KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(91)334 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 9. september 1991 
Forslag t i I 
RÅDETS FORORDNING (EOF) 
om endelig opkrævning af den midlertidige udligningstold på importen af 
fibre og garn af polyester med oprindelse i Tyrkiet 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
1. Ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1432/91 indførtes der en 
midlertidig udligningstold på importen af fibre og garn af poly­
ester med oprindelse i Tyrkiet. 
2. Den tyrkiske regering har afgivet et tilsagn, som Kommissionen 
finder tilfredsstillende. 
3. Ved den endelige undersøgelse af de faktiske forhold blev det 
fastslået, at den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet er ble­
vet påført væsentlig skade som følge af den subsidierede import 
fra Tyrkiet. 
4. Kommissionen forelægger derfor i overensstemmelse med artikel 12, 
stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 et udkast til forordning 
for Rådet om endelig opkrævning af den midlertidige told, der er på­
lagt ovennævnte varer, med et beløb svarende til nettobeløbet af den 
fastsatte udligningstold. 
5. Det Rådgivende Udvalg, som er blevet hørt vedrørende dette forslag, 
har ikke udtalt sig negativt. 
Forslag ti I 
RÅDETS FORORDNING (EØF) NR. /91 
af 1991 
om endelig opkrævning af den midlertidige udligningstold på importen af 
fibre og garn af polyester med oprindelse i Tyrkiet 
RÅDET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske 
Økonomiske Faellesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 
1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra 
1 ) lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske Økonomiske Faellesskab , 
saerlig artikel 12, 
2) under henvisning til tillaegsprotokollen til aftalen om oprettelse af 
en associering mellem Det europaeiske økonomiske Faellesskab og Tyrkiet, 
saerlig artikel 46, 
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter konsultation 
i Det Rådgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, 
og 
ud fra følgende betragtninger : 
1) EFT nr. L 209 af 2.8.1988, s. 1. 
2) EFT nr. L 293 af 29.12.1972, s. 4 
- 2 
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER OG EFTERFØLGENDE PROCEDURE 
2) 
(1) Ved forordning (EØF) nr. 1432/91 (i det følgende benævnt "kommis-
sionsforordningen") indførte Kommissionen en midlertidig udlignings­
told på importen af fibre og garn af polyester med oprindelse i Tyr­
kiet. 
(2) Efter indførelsen af den midlertidige udligningstold tilkendegav 
den tyrkiske regering, tre eksportører og en importør deres syns­
punkter skriftligt vedrørende resultaterne af undersøgelsen. Den 
tyrkiske regering og en eksportør anmodede om at blive hørt af Kom­
missionen, hvilket blev imødekommet. 
(3) Parternes skriftlige redegørelser og bemærkninger undersøgtes nær­
mere, og resultaterne af Kommissionens undersøgelse ændredes om 
fornødent for at tage hensyn hertil. 
B. PROCEDURENS LÆNGDE 
(4) Der blev givet meddelelse om indledning af denne procedure r- De 
Europæiske Fællesskabers Tidende af 9.2.1989. Undersøgelsen vedrø­
rende subsidier omfattede perioden fra den 1. juli 1987 til den 
31. december 1988. Undersøgelsen kunne ikke afsluttes inden for den 
normale frist på grund af de meget omfattende og komplicerede data, 
der oprindeligt indsamledes og undersøgtes. 
2) EFT nr. L 137 af 31.5.1991, s. 8. 
- 3 -
Den tyrkiske regering og en tyrkisk eksportør gjorde gældende, at 
Kommissionen ikke havde afsluttet proceduren inden for en rimelig 
frist, og at nogle data derfor var forældede. 
Rådet har i den forbindelse noteret sig, at Kommissionen i en længere 
periode forud for indførelsen af udligningstold forgæves havde haft 
drøftelser med de tyrkiske myndigheder om muligheden for at nå til 
en forståelse. 
Rådet bekræftede Kommissionens redegørelse som omhandlet i betragt­
ning 6 i kommissionsforordningen. 
C. SUBSIDIER 
Generelt 
(5) Rådet drøftede i dette særlige tilfælde, om det kunne anses for 
rimeligt at udligne subsidieordninger, der ophævedes efter un­
dersøgelsesperioden. 
På grundlag af bevisligheder fremlagt af den tyrkiske regering 
fandt Rådet, da den følte sig overbevist om, at der ikke vil 
kunne opnås yderligere fordele efter ophævelsen af disse subsi­
dieordninger, og under forudsætning af, at sådanne subsidier 
ikke genindføres, at det ville være unødvendigt at indføre udlig­
ningstold mod disse ordninger. 
Særlige ordninger 
(6) Kommissionen identificerede elleve subsidieordninger, hvoraf 
nogle ansås for udligningsberettigede. 
Den tyrkiske regering og den tyrkiske eksportør rejste særlige 
indvendinger mod følgende ordninger. 
- 4 -
Fritagelse for selskabsskat 
(7) Den tyrkiske regering og en tyrkisk eksportør anfægtede ikke, at 
ydelsen af denne form for subsidier er betinget af eksportresul­
taterne, men derimod det grundlag, på hvilket Kommissionen havde 
beregnet den udligningsberettigede del af denne ordning. Den tyr­
kiske regering foreslog som grundlag at anvende den fritagelses-
sats (14%), der vil være gældende for eksportindtægter i 1992, 
men som først vil få virkning i 1993. 
I henhold til ordningen for fritagelse for selskabsskat blev 20% 
af produktionsselskabernes eksportindtægter fritaget for betaling 
af selskabsskat i 1989 og 18% af eksportindtægterne i 1990. Denne 
procentsats blev i 1991 nedsat til 16%, men vil først få virkning 
i 1992. Den tyrkiske regering har sænket fritagelsesprocenten 
yderligere, således at den udgør 14% af eksportindtægterne i 1992 
med virkning i 1993. Kommissionen fandt, at eftersom de aktuelle 
omkostninger for den tyrkiske regering og fordelene for de på­
gældende selskaber var baseret på selskabernes eksportindtægter 
i 1990, bør fritagelsessatsen på 18%, som er gældende i 1991, dan­
ne grundlag for beregning af de udligningsberettigede ydelser i 
denne ordning. Det vil ikke være berettiget på nuværende tidspunkt 
at foregribe en yderligere nedsættelse af omkostninger og fordele 
i forbindelse med denne ordning i de kommende år. Rådet bekræfte­
de denne konklusion. 
Lavtforrentede investeringskreditter 
(8) Den tyrkiske regering og en tyrkisk eksportør har anført, at deme ord­
ning blev ophævet i januar 1990. Da der blev fremlagt tilstrække­
lige beviser herfor, som Rådet kunne godtage, ansås denne ordning 
ikke længere for udligningsberettiget. 
Incitamentspræmier 
(9) Den tyrkiske regering og en eksportør har anført, at denne ord­
ning blev ophævet i november 1989. Bortset fra at Kommissionen ikke 
var blevet underrettet herom, da den indførte den midlertidige 
udligningstold, var den faktiske fordel for selskaber, der 
- 5 -
benyttede sig af denne ordning, ubetydelig, og den havde derfor ikke 
og vil ikke få nogen indvirkning på tolden. Rådet tog ikke hensyn 
til fordelene ved denne ordning. 
Investeringsbegunsti gelse 
(10) Den tyrkiske regering og en eksportør gjorde gældende, at Kommissio­
nen både for denne ordning og for toldfritagelsesordningen anvend­
te en afskrivningsperiode, som ikke var repræsentativ for den nor­
male afskrivningsperiode i Tyrkiet. De påstod, at den normale af­
skrivningsperiode i Tyrkiet er 8 - 10 år, hvor selskaberne frit 
kan vælge den periode, de vil benytte. 
(11) Kommissionen benyttede i den forbindelse som grundlag for sine af­
gørelser de oplysninger, den indhentede ved kontrolbesøg, og hvoraf 
det fremgik, at den normale afskrivningsperiode i den pågældende 
erhvervsgren var fire år. 
(12) Endvidere anførte en tyrkisk eksportør, at hvis fordelen af denne 
ordning beregnedes på grundlag af investeringerne vedrørende fibre 
og garn af polyester, og ikke for alle investeringer, ville der 
blive tale om et mindre subsidiebeløb. Eksportøren var ikke i stand 
til på tilfredsstillende måde at kvantificere de subsidier, som 
kun vedrørte investeringerne i forbindelse med fibre og garn af 
polyester, og Kommissionens beregninger er derfor foretaget på 
grundlag af de eneste pålidelige oplysninger, der er fremlagt af 
det pågældende selskab, dvs. alle investeringer, der var omfat­
tet af denne ordning. 
Under disse omstændigheder bekræftede Rådet alle de metoder, som 
Kommissionen havde benyttet som grundlag for beregning af det 
udligningsberettigede subsidiebeløb under denne ordning. 
Toldfritagelse 
(13) Den tyrkiske regering og en tyrkisk eksportør har anført, at den 
toldsats, der ligger til grund for fritagelsen, nedsattes fra 30% 
til 5% i november 1989. Der er fremlagt tilfredsstillende beviser 
herfor. Rådet har taget hensyn hertil ved beregningen af det 
udligningsberettigede beløb i denne subsidieordning. 
- 6 -
Andre ordninger 
(14) Rådet bekræftede Kommissionens afgørelse om ikke at træffe for­
anstaltninger mod støttefonden for anvendelse af ressourcer 
(betragtning 9 i kommissionsforordningen) mod nedslag i indirekte 
skatter (betragtning 10 og 11), fordi disse to ordninger udløb 
før afslutningen af undersøgelsesperioden; endvidere mod støtte-
og prisstabi liseringsfonden (betragtning 17), fordi der for de 
pågældende varer ikke kan opnås støtte fra denne fond, samt mod 
ordningen for lavtforrentede kreditter til indkøringsfasen (be­
tragtning 29), fordi der var tale om ubetydelige fordele. 
D. SPECIFICITET 
(15) Den tyrkiske regering og en tyrkisk eksportør fremførte igen 
det argument, at indenlandske subsidier kun er udligningsberet­
tigede, hvis de ydes specifikt til den begunstigede industri. 
Den tyrkiske regering gjorde gældende, at de indenlandske sub­
sidier, som Kommissionen har fundet udligningsberettigede, alle 
ydes i henhold til generelt gældende incitamentsordninger. 
(16) Rådet noterede sig, hvorledes indenlandske subsidier ydes i 
Tyrkiet. Et selskab skal have et incitamentscertifikat, som ud­
stedes af den statslige planlægningsorganisation (SPO). Til 
støtte for afgørelsen om udstedelse heraf har SPO opstillet en 
liste over erhvervsgrene, som ikke kan deltage i indenlandske 
incitamentsordninger. Endvidere gennemgår SPO hver enkelt in-
vesteringsansøgning, og i forbindelse hermed foretages der nor­
malt en såkaldt forundersøgelse, og SPO træffer derefter be­
slutning om, hvorvidt et selskab kan få del i en eller flere 
af de beskrevne indenlandske subsidieordninger. 
Under disse omstændigheder er der al mulig grund til at antage, 
at de pågældende subsidier ikke ydes efter neutrale og objektive 
kriterier. Kommissionen anmodede den tyrkiske regering om at 
fremlægge afgørende beviser for, at de pågældende subsidier 
kunne opnås på et generelt grundlag, men der blev ikke fremlagt 
sådanne beviser. 
- 7 -
Under disse omstændigheder er Rådet ligesom Kommissionen af den 
overbevisning, at det tyrkiske system ikke indebærer, at de 
ansøgende selskaber automatisk opnår de søgte subsidier, når de 
fastsatte kriterier er opfyldt. 
(17) Det følger af disse argumenter, at Rådet ikke kan godtage på­
standen om, at der generelt kan opnås andel i disse ordninger. 
Rådet konkluderede følgelig, at subsidier i henhold til disse 
ordninger ydes specifikt. 
(18) Endvidere konstateredes det, at endog de indenlandske subsidier, 
der tildeltes alt efter udviklingsniveauet i den region, hvor 
modtagervirksomheden har sit hjemsted, ydedes specifikt og i 
alle tilfælde i de højst udviklede regioner i Tyrkiet. 
(19) Det stod derfor klart, at selskaberne ikke i praksis generelt 
kunne få del i disse subsidier, og det samme gælder regionerne, 
hvor der er konstateret forskellige procenter for støtteberet­
tigelsen alt efter regionens udviklingsniveau. Rådet fandt disse 
ordninger udligningsberettigede. 
E. DE SAMLEDE SUBSIDIEYDELSER 
(20) Rådet fastslog, at de samlede udligningsberettigede subsidie-
ydelser androg: 
SASA 9,99% 
SONMEZ FILAMENT 9,13% 
SONMEZ ASF 9,35% 
SIFAS 9,39% 
POLYLEN 8,79% 
POLYTEKS 10,16% 
Hvert af de berørte selskaber er blevet underrettet om de kon­
staterede udligningsberettigede subsidiebeløb for hver af de 
omhandlede ordninger. Af fortrolighedshensyn offentliggøres de 
ikke her. 
8 -
F. SKADE 
(21) I forordningen om midlertidig told fastslog Kommissionen, at 
fire varer var omfattet af denne procedure, og at fællesskabs­
producenterne fremstillede samme \/arer. Hvad angår vurderingen 
af virkningerne af den subsidierede import blev det imidlertid 
gjort gældende, at fibre og garn af polyester, som eksporteredes 
af de tyrkiske selskaber, ikke var samme vare som den af fælles­
skabsproducenterne fremstillede, eftersom der var tale om kvali­
tetsforskelle. Importen af denne vare kunne følgelig ikke have 
været til skade for produktionen i Fællesskabet af samme vare. 
Kommissionen godtog i forordningen om midlertidig told ikke 
disse påstande, da de eventuelle kvalitetsforskelle mellem den 
tyrkiske \/are og den i Fællesskabet fremstillede vare var så 
ubetydelige, atder ikke kunne foretages nogen klar sondring mel­
lem dem. Denne konklusion understøttedes yderligere af ligheds­
punkterne mellem varernes endelige anvendelsesformål. 
(22) Rådet bekræftede, at i den foreliggende sag er de grundlæg­
gende fysiske egenskaber ved de eksporterede og de i Fællesskabet 
fremstillede varersamt deres anvendelsformål identiske. Endvi­
dere er de endelige brugere de samme, og den eneste afgørende 
faktor, der kan give anledning til en sondring mellem de impor­
terede varer og de i Fælleskabet fremstillede x/arer, er prisen. 
Prisen er imidlertid i høj grad påvirket af de tyrkiske stats­
subsidier. Under disse omstændigheder foreligger der ikk-e nogen 
klar og afgørende faktor, der kan give anledning til at sondre 
mellem nævnte varer. 
(23) Rådet bekræfter derfor resultaterne af Kommissionens undersøgel­
se, ifølge hvilke de i Fællesskabet fremstillede varer må anses 
for at være samme varer som de importerede, subsidierede varer. 
(24) I forordningen om midlertidig told konkluderede Kommissionen, at 
der som følge af den subsidierede import fra Tyrkiet var påført 
den pågældende fællesskabserhvervsgren, som fremstiller fibre 
og garn af polyester, væsentlig skade. 
- 9 -
(25) Disse resultater af undersøgelsen af spørgsmålet om den forvoldte 
skade var hovedsagelig baseret på følgende kendsgerninger: 
For så vidt angår omfanget af den subsidierede import konsta­
teredes det i kommissionsforordningen, at importen af garn steg 
fra 233 tons i 1984 til 13 315 tons i 1988; dette svarer til 
en forøgelse af markedsandelen fra 0 til 5%, medens markedsande­
len for fibre svingede omkring 4% og udgjorde 3,3% i 1988. Det 
skal i den forbindelse erindres, at der i juni 1988 indførtes 
midlertidig antidumpingtold på importen af de fleste af de på­
gældende varer, hvilket sandsynligvis havde indvirkning på den 
importerede mængde. Der blev ikke fremsat bemærkninger i den 
forbindelse. 
(26) Fællesskabserhvervsgrenens markedsandel faldt for fibre fra 79% 
i 1984 til 75% i 1988 og for garn fra 81% i 1984 til 69,8% i 
1988. For så vidt angår priserne i perioden fra 1985 og indtil 
undersøgelsesperioden konstateredes der betydelige prisfald, 
som for tekstureret garn udgjorde 5%, for filamentgarn af poly­
ester 12%, for fibre 20% og for POY 26%. 
Endvidere konstateredes det, at flertallet af virksomheder inden 
for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet led betydelige tab 
i 1988, i nogle tilfælde indtil 26% for fibre og 15% for garn. 
(27) Rådet bekræfter derfor Kommissionens undersøgelsesresultater som 
omhandlet i betragtning 50 - 53 i kommissionsforordningen. 
(28) Kommissionen konstaterede desuden, at priserne i Fællesskabet 
for de fra Tyrkiet importerede varer i undersøgelsesperioden 
i gennemsnit var lavere end fællesskabsproducenternes tilsvaren­
de priser for samme varer; de procentuelle forskelle udgjorde: 
for fibre 18 - 22%; for tyrkisk polyester filamentgarn 65%; for 
tyrkisk POY 30% og for tyrkisk tekstureret garn mellem 25 og 43%. 
3) Midlertidig told: EFT nr. L 151 af 17.6.1988, s. 39 og 47. 
- 10 -
(29) Den tyrkiske regering og en tyrkisk eksportør gjorde i den for­
bindelse gældende, at prisunderbudsmargenerne ikke var korrekte, 
idet der ikke var foretaget nogen justeringer af de tyrkiske priser 
for at tage hensyn til de påståede forskelle i fysiske egenskaber 
mellem de tyrkiske og de i Fællesskabet fremstillede varer. Kommis­
sionen fik imidlertid ikke forelagt noget tilfredsstillende bevis 
for at disse påståede forskelle øvede indflydelse på priserne, 
hverken fra den tyrkiske regering eller den pågældende eksportør. 
Dette krav blev derfor afvist. 
(30) Endvidere skal det erindres, at selv om de påståede forskelle 
skulle have en vis indvirkning på priserne og således på sammen­
ligneligheden af priserne på de pågældende varer, ville en sådan 
indvirkning aldrig kunne opveje de meget betydelige underbuds-
margener, der er fastlagt og kontrolleret af Kommissionen. Rådet 
bekræftede derfor Kommissionens analyse af spørgsmålet om pris-
underbud. 
Konklusion 
(31) På baggrund af resultaterne af Kommissionens undersøgelser som 
omhandlet i betragtning 53 i kommissionsforordningen samt oven­
stående betragtninger bekræftede Rådet, at de tyrkiske eksportø­
rer havde øget deres markedsandel betydeligt og havde genoptaget 
deres prisunderbudspolitik, og den pågældende erhvervsgren i 
Fællesskabet påføres væsentlig skade. 
G. ÅRSAGSSAMMENHÆNG 
(32) Som allerede påvist i betragtning 54 i kommissionsforordningen 
var de pågældende markeder meget prisfølsomme og gennemsigtige. 
De store prisunderbud på de tyrkiske eksportvarer, som i vid 
udstrækning dækkedes af den betydelige subsidiemargen, havde 
således ganske klart indvirkning på fællesskabserhvervsgrenens 
priser. 
- 11 
Den tyrkiske regering gjorde i den forbindelse gældende, at den 
tyrkiske eksport med en lille markedsandel ikke kunne have en 
skadelig indvirkning på fællesskabserhvervsgrenens priser. På 
dette særlige marked, hvor der kun findes et begrænset antal 
leverandører, og hvor prisgennemsigtigheden er stor, kan salg 
til lave priser, som praktiseres af eksportører, der kun har 
en lille markedsandel, ikke desto mindre have stor indvirkning 
på det generelle prisniveau, og tvinge fællesskabsproducenterne til 
at tilpasse deres priser til denne lavprisimport på bekostning 
af rentabili teten . 
(33) Det blev endvidere gjort gældende, at prisfaldet, der som sådant 
ikke anfægtes, hovedsagelig var forårsaget af faldende råmateria­
lepriser. Rådet var imidlertid af den opfattelse, at selv om 
faldende råmaterialepriser kan have påvirket priserne i nedadgå­
ende retning, forklarer dette forhold ikke, at fællesskabspro­
ducenterne hindredes i at sælge til rentable priser. Prisunder­
buddene på de subsidierede importvarer øgede således tendensen 
til prisfald og tvang priserne ned under det normale niveau, der 
ville kunne tilskrives lavere omkostninger. 
(34) Den tyrkiske regering og en tyrkisk eksportør anførte, at den 
væsentlige skade, der var forvoldt den pågældende erhvervsgren 
i Fællesskabet, var forårsaget af andre faktorer, enten dumping­
import fra flere lande, for hvilke der var indført antidumping­
told, eller lave priser på varer, der ikke importeredes *il dum­
pingpriser. 
Rådet erkender i den forbindelse, at der er lagt antidumpingtold 
på importen fra flere lande af tre af de varer, der er omfattet 
af undersøgelsen. Det var antagelsen, at disse foranstaltninger 
ville afhjælpe den skade, der forårsagedes af denne dumpingim­
port. Bortset fra, at resultaterne af undersøgelsen i forbindelse 
med de pågældende antidumpingprocedurer vedrørte en anden under­
søgelsesperiode, fastsattes antidumpingtolden for de fleste tyr­
kiske selskaber og de fleste varer imidlertid på grundlag af de 
dumpingmargener, der var fastlagt for Tyrkiet, og som ikke fuld­
stændigt afhjalp de skadelige virkninger. Subsidierne til den 
pågældende import havde således en yderligere skadelig indvirkning 
på fællesskabserhvervsgrenen, og denne skade blev ikke afhjulpet af 
nævnte antidumpingforanstaltninger. 
- 12 
I artikel 4 i forordning (EØF) nr. 2423/88 fastsættes det således 
ikke, at de skadelige virkninger kun kan fastlægges, hvis ydelsen 
af subsidier er den eneste årsag eller hovedårsagen til den samle­
de skade, der er påført en erhvervsgren. Skade, der skyldes sub­
sidier, kan derfor berettige, at der indføres beskyttelsesforan­
staltninger, også selv om der blot er tale om en del af en mere 
omfattende skade, som også kan tilskrives andre faktorer. I den 
foreliggende sag fremgår det således af undersøgelsen, at 
fællesskabserhvervsgrenen på trods af de antidumpingforanstalt­
ninger, der er truffet, stadig befinder sig i en vanskelig situa­
tion, og at foranstaltningerne mod dumpingimporten ikke fuldt ud 
har afhjulpet den skade, der er forårsaget af den illoyale pris­
konkurrence. 
(35) De tyrkiske myndigheder fremsatte yderligere den påstandrat de 
vanskeligheder, som fællesskabserhvervsgrenen befandt sig i, hoved­
sagelig kunne tilskrives grundlæggende strukturelle problemer. 
(36) Rådet erkendte, at fællesskabserhvervsgrenen tidligere havde 
haft væsentlige økonomiske problemer. For at løse disse problemer 
havde fællesskabsproducenterne truffet en række omstrukturerings­
foranstaltninger, som havde forbedret deres resultater. Denne om­
strukturering af fællesskabserhvervsgrenen er imidlertid nu ble­
vet bragt i fare som følge af illoyal og skadelig priskonkurrence 
ved import fra en række lande, som det fremgår af de rentabilitets-
tal, der er anført i betragtning 52 i kommissionsforordningen. 
Rådet fandt det derfor ukorrekt at påstå, at den skade, som faktisk 
er forårsaget af illoyal priskonkurrence, skyldes strukturelle 
problemer. 
(37) Den tyrkiske regering gjorde endvidere gældende, at eftersom virk­
ningerne af dumpingimporten fra Tyrkiet vurderedes sammen med 
virkningerne af dumpingimporten fra fem andre lande ved fastlæg­
gelsen af skaden i de pågældende antidumpingsager, ville Rådet 
modsætningsvis ikke have mulighed for i denne antisubsidiesag 
at fastslå, om den subsidierede import fra Tyrkiet i sig selv 
har forårsaget skade. 
- 13 -
(38) Af de grunde, der er omhandlet i betragtning 56 - 58 i kommissions­
forordningen, og på baggrund af ovenstående betragtninger bekræfter 
Rådet imidlertid, at den subsidierede import fra Tyrkiet har påført den pågæl­
dende erhvervsgren i Fællesskabet væsentlig skade. 
H. FÆLLESSKABETS INTERESSER 
(39) I betragtning 59 - 63 i kommissionsforordningen begrundede Kom­
missionen, hvorfor det af hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets 
interesser var påkrævet at gribe ind for at hindre, at der for­
voldtes skade under proceduren. Rådet ansa disse begrundelser for 
gyldige. 
En tyrkisk eksportør og den tyrkiske regering gjorde imidlertid 
gældende, at indførelsen af told ville hindre priskonkurrence på 
fællesskabsmarkedet, hvilket ikke ville være i Fællesskabets in­
teresse. 
(40) Rådet gør i den forbindelse opmærksom på, at en udligningstold har 
til formål at genskabe en situation med redelig konkurrence, og 
at det derfor er nødvendigt at udligne virkningerne af eksportsub­
sidierne, hvilket vil have til følge, at fællesskabsproducenterne 
udsættes for yderligere konkurrence på redelige vilkår, også fra 
tyrkiske selskabers eksport til fællesskabsmarkedet. Rådet be­
kræfter derfor Kommissionens konklusioner vedrørende spørgsmålet 
om Fællesskabets interesser. 
I. TILLÆGSPROTOKOLLEN TIL ASSOCIERINGSAFTALEN EØF-TYRKIET 
(41) Den tyrkiske regering gjorde gældende, at Kommissionen ikke 
benyttede sig af det rette instrument over for de tyrkiske sub­
sidieordninger ved indførelse af told i henhold til forordning 
(EØF) nr. 2423/88, da der foreligger særlige regler ifølge til­
lægsprotokollen til associeringsaftalen mellem Fællesskabet og 
Tyrkiet af 23. november 1970. 
14 
(42) Ifølge artikel 43, stk. 2, i denne tillægsprotokol, hvorved 
Tyrkiet kan anses for at være i den i EØF-Traktatens artikel 
92, stk. 3, litra a), omhandlede situation, betragtes en sådan 
støtte kun som forenelig med associeringsaftalen, hvis den ikke 
ændrer samhandelsvilkårene i et omfang, der er uforenelig med 
de kontraherende parters fælles interesser. 
Den tyrkiske regering var af den opfattelse, at den følgelig 
var berettiget til i henhold til artikel 43, stk. 2, at yde 
disse subsidier. 
(43) Rådet fandt imidlertid, at Kommissionen havde foretaget en korrekt 
vurdering af resultaterne af undersøgelsen af spørgsmålet om 
skade og årsagssammenhæng, og den bekræftede, at ved ydelsen 
af subsidier til importen fra Tyrkiet er samhandelsvilkårene 
blevet ændret på en måde, der er uforenelig med de kontrahe­
rende parters fælles interesser. 
(44) Fællesskabet har endvidere i overensstemmelse med artikel 45 i 
tillægsprotokollen for Associeringsrådet forelagt spørgsmålet 
om den udligningstold på importen af fipre og garn fra Tyrkiet, som 
Fællesskabet agter at opkræve endeligt, med henblik på god­
kendelse. Da Associeringsrådet imidlertid ikke har truffet af­
gørelse i henhold til artikel 45, kan Fællesskabet i henhold 
til artikel 46 i tillægsprotokollen træffe de beskyttelsesfor­
anstaltninger, det finder påkrævet for at overvinde vanskelig­
heder, der skyldes, at Associeringsrådet undlader at træffe af­
gørelse. 
J. GATT-KODEN VEDRØRENDE SUBSIDIER - UDVIKLINGSLANDE 
(45) Den tyrkiske regering gjorde endvidere gældende, at i modsætning 
til det i betragtning 36 og 37 i kommissionsforordningen anførte 
var bestemmelserne i artikel 14 i aftalen om fortolkning og an­
vendelse af artikel VI, XVI og XXIII i den almindelige overens­
komst om told og udenrigshandel (koden vedrørende subsidier) 
blevet overtrådt. 
- 15 -
(46) Hvad angår indenlandske subsidier indebærer de særlige bestemmel­
ser for udviklingslande (artikel 14 i koden vedrørende subsidier) 
imidlertid ikke en begrænsning af en anden signatarstats mulig­
heder for at anvende sin lovgivning vedrørende udligningstold, 
hvis subsidieret eksport fra et udviklingsland påfører den på­
gældende signatarstats indenlandske industri væsentlig skade 
(artikel 14, stk. 7, i GATT-koden vedrørende subsidier). 
For så vidt angår eksportsubsidier har Rådet endvidere i den for­
bindelse noteret sig, at Tyrkiet over for de stater, der har un­
dertegnet GATT-koden vedrørende subsidier (jf. artikel 14, stk. 5 
og 6), har forpligtet sig til at afvikle sine eksportsubsidie-
ordninger ved udgangen af 1989. Tyrkiet har ikke overholdt denne 
forpligtelse. 
(47) Rådet fandt, at Fællesskabet i henhold til koden vedrørende sub­
sidier er berettiget til at anvende udligningstold. 
K. SKADESTÆRSKEL 
(48) Kommissionen har beregnet den told, der er nødvendig for at af­
hjælpe skaden, ved for hver af de pågældende fire varer at sam­
menligne priserne på de tyrkiske varer i Fællesskabet i under­
søgelsesperioden med en indikativpris for fællesskabserhvervs­
grenen, som er beregnet på grundlag af de gennemsnitlige produk­
tionsomkostninger for hver vare fra repræsentative fællesskabspro­
ducenter plus en rimelig fortjenstmargen (6% for fibre og 7% for 
garn). Forskellen mellem disse to priser ansås for at være det 
beløb, hvormed priserne på de tyrkiske varer skulle forhøjes 
ved Fællesskabets grænse for at afhjælpe den skade, der var for­
årsaget af den subsidierede import. 
- 16 -
Den tyrkiske regering og en tyrkisk eksportør fandt, at det ved 
beregning af skadestærsklen var mere realistisk at anvende en 
fortjenstmargen på 3% for fællesskabsproducenterne. Der er imid­
lertid ikke fremlagt noget, der kan begrunde anvendelsen af en 
fortjenstmargen på 3%. Rådet noterede sig, at Kommissionen fast­
satte fortjenstmargenen på grundlag af den gennemsnitlige for­
tjenstmargen for fællesskabsproducenterne i 1985 og 1986, efter­
som lavprisimporten fra tredjelande endnu ikke havde påført fæl­
lesskabsproducenterne væsentlig skade i det meste af denne perio­
de. 
Under disse omstændigheder bekræftede Rådet grundlaget for at 
vælge den fortjenstmargen, der er benyttet i det foreliggende 
tilfælde, og dermed Kommissionens konklusioner som omhandlet i 
betragtning 64 og 65 i kommissionsforordningen. 
L. TILSAGN 
(49) Efter at parterne var blevet underrettet om de vigtigste kends­
gerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hen­
sigten at anbefale indførelse af endelig told og endelig op­
krævning af beløb, for hvilke der var stillet sikkerhed i form 
af midlertidig told, afgav den tyrkiske regering et tilsagn, 
der anses for tilfredsstillende. 
Dette tilsagn indebærer, at de mest betydningsfulde eksportsub-
sidier (fritagelsen for selskabsskat) afvikles, hvorved den 
væsentlige skade, der kan tilskrives de tyrkiske subsidier, 
afhjælpes. 
Efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg godtog Kommissionen 
dette tilsagn ved afgørelse 91/.../EØF . Rådet har taget til 
efterretning, at undersøgelsen i forbindelse med denne proce­
dure er afsluttet. 
3) Der henvises til side ... i denne tidende. 
- 17 -
(50) Eftersom en del af den endelige udligningstold ville være blevet 
suspenderet i betragtning af den antidumpingtold, der indførtes 
ved forordning (EØF) nr. 3905/881) og 3946/882), ville der kun 
være blevet indført en endelig udligningstold svarende til netto­
beløbet, jf. artikel 1 i nærværende forordning. 
M - KUMULERING AF ANTIDUMPINGTOLD OG 
UDLIGNINGSTOLD 
(51) Kommissionen har i betragtning 67 - 70 i kommissionsforordningen 
redegjort for spørgsmålet om, hvorvidt antidumpingtold og ud­
ligningstold kan kumuleres i henhold til artikel 13, stk. 9, i 
forordning (EØF) nr. 2423/88 og artikel VI, paragraf 5, i GATT. 
(52" Rådet godtog Kommissionens konklusioner som omhandlet i betragt­
ning 67 - 70 i kommissionsforordningen og bekræftede, at arti­
kel 13, stk. 9, i forordning (EØF) nr. 2423/88 ikke udelukker, 
at der ud over antidumpingtold pålægges udligningstold mod de kon­
staterede indenlandske subsidier og mod eksportsubsidier, som 
ikke kan have øvet indflydelse på antidumpingtolden, eftersom 
de pågældende selskaber først benyttede sig af subsidieordnin-
gerne, efter at antidumpingtolden var indført. 
(5'2u Så længe antidumpingtolden er i kraft bør den del af udlignings­
tolden, der modsvarer eksportsubsidierne, som har øvet indflydel­
se på dumpingmargenen, kun pålægges i det omfang, den overstiger 
antidumpingtolden. 
1) EFT nr. L 347 af 16.12.1988, s. 10. 
2) EFT nr. L 348 af 17.12.1988, s. 49. 
- 18 -
N. OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD 
(54) I betragtning af størrelsen af de endeligt fastlagte subsidie­
beløb som anført ovenfor og den væsentlige skade, der er påført 
den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet, fandt Rådet det 
påkrævet, at de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form 
af midlertidig udligningstold, opkræves endeligt i et omfang 
svarende til nettobeløbet af den endelige told, der er fastsat 
(Artikel 1 i denne forordning) -
UDSTEDT FØLGENDE FORFORDNING: 
Artikel 1 
De beløb, der er oprkævet, eller for hvilke der er stillet sikkerhed 
i form af midlertidig udligningstold i medfør af forordning (EØF) 
nr. 1432/91, opkræves med følgende satser: 
(i) Fibre af polyester 3,19% 
(TARIC-tillægskode: 8527) 
For nedennævnte selskab gælder følgende sats: 
Sonmez Filament 0,58% 
(TARIC-tillægskode: 8526) 
- 19 -
(ii) Tekstureret filamentgarn af polyester 1,98% 
(TARIC-tillægskode: 8532) 
For nedennævnte selskaber gælder følgende satser: 
SASA 1,31% 
(TARIC-tillægskode: 8531) 
Sonmez Filament 0,58% 
(TARIC-tillægskode: 8530) 
Sonmez ASF 0,58% 
(TARIC-tillægskode: 8529) 
Polyteks 1,48% 
(TARIC-tillægskode: 8528) 
(iii) Filamentgarn af polyester 9,99% 
(TARIC-tillægskode: 8534) 
Nedennævnte selskab er fritaget for denne sats: 
Sonmez Filament 
(TARIC-tillægskode: 8533) 
(iv) Delvis orienteret garn af polyester (POY) 7,29% 
(TARIC-tillægskode: 8536) 
Nedennævnte selskab er fritaget for denne sats: 
Sonmez ASF 
(TARIC-tillægskode: 8535) 
Beløb, der er opkrævet midlertidigt, eller for hvilke der er stillet 
sikkerhed, og som ikke omfattes af ovennævnte satser, frigives. 
20 -
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De 
Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart 
i hver medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
ISSNQ254-1459 
K0M(91) 334 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 
Katalognummer : CB-CO-91-385-DA-C 
ISBN 92-77-75622-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
Lr2985 Luxembourg