EN    EN DA 
EN 1   EN  EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 20.7.2010 
SEK(2010) 908 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONEN 
Ledsagedokument til  
Forslag til  
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om ret til information under straffesager 
 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
  
{KOM(2010) 392 endelig} 
{SEK(2010) 907}  
EN 2   EN ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONEN  
  
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN  
1. P
OLITISK BAGGRUND OG PROCEDURE  
Med henblik på at øge den gensidige tillid, så den gensidige anerkendelse kan fungere bedre, 
vedtog Det Europæiske Råd i november 2009 køreplanen for proceduremæssige rettigheder1 
med henblik på at forbedre mistænktes og tiltal tes rettigheder ud fra en tilgang om at behandle 
de relevante spørgsmål ét ad gangen. 
Foranstaltninger, der nu er medtaget i køreplanen:  
Foranstaltning A : Oversættelse og tolkning  
Foranstaltning B : Oplysninger om rettigheder og om tiltalen  
Foranstaltning C : Juridisk rådgivning og retshjælp  
Foranstaltning D : Kommunikation med pårørende, arbejdsgivere og konsulære myndigheder  
Foranstaltning E : Særlig beskyttelse af mistænkte eller tiltalte, som er sårbare  
Denne konsekvensanalyse omfatter foranstaltning B, der har til formål at forbedre mistænktes 
situation ved at sikre, at de modtager information om deres rettigheder og om sagen imod dem 
under straffesager.  
Konsekvensanalysen er i vidt omfang empirisk: Interesserede parter er blevet hørt ved flere 
lejligheder, såsom under møder i forummet fo r retsvæsen i 2008 og 2009. Nyere akademiske 
undersøgelser har også bidraget  til konsekvensanalysen.  
2. PROBLEMET  
2.1. Utilstrækkelig information under straffesager  
Det er en væsentlig faktor ved sikring af en retfærdig rettergang, at mi stænkte og tiltalte har 
adgang til oplysninger. Mistænkt e kan ikke antages ved anholde lsen at have så stort et 
kendskab til deres rettigheder (såsom retten til ju ridisk rådgivning), at de er i stand til gøre 
effektiv brug af dem. For at kunne gøre brug af alle  rettighederne kræver det, at man er blevet 
informeret om dem. En tiltalt har også brug fo r at kende sagen imod ham i detaljer og at vide, 
hvilke beviser der foreligger, for at kunne forberede sit forsvar. 
Mistænkte og tiltalte modtager i kke altid denne information. Me dlemsstaterne har forskellige 
ordninger til at informere, og noget bliver der sl et ikke informeret om i visse medlemsstater. 
F.eks. er der i fire medlemsstater ingen retlig  forpligtelse til at info rmere en mistænkt om 
retten til juridisk rå dgivning, og kun i ti medlemsstater informeres mistænkte om deres 
                                                 
1 EUT C 295 af 2009, s. 1. 
EN 3   EN rettigheder ved en skriftlig unde rretning (meddelelse om rettigheder). Lov og praksis er meget 
forskellig fra den ene medlemsstat til den anden,  for så vidt angår oplysninger om sagen: Der 
gives måske et skriftligt resumé, eller den ti ltaltes advokat kan få adgang til sagens akter og 
tage kopier af de relevante dele. I tre medlemsst ater er der ingen adgang til sagens akter, og 
selv i de medlemsstater, der giver aktindsigt, er der betydelige forskelle på, på hvilket stadium 
af sagen dette sker.  
2.1.1.  Skadelige virkninger for straffesage n og det retlige samarbejde  
Når de mistænkte ikke informeres tilstrækkeligt,  kan behandlingen af st raffesagen være i strid 
med reglerne om retfærdig rettergang, og dette  kan føre til unødvendige omkostninger, fordi 
sagen trækker ud, eller på grund af appelsager  og påtaleopgivelse i den medlemsstat, hvor 
sagen behandles.  
Utilstrækkelig information kan føre til problem er og omkostninger i andre medlemsstater, når 
en domstol i den medlemsstat, hvor den oprinde lige straffesag behandles, prøver at opnå et 
samarbejde fra andre medlemsstater. EU-retsakter, der har til formål at fremme retligt samarbejde mellem medlemsstaterne (såsom  den europæiske arrestordre), bygger på 
princippet om gensidig anerkendelse, dvs. fuld byrdelse af en domstolsafgørelse i en anden 
medlemsstat uden yderligere prøvelse af afgør elsen. En sådan halvautomatisk anerkendelse 
kræver tillid mellem dom mere og retsinstanser. Hvis denne  tillid mangler, vil gensidig 
anerkendelse ikke fungere, og det vil føre til lange sagsbe handlingstider og forsinkelse i 
fuldbyrdelsen af udenlandske retsafgørelser med de deraf følgende omko stninger. I en nyere 
sag fra Det Forenede Kongerige var det sandsy nligvis anbringender om, at en mistænkt var 
blevet utilstrækkeligt informeret under sagen i den medl emsstat, der havde udstedt den 
europæiske arrestordre med henblik på den pågældendes overgivelse, som bidrog til, at 
overgivelsessagen tog over et år, at der blev iv ærksat appel flere gange til højere retsinstanser, 
og at der blev indgivet en klage til De n Europæiske Menneskerettighedsdomstol med 
betydelige konsekvenser for omkostningerne. 
2.1.2.  De gældende retlige standarder yder  ikke tilstrækkelig  beskyttelse  
På nuværende tidspunkt er der ingen tilstrækkeligt høje standarder, der håndhæves i 
tilstrækkeligt omfang. Selvom Den Europæis ke Menneskerettighedskonvention (EMRK) 
indeholder visse mindstekrav, er de interesserede parter enige om, at EMRK og dens håndhævelsesordning ikke i alle tilfælde yder  tilstrækkelig beskyt telse med hensyn til 
tilstrækkelig informering om rettigheder og særlig t om tiltalen. Det skyldes, at retten til 
information i henhold til artikel 5 og 6 i EMRK ikke er vidtgående nok, og at det kan tage 
årevis at få afgjort klager  ved Den Europæiske Mennesker ettighedsdomstol, og at det kun 
fører til et efterfølgende re tsmiddel af begrænset virkning. 
2.2. Afbalancering af EU's retspolitik og frem me af EU-borgernes ret til fri bevægelighed 
gennem en styrkelse af de grundlæggende rettigheder 
Der er truffet en række foranstaltninger på EU -plan for at sikre et højt sikkerhedsniveau for 
borgerne (såsom indførelsen af den europæiske  arrestordre), men hidtil har der ikke kunnet 
opnås enighed om foranstaltninger til at fastsætte  standarder for en re tfærdig rettergang. Ved 
vedtagelsen af køreplanen for proceduremæs sige rettigheder i november 2009 anerkendte 
Rådet, at der var et presserende behov for at gribe til handling for at  styrke mistænktes 
processuelle rettigheder i EU. Køreplanen baner vej for, at EU kan træffe foranstaltninger til 
at sikre en beskyttelse af de grundlæggende  rettigheder, der er mere vidtgående end 
beskyttelsen i EMRK. Det ville også tillægge garantierne for en retfærdig rettergang i 
EN 4   EN artikel 47 og 48 i EU's charter om grundlæggende rettigheder en særlig EU-betydning og 
bidrage til at fjerne visse hindringer, som borgern e med rette eller urette føler at have oplevet 
med hensyn til fri bevægelighed, som er sikret ved artikel 21, stk. 2, i TEUF. 
2.3. Problemets omfang nu og i fremtiden 
Der findes ingen oplysninger om antallet af sager, hvor der er klaget over manglende 
information, men de interesserede parter har indberettet, at selvom problemet med 
utilstrækkelig information ikke  er meget udbredt, er det dog alvorligt nok og ikke kun 
begrænset til visse medlemsstater. Den gens idige tillid mellem medlemsstaternes retlige 
myndigheder forventes ikke at blive bedre, da der sandsynligvis fortsat vil forekomme 
tilfælde, hvor medlemsstaternes myndigheder ikke informerer mistænkte eller tiltalte. Da den 
omstændighed, at borgerne i stadig større omfang flytter mellem medlemsstaterne, vil føre til 
et større behov for retligt samarbejde, og da yde rligere foranstaltninger i forbindelse med EU's 
retlige samarbejde vil skulle gennemføres og anvendes i den nærmeste fremtid, vil behovet 
for at øge den gensidige tillid  blive endnu mere presserende  
2.4. EU's beføjelser til at handle 
I henhold til artikel 82, stk. 2, litra b), i TEUF kan der ved dire ktiv fastsættes minimumsregler 
om enkeltpersoners rettigheder i nden for strafferetsplejen i den udstrækning, det er 
nødvendigt for at lette den gens idige anerkendelse af domme  og retsafgørelser samt det 
politimæssige og retlige samarbejde i straffesa ger med en grænseoverskridende dimension. 
Da der på nuværende tidspunkt er store forske lle mellem medlemsstaterne for så vidt angår 
information, er det usandsynligt, at medlemsstater  ved at træffe foransta ltninger enkeltvis ville 
være i stand til skabe en tilstrækkelig høj st andard for informering i hele EU. Det kan kun 
opnås ved, at der træffes fora nstaltninger på EU-plan. 
3. MÅL  
Generelt:  At forbedre det retlige samarbejde ved at genoprette den gensidige tillid mellem medlemsstaterne til, at 
deres strafferetssystemer fungerer på en retfærdig måde.  
At sikre et højt beskyttelsesniveau for de grundlæ ggende rettigheder i strafferetsplejen til fremme af EU-
borgernes frie bevægelighed overalt i EU.  
Specifikt:  At fremme fuldbyrdelsen og håndhævelsen af retsafgørelser i straffesager ved at sikre, at mistænkte får tilstrækkelig information om 
deres rettigheder, helst skriftligt, så at de 
effektivt kan udnytte deres ret til forsvar.  At fremme fuldbyrdelsen og håndhævelsen af retsafgørelser i straffesager ved at sikre, at tiltalte får tilstrækkeligt detaljeret information om sagen mod dem
, 
så de kan forberede deres forsvar på en ordentlig måde eller anfægte domsafgørelser truffet inden retssagen. 
 
Operationelt:  Information, der gives til mistænkte om deres rettigheder til en retfærdig rettergang, skal: 
 
• affattes klart, så den er nem at forstå for 
mistænkte  
• gives ved den første kontakt med politiet 
• omfatte centrale rettigheder i henhold til 
EMRK og EU's charter om grundlæggende rettigheder, der gælder ved anholdelse, 
første forhør og under varetægtsfængsling. 
• gives på en sådan måde, at det er muligt at 
kontrollere, at informa tionen er videregivet.  Information, der gives til tiltalte om tiltalen eller 
anklageskriftet, skal: 
• være tilstrækkeligt detaljeret til, at der kan forberedes et 
ordentligt forsvar, eller at afgørelser truffet inden 
retssagen kan anfægtes. 
• gives i god tid og på en sådan måde, at den tiltalte forstår 
sagen mod ham. 
• gives på en sådan måde, at det er muligt at kontrollere, at 
informationen er videregivet.  
EN 5   EN 4. LØSNINGSMODELLER OG DERES VIRKNINGER  
• Status quo bevares: Denne løsningsmodel ville indebære, at der ikke  træffes nogen 
foranstaltninger  på EU-plan.  
• Løsningsmodel A  til løsning af det problem, at mi stænkte ikke altid får tilstrækkelig 
information om deres rettigheder  
Ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger: 
• Løsningsmodel A1:  EU-omspændende informationskampagne om 
minimumsrettigheder til at kunne forsvare sig. 
• Løsningsmodel A2 : Rådets henstilling om god praksis for informering af 
mistænkte og tiltalte om deres rettigheder.  
EU's lovgivningsmæssige foranstaltninger: 
• Løsningsmodel A3 : Pligt i hele EU til at in formere mistænkte om deres 
rettigheder gennem de af medl emsstaterne valgte midler.  
• Løsningsmodel A4 : Pligt i hele EU til at inform ere anholdte mistænkte om deres 
rettigheder gennem en meddelelse om rettigheder, som udformes af 
medlemsstaterne, og som indeholder et fælles sæt af rettigheder (EMRK-
rettigheder og EU-lovgivning), og hvor medlemsstaterne tilføjer yderligere 
rettigheder, som gælder if ølge deres egen lovgivning. 
Løsningsmodel A5 : Pligt i hele EU til at informere anholdte mistænkte om deres 
rettigheder gennem en meddelels e om rettigheder, som omfatter 
standardformuleringer om minimumsrettighede r gældende for hele EU, sådan som de 
fremgår af et bilag til direktivet.  
Løsningsmodellerne B  til løsning af det problem, at tiltalte ikke altid straks får 
tilstrækkelig og detaljeret information om sagen  mod dem på et sprog, som de forstår : 
Ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger: 
• Løsningsmodel B1 : Rådets henstilling om god prak sis og oplæring i at informere 
tiltalte om den sag, der er rejst mod dem. 
EU's lovgivningsmæssige foranstaltninger: 
• Løsningsmodel B2 : Pligt i hele EU til at informer e tiltalte om den sag, der er rejst 
mod dem, gennem de af medlemsstaterne valgte midler.  
Løsningsmodel B3 : Pligt i hele EU til at informere tiltalte om den sag, der er rejst 
mod dem, herunder give dem (eller de res advokat) adgang til sagens akter .  
5. SAMMENLIGNING AF LØSNINGSMODELLERNE  
I nedenstående tabeller er der gi vet en sammenlignende vurdering af løsningsmodellerne set i forhold 
til de specifikke og de operationelle mål. Løsningsmode llerne er klassificeret efter, i hvor høj grad de 
kan opfylde de i del 3 fastsatte mål. Vurderingerne af den forventede virkning af at nå målene får 
samme vægt i slutsummen.  
EN 6   EN Løsningsmodel A5 og B3 er dem, der har det højeste potentiale, og er derfor de foretrukne 
løsningsmodeller. 
Tabel 5.1 – Sammenligning af vurderingerne af A-løsningsmodellerne :  
Mål/omkost-
ninger  Status quo   A1  A2   A3  A4   A5  
At sikre, at 
mistænkte får 
tilstrækkelig 
information til at 
kunne udøve 
rettighederne 
effektivt  0 √ √√ √√√ √√√√ √√√√√  
At give 
oplysninger på 
et klart sprog, 
som let kan 
forstås af 
mistænkte  0 √ √√ √√√ √√√√ √√√√√  
At give 
oplysninger ved 
første kontakt 
med politiet, 
herunder om 
centrale 
rettigheder i 
henhold til 
EMRK og EU's 
charter, som 
gælder ved 
anholdelse, 
første forhør og 
under varetægts-
fængsling  0 √ √√ √√ √√√√ √√√√√  
At sikre, at det 
kan kontrolleres, 
at oplysningerne 
er blevet givet  0 √ √ √√ √√√√ √√√√√  
At øge 
medlemsstaters 
tillid til, at 
strafferetssyste-
merne fungerer 
på en fair måde i 
hele EU  0 √ √ √√ √√√√ √√√√√  
Samlet antal 
point 0 5 8 12 20 25 
EN 7   EN Tabel 5.1 – Sammenligning af vurderingerne af A-løsningsmodellerne :  
Mål/omkost-
ninger  Status quo   A1  A2   A3  A4   A5  
Finansiel byrde 
for hver 
medlemsstat2 
 - 100.000 - 10 
mio. EUR 
(samlede 
omkostninger 
for EU)  Engangs-
omkostninger 
ved start  0 – 
2,5 mio. EUR  
Operationelle 
omkostninger 
pr. år 0 – 4,6 
mio. EUR  Engangs-
omkostninger 
ved start  0 – 
2,5 mio. EUR  
Operationelle 
omkostninger 
pr. år  5.000 – 
4,6 mio. EUR  Engangs-
omkostninger 
ved start  
15.000 – 2,5 
mio. EUR  
Operationelle 
omkostninger 
pr. år  5.000 – 
4,6 mio. EUR  Engangs-
omkostninger 
ved start  5.000 
– 2,5 mio. EUR  
Operationelle 
omkostninger 
pr. år  5.000 – 
4,6 mio. EUR  
Potentielle 
omkostnings-
besparelser i den 
medlemsstat, 
hvor 
straffesagen 
foregår  - lav  lav  lav til medium  medium  medium til høj  
 
Tabel 5.2 – Sammenligning af vurderingerne af B-løsningsmodellerne :  
Mål/omkost-
ninger  Status quo  B1  B2  B3    
At sikre, at tiltalte 
får tilstrækkeligt 
detaljerede 
oplysninger om 
sagen, så de kan 
forberede deres 
forsvar på en 
ordentlig måde 
eller anfægte 
afgørelser truffet 
inden retssagen  0 √√ √√√ √√√√√    
At give 
oplysninger i god 
tid på en måde, så 
tiltalte forstår 0 √ √√√ √√√√   
                                                 
2 Værdimængde baseret på beregningsmodel for de me dlemsstater, som det er mest sandsynligt vil få 
omkostninger i forbindelse med gennemførelsen som følge af nuværende praksis, der afviger fra den i 
løsningsmodellen planlagte praksis. Da der mangler statistiske data, er der i tallene over 
operationelle omkostninger  ikke taget hensyn til det nuværende niveau for operationelle 
omkostninger, således at den ekstra  finansielle byrde i forbindelse med løsningsmodellen ikke kan 
beregnes præcist, men kan forventes at være en  brøkdel af det her angivne indikative tal.  
EN 8   EN Tabel 5.2 – Sammenligning af vurderingerne af B-løsningsmodellerne :  
Mål/omkost-
ninger  Status quo  B1  B2  B3    
sagen mod ham  
At sikre, at det 
kan kontrolleres, 
at oplysningerne 
er blevet givet  0 √ √√ √√√   
At øge 
medlemsstaters 
tillid til, at 
strafferetssyste-
merne fungerer 
på en fair måde i 
hele EU  0 √ √√√ √√√√√    
Samlet antal 
point 0 5 11 17   
Finansiel byrde 
for hver 
medlemsstat3 
 - Engangs-
omkostninger  0 
- 2,6 mio. EUR  
Operationelle 
omkostninger: 
270.000 – 21 
mio. EUR  Engangs-
omkostninger  0 
– 2,6 mio. EUR
Operationelle 
omkostninger: 
1 mio. – 30 
mio. EUR  Engangs-
omkostninger 
9.000 – 2,6 
mio. EUR  
Operationelle 
omkostninger: 
270.000 – 21 
mio. EUR    
Potentielle 
omkostnings-
besparelser i den 
medlemsstat, 
hvor straffesagen 
foregår  - lav  lav  medium    
6. DEN FORETRUKNE LØSNING  
Den foretrukne løsning er en kombination af løsningsmodel A5 og B3:  
Vedtagelse af et direktiv, som forp ligter medlemsstaterne til at sikre  
• at anholdte mistænkte og tiltalte informeres om deres rettigheder i straffesager gennem en 
meddelelse om rettigheder på et sprog, som de forstår, og som er udformet af 
medlemsstaterne og indeholder standardform uleringer om minimumsregler for en 
                                                 
3 Jf. fodnote 2. 
EN 9   EN retfærdig rettergang, der fremgår af et bilag til direktivet, og i givet fald andre rettigheder i 
henhold til medlemsstaternes egne love, og 
• at mistænkte og tiltalte informeres om sagen mod dem, og at de (e ller deres advokat) får 
adgang til sagens akter uden at skulle betale gebyr. 
6.1. EU-merværdi og proportionalitet for den foretrukne løsning 
Med den foretrukne løsning skabes der nye ensart ede forpligtelser i hele  EU (anvendelse af en 
meddelelse om rettigheder og adgang til sagens akter). Denne harmonisering markerer, at den foretrukne løsning er effektiv med hensyn til at sikre, at der gives passende information, og til 
at øge tilliden til, at straffe sagerne i andre medlemsstater er retfærdige. Når løsningsmodel A5 
og B3 skaber nye forpligtelser, så er de t kun i relation til kerneelementet i denne 
foranstaltning: retten til information. De skaber  ikke nye rettigheder, men har kun relation til 
levering af oplysninger.  
Begge aspekter i den foretrukne løsning er rimelige i forhold til målet: selv om de begge 
sandsynligvis vil betyde, at en række medl emsstater skal indføre ændringer i deres 
strafferetsplejelove, er der ikke andre midler, de r er effektive nok til at sikre, at mistænkte får 
den fornødne information.  
6.2. Finansielle virkninger for medlemsstaterne 
Den vigtigste finansielle indvirkning af løsningsmodel A5  er engangsomkostningerne ved 
start, der opstår som følge af indførelsen af ordningen med meddelelse af rettigheder. Der er 
hovedsageligt tale om omkostninger til affattel se af meddelelser, ov ersættelse heraf og 
oplæring af politi og om nødvendigt af ankl agere og dommere. Disse omkostninger vil 
sandsynligvis være i størrelsesordenen 10 000 til 2,5 mio. EUR pr. medlemsstat 
(modelberegninger for Malta giver omkostninge r på 10 600 - 70 000 EUR og for Frankrig på 
655 000 – 2,5 mio. EUR). De faktiske omkostninge r vil sandsynligvis gå i retning af de 
laveste beløbsgrænser. Virkningen af løsni ngsmodel A5 på de operationelle omkostninger  pr. 
medlemsstat afhænger primært af, hvilke oplysninger om rettighede r der allerede er givet til 
mistænkte, og hvor lang tid det tager. De budgetmæssige konsekvenser for medlemsstater, der 
allerede benytter ordningen om meddelelser om rettigheder, vil sandsynligvis være minimale. 
For dem, der allerede informerer mistænkte mu ndtligt om deres rettigheder, vil indvirkningen 
på omkostningerne for den enkelte sag afhænge  af, hvor detaljerede de mundtlige oplysninger 
er, der gives nu.  
Med hensyn til løsningsmodel B3  vil de fleste medlemsstater kun få minimale 
engangsomkostninger , når de gennemfører direktivet, da de allerede nu tillader adgang til 
sagsakterne. Der forventes således kun engangsomkostninger ved indførelse af adgang til sagsakter for de tre medlemsstater, som fo r øjeblikket ikke give r ret hertil. Disse 
omkostninger vil sandsynligvi s hovedsageligt skyldes oplæ ring af politi, anklagere og 
dommere og vil ligge i større lsesordenen 9 000 – 2,6 mio. EUR pr. medlemsstat. Den præcise 
indvirkning af denne løsningsmodel for de operationelle omkostninger
 kan ganske vist ikke 
forudsiges, med det er sandsynligt, at selv fo r de tre medlemsstater, som skal indføre denne 
ret, vil indvirkningen på de operationelle  omkostninger være meget begrænset.  
7. KONTROL OG EVALUERING  
Det er af afgørende betydning, at der er en solid mekanisme til kontrol og evaluering for at 
sikre, at de påtænkte rettigheder efterkommes i praksis så vel som i lovgivning. Kommissionen 
vil gennemføre en specifik empiri sk undersøgelse, hvor der især v il blive set på data, som skal 
EN 10   EN indsamles i 3-5 år efter gennemførelsen af forslaget, for derm ed at få en indgående kvantitativ 
og kvalitativ indsigt i, hvordan forslaget fungerer. Når førs t alle foranstaltningerne i 
køreplanen er på plads, vil det være vigtigt at få evalueret hver e nkelt foranstaltning i den 
konkrete kontekst samt køreplane ns effektivitet som helhed.