Nr. C 6/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 1. 89 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
FORSLAG VEDRØRENDE ET AKTIONSPROGRAM FOR FÆLLESSKABET FOR ÅRENE 
1989—1992 
RESOLUTION 
forelagt af Fran^ois Ceyrac, ordfører, vedtaget af Det Økonomiske og Sociale Udvalg med 120 
stemmer for, 23 imod og 9 hverken for eller imod på ØSU's 260. plenarforsamling, afholdt i 
Bruxelles den 23. og 24. november 1988 
(Mødet den 23. november) 
(89/C 6/07) 
Indledning 
1.1. Efter en lang stagnationsperiode har opbygningen 
af det europæiske samarbejde i EF, navnlig siden 1985, 
været i fremgang på flere vigtige områder. Det væsent­
ligste er, at der på grundlag af Kommissionens hvidbog 
om gennemførelsen i 1992 af det indre marked har 
kunnet opstilles et sammenhængende program for ophæ­
velse af grænsebarriererne mellem medlemslandene, og at 
der med Fællesakten er skabt de hertil nødvendige 
forbedringer i beslutningsprocessen. Fællesskabet har 
effektivt bidraget til nedbringelsen af inflationen og — 
takket være det omend ufuldkomne monetære system — 
bidraget til mindskelse af værdispændet mellem de natio­
nale valutaer. Problemerne med Fællesskabets finanser 
har kunnet overvindes, og bevillingerne til strukturfon­
dene er blevet fordoblet. Ej heller kan det bestrides, at 
der er nået gode resultater i arbejdet méd styringen af 
overproduktionen i landbruget. 
1.2. Men dette positive regnskab må ikke dække over 
den kendsgerning, at der på andre områder af det euro­
pæiske samarbejde er forsinkelser, svagheder og mangel 
på resultater. Således har den økonomiske vækst ikke 
været tilstrækkelig til blot delvist at fjerne en arbejds­
løshed, som fortsætter på et uacceptabelt niveau og 
undergraver eksistensbetingelserne for et tocifret 
milliontal europæiske medborgere og i alvorlig grad 
forringer fremtiden for de unge. Den teknologiske 
udvikling har hidtil generelt ført til reduktion i beskæfti­
gelsen. Afstanden mellem de mest og de mindst begunsti­
gede regioner i Europa bliver stadig større. Antallet af 
fattigdomsramte er igen i stigning i EF-landene. Konkur­
renceevnen i Europa er tydeligt ustabil i almindelighed 
og i mange sektorer klart utilstrækkelig over for visse 
industrilande og visse nye lande under hurtig industriali­
sering. De interne problemer, som de opleves i de enkelte 
medlemslande, tillægges alt for stor betydning, og den 
nationale egoisme rummer en trussel mod opretholdelsen 
af det, der allerede er nået i skabelsen af enhedsmar­
kedet. 1.3. Gennemførelsen af det indre enhedsmarked, som 
er forudsætningen for, at Europa kan indtage sin rette 
plads i verden, skal være grundlaget for opretholdelsen 
og udviklingen af en livs- og samfundsstil, som for 
Europas borgere skal sikre: 
— at der i efterstræbelsen af social retfærdighed hersker 
frie forhold med plads for det private initiativ og for 
udviklingen af kollektive forpligtelser 
— at der er mulighed for en fremadskridende og stabil 
forbedring af beskæftigelsen, levefoden og livskvali­
teten 
— at der hersker sikkerhed og tryghed, byggende på 
hævdelsen af et Europa, som er sig sin økonomiske 
og sociale kohæsion bevidst. 
Prioritering 
2.1. For at enhedsmarkedets dynamik fuldt ud kan 
bringes til udfoldelse, må man overvinde den nationale 
egoisme og på samordnet måde iværksætte en række 
ledsageforanstaltninger på nationalt og fælleseuropæisk 
plan, idet man allerede nu accepterer de institutionelle 
ændringer, som er en nødvendig konsekvens. ØSU fore­
slår: 
2.2. Skabelse af nye arbejdspladser gennem: 
— iværksættelse i medlemslandene af økonomisk 
ekspansionspolitik med væsentlig forøgelse af de 
private og offentlige investeringer. EF bør udnytte 
sine lånemuligheder for i visse tilfælde direkte at 
finansiere infrastrukturprojekter. EF bør støtte de 
nationale foranstaltninger med en samordnende 
aktion og gennem skabelsen af et erhvervsklima, som 
er fremmende for innovationen og oprettelsen af nye, 
navnlig mindre virksomheder. Beskæftigelsespoli­
tikken bør desuden for at bekæmpe arbejdsløsheden 
omfatte en med produktivitetsgevinsten forenelig 
tillempning og forkortelse af arbejdstiden 
7. 1. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 6/11 
— gennemførelse af en fælles erhvervsuddannelsespolitik 
— også omfattende videreuddannelse og omskoling 
— til gunst for geografisk og erhvervsmæssig mobi­
litet, udformet under hensyntagen til prognoser om 
arbejdskraftsbehovet; for at realisere arbejdskraftens 
frie bevægelighed skal den gensidige anerkendelse af 
kvalifikationer og beviser udbygges. 
2:3. Skabelsen af. et grcensefrit geografisk område 
gennem: 
— styrkelse af Det Europæiske Monetære System, også 
på det institutionelle plan 
— substantielle fremskridt på beskatningsområdet, 
navnlig inden for gensidig tilnærmelse af merværdi-
og punktafgifterne 
— udvikling af det sociale og arbejdsmarkedsmæssige 
fællesskab gennem fastlæggelse og gennemførelse af 
en fælles arbejdsmarkeds- og socialpolitik i nær 
tilknytning til det erhvervsmæssige enhedsmarked, 
idet man f.eks. fuldt ud udnytter de muligheder, der 
ligger i Fællesakten og i videreførelsen af dialogen på 
europæisk plan til forberedelse og supplering af 
dialogen på det nationale plan 
— udarbejdelse af en fælleseuropæisk strategi til 
skabelse af konvergens mellem de nationale socialsik­
ringsordninger under hensyntagen til de særlige træk 
i de enkelte landes systemer og til konkurrencemæs­
sige krav 
— fremme af den EF-retlige selskabsform, som bl.a. bør 
omfatte bestemmelser om arbejdstagerinformering og 
-høring samt medindflydelse på en sådan måde, at 
der tages hensyn til forskelle i sædvaner og situ­
ationer i landene, samt bestemmelser vedrørende de 
juridiske og fiskale problemer 
— indarbejdelse af miljøbeskyttelseshensyn i Fællesska­
bets politik og foranstaltninger 
— en fælles landbrugspolitik, som udbygges med en 
politik til støtte for landbomiljøet 
— indarbejdelse af hensynet til forbrugerens interesse og 
efterspørgselsmæssige betydning gennem en bedre 
konkurrencepolitik og gennemførelse af supplerende 
foranstaltninger til beskyttelse og informering af 
forbrugeren på en måde, som svarer til enhedsmarke­
dets dimensioner 
— en åben politik fra Det Europæiske Fællesskabs side 
over for resten af verden, herunder anerkendelse 
inden for GATT af loyal konkurrence, byggende på 
praktiseret gensidighed. I en sådan politik bør gives 
større plads for et mere aktivt samarbejde, dels med 
østlandene, dels med udviklingslandene. Blandt disse 
sidste indtager AVS-landene og landene omkring 
Middelhavet en særlig plads. 2.4. Iværksættelse af en intensiveret forsknings- og 
udviklingspolitik, dels til støtte for konkurrenceevnen i 
EF, dels til styrkelse af innovationen og anvendelsen af 
nyé teknologier til nye produkter og nye tjenesteformer 
og dermed til skabelsen af arbejdspladser. 
2.5. Ungdommens indførelse i Fællesskabets funktioner 
og delagtiggørelse i den europæiske kultur: 
— gennem europæisering af undervisningsprogrammer 
og eksamensbeviser 
— gennem kulturel udveksling (programmer, projekter, 
stipendier osv.) 
— gennem projekter, som skal realiseres for og af den 
europæiske ungdom 
for derigennem at lette ungdommens adgang til arbejds­
livet. 
2.6. Tilpasningen af institutionerne. ØSU mener, at 
styrkelsen af Fællesskabets beslutningsbeføjelser på de 
områder, hvor dette gør selve beslutningerne mere effek­
tive, bør ledsages af en styrkelse af Europa-Parlamentets 
beføjelser. I medfør heraf bør den rolle, der tillægges 
repræsentanterne for de økonomiske og sociale inter­
esser, konsolideres gennem en mere præcist funderet og 
mere effektiv deltagelse i lovgivningsarbejdet for Det 
Økonomiske og Sociale Udvalgs vedkommende sammen 
med en opvurdering af arbejdsmarkedsparternes funktion 
i den sociale dialog. Faren for et bureaukratisk og tekno­
kratisk EF nødvendiggør således, at styrkelsen af 
EF-institutionerne må ledsages af en styrkelse af de 
demokratiske funktioner, dvs. af en bedre informering af 
borgerne og en mere aktiv deltagelse fra borgernes side 
på alle niveauer. 
Konklusion 
I erhvervs- og organisationslivet, som det er repræsen­
teret i ØSU, er man meget opmærksom på, hvor vigtigt 
det er at gennemføre det indre enhedsmarked, og klar 
over, hvad dette indebærer af udfordringer og chancer 
for EF-landene. I trofasthed over for den rolle, ØSU 
hidtil har spillet til støtte for det europæiske samarbejde i 
EF, er man parat til at bidrage yderligere, navnlig til 
opfyldelsen af de mål og gennemførelsen af den politik, 
som fremhæves ovenfor. ØSU konkluderer, at det 
økonomiske og erhvervsmæssige enhedsmarked bør etab­
leres parallelt med et arbejdsmarkeds- og socialfælles­
skab, for at udviklingen af det europæiske samarbejde 
kan finde sted på sammenhængende og samstemmende 
måde og tjene til fremme af den europæiske model for 
samfundslivet og udviklingen. 
Bruxelles, den 23. november 1988. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg