ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (86) 1 71 
 
 
 
Vol. 1986/0 063 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), t his file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februa r 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 v om 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
K0M(86) 171 endelig udg.
B ru xelles, den 3. a p ril 1986
(Meddelelse t i l  Rådet fra  Kommissionen)
K0M(86) 171 endelig udg.

M O N E TÆ R E  O G  FINANSIELLE FORBINDELSER M E D  JAPAN
I .  INDLEDNING
Japans betydning i verdenshandelen har igennem de senere I r  været stigende, øg  
nu begynder landet også at s p ille  en større r o lle  p i det monetære og fin a n s ie lle  
område. På det monetære område er yenkursen, selv o m  yen'en kun anvendes r e la tiv t  
lid t- i verdenshandelen, blevet en betydningsfuld kurs i det in te rn atio n a le Monetsre  
system, både på grund af dens indvirkning på handelen og på grund af Japans voksende  
betydning på det fin a n s ie lle  område og fo r de in te rn atio n a le kapitalstrøuuue. Ven'ens  
betydning i det in te rn atio n a le monetære system v i l  fo rts a t t ilt a g e , eftersom bade  
udviklingen på yenmarkederne og pres fra  udenlandske myndigheder har b e v irk e t, at  
de japanske myndigheder har b es lu ttet at øge yen'ens in te rn atio n a le r o lle , og  
denne p o litik  b liv e r stadig mere virkningsfuld under indtryk af begivenhederne og 
som  følge af lib e ra lis e rin g e n . På det fin a n s ie lle  område har det mest iøjnefaldende  
træk i de senere år været de japanske bankers og andre japanske fin a n s ie lle  in s t i­
tutioners stigende betydning på de in tern atio n ale markeder. De japanske bankers  
udenlandske aktiv e r er nu verdens s tø rs te , og de japanske fin a n s ie lle  in s titu tio n e r  
rangerer i toppen af den in tern atio n ale handel m ed væ rdipapirer. Japan er endvidere  
blevet verdens største enkelteksportør af k a p ita l, og japanernes køb og salg af  
væ rdipapirer på det nationale og in tern atio n ale marked er blevet en afgørende  
fakto r i den videre udvikling på disse områder.
Det japanske frem skridt på disse områder har im id le rtid  i en række henseender  
givet anledning t i l  bekymring blandt Japans partnere. Japan har a ltid  været tilb a g e ­
holdende m ed fu ld t ud at påtage sig det ansvar, der er forbundet m ed landets øgede  
in te rn atio n a le r o lle , og der har været en tendens t i l  kun at koncentrere sig o m  
in te rn atio n a le begivenheders konsekvenser for Japan. Efterhånden som  Japans ind­
flyd else og betydning t ilta g e r  pi de in te rn atio n a le monetære og fin a n s ie lle  marke­
d er, er det im id le rtid  også nødvendigt, at landet indtager en bredere, mere in tern a­
tio n a l holdning. Der er også bekymring fo r , at der v i l  opstå problemer, der ligner  
dem, der har været omkring Japans udvikling t i l  en væsentlig partner i varehandelen,  
dvs. ulighed i adgangen t i l  hinandens markeder. Det er blevet fre m fø rt, at Japan  
nu fø lg er sam m e s tra te g i inden for fin a n s ie lle  tjen esteyd else r, som  landet anvendte  
under sin udvidelse af vareeksporten; der er sket en voldsom ekspansion i de japan­
ske fin a n s ie lle  in s titu tio n e rs  eksterne a k tiv it e t e r , samtidig m ed at udenlandske  
fin a n s ie lle  in s titu tio n e r i praksis kun vanskeligt har kunnet få adgang t i l  de  
japanske fin a n s ie lle  markeder. Med yen'ens stigende in te rn a tio n a lis e rin g  er de  
japanske banker endvidere -  som  resu ltat af udenlandske penge- og fin an sierin g s­
in s titu tte r s  begrænsede adgang t i l  yenmarkederne -  bedst placeret m ed henblik  
på at udføre transaktioner i yen på de in tern atio n ale markeder.
Samtidig m ed at Japan i stigende grad har m anifesteret sig som  et af de væsentligste  
fin a n s ie lle  centre, har det in tern atio n ale monetære og fin a n s ie lle  system været  
under pres. D e flydende kurser har ikke givet den s t a b ilit e t  e lle r  e ffe k tiv e  t i l ­
pasning, der kunne forventes, og kurserne har været stærkt svingende og har i  
lange perioder været ude af t r i t .  Dette har affø d t både aktioner fra  myndighedernes  
side og d rø fte ls e  af kurssystemets virkemåde m ed mulighed fo r , at der opnas enighed  
o m  forbedring af de nuværende ordninger. Også problemerne omkring ulandenes gælds­
byrde har tru e t det in te rn atio n a le fin a n s ie lle  systems s t a b i li t e t ,  der hele tiden  
skal overvåges og tilp a s s e s . Endvidere kan den hurtige teknologiske udvikling  
på de fin a n s ie lle  markeder og in tern atio n aliserin g en  af markederne give anledning  
t i l  problemer m ed kontrol og tils y n , efterhånden som  de skarpe grænser mellem  
markederne opblødes.

-  2 -
Dette kunne tyde på, at der er behov fo r snæver koordinering på in te rn a tio n a lt  
plan. En sådan fin d er allered e sted i fo rs k e llig e  m u ltila te ra le  og in tern atio n ale  
forsam linger. Mens både Fællesskabet og Japan har veludviklede b ila te r a le  fo rb in ­
delser med USA, har deres indbyrdes b ila te ra le  forbin delser im id le rtid  været  
r e la tiv t underudviklede. I betragtning af Japans og den japanske valutas stadig  
mere betydningsfulde r o lle , og de japanske fin a n s ie lle  in s titu tio n e rs  vægt i  
det in te rn atio n a le fin a n s ie lle  system, burde Fællesskabet søge at udvikle bedre  
b ila te ra le  forbin delser på disse områder, ikke b lo t fo r at d rø fte b ila te ra le  
problemer, m en også for at øge den gensidige konsultation og samarbejdet o m  de  
mere vidtrækkende problemer i forbindelse m ed det in te rn a tio n a le  monetære system.
I I .  Fællesskabets forbin delser m ed Japan
Fællesskabets nuværende forbin delser m ed Japan har navnlig været koncentreret  
o m  handelsspørgsmål og Fællesskabets vedvarende og stigende handelsunderskud  
over fo r Japan. Disse spørgsmål har været taget op hvert halve år på de "konsul­
ta tio n e r på højt p lan ", der siden 1972 har været det egentlige forum fo r d r ø fte l­
ser af økonomiske og erhvervsmæssige spørgsmål mellem Japan og Fællesskabet.
D e er blevet suppleret m ed såvel d rø fte ls e r i udvalget for udvidelse af handelen  
og nylige møder mellem kommissionsmedlemmer og japanske m inistre som  regelmæssige  
kontakter mellem tjenestemænd og besøg på højt plan. Selv o m  hovedemnet for disse  
kontakter a ltid  har været spørgsmålet o m  uligevægten i samhandelen, har der også  
været bredere d rø fte ls e r af økonomisk p o litik  og fin a n s ie lle  spørgsmål, navnlig  
for så vid t som  de havde forbindelse t i l  spørgsmålet o m  uligevægten i samhandelen.
Fællesskabet har inden for disse rammer tid lig e r e  re tte t form elle henvendelser  
t i l  Japans regering o m  spørgsmålet o m  åbning af det japanske marked for europæ­
iske fin a n s ie lle  tjen esteyd else r. Dette skete fø rste gang i december 1981 i  
form af en "ønskeseddel" udarbejdet e fte r nøje høring af medlemsstaterne. Denne  
"ønskeseddel" blev ændret i november 1982 og i a p r il 1984 og blev fo rts a t d rø fte t  
m ed de japanske myndigheder under de regelmæssige konsultationer og møder.
S o m  et resu ltat af b ila te r a le  forhandlinger mellem USA og Japan bebudede  
de japanske myndigheder i 1984 en række fo ra n s ta ltn in g e r, der sku lle øge  
yen'ens in te rn atio n a le r o lle , og som  også v i l l e  ændre rammerne fo r udenlandske  
bankers og fin a n s ie lle  in s titu tio n e rs  virksomhed på det japanske marked.
Dette og den in d fly d e ls e , U SA  åbenbart kunne udøve på Japan, fø rte  i medlems­
staterne t i l  fry g t fo r , at de k v a lifik a tio n s k r ite r ie r , der var forhandlet  
m ed USA fo r de amerikanske fin a n s ie lle  in s titu tio n e r i Japan, i praksis ikke  
i sam m e grad v i l l e  gælde for europæiske fin a n s ie lle  in s titu tio n e r, der havde  
en anden stru ktu r end de amerikanske. S om  følge heraf blev der på b ila te r a lt  
plan mellem medlemsstaterne og Japan indledt en række fin a n s ie lle  forhandlinger^,  
der forløb p a r a lle lt m ed de fo rts a tte  d rø fte ls e r mellem U SA  og Japan. Disse fo r­
handlinger (med Det forende Kongerige og Forbundsrepublikken Tyskland og lid t  senere  
m ed Frankrig og Ita lie n )  var koncentreret o m  specifikke b ila te r a le  spørgsmål

-  3 -
m ed henblik p i at s ik re , at mulighederne for de fin a n s ie lle  in s titu tio n e r  
fra  den pågældende medlemsstat ikke v i ll e  b liv e  fo rrin g e t som  følge af ud­
viklingen på de japanske markeder. Kommissionen indledte på sin side b ila te ­
rale d rø fte ls e r m ed Japan af mere generel a r t , idet de drejede sig o m  mulig­
hederne som  helhed fo r fin a n s ie lle  in s titu tio n e r på det europæiske og japan­
ske marked og forbindelserne mellem Japan og Fællesskabet på det monetære  
og fin a n s ie lle  område.
Den re la tiv e  mangel på tilfr e d s s tille n d e  re s u lta te r i forbindelse m ed  
"ønskesedlerne" og det fo rhold, at der d e re fte r blev indledt p a r a lle lle  
b ila te r a le  forhandlinger mellem medlemsstaterne og Japan, skyldtes en række  
fa k to re r. B l.a . fandt d rø ftelsern e o m  de fin a n s ie lle  tjen estyd elser funda­
mentalt set sted inden fo r rammerne af drøftelsen af de videre handelspro­
blemer med Japan, hvor interessen i hovedsagen var koncentreret o m  handels­
spørgsmål især fo r ind u strivarers vedkommende. Desuden har japanerne a ltid  
fo retrukket at forhandle på grundlag af gensidighed, som  ud fra  deres syns­
punkt bedst kunne opnås gennem in d iv id u e lle  forhandlinger m ed medlemsstaterne.
Medlemsstaternes in d iv id u e lle  forhandlinger v i l  im id le rtid  ikke nødvendigvis  
føre t i l  de bedste re s u lta te r fo r Fællesskabet. Hver af de medlemsstater,  
der har indledt forhandlinger m ed Japan, har ganske v is t udsigt t i l  at opnå  
en vis begrænset adgang t i l  de japanske markeder fo r sine in s titu tio n e r,  
især hvis der ligeledes har været et japansk problem m ed adgang t i l  den  
pågældende medlemsstats markeder, m en Japan har i praksis kunnet opfylde  
in d iv id u e lle  medlemsstaters ønsker på et skræddersyet grundlag uden v irk e lig  
at åbne s it marked i alm indelighed. O m  end a lle  således te o re tis k  set har  
mulighed for at opnå skræddersyede løsninger på grundlag af b ila te ra le  fo r­
handlinger, såsom forhandlingerne mellem U SA  og Japan, betyder fo rs k e llig -  
artetheden af de fin a n s ie lle  in s titu tio n e r i de fo rs k e llig e  lande i praksis  
o fte , at skræddersyede løsninger kun er e ffe k tiv e  fo r in s titu tio n e rn e  i  
det land, der har forhandlet dem. Selv o m  de skræddersyede løsninger måske  
anvendes mere g e n e re lt, har de stadig ikke udgjort et v ir k e lig t pres på  
Japan fo r at opnå en lig e  så god adgang t i l  dets markeder, som  de japanske  
in s titu tio n e r har t i l  de europæiske markeder. D e in d iv id u e lle  medlemstatsfor­
handlinger har mindsket Fællesskabets muligheder fo r at lægge pres på Japan  
m ed hensyn t i l  at efterkomme Fællesskabets anmodninger og m edført, at Japan  
har kunnet bevare sin stærke position ved at s p ille  på den konkurrence,  
der utvivlsom t eksisterer mellem medlemsstaternes fin a n s ie lle  in s titu tio n e r  
på verdensmarkederne, således at fællesskabspositionen generelt er blevet  
svækket.
Inden fo r fin a n s ie lle  tjenesteydelser og adgang t i l  yenmarkederne har Fælles­
skabet således haft forholdsvis ringe succes i sine forbin delser m ed Japan.  
Også mere generelt m ed hensyn t i l  de monetære forbin delser har Fællesskabet  
haft ringe in d flyd else på Japan og den japanske p o lit ik , især sammenholdt  
m ed det pres, som  de amerikanske myndigheder fra  tid  t i l  anden har været  
i stand t i l  at udøve. Efterhånden som  Japan b liv e r en stærkere fakto r på  
det monetære og fin a n s ie lle  område, er der im id le rtid  behov fo r at udvikle  
forbin delser på en bredere basis mellem Fællesskabet og Japan, hvori der  
også kan indgå specifikke spørgsmål såsom re la tiv  adgang t i l  hinandens f i ­
n an sielle markeder. Forbindelserne m å  således udvikles t i l  også at omfatte  
sådanne bredere spørgsmål som  Fællesskabets og Japans respektive r o lle r  i  
det in te rn atio n a le monetære system og m ed hensyn t i l  den in te rn a tio -

-  4 -
nåle udvikling pi det fin a n s ie lle  område. Ved udviklingen af forbin delser  
m ed Japan på det monetære og fin a n s ie lle  område er det t i l l i g e  nødvendigt,  
at Fællesskabet gør sig gældende m ed hele sin vægt, fo r kun på det grundlag  
kan Fællesskabet gøre sig forhåbninger o m  at opnå re e lle  virkn in g er.
Udviklingen af fo rbin delser på fællesskabsplan er ikke nødvendigvis ensbe­
tydende med, at de enkelte medlemsstater ikke længere kan^føre b ila te ra le  
d rø fte ls e r m ed Japan o m  spørgsmål, der berører dem, men sadanne in d iv id u e lle  
d rø fte ls e r v i ll e  b liv e  s ty rk e t, hvis de fandt sted inden fo r rammerne af  
en samlet holdning t i l  Japan på fæ llesskabsplan, baseret på en nær samordning  
mellem medlemsstaterne.
I I I .  Monetære forbin delser
D e monetære forbin delser mellem Fællesskabet og Japan kan betragtes ud fra  
såvel en b ila te r a l som  en m u ltila te ra l synsvinkel. Det v ig tig s te  aspekt ved  
de monetære forbin delser er valu taku rsfo rh o ld et, som  er af afgørende betyd­
ning fo r styringen af såvel de handelsmæssige som  de fin a n s ie lle  re la tio n e r.
Set fra  et b ila te r a lt  synspunkt er valutakursforholdet mellem Fællesskabet  
og Japan svagt. Der har i begge områder været en alm indelig tendens t i l  at  
betragte kursforholdet t i l  dollaren som  det v ig tig s te , således blev^der  
f.e k s . ved indgåelsen af G-5 a fta le n  fra  september 1985 fokuseret på fo r­
holdet mellem dollaren og a lle  andre valutaer som  helhed. Dette har im id le rtid  
fø rt t i l  en s itu a tio n , hvor værdien af yen i forhold t i l  fæ llesskabsvaluta­
erne ikke har u d viklet sig selvstæ ndigt, m en udelukkende været et resu ltat  
af udviklingen i de respektive valutaers forhold t i l  d o lla ren . Dette har  
mindsket betydningen af valutakurserne som  p o te n tie lle  m idler t i l  at ju stere  
forholdet mellem de to områder. Der v i l  næppe kunne skabes et t i l f r e d s s t i l ­
lende grundlag fo r samhandelen mellem FællesskabetQ O g Japan, fø r der er et  
hensigtsmæssigt valutakursforhold mellem de to omrader. I denne henseende  
er det nødvendigt, at de japanske myndigheder, som  næsten udelukkende har  
opmærksomheden r e tte t m od forholdet mellem yen og d o lla r , ændrer holdning,  
og Fællesskabet burde forsøge at påvirke de japanske myndigheder, således  
at de i højere grad anerkender betydningen af forholdet mellem yen og  
EF-valutaer som  et yderst v ig tig t element i de b ila te r a le  re la tio n e r mellem  
de to områder. D e p a r a lle lle  u d viklin ger fo r henholdsvis yen og EF-valutaer  
siden begyndelsen af 1985, sæ rlig over fo r d o lla re n , burde give anledning  
t i l  d rø fte ls e r mellem Fællesskabet og Japan.
De t_2nternat lonaj_e_\/al_ut a system
Også ud fra  en m u ltila te ra l synsvinkel er forholdet mellem yen og E C U  af  
væsentlig betydning. Valutakurssystemet har ikke fungeret t ilfr e d s s tille n d e .  
Svingende valutakurser har g jo rt in te rn a tio n a l handel og investering  
vanskeligere, og fe j ljustered e valutakurser har fø rt t i l  vedvarende beta­
lingsbalanceuligevæ gte, som  igen tru e r det in te rn a tio n a le  handels-^og  
valutasystem. Skønt Fællesskabet gennem EMS'en har forsøgt at undgå nogle  
af de værste fø lg e v irk n in g e r, har det ikke været i stand t i l  at undgå  
følgerne af den manglende s t a b i li t e t ,  der har præget andre v a lu ta e r. Af  
denne årsag har Kommissionen a ltid  g jo rt sig t i l  talsmand fo r en vis grad  
af m u ltila te ra l styrin g af valutakurssystem et. Valutakursændringernes  
følg evirkn in g er fo r økonomien er a lt fo r omfattende t i l ,  at m an kan  
ignorere dem  e lle r  acceptere, at valutakursniveauet udelukkende betinges

-  5 -
af de økonomiske og fin a n s ie lle  u d viklin g er. Det er væ sentligt ikke blot 
fo r de enkelte landes økonomier,, m en også fo r det in te rn a tio n a le  valuta­
system, at valutakurserne inkorporeres fu ld t ud i de v ig tig s te  industrilandes  
økonomiske p o lit ik . Eftersom valutakurserne ligeledes er den fundamentale  
økonomiske variab el i relationern e mellem landene, burde de gøres til 
genstand fo r gensidige in te rn atio n a le d rø fte ls e r.
Under de seneste in te rn atio n a le d rø fte ls e r har de japanske myndigheder varet  
r e la tiv t tilbageholdende m ed hensyn t i l  yd erlig ere in s titu tio n e lle  udvik­
lin g er i det in te rn atio n a le valutasystem. De er ikke in d s t ille t  på at  
acceptere målzoner e lle r  anvendelsen af valutakurser som  o b jektiv in d ik ato r;  
de ønsker ikke noget automatisk konsultationssystem og er ikke po sitive  
over fo r tanken o m  større o ffen tlig h ed  i overvågningsproceduren. E fter  
G-5-mødet i september 1985 accepterede Japan im id le rtid  i erkendelse af  
risikoen fo r øget protektionism e fra  USA's side -  fu ld t ud en a fta le  o m  
valu taku rsju sterin g . H isto risk har Japan fa k tis k  a ld rig  været t ilb ø je lig  
t i l  at føre en la is s e z -fa ir e -p o litik  på valutakursområdet, og p o litik e rn e  
har været meget mere in d s t ille t  på at finde frem t i l  en vis grad af styring  
af valutakurserne, m en kun på u n ila te ra l basis og under hensyntagen t i l  
deres egne p o litis k e  mål fo r yen. Større gensidig kontakt mellem Fællesskabet  
og Japan på et b ila te r a lt  grundlag kunne føre t i l  bedre fo rstå els e fo r  
behovene fo r en forbedring af den måde, hvorpå det flydende valutakurssystem  
fungerer, og bidrage t i l  at videreudvikle det in te rn atio n a le valutasystem  
og påvirke markedsudviklingen. E M S  er ikke blot en in tern  EF-ordning, m en  
en del af og et bidrag t i l  det in te rn atio n a le valutasystem, og m ed yen'ens  
voksende p o te n tie lle  betydning som  en in te rn atio n a l valuta v il et tæ ttere  
samarbejde mellem Fællesskabet og Japan antagelig forbedre udsigterne t i l  
en mere velordnet og s ta b il udvikling på in te rn a tio n a lt niveau.
Yen_02_ECU
Det kan hævdes, at strukturen i det nuværende in te rn atio n a le valutasystem  
indebærer, at der s t ille s  for store krav t i l  US-dollaren. Dollarens domi­
nerende s t illin g  b e v irk e r, at USA's in d e n rig s p o litik  har betydelige fø lg e­
virkninger fo r resten af verden, idet den in d virker på valutakurserne,  
rentesatserne og den in te rn atio n a le lik v id it e t . På den anden side har de  
amerikanske myndigheder haft vanskeligt ved at inkorperere en rim elig  
in te rn atio n a l dimension i deres in d e n rig s p o litik . På længere sig t v i l l e  et  
in te rn a tio n a lt valutasystem , som  hvilede på et bredere grundlag og var  
mindre afhængigt af den amerikanske d o lla r , og som  omfattede fle r e  betydelige  
in te rn atio n a le v a lu ta e r, derfor være ø n skelig t. Myndighederne forsøger i  
ø je b lik k e t m ed s tø tte  fra  U SA  og Fællesskabet at øge yen'ens betydning som  
in te rn atio n a l v alu ta. Også ECU'en anvendes i stadig stø rre udstrækning på  
de in te rn atio n e le markeder, og ECU'en betragtes i stigende grad som  e t Q  
fin a n s ie lt instrum ent, som  repræsenterer Fællesskabets økonomi. Efterhånden  
som  Fællesskabet fu ld fø re r sin egen fin a n s ie lle  in teg ratio n , vi l ECU'en få  
stigende betydning, således v i l  en større fin a n s ie l in te g ratio n  i Fælles­
skabet sideløbende med udviklingen af det interne marked øge behovet for  
s ta b ile  E F-valutakurser, som  igen v i l  reducere betydningen af de enkelte  
landes valutaer i forholdet t i l  tred jelan d e. Det er således sandsynligt,  
at ECU'en som  en kurv bestående af Fællesskabets valutaer v i l  få øget  
betydning som  målestok fo r Fællesskabets valutakurser og som  c e n tra lt  
p o litis k  element i udviklingen af Fællesskabets monetære re la tio n e r t i l  
tred jelan d e.

-  6 -
Et internationalt valutasystem, som hviler pa et bredere grundlag, og hvori  
yen og ECU spiller en større rolle, vil kræve et tæt samarbejde med Japan  
såvel bilateralt som i  de multilaterale fora.
IV. Finansielle forbindelser
Trods de fo ran staltn in g er m ed henblik pi en lib e ra lis e rin g  og afreg u lerin g ,  
der er bebudet siden 1980, især e fte r rapporten i maj 1984 fra  ad hoc-udvalget  
vedrørende y e n /d o lla r, er markedet for fin a n s ie lle  tjenesteydelser i Japan  
stadig meget re g u le re t, segmenteret og is o le re t fra  det in te rn atio n a le marked.
Den stadig større række af beslutninger, som myndighederne har truffet til  
afregulering af markedet, siger mere noget om, i  hvilken udstrækning markedet  
var og stadig er restriktionsfyldt end den er et tegn på virkelig liberalisering.  
De fastsatte tidsfrister for foranstaltninger med henblik op en yderligere  
åbning af markedet er hverken prograssive nok eller tilstrækkeligt nyskabende  
til at fremme udenlandske bankers transaktioner i  Japan.
Hvad angår banksektoren, har de japanske myndigheder ikke le tte t de udenlandske  
bankers muligheder fo r at' trænge ind på de japanske markeder, hvorimod  
japanske banker i vid udstrækning opererer på udenlandske markeder pa relativt lige  
v ilk å r m ed andre banker, og de er i betydelig grad kommet ind på de oversøiske  
markeder, hvor de har vundet markedsandele fra  v e s tlig e  banker. En nyere  
BIS-rapport v is e r, at japanerne fo r fø rste gang har overhalet D e forenede  
S tater inden for in te rn a tio n a l bankvirksomhed. In d t il ultim o september 1985  
havde de japanske banker ydet fle r e  in te rn a tio n a le  lån end amerikanske banker.  
BIS-rapporten v is e r, at ca. 26%  (640 mia USD) af a lle  in te rn atio n a le fordringer  
hos banker, der rapporterer t i l  BIS, var bogført i japanske banker. (De ameri­
kanske bankers fo rd rin g er på 580 mia U SD  udgjorde 23,4% af markedet. Tredje­
pladsen blev besat af de franske banker m ed 8,9%, e fte rfu lg t af de b ritis k e  
m ed 7,4%. D e tyske bankers andel var 6,7% ). F.eks. k o n tro lle re r japanske  
banker i Det forenede Kongerige ca. 22% af a lle  fo r p lig te ls e r /a k tiv e r  hos  
banker, der er e ta b le re t der, og i 1984 tegnede de sig fo r ca. 70% af London-  
markedet fo r væ rdipapirer m ed flydende rentesats (London Floating Rate Note)  
(USA 4,6% ). Dette tå le r  s le t ikke sammenligning med, at a lle  udenlandske banker  
i Japan i sam m e periode tegnede sig fo r 0,97% af a lle  indlån og 3,10% af al  
udlåns- og diskoneringsvirksomhed. For yd erlig ere at vise de japanske bankers  
voksende in te rn a tio n a le  betydning kan det nævnes, at der i 1980 kun var en  
japansk bank blandt verdens 10 største banker, opgjort e fte r a k tiv e r, og 13  
blandt de 50 s tø rs te . I 1985 var ta lle n e  henholdsvis 5 og 18. U SA  har 19 banker  
blandt de 100 s tø rs te , medens der er 26 japanske.
Hvad angår det interne japanske marked, er de udenlandske banker ikke konkur­
rencedygtige på grund af især det lavtfo rren ted e indlånsgrundlag, der er t i l  
rådighed for de japanske banker, og de meget store margener i forhold t i l  
LIBOR og andre rentesater på finansmarkederne, s o m  de tilb y d e r ved udlån. Denne  
særlige fordel gør det m uligt fo r de japanske banker at samle ak tiv e r m ed  
b etyd elig t færre omkostninger end dem, udenlandske banker skal bære. Et  
re s u lta t af dette e r, at praktisk t a lt  a lle  udenlandske banker i Japan i vid t  
omfang opererer som  "off-shore" banker og deres tilsted evæ relse på de japanske  
markeder synes kun at være yderst m arginal.

-  7 -
For at give de udenlandske banker i Japan en rim elig mulighed for at konkurrere  
m ed de japanske banker, er det nødvendigt i betydelig grad at fremskynde fo r­
anstaltningerne m ed henblik pi en åbning af markedet, især hvad angår afregule­
ring af rentesatserne (dette skulle gælde for a lle  in dlån, dvs. a lle  s tø rre l-  
ser/te rm in er, således at rentesatsen b liv e r markedsbestemt i stedet for regule­
r e t ) , og at udvikle et interbankmarked (dvs. bankerne skal være i stand t i l  
a k tiv t at handle m ed hinanden uden s ik kerh e d sstillels e og uden tidsmæssige  
begrænsninger samt m ed et større udvalg af instrum enter). Der er også behov  
for at gøre det m uligt fo r udenlandske banker at rejse yen t i l  en fast kurs  
(dvs. afska ffelse af den v ilk å rlig e  sondring mellem k o rt- og langfristede  
nationale markeder) og at opnå bedre re d is k o n te rin g s fa c ilite te r i den japanske  
nationalbank. S katte- og afgiftsmæssige hindrin ger, f.e k s . kildeskat på lån­
tagning i udlandet i fremmed valu ta, m å  også afskaffes. Alt i a lt kræver oven­
stående indførelsen af et afreg u leret k o rt- og la n g fris te t pengemarked, hvor  
enhver p risfastsæ ttelse er markedsbestemt (e fte r udbud og e fte rs p ø rg s e l),  
hvor m an handler e fte r navn og soliditetsbedømmelse, og hvor ethvert krav  
o m  s ik k e rh e d s s tille ls e  er to ta lt  a fs k a ffe t.
Pi den anden side er der næppe tv iv l om, at bankm iljøet i Tokyo er meget  
konkurrencedygtigt; der er for mange banker i Japan. Der er for ø jeb likk et  
en u tils træ k k e lig  efterspørgsel fra  den o ffe n tlig e  sektor t i l  at efterkomme  
markedsudbudet. I det in tern atio n ale forretningsm iljøs nuværende situ atio n  
v i l  bankerne i stigende grad vende deres opmærksomhed m od mere specialiserede  
gebyrbelagte fo rre tn in g s a k tiv ite te r, og her har de europæiske banker en klar  
konkurrencemæssig fo rd e l. D e er således blandt de banker, der har den største  
e rfarin g  m ed fo rvaltn in g  af p o rte fø lje r og pensionsm idler, m en de har en ret  
begrænset adgang t i l  trust-bankvirksomhed. Der bør træ ffes fo ran staltn in g er  
m ed henblik på at s ik re , at de europæiske bankers grundlæggende fordele ikke  
sættes over styr under liberaliseringsprocessen, som  de japanske myndigheder  
synes at manipulere t i l  fo rd el for deres egne banker. Der er fare fo r , at  
de udenlandske bankers nuværende store konkurrencemæssige fo rd el fo rts a t svæk­
kes, efterhånden som  de japanske fin a n s ie lle  in s titu tio n e r konstant indhøster  
universel bankerfaring i udlandet; efterhånden som  det nationale marked gradvis  
lib e ra lis e re s  og afreg u leres, h vilket er en uafvendelig, m en gradvis proces,  
v il disse banker rep a trie re  deres nyvundne ekspertise og endnu en gang, som  det  
er sket i andre sekto rer, stramme markedskapaciteten t i l  absolut skade for  
den udenlandske konkurrence.
En betydelig hindring fo r de udenlandske fin a n s ie lle  in s titu tio n e rs  mulighed  
for at operere på de japanske markeder skyldes fondsbørs lovens a r tik e l 65.
Denne lov fo rh in d rer nemlig forretningsbankerne i at åbne 100%-ejede f i l i a l e r  
af væ rdipapirselskaber i Japan. Myndighederne lempede fo r n y lig  deres fo rto lk ­
ning af denne a r t ik e l, m en anvendelsen er stadig underlagt et in d iv id u elt  
skøn. Indførelsen af "49,9%-reglen" er helt kosmetisk. Argumentet fo r denne  
a rtik e ls  fuldstændige ophævelse e r, at de japanske banker er i stand t i l  
at tilb y d e  fu ld  service vedrørende bankforretninger og væ rdipapirer, f.e k s .  
i London og på andre europæiske markeder, hvorimod udenlandske fin a n s ie lle  
in s titu tio n e r, hvoraf mange er universalbanker, i praksis nægtes en tils v a ­
rende adgang t i l  de japanske markeder, selv o m  de overholder den lokale bank­
lovgivning.
Kag i^ ta L ^ m a  r kede rne
L ib eraliserin g en  på renteornrådet forløber således yderst langsomt, m en t i l  
gengæld er der opnået bedre resu ltate r m ed lib e ra lis e rin g e n  af kapitalmarkeder­
ne. Udenlandske låntagere (Samurai) har således fået le tte re  adgang t i l  de  
japanske kapitalm arkeder, og Euroyen-obligationsmarkedet er blevet lib e ra lis e r e t.

-  8 -
Tendensen i  Japan er imidlertid gået i  retning af friere adgang til markederne  
for langfristet kapital (aktier og langfristede værdipapirer), medens udviklingen  
har været mere træg på de kortere markeder (selv om den nylige indførelse  
af kortfristede statspapirer er et skridt i  den rigtige retning). Der er  
behov for veludbyggede korte markeder, hvis yen'en skal komme til at spille  
en mere fremtrædende rolle på internationalt plan. Som følge af den stramme  
regulering og styring af markederne findes der imidlertid enten ingen markeder  
for kort kapital i  Japan, eller også er de meget underudviklede.
Mangelen på veludbyggede korte markeder har igennem de seneste år været^den  
væsentligste årsag til, at yen'en ikke har spillet nogen større rolle på  
internationalt plan. Når der ses bort fra aktier og langfristede obligationer  
kan udenlandske investeringer i  yen-aktiver kun forega pa regulerede bank­
konti (medmindre der er tale om officielle udenlandske monetære institutioner)  
eller på det regulerede C-D-marked eller tilbagekøbsmarkedet. Som nævnt oven­
for, findes der ikke noget interbankmarked, de fleste markeder er regulerede,  
og der findes endnu intet etableret marked for statsobligationer eller yen­
denominerede omsætningspapirer. For nylig blev der under liberaliseringspro­
grammet oprettet et bankvekselmarked, men det har hovedsagelig kun betydning  
for japanske importører.
Som følge af mangelen på veludbyggede korte kapitalmarkeder har der for udlandet  
i realiteten ikke været adgang til yen-aktiver, hvilket har ført til, at yen-  
kursen aldrig fuldt ud har afspejlet den japanske økonomis fundamentale styrke.  
Finansielle institutioner i  udlandet og udenlandske institutioner i Tokyo  
har kun ringe eller slet ingen adgang til yen-aktiver eller yen-finansiering.  
Derfor har der heller ikke udviklet sig et internationalt marked for yen  
eller yen-aktiver. En anden følge heraf er, at efterhånden som den internationa­
le anvendelse af yen'en øges i  takt med liberaliseringen af euroyen-markederne  
osv., vil de japanske banker stå langt stærkere ved yen-transaktioner, eftersom  
de i  sagens natur har adgang til yen-aktiver.
Uden nogen liberalisering af de japanske yen-markeder vil udviklingen i  den  
internationale anvendelse af yen'en forløbe meget langsomt, og mulighederne  
for ekspansion vil i  vid udstrækning afhænge af de japanske banker.
1 strømmene
Et af de mest fremtrædende træk ved Japans betalingsbalancesituation er,  
at Japan nu er verdens største kapitaleksportør. Denne kapitaleksport øger  
Japans potentielle indflydelse på de internationale kapitalbevægelser. For  
øjeblikket er der hovedsagelig tale om investeringer i  værdipapirer, specielt  
i  USA. Denne kapitaleksport udligner til dels den uligevægt pi betalingsbalan­
cens løbende poster, som er særlig udpræget netop i Japan og USA. De er også  
et resultat af den mere fundamentale uligevægt i  den japanske og den ameri­
kanske økonomi, hvor den alt for store opsparing i forhold til investeringerne  
i  Japan finansierer den alt for lave opsparing i  forhold til investeringerne  
i USA. Ændringer i  disse kapitalstrømme kunne få virkninger for verdensøkono­
mien og for Europa. Hvis den japanske kapitaleksport således blev ledet væk  
fra USA og over i  EF-valutaer, ville det også kunne påvirke den økonomiske  
aktivitet og valutakurserne i  Europa. Rent bortset fra virkningerne for den  
makroøkonomiske ligevægt, ville ændringer i  den japanske kapitaleksport kunne  
skabe vanskeligheder på andre landes kapitalmarkeder og afføde styringspro­
blemer, der måske kun kunne løses på internationalt plan.

-  9 -
Et væsentligt træk ved den japanske økonomi er, at praktisk taget alle 
transaktioner med udlandet foregår i dollars. Dette gælder bide løbende  
forretninger og kapitaltransaktioner. Der ses ganske vist begyndende tegn  
til en ændring i  denne situation, og yen'en anvendes i  stigende grad inden  
for Japans eksport og ved lån til udviklingslandene, men hvis yen'en skal  
komme til at spille en større rolle i  det internationale monetære system,  
er det nødvendigt at tilskynde til en mere udbredt anvendelse af yen'en  
i  forretningstransaktioner og kapitaltransaktioner.
Et andet vigtigt element er kapitalstrømmenes art og geografiske fordeling.  
Japan bør kunne spille en større rolle over for udviklingslandene, både gen­
gem en forøgelse af den japanske udviklingsbistand, gennem øgede bidrag  
til multilaterale organer og i form af direkte investeringer i udviklings­
landene.
Selv EF importerer kapital fra Japan, navnlig i form af direkte investeringer.  
Japanske, direkte investeringer i  EF rejser imidlertid en række problemer i  
relation til importlandets og Japans respektive fordele herved (lav teknolo­
gioverførsel, investeringer til fremme af japansk import osv.). Desuden er  
der spørgsmålet om gensidig adgang - i  praksis er de udenlandske investerin­
ger i Japan kun af ringe størrelsesorden, og det er vanskeligt at få adgang  
til at købe større aktieposter, overtage virksomheder eller etablere sammen­
slutninger, til trods for den liberalisering, der formelt har fundet sted.
Direkte investeringer i  Japan ville have den fordel for EF, at den europæiske  
industri derved fik adgang til japansk know-how og teknologi. Det er imidler­
tid naturligt, at udenlandske investorer, navnlig små og mellemstore virk­
somheder, foretrækker at gå til banker af samme nationalitet som investorerne  
selv for at få den nødvendige finansielle service til deres investeringer.
I EF bruger såvel amerikanske som japanske firmaer amerikanske og japanske  
banker, der kan tilbyde dem alle former for bank-service. Det samme er ikke  
tilfældet med europæiske virksomheder i Japan. Udenlandske investeringer i  
Japan vanskeliggøres af, at europæiske finansielle institutioner i  Japan  
ikke er i stand til at tilbyde der service, der er nødvendig for at fremme  
direkte investeringsprojekter. Japans tiltrækningskraft som marked for direkte  
investeringer ville blive øget, hvis der fandtes dynamiske, europæiske banker,  
der kunne yde den nødvendige service. Det omvendte ville også være tilfældet  
- nemlig at øget kapital fra Europa til Japan i  form af direkte investeringer  
ville gøre det lettere at skabe et gunstigt klima og et marked for europæisk  
bankservice. Der er således en vis sammenhæng mellem den bankservice, uden­
landske investorer kan opnå, og størrelsen af de direkte investeringer i  et  
land.
V. Konk lusioner
Fællesskabet har ikke udviklet sine økonomiske og finansielle forbindelser  
med Japan tilstrækkeligt. Både Fællesskabet og Japan bestræber sig på at  
udbygge deres bilaterale forbindelser med De forenede Stater. Dette er for­
ståeligt på baggrund af USA's indflydelse på verdensøkonomien og dollarens  
fremtrædende stilling i  det internationale valutasystem. De japanske finan­
sielle institutters voksende rolle inden for international bankvirksomhed  
og på de internationale værdipapirmarkeder og den stadig større rolle, som  
Japan i  de senere år er kommet til at spille som kapitaleksportør, har givet  
Japan større betydning på valuta- og finansområdet.  Denne seneste udvikling

-  10  -
kan desuden vise sig kun at være en begyndelse, efterhånden som japanske  
banker og andre finansielle institutioner ekspanderer og begynder at til­
byde flere og flere finansielle tjenesteydelser, yen'en i  stigende grad  
internationaliseres og styrker sin rolle pi kapital- og valutamarkederne  
og Japans direkte investeringer i  udlandet får større indflydelse på mod­
tagerlandenes produktionskapacitet og teknologi. Det mi erkendes, at Japan  
er nået langt med hensyn til udviklingen af de finansielle tjenesteydelser,  
det kan tilbyde i  den internationale økonomi, og det er meget sandsynligt,  
at dette vil fortsætte.
Der er imidlertid ikke tale om en tilsvarende udvikling i  Fællesskabets  
mulighed for at tilbyde Japan finansielle tjenesteydelser, i Fællesskabets  
adgang til at foretage yen-transaktioner hverken internationalt eller i  
Tokyo, eller i  Fællesskabets muligheder for at påvirke japansk valuta- og  
finanspolitik, i  det mindste i  det omfang den berører Fællesskabet. Det  
er nødvendigt, at Fællesskabet udvikler tætte forbindelser med Japan med  
hensyn til valutakursforhold, bankvæsen og på kapitalområdet med henblik på^  
ikke blot at varetage Fællesskabets interesser, men også for at fremme samråd  
og samarbejde på de områder, hvor Japan og Fællesskabet har fælles problemer  
i relation til det internationale valutasystem.
Fællesskabet bør spille en grundlæggende rolle ved udbygningen af forbin­
delserne med Japan. Dette er vigtigt af mange grunde. For det første er  
Fællesskabets egne ordninger på valutaområdet en del af det bredere inter­
nationale valutasystem og ikke blot en intern ordning for Fællesskabet.
Dette blev allerede erkendt ved koordinationen på fællesskabsplan i  forbin­
delse med de internationale drøftelser om valutaspørgsmål. Den eksterne  
dimension i  Fællesskabets valutakursordninger og den fremtidige udvikling  
af det internationale valutasystem er spørgsmål af fælles interesse for  
medlemsstaterne. Dette gælder ligeledes de bilaterale forbindelser med  
tredjelande, der er en del af et bredere samarbejde på det monetære og  
finansielle område.
For det andet ville Fællesskabets stilling blive styrket både på det brede  
eller generelle plan og på det specifikke plan, hvor Japan ved at forhandle  
individuelt med medlemsstaterne om bilaterale spørgsmål, kan bevare sin  
stærke stilling og således trænge ind på Fællesskabets enkelte markeder uden  
at foretage en faktisk liberalisering af sit eget.
Behovet fo r at styrke Fællesskabets s t illin g  i dets monetære og fin a n s ie lle  
re la tio n e r m ed Japan vokser, efterhånden som  lib e ra lis e rin g e n  af v a lu ta -  
kontrollen og kapitalmarkederne skrider frem i Fællesskabet. Udenlandske  
fin a n s ie lle  in s titu tio n e rs  stø rre indpas på finansmarkederne i de enkelte  
medlemsstater v i l  øge disse in s titu tio n e rs  mulighed fo r at gøre sig gældende  
på samtlige Fællesskabets markeder, efterhånden som  lib e ra lis e rin g e n  videre­
fø res. Fuldstændig lib e ra lis e rin g  af fin a n s ie lle  tjen esteydelser i Fælles­
skabet, som  ved det seneste Luxembourg-forlig blev sat som  et mål, der  
sku lle være nået i 1992, v i l  også gøre det nødvendigt at drage Fællesskabet  
ind i forbindelserne på dette område m ed tre d je la n d e , således som  det  
allered e erkendes i tra kta te n  (a r tik e l 70).

-  1 1  -
Udformningen af en fællesskabspolitik for forbindelserne pi valuta- og  
finansomridet med Japan må have form af en helhedsløsning, både for de  
mere generelle spørgsmål på valutaområdet og de mere specifikke spørgsmål  
på finansomridet.  I denne helhedsløsning bør de målsætninger defineres,  
som Fællesskabet søger opnået i  sine forbindelser med Japan, og de speci­
fikke spørgsmål og ønsker, som Fællesskabet måtte have vedrørende Japans  
internationale rolle, samt skævheden i  de finansielle tjenesteydelser  
mellem Fællesskabet og Japan bør ligeledes indgå. En sådan helhedsløsning  
ville være et nyttigt grundlag for behandlingen af specifikke spørgsmål  
af bilateral karakter mellem de enkelte medlemsstater og Japan. Den ville  
give de enkelte medlemsstaters forhandlinger med Japan fællesskabsdimension.  
Den ville ligeledes rette op på situationen med hensyn til finansielle  
tjenesteydelser ved at hæve disse spørgsmål op på fællesskabsniveau.
Et andet aspekt af Fællesskabets forbindelser med Japan er behovet for en  
bedre styring af udviklingen. Der er således behov for en bedre udveksling  
af oplysninger mellem medlemsstaterne vedrørende udviklingen i  deres for­
bindelser med Japan og den rolle, som japanske finansielle institutioner  
spiller på deres markeder. Dette kunne foregå i forbindelse med de samråd,  
der finder sted i  de bestående fællesskabsorganer, f.eks. Det monetære  
Udvalg. Der er ligeledes behov for en øget styring af europæiske aktiviteter  
på valuta- og finansområdet i  Japan. Kommissionen har allerede i  sin  
seneste meddelelse om forbindelserne med Japan foreslået oprettelse af en  
styringsgruppe, der kan overvåge udviklingen i  forbindelserne mellem Japan  
og Fællesskabet. Denne gruppe kunne blive nyttig under en dialog med japa­
nerne på dette område, ikke mindst med henblik på et tiltag mod en mere  
jævnbyrdig konkurrencesituation.

Tabel 1
Løbende poster
Handelsbalancen
Eksport
Import
Tjenester og overførsler
Langfristet kapital  
Aktiver  
Passiver
Kortfristet kapital  
Fejl og udeladelser  
Sam let balanceJ A P A N  :  Betalingsbalance 1980:-1985
1980 1981 1982
-10.7 4.8 6.9
2.1 20.0 18.1
126.7 149.5 137.7
124.6 129.6 119.6
-12.9 -15.2 -11.2
2.4 -9.7 -15.0
-10.8 -22.8 -27.4
13.1 13.1 12.4
3.1 -1.0 -1.6
-3.1 0.5 4.7
-8.4 -5.4 -5.0m ia $
1983 1984 1985
20.8 35.0 49.3
31.5 44.3 56.0
145.5 168.3 173.9
114.0 124.0 117.9
-10.7 -9.3 -6.7
-17.7 -49.7 -64.8
-32.5 -56.8 -82.1
14.8 7.1 17.3
0.0 -4.3 -0.7
2.1 3.7 3.9
5.2 -15.2 -12.3
1986Tabel 2
Gennemsnitlige månedlige vekselkursindekser
1985 YEN/ECU YEN/USD ECU/USD DK/USD
Januar
Februar
Marts100.0
101.4
102.3100.0
97.5
98.4100.0  
96.3 
96. 1100.0
OG. 2
95.9
April
M a j
Juni97.8
98.3
97.7101.0
100.9
102.0103.2
102.6
104.3102.8 
10 1.8 
103.4
Juli
A ugust
Septem ber95.  
94 .
96.105.
107.
107.110, 
1  13. 
111,108.
113.
111.
Oktober
N o v e m b e r
D ecem b er99.
102.
100.118
124
125119. 
12 1.  
124 ,119
122
126.0
Januar
Februar
Marts99.9
104.2
105.9126.9
137.7
145.0126.9
132.1
136.9129.7
135.9
102.8

Tabel 3 
Yen'ens rolle
Den yen-denominerede japanske handel % 1983
Eksport 3 5.O
Import 3.  o
Yen'ens andel i  de officielle udenlandske valutareserver % 1984
$ 65
DM 12
Yen 5
Udenlandske aktiver i banker i Japan mia $ Sept. 1985
I alt 116.0
heraf yen-denomineret 57.2
Yen'ens andel i eurovalutamarkedeme % Sept. 1985
$ 69
DM 12
Yen 3
ECU 3
Yen'ens andel i  euro-obligationsemissioner % 4. kvartal 1985
$ 63
DM 1 1
Yen 7
Tabel 4
Internationale aktiver hos banker, inddelt efter nationalitet - Sept. 1985
Procentvis
mia $ andel
Jdpan &40 26
USA 580 23
EF 822 33
Belgien 44 2
Luxembourg i  o
Danmark 14 i
Frankrig 221 9
Forbuidsrepublikken Tyskland 165 7
Italien 92 4
Nederlandene 67 3
Spanien 26 1
Det forenede Kongerige 1 e 3 * 7
Irland )
Grækenland ) foreligger ikke  
Portugal )
I alt 2477 100
Kilde :  BIS

Tabel 5
Japan :  Udenlandsk Langfristet kapital 1980-1984
m ia $
19801981198219831984
Kapitaleksport /
Direkte investeringer 2.44.94.53.66.0
Handelskreditter 0.12.73.22.64.9
Lån 2.65.17.98.411.9
Værdipapirer 3.88.89.716.030.8
Andet r 1.41.32.01.83.2
Kapitalimport
Direkte investeringer 0.30.20.40.4-0.0
Handelskreditter -0.0-0.0-0.0+0.0+0.0
Lin -0.2-0.2-0.2-0.0-0.1
Værdi papi rer 13.113.211.914.1 7.2
Andet -0.0-0.1 0.30.20.0
Nettoaktiver i  udlandet
m ia $
1985 1986
1981 1982 1983 1984 skøn prognose
Japan 11253774 120 175
USA 143150106 4-120 -250
Forbundsreoublikken Tyskland 19212128 40 55
Det forenede Kongerige 63718282 85 90

Tabel 6
J A P A N  :  Udenlandske langfristede kapitalst rønnes· fordeling på oitiråder 1984
m ia $
Kapitalimport
Direkte investeringer  
Handelskreditter
Lin
Værdipapirer
A ndetU S A
-0.1 
+ 0.0 
-0.0 
0.7 
0.0E F  -
+0.0
0.0
-0.0
3.4
0.0A ndre Udviklings-  
0ECD-lande landene
+0.0
0.0
-0.0
2.5
0.0-0.0
0.0 
+ 0.0 
-0.8 
0.0A N D R E
-0.0
0.0
0.0
1.3
0.0
Kapitaleksport
Direkte investeringer  
Handelskreditter
Lin
Værdipapirer  
Andet ƒ3.1
0.2
0.4
11.3
0.40.8
0.7
1.6
10.9
0.40.2
1.5
3.4
5.5
0.01.9
2.5
4.6
0.6
0.20.0
0.0
1.9
2.5
2.2
Tabel 7
J A P A N  :  Udviklingsbistand
m ia $
7. af B N I1980
3.4
.321981
3.2
.281982
3.0
.281983
3.8
.331984
4.3
.35