Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Et program til beskyttelse af børn på Internettet"

(2002/C 48/06)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 28. februar 2001 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om "Et program for beskyttelse af børn på Internettet".

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Ann Davison til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. november 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 386. plenarforsamling den 28.-29. november 2001, mødet den 28. november, følgende udtalelse med 112 stemmer for og 3 stemmer hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Det Økonomiske og Sociale Udvalg har afgivet en række udtalelser, der behandler behovet for beskyttelse af børn på Internettet. Siden den første udtalelse herom i 1997 med Jocelyn Barrow som ordfører er brugen at Internettet i mange lande i Europa vokset kolossalt, og der er nu ca. 100 millioner personer tilsluttet nettet(1). Samtidig med, at der er oplagte fordele ved Internettet, øges også risikoen for at blive udsat for skadeligt indhold. Ud over den ulovlige brug af Internettet til distribution af børnepornografi begynder Europa nu, ligesom USA, at opleve tilfælde både af bortførelse og bortførelsesforsøg gennemført af pædofile, der bruger Internettet til deres formål.

1.2. ØSU opfordrer alle aktører, regeringer, internetindustrien, uddannelsesmyndighederne, indholdsleverandørerne, forældreforeninger og brugergrupper, der samarbejder med forældre, til at yde den betydelige indsats, der er nødvendig for effektivt at beskytte børn og tilbyde dem et rigt udvalg af positive websteder. ØSU ønsker med sit initiativ til beskyttelse af børn på Internettet at supplere og styrke EU's handlingsplan for Internettet og fremhæve dens betydning over for de erhvervs- og interessegrupper, det repræsenterer.

1.3. Børn har stor gavn af Internettet, både hvad angår kommunikation, underholdning, uddannelse og information. Efterhånden som Internettet udvides i Europa, begynder de problemer, man har oplevet i USA, også at vise sig over alt i EU. Pædofile har udgivet sig for at være børn under dække af Internettets anonymitet og har været i stand til at arrangere personlige møder, som adskillige gange er endt med voldtægt. Pædofile bruger ofte chat rooms som deres medium. Anført af Sverige har der for nylig været ført retssager i forskellige dele af Europa mod medlemmer af pornografiringe. Disse retssager har sat fokus på de nye muligheder for misbrug på nettet. Ifølge politirapporter misbruges tusindvis af børn i forbindelse med fotografier og videofilm, der kan ses på nettet. Ud over denne kriminelle aktivitet viser undersøgelser blandt børn, at de har nem adgang til skadeligt indhold - faktisk er nogle få minutters tilfældig surfing tilstrækkeligt(2).

1.4. Pornografi: Det skønnes, at 30 % af alle besøg på websteder og 50000-60000 websteder har at gøre med pornografi. De, der distribuerer blød pornografi, ønsker ofte ikke at rette det mod børn - faktisk er børn ikke gode kunder, da de ikke kan betale. Der er imidlertid særdeles nem adgang til denne type indhold.

1.4.1. Adgangen til nogle pornografiske websteder koster ekstra, og webstederne er kun forsynet med simple advarsler, som børn næppe vil reagere på. I nogle lande, men ikke i alle, advarer telefonselskaberne abonnenterne mod store regninger. Selv i disse tilfælde kan regningerne allerede være nået op på over EUR 200.

1.5. Hasardspil: Der er ikke større tegn på regulering af hasardspil på Internettet, men i nogle lande, f.eks. Frankrig, er der forbud mod at spille om penge på Internettet. Mange websteder har ingen aldersbegrænsning og giver mulighed for at spille for sjov eller om penge. Når en surfer først én gang har besøgt et websted for hasardspil, vil der komme bannerreklamer for lignende websteder frem på skærmen. Undersøgelser i Grækenland har vist eksempler på, at børn anvender forældrenes kreditkort til hasardspil, mens østrigske og britiske undersøgelser har afsløret, at børn selv betragter hasardspil på Internettet som et stort problem(3).

1.6. Vold: To autoritative rapporter i USA har behandlet 1.000 undersøgelser over en 30-års-periode og konkluderet, at vold i medierne har en uheldig indvirkning på børn, som giver sig udtryk i øget aggressivitet, forhærdning og frygtsomhed. Ifølge rapporterne når størstedelen af disse undersøgelser frem til samme konklusion, nemlig at vold i medierne fører til vold i den virkelige verden(4). Hvad angår racisme og fremmedhad henvises til udtalelsen om computerrelateret kriminalitet(5).

1.6.1. Alligevel kan børn via Internettet skaffe sig adgang til voldelige computerspil uden forældrenes vidende. Ét websted viser fotos af virkelige ofre for mord og selvmord. Finske domstole har kendt dette fuldt lovligt. Et websted for hvidt overherredømme har en webside for børn, og et websted for foldboldhooligans arrangerer muligheder for slagsmål.

1.7. At der på Internettet foregår salgsfremme af tobak og alkohol over for børn, er også et problem.

2. ØSU's tidligere udtalelser

2.1. ØSU går ind for så bred en internetadgang som mulig og støtter undervisning i brug af Internettet. I sin udtalelse af 24. januar 2001 om eEurope: et informationssamfund for alle(6) konkluderede ØSU, at det "ikke skal være muligt at finde en EU-borger (uanset uddannelsesniveau) eller en virksomhed (uanset størrelse), som vil kunne påstå ikke at have fået muligheden for at erhverve de færdigheder, som informationssamfundet kræver". ØSU opfordrede til, at det nye medium indgår i moderniseringen af skolerne, og at der ydes bistand til regioner med et udviklingsefterslæb på dette område.

2.2. ØSU mener, at reguleringen af Internettet bør være selektiv, afpasset og ikke-diskriminerende og indebære mindst mulig krænkelse af privatlivets fred og ytringsfriheden. Der er dog behov for en vis regulering for at beskytte mindreårige, kvinder og etniske minoriteter, men også af praktiske hensyn, eftersom skadeligt og ulovligt indhold ifølge en række undersøgelser afholder forbrugere fra at bruge Internettet. I sin udtalelse af 1998(7) om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester, udtrykte ØSU bekymring for, at "manglende beskyttelse af mindreårige mod ulovligt og skadeligt indhold" vil afholde folk fra at bruge Internettet(8).

2.3. I sin udtalelse fra 1997 om grønbogen om beskyttelse af mindreårige og den menneskelige værdighed i forbindelse med audiovisuelle tjenester og informationstjenester(9), foreslog ØSU, at "der på EU-plan oprettes en form for selvregulerende organ, som styres/overvåges af et internationalt organ. Dette selvregulerende selvstændige organ bør tage sig af klager over ulovligt og/eller skadeligt indhold samt opspore lovovertrædere. Herudover bør det være forpligtet til at kræve omstridt indhold fjernet og indlede retssag mod lovovertræderne, hvis disse ikke vil samarbejde".

2.4. I 1998 opfordrede ØSU til:

- brug af klassificerings- og filtreringssoftware,

- uddannelses- og bevidstgørelsesinitiativer,

- en europæisk (eller bredere internationalt anerkendt) ramme for adfærdskodekser, retningslinjer og græsrodsinitiativer såsom hotlines og udpegelse af personer med ansvar for beskyttelse af unge.

2.5. Efter disse udtalelser vedtog EU en handlingsplan for en mere sikker anvendelse af Internettet, som afspejlede ovennævnte idéer. Ikke desto mindre fremhævede ØSU for nylig i sin udtalelse om principper og retningslinjer for Fællesskabets audiovisuelle politik i den digitale tidsalder(10), at det bliver vanskeligere at beskytte mindreårige, og at man derfor bør fastlægge en mere striks holdning til standarder og mekanismer, f.eks.:

- det er muligt at indbygge børnebeskyttelsesmekanismer i tv-apparater og computere, hvilket sikrer størst mulig beskyttelse. Samtidig kan beskyttelsesmekanismerne fjernes eller begrænses efter den individuelle situation;

- information om børns værdighed/den menneskelige værdighed og beskyttelsessystemer og vurderingskriterier bør være tilgængelige på internetsider, i brochurer og på musemåtter på salgsstederne;

- obligatorisk vurdering af programmers/indholds egnethed for børn og unge;

- brug af domænenavne for at udvide filmvurderingssystemet til Internettet;

- indbydende programtilrettelæggelse af høj kvalitet (f.eks. den tyske "Kinder Kanal") peger i en positiv og fremadskuende retning.

2.6. I sin udtalelse om bekæmpelse af computerrelateret kriminalitet(11) argumenterede ØSU imod anonymitet på Internettet og opfordrede til oprettelse af et internationalt styringsorgan med bred deltagelse af de forskellige landes offentlige myndigheder.

3. EU's handlingsplan for en mere sikker anvendelse af Internettet(12)

3.1. Den 25. januar 1999 vedtog Kommissionen, delvis som reaktion på ØSU's arbejde, en flerårig EF-handlingsplan til fremme af en mere sikker anvendelse af Internettet ved bekæmpelse af ulovligt og skadeligt indhold på globale net.

3.2. Handlingsplanen opererer med fire aktionslinjer:

- At skabe sikrere rammer

- At etablere et europæisk net af hotlines, hvortil forbrugerne kan rapportere, hvis de har mistanke om børnepornografi på nettet(13).

- At tilskynde til selvregulering og adfærdskodekser.

- At udvikle filtrerings- og klassificeringssystemer

- At demonstrere fordelene ved filtrerings- og klassificeringssystemer, herunder ICRA

- At fremme internationale aftaler om klassificeringssystemer

- At tilskynde til oplysningsaktiviteter

- At bane vej for oplysningsaktiviteter

- At tilskynde til iværksættelse af omfattende oplysningsaktiviteter

- At sørge for støtteforanstaltninger

- At vurdere juridiske spørgsmål

- At sørge for koordinering med lignende internationale initiativer

- At evaluere virkningerne af fællesskabsforanstaltninger

3.3. Denne brede strategi støttes af resultaterne af en omfattende undersøgelse, akademiske eksperter har foretaget for Bertelsmann Foundation.

Handlingsplanen for Internettet har allerede haft en virkning. Dens hotlines har f.eks. bidraget til at optrevle en pædofilring. Hotlines, som surfere tilskyndes til at bruge til anmeldelse af børnepornografi, eller lignende systemer er nu tilgængelige i alle medlemsstater undtagen Grækenland og Portugal.

3.4. Bevidstgørelseskampagner sponsoreret af handlingsplanen for Internettet, der skal instruere børn og voksne i en mere sikker brug af nettet, f.eks. ved hjælp af vedlagte rådgivning for voksne og børn, der skal bidrage til at advare børn mod at mødes med "fremmede" på Internettet. Forbrugere har fået gratis adgang til filtrerings- og klassificeringsmekanismer baseret på ICRA-modellen (Internet Content Rating Association).

3.5. Planen har givet anledning til en række forskellige klassificeringssystemer. ICRA bygger på, at hjemmesideredaktører selv regulerer deres websted ud fra kriterier som f.eks. indhold af sex, nøgenhed, hasardspil. Kriterierne er baseret på den internationale PICS-standard (Platform for Internet Content Selection).

3.6. Når forbrugerne installerer systemet i deres egne computere, bestemmer de selv, hvilken type websted de ønsker at undgå. Browseren eller lignende software læser derefter mærkningen og lukker adgangen til de pågældende websteder, medmindre der indtastes et password. Leverandører af operativsystemer og programmer for tilkobling til Internettet skal i høj grad tilskyndes til at udvikle og integrere kontekstbestemte og mere avancerede filtreringssystemer i deres programmer - filtreringssystemer, der ikke uretmæssigt blokerer adgangen til nogle videnskabelige websteder eller til leksika, der f.eks. omhandler biologi eller seksualundervisning.

3.7. Der kan også anvendes andre systemer. Forbrugeren kan købe en software- eller ISP-pakke, som har kategoriseret websteder for dem eller anvender "trigger"-ord eller -billeder, der igangsætter en dynamisk indholdsanalyse af webstedet. Der findes software, der kan registrere aktiviteter, herunder samtaler i chat rooms, og kan kontrollere børns e-mail-lister og forhindre afsendelse af visse oplysninger såsom kreditkortnumre.

3.8. Fordelen ved ICRA-systemet er, at handlingsplanen for Internettet giver forbrugeren gratis adgang til det, og at det allerede er installeret i de vigtigste browsere.

3.9. Ingen af disse programmer kan forhindre, at materiale i det hele taget kommer ud på Internettet. De giver blot den enkelte mulighed for at vælge, hvad der må og ikke må komme frem på hans skærm eller på hans børns skærm.

4. ØSU's forslag til et program for beskyttelse af børn på Internettet

4.1. Den næsten globalt anerkendte FN-konvention om barnets rettigheder(14) nævner behovet for at "tilskynde til udvikling af passende retningslinjer for beskyttelse af barnet mod oplysninger og materiale, der skader dets velfærd."

4.2. Ulovlige aktiviteter

4.2.1. Det tager for lang tid at drage producenter af børnepornografi til ansvar. Politiet er kun i stand til at spore et meget lille antal af de tusinder af børn, som der vises billeder af i forbindelse med misbrug på nettet. Politiet må have tilstrækkeligt mandskab, og deres uddannelse må omfatte Internetforbrydelser. Det er endvidere nødvendigt med et effektivt internationalt politisamarbejde. Både Europol og Interpol må styrkes. Det er nødvendigt med fast etablerede hotlines i alle medlemsstater, og de bør råde over et reklamebudget, der står i forhold til den vigtige rolle, de udfylder. Det specialiserede politi skal være i besiddelse af den seneste og mest hensigtsmæssige hardware og software, så det har de bedst mulige betingelser i sit opklaringsarbejde.

4.2.2. Balancen mellem hensynet til privatlivets fred (f.eks. den enkeltes ret til at begrænse brugen af finansielle oplysninger vedrørende sin egen person) og hensynet til sporbarhed vil sandsynligvis blive forskudt efter angrebene på USA med henblik på at forbedre politiets (behørigt autoriserede) adgang til potentielt mistænkeligt materiale på Internettet. Indholdsleverandører bør registrere kundernes fysiske adresser, og det bør overvejes at genindføre registrering af opkald på Internettet.

4.2.3. Den gældende lovgivning bør præciseres og moderniseres for at tage højde for forbrydelser, der f.eks. består i at lokke eller narre børn til et møde. I den forbindelse bifalder ØSU oprettelsen af et EU-forum til bekæmpelse af computerrelateret kriminalitet og foreslår, at der oprettes et lignende forum eller en taskforce, der skal undersøge de vigtigste problemer i forbindelse med børn og Internettet (herunder skadeligt indhold) og fremsætte forslag til, hvordan løsningen af problemerne kan integreres med bekæmpelsen af den computerrelaterede kriminalitet.

4.2.4. Internettet kan ikke være et område, der ikke er underlagt retsregler. Strafferetlige anklager og sanktioner skal være specifikke og fastsættelsen heraf være genstand for en fælles accept på europæisk og, så vidt muligt, på internationalt niveau. Dette uerstattelige værktøj til kommunikation mellem personer og kulturer, til teoretisk og praktisk uddannelse, fritidsaktiviteter og handel skal fortsat udgøre et område for menings- og ytringsfrihed, frihed inden for handel og industri og et område, hvor fortroligheden bevares, hvad angår korrespondance og privatliv. Alle foranstaltninger, der sigter mod at begrænse de grundlæggende friheder skal afpasses strengt og tage hensyn til samfundets væsentligste interesser, såsom forfølgelse og pågribelse af fysiske og juridiske personer, der har begået kriminelle handlinger.

4.3. Bevidstgørelse

4.3.1. En del af løsningen går ud på, at forældre bevidstgøres om det, deres børn har adgang til på Internettet, og fastlægger fornuftige regler. Forældrene har hovedansvaret for deres børn. Situationen er imidlertid højst usædvanlig, idet børn ved så meget mere om Internettet end deres forældre (og endog ved mere end deres lærere), og da de praktiske virkninger af denne viden er så vidtrækkende. Derfor må bevidstgørelsen af forældre og lærere tages meget alvorligt. Indholdsleverandørerne må også være klare over, at børn generelt er alene, når de bruger nettet. Leverandørerne må indse det ansvar, dette indebærer for dem.

4.3.2. Bevidstgørelsesaspektet i handlingsplanen for Internettet er meget vigtigt, og EU bør tage det med i sin strategi for livslang læring, herunder eEurope og eLearning. Medlemsstaterne må udveksle god praksis på området. Som led i et pilotprojekt i Portugal aflægger minibusser forsynet med computere f.eks. besøg på skoler, så børn kan undervise deres forældre i brugen af Internettet.

4.3.3. Virksomheder og fagforeninger samt lærer-, forbruger- og familieforeninger kan også være med til at undervise børn og forældre. ØSU opfordrer forældre og børnepassere til i nærheden af hjemmets computere at opslå regler (i stil med de regler, der foreslås i bilaget). Endvidere bør Internetserviceleverandører (ISP'er) vise sådanne regler tydeligt på deres hjemmesider, musemåtter etc. Da der har været tilfælde af, at pædofile lusker omkring på Internettet, er det overordentlig vigtigt, at børn lærer ikke at aftale et møde med nogen, de første gang møder på Internettet, medmindre forældrene er indstillede på at tage med, og mødet foregår på et offentligt sted.

4.4. Skadeligt indhold

4.4.1. Da adgangen til pornografi nu er langt lettere, selv for en seksårig, er det så meget des vigtigere at definere, hvad man forstår ved skadeligt indhold, og yde beskyttelse mod det(15).

4.4.2. Internetindhold udgør en særlig fare for andre, hvis det opfordrer til vold, racehad eller had mod det modsatte køn. Websteder for racemæssigt overherredømme har særlige sider for børn, og der er anmeldt tilfælde af vejledning i bombefremstilling og selvmord. ØSU foreslår, at definitionen af ulovligt indhold udvides. Frankrig har for eksempel forbudt racistiske websteder. I sin udtalelse om computerrelateret kriminalitet opfordrede ØSU til en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og sanktioner i forbindelse med bekæmpelse af sekter, racistisk tankegang, kønsbaseret diskrimination samt pornografi og vold i almindelighed.

4.4.3. Det vanskelige består i at håndhæve forbuddene over for websteder (især anonyme), der er oprettet på den anden side af jordkloden. Det franske forbud anfægtes ved de amerikanske domstole. Der er behov for en konvention eller en international aftale, der går ud på, at lovgivningen i brugerens hjemland skal være gældende. ØSU hilser Europarådets indsats på dette område velkommen.

4.4.4. Hvad angår skadeligt indhold, der ikke er ulovligt, støtter ØSU en procedure for underretning og inddragelse kombineret med mere effektiv brug af mærknings- og filtreringssystemer. I stil med nogle landes klageprocedurer for anstødelige reklamer bør klager kunne indgives til et normgivende organ, som i givet fald kan bede ISP-tjenesterne og søgemaskinerne om at spærre adgangen til det pågældende indhold.

4.4.5. ØSU er skuffet over, at så lille en procentdel af Internettets indhold er forsynet med mærkning. Den frivillige indsats har vist sig at være utilstrækkelig, og regeringerne må nu gribe ind med både gulerod og stok for at sikre en hurtig udvidelse af klassificeringssystemerne.

4.4.6. EU bør yde en vedvarende og åben indsats for, at alle indholdsleverandører mærker deres materiale og som et mindstekrav tager udgangspunkt i ICRA-standarden. Leverandører, der nægter at gøre det, bør fryses ud af markedet, da de ikke vil blive opfanget af filtreringssystemerne. Alle computere, der sælges til privatforbrug, bør fra fabrikkens side være forsynet med børnebeskyttelsessoftware med en default-indstilling på et højt sikkerhedsniveau, som forbrugeren efterfølgende kan reducere eller afinstallere. Computerne bør ledsages af letforståeligt materiale, der forklarer grundprincipperne ved netsikkerhed, filtrering og klassificering. Indehavere af ældre computere bør tilbydes en billig og nem mulighed for at installere sådanne systemer. Medlemmer af nettillidsordninger bør automatisk afkræves en klassificering af deres websteder.

4.4.7. Uanset forholdene i den moderne familie bør forældrene, når det er muligt, have opsyn med deres børn, når de surfer på nettet. Der er navnlig behov for hjælp til at forstå de tekniske muligheder for at beskytte børn mod skadeligt indhold og mod internetluskere. Disse muligheder omfatter walled gardens ("indhegnede haver" - positivlister over de websteder, børn kan besøge), negativlister, der skal hindre adgang til de værste syndere, og klassificeringssystemer, der giver forældre mulighed for at indsætte egne præferencer. Forskellige undersøgelser viser de aktuelle systemers begrænsninger, og der må gøres mere for at gøre dem effektive og enkle at bruge.

4.4.8. Det er også i høj grad nødvendigt, at internettjenesteformidlere (ISP'er) støtter forældre samt beskytter børn, hvis forældre ikke kan eller vil sørge for beskyttelse. Alle ISP'er, bortset fra dem, der har specialiseret sig i tjenester for voksne, bør reklamere for børnevenlige søgemaskiner og symbolområder specielt for børn. Denne gode praksis bør udbredes. I den nye digitale tidsalder må vi opretholde EU's tradition for offentlig transmissionsvirksomhed.

4.5. Overtakserede linjer

Voldelige spil og voldspræget materiale bør kun gøres tilgængeligt som svar på en bestilling, der påviseligt er givet af en voksen. Downloading fra overtakserede linjer bør undgås, medmindre den bekræftes med en voksens underskrift. Hvad angår kravene om voksnes bekræftelse af Internetkøb må der bygges på erfaringerne fra USA. Televirksomhederne bør som i Frankrig advare deres abonnenter pr. brev eller telefon, så snart der på deres konto forekommer faktureringer på usædvanlige beløb.

4.6. Chat rooms

4.6.1. Internetudbydere, der giver børn adgang til deres net og til chat rooms eller andre chat-muligheder, bør også levere og fremme forekomsten af harmløs chat, der er styret og specifikt rettet mod børn. Chatsikkerhedsoplysninger bør tydeligt vises tæt på eller inden for chatområder, og der bør være mekanismer til registrering og anmeldelse af mistænkelig adfærd over for børn, så der meget hurtigt kan skrides ind. I lighed med andre voksne, der har opsyn med børn, skal chatroomlederne være i besiddelse af licens.

4.6.2. De nuværende ISP-procedurer bør revideres, så de, hvor det er muligt, også omfatter optagelse og lagring af chatroomsamtaler. Telefontjenester har allerede indført en sådan praksis i forbindelse med opkald til særnumre, hvor optagelsen forbindes med den identitet, deltagerne har opgivet. Udgifterne kan holdes nede ved at bruge komprimeret software, som øger lagringskapaciteten.

4.7. Salgsfremme og reklame

EU bør sikre, at salgsfremme på nettet ikke udnytter børns impulsive natur og manglende erfaring. Endvidere bør regler om begrænsninger af reklamer for tobak og alkohol håndhæves effektivt på nettet.

5. Konklusioner

5.1. ØSU understreger de fordele, Internettet indebærer for børn, og behovet for at overføre traditionen for offentlig transmissionsvirksomhed til de nye medier med henblik på at skabe en mangfoldighed af godt materiale for børn. Samtidig må den udbredte forekomst af skadeligt indhold bekæmpes med fornyet kraft.

5.2. ØSU er betænkelig ved, at politiet stadig ikke er i stand til at opspore størstedelen af de børn, der har været misbrugt til børnepornografi på nettet. Det bifalder Kommissionens planer om at styrke samarbejdet på dette felt. Der må navnlig ydes en indsats for at styrke Europol og Interpol.

5.3. ØSU støtter handlingsplanen for en mere sikker anvendelse af Internettet og ser den gerne styrket med øgede ressourcer. Planen må imidlertid bakkes op via lovgivning og i nogle tilfælde via oprettelse af nye institutioner samt ved en energisk indsats fra regeringer, internetudbydere og erhvervs- og interesseorganisationer. ØSU accepterer ikke, at normale regler ikke også skal gælde for de nye medier.

Bruxelles, den 28. november 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) NUA Internet Surveys (http://www.nua/ie).

(2) I juli 1999 fortalte 1 ud af 5 børn, at de stødte på ubehagelige oplysninger, men ikke fortalte nogen om det, fordi de var bange for at miste deres adgang til Internettet.

(3) Undersøgelser gennemført af European Research into Consumer Affairs, E.KAT.O, Grækenland, og LAK, Østrig, inden for rammerne af EU's handlingsplan for Internettet (jf. bilag 3).

(4) American Academy of Pediatrics, American Psychiatric Association, American Psychological Association, American Medical Association and American Academy of Child and Adolescent Psychiatry, Joint Statement on the Impact of Entertainment Violence on Children, Congressional Public Health Summit, 26. juli 2000 og Children, Violence and the Media; A Report for Parents and Policy Makers; Senate Committee on the Judiciary; Senator Orrin G. Hatch; Utah; Chairman; Committee on the Judiciary Prepared by Majority Staff Senate Committee on the Judiciary 14. september 1999.

(5) ØSU's udtalelse CES 1115/2001.

(6) EFT C 123 af 25.4.2001, s. 36.

(7) EFT C 214 af 10.7.1998, s. 25.

(8) En britisk undersøgelse har vist, at 70 % af forældre er "forfærdede" ved tanken om, at deres børn kigger på upassende indhold på Internettet, NOP juli 2000.

(9) EFT C 287 af 22.9.1997, s. 11.

(10) EFT C 116 af 20.4.2001, s. 30.

(11) EFT C 311 af 7.11.2001.

(12) http://europa.eu.int/ISPO/iap/index.html.

(13) Anmeldelser kan foretages til melding@stopline.at i Østrig, gpj@gpj.be i Belgien, redbarnet@redbarnet.dk i Danmark, contact@afa-france.com i Frankrig, hotline@jugendschutz.net eller hotline@fsm.de i Tyskland, report@hotline.ie i Irland, crimino@unige.it i Italien, meldpunt@meldpunt.org i Holland, acpi@eresmas.net i Spanien, rb-hotline@telia.com eller minor@press.rb.se i Sverige og report@iwf.org.uk i Storbritannien. Portugal har et websted www.pgr.pt/english/index.htm til dette formål.

(14) Deltagerstaterne anerkender barnets ret til beskyttelse mod økonomisk udnyttelse og mod at skulle udføre arbejde, som kan være farligt, gribe ind i barnets uddannelse, eller skade barnets sundhed eller dets fysiske, psykiske, åndelige, moralske eller sociale udvikling. FN's "Konvention om Barnets Rettigheder", 1989, art. 32, stk. 1.

(15) http://europa.eu.int/ISPO/iap/index.html.