DA    DA DA 
 
DA 1   DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 2.7.2008 
SEK(2008) 2157 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
 
Ledsagedokument til  
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TI L EUROPA-PARLAM ENTET, RÅDET, 
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG 
REGIONSUDVALGET 
  
Den nye sociale dagsorden 
Muligheder, adgang og solidaritet i det 21. århundredes Europa 
  
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN  
 
{KOM(2008) 412 endelig} 
{SEK(2008) 2156}  
 
DA 2   DA RESUMÉ AF KONSE KVENSANALYSE 
1. I NDLEDNING  
I meddelelsen En dagsorden for EU's borgere - et resultatorienteret EU1 fremhævede 
Kommissionen, at EU må analyser e de radikale ændringer, de r er undervejs i vort samfund, 
og tilstræbe en bæredygtig respons  på alle niveauer, for at t ackle de udfordringer, Europas 
økonomi og samfund står over for. På det grundlag ivær ksatte Kommissionen en 
statusopgørelse over Europa s sociale virkelighed2 for at skaffe sig overblik over de store 
ændringer, der er på vej inden for beskæftig else, familiemønstre, livsstil og traditionelle 
støtteforanstaltninger, og som afspejler det s tigende pres fra de demografiske ændringer. 
Med udgangspunkt i resultaterne af den brede høri ng er det afgørende spørgsmål nu, om de 
eksisterende tilgange kan give tilfredsstillende  svar på de nye udfordringer. Meddelelsen 
Muligheder, adgang og solidaritet: en ny soci al vision for det 21. århundredes Europa3 var 
Kommissionens første svar på de nye udfordrin ger, som fremgik af re sultaterne af høringen 
om Europas sociale virkelighed. I meddelels en fra november om den nye sociale vision 
hedder det også, at Kommissionen vil forberede en ny udgave af den sociale dagsorden og 
fremlægge den i midten af 2008. Dagsordene n, som skal medvirke til at skabe konkrete 
resultater til fordel for EU-borgerne, er  genstand for nærværende konsekvensanalyse. 
Da initiativet hovedsagelig er af politisk karakter, står kons ekvensanalysen i et rimeligt 
forhold til målet. Der sættes ikke præcise tal på virkningerne, og der fo retages udelukkende en 
overordnet kvalitativ analyse af de sandsynl ige konsekvenser. Konsekvensanalysen tager 
højde for bemærkningerne fra Kommissione ns Udvalg for Konsekvensanalyse.  
2. S AGSFORLØB  
Den nye sociale dagsorden tager bl.a. udgangspunkt  i den social- og arbejdsmarkedspolitiske 
dagsorden for 2005-2010, som Kommissionen vedtog i 20054. Nu har Kommissionen 
gennemført alle de foranstaltninger, de r blev planlagt under den social- og 
arbejdsmarkedspolitiske dagsorden for 2005-2010. E ndvidere blev der iværksat en offentlig 
høring om Europas sociale virkelighed i februar 2007. Med udgangspunkt i de første 
resultater af høringen indeholder meddelelsen Muligheder, adgang og solidar itet: en ny social 
vision for den 21. århundredes Europa , som blev vedtaget i november 2007, en række mulige 
svar på de udfordringer, der gør sig gæld ende i EU. På grundlag af høringen oplyste 
Kommissionen, at den ville forberede en ny udgave af den sociale dagsorden og forelægge 
den i midten af 2008. Kommissionen offentliggjorde  et resumé af de omkring 150 bidrag, den 
havde modtaget i midten af marts 20085. Kommissionen har også hørt de øvrige EU-
                                                 
1 KOM(2006) 211. 
2 "Europe's social reality, A consultation document from  the Bureau of European Policy Advisers" findes 
på: http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/docs/background_document_en.pdf . 
3 KOM(2007) 726. 
4 KOM(2005) 33. 
5 Jf. http://ec.europa.eu/citizens_agenda/social_reality_stocktaking/index_en.htm# , SEK(2008) 1896, 
eller et resumé i bilag 2 til konsekvensanalysen. 
 
DA 3   DA institutioner og –organer og de re levante berørte parter, herunder på forummet om den sociale 
dagsorden den 5.-6. maj 20086. 
3. P ROBLEMSTILLING  
I meddelelsen om den sociale vision fra novemb er 2007 gav Kommissionen for første gang et 
overblik over den sociale virkelighed med udga ngspunkt i den igangværende statusopgørelse 
over den sociale virkelighed. Den anførte, at det europæiske samfund oplever hurtige 
gennemgribende ændringer både på det økono miske og det sociale område. Ændringerne 
forårsages af vældige eksterne kræfter, som f.eks. globaliseringen og klimaændringer, men 
også af interne kræfter, som den demografiske  og sociale udvikling. Problemstillingen er som 
følger: 
• Unge får ikke den bedste start i livet : Selv om unge i EU nu har et væld af muligheder, 
befinder den unge generation af i dag sig i en særlig prekær situa tion. I 2005 risikerede 
19 % af alle børn i EU at komme til at leve  i fattigdom, mod 16 % af den samlede EU-
befolkning. Alt for mange unge kan ikke udvikl e deres fulde potentiale og finde et job og 
forlader skolen uden formelle kvalifikationer. Ungdomsarbejdsløshed er fortsat et alvorligt 
problem. 
• Borgerne har ikke de færdigheder, som er nødvendige for et tilfredsst illende karriereforløb  
i vidensamfundet : Selv om EU har gode muligheder for at udnytte globaliseringen, er 
fordelene ved globaliseringen ikke ligeligt fordelt, og globaliseringen giver anledning til bekymringer. EU bliver nødt til at støtte bo rgerne og udstyre dem med redskaber, som kan 
hjælpe dem med at tilpasse sig til ændrede fo rhold, og at udvise solidaritet over for dem, 
der påvirkes negativt for at sikre, at  de mest sårbare bliver indenbords. 
• EU har ikke tacklet den demografis ke og sundhedsrelaterede udfordring
: Takket være 
bedre sundheds- og arbejdsforhold får stadig flere europæere nu et længere og sundere liv 
og en længere og mere aktiv pensionisttilværel se. Til trods for indvandring fra tredjelande 
vil den samlede befolkning i EU falde lidt og blive meget ældre. Bæredygtige pensioner er 
derfor afgørende for fremtidige socialsikringssystemer. 
• Social udstødelse gør sig fortsat gældende  i mange dele af det europæiske samfund : 
Chancerne er ikke ligeligt fordelt i det mode rne samfund. I EU er der stor forskel på, om 
der reelt er lige adgang for alle til beskæf tigelse, livslang læring, socialordninger og 
sundhedsydelser, efte rsom en stor del af EU's befol kning har store problemer med at opnå 
en rimelig levestandard og finde et arbe jde. I 2004 tjente ca. 100 millioner europæere 
mindre end EU's medianindkomst på ca. 8 000 EUR pr. år. 
• Fortsat forskelsbehandling på grundlag af køn og andre forhold : Europa har i årenes løb 
gjort store fremskridt inden for ligestilling me llem kønnene. Alligevel er der stadig tale om 
store uligheder på arbejdsmarkedet, med he nsyn til at forene ar bejde og privatliv, i 
forbindelse med socialsikring og social udstødelse, på sundhedsområdet, inden for 
iværksætteri, i den politiske og økonomiske beslutningsproces og i nden for videnskab og 
teknologi. Endvidere er der også forske l på medlemsstaternes beskyttelse mod 
forskelsbehandling uden for arbejdsmarkede t på baggrund af handi cap, alder, seksuel 
orientering samt religion eller tro. 
                                                 
6 http://ec.europa.eu/employment_social/emp lweb/social_agenda/ec_conference_en.html . 
 
DA 4   DA • EU skal blive bedre til at fremme globaliseringens sociale dimension : Til trods for 
økonomisk vækst og flere job har mange mennesker i verden, navnlig kvinder, ifølge ILO 
ikke adgang til passende stillinger og arbejdsforhold. Det skønnes, at 487 millioner arbejdstagere — eller 16,4 procent af alle arbejdstagere — stadig ikke tjener så meget, at 
de kan hive sig selv og deres familier op ove r fattigdomsgrænsen, som ligger på 1 USD pr. 
person, pr. dag. EU bør fortsat gøre en beslutso m indsats for at forme den internationale 
dagsorden, således at den afspejler vores interesser og værdier, bl.a. som led i 
"Dagsordenen for anstændigt arbejde". 
• EU skal mobilisere politikker og redskaber som svar på den nye sociale virkelighed
: 
Bortset fra den politik, der føres på det økonomiske og sociale område, har også mange 
andre politikker store sociale konsekvenser. De t gælder miljøpolitikken, politikken på det 
makroøkonomiske område samt den politik, der vedrører det indre marked og uddannelses- og forskningsområdet. Den nye sociale virkel ighed har mange komplicerede facetter, og 
det er et spørgsmål, om der kan træffes fl ere fælles tværgående foranstaltninger på EU-
niveau, som samler alle relevante politikker, og , om de redskaber, EU har til at støtte og 
supplere medlemsstaternes aktiviteter, bør revideres. 
4. M
ÅLSÆTNINGER  
I betragtning af problemstillingen bør EU under hensyn til princippet om subsidiaritet og 
proportionalitet sigte på at forbedre EU-borgernes velf ærd og livskvalitet ved at: 
• forbedre unges chancer her i livet 
• fremme nye færdigheder til nye job, ti lfredsstillende karr iereforløb og bedre 
beskæftigelsesforhold 
• sikre et længere og sundere liv 
• bekæmpe fattigdom og social udstødelse 
• tage ligestilling mellem kønnene og lig e muligheder et skridt videre 
• forme den internationale dagsorden for at fremme europæiske værdier 
• sikre en passende blanding af politikker og gøre EU's instrumenter mere effektive. 
De nævnte målsætninger er helt  i overensstemmelse med og suppl erer andre EU-politikker og 
–strategier, navnlig den fornyede Li ssabonstrategi for vækst og jobskabelse , EU's strategi for 
bæredygtig udvikling  og det indre marked . 
5. V IGTIGSTE POLITISKE VALGMULIGHEDER  
I henhold til EF-traktaten er det først og fremme st op til EU-medlemsstaterne at sørge for de 
politiske ændringer, der skal til for at tackle de nye sociale forhold og realisere de tilsvarende 
målsætninger i afsnit 4. Det vigtigste spørgsmål er derfor, om EU fortsat bør støtte og 
supplere medlemsstaternes aktiviteter, og i givet fald hvordan. I forbindelse med 
konsekvensanalysen blev følge nde tre muligheder overvejet: 
 
DA 5   DA • Mulighed 1: "samme tilgang – samme politik" : Det betyder, at EU fortsætter med at 
gennemføre den gældende fællesskab slovgivning, og at den gældende 
fællesskabslovgivning allerede anses for at være et  tilfredsstillende svar på de nye sociale 
forhold, og at der ikke er behov for i) ny (e ller revideret) fællesskabslovgivning, ii) en 
revision af eksisterende instrumenter på EU -niveau, iii) yderligere  koordinering af EU-
politikker. 
• Mulighed 2: "samme tilgang – ny politik" : Som i forbindelse med mulighed 1 fortsætter 
Kommissionen med at gennemføre den gæ ldende fællesskabslovgivning. Men i 
modsætning til mulighed 1 betyder mulighed 2, at den gældende fællesskabslovgivning 
ikke anses for at være et tilfredsstillende svar på de nye social e forhold, og at der 
fremlægges en ny udgave af den sociale dagsorden  (med lovgivnings- og ikke-
lovgivningsmæssige initiativer) for at tage he nsyn til de nye sociale forhold. Der fokuseres 
på beskæftigelse, social e anliggender og lige mulighe der. Der træffes også nye 
foranstaltninger inden for andre om råder (f.eks. uddann else, sundhed, 
informationssamfundet og det indre marked), som har sociale konsekvenser. Det sker dog 
uafhængigt af den nye sociale dagsorden.  
• Mulighed 3: "ny tilgang – ny politik" : Som i forbindelse med mulighed 1 og 2 fortsætter 
Kommissionen med at gennemføre den gæ ldende fællesskabslovgivning. Men i 
modsætning til mulighed 2 betyder mulighed 3, at  de tværgående probl emer, som følger af 
de nye sociale forhold, skal løses ved at m obilisere alle relevante EU-politikker under et og 
gøre en indsats, som ikke blot omfatter beskæftigelse, sociale anliggender og lige 
muligheder, men også sundhed, uddannelse, info rmationssamfundet, det interne marked, 
makroøkonomiske politikker, miljø og eksterne politikker. Mulighed 3 betyder, at der 
fremlægges en ny udgave af den sociale dagsorden , som samler alle relevante politikker og 
med udgangspunkt i de tre søjler - muligheder, a dgang og solidaritet – drager fordel af det 
næsten uudnyttede potentiale mellem dem. 
6. S AMMENLIGNING AF VALGMULIGHEDER  
Under mulighed 1 ville den gældende fæ llesskabslovgivning og de eksisterende 
fællesskabspolitikker blive videreført i deres nuværende form, og det ville hovedsagelig være 
op til medlemsstaterne at tage højde for de nye sociale forhold. Hvis EU-politikkerne ikke 
bliver tilpasset til de nye sociale forhold, vil det sandsynligvis få negative konsekvenser for alle fire dimensioner (den økonomiske, sociale, miljømæssige og politiske) på mellemlang og 
lang sigt. EU ville ikke længere varetage sin rolle og fungere som katalysator for ændringer 
og ville ikke tage højde for nye problemstillinger. Set i forhold til god EU-forvaltningspraksis ville Kommissionen således undlade at  vise, at den er indstillet på  at forbedre EU-borgernes 
velfærd, til trods for deres forventninger. Det kunne i høj grad sætte spørgsmålstegn ved EU's berettigelse. 
Under mulighed 2 ville Kommi ssionen fremlægge en ny udgave af den sociale dagsorden 
begrænset til beskæftigelse, sociale anligge nder og lige muligheder. Analysen af den 
økonomiske, sociale og miljømæssige dimension har vist, at virkningerne generelt ville være 
positive. Borgerne ville kunne se, at EU ta ger deres bekymringer til efterretning, men 
sammenlagt ville EU's indsats sandsynligvis kun få begrænsede virkninger, for den ville 
hverken være tilstrækkeligt omfattende (ikke mobilisere andre politikker som svar på de nye 
sociale forhold) eller tilstrækkeligt lydhør (i kke leve op til alle bor geres forventninger).  
 
DA 6   DA Under mulighed 3 ville EU mobilisere alle relevante politikker som svar på de nye sociale 
forhold. Det ville skabe mulighed for synergier mellem EU's politikker. Endvidere ville EU's 
indsats blive yderst omfattende (den ville nå ud over beskæftigelse, sociale anliggender og 
lige muligheder) og kunne betegnes som lydhør og kons ekvent. Den ville ikke sætte gang i en 
ny proces på EU-plan. Den ville snarere underbygge de eksisterende processer, herunder den fornyede Lissabonstrategi for vækst og jobskabelse.  
Den ville supplere medlemsstaternes aktiviteter under hensyn til princippet om subsidiaritet 
og proportionalitet. Endelig lader konsekvensanalysen ingen tvivl tilbage - EU's indsats bliver 
mest effektiv, hvis de eksist erende redskaber revideres. 
Derfor er mulighed 3 ("En ny social dagsorde n for muligheder, adgang og solidaritet") den 
bedste løsning. 
7. M
ERVÆRDI OG SUBSIDIARITET  
Medlemsstaterne har hovedansvaret for de politiske ændringer, der er en nødvendig 
forudsætning for at kunne reagere på de nye  sociale forhold. Men høringen om Europas 
sociale virkelighed har bekræftet, at borgernes tillid til det europæiske projekt er afhængig af 
en troværdig socialpolitik på  europæisk niveau. EU's inds ats bør fortsat begrænses til 
områder, hvor EU bevisligt gør en forskel, jf. subsidiaritets - og proportionalitetskravene.  
Det udelukker dog ikke, at EU spiller en mere proaktiv rolle for at sætte gang i ændringerne 
og styre, støtte og følge de nødvendige reform er. Som led i den nye sociale dagsorden har 
Kommissionen til hensigt at fremlægge en række  nye konkrete initiativer, som enten vedtages 
samtidig med meddelelsen eller på et se nere tidspunkt. Kommissionen foretager om 
nødvendigt konsekvensanalyser af de enkelte  initiativer i overensstemmelse med 
Kommissionens retningslinj er for konsekvensanalyser7. De enkelte konsekvensanalyser vil gå 
mere i dybden med spørgsmålet om subsidiaritet og merværdi.  
EU tilfører hovedsagelig merværdi ved: 
• fastsættelse af de politiske  rammer for en indsats  
• fastholdelse af de europæiske værdie r og sikring af ensartede spilleregler 
• udveksling af erfaringer og opl ysninger om god praksis 
• støtte til en indsats på lo kalt, regionalt og nationalt plan  
• bevidstgørelse og opbygning af et stærkt videngrundlag. 
8. O VERVÅGNING OG EVALUERING  
Den nye sociale dagsorden for muligheder, adgang  og solidaritet sætter ikke gang i en særskilt 
proces. Den underbygger og er tæt forbundet med igangværende processer som f.eks. Lissabonstrategien for vækst og jo bskabelse, strategien for bæ redygtig udvikling, det indre 
                                                
 
7 SEK(2005) 791. 
 
DA 7   DA marked og de åbne koordinationsmetoder inden fo r social sikring og social inddragelse, 
uddannelse og ungdomsanliggender. Der findes sæ rskilte overvågnings-, rapporterings– og 
evalueringsmekanismer for alle disse processer.  Det bør fortsat være tilfældet, uden at der 
tilføjes en ekstra rapporteringsmekanisme for ge nnemførelsen af den nye sociale dagsorden. 
Den nye sociale dagsorden suppleres med en  række lovgivnings- og ikke-lovgivningsmæssige 
initiativer, som i mange tilfælde har dere s egen konsekvensanalyse og overvågnings- og 
evalueringsmekanismer. Der bliver derfor ikke  tale om endnu en proces til overvågning og 
evaluering af de enkelte initia tiver, selvom der vil blive taget højde for deres indbyrdes 
sammenhæng.  
Kommissionen aflægger rapport om  gennemførelsen af den nye  sociale dagsorden i 2010. 
Rapporten bør omfatte en evaluering af gennem førelsen af den nye horisontale sociale 
bestemmelse i Lissabontraktaten. Herefter fremlægger Kommissionen en meddelelse om 
evalueringen af den nye sociale dagsorde n for muligheder, adgang og solidaritet.