EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 24.10.2019 COM(2019) 483 final 2019/0235(NLE) FMT:Textcolor=000000,TextColorForslag til FMT:Textcolor=000000,TextColorRÅDETS FORORDNING om fastsættelse for 2020 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Meningen med enhver forordning om fastsættelse af fiskerimuligheder er at begrænse udnyttelsen af bestandene til niveauer, som er i overensstemmelse med de overordnede mål for den fælles fiskeripolitik. I denne forbindelse er det Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 om den fælles fiskeripolitik ("grundforordningen"), der fastlægger målene for de årlige forslag om fangst- og fiskeriindsatsbegrænsninger for at sikre, at Unionens fiskeri er miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtigt. Fiskerimulighederne fastsættes inden for rammerne af en årlig forvaltningsprocedure (hvert andet år, hvis der er tale om dybhavsbestande). Dette udelukker dog ikke, at der også indføres langsigtede forvaltningsstrategier. De flerårige planer for Nordsøen og de vestlige farvende er vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet og offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende. Dette forslag indeholder fiskerimuligheder, som Unionen fastsætter uafhængigt af andre. Det indeholder desuden fiskerimuligheder, som er resultatet af multi- eller bilaterale samråd om fiskeri. Resultaterne af disse samråd gennemføres ved at fastlægge en intern fordeling blandt medlemsstaterne på grundlag af princippet om relativ stabilitet. Dette forslag omfatter derfor foruden bestande, som Unionen træffer autonome afgørelser om: ·Fælles bestande, dvs. bestande i Nordsøen og Skagerrak, der forvaltes i fællesskab med Norge, eller som forvaltes på grundlag af samråd mellem de kyststater, der er medlemmer af Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEACF) ·Fiskerimuligheder, der følger af aftaler, som er indgået inden for rammerne af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er). Nogle af fiskerimulighederne i dette forslag er anført som "pm" (pro memoria). Dette skyldes: –at rådgivningen om visse bestande ikke foreligger på det tidspunkt, hvor forslaget vedtages, eller –at visse fangstbegrænsninger og andre henstillinger fra de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer først foreligger efter disse organisationers årsmøder, eller –at der endnu ingen tal foreligger for visse bestande i grønlandske farvande, fælles bestande, og bestande, der udveksles med Norge og andre tredjelande, fordi samrådene med disse lande først afsluttes i november og december 2019, eller –at rådgivningen, hvad angår visse TAC'er, er modtaget, men vurderingen er endnu ikke afsluttet. Tilgang for fastsættelse af fiskerimuligheder Kommissionen har som sædvanlig vurderet de forhold, som der skal tages hensyn til i forbindelse med forslaget til fiskerimuligheder ved hjælp af sin årlige meddelelse om høring om fiskerimulighederne (COM(2019) 274 - i det følgende benævnt "meddelelsen"). Meddelelsen indeholder en oversigt over bestandenes tilstand, som er udarbejdet på grundlag af den videnskabelige rådgivning, der er forelagt, samt en forklaring af processen for fastsættelse af fiskerimulighederne. Efter anmodning fra Kommissionen forelagde Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) sin årlige rådgivning vedrørende størstedelen af de fiskebestande, der er omfattet af nærværende forslag, den 28. juni 2019. Den videnskabelige rådgivning fra ICES er i alt væsentligt afhængig af, at der indberettes data. Det er således kun muligt at foretage en dækkende vurdering af de bestande, som der foreligger tilstrækkelige og pålidelige data om, så der kan udarbejdes overslag over bestandenes størrelse og prognoser for, hvordan de vil reagere på de forskellige udnyttelsesscenarier (dette kaldes "fangstscenariestabeller"). Når der foreligger tilstrækkelige data, kan de videnskabelige organer udarbejde overslag over de justeringer af fiskerimulighederne, der skal foretages for at få bestanden til at frembringe det maksimale bæredygtige udbytte (MSY). Rådgivningen herefter som "MSY-rådgivning". I andre tilfælde baserer de videnskabelige organer sig på forsigtighedsprincippet, når de udarbejder anbefalinger om, hvilket niveau fiskerimulighederne bør fastsættes på. Den metode, som ICES anvender i denne forbindelse, er beskrevet i offentliggjorte ICES-dokumenter vedrørende implementeringen af rådgivning om bestande, som der foreligger begrænsede oplysninger om. Alle de foreslåede fiskerimuligheder er i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning om bestandenes tilstand, som Kommissionen har fået forelagt, og som den har anvendt som beskrevet i meddelelsen.

Landingsforpligtelsen som indført ved forordning (EU) nr. 1380/2013 Den landingsforpligtelse, der er fastsat ved grundforordningen for den fælles fiskeripolitik, indføres gradvis i perioden 2015-2019. Fra den 1. januar 2019 er alle bestande, der er underlagt fangstbegrænsninger, omfattet af landingsforpligtelsen. Visse undtagelser fra landingsforpligtelsen, der er fastsat i grundforordningen, kan finde anvendelse. Kommissionen har på grundlag af fælles henstillinger, der er forelagt af medlemsstaterne, vedtaget delegerede forordninger om fastsættelse af specifikke planer for udsmid, i henhold til hvilke begrænsede mængder af udsmid er tilladt på grundlag af de minimis-undtagelser og undtagelser begrundet i høj overlevelsesrate. Med indførelsen af landingsforpligtelsen skal de foreslåede fiskerimuligheder i overensstemmelse med artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 i stedet for at afspejle de mængder, der landes, nu afspejle de mængder, der fanges, idet der tages hensyn til, at udsmid ikke længere er tilladt. Dette skal foregå på grundlag af den videnskabelige rådgivning, som er modtaget for fiskebestandene i det fiskeri, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1, i grundforordningen om den fælles fiskeripolitik. Fiskerimulighederne bør også fastsættes i overensstemmelse med andre relevante bestemmelser, dvs. artikel 16, stk. 1, (som omhandler princippet om relativ stabilitet), og artikel 16, stk. 4, (som omhandler den fælles fiskeripolitiks mål og reglerne i de flerårige planer). For at tage hensyn til, at landingsforpligtelsen træder i kraft fuldt ud den 1. januar 2019, forslår Kommissionen derfor TAC'er på grundlag af fangstrådgivning i stedet for den landingsrådgivning, der hidtil er blevet anvendt til dette formål. De foreslåede TAC'er tager hensyn til den omstændighed, at visse begrænsede mængder udsmid vil finde sted på grundlag af etablerede undtagelser, mængder, som dermed hverken landes eller trækkes fra kvoterne. Disse mængder bør derfor trækkes fra de fangstbaserede TAC'er. Bifangst-TAC'er ICES har udsendt videnskabelig rådgivning om nulfangst i 2019 for seks bestande (torsk og hvilling vest for Skotland, hvilling i Det Irske Hav, torsk i det Keltiske Hav, rødspætte i det sydlige Keltiske Hav og sydvest for Irland og torsk i Kattegat). Torsk i Det Keltiske Hav er opført på listen over målarter i artikel 1, stk. 1, i den flerårige plan for de vestlige farvande. Fiskerimulighederne for denne bestand skal derfor fastsættes i overensstemmelse med Fmsy-intervallet, jf. planens artikel 4. I henhold til planens artikel 8 skal der desuden træffes beskyttelsesforanstaltninger med henblik på at genoprette gydebiomassen ud over sikkerhedsniveauerne. Hvad angår de fem bifangst-TAC'er, der blev inkluderet i fiskerimulighederne for 2019, har de medlemsstater, der har kyst ud til de nordvestlige farvande påtaget sig forpligtelserne i denne erklæring: "Erklæring vedrørende planer til reduktion af bifangster og kontrolforanstaltninger (Gruppen for De Nordvestlige Farvande, dvs. Belgien, Frankrig, Irland, Nederlandene, Spanien og Det Forenede Kongerige samt Kommissionen) Medlemsstater, der samarbejder i de nordvestlige farvande, vil i tæt samarbejde med Det Rådgivende Råd for De Nordvestlige Farvande udarbejde en plan til reduktion af bifangster for at sikre, at bifangster af de bestande, for hvilke ICES har udsendt rådgivning om nulfangst i 2019, reduceres ved hjælp af selektivitets- eller undgåelsesforanstaltninger, I den henseende vil de berørte medlemsstater forelægge Kommissionen en plan til reduktion af bifangster senest den 30. april 2019. Planerne til reduktion af bifangster vil indeholde foranstaltninger, såsom mere selektivt udstyr, områdelukninger, realtidslukninger, undgåelsesforanstaltninger og flytningsregler. De kan tage udgangspunkt i de seneste relevante udsmidsplaner. Planerne til reduktion af bifangster bør tilpasses til de pågældende arter og vælges ud fra ovennævnte oversigt over foranstaltninger i henhold til det enkelte fiskeris særlige kendetegn. Planerne vil blive vurderet af STECF for så vidt angår deres effektivitet. Formanden for Gruppen for De Nordvestlige Farvande vil den 1. oktober hvert år aflægge rapport til Kommissionen om de fremskridt, der er opnået med planerne til reduktion af bifangster. I overensstemmelse med kontrolforordningen vil medlemsstaterne træffe alle passende kontrolforanstaltninger til sikring af, at bifangster af de bestande, for hvilke ICES har udsendt rådgivning om nulfangst i 2019, er helt uundgåelige, og at der ikke foregår større udsmid end det, der er tilladt i henhold til udsmidsplanen. Senest den 1. juli 2019 vil de berørte medlemsstater orientere Kommissionen om de kontrolforanstaltninger, der er truffet." Planen for reduktion af bifangster er blevet forelagt Kommissionen og vurderet af STECF. STECF har draget følgende konklusioner vedrørende planen for reduktion af bifangster. STECF konkluderer, at planen for reduktion af bifangster ikke opfylder de forpligtelser, som medlemsstaterne har påtaget sig, eftersom den ikke indeholder foranstaltninger, der sikrer en reduktion af bifangsterne af de relevante bestande, ud over de foranstaltninger, der allerede indgår i udsmidsplanen, den fælles henstilling og den nye forordning om tekniske foranstaltninger, og planen indeholder heller ingen overvågnings- og kontrolforanstaltninger. Hvad planens effektivitet angår konkluderer STECF imidlertid, at de respektive foranstaltninger i den nye forordning om tekniske foranstaltninger, udsmidsplanen og den fælles henstilling, der er nævnt i planen for reduktion af bifangster, sandsynligvis vil føre til en reduktion af bifangsterne af de relevante arter, jf. den kvalitative vurdering, der er foretaget af ekspertgruppen på mødet henholdsvis den 18. juni (EWG 18-06) og den 19. august (EWG 19-08). Virkningen afhænger af dækkende kontrol og håndhævelse. For at der kan foretages en kvantitativ evaluering og en vurdering af virkningen på bestandene, er der brug for opfølgende undersøgelser som foreslået i planen for reduktion af bifangster. STECF har konkluderet, at planen ikke er tilstrækkeligt dækkende, eftersom den ikke omfatter bestemmelser om yderligere redskabsmuligheder, der faktisk er til rådighed, og heller ingen bestemmelser om område- eller realtidslukninger, undgåelsesforanstaltninger, flytningsbestemmelser eller forslag om overvågning, kontrol og håndhævelse. STECF konkluderer, at de yderligere forslag om vurdering og evaluering kun vil være nyttige, hvis de fører til konkrete foranstaltninger, der reducerer bifangsterne. Udnyttelsen af bifangst-TAC'erne er fortsat meget lav, navnlig i de tilfælde, hvor langt størstedelen af bifangsterne er under den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse (f.eks. hvilling i Del af Det Irske Hav), og landingerne ligger på næsten samme niveau som før landingsforpligtelsens anvendelse. Som følge af manglen på de hensigtsmæssige kontrolforanstaltninger, som medlemsstaterne allerede skulle havde indført i henhold til kontrolforordningen, kan det konkluderes, at der fortsat vil finde udsmid sted, hvilket undergraver virkningen af bifangst-TAC'erne. Hvis man fortsat skal benytte strategien med bifangstreducerende TAC'er, skal der derfor træffes de nødvendige foranstaltninger for at beskytte bestande, der biologisk set befinder sig i en dårlig situation. Disse foranstaltninger bør bestå i fastsættelsen af fiskerimuligheder for de typer fiskeri, hvor disse bestande fanges på niveauer, der bidrager til at genopbygge de nedfiskede bestandes biomasse, ligesom der bør træffes foranstaltninger, der er uløseligt forbundet med fiskerimuligheder. Foranstaltningerne bør føre til en forbedring af selektiviteten (f.eks. ændringer af redskaber og bestemmelser om flytning), midlertidige og permanente lukninger og overvågningsforanstaltninger, der kan modvirke udsmid. Kvotefleksibilitet fra år til år Der bør desuden tages hensyn til forbindelsen mellem den fælles fiskeripolitiks grundforordning og Rådets forordning (EF) nr. 847/96. Ved sidstnævnte fastsættes der supplerende betingelser for forvaltningen af TAC'er fra år til år, herunder i artikel 3 og 4 fleksibilitetsbestemmelser gældende for bestande, der er omfattet af henholdsvis en præventiv eller en analytisk TAC. I henhold til nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet ved fastsættelsen af TAC'er navnlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand beslutte, hvilke bestande der ikke skal være omfattet af artikel 3 og 4. Der er for nylig ved artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 indført endnu en fleksibilitetsmekanisme. For at undgå overdreven anvendelse af fleksibilitetsbestemmelserne, hvilket ville undergrave princippet om rationel og ansvarlig udnyttelse af havets levende biologiske ressourcer og hindre realiseringen af den fælles fiskeripolitiks mål, bør det derfor præciseres, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 ikke kan finde anvendelse, hvis man gør brug af den fleksibilitet fra år til år, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013. Den fleksibilitet fra år til år, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013, bør ikke anvendes, hvis der er risiko for, at den undergraver opfyldelsen af den fælles fiskeripolitiks mål, navnlig for bestande, hvis biomasse ligger under Blim.

Foranstaltninger gældende for europæisk ål Foranstaltningerne for europæisk ål vil blive fastsat i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning fra ICES, efter at der er foretaget en fuldstændig analyse af rådgivningen. Foranstaltninger gældende for havbarsfiskeriet Foranstaltningerne for europæisk havbars vil blive fastsat i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning fra ICES, efter at der er foretaget en fuldstændig analyse af rådgivningen. TAC'er, der afviger mere end 20 % sammenlignet med 2019 Da den flerårige plan for de vestlige farvande blev vedtaget, fremsatte Kommissionen en erklæring om, at når den foreslår at fastsætte TAC'er, der afviger mere end 20 % fra det tidligere fastlagte TAC-niveau, vil disse tilfælde blive nævnt i begrundelsen til Kommissionens forslag og, når det er relevant, med angivelse af de underliggende årsager til TAC-udsvingene. Her er listen over disse tilfælde: TAC Havområde Foreslået TAC for 2020 Afvigelse i forhold til 2019 Forklaring Byrkelange i internationale farvande i 12 Internationale farvande nord for Azorerne 137 -40 % Bestanden anses for at være nedfisket, og der er ingen tegn på, at den genopbygges. Den videnskabelige rådgivning lyder på nulfangster i perioden 2020-2023. En nul-TAC ville imidlertid medføre en for tidlig lukning af andre typer fiskeri. Byrkelange i EU-farvande og internationale farvande i 2 og 4 EU-farvande og internationale farvande i Norskehavet og Nordsøen 32 -40 % Bestanden anses for at være nedfisket, og der er ingen tegn på, at den genopbygges. Den videnskabelige rådgivning lyder på nulfangster i perioden 2020-2023. En nul-TAC ville imidlertid medføre en for tidlig lukning af andre typer fiskeri. Byrkelange i EU-farvande og internationale farvande i 3a EU-farvande og internationale farvande Skagerrak og Kattegat 5 -40 % Bestanden anses for at være nedfisket, og der er ingen tegn på, at den genopbygges. Den videnskabelige rådgivning lyder på nulfangster i perioden 2020-2023. En nul-TAC ville imidlertid medføre en for tidlig lukning af andre typer fiskeri. Torsk i 7a Det Irske Hav 257 -68 % Biomasseindekset viser en betydelig nedgang i bestanden og øget udnyttelse siden 2017. TAC'en fastsættes til 257 ton, dvs. niveauet for fangsterne i 2018. Torsk i 7b, 7c, 7e-k, 8, 9 og 10; EU-farvande i CECAF 34.1.1 Vest for Irland, Porcupine Bank, den vestlige del af Den Engelske Kanal, Det Keltiske Hav, Biscayabugten, de portugisiske farvande, fiskegrundene ved Azorerne; EU-farvande i CECAF 34.1.1 189 -88 % Bestanden er opført som målbestand i den flerårige plan for de vestlige farvande. Kommissionen foreslår, at TAC'en fastsættes i det nedre Fmsy-interval som krævet i den flerårige plan. Almindelig tunge i 7f og 7g Bristolkanalen og Det Keltiske Hav nord 1 559 55 % Bestanden er opført som målbestand i den flerårige plan for de vestlige farvande. Kommissionen foreslår, at TAC'en fastsættes på niveauet for MSY-værdien som krævet i den flerårige plan. Almindelig tunge i 7h, 7j og 7k Det sydlige Keltiske Hav, farvandene sydvest for Irland 213 -44,0 % Bestandens biomasseniveau er ikke længere bæredygtigt, idet det ligger under proxyværdierne og er på vej mod Blim. Der hersker usikkerhed om rekrutteringen. Ifølge ICES bør fangsterne i 2020 højst være på 213 ton. Den foreslåede TAC er i overensstemmelse med rådgivningen fra ICES. Hestemakrel i EU-farvande i 2a, 4a; 6, 7a-c,7e-k, 8a, 8b, 8d og 8e; EU-farvande og internationale farvande i 5b; internationale farvande i 12 og 14 EU-farvande i den nordlige del af Nordsøen, de nordvestlige farvande og Biscayabugten 70 617 -41 % Det foreslås, at TAC'en fastsættes til MSY-værdien. Hestemakrel i 8c Den sydlige del af Biscayabugten 11 179 -41 % Det foreslås, at TAC'en fastsættes til MSY-værdien. Hestemakrel i 9 Portugisiske farvande 46 659 -50 % Den foreslåede TAC er fastsat i overensstemmelse den langsigtede forvaltningsstrategi, som Det Rådgivende Råd for Pelagiske Bestande har udarbejdet på grundlag af ICES's fangstscenarietabel, og ligger under niveauet for MSY-værdien. Rødtunge og skærising i EU-farvande i 2a og 4 EU-farvande i Norskehavet og Nordsøen 5 580 -30 % TAC'en dækker to arter. Vi følger den videnskabelige rådgivning for begge arter, hvilket medfører en samlet reduktion på -29 %. Den betydelige nedjustering i TAC-rådgivningen for skærising skyldes den nye viden om bestanden, der er overgået fra kategori 3 (præventiv) til kategori 1 (MSY-vurderet). Rødspætte i 7f og 7g Bristolkanalen og Det Keltiske Hav nord 2 295 38 % Kommissionen foreslår, at TAC'en fastsættes i overensstemmelse med rådgivningen fra ICES, dvs. på 2 295 ton. Rødspætte i Kattegat Kattegat 1 141 -33 % Kommissionen foreslår, at TAC'en fastsættes i overensstemmelse med rådgivningen fra ICES, der er præventiv. Lubbe i 6; EU-farvande og internationale farvande i 5b; internationale farvande i 12 og 14 Vest for Skotland, Rockall; EU-farvande og internationale farvande i fiskebankerne omkring Færøerne; internationale farvande nord for Azorerne og øst for Grønland 238 -40 % Kommissionen foreslår, at TAC'en reduceres med 40 % i retning af ICES-rådgivningen. Lubbe i 7 Det Keltiske Hav og Det Irske Hav 7 298 -40 % Kommissionen foreslår, at TAC'en reduceres med 40 % i retning af ICES-rådgivningen. Almindelig tunge i 8c, 8d, 8e, 9 og 10; EU-farvande i CECAF 34.1.1 Biscayabugten (syd og offshore), den vestlige del af Biscayabugten, de portugisiske farvande, fiskegrundene ved Azorerne EU-farvande i CECAF 34.1.1 643 -40 % TAC'en er altid blevet fastsat meget højere end rådgivningen og har i de seneste år ligget over landingerne. Udnyttelsen i 2018 var således: Spanien 261 ton (59 %) og Portugal 454 ton (62 %). De gennemsnitlige fangster i 2014-2016: 628 ton. De foreliggende oplysninger er ikke tilstrækkelige til at vurdere bestandsudviklingen. Kategori 5-bestand, dvs. en bestand, hvorom der ikke foreligger oplysninger om bestandens størrelse eller udnyttelse, hvilket betyder, at der bør gennemføres en præventiv reduktion af fangsterne. Brisling i 7d og 7e Den østlige del af Den Engelske Kanal 1 506 -40 % Biomassen er faldet og ligger nu på halvdelen af det historiske niveau. Ifølge ICES bør fangsterne højst udgøre 1 506 ton. TAC'en er foreslået i overensstemmelse med rådgivningen fra ICES. Pighvar og slethvar EU-farvande i 2 og 4 EU-farvande i Norskehavet og Nordsøen 6 208 -24 % Den foreslåede TAC dækker to bestande, der er omfattet af den flerårige plan for Nordsøen. TAC'en skal ifølge planen fastsættes efter forsigtighedsprincippet, men for slethvar anvendte Kommissionen MSY-tallet. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område De foreslåede foranstaltninger er udarbejdet i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål og regler og er i overensstemmelse med EU's politik for bæredygtig udvikling. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder De foreslåede foranstaltninger er i overensstemmelse med andre EU-politikker, navnlig politikkerne på miljøområdet. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Dette forslags retsgrundlag er artikel 43, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Unionens forpligtelser, når det gælder bæredygtig udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer, følger af forpligtelserne i henhold til artikel 2 i grundforordningen for den fælles fiskeripolitik. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Unionen har enekompetence på det område, som forslaget vedrører, jf. traktatens artikel 3, stk. 1, litra d). Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse. •Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende årsag: Den fælles fiskeripolitik er en fælles politik. I henhold til artikel 43, stk. 3, i traktaten skal Rådet vedtage de foranstaltninger, der tager sigte på at fastsætte og fordele fiskerimulighederne.

Den foreslåede rådsforordning fordeler fiskerimulighederne mellem medlemsstaterne. Det står medlemsstaterne frit for at tildele sådanne fiskerimuligheder til regioner eller operatører efter eget skøn, jf. artikel 16 og 17 i grundforordningen. Medlemsstaterne har således rige muligheder for at selv at bestemme, hvilken social/økonomisk model de vil anvende i forbindelse med udnyttelsen af de tildelte fiskerimuligheder. Forslaget har ingen nye finansielle virkninger for medlemsstaterne. Rådet vedtager denne forordning hvert år, og de offentlige og private midler til gennemførelse af den foreligger allerede. •Valg af retsakt Foreslået retsakt: forordning. 3.RESULTATERNE AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning Forordningen om fiskerimuligheder revideres flere gange i løbet af året for at indføre de ændringer, der er nødvendige for at afspejle den seneste videnskabelige rådgivning og andre tiltag. •Høringer af interesserede parter a)Høringsmetoder, hovedmålgrupper og deltagernes generelle profil Kommissionen har hørt interesserede parter, navnlig gennem de rådgivende råd, og medlemsstaterne om den foreslåede tilgang til de forskellige forslag om fiskerimuligheder på grundlag af sin meddelelse om fiskerimuligheder for 2020. Kommissionen har desuden fulgt retningslinjerne i sin meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om forbedret samråd om EF's fiskeriforvaltning (KOM(2006) 246 endelig), som beskriver principperne for den såkaldte frontloading-procedure. b)Sammenfatning af svarene og af, hvordan der er taget hensyn til dem Reaktionen på Kommissionens meddelelse om fiskerimuligheder som nævnt ovenfor afspejler medlemsstaternes og de interesserede parters synspunkter om Kommissionens evaluering af ressourcernes tilstand og af, hvordan man kan sikre en passende forvaltning. Kommissionen har taget hensyn til svarene under udarbejdelsen af forslaget. •Ekspertbistand Hvad angår den anvendte metode, har Kommissionen som allerede nævnt hørt Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES). Rådgivning fra ICES udarbejdes på grundlag af rådgivningsrammer, der er udviklet af organisationens ekspertgrupper og beslutningsorganer, og forelægges i overensstemmelse med det aftalememorandum, der er indgået med Kommissionen. Det endelige mål er at genoprette bestandene til og opretholde dem på et niveau, som giver det maksimale bæredygtige udbytte (MSY). Dette mål er udtrykkeligt fastsat i den nye grundforordning for den fælles fiskeripolitik, navnlig i artikel 2, stk. 2, som har følgende ordlyd: "[...] skal udnyttelsesgraden for det maksimale bæredygtige udbytte, hvor det er muligt, nås inden udgangen af 2015 og [...] senest inden udgangen af 2020 for alle bestande". Dette afspejler det tilsagn, som EU har afgivet i forbindelse med tiltrædelsen af konklusionerne af verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg i 2002 og den tilhørende gennemførelsesplan. Som allerede nævnt foreligger der faktisk oplysninger for nogle bestande om det maksimale bæredygtige udbytte. Herunder hører de med hensyn til fangstmængde og handelsværdi meget vigtige bestande som kulmule, torsk, havtaske, tunge, glashvarre, kuller og jomfruhummer. Fiskerimulighederne for målbestandene i Nordsøen og de vestlige farvande vil blive fastsat på grundlag af de relevante flerårige planer, hvori der er fastlagt Fmsy-intervaller for fiskeridødeligheden, hvilket giver en vis grad af fleksibilitet på visse betingelser. ICES er blevet bedt om at fremlægge rådgivning, der gør det muligt at vurdere behovet for og muligheden for at anvende denne fleksibilitet. Værdierne i det øvre Fmsy-interval anvendes kun som grundlag for forslaget til TAC'er, hvis den videnskabelige rådgivning viser, at det er nødvendigt at fastsætte fiskerimulighederne i overensstemmelse med Fmsy-intervallerne for at nå målene i den relevante flerårige plan, hvis der er tale om blandet fiskeri, eller for at undgå at forårsage alvorlig skade på en bestand som følge af samspillet inden for en bestand eller mellem bestande eller for at begrænse store udsving fra år til år i fiskerimulighederne. I de tilfælde, hvor en bestands biomasse ligger under de referencepunkter, der henvises til i planen, fastsættes fiskerimulighederne på et niveau, der svarer til fiskeridødeligheden, som er reduceret proportionelt under hensyntagen til nedgangen i bestandens biomasse. For at realisere MSY-målet kan det i nogle tilfælde være nødvendigt med en reduktion af fiskeridødeligheden og/eller en reduktion af fangsterne. Dette forslag bygger derfor på MSY-rådgivningen, i det omfang en sådan rådgivning foreligger. I de tilfælde, hvor TAC'en er foreslået på grundlag af MSY-rådgivning, svarer TAC'en til det niveau, som ifølge nævnte rådgivning sikrer realiseringen af MSY-målet i 2020, hvilket er i overensstemmelse målene i den fælles fiskeripolitik. Denne strategi følger principperne i meddelelsen om fiskerimuligheder for 2020. Når det gælder de bestande, som der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger om, vil de rådgivende videnskabelige organer anbefale, om fangsterne bør reduceres, stabiliseres eller forøges. ICES-rådgivning har i mange tilfælde givet kvantitative retningslinjer om sådanne variationer. Denne vejledning er blevet anvendt som grundlag for fastsættelsen af de foreslåede TAC'er. For nogle bestande (hovedsagelig vidt udbredte bestande, hajer og rokker) forelægges rådgivningen i efteråret. Nærværende forslag vil derfor eventuelt skulle ajourføres, når omtalte rådgivning er modtaget. Endelig vil rådgivningen som nævnt ovenfor blive anvendt til at implementere de godkendte forvaltningsplaner.

•Konsekvensanalyse Anvendelsesområdet for forordningen om fiskerimuligheder er nøje afgrænset i traktatens artikel 43, stk. 3. Der tages med forslaget sigte på at undgå kortsigtede strategier og i stedet støtte beslutninger, der sikrer bæredygtigheden på lang sigt, idet der tages hensyn til de berørte parters og de rådgivende råds initiativer, hvis disse er godkendt af ICES eller/og STECF. Kommissionens forslag til en reform af den fælles fiskeripolitik blev desuden, som det sig hør og bør, udarbejdet på grundlag af en konsekvensanalyse (SEC(2011) 891) i forbindelse med hvilken MSY-målet blev analyseret. Ifølge konsekvensanalysens konklusioner er dette mål en nødvendig betingelse for, at der kan opnås miljømæssig, økonomisk og social bæredygtighed. Når det gælder de regionale fiskeriforvaltningsorganisationers fiskerimuligheder og bestande, som deles med tredjelande, gennemfører dette forslag i alt væsentligt internationalt aftalte foranstaltninger. Eventuelle elementer af relevans for vurderingen af mulige konsekvenser for fiskerimulighederne er behandlet i forbindelse med forberedelsen og gennemførelsen af internationale forhandlinger, inden for rammerne af hvilke Unionens fiskerimuligheder er aftalt med tredjeparter. •Målrettet regulering og forenkling Forslaget indebærer en forenkling af de administrative procedurer for de offentlige myndigheder (i EU og medlemsstaterne), især hvad angår indsatsforvaltningen. •Grundlæggende rettigheder Ikke relevant 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET De foreslåede foranstaltninger har ingen budgetmæssige konsekvenser. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Forordningens bestemmelser vil blive gennemført, og overholdelsen vil blive kontrolleret i overensstemmelse med den gældende fælles fiskeripolitik. 2019/0235 (NLE) <FMT:Textcolor=000000,TextColor>Forslag til</FMT> <FMT:Textcolor=000000,TextColor>RÅDETS FORORDNING om fastsættelse for 2020 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger: (1)I traktatens artikel 43, stk. 3, fastsættes det, at Rådet på forslag af Kommissionen skal vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder. (2)Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 skal der vedtages bevarelsesforanstaltninger under hensyn til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder, hvor det er relevant, rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og andre rådgivende organer, samt enhver rådgivning fra de rådgivende råd. (3)Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder, hvis det er relevant, visse funktionelt tilknyttede betingelser. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør fiskerimulighederne fastsættes i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks målsætninger som fastsat i nævnte forordnings artikel 2, stk. 2. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 1, i nævnte forordning bør fiskerimulighederne tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at de enkelte medlemsstater sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter de enkelte bestande eller i de enkelte fiskerier. (4)Den samlede tilladte fangstmængde (TAC) bør derfor i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes på grundlag af den foreliggende videnskabelig rådgivning og under hensyntagen til biologiske og socioøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og på grundlag af de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interessenter, navnlig på møderne med de rådgivende råd. (5)I henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 finder landingsforpligtelsen anvendelse fra den 1. januar 2019, og alle arter, der er omfattet af fangstbegrænsninger, skal landes. I artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes det, at når landingsforpligtelsen finder anvendelse på en fiskebestand, skal fiskerimulighederne fastsættes under hensyntagen til, at de i stedet for at afspejle landingerne nu skal afspejle fangsterne. Kommissionen har på grundlag af fælles henstillinger forelagt af medlemsstaterne og i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 vedtaget en række delegerede forordninger med nærmere bestemmelser for gennemførelsen af landingsforpligtelsen i form af specifikke planer for udsmid, som finder anvendelse midlertidigt og for en periode på højst tre år. (6)Ved fastsættelsen af fiskerimulighederne for bestande af arter, der er omfattet af landingsforpligtelsen, bør der tages hensyn til, at udsmid af denne bestand i princippet ikke længere er tilladt. Fiskerimulighederne bør derfor fastsættes på grundlag af tallet for samlede fangster i Det Internationale Havundersøgelsesråds (ICES) rådgivning (i stedet for tallet for ønskede fangster). De mængder, der undtagelsesvis fortsat må smides ud i forbindelse med udøvelsen af landingsforpligtelsen, skal trækkes fra førnævnte tal for de samlede fangster. (7)ICES har for visse bestande forelagt videnskabelig rådgivning om nulfangst. Hvis TAC'erne for disse bestande fastsættes på det niveau, der er angivet i den videnskabelige rådgivning, vil forpligtelsen til at lande alle fangster i blandet fiskeri, hvor der forekommer bifangster af de pågældende bestande, være til hinder for fiskeriet, og de vil være såkaldte "choke species". For at finde den rette balance mellem et fortsat fiskeri i betragtning af de potentielt alvorlige socioøkonomiske konsekvenser af en afbrydelse og behovet for at opnå en god biologisk status for de pågældende bestande, bør der under hensyntagen til de vanskeligheder, der er forbundet med at befiske alle bestande i et blandet fiskeri på MSY-niveau på samme tid, fastsættes specifikke bifangst-TAC'er for disse bestande. Disse TAC'er bør fastsættes på et niveau, der reducerer fiskeridødeligheden for disse bestande, og som giver incitament til at forbedre selektiviteten og undgå uønskede fangster. For så vidt muligt at sikre udnyttelsen af fiskerimulighederne i det blandede fiskeri i overensstemmelse med artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør der etableres en pulje til kvoteudveksling for de medlemsstater, der ikke har nogen kvote til at dække deres uundgåelige bifangster. (8)For at reducere fangsterne af bestande, som der er fastsat bifangst-TAC'er for, bør fiskerimulighederne for fiskeri, hvori fisk fra disse bestande fanges, fastsættes på et niveau, som bidrager til, at sårbare bestandes biomasse genoprettes til bæredygtige niveauer. Der bør ligeledes fastsættes tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der er uløseligt knyttet til fiskerimulighederne, for at hindre ulovligt udsmid. (9)[Ifølge den videnskabelige rådgivning er situationen for havbars (Dicentrarchus labrax) i Det Keltiske Hav, Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og den sydlige del af Nordsøen (ICES-afsnit 4b, 4c, 7a og 7d-7h) stadig yderst alvorlig. Bestandens gydebiomasse har været i tilbagegang siden 2005 og ligger nu under Blim. Fiskeridødeligheden er steget i løbet af de pågældende tidsserier og toppede i 2013 inden et skarp fald til under den fiskeridødelighed, der giver det maksimale bæredygtige udbytte (Fmsy). Ifølge vurderingerne har rekrutteringen har været lav siden 2008 med undtagelse af årgangene 2013 og 2014, hvor rekrutteringen blev anslået til at ligge på gennemsnitsniveau. Rådgivningen fra ICES lyder på, at hvis det maksimale bæredygtige udbytte (MSY) respekteres, bør det samlede fiskeri i 2019 ikke overstige 1 789 ton, hvilket er en forøgelse i forhold til rådgivningen for 2018. Derfor kan der gives tilladelse til større fangster af nævnte art for fiskeri med kroge og liner. De foranstaltninger, der tager sigte på at undgå uundgåelige bifangster af havbars med visse andre redskaber bør videreføres, og der bør fastsættes bestemmelser om en begrænset forøgelse af de tilladte fangstmængder. Foranstaltningerne til forvaltning af rekreativt fiskeri efter havbars bør tilpasses under hensyntagen til den betydelige indvirkning, som dette fiskeri har på de pågældende bestande. Inden for grænserne af den videnskabelige rådgivning bør foranstaltningerne vedrørende catch and release-praksis og fangstbegrænsning videreføres, men anvendes i en længere periode. Skal gennemgås efter ICES' rådgivning] (10)[For så vidt angår bestanden af europæisk ål (Anguilla anguilla) har ICES rådgivet, at al menneskeskabt dødelighed, herunder rekreativt fiskeri og erhvervsfiskeri, bør reduceres til nul eller holdes så tæt på nul som muligt. Desuden vedtog Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet (GFCM) henstilling GFCM/42/2018/1 om forvaltningsforanstaltninger for europæisk ål i Middelhavet. Der bør fastsættes lige vilkår i hele Unionen og dermed også for EU-farvande i ICES-området samt brakvande som f.eks. flodmundinger, kystlaguner og overgangsvande, og der bør fastlægges en sammenhængende forbudsperiode på tre måneder for alt fiskeri efter europæisk ål på alle udviklingstrin. Eftersom fiskeriforbudsperioden bør være i overensstemmelse med bevaringsmålene i Rådets forordning (EF) nr. 1100/2007 og med europæisk åls tidsmæssige vandringsmønstre i EU-farvande i ICES-området, bør den fastsættes i perioden mellem den 1. august 2019 og den 29. februar 2020. Skal gennemgås efter ICES' rådgivning] (11)Visse TAC'er for bestande af Elasmobranchii (hajer og rokker) har i flere år været sat til nul med en dertil knyttet forpligtelse til straks at genudsætte utilsigtede fangster af sådanne arter. Grunden til denne særbehandling er, at disse bestandes bevarelsesstatus er meget dårlig, og det antages, at udsmid ikke vil øge fiskeridødeligheden men være til gavn for disse arter, fordi de har en høj overlevelsesrate. Fra den 1. januar 2019 har fangster af disse arter imidlertid skullet landes, medmindre de er omfattet af en af undtagelserne fra landingsforpligtelsen i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013. I henhold til artikel 15, stk. 4, litra a), i nævnte forordning kan sådanne undtagelser anvendes på arter, som der ikke må fiskes efter, og som er identificeret som sådanne i en EU-retsakt, der er vedtaget inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik. Det bør derfor forbydes at fiske efter disse arter i de pågældende områder. (12)I henhold til artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør TAC'erne for bestande, der er omfattet af flerårige planer, fastsættes i overensstemmelse med reglerne i disse planer. (13)Den flerårige plan for Nordsøen blev fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/973 og trådte i kraft i 2018. Den flerårige plan for de vestlige farvande blev fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/472 og trådte i kraft i 2019. Fiskerimulighederne for de bestande, der er anført i planernes artikel 1, bør fastsættes i henhold til målene (Fmsy-intervallerne) og sikkerhedsforanstaltninger i overensstemmelse med betingelserne i planerne. Fmsy-intervallerne er angivet i den relevante rådgivning fra ICES. Fiskerimulighederne for bifangstarter bør fastsættes i overensstemmelse med forsigtighedstilgangen, som anført i de flerårige planer. For at begrænse udsving i fiskerimulighederne fra år til år i overensstemmelse med artikel 4, stk. 5, litra c), i forordning (EU) 2019/472 bør man anvende det øvre Fmsy-interval for den nordlige og den sydlige kulmulebestand. (14)I henhold til artikel 8 i den flerårige plan for de vestlige farvande skal der — hvis den videnskabelige rådgivning tyder på, at gydebiomassen for en bestand, der er omhandlet i planens artikel 1, stk. 1, ligger under Blim — træffes yderligere afhjælpende foranstaltninger for at sikre en hurtig genopretning af bestanden til over de niveauer, der kan give MSY. De afhjælpende foranstaltninger kan navnlig omfatte en midlertidig indstilling af det målrettede fiskeri efter den pågældende bestand og en passende reduktion af fiskerimulighederne for disse bestande og/eller andre bestande i fiskeri, hvor der tages torsk eller hvilling som bifangster. (15)ICES har i sin rådgivning gjort opmærksom på, at torsk og hvilling i Det Keltiske Hav ligger under Blim. Der skal derfor træffes yderligere afhjælpende foranstaltninger for disse bestande. Disse foranstaltninger bør bidrage til de pågældende bestandes genopretning og bør træde i stedet for en yderligere reduktion af fiskerimulighederne i de typer fiskeri, hvor disse bestande fanges. De bør derfor bestå af en midlertidig indstilling af fiskeriet i gydeperioden sammen med tekniske foranstaltninger (ændringer af redskabernes karakteristika) og kontrolforanstaltninger, der er uløseligt forbundet med fiskerimulighederne for de typer fiskeri, hvor nævnte bestande fanges. (16)TAC'erne for almindelig tun i den østlige del af Atlanterhavet og Middelhavet bør fastsættes i overensstemmelse med reglerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1627. (17)ICES har på grundlag af de benchmarks, der blev fastsat for sildebestanden vest for Skotland forelagt rådgivning for den samlede sildebestand i afsnit 6a, 7b og 7c (vest for Skotland og vest for Irland). Rådgivningen omfatter to separate TAC'er (dvs. en for afsnit 6aS, 7b og 7c og en for afsnit 5b, 6b og 6aN). Ifølge ICES skal der udarbejdes en genopretningsplan for denne bestand. Eftersom forvaltningsplanen for den nordlige bestand ifølge den videnskabelige rådgivning ikke kan anvendes på den samlede bestand, og det ikke er muligt at fastsætte særskilte fiskerimuligheder for disse to bestande, bør der fastsættes en TAC, der muliggør begrænsede fangster i et kommercielt drevet videnskabeligt prøveudtagningsprogram. (18)Den 17. december 2018 offentliggjorde ICES rådgivning om fleksibiliteten mellem ICES-afsnit 8c og 9a for hestemakrel (Trachurus spp.). Ifølge ICES bør fleksibiliteten mellem de to områder og bestande ikke overstige forskellen mellem den fangstmængde, der svarer til en fiskeridødelighed på Fp.05 , og den fastsatte TAC. Der må heller ikke overføres TAC til en bestand med en gydebiomasse, der ligger under grænsereferencepunktet (Blim). Ifølge betingelserne i nævnte videnskabelige rådgivning bør den særlige fleksibilitet (særlig betingelse) for hestemakrel mellem ICES-underområde 9 og ICES-afsnit 8c fastsættes til 10 % i 2019. (19)For bestande, som der ikke foreligger tilstrækkelige eller pålidelige data om med henblik på udarbejdelse af størrelsesoverslag, bør forvaltningsforanstaltningerne og TAC-niveauerne følge den forsigtighedstilgang i fiskeriforvaltningen, der er defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 8), i forordning (EU) nr. 1380/2013, samtidig med at der tages hensyn til bestandsspecifikke faktorer, herunder især tilgængelige oplysninger om tendenser for bestande og betragtninger vedrørende blandet fiskeri.

(20)Der blev med Rådets forordning (EF) nr. 847/96 indført supplerende betingelser for forvaltningen af TAC'er fra år til år, herunder i henhold til nævnte forordnings artikel 3 og 4 bestemmelser om fleksibilitet for præventive og analytiske TAC'er. I henhold til nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet, når det fastsætter TAC'erne, beslutte, hvilke bestande der ikke skal være omfattet af nævnte forordnings artikel 3 eller 4, særlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand. I 2014 blev der ved artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 indført endnu en årsbaseret fleksibilitetsmekanisme for alle de bestande, der er omfattet af landingsforpligtelsen. For at undgå en uforholdsmæssig høj grad af fleksibilitet, som ville underminere princippet om fornuftig og ansvarlig udnyttelse af havets biologiske ressourcer, hindre opnåelsen af den fælles fiskeripolitiks målsætninger og forværre bestandenes biologiske tilstand, bør det derfor fastsættes, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 kun anvendes på analytiske TAC'er, hvis den årsbaserede fleksibilitet i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 ikke anvendes. (21)Den fleksibilitet fra år til år, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013, bør ikke anvendes, hvis der er risiko for, at den undergraver opfyldelsen af den fælles fiskeripolitiks mål, navnlig for bestande, hvis biomasse ligger under Blim. (22)Hvis en TAC for en bestand kun tildeles én medlemsstat, bør den berørte medlemsstat i henhold til artikel 2, stk. 1, i traktaten bemyndiges til at fastlægge niveauet for denne TAC. Der bør fastsættes bestemmelser for at sikre, at den berørte medlemsstat ved fastlæggelsen af TAC-niveauet handler i fuld overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks principper og regler. (23)Den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2020 bør fastsættes i overensstemmelse med artikel 5, 6, 7 og 9 i og bilag I til forordning (EU) 2016/1627. (24)For at sikre fuld udnyttelse af fiskerimulighederne bør der gives mulighed for at gennemføre en fleksibel ordning mellem visse af TAC-områderne for så vidt angår den samme biologiske bestand. (25)For visse arter, såsom bestemte hajarter, vil selv et begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor begrænses helt i form af et generelt forbud mod fiskeri efter de pågældende arter. (26)På den 12. konference mellem parterne i konventionen om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr, som blev afholdt i Manila den 23.-28. oktober 2017, blev en række arter tilføjet til konventionens lister over beskyttede arter i konventionens tillæg I og II. Disse arter bør derfor beskyttes i forbindelse med EU-fiskerfartøjers fiskeri i alle farvande, og tredjelandsfiskerfartøjers fiskeri i EU-farvande. (27)De fiskerimuligheder for EU-fiskerfartøjer, der fastsættes ved nærværende forordning, skal udnyttes i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009, særlig nævnte forordnings artikel 33 og 34 om registrering af fangster og fiskeriindsats og om indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at fastsætte de koder, som medlemsstaterne skal benytte til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning. (28)Ifølge rådgivningen fra ICES bør den særlige ordning for forvaltning af tobis og dertil knyttede bifangster i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og 3a og ICES-underområde 4 opretholdes. Eftersom den videnskabelige rådgivning fra ICES først forventes at foreligge i februar 2020, bør TAC'er og kvoter for denne bestand midlertidigt fastsættes til nul, indtil rådgivningen foreligger. (29)Unionen har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i aftalerne eller protokollerne om fiskeriforbindelserne med Norge og Færøerne, holdt samråd om fiskerirettigheder med disse partnere. Efter proceduren i aftalen og protokollen om fiskeriforbindelserne med Grønland har Den Blandede Komité fastsat niveauet for Unionens fiskerimuligheder i grønlandske farvande i 2020. Disse fiskerimuligheder bør derfor indarbejdes i denne forordning. (30)På årsmødet i 2019 vedtog Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) bevarelsesforanstaltninger for de to bestande af rødfisk i Irmingerhavet. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen. [betragtningen og foranstaltningen gennemgås efter årsmødet] (31)På årsmødet i 2019 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT), at Unionen i 2018 og 2019 kan fordele de ikketildelte reserver for almindelig tun for 2019 og 2020, idet der navnlig tages hensyn til det ikkeindustrielle fiskeris behov i de kontraherende parter i ICCAT og de samarbejdende ikkekontraherende parter, enheder eller fiskerienheder ("CPC'er"), der ikke alene er kyststater, men også samtidig er udviklingslande. Nævnte fordeling blev aftalt på det mellemliggende møde i 2. panel under ICCAT (marts 2018 i Madrid), idet Unionens tildeling blev baseret på oplysninger fra medlemsstaterne, navnlig Grækenland, Spanien og Portugal. Unionen har således modtaget specifikke fangstmuligheder på 87 ton for 2019 og 100 ton for 2020, som skal anvendes af Unionens ikkeindustrielle flåder i visse EU-regioner. Denne tildeling af nye fangstmuligheder blev godkendt på ICCAT's årsmøde i 2018, og der bør derfor fastsættes en fordelingsnøgle for disse supplerende fangstmuligheder. [betragtningen og foranstaltningen gennemgås efter årsmødet] (32)ICCAT-henstilling 16-05 om begrænsning af TAC'en for sværdfisk i Middelhavet i 2019 bør gennemføres i EU-lovgivningen. Som det allerede er tilfældet for bestanden af almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, bør fangster i rekreativt fiskeri af alle andre ICCAT-bestande være omfattet af de fangstbegrænsninger, der er vedtaget af ICCAT. EU-fiskerfartøjer med en længde på mindst 20 meter, som fisker efter storøjet tun i ICCAT-konventionsområdet, bør desuden være underlagt de kapacitetsbegrænsninger, som ICCAT har vedtaget i ICCAT-henstilling 15-01. [betragtningen og foranstaltningen gennemgås efter årsmødet] (33)På sit årsmøde i 2019 vedtog parterne i Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR) fangstbegrænsninger for både mål- og bifangstarter for perioden 1. december 2019—30. november 2020. Der bør ved fastsættelsen af fiskerimulighederne for 2020 tages hensyn til udnyttelsen af kvoterne i 2019. [betragtningen og foranstaltningen gennemgås efter årsmødet] (34)Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (IOTC) vedtog på sit årsmøde i 2018 nye fangstbegrænsninger for gulfinnet tun (Thunnus albacares), der ikke berører Unionens fangstbegrænsninger i IOTC. Den begrænsede også muligheden for at bruge anordninger til tiltrækning af fisk (FAD) samt forsyningsfartøjer. Nævnte bestemmelser blev ikke revideret på IOTC's årsmøde i 2020 og bør derfor fortsat gennemføres i EU-lovgivningen. [betragtningen og foranstaltningen gennemgås efter årsmødet] (35)Årsmødet i Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO) finder sted den 14.—18. februar 2020. Indtil årsmødet har fundet sted, bør de gældende foranstaltninger i SPRFMO-konventionsområdet opretholdes foreløbigt. (36)Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtog på sit årsmøde i 2017 en bevaringsforanstaltning for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit for perioden 2018-2020. Den blev ikke revideret på IATTC's årsmøde i 2019 og bør derfor fortsat gennemføres i EU-lovgivningen. [betragtningen og foranstaltningen gennemgås efter årsmødet] (37)På sit årsmøde i 2019 bekræftede Kommissionen for Bevarelse af Sydlig Tun (CCSBT) TAC'en for sydlig tun for perioden 2018-2020, som vedtaget på årsmødet i 2016. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen. [betragtningen og foranstaltningen gennemgås efter årsmødet] (38)Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) vedtog på sit årsmøde i 2019 TAC'er for de vigtigste arter under dens kompetenceområde. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen. [betragtningen og foranstaltningen gennemgås efter årsmødet] (39)Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) vedtog en bevarelses- og forvaltningsforanstaltning på sit årlige møde i 2019. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen. [betragtningen og foranstaltningen gennemgås efter årsmødet]

(40)Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 41. årsmøde i 2019 en række fiskerimuligheder for 2020 for visse bestande i NAFO-konventionsområdets underområde 1-4. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen. (41)Inden for rammerne af aftalen blev der på det 6. møde mellem parterne i fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (SIOFA) i 2019 vedtaget bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for de bestande, der er omfattet af aftalen. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen. (42)Visse internationale foranstaltninger, der skaber eller begrænser fiskerimuligheder for Unionen, vedtages af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er) ved årets udgang og finder anvendelse, før denne forordning træder i kraft. Det er derfor nødvendigt at anvende de bestemmelser, der gennemfører disse foranstaltninger i EU-lovgivningen, med tilbagevirkende kraft. Da fangståret i CCAMLR-konventionsområdet løber fra den 1. december til den 30. november, og visse fiskerimuligheder eller forbud i CCAMLR-konventionsområdet derfor fastsættes for en periode, der begynder den 1. december 2019, bør de relevante bestemmelser i denne forordning gælde fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke princippet om berettiget forventning, da det ikke er tilladt for CCAMLR-medlemmer at fiske i CCAMLR-konventionsområdet uden tilladelse. [betragtningen og foranstaltningen gennemgås efter årsmødet] (43)For så vidt angår fiskerimulighederne for arktiske krabber i området omkring Svalbard indrømmer Paristraktaten af 1920 alle parter i denne traktat lige og ikkediskriminerende adgang til ressourcer, herunder også i fiskeriet. Unionens holdning til denne adgang, når den udnyttes i fiskeriet efter arktiske krabber på kontinentalsoklen omkring Svalbard er anført i to verbalnoter til Norge af 25. oktober 2016 og 24. februar 2017. For at sikre, at udnyttelsen af arktiske krabber i området ved Svalbard sker i overensstemmelse med de regler om ikkeforskelsbehandling, der måtte være fastsat af Norge, hvis højhedsområde og jurisdiktion området inden for nævnte traktats grænser hører under, bør det fastsættes, hvor mange fartøjer, der må få tilladelse til at udøve det pågældende fiskeri. Fordelingen af disse fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne er begrænset til 2020. Der mindes om, at det primære ansvar for at sikre overholdelsen af gældende ret i EU påhviler flagmedlemsstaten. (44)Der bør i overensstemmelse med Unionens erklæring til Den Bolivariske Republik Venezuela om tildeling af fiskerimuligheder i EU-farvande til fiskerfartøjer, der fører Den Bolivariske Republik Venezuelas flag, i den eksklusive økonomiske zone ud for Fransk Guyanas kyst fastsættes fiskerimuligheder for snapperarter for Venezuela i EU-farvande. (45)Eftersom visse bestemmelser skal anvendes kontinuerligt, bør bestemmelserne i denne forordning vedrørende forbud og lukkede perioder — for at undgå retsusikkerhed i perioden mellem udgangen af 2020 og datoen for ikrafttrædelsen af forordningen om fastsættelse af fiskerimuligheder for 2021 — fortsat finde anvendelse i begyndelsen af 2021, indtil ikrafttrædelsen af forordningen om fastsættelse af fiskerimuligheder for 2021. (46)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår bemyndigelse af de enkelte medlemsstater til at benytte sig af systemet for fiskeriindsatstildelinger i overensstemmelse med en kW-dage-ordning. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (47)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser både hvad angår tildelingen af ekstra havdage for endeligt ophør med fiskeri og bedre videnskabelig observatørdækning og hvad angår fastlæggelse af formatet for regneark til indsamling og videresendelse af information vedrørende overførsel af havdage mellem fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. (48)For at undgå afbrydelser i fiskeriet og sikre EU-fiskernes udkomme bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2020 med undtagelse af bestemmelserne vedrørende fiskeriindsatsbegrænsninger, som bør anvendes fra den 1. februar 2020, og visse bestemmelser vedrørende specifikke områder, som bør anvendes fra en bestemt dato. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen. (49)Fiskerimulighederne bør udnyttes i fuld overensstemmelse med EU-retten — VEDTAGET DENNE FORORDNING: AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1

Genstand 1.Ved denne forordning fastsættes der fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande. 2.Fiskerimulighederne i stk. 1 omfatter: a)fangstbegrænsninger for 2020 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2021 b)fiskeriindsatsbegrænsninger for 1. februar 2020—31. januar 2021, medmindre der er fastsat: andre perioder for indsatsbegrænsninger i artikel 27 og 28, samt indsatsbegrænsninger for anordninger til tiltrækning af fisk (FAD) for 2020 c)fiskerimuligheder for perioden 1. december 2019—30. november 2020 for visse bestande i CCAMLR-konventionsområdet d)fiskerimuligheder for visse bestande i de områder af IATTC-konventionsområdet, der er fastlagt i artikel 30, for de perioder i 2019 og 2020, som er fastsat i samme artikel.

Artikel 2

Anvendelsesområde 1.Denne forordning finder anvendelse på følgende fartøjer: a)EU-fiskerfartøjer b)tredjelandsfartøjer i EU-farvande. 2.Denne forordning finder også anvendelse på rekreativt fiskeri, når dette fiskeri udtrykkeligt nævnes i de relevante bestemmelser. Artikel 3

Definitioner Med henblik på denne forordning finder definitionerne i artikel 4 i forordning (EU) nr. 1380/2013 anvendelse. Derudover forstås ved: a)"tredjelandsfartøj": et fiskerfartøj, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland b)"rekreativt fiskeri": ikkekommercielt fiskeri, der udnytter havets biologiske ressourcer, herunder til rekreation, turisme eller sport c)"internationale farvande": farvande, der ikke er omfattet af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion d)"samlet tilladt fangstmængde" (TAC): i)i fiskerier, der er omfattet af den undtagelse fra landingsforpligtelsen, der er omhandlet i artikel 15, stk. 4-7, i forordning (EU) nr. 1380/2013, den mængde fisk, der hvert år kan landes af hver fiskebestand ii)i alle andre fiskerier den mængde fisk, der hvert år kan fanges af hver bestand e)"kvote": en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland f)"analytiske vurderinger": kvantitative evalueringer af bestandsudviklingen på grundlag af data om en bestands biologi og udnyttelse, som ifølge videnskabelige undersøgelser er af den fornødne kvalitet til at kunne forelægge videnskabelig rådgivning om fremtidige fangstmuligheder g)"maskestørrelse": maskestørrelsen i fiskenet som defineret i artikel 6, nr. 27), i Kommissionens forordning (EU) nr. 2019/1241 h)"EU-fiskerflåderegister": det register, der er oprettet af Kommissionen i henhold til artikel 24, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1380/2013 i)"fiskerilogbog": den logbog, der er omhandlet i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009. Artikel 4

Fiskeriområder I denne forordning forstås ved:

a)"ICES-områder" (ICES: Det Internationale Havundersøgelsesråd): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til forordning (EF) nr. 218/2009 b)"Skagerrak": det geografiske område, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst c)"Kattegat": det geografiske område, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen d)"Funktionel enhed 16 i ICES-underområde 7": det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter: –53°30'N 15°00'V –53°30'N 11°00'V –51°30'N 11°00'V –51°30'N 13°00'V –51°00'N 13°00'V –51°00'N 15 00'V e)"Funktionel enhed 25 i ICES-afsnit 8c": det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter: –43°00'N 9°00'V –43°00'N 10°00'V –43°30'N 10°00'V –43°30'N 9°00'V –44°00'N 9°00'V –44°00'N 8°00'V –43°30'N 8°00'V f)"Funktionel enhed 26 i ICES-afsnit 9a": det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter: –43°00'N 8°00'V

–43°00'N 10°00'V –42°00'N 10°00'V –42°00'N 8°00'V g)"Funktionel enhed 27 i ICES-afsnit 9a": det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter: –42°00'N 8°00'V –42°00'N 10°00'V –38°30'N 10°00'V –38°30'N 9°00'V –40°00'N 9°00'V –40°00'N 8°00'V h)"Funktionel enhed 30 i ICES-afsnit 9a": det geografiske område, der er omfattet af Spaniens jurisdiktion i Cadizbugten og i de tilstødende farvande i 9a i)"Funktionel enhed 31 i ICES-afsnit 8c": det geografiske havområde, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter: –43°30'N 6°00'V –44°00'N 6°00'V –44°00'N 2°00'V –43°30'N 2°00'V j)"Cadizbugten": den geografiske del af ICES-afsnit 9a, der ligger øst for 7°23'48"V k)"CCAMLR-konventionsområdet" (CCAMLR: Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis): det geografiske område, der er defineret i artikel 2, litra a), i Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 l)"CECAF-områder" (CECAF: Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009 m)"IATTCkonventionsområdet" (IATTC: Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): det geografiske område, der er defineret i konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica

n)"ICCAT-konventionsområdet" (ICCAT: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): det geografiske område, der er defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet o)"IOTC-kompetenceområdet" (IOTC: Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean): det geografiske område, der er defineret i aftalen om oprettelse af Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean p)"NAFO-områder" (NAFO: Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 217/2009 q)"SEAFO-konventionsområdet" (SEAFO: Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav r)"SIOFA's aftaleområde": det geografiske område, der er defineret i Fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean s)"SPRFMO-konventionsområdet" (SPRFMO: Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af højsøfiskeressourcer i det sydlige Stillehav t)"WCPFC-konventionsområdet" (WCPFC: Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav u)"Beringshavets højsøområde": det geografiske højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet v)"overlapning mellem IATTC- og WCPFC-områderne" det geografiske område, der er afgrænset som følger: –længdegrad 150°V –længdegrad 130°V –breddegrad 4°S –breddegrad 50°S. AFSNIT II

FISKERIMULIGHEDER

FOR EU-FISKERFARTØJER KAPITEL I

Almindelige bestemmelser Artikel 5

TAC'er og tildelinger 1.I bilag I fastsættes TAC'erne for EU-fiskerfartøjer i EU-farvande eller i visse andre farvande og fordelingen af disse TAC'er blandt medlemsstaterne samt funktionelt tilknyttede betingelser, hvis det er relevant. 2.EU-fartøjer må inden for de TAC'er, der er fastsat i bilag I til nærværende forordning, tage fangster i farvande henhørende under Færøernes, Grønlands og Norges fiskerijurisdiktioner og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på de betingelser, der er fastsat i artikel 16 i og bilag III til nærværende forordning og i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/2403 samt i de dertil hørende gennemførelsesbestemmelser. Artikel 6

TAC'er, som skal fastsættes af medlemsstaterne 1.TAC'erne for visse fiskebestande fastsættes af den berørte medlemsstat. Disse bestande er angivet i bilag I.

2.De TAC'er, en medlemsstat fastsætter, skal: a)være i overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik, navnlig princippet om bæredygtig udnyttelse af bestanden, og b)resultere i: i)en udnyttelse af bestanden, der med den størst mulige sandsynlighed er i overensstemmelse med det maksimale bæredygtige udbytte fra 2020 og frem, hvis der foreligger analytiske vurderinger eller ii)en udnyttelse af bestanden, der er i overensstemmelse med forsigtighedstilgangen i fiskeriforvaltningen, hvis der ikke foreligger analytiske vurderinger eller disse er ufuldstændige. 3.Hver af de berørte medlemsstater indgiver senest den 15. marts 2020 følgende oplysninger til Kommissionen: a)de vedtagne TAC'er b)de data, den berørte medlemsstat har indsamlet og vurderet, og som de vedtagne TAC'er er baseret på c)nærmere oplysninger om, hvorledes de vedtagne TAC'er er i overensstemmelse med stk. 2. Artikel 7

Betingelser for landing af fangster og bifangster 1.Fangster, der ikke er omfattet af landingsforpligtelsen i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 må kun beholdes om bord eller landes, hvis: a)fangsterne er taget af fartøjer, der fører en medlemsstats flag, og den pågældende medlemsstat har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller b)fangsterne udgør en del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne EU-kvote ikke er opbrugt. 2.De bestande af ikkemålarter, som er inden for sikre biologiske grænser som omhandlet i artikel 15, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013, er anført i bilag I til nærværende forordning med henblik på den undtagelse fra forpligtelsen til at modregne fangsterne i de relevante kvoter, der er fastsat i samme artikel. [Artikel 8

Kvoteudvekslingsmekanisme for TAC'er for uundgåelige bifangster

i forbindelse med indførelsen af landingsforpligtelsen 1.For at tage hensyn til indførelsen af landingsforpligtelsen og stille kvoter til rådighed for medlemsstater uden en kvote for visse bifangster finder kvoteudvekslingsmekanismen som defineret i denne artikel anvendelse på de TAC'er, der er angivet i bilag IA. 2.6 % af hver kvote fra TAC'erne for torsk i Det Keltiske Hav, torsk i området vest for Skotland, hvilling i Det Irske Hav og rødspætte i ICES-afsnit 7h, 7j og 7k og 3 % af hver kvote fra TAC'en for hvilling i området vest for Skotland, der tildeles hver medlemsstat, stilles til rådighed for en pulje for kvoteudveksling, som åbner den 1. januar 2019. Medlemsstater uden kvote har eksklusiv adgang til kvotepuljen indtil den 31. marts 2019. 3.De mængder, der udtrækkes af puljen, må ikke udveksles eller overføres til det følgende år. Eventuelle uudnyttede mængder tilbageføres efter den 31. marts 2019 til de medlemsstater, der oprindeligt har bidraget til puljen for kvoteudveksling. 4.De kvoter, der tildeles til gengæld, udtages fortrinsvis fra en liste over TAC'er udpeget af hver medlemsstat, der bidrager til puljen som anført i tillægget til bilag IA. 5.Disse kvoter skal have tilsvarende handelsværdi, idet der anvendes en markedskurs eller andre gensidigt acceptable udvekslingskurser. I mangel af alternativer anvendes den tilsvarende økonomiske værdi i overensstemmelse med de gennemsnitlige EU-priser det foregående år som oplyst af Det Europæiske Markedsobservatorium for Fiskevarer og Akvakulturprodukter.

6.I tilfælde, hvor ovennævnte mekanisme ikke giver medlemsstaterne mulighed for at dække deres uundgåelige bifangster i et tilsvarende omfang, bestræber medlemsstaterne sig på at nå til enighed om kvoteudveksling i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 og sikrer, at de kvoter, der udveksles, har tilsvarende handelsværdi. Artiklen skal gennemgås på grundlag af vurderingen af TAC'erne for bifangster] Artikel 9

Fiskeriindsatsbegrænsninger i ICES-afsnit 7e 1.For så vidt angår de perioder, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra b), angives i bilag IIA de teknisk aspekter af de rettigheder og forpligtelser, der vedrører bilag IIA, for så vidt angår forvaltningen af tungebestanden i ICES-afsnit 7e. 2.Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter tildele en medlemsstat, der har anmodet herom i overensstemmelse med punkt 7.4 i bilag IIA, et antal ekstra havdage ud over dem, der er omhandlet i punkt 5 i bilag IIA, hvor en flagmedlemsstat kan give et fartøj tilladelse til at være til stede i ICES-afsnit 7e med regulerede redskaber om bord. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 50, stk. 2. 3.Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter tildele en medlemsstat, der har anmodet herom, op til højst tre dage i perioden 1. februar 2020—31. januar 2021 ud over dem, der er omhandlet i punkt 5 i bilag IIA, hvor et fartøj må være til stede i ICES-afsnit 7e på grundlag af et forbedret program for videnskabelig observatørdækning, jf. punkt 8.1 i bilag IIA. Tildelingen skal ske på grundlag af den beskrivelse, som medlemsstaten forelægger i overensstemmelse punkt 8.3 i bilag IIA, og efter høring af STECF. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 50, stk. 2. [Artikel 10

Foranstaltninger gældende for havbarsfiskeriet 1.Det er forbudt for EU-fiskerfartøjer samt for erhvervsfiskere, der fisker fra kysten, at fiske efter havbars i ICES-afsnit 4b og 4c og i ICES-underområde 7. Det er forbudt for EU-fartøjer at beholde om bord, omlade, flytte eller lande havbars, der er fanget i nævnte område. 2.Uanset stk. 1 kan EU-fiskerfartøjer i januar 2020 og i perioden 1. april—31. december 2020 i ICES-afsnit 4b, 4c, 7d, 7e, 7f og 7h og i farvandene inden for 12 sømil fra basislinjen henhørende under Det Forenede Kongeriges højhedsområde i ICES-afsnit 7a og 7g fiske efter havbars og beholde om bord, omlade, flytte eller lande havbars, der er fanget i nævnte områder med følgende redskaber og inden for følgende begrænsninger: a)ved anvendelse af bundtrawl: for uundgåelige bifangster ikke over pm kg pr. to måneder og pm % af vægten af de samlede fangster af marine organismer om bord fanget af fartøjet på en enkelt dag b)ved anvendelse af vod: for uundgåelige bifangster ikke over pm kg pr. måned og pm % af vægten af de samlede fangster af marine organismer om bord fanget af fartøjet på en enkelt dag c)ved anvendelse af kroge og liner: ikke over pm ton pr. fartøj pr. år d)ved anvendelse af fastgjorte garn: for uundgåelige bifangster ikke over pm ton pr. fartøj pr. år. De i første afsnit fastsatte undtagelser gælder for EU-fiskerfartøjer, der har registreret fangster af havbars i perioden 1. juli 2015—30. september 2016: i litra c) med registrerede fangster ved anvendelse af kroge og liner, og i litra d) med registrerede fangster ved anvendelse af fastgjorte garn. I tilfælde af udskiftning af et EU-fiskerfartøj kan medlemsstaterne lade undtagelsen gælde for et andet fiskerfartøj, forudsat at antallet af EU-fiskerfartøjer, der er omfattet af undtagelsen, og deres samlede fiskerikapacitet ikke øges. 3.Fangstbegrænsningerne i stk. 2 kan ikke overdrages mellem fartøjer eller, hvis der er tale om en månedlig begrænsning, overføres fra den ene måned til den anden. For EU-fiskerfartøjer, der anvender mere end ét redskab i en enkelt kalendermåned, gælder den laveste af de fangstbegrænsninger, uanset redskab, der er fastsat i stk. 2. Medlemsstaterne indberetter alle fangster af havbars pr. redskabstype til Kommissionen senest 15 dage efter udgangen af hver måned. 4.I rekreativt fiskeri, også fra kysten, i ICES-afsnit 4b, 4c, 6a og 7a-7k: a)i perioden 1. januar-31. marts og 1. november-31. december 2020 er det kun tilladt at drive catch and release-fiskeri efter havbars med stang eller håndline. I nævnte periode er det forbudt at beholde om bord, flytte, omlade eller lande havbars, der er fanget i nævnte område b)i perioden 1. april—31. oktober 2020 må der i fiskeriet med stang eller håndline højst beholdes pm havbars om bord pr. fisker pr. dag. Mindstestørrelsen for havbars, der beholdes om bord, er 42 cm. 5.I rekreativt fiskeri i ICES-afsnit 8a og 8b må der i fiskeriet med stang eller håndline højst beholdes pm havbars om bord pr. fisker pr. dag. Mindstestørrelsen for havbars, der beholdes om bord, er 42 cm.

Foranstaltningerne gennemgås efter forelæggelsen af den videnskabelige rådgivning] [Artikel 11

Foranstaltninger gældende for det europæiske ålefiskeri i EU-farvande i ICES-området Ethvert målrettet, utilsigtet og rekreativt fiskeri efter europæisk ål er forbudt i EU-farvande i ICES-området og brakvande som f.eks. flodmundinger, kystlaguner og overgangsvande i en sammenhængende periode på tre måneder, som fastlægges af den enkelte berørte medlemsstat mellem den 1. august 2020 og den 29. februar 2021. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen den fastlagte periode senest den 1. juni 2020. Foranstaltningerne gennemgås efter forelæggelsen af den videnskabelige rådgivning] Artikel 12

Særlige bestemmelser om fordeling af fiskerimulighederne 1.Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, er ikke til hinder for: a)udvekslinger i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 b)nedsættelser og omfordelinger i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009 c)omfordelinger i henhold til artikel 12 og 47 i forordning (EU) 2017/2403 d)yderligere landinger i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 og artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 e)tilbageholdte mængder i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 og artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 f)nedsættelser i henhold til artikel 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009 g)kvoteoverførsler og -udvekslinger i henhold til artikel 17 i nærværende forordning. 2.De bestande, der er underlagt præventive eller analytiske TAC'er, er anført i bilag I til nærværende forordning med henblik på forvaltningen fra år til år af TAC'er og kvoter som omhandlet i forordning (EF) nr. 847/96. 3.Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt en præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, samt artikel 4 i nævnte forordning anvendes på bestande, der er underlagt en analytisk TAC. 4.Artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse, hvis en medlemsstat benytter sig af den fleksibilitet fra år til år, der fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013. Artikel 13

Afhjælpende foranstaltninger vedrørende torsk og hvilling i Det Keltiske Hav 1. Følgende foranstaltninger finder anvendelse på EU-fartøjer, der fisker med bundtrawl og vod i ICES-afsnit 7f-7k og i området vest for 5°V i ICES-afsnit 7e: a) I perioden 1. februar 2020-15. marts 2020 er det forbudt for disse fartøjer at fiske i nævnte område b) EU-fartøjer, der har fået tildelt fiskerimuligheder for torsk i nævnte område, skal enten være omfattet af en observatørdækning på mindst 20 % på havet eller have operationelle CCTV-overvågningssystemer i overensstemmelse med artikel 23, stk. 5, i forordning (EU) 2019/1241.

2. Foranstaltningerne i stk. 1 finder ikke anvendelse på EU-fartøjer, der er omfattet af en af følgende kategorier af fartøjer: a)hvis fangster består af mindst 55 % af hvilling b)hvis fangster består af mindst 55 % havtaske, kulmule eller glashvarre tilsammen c)EU-fartøjer, der anvender en fangstpose med en maskestørrelse på mindst 120 mm sammen med fiskeredskaber, der er konstrueret med en afstand på mindst 1 meter mellem overtællen og ruppen d)EU-fartøjer, der kun medfører ét reguleret, meget selektivt redskab om bord, hvis tekniske specifikationer ifølge en videnskabelig undersøgelse evalueret af STECF resulterer i, at der under 1 % torsk. 3. EU-fartøjer, der fisker med bundtrawl og vod i ICES-afsnit 7f-7k og i området vest for 5°V i ICES-afsnit 7e, og hvis fangster består af mindst 55 % hvilling eller 55 % af havtaske, kulmule eller glashvarre tilsammen, skal anvende en fangstpose med en maskestørrelse på mindst 100 mm. 4. Denne artikel finder ikke anvendelse på EU-fartøjer, hvis fangster består af mindst 30 % jomfruhummer. Artikel 14

Forbudte arter 1.Det er forbudt for EU-fiskerfartøjer at fiske efter, beholde om bord, omlade eller lande følgende arter: a)tærbe (Amblyraja radiata) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a, 3a og 7d og i ICES-underområde 4 b)brun pighaj (Centrophorus squamosus) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES underområde 1 og 14 c)portugisisk fløjlshaj (Centroscymnus coelolepis) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1 og 14 d)chokoladehaj (Dalatias licha) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1 og 14 e)næbhaj (Deania calcea) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1 og 14 f)skade (Dipturus batis)-artskomplekset (Dipturus cf. flossada og Dipturus cf. intermedia) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i ICES-underområde 3, 4, 6, 7, 8, 9 og 10 g)lyshaj (Etmopterus princeps) i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og i underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1 og 14 h)almindelig gråhaj (Galeorhinus galeus), der fanges med langliner i EU-farvande i ICES-afsnit 2a og underområde 4 og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde 1, 5, 6, 7, 8, 12 og 14 i)sildehaj (Lamna nasus) i alle farvande j)sømrokke (Raja clavata) i EU-farvande i ICES-afsnit 3a k)broget rokke (Raja undulata) i EU-farvande i ICES-underområde 6 og 10

l)hvalhaj (Rhincodon typus) i alle farvande m)almindelig guitarfisk (Rhinobatos rhinobatos) i Middelhavet n)almindelig pighaj (Squalus acanthias) i EU-farvande i ICES-underområde 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 og 10, medmindre det foregår inden for rammerne af programmer, der tager sigte på at undgå fangst, som fastsat i bilag IA. 2.Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Individer af disse arter genudsættes straks. Artikel 15

Dataoverførsel Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, anvendes de bestandskoder, der er fastsat i bilag I til nærværende forordning. Kapitel II

Tilladelser til fiskeri i tredjelandes farvande Artikel 16

Fiskeritilladelser 1.Det maksimale antal fiskeritilladelser, der tildeles EU-fiskerfartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, er fastsat i bilag III. 2.Hvis en medlemsstat i medfør af artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale ("swap") i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag III til nærværende forordning, skal overførslen ledsages af en overførsel af de relevante fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III til nærværende forordning, må dog ikke overskrides. Kapitel III

Fiskerimuligheder i regionale

fiskeriforvaltningsorganisationers farvande Afdeling 1

Almindelige bestemmelser Artikel 17

Kvoteoverførsler og -udvekslinger 1.Hvis det i henhold til en regional fiskeriforvaltningsorganisations ("RFFO") regler er tilladt at foretage kvoteoverførsler eller -udvekslinger mellem kontraherende parter i RFFO'en, kan en medlemsstat ("den berørte medlemsstat") drøfte dette med en kontraherende part i RFFO'en og udarbejde udkast til en påtænkt kvoteoverførsel eller -udveksling, hvis det er relevant. 2.Kommissionen kan, efter at have fået meddelelse herom fra den berørte medlemsstat, godkende udkastet til den påtænkte kvoteoverførsel eller -udveksling, som medlemsstaten har drøftet med den relevante kontraherende part i RFFO'en. Herefter giver Kommissionen uden unødig forsinkelse den relevante kontraherende part i RFFO'en meddelelse om godkendelsen af at være bundet af en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling. Kommissionen meddeler RFFO'ens sekretariat den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling i henhold til nævnte organisations regler. 3.Kommissionen underretter medlemsstaterne om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling. 4.De fiskerimuligheder, der er modtaget fra eller overført til den relevante kontraherende part i RFFO'en i forbindelse med kvoteoverførslen eller -udvekslingen, anses for at være kvoter, der er tildelt eller fratrukket den berørte medlemsstats tildeling fra det tidspunkt, hvor kvoteoverførslen eller -udvekslingen får virkning i overensstemmelse med betingelserne i aftalen med den relevante kontraherende part i RFFO'en eller i henhold til reglerne i den relevante RFFO, alt efter hvad der er relevant. En sådan tildeling må i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet i fiskeriet ikke ændre den bestående fordelingsnøgle for fordeling af fiskerimuligheder blandt medlemsstaterne. 5.Denne artikel anvendes indtil den 31. januar 2021 for kvoteoverførsler fra en kontraherende part i en RFFO til Unionen og for den efterfølgende fordeling mellem medlemsstaterne. Afdeling 2

ICCAT-konventionsområdet Artikel 18

Begrænsninger af fiskeri-, opdræts- og opfedningskapaciteten

1.Antallet af EU-stangfartøjer og EU-dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 1. 2.Antallet af EU-fartøjer til kystnært ikkeindustrielt fiskeri med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Middelhavet begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 2. 3.Antallet af EU-fartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Adriaterhavet til opdrætsformål, begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 3. 4.Antallet af fiskerfartøjer og den dertil svarende samlede bruttotonnage med tilladelse til at fiske efter, beholde om bord, omlade, transportere eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 4. 5.Antallet af faststående tunfiskenet, der anvendes i fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 5. 6.Tunopdrætskapaciteten, opfedningskapaciteten og det maksimale input af fanget vild almindelig tun til akvakulturbrugene i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 6. 7.Det maksimale antal EU-fiskerfartøjer, som må fiske efter nordlig hvid tun som målart, jf. artikel 12 i Rådets forordning (EF) nr. 520/2007, begrænses som fastsat i nærværende forordnings bilag IV, punkt 7. 8.Det maksimale antal EU-fiskerfartøjer med en længde på mindst 20 meter, som fisker efter storøjet tun i ICCAT-konventionsområdet, begrænses som fastsat i bilag IV, punkt 8. Artikel 19

Rekreativt fiskeri Medlemsstaterne afsætter eventuelt en særlig andel til rekreativt fiskeri fra deres tildelte kvoter som fastsat i bilag ID. Artikel 20

Hajer 1.Det er forbudt at beholde om bord, omlade eller lande dele af eller hele kroppe af arten storøjet rævehaj (Alopias superciliosus), der er fanget i enhver form for fiskeri. 2.Det er forbudt at drive direkte fiskeri efter rævehajarter af slægten Alopias. 3.Det er forbudt at beholde om bord, omlade eller lande dele af eller hele kroppe af arten hammerhaj af familien Sphyrnidae (undtagen Sphyrna tiburo), der er fanget i ICCAT-konventionsområdet. 4.Det er forbudt at beholde om bord, omlade eller lande dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus), der er fanget i enhver form for fiskeri. 5.Det er forbudt at beholde silkehaj (Carcharhinus falciformis) om bord, der er fanget i enhver form for fiskeri. {Afdeling 3 skal gennemgås efter de relevante RFFO'ers årlige møder} Afdeling 3

CCAMLR-konventionsområdet Artikel 21

Forbud og fangstbegrænsninger 1.Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.

2.For forsøgsfiskeri gælder de TAC'er og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, der er anført i samme bilag. Artikel 22

Forsøgsfiskeri 1.Medlemsstaterne kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter isfiskarter (Dissostichus spp.) i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a uden for områder henhørende under national jurisdiktion i 2019. Hvis en medlemsstat agter at deltage i sådant fiskeri, skal den underrette CCAMLR's sekretariat, jf. artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004, og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2019. 2.Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a, er de samlede TAC'er og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU'er) i hver af disse fastsat i bilag V, del B. Fiskeriet i et givet SSRU ophører, når den rapporterede fangst når op på den fastsatte TAC, og det pågældende SSRU lukkes for fiskeri i resten af fangståret. 3.Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde. Artikel 23

Fiskeri efter antarktisk lyskrebs i fangstperioden 2019/20 1.Hvis en medlemsstat agter at fiske efter antarktisk lyskrebs (Euphausia superba) i CCAMLR-konventionsområdet i fangståret 2019/20, underretter den senest den 1. maj 2019 Kommissionen ved brug af formatet i nærværende forordnings bilag V, del C, om sin hensigt om at fiske efter antarktisk lyskrebs. På grundlag af oplysningerne fra medlemsstaterne forelægger Kommissionen underretningerne for CCAMLR's sekretariat senest den 30. maj 2019. 2.Den underretning, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, skal for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i fiskeriet efter antarktisk lyskrebs, indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004. 3.En medlemsstat, der har til hensigt at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, meddeler kun sin hensigt herom for fartøjer med tilladelse, som enten fører dens flag på det tidspunkt, hvor den fremsender underretningen, eller som fører en anden CCAMLR-medlemsstats flag, og som på tidspunktet for fiskeriet forventes at føre den pågældende medlemsstats flag. 4.Medlemsstaterne kan give andre fartøjer end dem, der er anmeldt til CCAMLR's sekretariat i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3, tilladelse til at deltage i fiskeri efter antarktisk lyskrebs, hvis et fartøj med tilladelse er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller som følge af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og samtidig forelægge: a)alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004 b)en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger. 5.Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der er opført på en af CCAMLR's lister over fartøjer, der udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU), tilladelse til at deltage i fiskeri efter antarktisk lyskrebs. Afdeling 4

IOTC-kompetenceområdet Artikel 24

Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker

i IOTC-kompetenceområdet 1.Det maksimale antal EU-fiskerfartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-kompetenceområdet og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet, er fastsat i bilag VI, punkt 1. 2.Det maksimale antal EU-fiskerfartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) og hvid tun (Thunnus alalunga) i IOTC-kompetenceområdet og den dertil svarende bruttotonnagekapacitet, er fastsat i bilag VI, punkt 2. 3.Medlemsstaterne kan foretage en omfordeling af de fartøjer, der er udpeget til en af de to typer fiskeri, der er omhandlet i stk. 1 og 2, til den anden type fiskeri, forudsat at de over for Kommissionen kan godtgøre, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande. 4.Hvis der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, sørger medlemsstaterne for, at de fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunforvaltningsorganisationers fartøjsregistre. Det er desuden ikke tilladt at overføre fartøjer, der er opført på en RFFO's liste over fartøjer, der udøver IUU-fiskeri. 5.Medlemsstaterne må kun øge deres fiskerikapacitet ud over de i stk. 1 og 2 nævnte lofter inden for de grænser, der er fastsat i de udviklingsplaner, som er forelagt IOTC.

Artikel 25

Drivende FAD'er og forsyningsfartøjer 1.Et notfartøj må højst anvende 350 aktive drivende FAD'er ad gangen. 2.Der må højst være ét forsyningsfartøj til støtte for mindst to notfartøjer, som alle fører den samme medlemsstats flag. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse på medlemsstater, der kun anvender ét forsyningsfartøj. 3.Et enkelt notfartøj må ikke støttes af mere end ét forsyningsfartøj fra samme flagstat på noget tidspunkt. 4.Unionen registrerer hverken nye eller supplerende forsyningsfartøjer i IOTC's liste over godkendte fartøjer. Artikel 26

Hajer 1.Det er forbudt at beholde om bord, omlade eller lande dele af eller hele kroppe af rævehajer af alle arter af familien Alopiidae, der er fanget i enhver form for fiskeri. 2.Det er forbudt at beholde om bord, omlade eller lande dele af eller hele kroppe af hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus), der er fanget i enhver form for fiskeri, undtagen for fartøjer med en længde overalt på under 24 m, der udelukkende fisker inden for den eksklusive økonomiske zone (EEZ) i den medlemsstat, hvis flag de fører, og på den betingelse, at fangsten udelukkende er beregnet til lokalt forbrug. 3.Når de arter, der er omhandlet i stk. 1 og 2, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Individer af disse arter genudsættes straks. Afdeling 5

SPRFMO-konventionsområdet Artikel 27

Pelagisk fiskeri 1.Kun de medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, må fiske efter pelagiske bestande i det pågældende område i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i bilag IJ. 2.De i stk. 1 anførte medlemsstater skal begrænse den samlede bruttotonnage for fartøjer, der fører deres flag, og som fisker efter pelagiske bestande i 2019, til den samlede bruttotonnage på EU-niveau på 36 102 ton i det pågældende område. 3.De fiskerimuligheder, der er fastsat i bilag IJ, må kun udnyttes på betingelse af, at medlemsstaterne senest den femte dag i den følgende måned sender Kommissionen listen over fartøjer, som fisker aktivt eller deltager i omladning i SPRFMO-konventionsområdet, oplysninger fra fartøjsovervågningssystemer, månedlige fangstrapporter, og, hvis det er muligt, oplysninger om havneanløb med henblik på videresendelse af disse oplysninger til SPRFMO-sekretariatet. Artikel 28

Bundfiskeri 1.Medlemsstaterne begrænser deres fangster af bundfisk eller bundfiskeriindsats i 2019 i SPRFMO-konventionsområdet til de dele af konventionsområdet, hvor bundfiskeri har fundet sted i perioden 1. januar 2002-31. december 2006, og til et niveau, der ikke overstiger de årlige gennemsnitlige fangstmængder eller indsatsparametre i nævnte periode. De må kun fiske ud over den dokumenterede indsats eller de dokumenterede fangster, hvis SPRFMO godkender deres fiskeriplan. 2.Medlemsstater, der ikke kan dokumentere fangster af bundfisk eller en bundfiskeriindsats i SPRFMO-konventionsområdet i perioden 1. januar 2002-31. december 2006, må kun fiske, hvis SPRFMO godkender deres plan om at fiske uden dokumenteret indsats eller dokumenterede fangster. Artikel 29

Forsøgsfiskeri 1.Medlemsstaterne kan kun deltage i forsøgsfiskeri med langline efter isfiskarter (Dissostichus spp.) i SPRFMO-konventionsområdet i 2020, hvis SPRFMO har godkendt deres ansøgning om at deltage i sådant fiskeri, herunder en fiskeriplan og tilsagn om at gennemføre en dataindsamlingsplan. 2.Fiskeriet må kun udøves i de forskningsblokke, der er specificeret af SPRFMO. Det er forbudt at fiske på mindre end 750 meters dybde og over 2 000 meters dybde.

3.TAC'en er som fastsat i bilag IJ. Fiskeriet begrænses til en fangstrejse af højst 21 på hinanden følgende dages varighed og til højst 5 000 kroge pr. sæt med højst 20 sæt pr. forskningsblok. Fiskeriet indstilles, enten når TAC'en er nået, eller hvis der er blevet sat og trukket 100 sæt, alt efter hvad der indtræffer først. Afdeling 6

IATTC-konventionsområdet Artikel 30

Fiskeri med notfartøjer 1.Fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares), storøjet tun (Thunnus obesus) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) er forbudt: a)fra den 29. juli kl. 00.00 til den 8. oktober 2019 kl. 24.00 eller fra den 9. november 2019 kl. 00.00 til den 19. januar 2020 kl. 24.00 i det område, der afgrænses af følgende: –de amerikanske stillehavskystlinjer –længdegrad 150°V –breddegrad 40°N –breddegrad 40°S b)fra den 9. oktober 2019 kl. 00.00 til den 8. november 2019 kl. 24.00 i det område, der afgrænses af følgende: –længdegrad 96°V –længdegrad 110°V –breddegrad 4°N –breddegrad 3°S. 2.De berørte medlemsstater skal for hvert af deres fartøjer inden den 1. april 2019 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk. 1 omhandlede lukningsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater indstiller notfiskeriet i det område, der er defineret i stk. 1, i den valgte periode. 3.Notfartøjer, der fisker efter tun i IATTC-konventionsområdet, skal beholde om bord og derefter lande eller omlade hele fangsten af gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. 4.Stk. 3 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde: a)hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager anses for uegnede til konsum, eller b)under det sidste sæt på en fangstrejse, hvor der måske ikke er tilstrækkelig plads tilbage til at opbevare alle de tun, der er fanget i det pågældende sæt. Artikel 31

Drivende FAD'er

1.Et notfartøj må ikke på noget tidspunkt have mere end 450 aktive FAD'er i IATTC-konventionsområdet. En FAD anses for at være aktiv, når den anvendes til havs, begynder at udsende information om, hvor den befinder sig, og spores af fartøjet, dets ejer eller operatøren. En FAD må kun aktiveres om bord på et notfartøj. 2.Et notfartøj må ikke anvende FAD'er i de 15 dage frem til begyndelsen af den valgte forbudsperiode, jf. artikel 30, stk. 1, litra a), og det skal opsamle samme antal FAD'er, som det oprindeligt har sat ud, senest 15 dage før begyndelsen af forbudsperioden. 3.Medlemsstaterne skal hver måned indberette de daglige oplysninger om alle aktive FAD'er til Kommissionen i overensstemmelse med IATTC's krav. Indberetningerne skal sendes tidligst inden for 60 dage og senest inden for 75 dage. Kommissionen videresender straks oplysningerne til IATTC's sekretariat. Artikel 32

Fangstbegrænsninger for storøjet tun i langlinefiskeri I bilag IL fastsættes de samlede årlige fangster af storøjet tun, som hver medlemsstats langlinefartøjer må tage i IATTC-konventionsområdet Artikel 33

Forbud mod fiskeri efter hvidtippet haj 1.Det er forbudt at fiske efter hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i IATTC-konventionsområdet og at beholde om bord, omlade, lagre, udbyde til salg, sælge eller lande dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj, der er fanget i nævnte område. 2.Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Individer af denne art genudsættes straks af fartøjets operatør. 3.Fartøjets operatør sørger for at: a)registrere antallet af genudsætninger med angivelse af status (død eller levende) b)rapportere oplysningerne i litra a) til den medlemsstat, hvor vedkommende er hjemmehørende. Medlemsstaterne sender senest den 31. januar Kommissionen de oplysninger, der er indsamlet i løbet af det foregående år. Artikel 34

Forbud mod fiskeri efter djævlerokker Det er i IATTC-konventionsområdet forbudt for EU-fiskerfartøjer at fiske efter, beholde om bord, omlade, lande, lagre, udbyde til salg eller sælge dele af eller hele kroppe af djævlerokker (familien Mobulidae, herunder arterne Manta og Mobula). Så snart EU-fiskerfartøjer bemærker, at sådanne rokker er blevet fanget, genudsætter de dem straks, hvis det er muligt, levende og uskadte. Afdeling 7

SEAFO-konventionsområdet Artikel 35

Forbud mod fiskeri efter dybvandshajer Direkte fiskeri efter følgende dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt: –spøgelseskattehaj (Apristurus manis) –større glat lanternehaj (Etmopterus bigelowi) –korthalet lanternehaj (Etmopterus brachyurus) –lyshaj (Etmopterus princeps)

–glat lanternehaj (Etmopterus pusillus), –rokker (Rajidae) –fløjlshaj (Scymnodon squamulosus) –dybvandshajer af overordenen Selachimorpha –almindelig pighaj (Squalus acanthias). Afdeling 8

WCPFC-konventionsområdet Artikel 36

Betingelser for fiskeriet efter storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit

og sydlig hvid tun 1.Medlemsstaterne sikrer, at det samlede antal fiskedage, som tildeles notfartøjer, der fisker efter storøjet tun (Thunnus obesus), gulfinnet tun (Thunnus albacares) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) i den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger i højsøområdet mellem 20°N og 20°S, ikke overstiger 403 dage. 2.EU-fiskerfartøjer må ikke fiske efter sydlig hvid tun (Thunnus alalunga) i WCPFC-konventionsområdet syd for 20°S. Artikel 37

Forvaltning af fiskeri med FAD'er 1.I den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger mellem 20°N og 20°S, er det forbudt for notfartøjer at anvende, betjene eller udsætte FAD'er mellem kl. 00.00 den 1. juli 2019 og kl. 24.00 den 30. september 2019. 2.I tillæg til forbuddet i stk. 1 er det forbudt at udsætte FAD'er i WCPFC-konventionsområdets højsøområde, mellem 20°N og 20°S, i yderligere to måneder: enten fra den 1. april 2019 kl. 00.00 til den 31. maj 2019 kl. 24.00 eller fra den 1. november 2019 kl. 00.00 til den 31. december 2019 kl. 24.00. Valget af de to yderligere måneder indberettes til Kommissionen inden den 31. januar 2019. 3.Medlemsstaterne sikrer, at ingen af deres notfartøjer på noget givet tidspunkt har anvendt flere end 350 FAD'er med aktiverede instrumenterede bøjer. Bøjen aktiveres udelukkende om bord på et fartøj. 4.Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-konventionsområdet, der er omhandlet i stk. 1, skal beholde hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den. 5.Stk. 4 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde: a)i det sidste sæt på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har tilstrækkelig plads tilbage til at opbevare alle fiskene b)hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager er uegnede til konsum, eller c)hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget. Artikel 38

Begrænsning af antallet af EU-fiskerfartøjer

med tilladelse til at fiske efter sværdfisk Det maksimale antal EU-fiskerfartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) i områderne syd for 20°S i WCPFC-konventionsområdet, er fastsat i bilag VII.

Artikel 39

Fangstbegrænsninger for sværdfisk i langlinefiskeriet syd for 20°S Medlemsstaterne sikrer, at fangsterne af sværdfisk (Xiphias gladius)