om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union på det 14. møde i partskonferencen under Baselkonventionen om kontrol med grænseoverskridende overførsel af farligt affald og bortskaffelse heraf, for så vidt angår visse ændringer af bilag II, VIII og IX til konventionen

–bilag IX for ikkefarligt plastaffald, som ikke skal være omfattet af kontrolsystemet, medmindre sådant affald indeholder et materiale, som falder ind under en kategori i bilag I, i et sådant omfang, at det udviser en af de farlige egenskaber, som er nævnt i bilag III.

Formålet med den påtænkte retsakt er at ændre eller tilføje poster for plastaffald i:

Den påtænkte retsakt foreskriver ikke, at Baselkonventionens kontrolmekanismer skal anvendes på alt plastaffald, men at nogle typer plastaffald skal være omfattet af sådanne kontrolmekanismer, mens andre typer plastaffald skal udelukkes herfra (således at de fortsat kan handles, uden at eksport-/importlandene skal forelægge anmeldelse herom).

Et af punkterne på den foreløbige dagsorden for det 14. møde i partskonferencen vedrører et forslag fra Norge om at ændre visse bilag til konventionen (herefter "den påtænkte retsakt").

Partskonferencen under Baselkonventionen er konventionens øverste beslutningsorgan. Det har beføjelse til at foretage ændringer af konventionens bilag og holder møde hvert andet år.

Konventionens kontrolsystem finder anvendelse på farligt affald som defineret i artikel 1 og opført i bilag VIII til konventionen og på andet affald, der er opført i bilag II, som indeholder indsamlet husholdningsaffald og rester fra forbrænding af husholdningsaffald. Konventionen indeholder også poster i affaldslisten i bilag IX, som ikke falder ind under dens anvendelsesområde og kontrolsystem, medmindre dette affald indeholder et materiale, som falder ind under en kategori i bilag I, i et sådant omfang, at det udviser en af de farlige egenskaber, som er nævnt i bilag III.

Grundstenen i konventionen er et kontrolsystem for eksport, import og transit af visse typer affald. Eksport af affald, som er omfattet af konventionen, skal forhåndsanmeldes til de kompetente myndigheder i import- og transitlandene. Anmeldelsen skal forelægges af eksportlandet, som også kan kræve, at producenten eller eksportøren skal forelægge sådanne anmeldelser gennem deres kompetente myndighed. Anmeldelsen skal fremsendes skriftligt og indeholde de erklæringer og oplysninger, som er nævnt i bilag V A til konventionen. Eksport af affald kan kun finde sted, hvis og når alle berørte stater har afgivet skriftligt samtykke (artikel 6 i konventionen).

Det forslag om at ændre bilag II, VIII og IX til konventionen, som Norge har forelagt, blev fremsendt til parterne den 26. oktober 2018. Ifølge forslaget kan ikkefarligt plastaffald, der falder ind under en revideret post i bilag IX, fortsat handles mellem lande på samme vilkår i henhold til konventionen som i dag, mens plastaffald, der kræver en særlig undersøgelse, og farligt plastaffald (i nye poster i henholdsvis bilag II og bilag VIII), falder ind under konventionens kontrolsystem.

Ændringerne i bilag II, VIII og IX til konventionen vil træde i kraft i EU, efter at de er gennemført gennem ændringer af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1013/2006 af 14. juni 2006 om overførsel af affald. Ændringerne for operatører og myndigheder, hvad angår eksport fra EU, vil afhænge af, hvilke typer affald og bestemmelseslande, der er tale om.

Eksport fra EU til ikke-OECD-lande af en række nye kategorier af farligt plastaffald (opført i bilag VIII) vil blive forbudt. Eksport af sådant affald fra et OECD-land til et OECD-land er omfattet af anmeldelsesproceduren. Eksport af visse former for ikkefarligt affald, der er opført i bilag II, fra EU til ikke-OECD-lande, vil også være forbudt, såfremt EU ikke beslutter at lade anmeldelsesproceduren finde anvendelse gennem ændringer af forordning (EF) nr. 1013/2006 (som vil blive revideret ved udgangen af 2020). Eksport fra et OECD-land til et OECD-land af sådant affald er også omfattet anmeldelsesproceduren. Endelig kan de typer ikkefarligt plastaffald, der falder ind under bilag IX til konventionen, eksporteres uden kontrol, såfremt visse betingelser, som sikrer, at de er lette at genanvende i importlandet, er opfyldt.

Automatisk gennemførelse af det norske forslag i forordning (EF) nr. 1013/2006 ville medføre, at overførsler inden for EU af de typer affald, der for nyligt er opført i bilag II eller VIII til Baselkonventionen, vil være omfattet af anmeldelsesproceduren.

Proceduren for ændring af bilagene til konventionen er fastlagt i konventionens artikel 17 og 18. Nærmere bestemt skal en eventuel ændring foreslås af en part, og sekretariatet skal underrette samtlige parter herom senest seks måneder før det møde, på hvilket det foreslås vedtaget, dvs. senest den 28. oktober 2018 med henblik på CoP14. Endvidere skal enhver sådan ændring vedtages på et møde i partskonferencen og kan træde i kraft seks måneder fra datoen for depositarens udsendelse af underretningen. Den påtænkte retsakt vil blive bindende for parterne i henhold til artikel 18, stk. 2, litra c), i konventionen, der fastsætter, at "seks måneder efter, at depositaren har udsendt underretningen, træder bilaget i kraft for alle de parter i konventionen eller i den pågældende protokol, som ikke har fremsendt en meddelelse i overensstemmelse med bestemmelserne i litra b)".

3.DEN HOLDNING, DER SKAL INDTAGES PÅ UNIONENS VEGNE

Unionen bør støtte ændringerne af bilagene til konventionen med henblik på at ændre eller tilføje angivelser for plastaffald i:

–bilag II for ikkefarligt plastaffald, som bør være omfattet af konventionens kontrolsystem

–bilag VIII for farligt plastaffald, som også bør være omfattet af kontrolsystemet, og

–bilag IX for ikkefarligt plastaffald, som ikke bør være omfattet af kontrolsystemet, medmindre dette affald indeholder et materiale, der falder ind under en kategori i bilag I, i et sådant omfang, at det udviser en af de farlige egenskaber, som er nævnt i bilag III.

Uden disse ændringer af bilagene til konventionen er der en betydelig risiko for, at plastaffald vil blive eksporteret til lande, hvor der ikke findes passende infrastruktur til effektiv indsamling og miljømæssig forsvarlig håndtering af affald. Den påtænkte retsakt vil bidrage til at:

–forbedre kontrollen af eksport af plastaffald

–støtte miljømæssig forsvarlig håndtering af plastaffald

–mindske risiciene for, at plastaffald ender i miljøet og

–forebygge det globale miljøproblem med affald i havene.

I den europæiske plaststrategi, som blev vedtaget den 16. januar 2018, fremføres det, at den internationale indsats er af afgørende betydning for at tackle de vigtigste kilder til plastaffald i oceanerne, bl.a. utilstrækkelige affaldshåndteringsstrukturer i udviklingslandene og de nye vækstøkonomier. Plaststrategien nævner specifikt støtte til aktiviteter inden for rammerne af Baselkonventionen og sikring af, at plast, som sendes til tredjelande med henblik på genanvendelse, håndteres og forarbejdes på betingelser svarende de betingelser, som gælder i Unionen. EU eksporterer en betydelig del af sit plastaffald til tredjelande (3 mio. ton i 2016), hvor der hersker usikkerhed om behandlingen, og der findes voksende grænseoverskridende problemer i lyset af den internationale udvikling, herunder den beslutning, som Kina for nylig traf om at begrænse importen af visse typer plastaffald.

Konventionens bestemmelser gennemføres i Unionen gennem forordning (EF) nr. 1013/2006. Forordningen finder anvendelse på eksport fra og import til Unionen og overførsler mellem medlemsstater (artikel 1). Forordningen finder også anvendelse inden for rammerne af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (herefter "EØS").

Så snart den påtænkte retsakt er vedtaget og trådt i kraft, vil den skulle gennemføres i EU-retten, nærmere bestemt i forordning (EF) nr. 1013/2006. Det vil indebære, at overførsler inden for EU og EØS af plastaffald, der for nyligt er opført i bilag II og VIII, vil være omfattet af nye kontrolforanstaltninger (og et forbud mod eksport til ikke-OECD-lande for dette affald). Selvom denne situation er ønskelig af ovennævnte grunde, hvad angår eksport fra EU, vil det kunne have uønskede og problematiske indvirkninger på overførsler inden for EU og inden for EØS af plastaffald, der er bestemt til genanvendelse, da det vil være omfattet af den nye anmeldelsesprocedure. Disse overførsler er allerede underlagt miljøbeskyttelseskrav i EU-lovgivningen om affald, og indførelsen af nye administrative procedurer kan gøre genanvendelse af plast i EU mere kompliceret og omkostningskrævende, samtidig med at de kun medfører begrænsede fordele fra et miljømæssigt perspektiv.

For at opretholde den nuværende situation inden for Unionen og EØS, dvs.at konventionens kontrolsystem ikke finder anvendelse på overførsler af nye typer plastaffald, skal de pågældende bestemmelser i henhold til artikel 11 i konventionen meddeles konventionens sekretariat. I henhold til nævnte artikel kan parterne indgå bilaterale, multilaterale eller regionale aftaler eller ordninger om grænseoverskridende transport af affald, under forudsætning af at sådanne aftaler eller ordninger ikke strider mod de krav om miljømæssigt forsvarlig håndtering af affald, som er fastlagt i konventionen. Sådanne aftaler eller ordninger skal indeholde bestemmelser, som ikke er mindre miljømæssigt forsvarlige end bestemmelserne i konventionen navnlig under hensyntagen til udviklingslandenes interesser. Meddelelser i henhold til artikel 11 er f.eks. foretaget vedrørende en beslutning truffet af Rådet for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD).

Dermed foreskriver dette forslag til Rådets afgørelse, at Unionen i henhold til artikel 11 i konventionen skal meddele sekretariatet de bestemmelser, som finder anvendelse på overførsler af plastaffald inden for Unionen og EØS, for så vidt som disse bestemmelser er forskellige fra bestemmelserne i den påtænkte retsakt, og henvise til, at bestemmelserne beror på et system for miljømæssig forsvarlig håndtering, der er forenelig med konventionen. Som følge af sammenhængen mellem ændringerne af bilagene til konventionen og ovennævnte OECD-beslutning bør der også tages skridt til at informere OECD's sekretariat om ovennævnte situation.