DA Den Europæiske Unions Tidende C 198/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om tekniske tekstiler — drivkraft for vækst (initiativudtalelse)

2013/C 198/03

Ordfører: Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

Medordfører: Ingeborg NIESTROY

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 12. juli 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

"Tekniske tekstiler – drivkraft for vækst"

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer, som vedtog sin udtalelse den 12. marts 2013.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 489. plenarforsamling den 17.-18. april 2013, mødet den 17. april 2013, følgende udtalelse med 172 stemmer for og 6 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1 Den tekniske tekstilsektor, som har oplevet en positiv økonomisk og beskæftigelsesmæssig udvikling i EU, er et eksempel på en traditionel sektor, der er i stand til at genopfinde sig selv og skabe en ny forretningsmodel, der er tilpasset den nye industrielle revolutions behov (mere intelligent, inklusiv og bæredygtig).

1.2 Tekstilmaterialer og -teknologier er nøgleinnovationer, der kan bidrage til at løse en lang række samfundsproblemer. Tekniske tekstiler fungerer som katalysatorer i andre industrier, da de tilvejebringer følgende: — alternative materialer: lette, fleksible, bløde, (multi)funktionelle, slidstærke — nye teknologier: fleksible, vedvarende, alsidige — funktionelle komponenter: pålidelige, multifunktionelle, omkostningseffektive, brugervenlige dele af større teknologiske systemer og løsninger.

1.3 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg henleder Kommissionens og Europa-Parlamentets opmærksomhed på de vigtige succeskriterier, man bør lægge vægt på med henblik på at fremme væksten i denne lovende sektor: — at gennemføre enkle og effektive tiltag på nationalt og europæisk niveau med henblik på at fremme og finansiere teknologisk og ikketeknologisk innovation; — at støtte den indsats, der er nødvendig for at give arbejdsstyrken mulighed for at opgradere sine kvalifikationer og tilpasse sine færdigheder til de voksende markeder (sundhed, byggeri og anlæg, transport, kosmetik etc.); — at indføje en tekstilkomponent i relevante europæiske F&U-programmer med henblik på at fremme udskiftningen af traditionelle materialer, såsom stål og cement, med mere bæredygtige tekstilmaterialer og styrke forskningen i genanvendelsen af disse materialer samt i "CO2-økonomien" (CO2 som en ressource), som er et område i udvikling; — at medregne konsekvenserne af en eventuel stigning i energiomkostningerne for energiintensive virksomheder i EU, der f.eks. arbejder med fremstilling af ikkevævede og blandingstekstiler; — at støtte industrien i at gennemføre livscyklusvurderinger for at påvise produkternes miljømæssige bæredygtighed.

2. EU's tekniske tekstilsektor

2.1 Definition af sektoren og primære markeder

2.1.1 Tekniske tekstiler defineres som tekstilfibre, -materialer og -støttematerialer, som opfylder en række tekniske frem for æstetiske kriterier, selv om begge typer kriterier gør sig gældende for produkter på visse markeder som f.eks. arbejdstøj og sportsudstyr.

Tekniske tekstiler har en funktionalitet, der opfylder en bred vifte af specifikke krav: lethed, modstandsdygtighed, styrke, filtrering, brandhæmning, ledningsevne, isolering, fleksibilitet, absorbering etc.

Takket være fibrenes natur (polyester, polypropylen, viskose, bomuld, kulstof, glas, aramid etc.) og anvendelsen af de mest egnede fremstillingsteknikker (spinding, vævning, sammensnoning, strikning, ikkevævning etc.), herunder færdigbearbejdning (farvning, trykning, bestrygning, laminering etc.), er tekstilproducenter i stand til at frembringe tekstilløsninger, der har de mekaniske, kommunikative eller beskyttende egenskaber, som opfylder slutbrugerens særlige behov.

Dermed afhænger definitionen ikke af det råmateriale, den fiber eller teknologi, der anvendes, men af produktets endelige brugsformål.

Frankfurt-messen, som står for den største handelsmesse for tekniske tekstiler i verden, "Techtextil", har identificeret 12 større markeder (1).

Tekniske tekstiler er en del af et bredere felt, som David Rigby Associates benævner "engineering of flexible materials" (2) (fremstilling af fleksible materialer), og som også omfatter skum, film, pulver, harpiks og plast. De er desuden en vigtig bestanddel af blandingsmaterialer, som kan defineres som en kombination af to eller flere materialer, som er forskellige fra hinanden i form eller sammensætning ofte med en matrice af f.eks. fiber og en forstærkning, som er stærkere end matricen.

2.2 Fakta og tal

2.2.1 EU's tekstil- og beklædningsindustri

Ifølge de seneste skøn fra EURATEX opnåede den europæiske tekstil- og beklædningsindustri i 2011 en omsætning på 171,2 mia. EUR takket være de ca. 187 000 virksomheder, der beskæftiger flere end 1,8 mio. arbejdstagere. Virksomhederne er ret små (tekstil: 13 ansatte, beklædning: 9, samlet: 10), hvilket forklarer, hvorfor de primært opererer på det indre marked, mens virksomhedernes eksport til tredjelande beløber sig til 38,7 mia. EUR, eller 22,6 % af den samlede omsætning.

2011 Husholdningernes forbrug (mia. euro) Omsætning (mia. EUR) Virksomheder (.000) Beskæftigelse (.000 personer) Import fra tredjelande (mia. EUR) Eksport til tredjelande (mia. EUR) Handelsbalance (mia. EUR) Beklæd-ning 304,0 77,5 131,4 1 117,9 67,7 18,4 –49,32 Tekstil 166,5 93,9 55,5 716,4 25,4 20,3 –5,06 I ALT 470,5 171,4 186,9 1 834,3 93,1 38,7 –54,37 Kilde: EURATEX' reviderede data fra medlemmernes oplysninger og EUROSTAT – 2011.

2.2.2 EU's tekniske tekstilindustri

I tidligere udtalelser om tekstilindustrien har EØSU påpeget, at tekniske tekstiler er et af de mest lovende områder for europæiske tekstilvirksomheder, særligt for SMV'er. EU's industri spiller allerede en stor rolle inden for udvikling af tekniske tekstiler (3). Takket være den store innovationskapacitet udgør denne industri et potentiale for direkte og indirekte jobs og vækst i EU.

2.2.2.1 En delsektor af tekstilindustrien

EU's tekniske tekstilindustri står ifølge EURATEX for ca. 30 % af den samlede tekstilomsætning (beklædning ikke medregnet), dvs. 30 mia. EUR (der kan være tale om højere markedsandele i visse medlemsstater, såsom Tyskland (50 %), Østrig (45 %) eller Frankrig (40 %)), 15 000 virksomheder og 300 000 arbejdstagere. Visse analytikere er af den opfattelse, at andre dele af EU's industrier bør medregnes: både en del af tekstilmaskinindustrien samt tekstildelen af andre sektorers fremstillingsaktiviteter, såsom dæk eller genbelægning af veje eller renovering af bygninger med geotekstiler. Dermed kan EU's samlede tekniske tekstilindustri vise sig at være endnu større (op imod 50 mia. EUR).

2.2.2.2 EU og det globale fiberforbrug

På verdensplan kan man se udviklingen i fremstillingen af tekniske tekstiler i forbruget af fibre. Tekniske tekstiler forbrugte på verdensplan ca. 22 mia. tons fibre i 2010, hvilket udgør 27,5 % af det totale forbrug på 80 mia. tons for al tekstil- og beklædningsfremstilling. Europa står for ca. 15 % af det globale forbrug af tekniske tekstiler ifølge CIRFS (international komité for rayon og syntetiske fibre).

Fiberforbrug (.000 tons) EU 3 437 Nord-, Syd- og Mellemamerika 4 111 Kina 7 100 Indien 4 020 Den øvrige verden 3 812 På verdensplan 21 880 Kilder: CIRFS, Edana, JEC.

EU's markedsandel målt i værdi er større: den veksler mellem 20 % og 33 % af de primære undersegmenter af det globale marked for tekniske tekstiler på 230 mia. USD, som omfatter ikkevævede tekstiler og blandingsmaterialer.

DEN GLOBALE MARKEDSSTRUKTUR FOR TEKNISKE TEKSTILER – 2011

2011 Mio. tons Mia. USD EU's andel Vækstrate Tekniske tekstiler 25,0 133 20 % +3,0 % Ikkevævede tekstiler 7,6 26 25 % +6,9 % Blandings-tekstiler 8,0 94 33 % +6,0 % I alt 40,6 253 Kilder: INDA, Freedonia-gruppen, IFAI, JEC

2.2.2.3 EU-27's eksport af tekniske tekstiler til den øvrige verden i 2011

De fem største eksportører af tekniske tekstiler (DE, IT, FR, UK, BE) står for 60 % af medlemsstaternes samlede eksport til den øvrige verden. Desuden udgør tekniske tekstiler den største andel af tekstileksporten (beklædning ikke medregnet) i Finland, Danmark, Sverige, Tjekkiet og Ungarn (Se bilag 1: Tekniske tekstilers andel af medlemsstaternes tekstileksport til den øvrige verden i 2011).

2.2.3 Den seneste udvikling i EU's tekniske tekstilindustri

2.2.3.1 Vækst i ikke-vævede og blandingstekstiler

I løbet af det seneste årti har denne sektor oplevet en vækst på 22 %, hvilket kan ses i følgende figur, der viser udviklingen i forbrug af fibre opdelt efter anvendelsesformål (glasfiber ikke medregnet).

Den tekniske tekstilsektor gennemgår omfattende industrielle ændringer med en stigende betydning af nye brugsområder (medicinalindustrien, sport og fritid, luftfartsteknik, miljø) og et grundlæggende skifte fra traditionelle teknologier (strikning, vævning, sammensnoning etc.) til nyere teknologier (f.eks. teknologier til fremstilling af blandingstekstiler eller ikkevævede tekstiler).

Væksten i Europa drives hovedsageligt fremad af to teknologier:

— Ikke-vævede tekstiler med en vækstrate på 60 % over det seneste årti

— Blandingstekstiler med en vækstrate på 75 % over det seneste årti.

2.2.3.2 En nøgleposition på tre markeder

De tre største brugsområder i Europa udgjorde ligeledes mere end 50 % af det samlede forbrug, men i dette tilfælde var det Mobiltech, Hometech og Indutech. (David Rigby Associates (4)).

2.2.3.3 Euromedpartnerskabet

EU's tekstil- og beklædningsindustri har etableret et succesrigt industrielt partnerskab med Euromed-landene, såsom Marokko, Tunesien og Egypten, om en mode-pipeline. Derfor vil der i fremtiden være mulighed for at fremme EU-investeringer på visse tekniske tekstilmarkeder, som er mere mættede, har et mindre teknologisk indhold og er mere følsomme over for prispresset fra Asien.

I denne sammenhæng bør man se særskilt på Tyrkiets situation. Tyrkiet er en nøgleaktør i Euromeds modesamarbejde og har en magtfuld, integreret tekstilindustri, der spænder fra råmaterialer (bomuld eller syntetiske fibre) til beklædning eller boligtekstiler. Et stigende antal tyrkiske virksomheder opererer på tekniske markeder (10-15 %), og det indenlandske forbrug er dynamisk.

2.2.3.4 En sektor med stor innovationskapacitet

Ny forskning fra Tyskland har bekræftet, at de tekniske tekstilvirksomheder tilhører denne tværsektorielle gren, og materialeleverandører til adskillige industrielle segmenter har en høj innovationskapacitet. Over 25 % af deres omsætning stammer fra nye innovative produkter, hvilket placerer dem på en tredjeplads efter bil- og elektronikindustrierne. (Kilde: Præsentation ved Klaus Huneke under den første EURATEX-konference i Istanbul).

2.3 En SWOT-analyse (stærke sider, svage sider, muligheder og trusler)

2.3.1 Stærke sider og muligheder

2.3.1.1 Stærke sider:

— et stigende F&U- og innovationsniveau i virksomhederne uanset størrelse;

— effektive kollektive redskaber, der skal støtte innovation på nationalt niveau (tekstilklynger, F&U-centre etc.), navnlig i Tyskland, Frankrig, Belgien, Italien, Spanien, Nederlandene og Polen;

— effektive kollektive redskaber på EU-niveau: teknologiplatformen for fremtidige tekstilvarer og beklædningsgenstande med mange samarbejdsprojekter, der har ført til udveksling af idéer mellem applikationsmarkeder, tekstilvirksomheder og forskere; et europæisk netværk, der omfatter de største institutter for tekstilteknologi (Textranet), universitetsnetværk (AUTEX) og netværk med deltagelse af de primære innovative tekstilregioner;

— EU's førende virksomheder på voksende markeder (Freudenberg eller f.eks. Fiberweb på markedet for ikkevævede tekstiler);

— EU er markedsleder inden for fremstilling af tekstilmaskiner og sidder på 75 % af det globale marked;

— de mange endelige brugsmuligheder er en fordel i perioder med lav vækst;

— stærk opbakning til personlige værnemidler (PVM), som Kommissionen betragter som et af seks førende markeder;

— bedre økonomiske nøgletal overordnet set i forhold til de andre tekstil- og beklædningsvirksomheder (højere værditilvækst pr. ansat, et højere cash flow, højere gevinstmargener etc.);

— kontrol med den største globale handelsmesse (Techtextil).

2.3.1.2 Muligheder:

— et stigende behov blandt slutbrugerne for tekstilløsninger: komfort- og overvågningsløsninger til en aktiv livsstil, reduktion af CO2-emissioner inden for transport (ved hjælp af en lavere vægt) og byggeri og anlæg (ved hjælp af varmeisolering), forbedring af medicinalteknologien (nosokomiel sygdomsforebyggelse, implantater, sundhedsovervågning);

— et tæt samarbejde mellem producenter og forbrugere med henblik på at tilfredsstille yderst specifikke behov (skræddersyede løsninger) og efterspørgselsbaseret innovation;

— et stigende behov for forbedring af genanvendeligheden, f.eks. ved erstatning af skum med ikke-vævede tekstiler, blandingsmaterialer og filtre til kabineluftsystemer i køretøjer;

— et stærkt stigende forbrug af tekniske tekstiler pr. indbygger globalt set, navnlig i Kina, Indien og Brasilien.

2.3.2 Svage sider og trusler

2.3.2.1 Svage sider:

— små og mellemstore virksomheder med begrænset investeringskapacitet;

— dårlige låne- og kreditmuligheder;

— tekstilindustrien har en ringe tiltrækningskraft på nyuddannede unge;

— en faldende produktion af natur- og kunstfibre i EU, hvilket fører til vanskeligheder i forbindelse med innovation på grund af det lave antal fibertyper, der er til rådighed, og en stigende risiko for importafhængighed;

— på nuværende tidspunkt er genanvendelsesgraden af tekniske tekstiler lav sammenlignet med traditionelle materialer;

— en meget energiintensiv industri;

— specialisering i mættede applikationsmarkeder såsom Mobiltech (hvor EU's bilindustri er i krise) eller Hometech, navnlig tæpper, møbelstoffer og madrasser.

2.3.2.2 Trusler:

— knaphed på råstoffer og stigende priser (primært syntetiske, regenererede eller uorganiske fibre, polymerer, spundet garn og filamentgarn);

— stigende energiomkostninger (gas og el) i EU kan føre til, at de mere energiintensive producenter (kunstfibre, ikke-vævede fibre, farvning, færdigbearbejdning) flytter deres produktionsanlæg til USA eller Asien;

— stigende konkurrence fra nye vækstøkonomier og stigende hindringer for markedsadgang til disse lande. Asien var allerede i 2010 den førende region i forhold til produktion i tons efter at have forøget sin produktionsværdi 2,6 gange;

— stigende prispres, navnlig på mættede markeder;

— øget risiko for forfalskninger og kopier.

3. Denne dynamiske sektors bidrag til Europa 2020-strategiens udfordringer

3.1 Intelligent vækst

Intelligent vækst tager udgangspunkt i en mere innovativ europæisk industri med en mere effektiv udnyttelse af energi, nye materialer, IKT-støtte (informations- og kommunikationsteknologi) og virksomhedernes konkurrenceevne, herunder SMV'er.

Den tekniske tekstilsektor kan bidrage proportionelt til denne intelligente vækst på flere måder:

— fremme bedste praksis for teknologioverførsel mellem sektorerne (udveksling af idéer);

— arbejde på at øge produktionens energieffektivitet;

— evnen til at kombinere teknologisk og ikke-teknologisk innovation: et rygstøttebælte skal både have en effektiv virkning hos patienten og et pænt design;

— kapacitet til at fremme kreativiteten i produkternes/materialernes udvikling, brug og slutfase;

— erfaring med at videreudbygge medarbejdernes kvalifikationer med henblik på at erobre nye markeder;

— integrering af IKT i dagligdagen takket være intelligente tekstiler, som kommunikerer med deres omgivelser: f.eks. vil "intelligent beklædning" gøre det muligt for ældre at blive i hjemmet, hvis beklædningen kan overvåge og viderekommunikere kritiske fysiologiske data til hospitaler;

3.2 Inklusiv vækst

EU's tekniske tekstilsektor har for nylig vist en positiv tendens til jobskabelse i mange medlemsstater med flere tilfælde af mangel på arbejdskraft og manglende kvalifikationer, hvilket der bør tages hånd om.

Inklusiv vækst i EU vil bevare og udvikle vores sociale model ud fra høje standarder, en tradition med social velfærd og en stærkt forankret social dialog. Der bør tages særlige hensyn til sårbare industrier, områder og befolkninger i EU's politikker og på nationalt niveau for at sikre, at de nyder gavn af den økonomiske vækst, teknologiske fremskridt og innovation i deres dagligdag.

Den tekniske tekstilsektor kan i kraft af sin størrelse bidrage til inklusiv vækst på flere måder:

— evnen til at udvikle velegnede og innovative varer og tjenesteydelser til handicappede, syge eller ældre: skræddersyet beklædning, faldsikret beklædning, specialiseret udstyr til sport og fritid;

— evnen til takket være specialløsninger at finde svar på demografiske og sociale forandringer, der medfører en øget efterspørgsel efter mere sofistikerede og individuelt tilpassede produkter og tjenesteydelser (jf. visse projekter under Prosumer.net – European Consumer Goods Research Initiative).

3.3 Bæredygtig vækst

Bæredygtig vækst i EU indebærer en energi- og ressourceeffektiv økonomi, der har kapaciteten til at løfte sine forpligtelser i kampen mod klimaforandringer og den fremtidige ressourcemangel. Man taler ofte om en lavemissionsøkonomi, hvilket handler om at nedbringe CO2-emissionerne. Dog viser den tekniske tekstilsektor et godt eksempel på, hvordan man kan bevæge sig mod en økonomi, der anvender kulstof som en ressource.

Den tekniske tekstilsektor kan bidrage proportionelt til bæredygtig vækst på tre overordnede områder:

— ved at nedbringe CO2-emissionerne takket være lettere materialer inden for transport (blandingsmaterialer til luftfartindustrien og kulstoffibre til biler);

— ved at tilbyde konkrete tekstilløsninger, f.eks. inden for filtrering, forstærkning og isolering, med henblik på at opnå en højere energieffektivitet i boligsektoren og bygge- og anlægssektoren;

— ved at genanvende polyetylentereftalat (PET) fra plastikflasker til fremstilling af polyester.

I forbindelse med en mulig markedsføring af tekniske tekstiler som værende bæredygtige bør virksomheder i EU tilskyndes til:

— at overveje miljøvenlige design i forhold til udformning af produkter og produktionsmetoder;

— at gennemføre livscyklusvurderinger af deres produkter, hvilket vil spille en endnu større rolle i fremtiden, da det på nuværende tidspunkt ofte er billigere at genanvende traditionelle materialer, såsom metaller.

Vedrørende kulstoffibre er der tre overordnede uafklarede problemstillinger:

— for det første at udvikle en genanvendelig kulstoffiber i EU, der baserer sig på naturfibre (5), med henblik på fremtiden, hvor råolien er forsvundet;

— for det andet at udvikle metoder til genanvendelse, der muliggør en fuldstændig genanvendelse af tekstiler, der består af blandede stoffer (80-90 %);

— for det tredje (hvilket er et mere ambitiøst foretagende) at støtte industrien og forskerverdenen i arbejdet med at udvikle egnede processer til anvendelse af kulstof fra CO2 som ressource, f.eks. igennem omdannelse ved hjælp af accelereret fotosyntese eller andre metoder. Der gennemføres allerede forskningsaktiviteter i forbindelse med andre applikationer, men indsatsen bør øges (imod en "CO2-økonomi" (6)).

[I bilag 2 præsenteres en kvalitativ sammenligning af miljøpåvirkningen ved traditionelle materialer i forhold til tekniske tekstiler i tre eksempler.]

4. Nøglefaktorer for succes, der bør være i fokus på EU-niveau

4.1 Forbedring og overførsel af kompetencer og knowhow

4.1.1 Uddannelse spiller en afgørende rolle for udviklingen i denne sektor: universiteter, ingeniørskoler, der har fokus på tekstiler, plast, fleksible materialer osv. EU's virksomheder har brug for unge fagfolk med de nødvendige kompetencer i forhold til de nye markeder: en mere kvalificeret arbejdsstyrke, ingeniører med flere kompetencer inden for tekstiler, men også kemikalier, plast, harpiks, bilproduktion, byggeri og anlæg osv.

Uddannelse og kvalifikationer er ligeledes nøgleelementer for arbejdstageren. På nationalt niveau bør man prioritere en sikring af de relevante kompetencer i forhold til voksende markeder frem for mættede markeder.

Derfor støtter Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg det arbejde, som udføres af European Skills Council Textiles-Clothing-Leathers (ESC-TCL), og som blev iværksat i 2011 af arbejdsmarkedets parter med økonomisk støtte fra Kommissionen. EØSU anmoder Rådet om at vurdere de tekniske tekstilvirksomheders særlige kompetencebehov.

4.1.2 Da der først for nylig er sket en hurtig udvikling i de nye applikationsmarkeder, er der behov for at sætte fokus på sektorens nye jobmuligheder. Man bør bakke op om projektet, der skal forbinde de enkelte observatorier for kvalifikationer og job. Denne opbakning bør manifestere sig hurtigst muligt på grund af tekstilindustriens dårlige image.

4.2 Adgang til ikke-teknologisk og teknologisk innovation og midler, der skal få nye produkter og tjenester på markedet

I Horisont 2020 for perioden 2014-2020 har Kommissionen fastlagt tre nøgleprioriteter:

— samfundsmæssige udfordringer,

— lederskab inden for støtte- og industriteknologi,

— en videnskabelig base i topklasse.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg bakker op om Horisont 2020's vigtigste ændringer set i forhold til det tidligere syvende rammeprogram:

— øge industriens og SMV'ers deltagelse og fordele,

— flere mindre projekter med færre administrative byrder (af højst 2 års varighed, 3-6 partnere),

— en klar forpligtelse om at støtte innovation, herunder ikke-teknologisk innovation.

4.2.1 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg bakker op om Cosme, da programmet hjælper SMV'er i sektoren for forbrugsvarer med at få innovative produkter og tjenesteydelser på markedet igennem markedsintroduktionsprojekter og initiativer, der anvender nye forretningsmodeller.

4.2.2 Erfaringer fra forskellige (allerede nævnte) fælles redskaber på nationalt og europæisk niveau viser, at denne sektor har visse specifikke behov:

— udvikling af en enkel, SMV-venlig form for kommunikation i forbindelse med F&U-programmer for nye produkter og materialer, da en stor del af dem har relevans for tekstilindustrien;

— støtte til samarbejdsstrukturer for forskning og innovation mellem erhvervslivet og den akademiske verden (den europæiske teknologiplatform for fremtiden for tekstiler og beklædning, råd og netværk på nationalt niveau, innovative klynger på regionalt niveau etc.);

— sikre kommunikation og samspil mellem disse strukturer i hele EU og lignende strukturer i andre industrier med henblik på at fremme innovation på tværs af sektorerne;

— forslag til ny og ambitiøs finansiering i Horisont 2020 til genanvendelse af tekstiler (både produktionsspild og færdige produkter) med henblik på at forbedre tekstilers genanvendelsesprocent i forhold til papir- og glasprodukter. Revisionen af affaldsdirektivet er en mulighed for at organisere sektoren for genanvendelse af tekstiler;

— øget forskning i mulighederne for at anvende CO2 som ressource, herunder accelereret fotosyntese.

4.3 Udfordringer i forbindelse med adgang til finansiering

4.3.1 Adgang til finansiering fra banker

Gennemførelsen af de nye solvensregler i Basel III (7) vil føre til en mere restriktiv udlånsaktivitet i banksektoren på grund af de højere krav til egenkapital, som bankreguleringsmyndighederne stiller. Udlånsbegrænsningerne vil få en stor indvirkning på SMV'er, navnlig i de industrielle sektorer.

Adgangen til finansiering af forskellige investeringer (maskiner, ny teknologi, ekstern vækst, anskaffelse af patenter etc.) er et nøgleelement for udviklingen af tekniske tekstiler i EU.

Adgangen til finansiering fra banker er generelt mere vanskelig for SMV'er, der har en forholdsvis lav grad af egenkapital. Disse virksomheder kan oven i købet blive sat i en ugunstig situation på grund af en negativ rating af sektoren.

4.3.2 Adgang til finansiering uden om bankerne

Andelen af ikke-bankmæssig finansiering i økonomien er begrænset i EU i forhold til USA: hhv. 1/3 og 2/3. Derfor bør man støtte tiltag, der har til hensigt at fremme SMV'ers adgang til finansielle markeder, private individuelle investorer og private kapitalfonde.

Tekniske tekstilvirksomheder har visse kendetegn, der kan tiltrække private investorer: de er ofte familievirksomheder; lederne er ofte ingeniører med videnskabelig baggrund (f.eks. visse franske nystartede virksomheder, iværksat af kirurger med henblik på at udvikle særligt kirurgisk garn og proteser), og andelen af omsætningen, der investeres i F&U er højere end i de såkaldte "traditionelle industrier" (se pkt. 2.2.3.4 ovenfor).

4.4 Beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder i og uden for EU

SMV'er undervurderer generelt værdien af deres immaterielle aktiver. Man bør bistå dem i beskyttelsen af deres intellektuelle ejendomsrettigheder (IPR), navnlig vedrørende patenter og varemærker, hvorimod modeller og design er vigtigere for mode- og boligmarkederne.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg anmoder om en hurtig gennemførelse af det europæiske patent, som vil medføre enkelhed samt ensartet og overkommelig beskyttelse til EU's innovative SMV'er inden for rammerne af "patentbarhed" (en særlig SWOT-analyse af innovation, marked og virksomhedsprofil).

På globalt plan er europæiske virksomheder ofre for omfattende kopivirksomhed og forfalskninger. Kommissionen bør hjælpe dem med at beskytte deres rettigheder på store nye markeder som Kina, Indien, Brasilien og Mexico. Problemerne i forbindelse med at beskytte varemærker, design og modeller er allerede velkendt i de kreative brancher. I Kommissionens handlingsplan til bekæmpelse af krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder bør man styrke beskyttelsen af patenter på tekstilmaskiner, nye fibre og nye processer, der frembringer nye funktioner.

4.5 Adgang til offentlige indkøbsprocedurer i og uden for EU

Offentlige indkøbsprocedurer spiller en stor rolle i forbindelse med jobskabelse, fremme af bæredygtig udvikling og stimulering af innovation i tekniske tekstilvirksomheder (8). I EU bør kravene omfatte økonomiske, sociale og miljømæssige kriterier. Offentlige købere bør aktivt opfordres til både at tage hensyn til kriterier vedrørende pris og andre kriterier samt uddannes heri (praktiske retningslinjer).

Adgangen til offentlige europæiske indkøbsprocedurer bør være begrænset for udenlandske virksomheder, der opererer fra tredjelande og ikke opfylder EU's sociale og miljømæssige standarder, og adgangen til offentlige indkøbsprocedurer i tredjelande bør forbedres for EU-virksomheder.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg bakker op om forordningsforslaget af 21. marts 2012, som sigter mod fuld gensidighed mellem tredjelandsvirksomheders adgang til offentlige indkøbsprocedurer i EU og EU-virksomheders adgang til offentlige indkøbsprocedurer i tredjelande (9).

4.6 Adgang til tredjelandsmarkeder

GD for Handel er nu fuldt ud opmærksomt på hele den europæiske tekstil- og beklædningsindustris offensive interesser, og Kommissionen gør sig bestræbelser på at undersøge og udrydde de forskellige toldmæssige og ikke-toldmæssige hindringer.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg anmoder GD for Handel om i forbindelse med nuværende og fremtidige bilaterale forhandlinger (Indien, Canada, Japan, USA etc.) at tage højde for den tekniske tekstilindustris særlige behov:

— ved i højere grad at fokusere på investeringer (og ikke kun på eksport),

— ved at vie mere opmærksomhed til alle de toldpositioner, som ikke eksplicit er omfattet af kapitel 50-63 (fra garn til beklædningsgenstande), f.eks. glasfibre (pos. 7019) eller ikkevævede hygiejneprodukter (pos. 9619),

— ved fortsat at undersøge de problemer, EU-virksomheder står over for i forbindelse med adgang til offentlige indkøbsprocedurer i tredjelande på områder som arbejdstøj, hospitalsvæsen etc.,

— ved at indføje forpligtelser om standardisering i f.eks. en fremtidig transatlantisk aftale.

4.7 Adgang til råvarer af kritisk betydning

Flere end 80 % af de fibre, der anvendes til tekniske tekstiler, er syntetiske. Nogle af dem kan fås i store mængder og til en overkommelig pris, såsom polyester, mens andre, såsom kulstoffibre, aramidfibre, glasfibre og garn med høj styrke, er dyrere og generelt fremstilles uden for EU.

EU's tekniske tekstilindustri er afhængig af tredjelandsleverandører, der kan blive fristet af handelsbegrænsende foranstaltninger, hvilket skete med Indien i 2011, der indførte sådanne foranstaltninger for råbomuld og bomuldsgarn.

Derfor anmoder Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg Kommissionen om at:

— tage højde for råvarer af kritisk betydning for tekniske tekstiler i sit "råstofdiplomati", hvor dette er nødvendigt,

— at tilskynde til fremstilling af naturfibre (hør, hamp, uld, cellulosefibre) og bipolymerer med henblik på at sikre tekstilindustrierne en tilførsel af råmaterialer produceret i EU.

5. Bilag 1

(beklædning ikke medregnet) Tekniske tekstilers andel af medlemsstaternes tekstileksport til den øvrige verden i 2011

Medlems-stat Tekniske tekstilers andel af tekstileksport Eksport i EUR Samlet andel AT 21 % 545 836 380 2,5 % BE 28 % 1 664 943 280 7,5 % BG 23 % 94 353 020 0,4 % CZ 46 % 1 075 687 960 4,9 % DE 37 % 5 471 826 120 24,8 % DK 55 % 696 198 480 3,2 % EE 40 % 44 819 560 0,2 % FI 61 % 201 378 760 0,9 % FR 35 % 1 781 833 080 8,1 % GR 16 % 106 778 290 0,5 % HU 47 % 356 668 170 1,6 % IT 23 % 2 608 481 980 11,8 % LT 39 % 178 787 500 0,8 % NL 31 % 1 499 620 840 6,8 % PL 42 % 723 561 280 3,3 % PT 23 % 383 053 520 1,7 % RO 24 % 237 749 020 1,1 % SE 65 % 558 986 660 2,5 % SK 36 % 262 766 180 1,2 % SL 37 % 221 994 210 1,0 % SP 28 % 963 521 670 4,4 % UK 40 % 1 683 055 490 7,6 % Andre (5)* 65 % 712 194 990 3,2 % EU-lande 33,3 % 22 074 096 440 100 % *: Cypern, Irland, Luxembourg, Letland og Malta Kilde: EURATEX' udregninger på baggrund af data fra CITH

6. Bilag 2: Kvalitativ sammenligning af miljøpåvirkningen ved traditionelle materialer i forhold til tekniske tekstiler i tre eksempler

Februar 2013, IFTH – Det franske institut for tekstiler og beklædning

Detaljerede miljømæssige sammenligninger med et videnskabeligt udgangspunkt bør gennemføres ved hjælp af livscyklusvurderinger. En af de største ulemper ved dette redskab er den store mængde data, der skal indsamles og behandles, samt det betragtelige antal hypoteser, der kan anvendes, hvilket gør det vanskeligt at sammenligne og fortolke livscyklusvurderinger i forhold til hinanden.

Med henblik på at give et billede af den miljømæssige påvirkning ved anvendelsen af tekniske tekstiler følger resultaterne af livscyklusvurderinger, der sammenligner tekstilmaterialer med traditionelle materialer ved tre forskellige brugsmuligheder. Disse brugsmuligheder er udvalgt blandt produkter fra bygge- og anlægssektoren og transportindustrien. Disse to områder udgør sammen med fødevarer og drikkevarer 70-80 % af den samlede miljøpåvirkning fra produkter i Europa (Environmental Impact of Products (EIPRO), "Analysis of the life cycle environmental impacts related to the final consumption of the EU-25", http://ec.europa.eu/environment/ipp/pdf/eipro_report.pdf). Følgende resultater er baseret på den normaliserede værdi (bortset fra det tredje eksempel, hvis normaliserede værdi ikke blev udregnet i undersøgelsen) og de enkelte produkters væsentligste påvirkning af miljøet. Resultaterne viser, at der er betydelige fordele ved tekniske tekstiler med en bedre miljøpræstation.

6.1 1 Byggeri – isolering

6.2 2 Byggeri – vandtank

6.3 3 Luftfart – strukturelt rør

Bruxelles, den 17. april 2013 Henri MALOSSE Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) 1. Agrotech: landbrug, skovbrug og fiskeri. 2. Buildtech: anlægs- og byggearbejde. 3. Clothtech: funktionelle komponenter i sko og beklædning. 4. Geotech: geotekstiler og civilingeniørindustrien. 5. Hometech: møbelkomponenter, gulvbelægninger. 6. Indutech: filtrering og andre produkter, der anvendes i industrien. 7. Medtech: hygiejne og medicinalindustrien. 8. Mobiltech: konstruktion, udstyr og indretning i forbindelse med transport. 9. Oekotech: miljøbeskyttelse. 10. Packtech: emballage og opbevaring. 11. Protech: person- og ejendomsbeskyttelse. 12. Sporttech: sport og fritid.

(2) "Technical textiles and nonwovens: world market forecasts to 2010" af David Rigby Associates. Kan findes på: http://www.fibre2fashion.com/industry-article/pdffiles/Technical-Textiles-and-Nonwovens.pdf

(3)

— Supplerende udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen "Tekstil- og beklædningsindustriens fremtid i det udvidede EU", (CCMI/009), vedtaget den 7. juni 2004. Ordfører: Michel Nollet.

— Udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen "Tekstil- og beklædningsindustriens fremtid i det udvidede EU", (INT/220), vedtaget den 1. juli 2004. Ordfører: Antonello Pezzini.

— Informationsrapport fra CCMI om "Udviklingen i EU's tekstil- og skoindustri", (CCMI/041), vedtaget den 4. februar 2008. Ordfører: Claudio Cappellini

— Udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om betegnelser for tekstilprodukter og tilknyttet mærkning, (INT/477), vedtaget den 16. december 2009. Ordfører: Claudio Cappellini.

(4) Se fodnote 1.

(5) Denne løsning har imidlertid visse begrænsninger, da den kræver større landområder, hvilket skaber problemer i forhold til fødevareproduktionen (hvilket allerede er tilfældet for biobrændstof).

(6) Se f.eks. www.bio-based.eu, www.nova-institut.de VCI /Dechema, 2009: Positionspapier – Verwertung und Speicherung von CO2.

(7) Bankernes nye kapital- og likviditetsregler.

(8) Se også informationsrapport fra CCMI om "Udviklingen i EU's tekstil- og skoindustri", (CCMI/041) CESE 1572/2007, vedtaget den 4. februar 2008. Ordfører: Claudio Cappellini.

(9) Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om adgangen for tredjelandes varer og tjenesteydelser til Unionens indre marked for offentlige indkøb og procedurer for støtte til forhandlingerne om adgang for Unionens varer og tjenesteydelser til tredjelandes markeder for offentlige indkøb, COM(2012) 124 final, 21.3.2012. Se forslaget på: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2012:0124:FIN:DA:PDF.