af en harmoniseret standard eller der er blevet udstedt en europæisk teknisk vurdering (ETA) derfor. I denne forbindelse er den nye artikel 3, stk. 3, i Rådets holdning en videreudvikling af de tilsvarende ændringer fra Europa-Parlamentet, hvorved Kommissionen får beslutningskompetence med hensyn til fastsættelsen af de væsentlige egenskaber for byggevarer, der er omfattet af harmoniserede standarder, og for hvilke fabrikanterne altid skal foretage ydeevnedeklaration.

Rådet afviste Parlamentets ændring, der gik ud på at føje farlige stoffer til det obligatoriske indhold af ydeevnedeklarationen, idet dette emne kun behandles i den nye betragtning 24. Denne holdning er i overensstemmelse med Kommissionens synspunkter, således som det fremgår af det ændrede forslag.

Rådet afviste ligeledes Parlamentets forslag, der blev støttet og omformuleret af Kommissionen, om i artikel 10, stk. 4, at indføje en bestemmelse, der sikrer, at produktkontaktpunkterne for byggeriet er uafhængige af andre organer, der er involveret i proceduren for udstedelse af CE-mærkning. Argumentet om, at forordning 764/2008/EF ikke indeholder en sådan bestemmelse, betragtes ikke som holdbart, eftersom denne forordning kun finder anvendelse på varer uden for det harmoniserede område, der således ikke er forsynet med CE-mærkning.

3.3. Nye bestemmelser foreslået af Rådet - Kommissionens holdning

Rådet indførte en ny ordlyd i artikel 3–6, bl.a. ved at indføre en bestemmelse i artikel 3, stk. 3, hvorved Kommissionen gives beslutningskompetence med hensyn til at fastsætte, hvilke væsentlige egenskaber der altid skal deklareres, ved i artikel 5 at indsætte en række undtagelser fra det generelle princip om obligatorisk ydeevnedeklaration, og ved i artikel 6 at videreudvikle bestemmelserne om minimumindholdet af denne deklaration, bl.a. ved at sikre, at der altid afgives ydeevnedeklaration for mindst én væsentlig egenskab pr. niveau eller klasse.

Kommissionen beklager, at artikel 3-6 som vedtaget af Rådet kan pålægge virksomhederne unødvendige byrder med hensyn til administration og prøvning, hvilket ikke er i overensstemmelse med principperne om bedre regulering.

Kommissionen konstaterer i øvrigt, at der til trods for bestræbelserne med henblik på at strømline Rådets endelige holdning fortsat findes visse inkonsekvenser, hvoraf nogle kan have potentielle politiske følgevirkninger. For at undgå, at der senere opstår vanskeligheder i anvendelsen af forordningen, bør alle disse bestemmelser nødvendigvis justeres i de afsluttende faser af lovgivningsproceduren. Et slående eksempel er bl.a. med hensyn til de forenklede procedurer, hvor hverken betragtning 34 eller definitionen af specifik teknisk dokumentation (STD) i artikel 2, nr. 15), svarer til indholdet af artikel 36-38.

Rådet har ligeledes uddybet kravene om information i forbindelse med CE-mærkningen ved at føje en række elementer til artikel 9, stk. 2. Denne ændring går i den modsatte retning i forhold til den tilsvarende ændring fra Europa-Parlamentet. Det ville ligeledes være relevant at undersøge, om disse krav er i overensstemmelse med mulighederne (der nu delegeres til Kommissionen) i artikel 7, stk. 3, for digital levering af indholdet af ydeevnedeklarationen, der ifølge den nye artikel 9, stk. 2, nu under alle omstændigheder delvis skal leveres sammen med varen.

Hertil kommer, at Rådet i sin holdning har bragt bestemmelserne om bemyndigede organer (kapitel VII) i overensstemmelse med pakken for varernes frie bevægelighed i det indre marked og indført de nødvendige ændringer for i denne kontekst at erstatte de oprindelige bestemmelser om komitologi med en række nye regler (ny artikel 60–64 til gennemførelse af artikel 290 og 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde). Rådets holdning indeholder ligeledes en ny struktur for bestemmelserne vedrørende udviklingen og vedtagelsen af europæiske vurderingsdokumenter (artikel 19-24 og bilag II) og forvaltningen af tekniske vurderingsorganer samt nye bestemmelser om EU's finansiering af disse organer (artikel 31-35).

Kommissionen tilslutter sig de principper, der ligger til grund for disse ændringer.

4. KONKLUSION

Selv om Kommissionen er af den opfattelse, at Rådets holdning ikke opfylder visse væsentlige målsætninger i det oprindelige/ændrede forslag, ser den ingen anden udvej end at afholde sig fra at afvise denne holdning, hvis proceduren skal kunne fortsætte.

Rådet traf afgørelse med kvalificeret flertal.

Det konkluderes, at Kommissionen, der ønsker at finde et kompromis, støtter Rådets holdning, dog med forbehold af nedenstående erklæringer.

5. ERKLÆRINGER FRA KOMMISSIONEN

Kommissionen afgav to erklæringer (vedlagt som bilag) vedrørende overholdelsen af principperne om bedre regulering og markedsovervågning.

BILAG

Kommissionens erklæring til Rådet om bedre regulering

For at nå til et kompromis støtter Kommissionen den politiske enighed, der er opnået i Rådet om Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af harmoniserede betingelser for markedsføring af byggevarer.

Kommissionen minder dog om, at dette forslag indgår i dens strategi om forenkling[1], og beklager derfor, at den endelige tekst, Rådet blev enigt om, især artikel 3-7, kan pålægge virksomhederne unødvendige byrder med hensyn til administration og prøvning som vurderet i den konsekvensanalyse, der ledsagede det oprindelige forslag[2]. Det vil derfor ikke være i overensstemmelse med principperne for bedre regulering og den bredere målsætning om reduktion af den administrative byrde som følge af EU-lovgivning som vedtaget på Det Europæiske Råds forårsmøde i marts 2007.

Kommissionen agter at overvåge navnlig dette aspekt af forordningen og vil indarbejde sine konklusioner i den rapport, den skal forelægge for Europa-Parlamentet og Rådet fem år efter denne forordnings ikrafttrædelse.

Kommissionens erklæring om markedsovervågning

Kommissionen mener i lyset af betragtning 37 og i overensstemmelse med ånden i artikel 6, stk. 3, og artikel 8, stk. 3, at en medlemsstats myndigheder om nødvendigt kan træffe passende foranstaltninger for en vare, der bringes i omsætning eller gøres tilgængelig på deres marked, hvis ydeevnedeklarationen ikke indeholder den ydeevne med hensyn til de væsentlige egenskaber, som kravene til den pågældende vare og dens tilsigtede anvendelse(r) tilsiger, eller hvis den deklarerede ydeevne ikke er i overensstemmelse med disse krav i den pågældende medlemsstat eller på dele af dens område.

Foranstaltningerne skal stå i et rimeligt forhold til risiciene i forbindelse hermed og bør ikke medføre fragmentering af det indre marked.

[1] Europa-Kommissionen (2005): KOM(2005) 535 endelig: Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-program - En strategi til forenkling af de lovgivningsmæssige rammer, Bruxelles.

[2] KOM(2008) 311, SEK(2008) 1900 og SEK(2009) 1901 af 23. maj 2008.