ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (83) 218 
 
 
 
Vol. 1983/00 90 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), t his file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februa r 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 v om 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN  FOR DE  EUROP ÆISKE F ÆLLESSKABER 
KOM(83)  218  ENDELIG  UDG. 
BRUXELLES  DEN 4 MAJ 1983 
Skattemæssige  og  finansielle foranstaltninger 
til fremme  af investeringerne. 
(Meddelelse  fra  Kommissionen  til  Rådet) 
KOM(83)  218  ENDELIG  UDG. 

Indholdsfortegne Ise 
1. Indledning 
2. Begrundelse for foranstaltninger, der kan øge de disponible midler til 
investeringer 
3. Det er nødvendigt at skabe bedre muligheder for såvel selvfinansiering 
som ekstern finansiering i  form  af egenkapitaltilførsel 
4. Forøgelse af virksomhedernes selvfinansieringsevne 
4.1.  Beskatning og selvfinansiering 
4.2.  Investeringsstimulanser 
4.3.  Opmuntring til risikotagning 
4.4.  Tilpasning af virksomhedernes skattebyrde 
5. Kanalisering af opsparingen over i finansiering af investeringerne 
5.1.  Større gennemsigtighed i virksomhedernes regnskaber 
5.2. Bedre vilkår for tilførsel af risikovillig kapital 
6. Resumé og konklusioner 

- 1 -
1. Indledning 
Pa samlingen den 15. november 1982 godkendte Rådet de procedurer, som 
Kommi.->:>.onen  havde foreslået i meddelelse (K0M(82) 641); det blev samtidig 
fastsat, at Kommissionen skulle fortsætte med at undersøge de skattemæssige 
og finansielle foranstaltninger, der er indført i medlemsstaterne for at 
fremme investeringerne, og at den skulle forelægge Rådet eventuelle  kon­
klusioner  på en af dets samlinger i første halvår af 1983; på Det europæiske 
Råds møde den 3. og 4. december 1982 bekræftedes Rådets konklusioner. 
Denne  meddelelse indeholder resultaterne af en analyse af de bestående 
foranstaltninger i medlemsstaterne, som er udformet med henblik på at øge 
virksomhedernes  investeringsmuligheder i  kraft  af: 
- en forøgelse af selvfinansieringen og 
- en bedre kanalisering af opsparingen over i finansiering af produktive 
investeringer. 
2. Begrundelse for foranstaltninger, der kan øge de disponible midler til 
investeringer 
En lang periode med høj inflation samt en utilstrækkelig strukturtilpasning 
har medført en forringelse af de europæiske økonomiers produktionssystem, 
der viser sig i  form  af: 
- en  forringet  konkurrenceevne inden for  visse  sektorer, brancher og pro­
duktkategorier; 
- utilstrækkelige markedsandele for nye højteknologiske produkter; 
- uligevægt i virksomhedernes finansielle  struktur; 
- et  'tort  antal konkurser, der i  visse  tilfælde også har  ramt  store 
selskaber. 
Kommissionen  har ved flere lejligheder påpeget,bl .a. i sin meddelelse 
fra juni  om investeringsproblemet  (K0MC82)  365), at tilvejebringelsen af 
et gunstigt klima for erhvervsinvesteringer afhænger af en række makroøko­
nomiske  vilkår, der kan: 
- sikre en større international stabilitet, 
- styrke den interne økonomiske stabilitet i Fællesskabet. 
Resultater  på  disse  områder afhænger først og fremmest af de nationale 
makroøkonomiske politikker, af koordinering af  disse  politikker på  EF-plan 
og af et snævrere internationalt samarbejde. 

- 2 -
Specifikke strukturforanstaltninger,  der tager sigte pa at  forbedre  skattereg­
lerne og virksomhedernes  finansieringsvilkår,  vil imidlertid  efter Kommissionens 
opfattelse  udgøre et  betydningsfuldt  led i den  samlede  nødvendige  strategi,  hvis 
makroøkonomiske  elementer  blev præciseret i  Kommissionens  meddelelse  til Det 
europæiske Råd i  marts.  Dette  skal ses i sammenhæng med: 
- at det makroøkonomiske  spillerum fortsat  er beskedent  i visse EF-lande; 
- at det er nødvendigt  hurtigst  muligt  at fjerne  flest mulige  hindringer,  som 
kan skabe  flaskehalse, ikke blot  i en situation  med langsom  vækst, men også 
i tilfælde af en væsentlig  forbedring  af de makroøkonomiske vilkår; 
- at sådanne  foranstaltninger  i betydeligt  omfang  kan forbedre  det generelle 
investeringsklima  og øge  tilliden  i erhvervslivet; 
- at det er nødvendigt at  lette visse byrder  på produktionslivet,  da hovedparten 
af produktionsomkostningerne  i Fællesskabet uundgåeligt  fortsat vil  være højere 
end i nogle af konkurrent  landene. 
En forudsætning  for, at specifikke  investeringsfremmende  foranstaltninger  bliver 
effektive,  er, at de  ikke medfører en væsentlig nettoforværring af de  generelle 
makroøkonomiske vilkår, som påvirker  virksomhedernes  adfærd;  virkningerne  på 
budgetligevægten og på  renteforholdene  er i denne sammenhæng af særlig  betyd­
ning, idet  de let  kunne modvirke  de specifikke  investeringsfremmende  foran­
staltningers  gunstige  effekter  i kraft af deres indflydelse  på investerings-
adfærden. 
Pa denne baggrund  finder  Kommissionen,  at skattelempelser  på investeringsområdet 
ikke bør medføre en forværring af  budgetsaldiene;  lempelserne  kunne gennemføres 
ved at reducere  visse subsidier,  og i særdeleshed de  subsidier,  der går  tiL at 
hjælpe virksomheder,  som ikke er levedygtige  på lang sigt, og som således 
lægger beslag på ressourcer,  der i  stedet kunne  kanaliseres  over i rentable 
investeringer. 
Indsatsen  for at  modernisere  og integrere  de finansielle  markeder  - som i de 
seneste år har  givet resultater  - bør desuden  fortsættes og  øges, og de  foran­
staltninger,  der i  dette øjemed  skal træffes, bør  udformes  ud fra en fælles-
skabssynsvinkel  med henblik  på at  tilvejebringe  en gradvis integration efter 
de linjer,  som Kommissionen  anviste  i sin  meddelelse  om den  finansielle 
integration 1) 
1) Jf. K0MC82) 207  endelig  udg. 

- 3 -
3. Det er nødvendigt at_  skabe bedre muligheder  for savel selvfinansiering  som 
ekstern finansiering  i form af egenkapitaltilførsel 
Lånekapital og  egenkapital  - hvad enten sidstnævnte er af  intern oprindelse (selv­
finansiering)  eller ekstern (aktieemission)  - anvendes  i forskelligt  omfang  til 
finansiering  af investeringer  i EF-landene. 
Selv omdette  ofte skyldes  institutionelle  karakteristika  ved de  finansielle 
markeder,  kan der i  denne forbindelse  anstilles  følgende  betragtninger: 
. en finansiel  struktur,  der hovedsagelig  er baseret  på selvfinansiering,  kunne 
betyde, at allerede etablerede  virksomheder  ikke underkastes  markedets  kontrol 
med hensyn  til ressourceallokering  og management-muligheder,  men det er  klart, 
at de finansielle  markeder  kun kan  spille denne  rolle, såfremt de er  til­
strækkeligt  udviklede,  og såfremt de  fungerer  på en  tilfredsstillende  effektiv 
måde, hvilket ikke  altid er tilfældet, i særdeleshed i  visse medlemsstater; 
. adgangen  til at fremskaffe  tilstrækkelig  fremmedkapital  er en nødvendig 
betingelse  for innovation  og ekspansion  i visse faser  af virksomhedernes  livs­
forløb,  særlig for små og  mindre  virksomheder.  En tilstrækkelig  selvfinansie­
ring er imidlertid  normalt  en betingelse  for at  have adgang  til ekstern 
finansiering  i form af egenkapital  og fremmedkapital.  En lav  selvfinansie­
ringsgrad  er ikke holdbar  i længden,  fordi mulighederne  for at aflønne 
risikokapital  herved  kan forringes,  og fordi en høj gældsandel øger  risikoen 
for potentielle  långivere; 
. i betragtning  af den øgede  risiko,  der skyldes  en større  usikkerhed,  samt den 
innovationsindsats,  der er nødvendig for at  bevare  konkurrencedygtigheden  og 
beskæftigelsen, må  investeringerne finansieres  ved hjælp af en  passende  strøm 
af risikokapital  (selvfinansiering  og egenkapital  af ekstern oprindelse); 
. mulighederne  for at  finansiere  vækst og  innovation  ved låntagning begrænses 
af den nuværende  situation  med langsom  vækst af  kreditknapheden  og af  rente­
niveauet,  der  til dels skyldes  infLationsbekæmpelsespolitikken,  samt af uli­
gevægten i  virksomhedernes  finansielle  strukturer,  som ofte karakteriseres 
ved en høj gældsgrad. 
Konklusion: selv  om mulighederne  for at  forbedre  vilkårene for  mellem-  og lang­
fristet låntagning  ikke må overses,  er det først og  fremmest  nødvendigt at  satse 
på to punkter,  nemlig  selvfinansiering  og ekstern finansiering  i form af til­
førsel af  egenkapita l, med henblik  på at  fremme  tilvejebringelsen  af mere solide 
finansielle  strukturer  og med  henblik  på at muliggøre en  hurtigere tilpasning 
til ændringer. 

- 4 -
4. Forøgelse af  virksomhedernes  selvfinansieringsevne 
4.1 Beskatning  og selvfinansiering 
Selvfinansieringsevnen  afhænger først og  fremmest  af rentabiliteten,  dvs. af 
prisudviklingen  set i  forhold  til udviklingen  i produktionsomkostningerne,  men 
også af beløbet af og  strukturen  i de skatter  og afgifter,  som virksomhederne 
skal betale.  Derfor: 
- tages der ved  beskatningen,  for så  vidt afskrivningerne  skal baseres  på de 
historiske  omkostninger 1) , ikke hensyn  til virkningerne  af inflationen  og de 
tekniske  fremskridt  pa den  produktive  kapitals  realværdi,  hvorved  der sker 
beskatning  af tilsyneladende  overskud. 
Selv om de skattemæssige  afskrivningers  omfang  ikke er det  eneste aspekt  af det 
indbyrdes  forhold  mellem  beskatning,  inflation  og overskud,  er det det  vigtigste 
aspekt ud fra et  investeringspolitisk  synspunkt.  Ifølge  visse skøn udgjorde 
beskatningen  af tilsyneladende  overskud,  der er et  resultat  af den  metode,  der 
anvendes  til beregning  af værdi  nedgangen  som følge af  slid og forældelse, i 
arene 1971 - 1974 - 1977  i gennemsnit over  en tredjedel  af virksomhedernes 
skattetilsvar  i Forbundsrepublikken Tyskland , hvor der har været en  relativt 
behersket  inflation  i sammenligning  med EF-gennemsnittet . I Italien  svarede 
afskrivningerne  foretaget  på basis af de  historiske  omkostninger  for et  udsnit 
af fremstillingsvirksomheder  i 1981 til under halvdelen  af afskrivningerne 
baseret på genanskaffelsesprincippet . 
- beskatningen  er ikke i tilstrækkelig  grad tilpasset  nye virksomheders  og inno-
vationsvirksomheders  behov,  især hvor der er  tale om særlig  risikofyldte 
projekter  og foretagender,  som kun er  overskudsgivende  på længere  sigt. Dette 
er et problem,  som pr.  definition  ikke kan løses ved en  lempeligere beskatning 
af overskud,  men der er  mulighed  for andre skattemæssige  foranstaltninger; 
- de skatter  og afgifter,  der ikke er direkte  relateret  til overskud  (f.eks. 
"taxe professionnelle"  i Frankrig,  "Gewerbesteuer"  i Forbundsrepublikken Tysk­
land; formuebeskatningen  i Forbundsrepublikken Tyskland,  Luxembourg,  Nedei — 
landene og Danmark),  vejer tungere  i perioder  med langsom  vækst og  faldende 
prof i t rater. 
1) Det fjerde  direktiv  (EØF) om årsregnskaber foreslår  ikke en ensartet  metode med 
hensyn  til forholdet  mellem  beskatning  og regnskabsføring.  Ikke desto mindre 
blev der i  direktivet  taget hensyn  til dette problem  i en række  henseender.  For 
det første er ekstraordinære værdireguleringer ud  over de normale  værdiregule­
ringer  tilladt  udelukkende  af skattemæssige  grunde  (artikel  35, stk. 1, litra 
d), artikel  39, stk. 1, litra e)). Desuden  skal det af  noterne  til årsregnskab 
fremgå,  i hvilket  omfang  beregningen  af årsresultatet er påvirket af den 
vurdering  af posterne,  der under fravigelse  af vurderingsprincippet  er blevet 
fulgt for at opnå  skattelettelser  (artikel  43, stk. 1, pkt. 10). 

- 5 -
Det er ikke muligt inden  for dette dokuments  rammer  at give mere detal­
jeret analyse  af virkningerne  af arbejdsgivernes  socialsikringsbidrag, 
som i nogie medlemsstater  udgør en betydelig  andel af arbejdsomkostninger­
ne og sl'ot teprovenuet  (se tabel 1: i Frankrig,  Italien  og Nederlandene 
udgør det ca. 29% af de  samlede  skatter  og afgifter).  Det er  selvfølgelig 
de samlede  arbejdsomkostninger,  der påvirker  virksomhedernes  selvfinan-
sieringsevne;  men i det  mindste  en del af de sociale  sikringsbidrag, 
som virksomhederne  betaler,  anvendes  til at finansiere  omkostninger 
(f.eks.  udgifter  i forbindelse  med sygdom),  som ikke hovedsagelig  bør 
pålægges  en bestemt  sektor  i økonomien. Følgelig påvirker  disse  afgifter 
virksomhedernes  selvfinansieringsevne  på forskellig  måde i medlemsstatei— 
ne. Som det  understreges  i meddelelsen  til Rådet  "Problemer  i forbindelse 
med den sociale  sikring  - et debatoplæg" (K0MC82)  716 af 17.  november 
1982) mener  Kommissionen,  at nationale  foranstaltninger  inden for dette 
område bør træffes  i enhedsmarkedets  økonomiske  kontekst,  og at EF som 
helhed bør kunne drage nytte af forskellige  medlemsstaters  erfaringer. 
4.2 Investeringsstimulanser 
Alle medlemsstaterne benytter  generelle  foranstaltninger  til direkte 
eller indirekte  at opmuntre  virksomhederne  til at investere;  derudover 
findes mere selektive  foranstaltninger  (regionale  eller sektorale  foran­
staltninger).  Analysen  er her  begrænset  til generelle  skattemæssige 
foranstaltninger. 
Disse foranstaltninger  går i  hovedsagen  ud på en  nedsættelse  af overskuds-
skatteprocenten  (og ofte kommer  disse  foranstaltninger  kun visse kate­
gorier af virksomheder  til gode); formindskelse  af beskatningsgrundlaget 
(især via  afskrivningsreglerne);  mulighed  for at fratrække  en procentdel 
af investeringerne  fra det skattepligtige  overskud  (f.eks.  i Belgien, 
Danmark og Grækenland);  mulighed  for dannelse  af skattefrie  reserver 
(f.eks. i Danmark)  eller nedsættelse  af skattetilsvaret  i overensstem­
melse med investeringernes  omfang  (skattekredit  i Luxembourg  og i Nedei— 
landene,  hvor den del, der ligger ud over skattetilsvaret,  tilbagebetales; 
"negativ  moms" i  Italien). 
Generelt  kan der  siges følgende: 
er formindskelse  af beskatningsgrundlaget  er en fordel for overskuds­
givende virksomheder  samt i de tilfælde,  hvor underskud  kan overfø­
res til følgende  eller  tidligere  regnskabsår;  det samme  gælder for 
fradrag fra det skattepligtige  overskud. Hvis virksomhederne  ikke 
er overskudsgivende,  er en nedsættelse  af de  afgifter,  der ikke 
er overskudsrelaterede,  eller skattesubsidier  helt klart mere 
attraktive. 

- 6 -
Dette rejser  det spørgsmål, om  investeringerne  bør fremmes,  uanset 
om virksomheden  er overskudsgivende.  En sådan løsning  ville være 
nærliggende, når det  drejer sig  om nye  virksomheder  og om  innova-
tionsvirksomheder,  der giver sig af med  aktiviteter,  der først  gi­
ver overskud  på længere  sigt, og ligeledes  når det  drejer sig om 
at komme igennem  en vanskelig konjunkturperiode  og undgå en unød­
vendig underminering  af økonomiens  produkt  ionspotentiel" 
midlertidige  stimulansforanstaltninger  kan være  effektive,  når 
formålet er at  fremme  investeringslysten;  men det er af afgøren­
de betydning,  at der  findes et stabilt  økonomisk miljø, som  frem­
mer virksomhedernes  lyst  til at investere  og innovere; 
de forskellige  stimulansforanstaltningers  reelle  effektivitet 
afhænger af, i  hvor høj grad de frembyder  en egentlig fordel  eller 
blot i forskelligt  omfang  kompenserer  for inflationens virkninger 
på genopbygningen  af den  produktive  kapital. 
. De nationale skattelovgivninger indeholder regler  om forskellige 
former for fremskyndede  afskrivninger,  som -  selv om de  generelt 
fremstilles  som en  investeringsfremmende  ordning  - også bøder 
på virkningerne  af de  stigende priser;  i Frankrig  har man i 
finansloven  for 1983  midlertidigt forbedret  mulighederne  for 
at foretage  fremskyndede  afskrivninger  (i visse tilfælde kan 
førsteårsafskrivningerne nå op på 70%); 
. i Irland og Det  forenede  Kongerige  er det  muligt at foretage 
en førsteårsafskrivning på 100%,  hvilket  gør det  muligt næsten 
fuldt at udligne virkningerne  af inflationen  på afskrivningen 
af den produktive  kapital.  For at  mindske  fordrejningerne  mellem 
industrigrene  og virksomheder  er der for  nylig blevet  indført 
en førsteårsafskrivning på 75% for  bygninger  ved siden af 100%-
afskrivningerne  for anlæg og  maskineri; 
. andre ordninger  gør det  muligt at tage højde for  inflationens 
virkninger,  enten  systematisk  eller  lejlighedsvis;  reserver 
med henblik  på prisstigninger: indeksering  af afskrivninger 
(denne mulighed  blev indført i  Danmark  i en lov fra  september 
1982 om skattemæssige  afskrivninger); opskrivning  af statusopgø­
relser (en lov  herom er netop blevet  vedtaget  i Italien). 
Inden for dette område er det  vigtigt,  at de indførte  ordninger 
. er enkle og gennemsigtige; 
. ikke er lejlighedsvise,  foreløbige løsninger, men  snarere struk­
turelementer  i en skattemæssig  ordning. 
4.3. Opmuntring  til risikotagning 
Analysen  af de andre skattemæssige  ordninger,  der findes i medlemssta­
terne, og som påvirker  selvfinansieringsevnen,  peger i retning  af, at 
ændringer i  reglerne  om fremførsel  eller tilbageførsel af  underskud  kan 
have gunstige virkninger  med hensyn  til igangsættelse af  risikoforetagen­
der. 

- 7 -
En forb' 'dring af disse regler,  som gør det  muligt at modregne  undei— 
skud i tidligere eller  fremtidige  overskud,  ville opmuntre  til opret­
telse og udvidelse  af virksomheder  og få virksomhederne  til at indføre 
nye om-'ukter  og produktionsprocesser,  som først  forventes  at være 
overskudsgivende  på længere  sigt. Tilbageførsel af  underskud  kan 
også sætte  virksomheder,  der befinder  sig i  midlertidige vanskeligheder, 
og som udviser  underskud  efter en periode  med overskud,  i stand til 
at finansiere investeringer  i tabsgivende  år, og  dette kan således 
have en vis  regulerende indvirkning  på konjunkturforløbet. 
En anden  fordel ved at forlænge tilbageførsels-  eller fremførsels-
perioden  er, at det  bidrager  til at sænke risikotærsklen for  virk­
somheden  uden nødvendigvis at indebære  skatteprovenutab; 
Hvis man i  alle medlemsstaterne  indfører  muligheden  fo. at overføre 
underskuddet  til de to  tidligere  regnskabsår og  til alle  fremtidige 
regnskabsår  uden begrænsning,  ville dette bringe  de relevante beskat­
ningsregler  i overensstemmelse  med det  mest favorable  system,  der 
findes i EF (se  tabel 4); 
Tilbageførsel af  underskud  gør det  vanskeligere  at forudsige skatte­
provenuet,  men i en  overgangsfase  kunne man begrænse de  potentielle 
provenutab,  der forårsages af en  forbedring  af de  eksisterende syste­
mer, ved i  begyndelsen  at fastsætte et  loft, udtrykt  som et  absolut 
beløb, over denne form for skattelettelse. 
4.4. Ti Ipasning  af virksomhedernes  skattebyrde 
For at tage højde for den  aftagende  vækst kunne  strukturtilpasningen 
af det produktive  system  generelt  fremmes  ved ikke at øge  eller faktisk  
mindske  virksomhedernes  skatte-  og afgiftsbyrde,  især de  ikke overskuds -
relaterede  afgifter. 
i sin meddelelse  om budgetdisciplin  og økonomisk  konvergens  (K0M(82) 
422) af 1.  juli 1982 understregede  Kommissionen,  at bestræbelserne 
på at mindske  underskuddene  må koncentreres  om de  offentlige  udgifter, 
og øget beskatning ikke  var ønskeligt på  grund af de  allerede  høje 
skatteprocenter  og store  socialsikringsbidrag; 
mere specifikt  og uden på forhånd at  tage stilling  til det institutio­
nelle problem  omkring  af finansieringen  af de lokale  myndigheders 
udgifter  må de  lokale  myndigheders  budgetvanskeligheder ikke  føre 
til en øget  skattebyrde  for den  produktive sektor  eller forringe 
eller fjerne  enhver  fordel,  der er indført i de  generelle beskat­
ningsregler,  eller endelig  føre til fordrejninger  af konkurrencen 
mellem virksomheder; 

- 8 -
visse fritagelser  fra eller ændringer i  ikke-overskudsrelaterede 
afgifter  er blevet indført for  nylig (f.eks.  for så  vidt angår 
"taxe professionelle"  i Frankrig  og "Gewerbesteuer"  i Forbundsre­
publikken Tyskland);  flere  initiativer  inden for dette område 
er ønskelige, og det  ville ligeledes  være ønskeligt med  direkte 
eller indirekte  nedsættelser af  formueskatten  i visse medlemssta­
ter; der kunne også foranstaltes  en undersøgelse af,  hvordan  man 
kunne ændre EF's  moms-system,  således at man  mindsker  årsagerne 
til en vis  residualskat,  som virksomhederne  skal afholde. 
5. Kanalisering  af opsparingen  over i finansiering  af investeringerne 
Pa dette  område må målsætningen være at  forbedre  valgmulighederne,  således 
at: 
virksomhederne  under de bedst tænkelige  forhold  kan iværksætte en 
finansiel  strategi  med henblik  på vækst og  innovation, baseret  på 
en garanti  for stabil pengestrøm; 
sparerne  kan have adgang  til finansielle  aktiver,  som - hvad afkast 
og risiko  angår -  svarer  til deres investeringspræferencer. 
Herved kunne man sikre en mere effektiv,  vækstorienteret  anvendelse  af 
den disponible opsparing. 
For at nå  disse to målsætninger må hovedvægten lægges på en  forbedring 
af kapitalmarkedernes funktion, hvilket  kan ske ved at  fjerne de eksiste­
rende fordrejninger  og tilpasse  diverse  bestemmelser  og skattemæssige 
regler, således at der opnås  overensstemmelse  med de  mest effektive syste­
mer inden  eller uden for EF. 
Da medlemsstaternes  institutionelle  ordninger  med hensyn  til kanalisering 
af opsparingen  over i finansiering  af investeringerne  er vidt forskelligt 
udformede,  begrænser  dette dokument  sig  til at foreslå en række  retnings­
linjer, som uden at være  detaljerede  med hensyn  til de virkninger,  de 
måtte få på det lovgivningsmæssige område, udgør en nøjagtig  reference­
ramme foreslået af  Kommissionen.  Denne referenceramme  er som følger. 

- 9 -
5.1. Større  gennemsigtighed  i virksomhedernes regnskaber 
Dette er en afgørende forudsætning  for, at kapitalmarkederne  og penge-
og finansieringsinstitutterne  effektivt  kan udøve  deres funktion  som 
formidlere  af opsparet  kapital. 
Uden at foregribe  en skærpelse af de  nationale  foranstaltninger  på dette 
område,  vil gennemførelsen af de  allerede  vedtagne  rådsdirektiver i de 
nationale  lovgivninger  og en  hurtig  vedtagelse  af Kommissionens  forslag 
vedrørende  selskabsregnskaber  i hele Fællesskabet  skabe større  offent­
lighed og bedre gennemsigtighed omkring selskabernes virksomhed. 
5.2. Bedre  vilkår for tilførsel af  risikovillig  kapital 
Dette skulle gøre det  muligt for virksomhederne  i det væsentligste at 
basere deres  finansielle  strategi  på overvejelser  i forbindelse  med ri­
siko og ligevægt i  regnskaberne. 
En lempelse  af dobbeltbeskatningen  af aktieudbytter  gennem en  skattegodt­
gørelse  efter retningslinjerne  i direktivforslaget  af 1975 om  harmonisering 
af selskabsbeskatningsreglerne  ville i visse EF-lande  kunne begrænse 
den fremherskende tendens  til lånefinansiering. 
I Frankrig  og Belgien  er der indført en  midlertidig  ordning,  ifølge  hvil­
ken udbytte  af nye  aktier og anparter  på visse betingelser  er delvis 
fradragsberettiget  for virksomhederne  (i Frankrig  inden for de første 
10 år efter selskabets  stiftelse eller  udvidelsen  af dets kapital,  i 
Belgien  under forudsætning af, at  mindst 60% af det pågældende beløb 
anvendes  til investeringer). 
Man bør  imidlertid  fortsat  søge at  skabe mere gunstige  vilkår for tilførsel 
af risikovillig  kapital  til virksomhederne, bl.a.  gennem: 
forbedring  af virksomhedernes muligheder  for at få  direkte  adgang 
til risikovillig  kapital : 
Ved udstedelse  og udbydning  af virksomhedernes  aktier  bør banker 
og penge-  og finansieringsinstitutter  yde en  mere varieret  og 
billigere  service; 
De tekniske  og juridiske  vilkår bør  forenkles  og gøres  mere gennemsig­
tige, ligesom  det er nødvendigt at  reducere omkostningerne,  navnlig 
de skattemæssige  omkostninger,  der er  forbundet  med tilvejebringelse 
af egenkapital  i børsnoterede  virksomheder  og virksomheder,  som 
for første  gang får optaget deres  papirer  på børsen. I  denne forbindel­
se foreslår  Kommissionen,  at man  sammen  med medlemsstaterne  undersøger 
muligheden  for gennem en ændring af  EF-reglerne  om kapitaltilførsels­
afgifter  at afskaffe  eller i det  mindste reducere  denne  afgift. 
For øjeblikket opkræves en  afgift på 1% ved kapitaltilførsler 
i forbindelse  med stiftelse  af selskaber  eller udvidelse  af kapitalen, 
og den er  ikke fradragsberettiget  i Danmark,  Grækenland,  Irland 
• , og Det  forsh^de Kongerige. 

- 10 -
. Ved at  oprette  eller  forbedre  markederne  for risikovillig  kapital vil 
man kunne give ikke-børsnoterede  virksomheder  adgang  til risikovillig 
kapital på vilkår,  der svarer  til den udviklingsfase,  de befinder  sig i. 
Mangelen  på eller den utilstrækkelige  udbygning  af disse markeder  hæm­
mer i særlig  grad væksten  i innoverende  små og  mellemstore  virksomheder, 
idet vanskelighederne  ved at  finansiere  en investering  udgør en hindring 
for kapitaltilførsel. 
Denne funktion udfyldes  i USA af det  såkaldte  "over the counter  market", 
som i 1979  tegnede  sig for  26% af de  transaktioner  og 13% af den  kapi­
tal, der blev noteret  på samtlige  amerikanske  børser.  I Det  forenede 
Kongerige  har man  siden november  1980 haft et "Unlisted Securities  Market", 
som er oprettet  under Londons  Stock Exchange,  men er  helt adskilt  fra 
dette. Det er her  muligt kun at  udbyde 10% af  egenkapitalen  i offentlig 
tegning, ligesom  virksomhederne  kan få  del i en række af de  skattelet­
telser og andre fordele,  som ellers er forbeholdt  ikke-børsnoterede 
aktier. Sådanne særlige børser  er oprettet  i Danmark  og i Nederlandene, 
ligesom børs 2, der  fornylig  er åbnet i Frankrig, tjener  samme formål. 
- Udvikling  af kollektiv  investering 
. Ved at  fremme  oprettelsen  af investeringsforeninger  bør det  gøres lettere 
indirekte  at blive aktionær. 
Fordelene  ved at  lade investeringsforeninger  få større  betydning  ligger 
i de stabiliserende virkninger,  de kan  udøve på aktiemarkederne,  efter­
som deres investeringsstrategi  er baseret på langsigtede overvejelser, 
ligesom deres mål om at  opnå en øjeblikkelig  profit  udlignes  af, at de 
samtidig  søger at øge  aktivernes  værdi.  Det er  desuden  en fordel,  at 
der gennem  en kollektiv  forvaltning  af opsparede  midler kan opnås stor­
driftsfordele  og en  bedre fordeling  af risikoen,  og at  investeringsfoi— 
eningerne  gør det  muligt at nå op  over den investeringstærskel,  som er 
en afgørende forudsætning for  en rimelig forrentning  af investeringen. 
Sammen med  afskaffelsen  af dobbeltbeskatning  kan disse fordele tjene  som 
begrundelse  for at behandle  investeringsforeninger  mindst  lige så gunstigt 
som individuelle investorer  og give dem adgang  til samme skattefordele  som 
disse. 
Kommissionen  opfordrer  Rådet  til hurtigst muligt  at vedtage  de to  direk­
tivforslag  om samordning  af de  nationale  bestemmelser  vedrørende  investe­
ringsforeninger  samt om liberalisering  af transaktioner  vedrørende  aktier 
og anparter  udstedt  af disse selskaber. 

- 11 -
. Investeringsselskaber, navnlig  "venture  capital"-selskaber,  kan udøve en 
tilsvarende  og mere specialiseret funktion.  Også de  andre  institutioner, 
der arbejder  med opsparede  midler,  såsom  forsikringsselskaber  og pen­
sionskasser,  bør spille en mere aktiv  rolle inden for formidling  af op­
sparede  midler  til virksomhederne,  om ikke direkte,  så dog i det  mindste 
med særlige  organer  sam,mellemled,  og med  henblik  herpå bør der ske en 
lempelse  af de  regler,  som begrænser  deres muligheder  for at  investere 
i aktier. 
Opsparingen  bør ledes hen mod  risikobetonede investeringer,  og dette kan 
ske gennem en  skattelovgivning,  der er  stabil,  og som  under visse omstæn­
digheder  begunstiger direkte  eller indirekte investering  af opsparede  mid­
ler i aktier,  således at der med  hensyn  til skattefordele  opnås en højere 
grad af ligestilling  mellem  denne  investeringsform  og f.eks. boligopsparing. 
Visse former  for skattefordele,  bestående i en nedsættelse af  indkomst­
skatten i forbindelse  med køb af  aktier, findes  i Frankrig  og Belgien 
(i Belgien  som et  muligt alternativ  til skattefritagelse  for fysiske pei— 
soners aktieudbytte).  I Det  forenede  Kongerige  blev der i 1981 indført 
et "Business  Start Up Scheme",  som på  visse betingelser  og indtil en vis 
beløbsgrænse (20.000 £ i  1982/83  og 1983/84)  åbner mulighed  for i den 
skattepligtige  indtægt at  fradrage  beløb for  tegning af aktier i små 
virksomheder,  som påbegynder nye  former for aktivitet;  og der er  frem­
sat forslag  om en  betydelig forbedring  af denne ordning.  I Det  forenede 
Kongerige  kan individuelle investorers  eller investeringsselskabers  tab 
ved salg  af ikke-børsnoterede  aktier  desuden  fradrages  i den  skatte­
pligtige  indtægt, og  dette kan ved at sænke risikotærsklen  virke som et 
investeringsincitament. 
I øvrigt  vil en politik  for lønmodtagernes  andel i kapitaldannelsen, 
bl.a. i form af medarbejderaktieordninger,  kunne bidrage  til en bedre 
spredning  i opsparingen  og i det  mindste  delvis  mindske  lønomkostnings­
presset . 
Kommissionen  finder,  at de  eksisterende ordninger  bør forbedres, ligesom  de 
fordele,  de giver,  bør udvides. 

- 12 -
6. Resumé og  konklusioner 
6.1. Denne  meddelelse indeholder  en analyse  af de  vigtigste,  generelle  investe­
ringsfremmende  foranstaltninger,  der er indført i  medlemsstaterne. 
6.2. Disse  foranstaltninger  er vurderet  på grundlag  af, i hvor høj grad de gen­
nem en  forbedring  af selvfinansieringsevnen  og en  bedre kanalisering  af op­
sparingen  over i produktive  investeringer  kan forøge de  midler,  virksom­
hederne råder  over til investeringer. 
6.3. Med hensyn  til selvfinansiering  er der  konstateret  tre hovedproblemer: 
A. Beskatningen  af tilsyneladende  overskud;  dette problem  hænger  sammen 
med inflationens  virkninger  for de  produktive  investeringer.  Det er 
ikke klart,  i hvor høj grad de bestående  forskel  lige former for  inve­
steringsfremmende  foranstaltninger  rent faktisk  er en  fordel,  eller 
om de blot mere eller mindre  effektivt  kompenserer  for inflationsvirk-
ningerne.  Kommissionen  anbefaler,  at der i  medlemsstaterne vedtages 
foranstaltniner,  som på  strukturelt  plan kan fjerne  inflationens  nega­
tive indflydelse  på størrelsen af de  midler,  der anvendes  til at til­
føre ny  produktiv  kapital  til virksomhederne. 
B. Begrænsninger i  mulighederne  for at  modregne  underskud  i fremtidige 
eller tidligere  overskud  forringer  virksomhedernes  evne til at imødegå 
forbigående  vanskeligheder  og tilgodese  behovet  for innovation  eller 
ekspansion.  Kommissionen  anbefaler  i denne forbindelse,  at medlemssta­
ternes ordninger  med hensyn  til overførsel af  underskud  til tidligere 
eller fremtidige  regnskabsår  bringes  på linje med den  mest gunstige 
ordning,  der findes i samtlige  medlemsstater. 
C. Skattebyrden,  navnlig  når der er  tale om skatter,  der ikke er over-
skudsrelateret,  i en periode,  der er præget af  langsom  vækst og høj 
risiko.  Kommissionen  finder,  at den  skattebyrde,  der hviler på virk­
somhederne,  ikke blot bør forøges, men  snarere reduceres,  navnlig  når 
der ikke er tale om beskatning  af overskud. 
6.4. Blandt  foranstaltningerne  til forbedring  af virksomhedernes eksterne  finan­
siering  anbefaler  Kommissionen: 
A. at der  skabes bedre gennemsigtighed  i regnskaberne,  hvilket  er en 
væsentlig forudsætning for at få  lettere  adgang  til finansielle  mid­
ler i form af egenkapital  og lånekapital; 
B. at der med  henblik  på at gøre det  lettere  for virksomhederne  at få 
tilført  risikovillig  kapital  træffes  foranstaltninger  til: 

- 13 -
. at Lempe  dobbeltbeskatningen  af aktieudbytter, 
. at forbedre virksomhedernes mulighed  for at få  direkte  adgang  til 
risikovillig  kapital,  navnlig  for så  vidt angår stærkt  innoverende 
små og mellemstore virksomheder, 
. at lede opsparingen  henimod  risikovillige  investeringer, navnlig 
gennem en udbygning  af kollektive  investeringsformer, 
. at øge lønmodtagernes  andel i kapitaldannelsen. 
6.5. I de  seneste  år er der i Fællesskabet  sket en række  fremskridt  på ovennævnte 
områder. Der må  imidlertid fortsat  gøres en  stor indsats, navnlig  i visse 
medlemsstater, hvor  situationen langt  fra er  optimal. 
Det er i særdeleshed af  konvergenshensyn  vigtigt,  at navnlig  de medlems­
stater, som står  over for de  alvorligste inflations-  og betalingsbalance-
problemer,  fremmer  virksomhedernes  investeringer,  således at man undgår, 
at genskabelsen  af ligevægten får  negative  virkninger  for produktionspoten-
tiellet. 
Kommissionen  anmoder  Rådet om at  godkende  de retningslinjer,  der er anført 
under pkt.  4 og 5 i  denne meddelelse,  således at der,  under hensyn  til sær— 
lige forhold,  kan træffes  foranstaltninger  til at tilpasse  reglerne  for 
beskatning  af virksomhederne  og til at fremme en bedre kanalisering  af 
opsparingen  henimod  produktive investeringer. 
Kommissionen  vil for sit eget  vedkommende  tage hensyn  til disse retnings­
linjer i forbindelse  med det  harmoniseringsarbejde,  den udfører i  samai— 
bejde med medlemsstaterne. 

- 12 -Tabèl 1 
Beskatning  af virksomheder 
Selskabsskat  (T) .•raMsti·. <  -'»aer Arbejdsgivernes  sociale 
sikringsbidrag 
i % af BNI i  faktorpriser. 
1970 1980 Stigning/fald 
i procentpoints 1970 1980 Stigning/f aLd 
i procentpoints 
B 2,7 2,9 + 0,2 7,7 9,5 + 1,8 
DK - - - - - -
D 2,1 2,0 - 0,1 6,3 8,3 + 2,0 
GR 0,6 1,3 + 0,7 --> -
F 2,7 2,8 + 0,1 10,7 14,0 + 3,3 
IRL - - --I 1,4 1,9 + 0,5 9,5 10,2 "+ 0,7 
NL 2,8 3,4 + 0,6 8,2 10,4 + 2,2 
UK 3,9 3,5 - 0,4 3,1 4,3 + 1,2 
USA 3,6 3,2 - 0,4 3,4 5,0 + 1,6 
JAP 4,5 5,0 + 0,5 3,4 4,8 + 1,4 
Selskabsskat Arbejdsgivernes  sociale 
si kringsbidrag 
i % af de samlede  skatter 
(inkl. sociale sikringsbidrag) 
Stigning/fald Stigning/fald 
1970 1980 i procentpoints 1970 1980 i procentpoints 
B 7,0 6,0 - 1,0 19,9 19,8 - 0,1 
DK - - - - -
D 5,3 4,5 - 0,8 16,3 18,7 + 2,4 
GR 2,1 3,8 + 1,7 - - -
F 6,7 5,9 - 0,8 26,3 28,9 + 2,6 
IRL -* --* -
I 
I 4,6 5,4 + 0,8 30,9 29,7 - 1,2 
L 
NL 6,6 5,5 - 1,1 19,5 29,3"' + 0,8 
UK 8,9 - 0>7 7,1 10,1 + 3,0 
USA 11,1 9,6 - 1,5 10,4 14,3 + 3,9 
JAP 21,1 17,9 • - 3,2 11,3 14,5 + 3,2 
* 1979 
(1) Virksomheder, der  ikke har selskabsform , er medtaget  under husholdninger. 
Internationale  sammenligninger bør  derfor  foretages  med forsigtighed^ 
KiIde : "International  comparison of  taxes and social  security contributions, 
1970-1980",  Economic Trends , December  1982 
Central  Statistical  Office,  London. 

Tabel 2 
Virksomhedernes  skattebyrde  (1) 
Indkomst-  og formueskatter 
i % af bruttodriftsoverskuddet  (2) 
F I NL D UK 
1970-1974 12,8 10,7 7,8 3,9 14,8 
1975-1980 13,8 14,9 8,1 4,2 12,6 
1975 12,3 14,3 10,3 3,1 13,0 
1976 14,9 14,1 8,5 3,8 8,3 
1977 14,9 15,1 7,9 4,7 10,1 
1978 12,3 16,6 7,4 4,5 11,3 
1979 12,9 15,5 6,7 4,9 14,0 
1980 15,5 14,0 7,9 • * • 18,7 
(1) Sektor S(10), dvs.  ikke-finansielle  selskaber  og kvasi-selskaber.  ENS-
definition:  Virksomheder,  hvis aktiviteter  og finansielle  transaktioner 
er adskilt  fra ejernes tilsvarende  aktiviteter,  og som hovedsagelig  be­
skæftiger  sig med fremstillingsvirksomhed  og levering  af markedsbestemte 
tjenesteydelser. 
(2) Bruttodriftsoverskuddet (ENS-definition) svarer til sektorens  BNP i mai— 
kedspriser  efter fradrag  af produktions-  og importafgifter,  offentlig 
støtte og aflønning af  ansatte. 
Det omfatter  al anden indkomst,  der genereres  under produktionen,  samt 
afskrivninger. 
(*) I Forbundsrepublikken Tyskland  og Nederlandene  omfatter sektor  S(10) 
interessentskaber  og ikke-finansiel  le enkeltmandsfirmaer. 

TabeL 3 
Selskabsbeskatning, skattefradrag  og kildeskat 
(Situationen  pr. 31.12.1982) 
Skattegodtgørelse  Udbytteskat 
a) i % af bruttoudbyttet  (jf.  dog aftaler om 
land Selskabsskattesats  b) i % af  selskabsskatten dobbeltbeskatning) 
Belgien 
Danmark 
Forb.rep. 
Tyskland 
Frankrig 
Grækenland 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Det forenede 
Kongerige 45% (af overskud over  BFR 
14 500 000  (1)) (en særlig 
solidaritetsskat) 
40% 
56% på ikke-udloddet overskud 
36% på udloddet overskud 
50% 
45% selskabsskat  på ikke-
udloddet overskud 
15% ekstraskat  (2) 
Samlet sats: 48,5% 
50% på overskuddet over 
IRL 35 000 
30% selskabsskat 
16,2% ilor (3) 
(samme beregningsgrundlag 
som for selskabsskatten) 
Samlet sats: 41,3% 
40% på overskuddet over 
LFR 1 312 000 (1) 
(særlig bidrag  til 
arbejdsløshedsfond) 
48% på overskuddet over 
HFL 40 000 (1) 
52% på overskuddet over 
UKL 225 000 (1) a) 40,7% af udbyttet 
b) 49,8% af skatten 
a) 25% af udbyttet 
b) 37,5% af skatten 
a) 9/16 af  udbyttet 
b) 100% af  skatten på 
ud Loddet overskud 
a) 50% af udbyttet 
b) 50% af skatten 
Ingen skattegodtgørelse, 
men udbyttet  kan fra­
drages overskuddet 
a) 30/70 af udbyttet 
b) 42,9% af skatten 
a) 33 1/3% af  udbyttet 
b) 77,7% af selskabs­
skatten (47,2% af 
de to skatter  til­
sammen) 
Ingen skattegodtgøre Lse 
Ingen skattegodtgørelse 
a) 3/7 af udbyttet 
b) 39,6% af  skatten 20% 
30% 
25% 
0% for valutaindlændinge 
25% for valutaudlændinge 
42% og 47% på  aktier, 
der er noteret på navn; 
45% og 53% på ihænde-
haveraktier 
Ingen udbytteskat 
10% for valutaindLændinge 
30% for vaLutaudLandinge 
15% (ingen udbytteskat 
af udbytter,  der udloddes 
af luxembourgske  holding­
selskaber) 
25% 
Ingen udbytteskat 
(1) Fortjeneste  under deme tærskel  beskattes lavere.  I Irland beskattes  fremsti llingsvirksomhiL-d  midler­
tidigt med 10%. 
(2) Kan fradrages  den skattepligtige  indkomst. 
(3) Imposta  locale sui redditi  (lokal indkomstskat). 
USA 
Japan fra 15% (4) til 46% 
40% på ikke-udLoddet overskud  10% 20% 
30% på udloddet overskud 
(4) Opkræves  fra 1983 på de første USD 25 000. 

Tabel 4 
Overførsel og tilbageførsel af tab 
Overførsel (1)  til Tilbageførsel (2)  til 
fremtidige  regnskabsår  tidligere  regnskabsår 
B 5 <1), (2) 0 
DK 5 0 
F 5 (1) 0 
D 5 2 (3) 
GR 5 0 
IRL 00 1 
I 5 0 
L 5 0 
NL 8 (2) 2 
UK 00 1 (4) 
USA 15 3 
JAP 5 1 
(1) Den del af  skattetabet,  der svarer  til afskrivningerne,  kan overføres 
i det uendelige. 
(2"> Regnskabsmæssige tab i indkøringsperioden,  uden tidsmæssig begrænsning. 
(3) Indtil DM 5 mio. 
(4) Tre år 'ar tab, der  skyldes afskrivning  på 100% (kan  fradrages  i ind­
komsten og kapitalgevinster);  tre år for  driftstab  i de første  fire 
år (kun for  enkeltmandsvirksomheder;  kan fradrages  i indkomsten).