Nr. C 328/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 12. 86 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
trykbeholdere med enkel geometrisk form(1) 
(86/C 328/09) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 20. marts 1986 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 100 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede Paul Flum til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
3. september 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 239. plenarforsamling, mødet den 17. sep­
tember 1986, med 100 stemmer for, mens 7 stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
Det økonomiske og sociale Udvalg udtrykker tilfreds­
hed med direktivforslaget, idet den dog samtidig frem­
sætter følgende bemærkninger. 
1. Indledning 
1.1. Den 25. april 1985 (2) tilsluttede Det økonomi­
ske og sociale Udvalg sig generelt den nye metode for 
teknisk harmonisering af standarder i håb om, at der 
dermed ville blive åbnet mulighed for yderligere frem­
skridt i retning af at få fjernet de handelshindringer, 
som skyldes lovgivning og tekniske standarder. Som en 
speciel målsætning bør man fremover følge en rimelig 
vej henimod skabelsen af et virkeligt EF-hjemmemarked 
og herunder begrænse antallet af nationale forskrifter 
for bestemte produktgrupper. Det må vække utilfreds­
hed, at det indtil nu er gået så trægt med at opfylde 
denne målsætning. 
1.2. Forslaget om trykbeholdere med enkel geome­
trisk form er den første direkte udløber af Rådets resolu­
tion af 7. maj 1985, som fastlagde grundprincipperne 
for denne nye metode. Det fortjener derfor særlig op­
mærksomhed. 
1.2.1. Forsøget på at tilnærme medlemsstaternes lov­
givning om trykbeholdere med enkel geometrisk form 
kan således komme til at stå som et forbillede for 
fremtidig EF-lovgivning. Det er et centralt princip i 
Rådets resolution af 7. maj 1985, at der må findes en 
klar procedure for tilnærmelse af sikkerhedsnormer. 
Kontrolegnethed og retssikkerhed må prioriteres højt. 
1.3. Dette første forslag om harmonisering af stan­
darder på et konkret område skal ikke blot betragtes 
som et vigtigt forsøg på at sikre fri vareudveksling på 
det interne EF-marlced; tværtimod har det betydning 
for samtlige forslag på andre tekniske områder. At 
øge sikkerheden for brugere og forbrugere og undgå 
hindringer for den tekniske udvikling er faktorer, som 
i særlig grad må tilgodeses. 1.3.1. Teknik udgør en dynamisk komponent i sam-
fundspolitikken. Sikkerhedstekniske normer skal vare­
tage en vigtig balancefunktion mellem økonomiske og 
sociale interesser (bl.a. sundhedsbeskyttelse). Dette 
kræver, at samfundets interessegrupper tilgodeses og 
selv medvirker. 
1.3.2. Interesseafvejningen mellem udbydere og for­
brugere af produkter nødvendiggør, at der på EF-plan 
sker en tilpasning og en harmonisering af tekniske 
normer. Dermed fjernes de tekniske handelshindringer, 
samtidig med at det nødvendige sikkerhedsniveau ga­
ranteres. 
1.3.3. Et væsentligt kriterium for fastlæggelsen af 
den nye metode på EF-plan består i, at der skelnes 
mellem funktionelle »sikkerhedskrav« og »specifikatio­
ner ved fremstilling af produkter«. 
Udvalget går ud fra, at »den gamle metode«'s dybtgåen­
de ekspertdiskussion med en sådan skelnen vil blive 
forlagt fra Rådet til andre organer, nemlig CEN og 
CENELEC, således at Rådet kan beskæftige sig med de 
klart vigtigere spørgsmål i forbindelse med gennemfø­
relsen af et frit marked på en måde, der garanterer alle 
EF-borgeres sikkerhed. 
1.3.4. Det er ikke altid let at trække en klar skillelinje 
mellem sikkerhedskrav og produktspecifikationer. Kon­
trolkravene får derfor en ganske særlig betydning. Ef­
fektiv medinddragelse af producenter, myndigheder, 
forbrugere og arbejdstagere er således absolut på­
krævet. 
1.3.5. Mange års erfaringer viser, hvor svært det 
er at harmonisere fysiske mål og vægte i Europa. At 
standardisere begreber som f.eks. »produktsikkerhed« 
der anvendes inden for mange forskellige sektorer, giver 
anledning til endnu større problemer, hvis løsning for­
udsætter en særlig omhyggeligt udformet arbejds­
struktur. 
(*) EFT nr. C 89 af 15. 4. 1986, s. 21. 
(2) EFT nr. C 169 af 8. 7. 1985, s. 15. 1.3.6. Efter Udvalgets mening er det specielt påkræ­
vet, at direktivets anvendelsesområde defineres tilstræk­
keligt præcist. Man må holde antallet af direktiver for 
22. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 328/21 
enkeltprodukter på et nødvendigt minimum; i modsat 
fald ville hele ideen med den nye metode gå tabt. 
Trods disse vanskeligheder er det nødvendigt, at man 
hurtigst muligt søger at nå frem til ensartede normer i 
EF; dette er nemlig forudsætningen for, at der kan 
skabes fri konkurrence på et fælles EF-marked. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Direktivets titel 
Formålet angives at være en tilnærmelse af de admini­
strativt og ved lov fastsatte bestemmelser om trykbehol­
dere med enkel geometrisk form. Der hersker stor tvivl 
om, hvorvidt der i alle EF-lande findes tilstrækkeligt 
detaljerede forskrifter med bindende retsvirkning. Stan­
darder, som er udarbejdede af privatretlige organisatio­
ner, er som hovedregel begrænsede til en beskrivelse af 
de tekniske vilkår for fremstilling af produkter. Et an­
svar for fastlæggelse af målsætninger for sikkerhed og 
sundhed kommer i denne forbindelse ikke på tale. Det 
tilkommer statslige myndigheder at fastlægge regler 
herom i samarbejde med producenter, arbejdstagere og 
forbrugere. 
2.2. Artikel 1 
Det specificerede anvendelsesområde er utilstrækkeligt: 
— Der mangler en samlet definition af begrebet »væ­
sentlige sikkerhedskrav«. Ikke alene bør der skelnes 
mellem trykbeholdere med henholdsvis enkel og 
kompliceret (eller mere risikobehæftet) form; det 
bør også defineres, hvor alvorligt forbrugerne kan 
blive ramt af eventuelle skader. Endvidere må der 
sondres klart mellem fastlæggelse af beskyttel-
sesmålsætninger og de forskellige tekniske mu­
ligheder for at opfylde disse målsætninger. 
— Princippet med fastlæggelse af sikkerhedskrav, hvis 
manglende overholdelse udløser sanktioner, kræver 
efter Udvalgets mening en sådan klar definition af 
anvendelsesområdet. Dermed undgås det også, at 
de strengere kontrolforanstaltninger, som er knyttet 
til trykbeholdere med kompliceret form, kommer til 
at forsinke proceduren for de enkle trykbeholdere. 
— Det foreslås, at man undlader at opregne materialer 
til trykbeholdere. Derved undgår man: 
a) Problemer med tilpasningen til den tekniske udvik­
ling. Det ville næppe være holdbart, hvis Rådet 
skulle træffe konkret beslutning om udvidelse af 
anvendelsesområdet, hver gang der opfindes et nyt 
materiale, og man bør derfor efter Udvalgets mening 
vurdere, om Kommissionen kan bemyndiges til at 
fastsætte regler for valget af materialer til trykbehol­
dere uden at forelægge sagerne for Rådet. b) Problemer med konkurrenceforvridninger mellem 
»harmoniserede« og »ikke-harmoniserede« trykbe­
holdere. For at undgå sådanne konkurrencefor­
vridninger på markedet slår Udvalget til lyd for, 
at der snarest muligt fremsættes nye forslag om 
trykbeholdere med kompliceret form, hvori der ope­
reres med andre fareklasser, således at hele trykbe-
holdersektoren bliver reguleret på den mest oversku­
elige måde. 
2.3. Det hævdes i direktivet, at de bindende forskrif­
ter ikke medfører forskellige sikkerhedsniveauer i de 
forskellige medlemsstater, selv om deres forskelligarte­
de udformning er til hinder for samhandelen i EF; hvis 
dette er korrekt, må Udvalget stille det spørgsmål, om 
det overhovedet er påkrævet med overgangsforan­
staltninger. 
2.3.1. Efter Udvalgets opfattelse er der en risiko for, 
at uensartede standarder de facto vil kunne medføre 
forskelsbehandling også i overgangsperioden; dét gæl­
der f.eks. det område, der er omfattet af bestemmelserne 
i det s.k. »lavspændingsdirektiv« (EØF 73/23). Yderme­
re vil »standardlandene« så heller ikke have nogen 
motivation for at udarbejde europæiske standarder, for 
i det konkrete tilfælde med trykbeholderne er situation 
den, at nogle medlemsstater baserer sig på frivillige 
standarder og andre på en bindende lovgivning med 
tekniske forskrifter. Uden en klar, retlig klassificering 
af forskrifterne vil der opstå problemer for bestemte 
medlemsstater. Hvis direktivet trådte i kraft i den fore­
liggende form, ville disse lande nemlig befinde sig i 
et vakuum, indtil der er blevet vedtaget europæiske 
standarder. Dette ville igen indebære, at Kommissionen 
måtte finde andre overgangsløsninger for disse med­
lemsstater for at undgå forskelsbehandling mellem 
»standard-« og »ikke-standard-lande«. 
2.3.2. Udvalget foreslår derfor, at man opgiver over­
gangsperioden og med alle midler sætter ind på hurtigst 
muligt at få udarbejdet europæiske standarder. Det 
opfordrer Kommissionen til — jf. Rådets resolution 
af 7. maj 1985 — i samråd med CEN/CENELEC at 
forelægge en tidsplan, således at de berørte parter får 
kendskab til, hvornår de europæiske standarder træder 
i kraft. 
2.4. Allerede i sin udtalelse af 25. april 1985 om den 
nye metode påpegede Udvalget, at denne nye metode 
gør det påkrævet, at Rådet vedtager direktivet om 
produktansvar (direktiv 85/374/EØF). Udvalget opfor­
drer Kommissionen til at undersøge, hvilke konsekven­
ser det foreliggende direktivforslag vil få for såvel pro­
ducenter som forbrugere, specielt set i relation til art. 
7, litra d), i produktansvarsdirektivet, som ikke fastsæt­
ter en klar ansvarsplacering i de tilfælde, hvor offentlige 
myndigheder har udstedt mangelfulde forskrifter. 
2.5. Direktivet burde omfatte både de væsentlige 
sikkerhedskrav og kontrollen med beholderne. Når det 
Nr. C 328/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 12. 86 
gælder de væsentlige sikkerhedskrav, interesserer man 
sig i direktivforslaget imidlertid stort set kun for frem­
stillingen at trykbeholdere; sikkerhedsaspekterne ved 
beholdernes ibrugtagning, installering, anvendelse og 
vedligeholdelse behandles ikke fyldestgørende (Bilag 1, 
pkt. 4) og bør efter Udvalgets mening defineres mere 
præcist. I modsat fald ørygter Udvalget, at inspektions-
myndighedernes og sikkerhedsudvalgenes rolle vil blive 
beskåret. Efter Udvalgets opfattelse ville det heller ikke 
være nogen god løsning at behandle dette problem i et 
særskilt direktiv. Dermed ville der ikke blive givet noget 
positivt eksempel for fremtidige direktiver. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Artikel 1 og 3 
I artikel 1 og 3 fastsættes grænseværdier for trykpotenti­
alet (20/10 000 bar/l) og for driftstemperaturerne. 
— Trykgrænserne på 10 000 bar/l og 20 bar/l forekom­
mer at være sat for højt; de indgår ikke i eksisterende 
sikkerhedsstandarder. Med hensyn til trykpotenti­
alet opererer man i medlemsstaterne med forskellige 
grundprincipper og forskellige afprøvningskrav. 
— Udvalget henstiller, at Kommissionen udarbejder en 
realistisk oversigt over driftsdata og anvendelsesom­
råder for trykbeholdere med enkel geometrisk form. 
Herpå bør sikkerhedsprincipperne baseres. 
Bl.a. følgende punkter bør komme i betragtning: 
— den højeste og laveste driftstemperatur, 
— trykgrænserne, 
— sikring mod brudstykker, 
— kvalitetssikring i hele driftsperioden, især under 
hensyntagen til korrosionsrisikoen. 
Bruxelles, den 17. september 1986. 3.2. Artikel 6 
Ifølge denne artikel skal såvel medlemsstaterne som 
Kommissionen kunne forelægge fortolkningsspørgsmål 
for det stående udvalg (nedsat i henhold til direktiv 83/ 
189/EØF). Udvalget skal så omgående tage stilling til 
disse spørgsmål. 
Efter Udvalgets opfattelse bør det stående udvalg først 
kunne få forelagt standardiseringsspørgsmål, når det 
disponerer over de principper for sikkerhedskrav til 
trykbeholdere med enkel geometrisk form, som skal 
udarbejdes af Kommissionen og Rådet. Det må desuden 
sikres, at disse sikkerhedskrav ikke kan fastlægges af 
private institutioner. 
33. Artikel 8, 10 og 11 
Hvad angår EF-typeafprøvningen, er hverken af-
prøvningskriterierne eller kontrolorganernes opgaver 
og struktur tilstrækkeligt klart formulerede. Atteste-
ringsprocedurerne, tryksikkerhedsgrænserne og af­
prøvningernes art må afpasses bedre efter hinanden. 
3.4. Artikel 12 til 16 
Disse artikler omhandler forskellige aspekter ved sik­
kerheden og ved EF-kontrolmærket. Udvalget konstate­
rer, at trykbeholderes driftssikkerhed kun kan garante­
res ved hjælp af et koordineret kvalitetssystem, omfat­
tende planlægning, fremstilling, drift og afprøvning. Et 
EF-kontrolmærke borger først for sikkerheden, når et 
sådant kvalitetssystem er blevet indført med bindende 
virkning, og der kan føres nøje kontrol med det. Udval­
get henstiller til Kommissionen om at være ganske 
særlig opmærksom på disse synspunkter. 
3.5. Bilaget 
Det er Udvalgets opfattelse, at Kommissionen bør have 
mulighed for at tilpasse direktivforslagets bilag i takt 
med den tekniske udvikling (det gælder f.eks. valget af 
materialer til G-trykbeholdere), uden at Rådet behøver 
at starte en formel ændringsprocedure. 
For Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
Formand