ft ,«, ft KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 31.03.1998 
KOM(1998) 193 endelig udg. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af telefaxapparater til 
privat brug med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Japan, Republikken Korea, 
Malaysia, Singapore, Taiwan og Thailand 
(forelagt af Kommissionen) 

BKURIJNDELSK 
Vedr: Anti-dumping undersøgelse vedrørende import af telefaxapparater til 
privat forbrug med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Japan, 
Republikken Korea, Malaysia, Singapore, Taiwan og Thailand. 
1) Det foreslås hermed, at Rådet vedtager vedlagte forordning om indførelse af en 
endelig antidumpingtold på import af telefaxapparater til privat brug med oprindelse i 
de ovennævnte lande. 
2) Undersøgelsen blev indledt den 1. februar 1997. Den 1 november 1997 blev der ved 
Kommissions forordning (EF) Nr. 2140/97' indført en midlertidig antidumpingtold. 
3) Efter indførslen af midlertidig antidumpingtold blev der skriftligt indgivet 
bemærkninger, og de parter, som anmodede herom, blev indrømmet høringer. Alle 
bcmærkinger blev taget i betragtning. Dette dannede grundlag for den endelige 
afgørelse, og alle berørte parter blev gjort bekendt med de vigtigste kendsgerninger og 
betragtninger, på grundlag af hvilke det var påtænkt at indføre endelige 
foranstaltninger, og blev indrømmet mulighed for at fremsætte bemærkinger. 
Kommissionen undersøgte omhyggeligt alle de fremsatte bemærkninger og 
revurderede sine beregninger i de tilfælde, hvor det fandtes berettiget. 
4) Definition af varen: Definitionen af varen er begrænset til thermal papir og thermal 
transfer telefaxapparater. Telefaxapparater, som anvender blækstråle- eller 
laserteknologi, og transportable telefaxapparater, som er bestemt for anvendelse i 
forbindelse med mobiltelefoner, er undtaget. 
5) Dumping: Der blev konstateret væsentlige dumpingmarginer for alle eksportører fra 
de berørte lande. Som følge af bemærkninger fremsat efter indførslen af midlertidig 
told, blev der foretaget justering for forskelle i handelsled, hvor det fandtes berettiget 
.og iøvrigt behørigt dokumenteret. 
6) Injury: Erhvervsgrenen i EF har lidt væsentlig skade i form af betydelig nedgang i 
salgsmængde og markedsandele, lav kapacitetsudnyttelse, betydelige financielle lab 
og tab af arbejdspladser. 
7) Årsagssammenhæng: Der blev konstateret betydelig underbud af priserne vedrørende 
de berørte eksportlande med undtagelse af Japan og Singapore. Der blev konstateret en 
væsentlig faldende tendens i priserne på importen fra alle de berørte eksportlande. 
Både prisunderbud og en faldende tendens i priserne har forårsaget en nedgang i 
priserne på markedet i Fællesskabet, som har forhindret EF-erhvervsgrenen i at hæve 
priserne til et rentabelt niveau. Importen til dumping priser fra alle de berørte 
eksporterende lande har derved forårsaget materiel skade på erhvervsgrenen i 
Fællesskabet. 
EFTnr. L 297, 31.10.1997, p. 61 
8) Fællesskabets interesser: Den formodede indvirkning af indførelse/ikke-indførelse af 
antidumping foranstaltninger blev vurderet med hensyntagen til EF-erhvervsgrenen, 
importørerne og forbrugerne. 
9) Det blev konstateret, at EF-erhvervsgrenen var sund, og undersøgelsen viste at 
produktionen i EU ville blive indstillet, hvis dumpingen ikke blev elimineret på 
markedet i Fællesskabet. 
10)lndførelsen af en antidumpingtold blev ikke anset for at ville fa væsentlig betydning 
for importørerne, idet telefaxapparater til privat brug kun udgør en meget lille del af 
deres samlede omsætning. 
1 l)Der blev laget særlig hensyn til hvilken virkning foranstaltningerne ville få over for 
forbrugerne. Vurderingen af forbrugernes interesser blev vanskeliggjort på grund af 
manglende samarbejdsvilje fra de europæiske forbrugerorganisationers side, herunder 
BEUC. I følge informationerne indsamlet i forbindelse med undersøgelsen tyder det 
ikke på at priserne på telefaxapparater til privat brug fremstillet i Fællesskabet (som 
forventes at kunne dække omkring 50% af markedet) vil stige, da 
fællesskabsproducenterne sandsynligvis vil holde stabile priser for at kunne øge salgs 
mængde og markedsandele. 
12)For så vidt angår importerede varer, vil prisstigningen som følge af antidumping 
foranstaltningerne for størstedelen af eksportørerne, som representerer omkring 70% 
af den samlede import, blive moderat, mellem 3% og 9% (eller mellem 7 og 27 ECU 
per enhed). Denne prisstigning skal ses i relation til en forventet levetid for produktet 
på omkring 5 år, hvilket yderligere vil formindske virkningen overfor forbrugeren. 
13)1 sammenligning med virkningen af de samlede omkostninger af antidumping 
foranstaltningerne overfor forbrugerne viste undersøgelsen, at anslået 4000 
arbejdspladser i Fællesskabet (for alle Fællesskabsproducenter, d.v.s. Philips, Sagem 
samt producenter med relationer til visse eksportører) vil blive reddet eller ihvertfald 
positivt berørt af indførelsen af endelig antidumpingtold. 
14)Medlemsstaterne blev hørt i Det Rådigvende Udvalg den 5 marts 1998. 
15)Forordningen om indførelse endelige foranstaltninger, skal offentliggøres ikke senere 
end 30 April 1998 som følge af de bindende tidsfrister som er gældende for denne 
undersøgelse. 
w 
RÅDETS FORORDNING (EF) NR 
af.... 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af telefaxapparater til 
privat brug med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Japan, Republikken Korea, 
Malaysia, Singapore, Taiwan og Thailand 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om 
beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske 
Fællesskab1, ændret ved forordning (EF) nr. 2331/962, særlig artikel 9, stk. 4, 
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter konsultationer i Det 
Rådgivende Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
A. PROCEDURE 
(1) Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2140/971 (i det følgende benævnt 
"forordningen om midlertidig told") blev der indført midlertidig antidumpingtold 
den 1. november 1997. 
Efter indførelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger tilkendegav EF-
erhvervsgrenen, to eksportørsammenslutninger, en række producenter/eksportører 
og importører deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der havde anmodet om at 
blive hørt, fik lejlighed dertil. 
(2) Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den 
anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen, og aflagde 
kontrolbesøg hos en række importører, der er forretningsmæssigt forbundne med 
eksportører i de berørte lande. Parterne blev underrettet om de vigtigste 
kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen påtænkte 
at anbefale indførelse af en endelig antidumpingtold og opkrævning af de beløb, 
der var stillet sikkerhed for i form af midlertidig told. Der blev også fastsat en 
1 EFT L 56 af 6.3.1996, s. I 
2 EFT L 317 af 6.12.1996, s. 1 
3 EFT L 297 af 31.10.1997, s. 61 
*» 
frist, inden for hvilken parterne kunne fremsætte bemærkninger til disse 
oplysninger. 
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE 
(3) Proceduren omfatter telefaxapparater til privat brug (i det følgende benævnt 
"telefaxapparater til privat brug" eller "den pågældende vare"). Disse apparater er 
hovedsagelig bestemt til at overføre og modtage papirdokumenter via et 
telefonsignal, de anvendes ofte i hjemmet eller som et personligt desktopsæt og 
omfatter almindeligvis flere kommunikationsfaciliteter. Ud over telefax- og 
telefonfunktionen og/eller forbindelsen til et telefonapparat eller trådløst håndsæt 
kan de også omfatte en arkføder samt en eller flere af følgende funktioner: 
kassette eller digital svarfunktion, kopieringsfunktion og samtaleanlæg. 
Ovenstående liste er ikke udtømmende. 
(4) I den foreløbige afgørelse blev der skelnet mellem telefaxapparater til privat brug 
og telefaxapparater til kontorbrug ved hjælp af deres vægt og størrelse. Kun 
telefaxapparater af vægt på 5 kg eller derunder og med dimensioner (bredde x 
dybde * højde), hvor hovedelementet måler 470 mm x 450 mm x 170 mm eller 
derunder, blev betragtet som telefaxapparater til privat brug i denne undersøgelse. 
Ved fastsættelsen af vægt og dimensioner blev der ikke taget hensyn til 
papirmængden og andre forbrugsstoffer og heller ikke til eventuelle trådløse 
håndsæt. Desuden blev telefaxapparater, der benytter blækstråle- eller 
laserteknologi, anset for kun at være beregnet til kontorbrug, og derfor blev den 
midlertidige antidumpingtold ikke anvendt på sådanne apparater. 
(5) Telefaxapparater til privat brug tariferes for øjeblikket under KN-kode 
8517 21 00. 
1. Egenskaber ved telefaxapparater til kontorbrug 
(6) Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold fremførte flere eksportører, 
at apparatets vægt og dimensioner ikke var hensigtsmæssige kriterier for en 
definition af varen, eftersom det inden længe ville føre til, at definitionen også 
kom til at dække telefaxapparater til kontorbrug. 
(7) Undersøgelsen har imidlertid vist, at en definition af varen baseret på vægt og 
dimensioner ikke i undersøgelsesperioden har ført til, at også telefaxapparater til 
kontorbrug var dækket. Heller ingen af de berørte parter har hævdet, at der 
mellem afslutningen af undersøgelsesperioden og december 1997 kunne findes 
telefaxapparater til kontorbrug på markedet i Fællesskabet, som faldt ind under 
kriterierne for vægt og dimensioner. Med hensyn til udviklingen fremover var der 
ingen vægtige indlæg fra de berørte parter, og intet i undersøgelsen tydede på, at 
der ville blive introduceret sådanne kontormaskiner på markedet i den periode, 
hvor antidumpingtolden finder anvendelse. Konklusionen er derfor, at kriterierne 
for vægt og dimensioner ikke i nær fremtid vil føre til, at telefaxapparater til 
kontorbrug vil falde inden for procedurens anvendelsesområde. 
Hvis det alligevel skulle ske, vil Kommissionen på grundlag af en ansøgning fra 
interesserede parter hurtigt foretage en undersøgelse af, om disse telefaxapparater 
falder ind under varedefinitionen for den nuværende procedure, og de 
interesserede parter og toldmydighederne i medlemsstaterne vil blive underrettet 
herom. 
2. Printteknologi 
(8) Det blev endvidere fremført, at tclefaxapparater til privat brug, der benytter andre 
printteknologier end termisk sensitive (dvs. apparater, der benytter termisk 
overførsel, blækstråle-, laser- eller LED-printteknologi) bør udelukkes. 
2.1 Termiske telefaxapparater 
(9) Over for dette argument har undersøgelsen vist følgende: 
Fysiske og tekniske egenskaber 
( 10) For vægt og størrelse samt de vigtige tekniske kendetegn svarer telefaxapparater 
til termisk overførsel til eller er identiske med modeller til termisk papir. Den 
eneste forskel er printteknologien og som følge heraf det papir, der anvendes. 
Både termisk overførsels- og termisk papirteknologi anvender varme til at 
overføre data til papir via et skrivehovede. Begge skrivehoveder er næsten 
identiske. Det vil derfor i princippet være muligt at benytte termisk papir til 
udskrivning med et termisk skrivehovede. Desuden er de elektriske komponenter, 
der kontrollerer skrivehovederne, identiske. De vigtigste elementer i termisk 
printteknologi er således grundlaget for den seneste termiske overførselsteknik. I 
den forbindelse anses termisk overførsel derfor som et resultat af normal 
produktudvikling af termisk papirudskrivningsteknologi. 
Anvendelse og forbrugeropfattelse 
(11) Begge varetyper har almindeligvis samme design og udseende, og de er begge 
lette at betjene. Det har vist sig, at private brugere, små kontorer og 
hjemmekontorer anvender såvel telefaxapparater til termisk papir som 
telefaxapparater til termisk overførsel. 
Forskellene i printteknologien, dvs. bedre udskrivningskvalitet for 
telefaxapparater til termisk overførsel, og fordelene ved at anvende almindeligt 
papir, er kun et aspekt blandt de mange tekniske egenskaber, som forbrugerne 
tager med i betragtningerne. Hovedformålet for forbrugeren, der ønsker at købe el 
telefaxapparat, er stadigvæk at få et apparat til personlig brug, som kan sende og 
modtage telefaxmeddelelser. Hvilken udskrivningsteknologi der anvendes af de to 
omhandlede varetyper, er sekundært ud fra forbrugerens synspunkt. 
Salgskanaler 
(12) I undersøgelsesperioden blev telefaxapparater til termisk papir og til termisk 
overførsel almindeligvis solgt gennem de samme salgskanaler. 
Konklusion 
(13) I betragtning heraf anses telefaxapparater til termisk papir og telefaxapparater til 
termisk overførsel for at være én og samme vare. 
2.2 Blækstråle-t laser- og LED-printteknologier og bærbare telefaxapparater 
(14) Hvad angår telefaxapparater, der anvender blækstråle-, laser- eller LED-
printteknologi, er det på grundlag af den endelige undersøgelse bekræftet, at disse 
maskiner normalt er væsentligt forskellige fra telefaxapparater til privat brug med 
hensyn til fysiske og tekniske egenskaber (især vægt og dimensioner samt 
ydeevne), at de er beregnet til kontorbrug snarere end privatbrug, og at de i vid 
udstrækning sælges gennem andre salgskanaler. 
(15) Som følge af disse forskelle kan telefaxapparater, der anvender blækstråle-, laser­
eller LED-printteknologi, ikke betragtes som samme vare som den pågældende 
vare. 
(16) Nogle af de berørte parter fremførte også, at visse nye typer af bærbare 
telefaxapparater, der anvendes sammen med mobiltelefoner, som endnu ikke var 
tilgængelige på Fællesskabets marked i undersøgelsesperioden, kun er til 
kontorbrug og derfor bør holdes uden for proceduren. 
(17) På grundlag af de foreliggende oplysninger anses bærbare telefaxapparater, der 
anvendes sammen med mobiltelefoner, for at have andre fysiske og tekniske 
egenskaber, og at de derfor kun er til kontorbrug. Dermed falder disse apparater 
ikke inden for definitionen af den pågældende vare. Derfor vil Kommissionen på 
grundlag af en ansøgning fra interesserede parter hurtigt foretage en undersøgelse 
af, om sådanne bærbare telefaxapparater, når de først er indført i Fællesskabet, 
falder ind under varedefinitionen for den nuværende procedure, og de 
interesserede parter og toldmyndighederne i medlemsstaterne vil blive underrettet 
herom. 
3. Konklusioner 
(18) Den foreløbige afgørelse, ifølge hvilken definitionen af varen baseres på vægt og 
dimensioner, jf forordningen om midlertidig told bekræftes. 
(19) Endvidere bekræftes det, at den pågældende vare i overensstemmelse med artikel 
1, stk. 4, i grundforordningen er telefaxapparater til termisk papir og 
telefaxapparater til termisk overførsel. 
(20) Telefaxapparater, der benytter blækstråle-, laser- eller LED-printteknologi, og 
bærbare telefaxapparater, der kun kan anvendes sammen med mobiltelefoner, 
holdes uden for procedurens anvendelsesområde. 
C. DUMPING 
1. Samarbejdsniveau 
(21) Samarbejdsniveauet for producenter/eksportører i denne procedure var specielt 
lavt i Malaysia, Thailand, Taiwan, Japan og Kina, da mængden af varer, som 
eksporteredes til Fællesskabet af de samarbejdsvillige producenter/eksportører, 
kun udgjorde en lille del af den samlede eksport fra de pågældende lande. 
(22) De oplysninger, der blev indgivet af de samarbejdsvillige producenter/eksportører 
blev efterprøvet, og der blev i de fleste tilfælde taget hensyn hertil. I nogle 
tilfælde fremgik det dog af kontrolbesøg på stedet, at en del af oplysningerne var 
unøjagtige, ubegrundede eller utilstrækkelige, og der måtte således ses bort fra 
dem. I disse situationer traf Kommissionen i henhold til artikel 18 i 
grundforordningen endelig afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske 
oplysninger. 
2. Lande med markedsøkonomi 
2.1 Normal værdi 
Anvendelse af artikel 18, stk. 1, i grundforordningen 
(23) Producenten/eksportøren fra Singapore anfægtede Kommissionens beslutning om 
at gøre brug af foreliggende faktiske oplysninger som fastsat i artikel 18, stk. 1, i 
grundforordningen ved fastsættelsen af den normale værdi (jf. betragtning 66 i 
forordningen om midlertidig told). Selskabet hævdede, at de transaktioner på 
hjemmemarkedet, der ikke var indberettet, var til genudførsel til et tredjeland. 
Desuden gjorde selskabet gældende, at Kommissionen ifølge artikel 18, stk. 4, i 
grundforordningen burde have underrettet det om sin beslutning, og at der ikke 
havde været mulighed for at give yderligere forklaringer. Selskabet anfægtede 
også den metode, som Kommissionen havde anvendt til at fastlægge den normale 
værdi ud fra de foreliggende oplysninger, fordi det mente, at de beviser, der var 
indsamlet på stedet (fakturaer over de ikke indberettede transaktioner), burde have 
været anvendt i stedet for den højeste indberettede videresalgspris. 
Undersøgelsen viste, at det pågældende salg faktisk var foregået på 
hjemmemarkedet, og at det ikke var blevet indberettet som sådan af selskabet. 
Desuden blev selskabet bedt om at fremlægge beviser for, at det pågældende salg 
ikke var beregnet til indenlandsk forbrug, men faktisk var blevet eksporteret fra 
Singapore. Trods gentagne anmodninger afleverede selskabet ikke beviser for, at 
der efterfølgende var sket genudførsel til et tredjeland. Ved en høring, som 
selskabet havde anmodet om efter kontrolbesøget, blev der ikke givet nogen 
tilfredsstillende forklaring. 
(24) Med hensyn til den metode, Kommissionen havde anvendt til beregningen af den 
normale værdi for disse transaktioner, blev de oplysninger, der anvendtes til 
fastsættelse af den normale værdi, kontrolleret, og de er rimelige i betragtning af 
selskabets delvis manglende samarbejdsvilje. Kommissionens foreløbige 
afgørelse, som fremgår af betragtning 66 i forordningen om midlertidig told, 
bekræftes derfor. 
(25) En af de koreanske producenter/eksportører, for hvem det var blevet besluttet at 
gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger til at fastsætte selskabets 
materialeomkostninger i medfør af artikel 18 i grundforordningen (jf. betragtning 
32 i forordningen om midlertidig told), hævdede, at denne beslutning var 
uberettiget, og at det var materialeomkostningerne, som anført i besvarelsen af 
spørgeskemaet, der skulle have været anvendt i stedet for. Desuden mente 
selskabet, at den metode, som Kommissionen havde anvendt til at justere den 
normale værdi som følge af det delvis manglende samarbejde, var fejlagtig. 
(26) Undersøgelsen viste, at de materialeomkostninger, der var indberettet, var 
behæftet med alvorlige uoverensstemmelser, og at de derfor ikke kunne 
accepteres. Der blev ikke indgivet yderligere oplysninger af selskabet for at 
forklare manglerne. Med hensyn til den metode, der var anvendt til at fastlægge 
de foreliggende faktiske oplysninger, skal det understreges, at der blev anvendt en 
sædvanlig fremgangsmåde til at justere materialeomkostningerne, idet det var den 
mindste forskel, der blev fundet mellem den laveste og den gennemsnitlige 
materiale værdi. 
Beregnet normal værdi (SA&G) 
(27) Den eneste samarbejdsvillige thailandske producent/eksportør, som ikke havde 
noget salg pa hjemmemarkedet, kunne ikke acceplere den metode, der var 
anvendl til al fastlægge salgs- og administrationsomkostninger og andre 
generalomkostninger (SA&G) og fortjeneste til brug ved beregningen af den 
normale værdi. Som det fremgår af betragtning 77 i forordningen om midlertidig 
told og i henhold til artikel 2, stk. 6, litra c), i grundforordningen, besluttede 
Kommissionen, da der ikke var tale om noget om salg på hjemmemarkedet, at 
beregne den normale værdi ved til selskabets produktionsomkostninger at lægge 
de vejede gennemsnitlige SA&G på hjemmemarkedet og fortjeneste på rentabelt 
salg for de samarbejdende eksportører i Taiwan. Selskabet hævdede, at det 
dannede en enhed sammen med den samarbejdsvillige taiwanske 
producent/eksportør, og at SA&G og fortjeneste i lyset af denne forbindelse burde 
være fastlagt på grundlag af den første metode, som fremgår af artikel 2, stk. 6, i 
grundforordningen, hvilket ifølge selskabet ville være de faktiske omkostninger 
for det taiwanske selskab. 
Hvis det var artikel 2, stk. 6, litra c), i grundforordningen, der skulle anvendes, 
anmodede selskabet om, at det kun skulle være SA&G og fortjeneste for det 
forbundne taiwanske selskab, der skulle anvendes, som følge af den nære 
forbindelse mellem de to selskaber. 
(28) Det skal bemærkes, at ifølge artikel 2, stk. 6, i grundforordningen er det de beløb 
til dækning af SA&G samt fortjeneste, der påløber og opnås på eksportlandets 
hjemmemarked, dvs. Thailand, der skal benyttes ved en beregnet værdi. Men på 
grund af manglende oplysninger om det pågældende selskabs eller af et hvilket 
som helst andet selskabs salg på hjemmemarkedet af telefaxapparater i Thailand, 
og eftersom der ikke forelå oplysninger om SA&G og fortjeneste for den samme 
generelle varekategori, jf. artikel 2, stk. 6, litra a) eller b), i grundforordningen, er 
det artikel 2, stk. 6, litra c), der skal anvendes, dvs. at SA&G og fortjeneste 
baseres på enhver anden rimelig metode. I den forbindelse mente Kommissionen, 
at de vejede gennemsnitlige SA&G og den fortjeneste, der var påløbet hos eller 
opnået af alle samarbejdende eksportører på det taiwanske marked, var et 
passende og rimeligt grundlag, eftersom Taiwan er et marked med et stort antal 
konkurrerende virksomheder, og at det var den bedst mulige måde for 
Kommissionen til at beregne salgsvilkårene på det thailandske marked for den 
pågældende vare. 
(29) Ved, som den thailandske producent foreslog, blot at anvende SA&G og 
fortjeneste for det taiwanske selskab, som det er forretningsmæssigt forbundet 
med, opnås ikke et bedre grundlag. Det taiwanske selskabs salg taget for sig 
udgjorde nemlig kun en relativ mindre del af det taiwanske marked. 
Sammenligning 
Importafgifter 
(30) I betragtning 37 i forordningen om midlertidig told anførte Kommissionen, at 
koreanske producenters/eksportørers krav om justering for importafgifter blev 
afvist, eftersom kravene var beregnet på et gennemsnitligt grundlag for alle varer, 
og der var ikke påvist nogen forbindelse mellem den erlagte told og den 
pågældende specifikke model af telefaxapparater. Tre koreanske 
producenter/eksportører hævdede, at denne beslutning var urimelig. De anmodede 
om, at Kommissionen ikke insisterede på præcise beregninger for hver enkelt 
model, men i stedet accepterede en generel fordeling af erlagt told. Desuden 
hævdede de, at der måtte ske en justering af toldgodtgørelsen, uanset om 
modellerne på hjemmemarkedet indeholdt dele, der var indkøbt lokalt eller ej. 
(31 ) Det skal understreges, at en af de første betingelser for at kunne gøre dette er, at 
der foreligger bevis for, at delene ikke er indkøbt lokalt, da der ellers ikke er 
betalt importafgifter for sådanne dele. I et tilfælde kunne eksportøren, i det 
mindste delvis, til Kommissionens tilfredshed påviser, at justeringen var 
berettiget. Justeringen blev kun foretaget i det omfang, at kravet var underbygget. 
Handelsled 
a) Forskelle i funktioner 
(32) De to japanske og singaporeanske producenter/eksportører samt et af de 
koreanske selskaber krævede en indenlandsk justering for forskelle i handelsled 
baseret på artikel 2, stk. 10, litra d), i grundforordningen, som i første omgang 
blev afvist af de grunde, der er omhandlet i betragtning 49 og 71 i forordningen 
om midlertidig told. 
Selskaberne gjorde indsigelse herimod og fremhævede igen, at de forskellige 
funktioner ved indenlandsk salg og ved eksport automatisk ville svare til 
forskellige handelsled, og at der derfor burde indrømmes en justering for at 
muliggøre en reel sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen. 
Til støtte for dette argument anførte selskaberne, at når der beregnes en 
eksportpris efter artikel 2, stk. 9, i grundforordningen, er det institutionernes 
normale praksis at trække alle de omkostninger, som påløber hos de forbudne 
importører i Fællesskabet, fra den pris, der betales af den første uafhængige 
kunde, hvorved eksportprisen justeres til ab fabrik. Nu fremfører de, at for at opnå 
en normal værdi i et sammenligneligt handelsled må de samme udgiftskategorier, 
som påløber på hjemmemarkedet, plus en tilsvarende fortjeneste baseret på 
hjemmemarkedssalget, også udelukkes i henhold til artikel 2, stk. 10, litra d) i 
grundforordningen. 
(33) Dette argument kan ikke godtages, eftersom der ses bort fra et væsentligt krav i 
grundforordningen i den forbindelse, nemlig at handelsleddene, hvorigennem 
salget på hjemmemarkedet og på eksportmarkedet foregår, skal defineres af den 
pågældende, ligesom også hvordan en eventuel forskel påvirker prisernes 
sammenlignelighed. 
(34) Som bekendt betyder institutionernes praksis med at beregne eksportprisen ved at 
trække de omkostninger, som påløber hos forretningsmæssigt forbundne 
importører, fra prisen til ualhængige importører, at prisen ved Fællesskabets 
grænse bringes på samme niveau som ved salg til en uafhængig kunde. Eftersom 
de forbundne importørers videresalgspris til den uafhængige kunde i dette tilfælde 
stort set svarer til prisen ved salg til store detailhandlere og forhandlere, vil 
fradrag af importørens omkostninger ved salg til sådanne kunder resultere i en 
pris på et højere led i salgskæden. Derfor må eksportprisen efter genberegning 
opfattes som svarende til prisen ved salg til en forhandler. 
(35) Hvad angår selskabernes krav om, at der, når der trækkes omkostninger fra for at 
genberegne eksportprisen, også bør fratrækkes et lignende beløb ved 
hjemmemarkedsprisen, anses dette krav ikke i sig selv for at være berettiget. 
Eftersom genberegningen af eksportprisen i det foreliggende tilfælde førte til et 
handelsled svarende til forhandlerleddet, svarede det til et handelsled på 
hjemmemarkedet. Det forhold, at der kan påløbe visse omkostninger på 
hjemmemarkedet, når der sælges til forhandlere, som ikke løber på i det 
tilsvarende eksportled, hænger sammen med den særlige struktur eller de særlige 
omstændigheder på det pågældende marked, men kan ikke i sig selv føre til en 
justering, når det er klart, at priserne er sat over for en lignende kundetype, nemlig 
forhandlere. 
(36) De japanske og koreanske selskaber hævdede, at den gennemsnitlige 
hjemmemarkedspris ikke kan anvendes som en normal værdi, fordi dette salg 
fandt sted i flere forskellige handelsled, hvoraf kun et svarede til eksportleddet. 
Kommissionen undersøgte situationen nøje, men kunne ikke konkludere, at 
eksportørernes påstand var godtgjort, eftersom selskaberne ikke kunne fremlægge 
en klar fordeling hverken med hensyn til forskellige omkostninger eller priser for 
at påvise de forskellige handelsled på hjemmemarkedet. Derimod kunne 
Kommissionen fastslå, at priserne over for samtlige kunder på hjemmemarkedet 
næsten var de samme, hvilket antydede, at handelsleddene ikke var forskellige. 
Eftersom hjemmemarkedspriserne over for alle kundegrupper var ens, og at en af 
disse grupper svarede til handelsleddet for eksportkunder (forhandlere), var det 
under ingen omstændigheder berettiget at foretage en justering for handelsled. 
Den normale værdi ville blive den samme, enten den var baseret på salg til én 
gruppe eller til alle kunder. 
(37) For så vidt angår Singapore fandt salget på hjemmemarkedet angiveligt sted i et 
enkelt handelsled, nemlig forhandlerleddet. Som bekendt blev den normale værdi 
fastsat i henhold til artikel 18, stk. 1, i grundforordningen som følge af, at 
selskabet havde undladt at indberette et større antal transaktioner på 
hjemmemarkedet af den pågældende vare, hvilket betød, at der ikke kunne 
foretages en mere detaljeret kontrol af handelsleddene på hjemmemarkedet. Ud 
fra de oplysninger, Kommissionen havde til rådighed, kunne der ikke konstateres 
nogen forskel mellem hjemmemarkeds- og eksporthandclsleddet. 
(38) Af ovennævnte årsager blev den normale værdi fastsat på grundlag af alt salg på 
hjemmemarkedet, og justeringen for forskelle i handelsled, som de japanske, 
singaporeanske og koreanske producenter/eksportører havde anmodet om, blev 
ikke anset for at være berettiget. 
(39) I de tilfælde, som ikke er omfattet af en justering for forskelle i handelsled som 
defineret i artikel 2, stk. 10, litra d), nr. i), i grundforordningen kan der ifølge 
artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii), ikke desto mindre tillades en særlig justering, når 
det kan påvises, at visse funktioner er relateret til andre handelsled end det, der 
benyttes ved sammenligningen. I det foreliggende tilfælde viste undersøgelsen, at 
der ikke kunne indrømmes justering for forskelle i handelsled, men at der dog 
skulle tages særligt hensyn til reklameudgifterne i henhold til artikel 2, stk. 10, litra 
d), nr. ii). Kommissionen undersøgte især, om reklameudgifterne skulle fremme 
salget i andre handelsled end det, det benyttes til sammenligningen. Det blev 
konstateret, at for de berørte selskaber var visse reklameudgifter i det foreliggende 
tilfælde relateret til et andet handelsled end det, det benyttedes ved 
sammenligningen. Det besluttedes derfor i henhold til artikel 2, stk. 10, litra d), nr. 
ii), i grundforordningen at holde de reklameudgifter, der påløb ved salg på 
hjemmemarkedet, og som var relateret til et andet handelsled end forhandlerleddet, 
uden for beregningen af den normale værdi. 
b) OEM-salg 
(40) lin ai' producenterne/eksportørerne i Taiwan, en i Thailand og to i Korea 
anfægtede afvisningen af deres krav om justering for forskelle i handelsled 
baseret på OEM-eksportsalg. 
(41) Den ønskede justering kunne ikke indrømmes, idet der ikke kunne fastlægges 
noget klart prismønster mellem de påståede salgskanaler. I nogle tilfælde viste det 
sig, at priserne for OEM-modellerne var højere end for salg af eget varemærke. 
For et af de koreanske selskaber viste det sig også, at den angivne 
kundeklassifikation var unøjagtig, og at den derfor måtte lades ude af betragtning. 
På det taiwanske marked var der ikke tegn på stor prisforskel mellem OEM-
hjemmemarkedssalg og salg af eget mærke. 
(42) For den thailandske producent, der ikke havde salg på hjemmemarkedet og kun 
eksporterede på OEM-basis, blev den normale værdi beregnet ved at benytte 
gennemsnittet af SA&G og fortjeneste på det taiwanske marked, for hvilket det jf. 
ovenfor ikke var påkrævet at foretage justering af denne art. Kravet blev derfor 
afvist. 
Provision 
(43) Det thailandske selskab mente ikke, at der skulle fratrækkes en provision på 5% 
fra prisen til den første uafhængige køber i Fællesskabet for dermed at tage 
hensyn til dets taiwanske forbundne selskabs deltagelse i disse transaktioner. 
Ifølge selskabet bør kun direkte relaterede salgsudgifter fratrækkes, og derfor er 
der ikke noget juridisk grundlag for at anvende denne provision på 5%, som 
angiveligt rent faktisk ikke var påløbet. 
(44) Undersøgelsen bekræftede, at hele den thailandske producents/eksportørs eksport 
til Fællesskabet foregik via det forbundne selskab i Taiwan. Det blev fastslået, at 
den thailandske producents overførselspriser til det forbundne taiwanske selskab 
ikke var rimelige på grund af forbindelsen mellem de to selskaber. Ved et 
kontrolbesøg hos selskabet viste del sig, at der var en forskel mellem 
overførsclsprisen og den pris, som den første uafhængige kunde i Fællesskabet 
betalte. Forskellen skulle, i det mindste delvis, dække de omkostninger, der var 
påløbet for det forbundne selskab for de aktiviteter, der var forbundet med 
eksporten af den pågældende vare. Da det forbundne taiwanske selskabs 
funktioner kan betragtes som de samme som for en forhandler, blev en justering 
på 5% fratrukket prisen til den første uafhængige kunde i Fællesskabet. Dette tal 
blev anset for at være rimeligt i betragtning af, hvor meget det forbundne selskab 
var involveret i den thailandske producents/eksportørs salgsaktiviteter. 
(45) Et af selskaberne i Singapore krævede en justering for provisioner til forbundne 
selskaber i Japan. Dette krav var allerede blevet afVist med den begrundelse, der 
fremgår af betragtning 73 i forordningen om midlertidig told. Selskabet 
anfægtede denne beslutning og fremførte igen, at justeringen var nødvendig på 
grund af den vigtige rolle, som de to forbundne japanske selskaber spillede i 
produktion og markedsføring af den pågældende vare i Singapore. 
(46) Spørgsmålet blev taget op igen. Undersøgelsen viste, al de to forbundne japanske 
selskaber faktisk modtog royalties og fik overført fortjeneste. Betalinger af denne 
art kan ikke betragtes som provision i den betydning, der fremgår af artikel 2, stk. 
10, nr. i), i grundforordningen. Anmodningen om en justering måtte derfor 
afvises. 
(47) Med hensyn til eksportsalget konstateredes det, at det var de japanske selskaber, 
der helt styrede dette salg. Det singaporeanske selskabs funktion var begrænset til 
at fakturere varerne og sørge for forsendelsen. Da de forbundne selskabers 
funktioner kan betragtes som de samme som en forhandlers, blev en justering på 
5% fratrukket prisen til den første uafhængige kunde i Fællesskabet for derved at 
tage hensyn til, at de var involveret i den singaporeanske producents salgs- og 
administrationsaktiviteter. Justeringen blev sat til 5%, da de faktiske udgifter for 
de forbundne japanske selskaber ikke var angivet i besvarelsen af spørgeskemaet, 
selv om der specifikt var anmodet herom, og de derfor ikke kunne efterprøves ved 
kontrolbesøg hos selskabet. 
Kreditomkostninger 
(48) Af betragtning 39 i forordningen om midlertidig told fremgår det, at alle 
koreanske selskabers krav om justering for kreditomkostninger blev afvist, da 
kravene var fremsat på grundlag af en såkaldt åben konto, dvs. et revolverende 
betalingssystem uden bevis for en aftale mellem leverandør og køber af varen på 
salgstidpunktet. Tre koreanske producenter/eksportører hævdede, at det ikke var i 
overensstemmelse med almindelig praksis i Kommissionen. Derfor mente de, at 
der burde være indrømmet en justering af den normale værdi for 
kreditomkostninger for en kreditperiode på mindst 30 dage. 
(49) Det er institutionernes praksis at acceptere en justering for kreditomkostninger, 
hvis eksportøren påviser, at betalingsbetingelserne var en faktor, der blev taget i 
10 
betragtning ved fastsættelsen af salgspriserne, jf. artikel 2, stk. 10, litra g), i 
grundforordningen. Der kan derfor kun indrømmes justering for det antal dage, 
der er aftalt på salgstidspunktet, da kun udgifterne til det antal dage kan betragtes 
som havende indflydelse på prisen. En sådan aftale eksisterer ikke, når 
betalingerne er foretaget på grundlag af en åben konto, og følgelig kan kravet ikke 
godtages. 
Garantier 
(50) En af de koreanske producenter/eksportører krævede, at der blev foretaget et mere 
rimeligt skøn over justeringen for forskelle i garantier ved inddragelse af nogle af 
de udgifter, der angiveligt var afholdt i form af honorarer til uafhængige agenter 
og aflønning af reparatører. 
(51) Undersøgelsen viste, at de indberettede udgifter til garantier for hjemmemarkedet 
var overvurderet, og at de følgelig var et upålideligt grundlag for fastsættelse af 
justeringen. For den midlertidige fastsættelse blev det besluttet at basere 
justeringen for garantier udelukkende på de omkostninger, der rent faktisk var 
påløbet i forbindelse med gratis levering af reservedele til kunderne. Da der ikke 
er fremkommet nye beviser, som kunne berettige en forøgelse af justeringen for 
garantier, bekræftes resultaterne af den foreløbige undersøgelse. 
Andre faktorer 
(52) Et taiwansk selskab gentog sin anmodning om en specifik justering i henhold til 
artikel 2, stk. 10, litra k), i grundforordningen i form af fradrag afløn til sælgere, 
reklameudgifter og leje fra den normale værdi, da selskabet mente, at de fleste af 
de udgifter, der var forbundet med disse funktioner, vedrørte salg på 
hjemmemarkedet. 
(53) De japanske og singaporeanske producenter/eksportører anmodede som et 
alternativ også om at der, hvis kravet om justering for forskelle i handelsled (jf. 
tidligere) blev afvist, kunne trækkes andre specifikke udgifter, såsom løn til 
sælgere, reklameudgifter osv., fra den normale værdi. Det singaporeanske selskab 
anfægtede afvisningen af dette krav (jf. betragtning 72 i forordningen om 
midlertidig told) og hævdede, at påvisningen af, at kunder betaler andre priser på 
hjemmemarkedet, som fastsat i artikel 2, stk. 10, litra k), kun er et eksempel og 
ikke et absolut krav. 
(54) Samtlige de selskaber, som fremsatte krav under henvisning til artikel 2, stk. 10, 
litra k), i grundforordningen, fremlagde ikke bevis for, at der var tydelige og 
konsekvente forskelle i priserne, som det er fastsat i denne bestemmelse. Hvis det 
kun fremgår, at der er en forskel i omkostninger mellem eksport og 
hjemmemarkedssalg for det samme selskab, er det ikke tilstrækkeligt til, at der 
kan stilles krav om justering for forskelle i sammenlignelige priser, og da slet 
ikke til at påvise en indvirkning på priserne. Desuden er antagelsen om, at kravet 
om at kunne påvise forskelle i priser kun er givet som et eksempel, ikke korrekt, 
da litra k) underbygger de to bestemmelser, der fremgår af den generelle del i 
artikel 2, stk. 10, i grundforordningen, dvs. at de justeringer, der er anført i litra a) 
11 
- k), kun kan indrømmes, hvis det kan påvises, at de påvirker priserne og 
prisernes sammenlignelighed. Hvis der ikke foreligger bevis for, at disse 
betingelser er opfyldt i det foreliggende tilfælde, må kravet afvises. 
3. Lande uden markedsøkonomi 
.?. / Individuel behandling 
(55) De selskaber, som ikke Ilk indrømmel individuel behandling, gjorde gældende, at 
forordningen om midlertidig told ikke indeholdt en tilstrækkelig begrundelse 
herfor. Desuden genfremsatte de deres anmodning om individuel behandling ud 
fra den betragtning, at de ikke var underlagt kontrol fra den kinesiske stats side. 
(56) Det skal bemærkes, at ifølge artikel 9, stk. 5, i grundforordningen beregnes der en 
landsdækkende told for lande uden markedsøkonomi. Indrømmelsen af individuel 
behandling til nogle eksportører er derfor en undtagelse fra reglen. En 
producent/eksportør, der ønsker at udnytte denne undtagelse, må kunne påvise, at 
der ikke er nogen indgriben fra statens side. To af de kinesiske producenter var i 
stand til at påvise, at de opfyldte alle kriterierne for at opnå individuel behandling. 
De tre øvrige kinesiske producenter kunne ikke påvise en sådan uafhængighed, og 
derfor havde institutionerne intet andet valg end at anvende den landsdækkende 
told på dem. 
3.2 Modelsammenligning 
(57) De kinesiske producenter/eksportører gjorde indsigelse mod, at den normale 
værdi delvis var baseret på modeller fra en koreansk producent efter anvendelse af 
artikel 18 i grundforordningen. Eksportørerne hævdede, at ved at anvende en 
normal værdi for et ikke-samarbejdsvilligt selskab ville de blive forfordelt. 
(58) Spørgsmålet blev undersøgt igen, og eftersom artikel 18 i grundforordningen blev 
benyttet som grundlag for fastsættelse af den normale værdi, blev disse modeller 
til sidst udelukket fra beregningen,. 
(59) Et af de koreanske selskaber, der havde produktion i både Kina og Korea, 
hævdede, at den normale værdi for en af deres kinesisk producerede modeller 
skulle være fastsat på grundlag af den beregnede værdi for den samme model 
produceret i Korea. 
(60) Kravet blev afvist, da der blev benyttet tilgængelige oplysninger på grundlag af 
artikel 18 i grundforordningen til at fastlægge den normale værdi for den 
forbundne koreanske producent/eksportør, og da disse modeller som anført 
ovenfor var blevet udelukket fra fastlæggelsen af den kinesiske normale værdi. 
Desuden skal det understreges, at den normale værdi skal baseres på oplysninger, 
der er indhentet i referencelandet som helhed, hvis det er muligt, og ikke kun på 
salg fra en enkelt producent. 
3.3 Sammenligning 
Handelsled 
12 
(61 ) De kinesiske producenter/eksportører anmodede fortsat om justering for forskelle 
i handelsled med den begrundelse, at deres eksportsalg gik til OEM. 
(62) Som tidligere beskrevet viste en undersøgelse af forskelle i priserne på det 
koreanske hjemmemarked mellem OEM-salg og salg af egne mærkevarer, al 
forskellene i handelsled i den forbindelse ikke var afspejlet i konsekvente og 
lydelige prisforskelle. Da der ikke var nogen forskel i priser mellem OEM-salg og 
eget varemærkesalg i Korea, og da den kinesiske normale værdi var baseret på det 
koreanske hjemmemarked, var der intet grundlag for at foretage en justering. 
Provision 
(63) Tre japanske selskaber er involveret i proceduren vedrørende Kina, idet de 
eksporterer telefaxapparater af kinesisk oprindelse til Fællesskabet. Det viste sig, 
at deres datterselskaber i Hong Kong enten havde en underleverandøraftale med 
et kinesisk selskab om fremstilling (eller samling) i Kina eller havde en 
selskabsafdeling i Kina. I den midlertidige beregning blev der fratrukket en 
bruttofortjeneste for de aktiviteter, der fandt sted i Hong Kong og Japan i form af 
provision. De kinesiske producenter/eksportører hævdede, at det ikke var korrekt 
at fratrække 5% fra eksportprisen, eftersom der ikke reelt var betalt en provision. 
(64) Da de forbundne japanske selskabers funktioner kan betragtes som værende de 
samme som en forhandlers på provisionsbasis, er der fratrukket en justering på 
5% fra prisen til den første uafhængige kunde i Fællesskabet. Dette tal anses for 
rimeligt i betragtning af, hvor meget de forbundne selskaber deltog i salg og 
administration for de kinesiske producenter. 
(65) Ifølge artikel 2, stk. 10, litra i), i grundforordningen skal der foretages en justering 
for forskelle i provision, der betales i forbindelse med de pågældende salg. I den 
forbindelse skal det understreges, at det ikke gør nogen forskel, om 
producenten/eksportøren direkte fakturerer kunderne i Fællesskabet og betaler en 
provision til de parter, der er involveret i salgstransaktionerne, eller om 
producenten/eksportøren fakturerer mellemhandleren, som derpå fakturerer 
kunden i Fællesskabet. Sidstnævnte ordning er blot en anden måde at sikre, at 
mellemhandleren får sin provision. I henhold til Rådets og Kommissionens faste 
praksis kan kravet derfor ikke godtages. 
4. Dumpingmargen for de undersøgte selskaber 
4.1 Dumpingmargen for samarbejdende selskaber 
(66) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev 
dumpingmargenen fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den vejede 
gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige pris for alle 
eksporttransaktioner til Fællesskabet. 
4.2 Dumpingmargen for ikke-samarbejdsvillige selskaber (restdumpingmargen) 
(67) Da der ikke forelå bemærkninger fra de berørte parter, blev det besluttet at 
anvende den metode, der fremgår af betragtning 28 i forordningen om midlertidig 
told, dvs. for hvert eksportland blev der udvalgt det selskab, der havde den højeste 
13 
dumpingmargen, og det blev konstateret, hvilken af de modeller, der blev 
fremstillet og solgt af dette selskab i slørre mængder, der blev solgt til den laveste 
pris. Restdumpingmargenen blev fastsat ud fra den vejede gennemsnitlige margen 
for denne model, udtrykt som en procentdel af importprisen cif Fællesskabets 
grænse. 
4.3 Dumpingmargener 
Republikken Korea 
(68) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er de endelige 
dumpingmargener for de samarbejdsvillige producenter/eksportører: 
Samsung Electronics Co. Ltd, Seoul 19,8% 
Daewoo Telecom Ltd, Seoul 11,6% 
Nixxo Telecom Co., Ltd, Seoul 7,5% 
Tae II Media Co., Ltd, Seoul 9,2%. 
(69) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er 
restdumpingmargenen for Korea 25,1%. 
Japan 
(70) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er de endelige 
dumpingmargener for de samarbejdsvillige producenter/eksportører: 
Brother Industries, Ltd., Nagoya: 49,2% 
Tottori Sanyo Electric Co., Ltd., Tottori: 124,2% 
(71) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er 
restdumpingmargenen for Japan 130,2%. 
Taiwan 
(72) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er de endelige 
dumpingmargener for de samarbejdsvillige producenter/eksportører: 
Kinpo Electronics, Inc., Taipei 6,0% 
Sampo Corporation, Taipei 56,2%. 
(73) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er 
restdumpingmargenen for Taiwan 60,8%. 
Singapore 
(74) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er den endelige 
dumpingmargen for den samarbejdsvillige producent/eksportør: 
14 
Matsushita Graphic Communication Systems (S) Pte., Ltd., Singapore 30,1%. 
(75) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er 
restdumpingmargenen for Singapore 68,2%. 
Thailand 
(76) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er den endelige 
dumpingmargen for den samarbejdsvillige producent/eksportør: 
Cal-Comp Electronics (Thailand) Co. Ltd., Bangkok 10,4%. 
(77) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er 
restdumpingmargenen for Thailand 22,6%. 
Malaysia 
(78) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er 
restdumpingmargenen for Malaysia 124,2%. 
Folkerepublikken Kina 
(79) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er den endelige 
dumpingmargen for Kina 51,6%. 
(80) Udtrykt i procent af importprisen, cif Fællesskabets grænse, er de endelige 
dumpingmargener for selskaber, som fik individuel behandling: 
Murata Machinery (H.K.) Ltd., Hong Kong (varer med oprindelse i Kina): 21,2%. 
Highsonic Industrial Ltd., Hong Kong, (varer med oprindelse i Kina): 23,2%. 
D. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET 
(81) Efter indførelsen af midlertidig antidumpingtold gjorde nogle af de berørte parter 
gældende, at den klagende producent i Fællesskabet ikke skulle betragtes som 
"erhvervsgren i Fællesskabet" på grund af det manglende samarbejde fra den 
næststørste producent i Fællesskabet. På grundlag af undersøgelsen konstateredes 
det imidlertid, at den klagende producent i Fællesskabet repræsenterer en 
betydelig del af den samlede produktion i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 
1, i grundforordningen. Denne producent betragtes derfor som erhvervsgrenen i 
Fællesskabet i forbindelse med denne procedure. 
E. SKADE 
1. Kumulativ vurdering af virkningerne af dumpingimporten 
(82) De japanske eksportører anførte, at Kommissionen ikke kunne gå ud fra, at der 
var tale om manglende samarbejdsvilje fra omkring 10 af de japanske producenter 
af telefaxapparater, som havde nægtet at samarbejde med Kommissionen i denne 
procedure og ikke havde besvaret spørgeskemaet fra Kommissionen, fordi de 
angiveligt var ophørt med at eksportere til Fællesskabet inden 
15 
undersøgelsesperioden. Importtendenserne for Japan burde baseres på 
oplysningerne fra den japanske fabrikantsammenslutning CIAJ om disse ikke 
samarbejdsvillige firmaer under proceduren og på oplysningerne fra to 
samarbejdsvillige japanske eksportører. Oplysningerne ville vise et markant fald i 
importen fra Japan fra 1993 til 1996. I lyset af disse tendenser burde importen fra 
Japan dekumuleres. 
(83) En eksportør af kinesiske varer hævdede, at den kinesiske eksport burde være 
dekumuleret, eftersom de kinesiske eksportører har fokuseret på OEM-kunder, 
mens de andre eksportlande har rettet sig mod forbrugermarkedet. Denne 
eksportør hævdede også, at der var fundet forskellige skadestærskler, og at der var 
anvendt forskellige prisstrategier af ekportørerne fra forskellige lande. Dette ville 
berettige til dekumulering, eftersom det kunne tyde på manglende konkurrence 
mellem disse varer. 
(84) Desuden hævdede eksportørerne, at gennemsnitspriserne for Japan og Singapore 
var mellem 40% og 48% højere end det samlede gennemsnit for alle berørte 
eksportlande. Dette kunne berettige en dekumulering for disse lande, eftersom det 
kunne tyde på, at varerne ikke konkurrerede med varer fra andre berørte 
eksportlande. 
(85) Betingelserne for at kumulere indførsel af varer med henblik på konstatering af 
skade, som fastsat i artikel 3, stk. 4, i grundforordningen, er følgende: 
a) den dumpingmargen, der er fastlagt for indførslen fra hvert af de pågældende 
lande, er højere end den minimumsværdi, der er anført i artikel 9, stk. 3 
b) den indførte mængde fra hvert land er ikke ubetydelig, og 
c) det vil være hensigtsmæssigt at foretage en kumulativ vurdering af 
virkningerne af indførslen på baggrund af vilkårene for konkurrencen mellem de 
indførte varer og vilkårene for konkurrencen mellem de indførte varer og den i 
Fællesskabet fremstillede vare. 
1.1 Dumpingmargener 
(86) Som tidligere nævnt er dumpingmargenerne for hvert af de eksporterende lande 
højere end den minimumsværdi, der er anført i artikel 9, stk. 3. 
1.2 Indfort mængde 
(87) Til brug for den endelige afgørelse blev den indførte mængde fra Japan i mangel 
af pålidelige, kontrollerede oplysninger fra alle japanske eksportører fastsat ud fra 
oplysninger fra Eurostat. Eftersom der i Eurostats oplysninger ikke skelnes 
mellem telefaxapparater til kontorbrug og til privat brug, blev mængden af 
importerede telefaxapparater til privat brug fastsat ved at anvende forholdet 
mellem apparater til henholdsvis kontorbrug og privat brug af japansk oprindelse, 
som blev fastsat som led i undersøgelsen af samarbejdsvillige uafhængige 
importører og importører, der var forretningsmæssigt forbundet med japanske 
eksportører. Hermed nåede man frem til, at 41,1% (i enheder) af alle 
telefaxapparater af japansk oprindelse, der var solgt i Fællesskabet i 
16 
undersøgelsesperioden, var til privat brug. Den indførte mængde fra Japan i 
undersøgelsesperioden blev således fastsat til at være 41,1% af den af Eurostat 
angivne samlede indførsel fra Japan. 
(88) Oplysningerne fra den japanske fabrikantsammenslutning CIAJ kan ikke 
anvendes til at fastsætte, hvor stor den indførte mængde fra Japan er, eftersom en 
stor del af disse oplysninger vedrører ikke-samarbejdsvillige japanske 
eksportører, som nægtede at besvare spørgeskemaet fra Kommissionen, hvorfor 
Kommissionen ikke kunne få de relevante oplysninger og kontrollere dem. 
Desuden blev der ikke fremlagt bevis for, at der i undersøgelsesperioden ikke var 
importeret andre telefaxapparater til privat brug end dem fra de to 
samarbejdsvillige japanske eksportører. Disse eksportører havde dermed ikke 
bevist den påståede stærkt faldende i eksport. 
(89) Derfor bekræftes resultaterne af den foreløbige undersøgelse, hvorefter den 
indførte mængde fra Japan fastsættes ud fra tilgængelige oplysninger i henhold til 
artikel 18 i grundforordningen. 
Den herved fastsatte indførsel fra Japan er fortsat meget stor. 
1.3 Konkurrencevilkår 
Salgskanaler 
(90) Med hensyn til argumentet om, at de kinesiske eksportører først og fremmest 
solgle lil OEM, og at salgskanalerne derfor skulle anskues på en anden måde, var 
der i høj grad tale om manglende samarbejdsvilje fra de kinesiske producenters 
side. Der kan derfor ikke alene ud fra de samarbejdsvillige eksportørers situation 
drages en generel konklusion om den kinesiske eksport. Desuden har 
Kommissionen konstateret, at hovedparten af de samarbejdsvillige parter fra alle 
berørte eksportlande sælger den pågældende vare i EU til flere forskellige 
kundekategorier, herunder til OEM-kunder. 
(91) Dette gælder også for erhvervsgrenen i Fællesskabet. Hvor meget, der sælges til 
de forskellige kundekategorier, varierer naturligvis. Men det ændrer ikke ved den 
kendsgerning, at parterne konkurrerer med hinanden, og selv om alle parter havde 
udvist samarbejdsvilje, ville der ikke på baggrund heraf være noget, der kunne 
berettige til at dekumulere den kinesiske eksport. 
Priser 
(92) Hvad angår argumentet om højere importpriser for japanske og singaporeanske 
apparater, har Kommissionen konstateret, at telefaxapparater til privat brug, der er 
indført fra Japan og Singapore til Fællesskabet, generelt har flere tekniske 
egenskaber og er højere placeret i vareudvalget end apparater fra andre 
eksportlande. Det er derfor naturligt, at den gennemsnitlige importpris for de to 
lande er højere. Ikke desto mindre konkurrerede de japanske og singaporeanske 
producenter med producenter fra de andre eksportlande, som også, om end i 
mindre omfang, eksporterede varetyper af høj kvalitet, og de konkurrerede med 
erhvervsgrenen i Fællesskabet, hvilket viser sig ved, at de har samme eller 
17 
lignende fysiske og tekniske egenskaber, at de tjener samme formål, og at de 
sælges gennem samme eller lignende salgskanaler. 
Selv om de singaporeanske og japanske eksportører generelt ikke eller kun i ringe 
omfang har solgt til priser, der er lavere end EF-erhvervsgrenens priser (jf. 
betragtning 99), havde de faldende eksportpriser fra Singapore og Japan en 
prisdæmpende effekt, hvilket bevirkede, at erhvervsgrenen i Fællesskabet ikke 
var i stand til at hæve sine priser til et rentabelt niveau. 
Konkurrencevilkårene er derfor de samme. 
1.4 Konklusioner 
(93) I betragtning af ovenstående bekræftes konklusionerne af den foreløbige 
undersøgelse, ifølge hvilke betingelserne for at vurdere indførslen kumulativt med 
henblik på at fastlægge skaden i henhold til artikel 3, stk. 4, i grundforordningen 
er opfyldt. 
Generelle skadefaktorer 
Generel bemærkning 
(94) På grundlag af de bemærkninger, der er modtaget efter indførelsen af de 
midlertidige foranstaltninger og gennemførelsen af yderligere undersøgelser, er 
der nu endeligt fastlagt en række generelle skadefaktorer. 
Forbrug 
(95) Efter indførelsen af de midlertidige anlidumpingforanstaltningcr udviklede 
forbruget i Fællesskabet sig på følgende måde: 
(96) Det voksede fra ca. 1,1 mio. enheder i 1993 til 2,5 mio. enheder i 1996 
(undersøgelsesperioden), altså en stigning på ca. 130%. 
Kumuleret import, markedsandele 
(97) Desuden blev der konstateret følgende udvikling i den kumulerede import fra de 
berørte lande: 
i) I perioden 1993-1994 øgede eksportlandene deres salg med 33,7%, 
men deres markedsandel faldt med 11,4 procentpoint (fra 62,5% til 
51,1%). 
ii) I perioden 1994-1996 øgedes importen fra de pågældende eksportlande 
med 76,9%, og deres markedsandel steg fra 51,1 % til 64,3 %, dvs. med 
13,2 procentpoint. 
Priser 
(a) Prisunderbud 
18 
(98) Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold blev det konstateret, at der 
ikke var tale om prisunderbud fra (den eneste) eksportør fra Singapore. 
(99) For de øvrige samarbejdsvillige eksportører bekræftes resultaterne af den 
foreløbige undersøgelse, ifølge hvilke der konstateredes prisunderbud for de 
modelkategorier, der benyttedes som grundlag for afgørelsen. 
Prisunderbudsmargenen for den enkelte modelgruppe varierede fra 1,3% til 
41,8%. Den vejede gennemsnitlige underbudsmargen set i forhold til den samlede 
indførsel pr. land blev endelig fastsat således: Kina 18,5%, Japan 0,3%, Taiwan 
4,5%, Singapore 0,0%, Korea 9,2%, Thailand 10,9%, Malaysia 41,8%. Den 
vejede gennemsnitlige underbudsmargen for alle berørte lande er 8,4%. 
(b) Salgspriser 
(100) Fra 1993 til 1994 faldt de samarbejdsvillige eksportørers salgspriser med 
gennemsnitligt 11%, og fra 1994 til 1996 faldt de med 26,1 % i gennemsnit. For 
de japanske og singaporeanske eksportører faldt priserne også i denne periode. 
EF-erhvervsgrenens situation 
(101) På grundlag af de bemærkninger, der er modtaget efter indførelsen af den 
midlertidige antidumpingtold og gennemførelsen af yderligere undersøgelser 
konstateredes følgende: 
(102) Fra 1993 til 1994 øgede EF-erhvervsgrenen sit salg med 140% og 
markedsandelen med 7,7 procentpoint (fra 16,3% til 24%). Denne positive 
udvikling var baseret på investeringer i 1993. 
(103) På den anden side faldt EF-erhvervsgrenens salg målt i mængde med 14,7% fra 
1994 til 1996 og dens markedsandel faldt med 9,5 procentpoint (fra 24,0% til 
14,5%. 
(104) Fra 1994 til 1996 faldt de producerede mængder og kapacitetsudnyttelsen 
betydeligt som følge af den faldende salgsmængde, og salgspriserne faldt med 
17,5%. I samme periode faldt beskæftigelsen med 21,7% og de finansielle 
resultater forringedes og udviste i undersøgelsesperioden et to-cifret tab (%) af 
omsætningen. EF-erhvervsgrenen var ikke i stand til at hæve priserne til et 
rentabelt niveau som følge af pristryk på markedet i Fællesskabet. 
Konklusioner 
(105) På baggrund af ovenstånde konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen har lidt 
væsentlig skade. 
F. ÅRSAGEN TIL SKADEN 
1. Dumpingimport 
(106) Importen til Fællesskabet af varer til dumpingpriser, der blev solgt gennem de 
samme distributionskanaler og til det samme (transparente) marked, faldt sammen 
med et tab af markedsandele og en forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle 
situation. I undersøgelsesperioden solgte erhvervsgrenen til priser, der lå 
19 
væsentligt lavere end produktionsomkostningerne. Den havde ikke været i 
standtil at hæve priserne til et rentabelt niveau på grund af pristrykket på 
markedet. Pristrykket skyldtes de eksportører, der solgte til underbudspriser, og 
japanske og singaporeanske eksportører taget under ét, hvor sidstnævntes 
eksportpriser også viste en fortsat faldende tendens. Derfor havde EF-
erhvervsgrenen på samme tid problemer med dumpingimport fra Japan og 
Singapore af varer, som generelt lå i den høje ende af markedet, og 
dumpingimport fra de øvrige eksportlande, der mere vedrørte den lavere ende af 
markedet, hvor konkurrencen hovedsageligt føres på prisen. 
2. Andre faktorer 
(107) Efter indførelsen af midlertidig antidumpingtold blev det fremført, at den skade, 
som EF-erhvervsgrenen havde lidt, kunne være forårsaget af Sagem, den 
næststørste producent i Fællesskabet. 
(108) I den forbindelse viser oplysninger fra undersøgelsesperioden, at Sagems 
markedsandel, som var øget fra 1993 til 1994, faldt betydeligt fra 1994 til 
undersøgelsesperioden. Desuden viser statistiske oplysninger, at på Sagems 
vigtigste marked (Frankrig) havde selskabet normalt de højeste priser inden for 
en gruppe af sammenlignelige modeller. Ud fra disse oplysninger må det derfor 
anses for usandsynligt, at Sagem i væsentlig udstrækning skulle have bidraget til 
den skade, som EF-erhvervsgrenen er blevet påført. 
(109) For de lande, som ikke indgik i undersøgelsen, fremgik det af resultaterne af den 
foreløbige undersøgelse, at der ikke var nogen væsentlig import i 
undersøgelsesperioden. Der blev ikke fremsat væsentlige bemærkninger i den 
forbindelse. 
3. Konklusioner 
(110) På baggrund af ovenstående anses dumpingimporten fra de berørte eksportlande 
for at have påført EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. 
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER 
(111) Efter indførelsen af midlertidig antidumpingtold blev det fremført, at 
antidumpingtolden ville belaste forbrugerne uforholdsmæssigt og dermed være i 
modstrid med Fællesskabets interesser. Der blev derfor foretaget yderligere 
undersøgelser, som gav følgende resultater. 
4. EF-erhvervsgrenen og andre EF-producenter 
(112) Det blev i undersøgelsen fastslået, at EF-erhvervsgrenen er levedygtig, hvilket 
blandt andet viser sig ved fortsatte investeringer og udvikling af et eget 
telefaxapparat til privat brug med kopipapir (termisk overførsel), som om kort tid 
vil blive introduceret på markedet. Det kan forventes, at erhvervsgrenen vil 
20 
ophøre med sine aktiviteter i Fællesskabet, hvis der ikke træffes 
anlidumpingforanstallninger, på grund af omfanget og varigheden af de 
finansielle tab, den er påført som følge af dumpingimport. Uden foranstaltninger 
vil pristrykket fra dumpingimporten fortsætte og ødelægge alle erhvervsgrenens 
bestræbelser på at blive rentabel. Som følge heraf vil Fællesskabet miste omkring 
370 arbejdspladser, som direkte har tilknytning til den pågældende vare. På den 
anden side vil indførelsen af foranstaltninger gøre erhvervsgrenen i stand til at 
opretholde og endog udvikle sine aktiviteter i EU. 
(113) Desuden antages det, at indførelse af antidumpingtold vil kunne have en positiv 
effekt direkte og indirekte for omkring 4000 arbejdspladser, dvs. omkring 1000 
ansatte hos samtlige producenter i Fællesskabet (Philips, Sagem og japanske 
udflyttede virksomheder), og indirekte yderligere 3000 arbejdspladser inden for 
fremstillingsrelaterede service- og leverandørvirksomheder (baseret på 
erhvervsevalueringer for denne sektor, ifølge hvilke én industriarbejder giver 
grundlag for mindst 3 tilknyttede arbejdspladser). 
5. Ikke-forbundnc importører og forhandlere 
(114) Undersøgelsen har vist, at for ikke-forbundne importører og forhandlere 
repræsenterede den pågældende vare generelt kun en lille del af hele forretningen, 
gennemsnitligt 1% af omsætningen. For de samarbejdsvillige importører var der 
ingen beskæftigelse og ingen betydelige investeringer direkte forbundet med den 
pågældende vare. Alle bortset fra et af disse selskaber forklarede, at 
antidumpingtold ikke ville have nogen større indvirkning på salg, fortjeneste og 
beskæftigelse generelt set. 
6. Forbrugere 
(115) Med den endelige antidumpingtold vil den gennemsnitlige stigning i 
forbrugerprisen for varer importeret fra de pågældende lande blive på ca. 12% ud 
fra den antagelse, at eksportører, der pålægges høj antidumpingtold, dvs. mellem 
40% og 89%, vil ophøre med at eksportere til markedel i Fællesskabet, medens de 
øvrige eksportører vil fortsætte med at sælge på dette marked. Den individuelle 
prisstigning for eksportører, der pålægges antidumpingtold under gennemsnittet, 
hvilket gælder for omkring 70% af eksporten fra de pågældende lande, vil være 
endnu lavere, nemlig fra 3% til 9%. For en vare med en levetid på ca. 5 år vil den 
gennemsnitlige årlige tillægspris som følge af antidumpingtold være på ca. 6 
ECU. Disse relativt små tillæg vil endog blive delvis neutraliseret af det normale 
prisfald på den pågældende vare. 
(116) Bortset fra ovennævnte prisstigninger for importerede varer vil forbrugeren kunne 
udnytte fordelen ved et øget udbud fra alle producenter i Fællesskabet. Det kan 
forventes, at markedsandelen for samtlige EF-producenter vil stige fra ca. 35% i 
1996 til ca. 50% efter indførelsen af antidumpingtold. EF-producenterne vil 
sandsynligvis holde deres priser på et stabilt niveau for at opnå større 
markedsandele og et større salg, hvilket igen vil føre til lavere 
enhedsomkostninger og bedre finansielle resultater. 
(117) Den europæiske forbrugerorganisation BEUC var blevet opfordret til at deltage, 
men ønskede det ikke, og fremsatte ingen bemærkninger. 
21 
(118) På baggrund heraf fastslås det, at ulempen for forbrugerne som følge af 
antidumpingtold på telefaxapparatcr til privat brug fra de pågældende lande er 
lille i forhold til fordelene ved at sikre fortsat industriel aktivitet og beskæftigelse, 
der kræver høje kvalifikationer hos arbejdsstyrken i Fællesskabet. 
7. Informationssamfundet 
(119) Det blev fremført, at indførelsen af antidumpingtold vil påvirke udviklingen af 
informationssamfundet. 
(120) I den forbindelse er det udtrykkeligt fastsat i Singaporeaftalen fra 1996 om 
informationsteknologiske varer, at denne aftale ikke under nogen omstændigheder 
griber ind i retten til i givet fald at indføre antidumpingforanstaltninger. Desuden 
antages det, at det som anført ovenfor kun vil påvirke forbrugerne i mindre grad 
og ikke indvirke negativt på efterspørgslen efter den pågældende vare. 
8. Virkninger af antidumpingtold for konkurrencen 
(121) Indførelsen af antidumpingtold på importen fra de eksportører, for hvem der er 
fastsat høje dumpingmargener og skadestærskler, og hvis eksport vil blive pålagt 
høj antidumpingtold, vil sandsynligvis medføre, at disse parters salg og 
markedsandel falder. Men for hovedparten af de berørte eksportører vil 
indvirkningen af tolden være moderat, og det forventes ikke, at disse eksportører 
vil blive væsentligt berørt med hensyn til deres konkurrencesituation. Der vil 
derfor fortsat være et betydeligt antal stærke konkurrenter til EF-producenterne på 
markedet. 
9. Konklusioner 
(122) På baggrund ovenstående er Kommissionen af den opfattelse, at der ikke er 
vægtige argumenter for ikke at indføre antidumpingtold. 
H. ENDELIG TOLD 
1. Skadestærskel 
(123) For at fastsætte størrelsen af den told, der vil være nødvendig for at afhjælpe den 
skade, som dumpingimporten påfører EF-erhvervsgrenen, ansås det for påkrævet 
at beregne et prisniveau på grundlag af EF-erhvervsgrenens 
produktionsomkostninger plus et rimeligt tillæg til dækning af fortjeneste. En 
fortjenstmargen på 10,7% af omsætningen blev anset for at være et passende 
minimum. Det fastslås desuden, at der af hensyn til EF-erhvervsgrenens 
nuværende og fremtidige situation er og stadig vil være behov for en intensiv og 
øget F&U-indsats, især i betragtning af yderligere formindskelse og fremtidige 
varegenerationer, der er tilpasset ny udvikling inden for 
telekommunikationsteknologi. Desuden er ovennævnte fortjenstmargen 
tilstrækkelig til, at der kan afsætte midler til de investeringer, der er nødvendige 
for at fremstille de nye varetyper og sikre en rimelig forrentning af den allerede 
investerede kapital. 
22 
(124) Endvidere anses denne fortjenstmargen for at ligge på linje med den 
fortjenstmargen, der er konstateret for de pågældende eksportørers salg på deres 
hjemmemarkeder, og den ligger også på linje med den fortjenstmargen, der 
anvendtes i tidligere antidumpingsager for tilsvarende erhvervsgrene (f.eks. sager 
vedrørende farvefjernsynsmodtagere med lille billedskærm, kassettebånd, 
videokassetter, magnetplader, elektrolytkondensatorer og 
fjcrnsynskamerasyslemer; i disse tilfælde benyttedes en fortjenstmargen på 
mellem 10 og 12% af omsætningen). 
(125) Skadestærsklen blev beregnet ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige 
importpris, justeret for forskelle i betalings- og leveringsbetingelser og i samme 
handelsled, med den pris, der ikke ville forvolde EF-erhvervsgrenen skade, som 
beregnet ovenfor. De beløb, der fremkommer som resultat af denne beregning, 
blev udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige værdi af de 
importerede varer, frit Fællesskabets grænse. De skadestærskler, der blev fastsat 
på grundlag heraf, er følgende: 
LAND SELSKAB SKADEST^RSKEL 
% 
JAPAN Brother Industries Ltd. 7,0 
Tottori Sanyo Flectric Co. Ltd 28,1 
Andre 34,9 
KIN A I lighsonic Industrial Ltd., 1 long Kong. 59,3 
Murata Machinery Ltd. 23,5 
Andre 74,2 
KOREA Daewoo Telecom Ltd. 61,6 
Tae II Media Co. Ltd. 50,8 
Samsung Electronics Co. Ltd. 17,4 
Nixxo Telecom Ltd. 54,8 
Andre 73,1 
SINGAPORE Matsushita Graphic Communication 7,7 
Systems (S) Pte. Ltd. 
Andre 39,5 
TAIWAN Kinpo Electronics Inc. 32,4 
Sampo Corporation 35,8 
23 
Andre 36,6 
THAILAND Ciil-Comp Electronics (Thailand) Co. Ltd. 40,7 
Andre 47,3 
MALAYSIA Alle(ikkesamarbejdsvillige) 89,9 
' ' 
2. Endelig told 
(126) Den endelige antidumpingtold fastsættes til samme niveau som 
dumpingmargenen eller skadestærsklen, hvis sidstnævnte er lavere. Udtrykt i 
procent af prisen, frit Fællesskabets grænse, beløber tolden sig til: 
LAND SELSKAB ENDELIG TOLD 
JAPAN Brother Industries Ltd. 7,0% 
Tottori Sanyo Electric Co. Ltd 28,1 % 
Andre 34,9% 
KINA Highsonic Industrial Ltd., Hong Kong. 23,2% 
Murata Machinery Ltd. 21,2% 
Andre 51,6% 
KOREA Daewoo Telecom Ltd. 11,6% 
Tae II Media Co. Ltd. 9,2% 
Samsung Electronics Co. Ltd. 17,4% 
Nixxo Telecom Ltd. 7,5% 
Andre 25,1% 
SINGAPORE Matsushita Graphic communication Systems 7,7% 
(S) Pte. Ltd. 
Andre 39,5% 
TAIWAN Kinpo Electronics Inc. 6,0% 
Sampo Corporation 35,8% 
Andre 36,6% 
24 
IIIAILAND 
MALAYSIA Cal-Comp Electronics (Thailand) Co. Ltd. 
Andre 
Alle 10,4% 
22,6% 
89,9% 
I. OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD 
(127) I betragtning af størrelsen af de dumpingmargener; der er konstateret for de 
eksporterende producenter og lande, og på baggrund af omfanget af den skade, 
der er påført EF-erhvervsgrenen, bør de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i 
form af midlertidig antidumpingtold for transaktioner, hvor den pågældende vare 
indgår, opkræves endeligt til samme sats, som den endelige told -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af telefaxapparater af vægt 
på 5 kg eller derunder og med dimensioner (bredde x dybde x højde), hvor 
hovedelementet måler 470 mm x 450 mm * 170 mm eller derunder, bortset fra 
telefaxapparater, der benytter blækstråle- eller laser- eller LED-teknologi, og som 
henhører under KN-kode 8517 2100 (Taric-kode 8517 2100 10) og med 
oprindelse i Folkerepublikken Kina, Japan, Republikken Korea, Malaysia, 
Singapore, Taiwan og Thailand. 
2. Den endelige antidumpingtold beregnes på grundlag af nettoprisen, frit 
Fællesskabets grænse, ufortoldet, og fastsættes således for varer med oprindelse i 
følgende lande: 
Land Endelig told Taric-tillaegskode 
(%) 
Folkerepublikken Kina 51,6 8900 
Japan 34,9 8900 
Republikken Korea 25,1 8900 
Malaysia 89,8 
Singapore 39,5 8900 
Taiwan 36,6 8900 
Thailand 22,6 8900 
25 
Ovenstående satser gælder ikke for varer, der er fremstillet af nedennævnte 
selskaber, for hvis vedkommende antidumpingtolden fastsættes således: 
Land 
Folkerepublikken 
Kina 
Japan 
Republikken 
Korea 
Singapore 
Taiwan 
Thailand Selskab 
- Murata Machinery (H.K.) Ltd., 
(Hong Kong) 
- Highsonic Industrial 
Ltd.,(Hong Kong) 
- Brother Industries Ltd. 
- Tottori Sanyo Electric Co. Ltd 
- Daewoo Telecom Ltd. 
- Tae II Media Co., Ltd. 
- Samsung Electronics Co. Ltd. 
- Nixxo Telecom Co., Ltd. 
- Matsushita Graphic Communication 
Systems (S) Pte., Ltd. 
- Kinpo Electronics, Inc. 
- Sampo Corporation 
- Cal-Comp Electronics (Thailand) 
Co. Ltd. Endclig told 
(%) 
21,2 
23,2 
7,0 
28,1 
11,6 
9,2 
17,4 
7,5 
7,7 
6,0 
35,8 
10.4 Taric-
tillaegskode 
8458 
8459 
8430 
8431 
8434 
8435 
8436 
8437 
8438 
8439 
8442 
8457 
Medmindre andet er fastsat, finder gældende bestemmelser for told anvendelse. 
Artikel 2 
Ved modtagelse af en behørigt begrundet anmodning fra en interesseret part og 
efter høring af Det Rådgivende Udvalg vedtager Kommissionen ved forordning 
de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at telefaxapparater til kontorbrug, som 
opfylder de kriterier for vægt og størrelse, der er fastsat i artikel 1, og bærbare 
telefaxapparater, som udelukkende anvendes sammen med mobiltelefoner, 
undtages fra nærværende forordnings anvendelsesområde. 
Fastslås det på grundlag af en undersøgelse, at anmodningen er begrundet, 
ophører den toldskyld, der er opstået i medfør af artikel 1 i nærværende 
forordning, med tilbagevirkende kraft fra datoen for indgivelse af anmodningen. 
Artikel 3 
26 
1. De beløb, for hvilke der i henhold til forordning (EF) nr. 2140/97 er stillet 
sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold, opkræves endeligt med en sats 
svarende til den endelige told, der indføres. 
2. Sikkerhedsstillelse, der overstiger den endelige antidumpingtold, frigives. 
Artikel 4 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
27 
ISSN 0254-1459 
KOM(98) 193 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 11 10 15 
Katalognummer : CB-CO-98-203-DA-C 
ISBN 92-78-32607-0 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
2*