[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 5.2.2010

KOM(2010)18 endelig

2010/0015 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

XX

om godkendelse af, at medlemsstater tiltræder konventionen angående internationale udstillinger, der blev undertegnet i Paris den 22. november 1928, og som blev suppleret med protokol af 10. maj 1948, af 16. november 1966 og af 30. november 1972 samt ændret den 24. juni 1982 og den 31. maj 1988

DA

.

BEGRUNDELSE

1. Baggrunden for forslaget

- Begrundelse for og formål med forslaget

Republikken Letland har udtrykt ønske om at tiltræde konventionen angående internationale udstillinger, der blev undertegnet i Paris den 22. november 1928, og som blev suppleret med protokol af 10. maj 1948, af 16. november 1966 og af 30. november 1972 samt ændret den 24. juni 1982 og den 31. maj 1988 (i det følgende benævnt ”pariserkonventionen”).

Da pariserkonventionen regulerer områder, som henhører under Den Europæiske Unions toldlovgivning, kræves der en godkendelse fra Unionen, såfremt en medlemsstat ønsker at tiltræde konventionen.

- Generel baggrund

Pariserkonventionen regulerer hyppigheden og kvaliteten af samt procedurerne for de internationale udstillinger, der er omfattet af dens anvendelsesområde.

Artikel 16 og bilaget vedrørende "toldregler for import af varer foranlediget af deltagerne i internationale udstillinger” i pariserkonventionen bestemmer, at lande, som arrangerer udstillinger, skal meddele en bevilling til midlertidig indførsel af genstande foranlediget af deltagerne i internationale udstillinger. Meddelelsen af en bevilling til midlertidig indførsel er reguleret ved artikel 137-144 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks, som for så vidt angår udstillinger er gennemført ved artikel 576 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til EF-toldkodeksen.

Ordningen om midlertidige bevillinger i henhold til Den Europæiske Unions toldlovgivning er fuldt ud i overensstemmelse med pariserkonventionen.

Den Europæiske Unions toldlovgivning er en del af den handelspolitik, der er fastsat i artikel 207 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Efter artikel 207 kan nationale foranstaltninger, herunder indgåelsen af internationale aftaler, kun tillades, hvis de er særligt godkendt af Unionen.

Den Europæiske Union kan ikke selv tiltræde pariserkonventionen, da kun suveræne stater kan være parter.

Da pariserkonventionen regulerer områder, som henhører under Den Europæiske Unions toldlovgivning, kræves der en godkendelse fra Unionen, såfremt en medlemsstat ønsker at tiltræde konventionen.

24 medlemsstater har indtil nu tiltrådt pariserkonventionen.

2. Høring af interesserede parter og konsekvensanalyse

Det er ikke relevant at høre interesserede parter eller at foretage en konsekvensanalyse.

3. Forslagets retlige aspekter

Retsgrundlaget er artikel 2, stk. 1, og artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

4. Budgetmæssige konsekvenser

Der er ingen budgetmæssige konsekvenser.

2010/0015 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

den [ …]

om godkendelse af, at medlemsstater tiltræder konventionen angående internationale udstillinger, der blev undertegnet i Paris den 22. november 1928, og som blev suppleret med protokol af 10. maj 1948, af 16. november 1966 og af 30. november 1972 samt ændret den 24. juni 1982 og den 31. maj 1988

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 2, stk. 1, og artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),

under henvisning til forslag fra Kommissionen[1],

under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet[2] og

ud fra følgende betragtninger:

1. Konventionen angående internationale udstillinger, der blev undertegnet i Paris den 22. november 1928, og som blev suppleret med protokol af 10. maj 1948, af 16. november 1966 og af 30. november 1972 samt ændret den 24. juni 1982 og den 31. maj 1988 (i det følgende benævnt ”pariserkonventionen”) oprettede Kontoret for Internationale Udstillinger. Den regulerer hyppigheden og kvaliteten af samt procedurerne for de internationale udstillinger, der er omfattet af konventionens anvendelsesområde.

2. Artikel 16 og bilaget vedrørende "toldregler for import af varer foranlediget af deltagerne i internationale udstillinger” i pariserkonventionen bestemmer, at lande, som arrangerer udstillinger, skal meddele en bevilling til midlertidig indførsel af genstande foranlediget af deltagerne i internationale udstillinger.

3. Bestemmelserne i pariserkonventionen vedrørende bevilling til midlertidig indførsel af genstande foranlediget af deltagerne i internationale udstillinger henhører under Unionens eksklusive kompetence for så vidt angår den fælles handelspolitik. Meddelelsen af en midlertidig bevilling er reguleret ved artikel 137-144 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks[3], som for så vidt angår udstillinger er gennemført ved artikel 576 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks[4].

4. En midlertidig bevilling i henhold til EF-toldkodeksen er forenelig med artikel 16 og bilaget vedrørende "toldregler for import af varer foranlediget af deltagerne i internationale udstillinger” i pariserkonventionen.

5. Pariserkonventionen trådte i kraft den 17. januar 1931. Ikke alle medlemsstater er parter i pariserkonventionen. Den Europæiske Union kan ikke selv tiltræde pariserkonventionen, da kun suveræne stater kan være parter.

6. De medlemsstater, som endnu ikke har tiltrådt pariserkonventionen, men som ønsker at gøre dette, skal have godkendelse hertil under de i denne afgørelse fastsatte betingelser -

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Det godkendes herved, at medlemsstater kan tiltræde de dele af pariserkonventionen, som henhører under Den Europæiske Unions kompetence.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Rådets vegne

Formand

[1] EUT C […] af […], s. […].

[2] EUT C […] af […], s. […].

[3] EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.

[4] EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1.