16. 2. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 35/15 
kodificeret  regelmæssigt,  således  at de vedbliver  at 
være  let tilgængelige.  Udvalget  håber,  at denne  ind-
sats ikke  bliver  en engangsforeteelse,  og at også  yder-
ligere  ændringer  kommer  til at danne  grundlag  for en 
kodificering.  Man  bør  dog  allerede  i det foreliggende 
forslag  til kodificering  så vidt  muligt  indarbejde  de 
ændringer,  som  Kommissionen  i henhold  til sit for-
slag til Rådets  forordning  (EØF)  om  ændring  af for-
ordning  (EØF)  nr.  542/69  om  ordning  for  fælles-
skabsforsendelse  (*) har udarbejdet  og forelagt. 
3. Kommissionens  plan  om  at samle  alle  de be-
stemmelser,  der  er fastsat  i henhold  til artikel  58 i 
ovennævnte  forordning  (EØF)  nr. 542/69,  og offent-
liggøre  Rådets  og Kommissionens  nye  forordning  i ét 
og samme  nummer  af EFT  hilses  også  velkommen 
af Udvalget,  der  opfatter  den  som  en betydelig  for-
enkling.  Udvalget  går  i denne  forbindelse  ud fra,  at 
de i henhold  til artikel  58 i forordning  (EØF)  nr. 
542/69  fastsatte  bestemmelser  bliver  samlet  i én 
kommissionsforordning. 
4. Hvor  vigtig  en kodificering  af de gældende  be-
stemmelser  end  er,  kan  den  kun  udgøre  et første 
skridt  på vejen  mod  en forenkling  af fællesskabsbe-
stemmelserne.  Efter  Udvalgets  opfattelse  må en for-
enkling  også  indebære,  at de hidtil  gældende  for-
skrifter  underkastes  en saglig  revision.  Det  anbefaler 
derfor,  at man  som  det  næste  skridt  foretager  en re-
form  af ordningen  for  fællesskabsforsendelse,  sådan 
at forstå,  at der  skabes  en rammeforordning,  som  i 
enkeltheder  fastlægges  i kommissionsforordninger  på 
grundlag  af bemyndigelse  svarende  til artikel  58. Hvis  man  foretog  en mere  stram  og overskuelig  op-
deling  i materielle  og formelle  bestemmelser  efter 
dette  mønster,  ville  det bidrage  væsentligt  til at lette 
forståelsen  af ordningen  for fællesskabsforsendelse. 
5. I  forbindelse  med  artikel  7 indeholder  forslaget 
til kodificering  ikke  nogen  overgangsbestemmelse, 
især hvad  angår  anvendelsen  af TIR-ordningen  på 
transporter  inden  for  Fællesskabet.  Resultatet  er, at 
fra den  1. januar  1976  vil denne  ordning  ikke  længe-
re kunne  anvendes  på transporter  mellem  De Ni og 
derfor  heller  ikke  på visse  transporter  til Østrig  og 
Schweiz. 
6. Udvalget  konstaterer  ganske  vist,  at TIR-ord-
ningen  faktisk  anvendes  mindre  og mindre  inden  for 
Fællesskabet,  men  den  beklager  dog  samtidig  denne 
væsentlige  ændring  i ordningen  for  transport  under 
toldlukke  ikke  udtrykkeligt  nævnes  i begrundelsen 
forud  for  forordningsforslaget.  Det  kræver,  at der 
træffes  alle  nødvendige  foranstaltninger,  således  at 
varetransporten  ikke  rammes  heraf. 
7. Under  hensyntagen  til ophævelsen  af TlR-ord-
ningen  ønsker  Udvalget,  at de planlagte  lempelser 
med hensyn  til sikkerhedsstillelse  træder  i kraft 
samtidig,  således  at der  bliver  rettet  noget  op på den 
ufordelagtige  stilling,  landevejstransporten  i forvejen 
indtager  i forhold  til jernbanetransporten,  som  ud-
øves  uden  krav  om  sikkerhedsstillelse.  Ud fra denne 
betragtning  ville  det være  hensigtsmæssigt  at lade  de i 
punkt  2 omtalte  ændringsforslag  indgå  i det forelig-
gende  forslag  til kodificering. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  27. november  1975. 
Henri  CANONGE 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
0) EFT  nr. C 204  af 6. 9. 1975. 
Udtalelse  om forslag  til Rådets  forordning  om ændring  af forordning  (EØF)  nr. 542/69 
om ordning  for fællesskabsforsendelse 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr.  C 204  af 6. september  1975,  side  2. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådets  besluttede  den  2. se-ptember,  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om  oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det  nævnte  emne. 
Nr. C 35/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 2. 76 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg  vedtog  på  sin  135.  plenarforsamling,  afholdt  i 
Bruxelles  den  26.  og 27.  november  1975,  sin udtalelse  om  det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til Rådets  anmodning  af 2. septem-
ber 1975, 
under  henvisning  til artikel  198  i traktaten  om  opret-
telse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab, 
under  henvisning  til beslutning,  truffet  af Udvalgets 
præsidium  den  23.  september  1975  om at pålægge  Af-
delingen  for  industri,  handel,  håndværk  og tjeneste-
ydelser  af udarbejde  udtalelsen  og beretningen  herom, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen 
for industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  den 
5. november  1975, 
under  henvisning  til beretning  aflagt  af ordføreren, 
hr. de Grave, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  135.  ple-
narforsamling  den  26.  og 27.  november  1975,  mødet 
den 27. november  1975  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
enstemmigt: 
Udvalget  godkender  forordningsforslaget  og fremsæt-
ter følgende  bemærkninger: henholde  sig til spredte  bestemmelser,  når  man  skal 
vurdere  rækkevidden  af de foranstaltninger,  der nu er 
stillet  forslag  om. 
1.4. Det  håber,  at denne  kodificering  vil blive  fort-
sat, når  de bestemmelser,  der  omhandles  i denne  ud-
talelse,  er blevet  vedtaget  af Rådet. 
1.5. Det  understreger,  at ordningen  for  fælles-
skabsforsendelse  er den  grundlæggende  toldordning 
for handelen  mellem  medlemsstaterne,  og  at man 
ikke  blot  må  forbedre  den  ud  fra  et generelt  og 
prisværdigt  ønske  om  at forenkle,  men  at der  samti-
dig må  tages  hensyn  til de faktiske  forhold  i med-
lemsstaterne.  Ud  fra  denne  synsvinkel  må  det  erken-
des, at hvis  tilsyneladende  forenklinger  — f. eks.  af-
skaffelse  af visse  dokumenter  — i praksis  fører  til en 
skærpet  kontrol  fra  myndighedernes  side,  så bliver 
resultatet  måske  det  modsatte  af, hvad  man  egentlig 
ønskede.  Det  er således  af afgørende  betydning,  at 
man  ikke  blot  forenkler  procedurerne,  men  at man 
samtidig  søger  at skabe  de bedst  mulige  betingelser 
for denne  gennemførte  europæiske  ordning,  således 
at den  kan  fungere  efter  sin hensigt.  Denne  bemærk-
ning  vedrører  især  harmoniseringen  af visse  straffe-
retlige  bestemmelser,  som  endnu  langt  fra er en reali-
tet. 
1. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Udvalget  bifalder  Kommissionens  ønske  om  i 
så vid  udstrækning  som  muligt  at forenkle  procedu-
rerne  for medlemsstaternes  indbyrdes  handel. 
1.2. Det  bemærker,  at ordningen  for  fællesskabs-
forsendelse,  som  stadig  udgør  den  eneste  fuldstændi-
ge europæsike  toldordning,  er af ganske  særlig  betyd-
ning.  Set  på denne  baggrund  er enhver  forbedring  af 
denne  ordning  af speciel  interesse,  hvilket  fortjener 
at fremhæves. 
1.3. Det  udtrykker  iøvrigt  tilfredshed  med  Kom-
missionens  forslag  om  at omredigere  Rådets  forord-
ning  (EØF)  nr. 542/69  af 18.  marts  1969,  som  allere-
de er blevet  ændret  adskillige  gange,  til én samlet 
tekst,  således  at det  ikke  længere  er nødvendigt  at 2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Artikel  1 
2.1.1.  Hvad  angår  den  foreslåede  ændring  af arti-
kel 7 i forordning  nr. 542/69,  erklærer  Udvalget  sig 
enig  i, at TIF-proceduren  bør  ophæves  inden  for  EF. 
Det bemærker  med  tilfredshed,  at der  er etableret  et 
godt  samarbejde  mellem  de ni medlemsstaters  told-
myndigheder  og jernbanerne.  Jernbaneforvaltninger-
nes bogføring  yder  tilstrækkelig  sikkerhed,  til, at det 
system,  som  er skabt  ved  forordning  (EØF)  nr.  304/ 
71 og baseret  på anvendelse  af internationale  fragt-
breve  (CIM)  eller  ekspresgodssedler,  kan  indføres 
som standardprocedure  for transport  ad jernbane. 
16. 2. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 35/17 
2.2. Artikel  2 
2.2.1.  Artikel  27a 
2.2.1.1.  Udvalget  godkender  denne  bestemmelse, 
der giver  mulighed  for  at afpasse  sikkerhedsstillelsens 
omfang  efter  de reelle  risici.  Talrige  europæiske  spe-
ditører  står  i den  forbindelse,  enten  i kraft  af deres 
virksomheders  størrelse  eller  omfanget  af deres  akti-
viteter,  som  så solide  garanter,  at ethvert  krav  om 
sikkerhedsstillelse  medfører  formaliteter  eller  om-
kostninger,  som  i realiteten  er overflødige. 
2.2.2.  Artikel  27b 
2.2.2.1.  I  modsætning  til artikel  27a,  som  giver  de 
kompetente  myndigheder  mulighed  for  at afgøre, 
hvor  stor  sikkerhed  der  skal  stilles  i hvert  enkelt 
tilfælde,  alt efter  hvem  den  hovedforpligtede  er, ind-
føres  i artikel  27b  princippet  om  total  fritagelse  for 
sikkerhedsstillelse  for varer,  der  frit  kan  omsættes,  og 
som kun  er pålagt  merværdiafgift,  således  at varer, 
der er pålagt  forbrugsafgifter,  er undtaget.  Udvalget 
kan kun  bifalde  denne  bestemmelse,  som  må  medfø-
re lettelser  i handelen  mellem  medlemsstaterne. 2.2.2.2.  Det  udtrykker  imidlertid  ønske  om,  at 
denne  i princippet  udmærkede  bestemmelse  ikke  i 
praksis  får  uheldige  følger,  fordi  der  ikke  eksisterer 
fællesskabsbestemmelser,  som  åbner  mulighed  for 
inddrivning  af merværdiafgift  på EF-plan  eller  for 
retsforfølgning  i tilfælde  af overtrædelser. 
2.2.2.3.  Udvalget  bemærker  med  beklagelse,  at de 
eneste  bestemmelser  om  gensidig  bistand,  der  indtil 
nu har  bundet  medlemsstaterne  sammen,  er fastsat  i 
en konvention  — Rom-konventionen  af 7. september 
1967  — dvs.  helt  uden  for  EF-bestemmelsernes  ram-
mer. 
2.2.2.4.  I  betragtning  af, at merværdiafgiften  på én 
bestemt  vare  kan  være  op til tre  gange  større  i én 
medlemsstat  end  i en anden,  kan  den  totale  fritagelse 
for sikkerhedsstillelse  uden  hensyntagen  til den  ho-
vedforpligtedes  person  således  medføre,  at de natio-
nale myndigheder  vil anvende  så omfattende  forsig-
tigheds-  og kontrolforanstaltninger  i forbindelse  med 
de pågældende  transaktioner,  at forholdene  ender 
med at blive  mere  vanskelige,  end  de er i øjeblikket. 
2.2.2.5.  Hvis  man  vil skabe  et virkeligt  enkelt  sy-
stem  for  fællesskabsforsendelse,  er det  nødvendigt  at 
fastlægge  EF-procedurer  for  konstatering  af over-
trædelser  og  retsforfølgning,  hvorved  man  iøvrigt 
samtidig  kan  overflødiggøre  den  grænseovergangs-
attest,  der  i henhold  til artikel  22 i forordning  EØF 
nr. 542/69  skal  afgives  af fragtføreren. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  27. november  1975. 
Henri  CANONGE 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Udtalelse  om  forslag  til direktiv  om  ændring  af Rådets  direktiv  af 24.  juli  1973  om 
samordning  af de administrativt  og ved  lov  fastsatte  bestemmelser  om  adgang  til og 
udøvelse  af virksomhed  inden  for direkte  forsikring,  bortset  fra livsforsikring 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr.  C 243  af 23.  oktober  1975,  side  10. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  1. oktober  1975,  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om  oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det  nævnte  emne.