A4-0254/97

Beslutning om Kommissionens groenbog om handel (KOM(96)0530 - C4-0646/96)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens groenbog (KOM(96)0530 - C4-0646/96),

- der henviser til den faellesskabslovgivning, der direkte vedroerer handel,

- der henviser til sin beslutning af 19. september 1996 om forslag til Raadets afgoerelse om det tredje fleraarige program for smaa og mellemstore virksomheder (SMV'er) i Den Europaeiske Union (1997-2000) ((EFT C 320 af 28.10.1996, s. 153.)),

- der henviser til Kommissionens meddelelse »Paa vej mod et enhedsmarked inden for distribution« (KOM(91)0041),

- der henviser til sin beslutning af 24. april 1997 om meddelelse fra Kommissionen om haandvaerksfagene og de smaa virksomheder, vektorer for vaekst og beskaeftigelse i Europa ((EFT C 150 af 19.05.1997, s. 44.)),

- der henviser til sin beslutning af 24. april 1997 om koordineringen af aktiviteterne til fordel for de smaa og mellemstore virksomheder (SMV) og haandvaerksfagene ((EFT C 150 af 19.05.1997, s. 50.)),

- der henviser til sin beslutning af 15. juli 1997 om Kommissionens groenbog om kommerciel kommunikation i det indre marked ((Protokollen af 15.07.1997, del II, punkt 8.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og udtalelser fra Udvalget om Beskaeftigelse og Sociale Anliggender, Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse og Udvalget om Regionalpolitik (A4-0254/97),

A. der henviser til, at den naeststoerste arbejdsgiver i EU i 1994 var handelssektoren med:

- 4,5 mio handelsforetagender,

- en tredjedel af alle EU's virksomheder, hvoraf 95% havde faerre end 10 ansatte,

- 22 mio arbejdspladser,

- 16% af arbejdsstyrken i EU,

- en hoej andel af kvindelig arbejdskraft, heraf 55% af de ansatte inden for detailhandelen,

- 3,4 mio detailhandelsvirksomheder, der beskaeftigede 15 mio mennesker,

- 1,1 mio engrosvirksomheder med 7 mio arbejdspladser,

- gennemsnitligt 13% af vaerditilvaeksten i EU's oekonomi,

B. der henviser til, at handel udgoer en fundamental del af den tertiaere sektor, som paa det overordnede oekonomiske plan har fremvist og stadig fremviser de vigtigste resultater i form af vaekst, udvikling og beskaeftigelse, og at det derfor er noedvendigt at tage hensyn til og fremme fordelene ved synergieffekten mellem handel, turisme og tjenesteydelser; der henviser til den snaevrere forbindelse isaer mellem turisme og den offentlige sektor, som begge udgoer en integrerende del af handelssystemet som helhed; der endvidere henviser til, at en raekke tjenesteydelser paa turistomraadet, som maa vaere tilpasset efterspoergslen, boer indgaa i et handelssystem, der er i overensstemmelse med saerpraegene ved det paagaeldende geografiske omraade,

C. der henviser til, at forbindelserne mellem de eksisterende former for regionale handelsforetagender og de faktiske regionale produktionsforhold boer udbygges, og at typiske lokale produkter (landbrugs- og kvaegavlsprodukter, foedevarer, industrielle non-food produkter, haandvaerksprodukter) kan vinde indpas paa nye markeder, hvis de faar passende stoette og PR fra de regionale myndigheder, for hvilke EU boer opstille saerlige programmer med dertil hoerende stoettemidler, men at det maa forhindres, at der indfoeres beskyttelsesforanstaltninger, som begraenser det indre handelsmarked yderligere,

D. der for saa vidt angaar den naert forestaaende indfoerelse af den faelles valuta henviser til, at ingen anden sektor paa samme maade som handelssektoren kan udbrede kendskabet til euroen; der boer derfor ivaerksaettes faelles foranstaltninger med henblik paa den information, som handelssektoren skal give forbrugerne, og paa den uddannelse, der forinden boer gives til saavel mindre handelsforetagender, virksomheder og erhvervsdrivende i mellemleddet, som de ansatte i forretningskaeder, der saelger foedevarer og non-food-produkter,

E. der henviser til, at udgifterne til indfoerelse af euroen isaer belaster visse handelssektorer, og at disse udgifter er uforholdsmaessig store sammenlignet med andre erhvervsgrene,

1. tilslutter sig i det store og hele den holdning til denne brede sektor, som Kommissionen indtager i groenbogen;

2. beklager imidlertid, at mange af statistikkerne i bilag A er foraeldede, idet de vedroerer begyndelsen af 1990'erne;

3. henviser til, at groenbogen er det foerste dokument, hvor Kommissionen beskaeftiger sig indgaaende med handelssektoren som helhed, som allerede har ydet og fortsat kan yde et stort bidrag paa det oekonomiske og sociale omraade; mener, at sektorens ressourcer og potentiale for laengst burde have vaeret behandlet og analyseret, da den relative undervurdering af sektoren har resulteret i mistede erhvervs- og beskaeftigelsesmuligheder;

4. paapeger, at EU og medlemsstaterne boer laegge stadig stoerre vaegt paa mellemhandlerleddet i betragtning af dets betydning og direkte og indirekte tilknytning til oekonomien i bredere forstand og samfundet, dets foelgevirkninger og muligheder for arbejdsmarkedet, f.eks. i forbindelse med omskoling og paa grund af dets forbindelser til forbrugerne, produktionssystemet, landbruget, haandvaerket, turismen, og miljoeet;

5. kraever, at stoetten til udveksling af erfaringer og informationer og viden om den aktuelle situation inden for detail- og mellemhandlerleddet i EU samt samarbejdet i forbindelse med tilskud til arrangementer viderefoeres og udvides til andre omraader;

6. understreger, at mellemhandlerleddet i den nuvaerende sociale og oekonomiske situation i EF og paa grund af dets omfang kan yde et meget positivt bidrag til jobskabelsen, forudsat at arbejdstagere og arbejdsgivere har den rette uddannelse, og henviser i den forbindelse til behovet for oprettelse af saerlige handelsskoler;

7. mener, at distributionsektoren reelt kan bidrage til en nedbringelse af arbejdsloesheden, hvis den kan skabe stabile og varige arbejdspladser;

8. understreger, at efterspoergslen boer danne grundlaget for udbuddet, og forbrugerens mulighed for at vaelge skal derfor sikres baade hvad angaar salgssteder og produkternes tilgaengelighed.

9. understreger, at det er noedvendigt at sikre, at den vertikale integration paa faellesskabsplan og nationalt plan ikke begraenser forbrugerens valgmuligheder; princippet om aaben og ikke-diskriminerende markedsadgang paa grundlag af konkurrencepolitikken i det indre marked skal gennemfoeres og kontrolleres;

10. stoetter den grundlaeggende tanke, at mellemhandlerleddets eneste formaal er at tilbyde forbrugerne produkter og tjenesteydelser under hensyntagen til markedsaendringer - uden at tilsidesaette skik og brug og forbrugsmoenstre, som er typiske for de enkelte regioner og omraader - og samtidig fremme internationaliseringen af markedet med henblik paa at imoedekomme forbrugernes behov;

11. mener, at SMV'erne inden for mellemhandlerleddet uforholdsmaessigt meget under alt for omfattende regulering, baade som foelge af EF-direktiver og - forordninger og nationale bestemmelser; gaar imidlertid imod dereguleringsforanstaltninger, der skaber usikkerhed om de sociale rettigheder, som arbejdstagerne i denne sektor har, og om forbrugerbeskyttelsen;

12. minder Kommissionen og medlemsstaterne om, at alt for omfattende regulering forringer konkurrencen, idet den favoriserer store kaedeforretninger, der har raad til at betale fagkonsulenter, hvilket SMV'erne ikke har;

13. glaeder sig over, at Kommissionen i groenbogen fremhaever den vigtige og hidtil oversete rolle, som smaabutikkerne og de lokale forretninger kan spille med hensyn til bevarelse eller forbedring af livskvaliteten i landdistrikterne, bycentrene og byomraaderne, uden hvilken den oekonomiske udvikling i alle dens aspekter (saasom opretholdelse af et konkurrencedygtigt landbrug, oekonomisk diversificering og udvikling af turisme), isaer i de fjerntliggende oeomraader og bjergomraaderne, uundgaaeligt vil vaere i fare; understreger den vigtige sociale rolle, smaabutikkerne og de lokale forretninger spiller i landdistrikterne og afsidesliggende omraader samt det bidrag, de baade direkte og indirekte yder til skabelse af arbejdspladser og fremme af den oekonomiske og sociale samhoerighed saavel paa land som i by; mener, at der boer traeffes de noedvendige foranstaltninger til at forhindre, at detailhandelen forsvinder og med henblik herpaa til at genoprette balancen mellem store og smaa forretninger;

14. konstaterer imidlertid, at opretholdelsen af en handelssektor af denne art forudsaetter, at detailhandelen bliver tilstraekkeligt konkurrencedygtig, dvs. bliver i stand til at opfylde forbrugernes behov og de gaeldende handelsvilkaar;

15. mener derfor, at medlemsstaterne med alle midler boer fremme moderniseringen af detailhandelen (stoette til anskaffelse af udstyr og uddannelse i de nye teknologier; tilskyndelse til oprettelsen af salgssteder og indkoebsforeninger og forsoeg paa at udarbejde en bedre forsyningspolitik; oprettelse af multiservicecentre);

16. er af den opfattelse, at elektronisk handel er langt det bedste middel til at skabe adgang til afsidesliggende regioner, og anmoder Kommissionen om at fremme den teknologi og den infrastruktur, der er noedvendig for at udvikle den elektroniske handel i navnlig disse regioner;

17. fastslaar, at indfoerelsen af nye teknologier inden for handelssektoren ikke maa ske paa bekostning af arbejdspladser og understreger, at det er noedvendigt at tilpasse forbrugerbeskyttelseslovgivningen til de forandringer, der for oejeblikket sker i sektoren for distribution af varer og tjenester;

18. konstaterer, at naerbutikkerne forsvinder baade fra visse bykerner og fra forstaederne, hvilket har uheldige foelger i form af forringet livskvalitet, oeget marginalisering og usikre forhold for borgerne i visse kvarterer samt forurening som foelge af forbrugernes befordring fra byernes centrum til storkoebscentrene i udkanten af byerne;

19. understreger, at handel paa tvaers af graenserne med stoette gennem programmer for samarbejde paa tvaers af graenserne (Interreg II), giver isaer de omraader, der ligger fjernt fra Unionens centrum, enorme muligheder, som kan bidrage afgoerende til det oekonomiske samarbejde med skabelse af faelles SMV'er og dermed til den oekonomiske og sociale samhoerighed i de paagaeldende omraader;

20. opfordrer, med henblik paa at sikre, at anerkendelsen af den lokale forretnings betydning for oeget oekonomisk og social samhoerighed, som belyst i Kommissionens groenbog om handel, foelges op af konkrete foranstaltninger, Kommissionen til:

- at tilskynde medlemsstaterne til i stoerst muligt omfang at goere brug af strukturfondenes muligheder (i forbindelse med midtvejsrevisionen af maal nr. 1 og nr. 5b, den nye programmeringsperiode (1997-1999) for maal nr. 2 og i forbindelse med EU-initiativerne Urban, SMV, Interreg og Leader II) for at finansiere initiativer med henblik paa at udvikle de lokale forretninger baade paa land og i by,

- at gennemfoere en omfattende informationskampagne henvendt til alle beroerte parter for at saette gang i det stoerst mulige antal projekter,

- at soerge for den stoerst mulige udbredelse af de indhoestede erfaringer,

- at finansiere innovative projekter (jf. EFRU-forordningens artikel 10) og at undersoege muligheden for at oprette et europaeisk observationscenter for detailhandelen,

- at sikre, at interventioner til fordel for handelen integreres i en globalt orienteret udviklings- og omstruktureringsstrategi baseret paa integrerede aktionsprogrammer; disse foranstaltninger skal tage hensyn til alle indbyggernes interesser og behov i by og paa land samt i fjerntliggende bjerg- og oeomraader, og sikre deres adgang til markedet;

21. stoetter Kommissionens forslag om en integreret politik for byerne og for udbygningen af en butiksstruktur i landdistrikter og tyndt befolkede omraader; glaeder sig i den henseende over, at myndighederne i visse medlemsstater har rejst kapital til city-indkoebscentre for ved en symbiose mellem oekonomi og byfornyelse at fremme udbygningen af indkoebscentre i bykerner og kommunecentre; foreslaar, at Kommissionen ved at udveksle tanker om saadanne fremgangsmaader stiller forskellige ideer op imod hinanden og paa denne maade faar skabt en mervaerdi;

22. mener, at medlemsstaterne boer soerge for, at opfoerelsen af de stadig stoerre byhandelscentre ikke medfoerer uoprettelige skader paa omgivelserne, isaer de i historiske bycentre;

23. oensker, at der skabes et stadig bedre forhold til og synergieffekt med produktions- og forarbejdningsindustrien, for at forbrugerne kan raade over kvalitativt perfekte produkter, der heller ikke i henseende til sundhed eller hygiejne er noget at udsaette paa, og som forhandles i stadig mere miljoevenlige emballager og distributionssystemer, og finder, at de allerede indfoerte hygiejnedirektiver (HCCP-direktivet) er et velegnet instrument til gennemfoerelse af dette;

24. bifalder ethvert initiativ, forudsat at fordele og ulemper, som kan forbedre miljoeet, staar i et rimeligt forhold til hinanden, og mener, at det er vigtigt at inddrage handel og produktion i bestraebelserne paa at skabe et mindre forurenet miljoe for alle borgere med saerlig vaegt paa deres rolle som forbrugere;

25. understreger, at som foelge af forbrugerens stadig stoerre interesse i spoergsmaal vedroerende produktionsmetoderne for foedevarer, miljoeet og beskyttelsen af dyr maa handelssektoren reagere ved at gaa i spidsen og tilskynde producenterne til at tilbyde produkter, der ikke har negative indvirkninger paa sundheden, ved f.eks. at fremme oekologiske produkter og saaledes respektere en ligevaegt mellem oekonomiske interesser og sundhedsbeskyttelse;

26. understreger, at handelssektoren ogsaa maa gaa i spidsen, hvad angaar begraensningen af produktemballage, saerlig i forbindelse med transport, og saaledes medvirke til at forbedre miljoebetingelserne som led i affaldspolitikken;

27. understreger, at maerkningen af varerne boer indeholde et umiddelbart, klart og forstaaeligt budskab, og det er derfor noedvendigt at ensrette de forskellige eksisterende symboler for at undgaa forvirring og at vedtage en forenklet faellesskabsordning;

28. minder om, at handelssektoren i alt vaesentligt udgoeres af SMV'er, og at disse inden for EF-lovgivningen og den nationale lovgivning paa dette omraade spiller en ikke mindre vigtig rolle end i nogen anden erhvervssektor domineret af SMV'er;

29. glaeder sig over, at Kommissionen i groenbogen er meget opmaerksom paa de foelger, indfoerelsen af euroen har for handelen, og understreger samtidig, at handelen kan spille en vigtig rolle ved at informere forbrugeren om og fremme accepten af euroen; stoler paa, at Kommission derfor under forberedelsen af indfoerelsen af den faelles valuta tager tilboerligt hensyn til de beroerte sektorers bekymringer og synspunkter;

30. understreger vigtigheden af at sikre, at SMV'er indenfor handelssektoren faar gavn af de mange eksisterende SMV-programmer og -tiltag, saaledes at de ikke kun kommer de vareproducerende erhverv til gode;

31. paapeger, at der bl.a. paa baggrund af udviklingen inden for den elektroniske handel maa etableres bedre forbindelser mellem handelssektoren og bankvaesenet; bemaerker, at ingen anden oekonomisk sektor i dag frembyder saa mange muligheder som handelssektoren som helhed; mener, at banker, finansieringsinstitutioner og kreditinstitutter ved hjaelp af relevante kreditfaciliteter boer stoette moderniseringen og den kvantitative og kvalitative vaekst inden for denne sektor, som mere end nogen anden sektor kan bidrage til at loese beskaeftigelsesproblemerne;

32. kraever fuld anerkendelse af, at handelssamarbejde, baade horisontalt og vertikalt, bidrager til at fremme vaekst og udvikling i de smaa og mellemstore virksomheder i handelssektoren;

33. tager positivt imod det nye direktiv om fjernsalg, da det er noedvendigt at tilpasse de gaeldende faellesskabsbestemmelser til udviklingen af nye teknologier, som muliggoer tilvejebringelsen af nye handelsaktiviteter (fjernsalg) gennem elektronisk betaling; anmoder Kommissionen om at aendre henstilling 88/590/EOEF af 17. november 1988 om betalingssystemer og kreditkort ((EFT L 317 af 24.11.1988, s. 55.)) og henstilling 87/598/EOEF af 8. december 1987 om en europaeisk adfaerdskodeks for elektronisk betaling (forbindelserne mellem penge- og finansieringsinstitutter og handlende/tjenesteydere samt forbrugere) ((EFT L 365 af 24.12.1987, s. 72.)) til bindende retsbestemmelser;

34. anmoder om regelforenkling og lettelse af de administrative byrder inden for statistikker, saaledes at man faar et mere enkelt system; dette er ogsaa noedvendigt af hensyn til den endelige momsordning, hvor udligningsmekanismen er baseret paa statistiske oplysninger om varestroemme mellem medlemslande;

35. beklager, at der ikke henvises til vigtigheden af handelsselskaber og - agenter, som dog staar for over 50% af handelen og fremtidig kan spille en endnu stoerre rolle, hvis deres funktion erkendes og stoettes;

36. anmoder om, at Kommissionen spiller en mere udfarende rolle over for ulovlige handelshindringer, der vedtages i de enkelte medlemsstater;

37. mener, at Kommissionen i sin groenbog ikke har vaeret tilstraekkelig opmaerksom paa behovet for at godkende »oprindelsesprincippet« i forbindelse med moms med henblik paa at eliminere noedvendigheden af adskilte fortegnelser over »interne« og »eksterne« transaktioner, som udgoer en stoerre byrde for SMV'erne end for store virksomheder;

38. haaber, at Udvalget for Handel og Distribution, som raadgiver Kommissionen, ogsaa fremover vil vaere repraesentativ for den heterogene sektor, det repraesenterer;

39. henviser til, at den fremtidige udvikling af handelen ikke kun er betinget af de i groenbogen fremsatte synspunkter, men ogsaa af lovgivningen og Kommissionens konkurrencepolitik, og at det agter at tage stilling til en raekke af disse aspekter i forbindelse med groenbogen om vertikale aftaler inden for Den Europaeiske Unions konkurrencepolitik;

40. henviser til behovet for at stoette handelen i forbindelse med de nye informationssystemer, f.eks. udviklingen af den elektroniske handel;

41. opfordrer Kommissionen til at stoette handelen i forbindelse med indfoerelsen af euroen;

42. understreger dynamikken i handelssektoren, som ikke alene er begraenset til fysisk distribution af varer og tjenesteydelser, men ogsaa omfatter den samlede engros- og detailhandel i alle dens former;

43. kraever en virkelig forenkling af EF-lovgivningen med henblik paa at forbedre det driftsmaessige, administrative og oekonomiske miljoe for virksomhederne, navnlig de smaa og mellemstore virksomheder, som er saa talrigt repraesenteret og spiller en saa vigtig rolle inden for handelssektoren og alle oevrige oekonomiske sektorer;

44. oensker, at forbrugersammenslutningerne og de forskellige handelskategorier paa EF- og nationalt plan gennem deres respektive brancheorganisationer faar stadig stoerre indflydelse paa de kommende afgoerelser og retningslinjer for sektoren;

45. fastholder, at der inden to aar efter vedtagelsen af denne betaenkning boer udarbejdes en hvidbog om handel, som Europa-Parlamentet ogsaa anmodede om i sin ovennaevnte i beslutning af 24. april 1997 om koordineringen af aktiviteterne til fordel for de smaa og mellemstore virksomheder (SMV) og haandvaerksfagene;

46. opfordrer Kommissionen til at fremsaette forslag om regulering af vaeksten i de store indkoebscentres handel, saaledes at der sikres en gnidningsloes og afbalanceret vaekst, og at det sikres, at smaa forretninger med deres saerlige lokalpraeg ikke udelukkes fra den igangvaerende aendringsproces;

47. understreger, at det boer vaere et faelles maal for engroshandlen og detailhandlen at saelge sikre kvalitetsvarer til rimelige priser;

48. understreger den kulturelle funktion af handelen, som navnlig boer fremmes via de forskellige universiteter, fagskoler, forskning- og informationsinstitutter og oekonomiske tidsskrifter, isaer med henblik paa at fremme beskaeftigelsen i sektoren;

49. opfordrer til stoerre udbredelse af de elektroniske betalingssystemer inden for mellemhandlerleddet (kreditkort, debitkort osv.) med henblik paa at begraense omfanget af kontanter i forretninger og supermarkeder, som er udsat for kriminelle overfald, af hensyn til de handlendes og forbrugernes sikkerhed; dette kan dels ske ved nedsaettelse af afgifterne paa de enkelte elektroniske betalingstransaktioner og dels ved opfordring til banker og finansinstitutter om at begraense omkostningerne i forbindelse med udstedelse og anvendelse af betalingskort, saaledes at alle salgssteder tilskyndes til at acceptere dem, og forbrugerne anspores til at anvende dem;

50. anmoder om, at den rolle, handelen vil spille for udbredelsen af den faelles moent faar topprioritet; bemaerker, at forbrugerne kommer til at stifte bekendtskab med euroen paa salgssteder for mellemhandlerleddet og servicevirksomheder paa markedet (hoteller, rejsebureauer, restauranter, vaerksteder, barer osv.); mener derfor, at den teknologiske udvikling inden for handelssystemet skal stoettes med passende programmer og midler til at lette omstillingen af regnskabssystemerne og ved oprettelse af tekniske arbejdsgrupper med deltagelse af handlende, industriproducenter samt producenter af kasseapparater og edb-systemer;

51. understreger maerkevareindustriens vigtige rolle for produktions-, distributions- og forbrugskaeden og det bidrag, den kan yde til en kvalitativ og kognitiv forbedring af produkter bestemt til den endelige forbruger; dette kan opnaas gennem stadig taettere systematiske og vedvarende kontakter med de forskellige handelsforetagender, bl.a. via de forskellige institutioner og faellesprojekter (ECR, EDI, stregkodning osv.), der arbejder hen imod det faelles maal at varetage forbrugernes interesser bedst muligt;

52. understreger, at det er af afgoerende betydning at forbrugerne sikres mulighed for direkte klageadgang i tilfaelde af tvistemaalsager for at muliggoere et retfaerdigt sagsforloeb i forbindelse med graenseoverskridende koeb;

53. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen.