Det er helt afgørende i dag, at vi får overvundet den økonomiske krise og bragt EU tilbage på en bæredygtig vækstkurs. Det er den allervigtigste opgave for denne generation af europæere. Det er nødvendigt, at Europa bliver i stand til at konkurrere i den globale økonomi og udnytte de muligheder, fremtiden giver. Det kræver et stabilt makroøkonomisk klima, som en ægte økonomisk og monetær union kan tilvejebringe. Desuden er der behov for gennemgribende ændringer i vores økonomi, så vi kan udnytte alle de stærke sider, Europa har at byde på i morgendagens økonomi, der bliver præget af høje krav til innovation og kompetencer. Der er også behov for at forbedre erhvervslivets rammevilkår i det indre marked, ligesom det enorme potentiale, der ligger i de europæiske net og it-revolutionen, må udnyttes til fulde, og alle de mennesker, der i dag er lukket ude fra arbejdsmarkedet, må bibringes nye kompetencer og hjælp, så de bliver i stand til også at yde deres bidrag. Samtidig er det også nødvendigt at tilgodese behovet for ressourceeffektivitet og de muligheder, en effektiv ressourceudnyttelse kan give. Der er tale om langsigtede udfordringer, som kræver en samordnet indsats fra alle dele af samfundet - men det er klart, at EU's bidrag til denne indsats er en forudsætning for, at den lykkes.

Det er baggrunden for, at Kommissionens formand, José Manuel Barroso, i sin tale om Unionens tilstand slog til lyd for nytænkning og for, at vi i Europa drager konsekvenserne af de udfordringer, vi nu står over for, og som er ved at vende op og ned på vores verden. Vi kan ikke skabe vækst uden reformer, og vi kan ikke klare de udfordringer, vi står over for, hvis ikke vi står sammen. Talen om Unionens tilstand indeholdt en perspektivrig vision om den langsigtede udformning af EU henimod en dyb og ægte økonomisk union, der hviler på en politisk union. Denne vision må føres ud i livet med konkrete skridt, hvis den skal kunne vende den vedvarende krise, som Europa og især eurozonen er sunket ned i.

Dette arbejdsprogram for 2013 indeholder en langsigtet vision om, hvordan EU kunne se ud på de vigtigste politikområder, opsummerer, hvad der mangler i dag, og redegør for, hvordan Kommissionen vil tage disse udfordringer op. Ved at prioritere de rette initiativer vil EU kunne bidrage til vækst og jobskabelse og skridt for skridt bevæge sig fremad mod sin langsigtede vision.

Kommissionen har allerede fremlagt en bred vifte af vækstfremmende forslag, som nu er til behandling hos lovgivningsmyndigheden. Hvis de bliver vedtaget hurtigt og gennemført fuldt ud, vil det sende et meget vigtigt, tillidsskabende signal til borgerne og investorerne og hjælpe med til at få pustet nyt liv i den økonomiske aktivitet og sætte et hårdt tiltrængt skub i jobskabelsen. Og det vil betyde et rekordstort antal EU-initiativer op til valgene til Europa-Parlamentet i juni 2014. I 2013 vil Kommissionen lægge stor vægt på implementeringen som et direkte middel til at sikre udbyttet af EU's indsats. Efter de afgørelser, der skal træffes om den flerårige finansielle ramme ved udgangen af 2012, vil Kommissionen i 2013 fokusere på at få alt på plads, så initiativerne kan gennemføres hurtigt, bl.a. med brug af landespecifikke forhandlingsmandater for at sikre, at de projekter, der støttes med EU-midler, er klart målrettede efter at skabe vækst og beskæftigelse. Målrettede investeringer, der støttes af et moderne, reformfremmende budget, kan yde et afgørende bidrag til vækst, job og konkurrenceevne.

Forslagene i dette arbejdsprogram vil blive fremlagt i løbet af 2013 og første del af 2014, under hensyntagen til udløbet af den indeværende valgperiode. I afsnittene nedenfor fremdrages nogle af de vigtigste tiltag til illustration af, hvordan Kommissionen vil bidrage til at få lukket kløften mellem EU's mål og den aktuelle situation. Bilag I indeholder en mere detaljeret liste over de forslag, Kommissionen agter at fremsætte i 2013/14.

De rette forudsætninger for en ægte Økonomisk og Monetær Union

Målet Europas styrke ligger i, at vores økonomier er så tæt indbyrdes forbundne. Det indre marked og den fælles valuta har øget denne indbyrdes sammenhæng, og det samarbejde, der foregår om udformningen af den økonomiske politik inden for rammerne af det europæiske semester, har ført vores økonomier tættere sammen end nogensinde før. Men krisen har vist, at det indre marked i finanssektoren kun kan føre til finansiel stabilitet, økonomisk vækst og job, hvis det modsvares af en stærk regulerings- og tilsynsmyndighed på EU-plan. Næste skridt må være at forstærke den økonomiske og monetære union med en fuldgyldig bank- og finansunion. Hvad mangler i dag? I en ægte ØMU må der være en samlet strategi for at få brudt den onde cirkel med den alt for store gældsætning i den private sektor, den uholdbare statsgæld og den svage banksektor. EU mangler de overordnede rammer, der skal til for at udfylde hullerne i en fuldt integreret politik for finansielle tjenesteydelser, med et fælles banktilsyn og fælles regler for alle finansielle institutioner. Det er også nødvendigt at få fuldført og implementeret de mere effektive mekanismer, der er indført til at forebygge og rette op på uholdbare finanspolitikker og økonomiske ubalancer. Også bedre samordning af skatte- og afgiftspolitik har afgørende betydning. Desuden har de fremskridt, der blev opnået under de europæiske semester, endnu ikke nået deres fulde potentiale i relation til at få omsat anbefalingerne til strukturreformer i EU.

Selv om ikke alle elementerne er kommet helt på plads endnu, er den økonomiske styring blevet betydeligt forbedret gennem Europa 2020-strategien, det europæiske semester og sixpack-lovgivningen. Det er vigtigt hurtigt at nå til enighed om twopack-lovgivningen for at få rammerne om den økonomiske styring på plads. I 2013 vil Kommissionen :

iværksætte det fjerde europæiske semester i forbindelse med den årlige vækstundersøgelse følge op på den plan om en ægte ØMU, som den vil udsende inden udgangen af 2012 foreslå yderligere lovgivning, der kan øge stabiliteten, gennemsigtigheden og forbrugerbeskyttelsen i finanssektoren (f.eks. om systemiske risici i forbindelse med non-banks og skyggebanker).

Den allerede vedtagne og den nu planlagte lovgivning tager sigte på en grundlæggende omlægning af EU's finansielle system. Hvis man når til enighed om et EU-banktilsyn, vil det give det europæiske finanssystem et langt mere sikkert fundament og virke som et springbræt for større tillid. Mange af de mere detaljerede regler i denne pakke skal implementeres i løbet af 2013. Det samme gælder samhørighedspolitikken, hvor de prioriterede mål for vækstfremmende foranstaltninger og strukturreformer, der blev opstillet under det europæiske semester, skal sættes i centrum i de nye nationale og regionale programmer, og hvor hovedvægten skal lægges på at få formuleret de landespecifikke mandater i den næste generation af strukturfonde. Kommissionen vil også sætte ind over for skattesvig og skatteunddragelse, bl.a. med et initiativ angående skattely, for at støtte de nationale bestræbelser på at konsolidere de offentlige finanser på EU-plan.

Det indre marked og industripolitikken som løftestang for konkurrenceevnen

Målet Bæredygtig vækst og jobskabelse forudsætter stabile makroøkonomiske rammer, der sætter os i stand til at konkurrere i den globale økonomi. Europa har mange stærke sider, der med en modernisering af vores sociale markedsøkonomi kan give os et forspring i konkurrencen og hjælpe os med at komme på forkant i den nye industrielle revolution. Når det indre marked og en fair konkurrence kombineres med målrettede investeringer og den rette tilgang til iværksættere, kan det sætte os i stand til at udnytte de vækstmuligheder, der ligger i ny teknologi og innovation. Hvad mangler i dag? Der er behov for fortsatte tilpasninger af det indre marked, således at erhvervslivet og forbrugerne kan udnytte hele det potentiale, der ligger i det grænseløse Europa. Den teknologiske udvikling rummer store muligheder, men må ledsages af nye tilgange på områder som offentlige indkøb, standarder og intellektuelle ejendomsrettigheder. EU har brug for langsigtede rammevilkår for energi- og klimapolitikkerne, således at det sikres, at investeringerne og politikken er målrettet efter at forbedre konkurrenceevnen og imødegå klimaændringer. Europa er ved at sakke agterud med hensyn til innovation på grund af de barrierer, der lægger hindringer i vejen for at opdyrke nye markeder og investere i teknologier, der kan ændre vores levevis, og mere generelt den måde, hvorpå vi ser på iværksættere og konkurser. EU har også brug for de rette lovgivningsrammer til at få Galileo fuldt idriftsat i kommerciel målestok. Disse barrierer forstærkes af virksomhedernes, navnlig de små og mellemstores, vanskeligheder ved at skaffe sig finansiering i kølvandet på krisen og de unødige omkostninger, de administrative byrder lægger på dem, samt en visse steder forældet offentlig forvaltning. Desuden er der på flere områder mangler ved gennemførelsen af det indre marked, der forhindrer os i at opnå det fulde udbytte.

Den nyligt vedtagne handlingsplan for det indre marked, Single Market Act-II, indeholder 12 nye konkrete, prioriterede foranstaltninger, som skal sætte skub i det indre marked med afsæt i fire fokusområder: integrerede net, mobilitet, digitaløkonomien og samhørighed[1]. Kommissionen vil følge op på sin meddelelse fra 2012 om en ny industripolitik[2] og se med friske øjne på det indre marked inden for de produkter, der tegner sig for 75 % af samhandelen inden for EU. Disse nye foranstaltninger følger efter de andre 12 prioriterede foranstaltninger fra handlingsplanens første fase, der nu er tæt ved at være vedtaget[3]. Kommissionen vil sammen med lovgivningsmyndigheden gøre en stor indsats i 2013 for at få disse forslag igennem og få dem effektivt gennemført. De vigtigste forslag kommer til at dreje sig om :

initiativer om tilnærmelse af regler og nedbringelse af complianceomkostningerne på momsområdet med indførelse af standardiserede momsangivelser et lovgivningsforslag om obligatorisk e-fakturering i forbindelse med offentlige indkøb, som vil lette B2G-relationerne (mellem virksomheder og det offentlige) og nedbringe omkostningerne initiativer med henblik på opdatering og forenkling af reglerne om produkters frie bevægelighed i det indre marked, herunder indkredsning af mangler, der stadigvæk blokerer for frie varebevægelser, og øget indsats inden for standarder, certificering og mærker som led i Horisont 2020 vil der i 2013 blive fremlagt forslag om en række større partnerskaber mellem det private og det offentlige, hvor formålet er via offentlige og private investeringer i kombination med midler fra EU-budgettet at sætte skub i en fælles tilgang til vigtige strategiske sektorer som medicinalindustri, lufttrafikstyring og nanoteknologi og få mobiliseret omkring 9-10 mia. EUR til nye investeringer et initiativ angående energiteknologi og innovation med henblik på et bæredygtigt, sikkert og konkurrencedygtigt energisystem forslag til en række reformer på statsstøtteområdet modernisering af vores tilgang til intellektuelle ejendomsrettigheder for at sikre en effektiv, forbrugervenlig tilgang hertil i en digital verden.

Energieffektivitet spiller en meget vigtig rolle for konkurrenceevnen. Kommissionen vil intensivere sit samarbejde med medlemsstaterne om gennemførelsen af energieffektivitetsdirektivet og lovgivningen om energimærkning og miljøvenligt design. Den vil sætte mere ind på at hjælpe de små og mellemstore virksomheder, der har vanskeligt ved at skaffe finansiering. Når den nye finansieringsperiode starter i 2014, vil der blive mulighed for støtte fra Den Europæiske Regionaludviklingsfond og COSME-programmet[4]. I forbindelse med den nye programmering inden for Den Europæiske Socialfond vil der også blive større fokus på tilvejebringelse af de færdigheder, der kræves for en vellykket overgang fra skole til arbejdsliv, forbedring af arbejdsstyrkens beskæftigelsesmuligheder og fremme af iværksætterånd.

Bedre net for at konkurrere bedre: Morgendagens net skal opbygges i dag

Målet Et fuldt integreret og sammenkoblet indre marked i tele-, energi- og transportsektorerne er en afgørende forudsætning for konkurrenceevne, job og vækst. Og det forudsætter, at der til en overkommelig pris er let adgang til en effektiv og sikker netinfrastruktur. En hurtigere overgang til en digital økonomi vil være en fordel for alle sektorer i kraft af den øgede produktivitet, effektivitet og innovation, den vil føre med sig. Europa må have de mest moderne digitale net for at kunne fastholde og udbygge sin position i den globale konkurrence, håndtere eksplosionen i brugen af internettet og dataudveksling og få det fulde udbytte af de effektivitetsgevinster og innovative tjenester, som it-udviklingen åbner mulighed for. I energisektoren skal omfattende investeringer i elnet og andre energinet føre til større sikkerhed, bæredygtighed og konkurrencedygtighed i energiforsyningerne. I transportsektoren skal et fuldt integreret indre marked og mere effektive transportnet, der åbner mulighed for let at skifte mellem forskellige transportmåder, føre til store lettelser for borgere og virksomheder, også i byområder. Hvad mangler i dag? Konkurrenceevnen hæmmes af nationale tilgange og en lang række forskellige barrierer, som lægger hindringer i vejen for en udnyttelse af nettene i europæisk skala. Investeringslysten er ikke stor nok til at sikre investeringer i de projekter, som kommer til at udgøre fundamentet for Europas fremtidige velstand, og hvis gennemførelse i dag hæmmes af reguleringsmangler. Det indskrænker også potentialet for innovation på områder som intelligente net og målere og intelligent transport. Manglende interoperabilitet fører til øgede omkostninger og gør det vanskeligt at sikre ens vilkår. Huller i lovgivningsrammerne afholder mange virksomheder fra at investere og svækker forbrugernes tillid, bl.a. på et nøgleområde som betalinger. Huller i infrastrukturerne afføder meromkostninger og ineffektivitet for energibrugerne, forsinkelser i indførelsen af moderne udstyr og hindringer for en fuld udnyttelse af bredbånd.

Kommissionen vil fortsat arbejde på at få rettet op på disse mangler og vil i 2013/14 fremsætte forslag om :

modernisering af Europas transport- og logistiksystemer, der skal hjælpe virksomhederne med at spare tid og penge og samtidig reducere forureningen, med forslag om jernbane- og godstransport, godstrafik mellem EU-havne og det fælles europæiske luftrum eliminering af hindringerne for elektroniske betalinger på tværs af grænserne støtte til investeringer i højhastighedsnet øget bredbåndsdækning og bredbåndskapacitet gennem mindskelse af omkostningerne ved etablering af bredbånd og frigørelse af båndbredde til trådløst bredbånd.

Connecting Europe-faciliteten[5] bliver sammen med samhørighedspolitikken et af EU's mest synlige bidrag til at få afviklet disse hindringer og sat skub i infrastrukturudbygningen. I løbet af 2013 skulle denne facilitet være på plads og de vigtigste valg angående prioritering truffet. I 2013 ventes også projektobligationerne at ville begynde at stimulere investeringerne i den private sektor.

Det kommer til at foregå sideløbende med en konsolidering af reguleringen. Der må gøres mere for at nå frem til et ægte indre marked i transportsektoren baseret på europæiske regler, og det er vigtigt, at man hurtigt kommer videre med de forslag, der er fremsat angående sammenkobling af jernbanenet og hurtigere gennemførelse af det europæiske luftrum. I energisektoren må den sidste liberaliseringsfase henimod et fuldstændigt indre marked i 2014 fuldføres for at sikre en bæredygtig, konkurrencedygtig og sikker energiforsyning i Europa fremover. Som et vigtigt element heri vil der blive foreslået nye regler for statslige interventioner i energisektoren for at sikre, at de nødvendige investeringer gennemføres, og at markedsinterventionerne er nødvendige og proportionale.

Vækst for beskæftigelse: Inklusion og dygtighed

Målet I kraft af sin evne til at få vækst til at gå hånd i hånd med et inklusivt samfund er vores sociale markedsøkonomi et af de største aktiver, vi har i Europa. Men Europas økonomi og samfund er i dag alvorligt truet af en høj arbejdsløshed, øget fattigdom og social eksklusion, der risikerer at blive strukturelle problemer. Det er vigtigt at udnytte EU-dimensionen til at hjælpe medlemsstaterne med at afsøge enhver mulighed for at få folk i arbejde og rette op på misforholdet mellem udbud og efterspørgsel efter arbejdskraft. Udgangspunktet herfor må være en aktiv beskæftigelsespolitik, som hjælper folk med at skaffe sig de færdigheder, der skal til for at komme i arbejde, og som til fulde udnytter det potentiale, der ligger i mobilitet. Målet må være at finde frem til nye måder at højne uddannelsesniveauet og øge arbejdsmarkedsdeltagelsen på. For at fremme den sociale inklusion er der behov for en målbevidst og bæredygtig socialpolitik og mere tilgængelige sociale ydelser. Det jobskabelsespotentiale, der ligger i nøglevækstsektorer som f.eks. den grønne økonomi, ikt og sundheds- og omsorgssektoren, må udnyttes fuldt ud. For at fastholde sin arbejdsstyrke i det mere langsigtede perspektiv, der er præget af et aldrende samfund, må de europæiske arbejdsmarkeder være mere rummelige og i stand til at mobilisere arbejdstagere i alle aldre og alle kompetenceniveauer. Hvad mangler i dag? Den høje ledighed, især blandt de unge, stiller den offentlige arbejdsformidling og arbejdsgiverne over for en stor udfordring. Nøglen til at få sat skub i væksten ligger i at gøre folk mere beskæftigelsesegnede, ikke mindst de sårbare grupper. Det jobskabelsespotentiale, der ligger i nøglevækstsektorer som f.eks. den grønne økonomi, ikt og sundheds- og omsorgssektoren, bliver ikke fuldt udnyttet. Uddannelsessystemerne kan ikke holde trit med de nye behov på arbejdsmarkedet, hvilket giver sig udslag i mangel på arbejdskraft på nøgleområder som naturvidenskab, matematik og e-kompetencer. De videregående uddannelser lider af manglende sammenhæng med forskning og innovation, og kapacitetsopbygningen på områder som f.eks. ikt foregår alt for langsomt – hvilket både afspejler og bidrager til mangel på international karakter. Livslang læring er noget, der stadigvæk kun er under udvikling, og den offentlige politik og erhvervslivet tilgodeser ikke i tilstrækkelig grad ældre arbejdstageres behov for at forlænge deres arbejdsliv. Sort arbejde udgør en yderligere udfordring. Den sociale beskyttelse og de sociale investeringer må være mere effektive. Især for sårbare grupper er det vanskeligt at komme ind på eller vende tilbage til arbejdsmarkedet. Og problemer med at få anerkendt kvalifikationer, kompetencer og eksamensbeviser på tværs af grænserne i EU gør det vanskeligt at få frigjort det potentiale til at udfylde hullerne, der ligger i arbejdskraftens mobilitet.

Et af de væsentligste mål for det europæiske semester er at støtte medlemsstaternes beskæftigelses- og jobskabelsespolitikker. Kommissionen vil i 2013 fortsætte sit aktive samarbejde med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter, bl.a. på grundlag af de initiativer om ungdomsgaranti og erhvervspraktik, som den vil fremlægge senere dette efterår. I sin fortsatte indsats for at rette op på manglerne vil Kommissionen i 2013/14 fremsætte forslag, der tager sigte på at :

effektivisere den offentlige arbejdsformidling og fremme netværkssamarbejde mellem nationale arbejdsformidlinger fremme sociale investeringer i en inklusiv vækst ved at opstille retningslinjer for de politikreformer, der blev peget på under det europæiske semester, med støtte fra EU-fonde som Den Europæiske Socialfond fremme internationaliseringsbestræbelserne inden for de videregående uddannelser for at ruste Europas befolkning til et stadigt mere globalt, åbent og konkurrencepræget arbejdsmarked indføre de rette rammevilkår for institutioner, der forvalter arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger.

En af de største forspildte muligheder i det indre marked beror fortsat på de hindringer, der er for en større mobilitet. Når revisionen af direktivet om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer[6] er blevet vedtaget og gennemført, vil det være et vigtigt skridt på vejen mod at få åbnet op for mobilitet. Der bør arbejdes videre med at undersøge og begrænse unødige restriktioner for regulerede erhverv, som gør det vanskeligt for disse erhverv at tage arbejde i en anden medlemsstat.

Et vigtigt mål for 2013 vil være at få målrettet den nye generation af programmer under Den Europæiske Socialfond på en sådan måde, at man sikrer, at de giver den hurtigste og mest effektive støtte til modernisering af arbejdsmarkedspolitikkerne og politikkerne for social inklusion, styrkelse af uddannelsessystemerne og livslang læring for at sikre, at grupper som unge og langtidsledige har de rette kompetencer til morgendagens job. Også en lang række EU-programmer, bl.a. Den Europæiske Regionaludviklingsfond, Horisont 2020 og Erasmus for Alle skal bidrage hertil.

Effektiv brug af Europas ressourcer til at konkurrere bedre

Målet Bestræbelserne på at forbedre konkurrenceevnen i dag må have den fremtidige konkurrenceevne for øje. Der er et uudnyttet potentiale for en mere innovativ, produktiv og konkurrencedygtig EU-økonomi, med brug af færre ressourcer og færre skader på miljøet. Produktionen af affald bør reduceres, og det affald, der frembringes, bør genindvindes og genbruges efter den praksis, der ses i de mest effektive medlemsstater. Større ressourceeffektivitet vil bidrage til vækst, beskæftigelse og øget konkurrenceevne og kan samtidig reducere erhvervslivets omkostninger, give betydelige sundheds- og miljømæssige fordele, nedbringe drivhusgasserne, dæmme op for energiudgifterne og skabe nye muligheder for innovation og investeringer. Og her har EU særlige forudsætninger for at få tilført denne politik den nødvendige langsigtede dimension. Hvad mangler i dag? Det europæiske samfund og den europæiske økonomi udnytter i dag ikke hele det potentiale, der ligger i ressourceeffektivitet. En stor del af det affald, der kunne genbruges, eksporteres eller ender på en losseplads. Planlægning og investeringer blokeres af mangel på langsigtede rammer, ikke alene med hensyn til klima og energi efter 2020, men også med hensyn til en langsigtet bæredygtig brug af nøgleressourcer som luft, jord, energi, vand, fisk og biomasse. Ikke desto mindre kan sådanne rammer være med til at skabe den innovation, der er nødvendig for at kunne udnytte det potentiale, som overgangen til en kulstoffattig økonomi i bl.a. transport-, energi- og landbrugssektoren rummer.

I sin fortsatte indsats for at rette op på manglerne vil Kommissionen i 2013/14 fremsætte forslag, der tager sigte på at :

· tilvejebringe et langsigtet perspektiv for, hvordan EU efter 2020-målene skal fortsætte sin kurs mod en kulstoffattig økonomi, med en helhedsramme for årene frem til 2030 · opstille en ny strategi for tilpasning til klimaændringerne, der kan øge Europas modstandskraft · revidere affaldslovgivningen og se på, hvordan nye markeder og en bedre genindvinding af affald kan bidrage til vækst

· tilpasse EU-reglerne om luftkvalitet.

Samtidig vil den nye generation af landbrugs- og fiskeripolitikker samt de nye programmer for regionaludvikling og udvikling i landdistrikter give de bedst tænkelige muligheder for at få innovation til at gå hånd i hånd med jobskabelse med særligt fokus på bæredygtighed. Fremme af en ressourceeffektiv "blå økonomi" vil hjælpe med til at frigøre det vækstskabende potentiale i Europas havområder. 2013 er også året, hvor den tredje fase i EU's emissionshandelssystem (2013-2020) starter. Et trygt og sikkert Europa

Målet EU skal beskytte sine borgere og deres rettigheder mod trusler og udfordringer og må se at få fjernet de resterende hindringer for borgernes frie bevægelighed i Europa. Dette omfatter bekæmpelse af kriminalitet og korruption, kontrol med de ydre grænser og sikring af retsstatsprincipperne og de grundlæggende rettigheder, med den rette balance mellem sikkerhed og mobilitet. EU må også have et velfungerende og effektivt retssystem, der kan hjælpe med til at fremme vækst og iværksætterånd og tiltrække investorer. Samtidig må EU også yde en proaktiv indsats med hensyn til sundhedsrisici og risici for fødevare- og produktsikkerheden, kritiske infrastrukturer og katastrofer. En sikker og bæredygtig brug af kernekraft indgår også som et vigtigt element heri. Hvad mangler i dag? Truslerne mod vores sikkerhed udvikler sig hele tiden, og det må EU tackle ved at udnytte teknologien til at øge sikkerheden i forbindelse med fødevarer eller kernekraft, tilvejebringe det hurtigste og mest effektive katastrofeberedskab og uddybe samarbejdet om bekæmpelsen af kriminalitet i betragtning af dens stigende grænseoverskridende dimension. Områder som finansiering af terrorisme og grænseoverskridende våbenhandel kræver særlig opmærksomhed. EU har et særligt ansvar for beskyttelsen af sine egne finansielle interesser mod svig og korruption, men mangler nogle af de nødvendige institutionelle rammer hertil. Gensidig tillid på sikkerheds- og retsområdet er en nødvendighed, men de netværker og strukturer, der skal til for at bygge den op, findes ikke altid. Det er også vigtigt at sikre en fuld beskyttelse af borgernes grundlæggende rettigheder i EU. For at kunne udnytte deres rettigheder fuldt ud må borgerne og virksomhederne havde let adgang til domstolene på lige vilkår i alle lande i grænseoverskridende tvister.

Kommissionen vil i sine fortsatte bestræbelser på at rette op på disse mangler fremsætte forslag om:

indførelse af en europæisk offentlig anklagemyndighed til bekæmpelse af kriminalitet rettet mod EU's budget til beskyttelse af EU's finansielle interesser bekæmpelse af ulovlig våbenhandel

· forbedring af det retslige samarbejde i både straffe- og civilsager

· revision af lovgivningen om nuklear sikkerhed og forslag til ny lovgivning om forsikring og erstatningsansvar på kernekraftområdet

· 2013 er gjort til "Borgernes Europaår", og i rapporten om unionsborgerskab vil der blive foretaget en evaluering af, hvilke fremskridt der er gjort med hensyn til at sikre, at borgerne i EU har let adgang til at udøve deres rettigheder, og hvor der skal sættes ind fremover.

Kommissionen vil også tage en række vigtige initiativer til at få bragt samarbejdet mellem nationale myndigheder og retsvæsener ind i en god cirkel. Det igangværende arbejde i forbrugerbeskyttelsesnetværket mellem håndhævelsesmyndigheder er et vigtigt middel i den praktiske håndhævelse. Både den første korruptionsrapport og den første resultattavle på retsområdet vil give nye værktøjer til at indkredse og fremme bedste praksis. Og med de nye ordninger for forvaltning af Schengensamarbejdet vil medlemsstaterne desuden få et vigtigt nyt middel til at konsolidere den gensidige tillid til den fælles grænsekontrol. Bestræbelserne på at styrke de eksisterende solidaritetsmekanismer på indvandringsområdet vil blive videreført.

EU's vægt som global aktør

Målet EU's interesser og engagement i demokratiske værdier, retsstatsprincipper og menneskerettigheder afhænger i høj grad af, hvad der sker uden for vores grænser. Et af EU's overordnede mål består i at fremme vores værdier i vores nærmeste omverden og resten af verden ved at opbygge partnerskaber med tredjelande og fremme multilaterale løsninger på fælles problemer. Kollektivt er EU den største bidragsyder til udviklingssamarbejde, klimafinansiering og humanitær bistand i verden. Vi er også den største handelspartner i verden. Når vi bruger EU's og medlemsstaternes ressourcer på en effektiv og sammenhængende måde uden for vores grænser og kombinerer alle de instrumenter, vi har til rådighed, kan EU få større vægt og større indflydelse på verden omkring os. Det er med til at skabe mere vækst, stabilitet og demokrati, det bidrager til at virkeliggøre vigtige politiske mål inden for bekæmpelse af fattigdom, fremme af fred og sikkerhed, klimaændringer, miljø, transport og energi og til at optimere mulighederne for internationalt samarbejde om bl.a. videnskab og teknologi. I året for Kroatiens tiltrædelse vil udvidelsesprocessen og naboskabsstrategien fortsat yde et vigtigt bidrag til at fremme positive ændringer i vores nære omverden. Hvad mangler i dag? EU er en fremtrædende aktør på den globale scene, men der kan gøres mere for at få udviklet en virkelig fælles tilgang, hvor de forskellige politikker og instrumenter udnyttes på en sådan måde, at de forstærker hinanden indbyrdes. EU bør også føre bedre kontrol med opfyldelsen af sine forpligtelser, især i forbindelse med støtten til de nabolande, der befinder sig i en overgangsproces.

Den eksterne dimension indgår som et integrerende led i indsatsen for vækst og konkurrenceevne i 2013 og derefter. Som supplement til bestræbelserne på det multilaterale plan har EU sat sig en dagsorden for bilateral handel og investeringer, der er mere ambitiøs end nogensinde før. Forhandlingerne er tæt ved at være afsluttede med vigtige partnere som Canada, Singapore og Indien, og der vil forhåbentlig snart blive indledt forhandlinger med Japan. De endelige henstillinger fra EU/USA-gruppen på højt niveau for beskæftigelse og vækst vil også kunne bane vej for forhandlinger om et omfattende transatlantisk partnerskab. Japan og USA er så vigtige partnere, at succesrige aftaler med disse to lande vil kunne øge EU's BNP med 1-1½ % og skabe tæt ved en million arbejdspladser. Sådanne aftaler vil støtte den multilaterale dialog om liberalisering og regulering og åbne op for nye markeder for europæiske varer og tjenesteydelser. Der er i øjeblikket sonderende drøftelser i gang med andre partnere.

I 2013 vil der blive særligt fokus på at konsolidere retsstatsprincipperne som kernen i udvidelsespolitikken, konsolidere den økonomiske og finansielle stabilitet og fremme gode naboskabsrelationer og et tættere regionalt samarbejde inden for bl.a. handel, energi og transport. Naboskabspolitikken skal fortsat være centreret om en incitamentdrevet tilgang, hvor EU's støtte til reformer knyttes til klare fremskridt i opbygningen af demokrati og respekt for menneskerettigheder. Blandt de prioriterede mål i 2013 vil desuden være de vidtgående og omfattende frihandelsområder, mobilitetspartnerskaberne og visumlempelser.

EU har reageret på de hurtige omskiftelser i vore nabolande ved at revidere sin naboskabspolitik, konsolidere det østlige partnerskab og etablere et partnerskab for fælles demokrati og velstand med de sydlige naboer. Hvad de sydlige nabolande angår, vil vores fokus i 2013 ligge på implementeringen og gennemførelsen, med brug af innovative måder til at mobilisere de politiske og økonomiske ressourcer på til fælles gavn.

Vi nærmer os MDG-topmødet i 2015 om udviklingsmålene, og EU må arbejde på at opfylde sine forpligtelser angående udviklingsbistand og realisere konkrete mål for bæredygtig vækst og kriseresistens. Vi må også videreføre vigtige forhandlinger, bl.a. om en ny international klimaaftale i 2015. Efterhånden som den nye generation af eksterne instrumenter kommer på plads, bliver 2013 også et afgørende år for at få integreret EU's nye udviklingspolitiske kurs – Dagsorden for Forandring[7] - i alle relationerne med vores partnere, med nyt fokus på god regeringsførelse, inklusiv og bæredygtig vækst og stimulering af investeringer i udviklingslande. Der vil også blive truffet yderligere foranstaltninger til at sikre et effektivt og hurtigt kriseberedskab og udvikle en helhedstilgang til kriseforebyggelse, krisestyring og kriseløsning.

I sin fortsatte indsats for at rette op på manglerne i 2013/14 vil Kommissionen fremsætte forslag om :

forhandlingsdirektiver med henblik på omfattende handels- og investeringsaftaler med relevante partnere, forudsat at de igangværende sonderinger og indledende drøftelser får et positivt udfald en fælles EU-holdning med en sammenhængende ramme for millenniumudviklingsmålene, udviklingsdagsordenen efter 2015 og Rio+20.

[1] KOM(2012) 573 af 3.10.2012.

[2] KOM (2012) 582 af 10.10.2012.

[3] KOM(2011) 206 af 13.4.2011.

[4] Programmet for erhvervslivets konkurrenceevne og SMV'er 2014-2020.

[5] KOM(2011) 0665 af 19.10.2011.

[6] KOM(2011) 883 endelig.

[7] KOM(2011) 637 af 13.10.2011.