DA Den Europæiske Unions Tidende C 361/13

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 50, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer

2013/C 361/08

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 51 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (1).

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (2)

»PREKMURSKA ŠUNKA«

EF-Nr.: SI-PGI-0005-01025-10.08.2012

BGB ( X ) BOB ( )

1. Navn

»Prekmurska šunka«

2. Medlemsstat eller tredjeland

Slovenien

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren

3.1. Produkttype

Kategori 1.2. Kødprodukter (opvarmet, saltet, røget m.m.)

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1

»Prekmurska šunka« er et røget og tørret kødprodukt fremstillet af et fersk svinebagben. Produktet har som standard en genkendelig pæreform (udskæring), og skindet har en ensartet rødbrun farve. Dets karakteristiske lugt og smag, det modnede, røgede muskelkøds rubinrøde farve og underhudsfedtets cremehvide farve udvikles i løbet af en modningsperiode på mindst seks måneder. Muskelkødet er let marmoreret og godt integreret med fedtet, hvis tykkelse er på mindst 10 mm under hofteleddet. Lugten og smagen er behageligt røget, men røgkomponenterne skjuler på ingen måde det modnede køds smag. På grund af den ret lange modningsperiode har skinken en delikat, blød og behageligt saftig tekstur.

Saltindholdet i det færdige produkt må ikke overstige 9 %, tørringsgraden (vægttab under modning) må ikke overstige 45 %, og vægttabet må ikke være på under 2,75 kg.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter)

Et fersk svinebagben, afskåret i ét stykke 3-4 cm under hofteleddet (caput ossis femoris) uden foden, benene i haseleddet, bækkenet, lårbenet og underlåret, med hasens karakteristiske spids. Et typisk tværsnit består af følgende muskler og muskelgrupper samt hud og underhudsfedt: yderlår (m. biceps femoris og semitendinosus), inderlår (m. semimembranosus), skank (m. quadriceps femoris) og en del af haleroden (m. gluteus medius og gluteus superficialis). Hele svinebagbenets vægt efter den definerede udskæring og inden saltning må ikke være på under 5 kg.

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse)

—

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område

Alle etaper i produktionen af »Prekmurska šunka«, fra udskæring over saltning, skylning og tørring, røgning, modning, måling af tørringsgraden (vægttab) og (løbende) indfedtning til kvalitetskontrollen af de modnede skinker som helhed, skal finde sted i det definerede geografiske område.

Udskæring — de enkelte svinebagben, der skal anvendes til fremstilling af »Prekmurska šunka«, skal udskæres i den rette form.

Saltning — de udskårne og afkølede ben tørsaltes eller saltes ved hjælp af den kombinerede metode.

Skylning og tørring — efter at være blevet saltet skylles benene i rindende koldt vand. Herefter drænes (tørres) overfladen, og benene ophænges i et ventileret rum.

Røgning — når de saltede bens overflade er tørret, røges de i røgerier med anvendelse af løvtræ og savsmuld. Når røgningen er afsluttet, mærkes benene med et logo, der omfatter ordene »Prekmurska šunka«.

Modning — skinkerne modnes i modningsrum, der enten har naturlig luftkonditionering eller en kombination af naturlig og kunstig luftkonditionering. Modningsprocessen tager mindst seks måneder.

Måling af tørringsgraden (vægttab) — tørringsgraden (vægttab under modning) må ikke overstige 45 %.

Indfedtning (løbende) — de dele af skinkerne, der ikke er dækket af hud og fedt, indfedtes i etaper, i første omgang når skinkerne har tabt omkring 25 % af deres vægt under modningen, og endelig når de har nået en tørringsgrad på 45 %. De indfedtes med en blanding af fedt, mel og krydderier.

Kvalitetskontrol af de modnede skinker som helhed — når skinkerne har modnet i seks måneder, underkastes de en sensorisk analyse for at slå fast, om de har det rette ydre udseende og den rette lugt. Skinker, der ikke opfylder alle kriterierne for den beskyttede geografiske betegnelse, registreres. Deres mærke fjernes, og de udelukkes.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.

—

3.7. Specifikke mærkningsregler

De former, hvorunder »Prekmurska šunka« markedsføres, mærkes med et logo, der omfatter påtegnelsen »Prekmurska šunka«, ordene »zaščitena geografska označba« (beskyttet geografisk betegnelse) og EU-symbolet herfor.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område

»Prekmurska šunka« fremstilles i det geografiske område Prekmurje, som ligger i den nordøstlige del af Slovenien. Produktionsområdet er afgrænset af floden Mura og Sloveniens nationale grænser mod Østrig, Ungarn og Kroatien.

5. Tilknytning til det geografiske område

5.1. Det geografiske områdes egenart

»Prekmurska šunka« produceres i Prekmurje, som ligger i det pannoniske lavland. Denne del af Slovenien har fastlandsklima med kolde, våde vintre og varme, tørre somre. Området har et højt antal solskinstimer og er, målt på gennemsnitlig årlig nedbørsmængde, den tørreste del af Slovenien. Luftfugtigheden bestemmes af vindene, der i Prekmurje påvirkes af områdets beliggenhed på en fastlandsslette, hvor de lave terrænforhold ikke afskærmer for de almindelige luftstrømme, som det sker i andre dele af Slovenien. Fordi området ligger på en slette, er inversionslagene tyndere og spredes hurtigere, således at luftstrømninger i atmosfæren hurtigere når ned til jordoverfladeniveau, og der er færre tilfælde af tåge. Om vinteren betyder fraværet af temperaturinversioner, at luften er tørrere i bakkede områder end på sletten. Det, der især er karakteristisk for Prekmurje, er den nordøstlige vind, som begynder, når en front passerer området, og den sydvestlige vind, der går forud for den.

De fremskridt, der gøres med hensyn til det nuværende omfang af, omdømmet for og udviklingen i skinkeproduktionen i Prekmurje, kan tilskrives de traditionelle og individuelle teknikker, der anvendes af landbrugerne. Tørringen af kødstykker går formentlig tilbage til den tid, hvor folk først bosatte sig i Prekmurje. I forrige århundrede udnyttede landbrugere fuldt ud de arkitektoniske træk ved bondegårdene, som var bygget af et materiale bestående af kviste og mudder/jord og dækket af et stråtag, til røgningen og modningen af kødet. I disse bygninger steg røgen fra brødovnen naturligt op og samlede sig under stråtaget, hvor »Prekmurska šunka« blev røget og tørret jævnt. Røgens vej til kødet var lang nok til, at røgen blev afkølet. Der var således tale om en form for koldrøgning. I den sidste halvdel af det forrige århundrede blev røgningen af kødet flyttet til improviserede udendørs røgerier, dvs. separate murværksbygninger i haver eller på gårdspladser, som ofte havde fire sider eller fire døre, således at træk kunne passere gennem revnerne, hvilket forhindrede røgens temperatur i at stige og forhindrede, at kødet blev dampet. Skinkerne modnede i flere måneder, afhængigt af deres størrelse og vejrforholdene i alle produktionsetaper. Nutidens metode til fremstilling af »Prekmurska šunka« i teknologisk udstyrede anlæg har bevaret sin organoleptiske karakter og er fuldt ud sammenlignelig med de traditionelle landbrugsteknikker. Denne sammenlignelighed skyldes hovedsagelig, at det snarere er arbejdsmetoderne, der er blevet moderniseret, end teknikkerne, der har ændret sig, da det ville have ført til andre biokemiske processer under modningen af kødet. »Prekmurska šunka« er altid blevet serveret i forbindelse med vigtige begivenheder og ved festlige lejligheder. Den var især værdsat i forbindelse med vigtige landbrugsopgaver, hvor det var nødvendigt at servere mere mad for landbrugere og arbejdere. I dag spises den ved særlige familiemæssige og festlige lejligheder, og den er en grundlæggende del af formelle ceremonier.

5.2. Produktets egenart

»Prekmurska šunka« har en unik pæreform (udskæring). Den er kendetegnet ved skindets ensartede rødbrune farve og den behagelige røgede smag, om end røgkomponenterne på ingen måde skjuler det modnede køds smag. »Prekmurska šunka« er kendetegnet ved det modnede køds udprægede røde farve, dets noget højere saltindhold og dets ret faste tekstur.

Den måde, »Prekmurska šunka« serveres på, adskiller den også fra andre tørrede kødtyper. I henhold til gammel skik kan kødet skæres i 1 cm tykke skiver. Alle får sammen med brød og skinkeskiver en kniv, hvormed de på et træbræt kan skære deres skive i tynde strimler.

I lyset af den tradition, der er forbundet med fremstillingen af »Prekmurska šunka«, og i lyset af sin profil udgør »Prekmurska šunka« et af Prekmurjes specifikke etnologiske træk.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB)

Fordelagtige klimatiske forhold, tradition, produktionsfærdigheder, håndværk og erfaring har bidraget til det omdømme, som »Prekmurska šunka« har som en slovensk specialitet og et specifikt etnologisk træk ved Prekmurje. Maden i Prekmurje bevarer sin egen identitet. Befolkningen i Prekmurje har altid opretholdt en tilknytning til landskabet og de naturlige ressourcer i forbindelse med produktionen af fødevarer og traditionelle delikatesser. Gennem århundreder har retter fremstillet af korn, kartofler, majs og svinekød være dominerende i området. Svinekød sikrede en varieret kost. Der blev dog spist mindre kød end i dag. Det blev konserveret ved røgning, hvilket førte til udviklingen af »Prekmurska šunka«. Gennem tiden har der således udviklet sig praktiske tekniske færdigheder blandt de lokale, herunder et højt håndværksmæssigt niveau og praktisk viden og erfaring, som har ført til produktets karakteristiske form (udskæring) og organoleptiske egenskaber.

Det omdømme, som »Prekmurska šunka« har, understøttes af forskellige kilder. Prof. Dr. Vilko Novak har gennemført den mest omfattende og systematiske forskning i Prekmurjes befolknings kost (Ljudska prehrana v Prekmurju, 1947). Undersøgelsen beskrev koline, dvs. processen med forarbejdning og modning af »Prekmurska šunka«. Dr. Stanislav Renčelj beskriver »Prekmurska šunka« i sin bog Suhe mesnine – narodne posebnosti (1990) og Prekmurske dobrote (S. Renčelj, R. Karas, 2001), herunder produktionsteknikken, fra udvælgelsen af råvarerne, saltningen og modningen til den sensoriske analyse af produktet.

I turistpublikationer som Okusiti Slovenijo og Spomini iz Slovenije præsenteres »Prekmurska šunka« også som et traditionelt slovensk produkt.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen

(Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006 (3))

http://www.mko.gov.si/fileadmin/mko.gov.si/pageuploads/podrocja/Varna_in_kakovostna_hrana_in_krma/zasciteni_kmetijski_pridelki/Specifikacije/PREKMURSKA_SUNKA.pdf

(1) EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

(2) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12. Erstattet af forordning (EU) nr. 1151/2012.

(3) Se fodnote 2.