Udtalelse om Kommissionens forslag til Raadets direktiv om principperne for de zootekniske og genealogiske betingelser for import af dyr og deres saed, aeg og embryoner fra tredjelande (1) (94/C 127/03)

Raadet for De Europaeiske Faellesskaber besluttede den 15. november 1993 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennaevnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Proumens til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. januar 1994.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 312. plenarforsamling af 26. og 27. januar 1994, moedet den 26. januar 1994, enstemmigt foelgende udtalelse.

OESU godkender det foreliggende forslag, idet Kommissionen dog anmodes om at tage hensyn til bemaerkningerne og henstillingerne i det foelgende.

1. Generelle bemaerkninger

1.1. Det foreliggende forslag tager sigte paa at fastsaette de samme zootekniske og genealogiske betingelser for import som dem, der gaelder for EF-produktionen.

1.2. Forslaget omhandler alle racerene avlsdyr, blandt andet:

- kvaeg;

- faar;

- enhovede dyr;

- fjerkrae;

- selskabsdyr.

1.2.1. For svins vedkommende er hybridracer dog ogsaa omfattet af forslaget.

1.2.2. Endvidere tager forslaget sigte paa saed, aeg og embryoner af de naevnte dyrearter.

1.3. Formaalet med forslaget er at faa oprettet godkendte tredjelandsinstanser, kraeve et zooteknisk afstamningscertifikat og fastsaette, hvilke betingelser der skal gaelde for indfoerelse eller registrering i stamboeger og registre.

1.4. Endelig skal det bemaerkes, at hovedformaalet er at sikre kvalitetsbetonet opdraet, isaer af racerene dyr og for svins vedkommende ogsaa hybridracer.

1.4.1. Paa den anden side skal det understreges, at eksport af dyr, der opfylder kriterierne, belaegges med en langt lavere toldsats.

1.5. OESU har erfaret, at der foregaar en ulovlig handel fra visse OEstlande, hvor dyr, der er omfattet af det foreliggende forslag, indfoeres i EF og saaledes kun belaegges med lave toldsatser, mens der rent faktisk er tale om slagteridyr.

1.5.1. OESU opfordrer indtraengende Kommissionen til at skaerpe kontrolforanstaltningerne og anmode medlemsstaterne om at slaa haardt ned paa denne praksis.

2. Saerlige betragtninger

2.1. De tredjelande, der sigtes til, er dem, som allerede er blevet godkendt som eksportoerer af slagteri- eller avlsdyr set ud fra et veterinaermaessigt synspunkt.

2.2. De dyr og racer, som ikke er opfoert i EF's registre, vil ikke blive accepteret af Den Staaende Zootekniske Komite som avlsdyr.

2.3. Hvis et tredjeland vil eksportere den slags dyr, kan det kun goere det, hvis man i én eller flere medlemsstater registrerer denne race paa EF-plan under overholdelse af gaeldende betingelser.

2.4. De betingelser, som kraeves overholdt af tredjelande i henhold til det foreliggende forslag, undersoeges af eksperter udpeget af Kommissionen, der afholder omkostningerne ved denne kontrolprocedure.

2.5. OESU har maerket sig, at Den Staaende Zootekniske Komite bestaar af embedsmaend fra de enkelte medlemsstater, der har opdraet som ansvarsomraade, og disse kan lade sig bistaa af eksperter efter eget valg. (Med hensyn til enhovede dyr sender nogle medlemsstater de embedsmaend, som staar for stutterier.)

3. Saerlige bemaerkninger

3.1. Listen over de tredjelande, der er godkendt ud fra et veterinaermaessigt synspunkt (artikel 2, stk. 1) er offentliggjort i EFT nr. L 201/28 af 11. august 1993.

3.2. Med hensyn til de private virksomheder, der er naevnt i artikel 2, gaar bestemmelsen udelukkende paa opdraet af hybride svineracer.

3.3. Med hensyn til metoderne til vurdering af dyrenes genetiske vaerdi skal det bemaerkes, at Kommissionen har planer om at udarbejde et direktiv om genmanipulerede dyr.

3.3.1. Da dette spoergsmaal er af stor betydning, ser OESU gerne et saadant direktiv udarbejdet hurtigst muligt.

3.4. For at avlere i medlemsstaterne ikke skal lide skade, mener OESU, at tredjelande klart og praecist skal angive, om de dyr, der eksporteres efter reglerne i det foreliggende forslag, er blevet behandlet med hormoner (naturlige eller syntetiske), ogsaa selv om disse er tilladte i eksportlandene, eller om der regelmaessigt er blevet anvendt somatotropin til malkedyr. Disse metoder kunne nemlig skjule en middelmaadig genetisk vaerdi.

3.4.1. Hvis saadanne metoder ikke er anvendt, ville det under alle omstaendigheder vaere oenskeligt at faa dette tydeligt angivet.

3.5. OESU er bekymret over mulighederne for bedrageri eller misbrug i forbindelse med eksport af saed, aeg og embryoner til EF.

3.5.1. Kommissionen boer skaerpe kontrollen, blandt andet ved at lade dyrlaeger fra EF aflaegge systematiske og regelmaessige besoeg i de paagaeldende tredjelande.

3.5.2. Desuden maa der findes metoder til at »foelge« disse saedprodukter, aeg og embryoner, som garanterer dyrenes identitet, f.eks. ved oprettelse af en ad hoc-»bank« eller ved maerkning, saaledes som det allerede foregaar i samhandelen inden for EF.

3.6. Med hensyn til et bevis for en senere registrering i en stambog (artikel 4, tredje led), kunne den instans, som foerer stambogen, og som paa forhaand er blevet underrettet om importen af de paagaeldende dyr, saedprodukter, aeg og embryoner, attestere, at registreringen vil finde sted paa indfoerselstidspunktet.

3.7. OESU er forbavset over, at der ikke er udarbejdet gensidighedsklausuler over for tredjelande, som sikrer avlerne i EF lignende vilkaar ved eksport til disse lande.

3.7.1. Det siger dog sig selv, at foraedlerrettigheder, som er resultatet af arbejde, der ofte har strakt sig over flere generationer, ikke maa anfaegtes i forbindelse med en saadan gensidighed.

3.8. OESU vil gerne have Kommissionen til at forsikre, at alle elementerne i de genealogiske og zootekniske oplysninger er komplette og sammenlignelige.

3.9. Udtrykket »indfoerelse« eller »registrering« anvendes alt efter de regler, der gaelder i de enkelte medlemsstater, uden at dette har nogen indvirkning paa formen.

4. Supplerende bemaerkning

4.1. Blandt de genealogiske betingelser findes begrebet »racens hjemsted«, som undertiden rejser problemer.

4.1.1. Dette er blandt andet tilfaeldet med de lipizzanske heste, som er en betegnelse, flere regioner og lande goer krav paa (Italien, OEstrig, Ungarn, Slovenien). Dette er ikke tilfaeldet for andre saerlige hesteracers vedkommende (de andalusiske og de lusitanske).

4.1.2. Det ville vaere oenskeligt, om Kommissionen kunne soerge for en anerkendelse af denne race i forbindelse med sine tredjelanderelationer.

Bryssel, den 26. januar 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det oekonomiske og sociale Udvalg

(1) EFT nr. C 306 af 12. 11. 1993, s. 11.