A4-0083/95

Beslutning om gennemfoerelsen af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (november 1993 - december 1994)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forretningsordenens 148,

- der henviser til EU-traktatens artikel J.7, stk. 2,

- der henviser til udenrigsministrenes rapport om den sandsynlige udvikling af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik til Det Europaeiske Raad i Lissabon (26.-27. juni 1992),

- der henviser til Kommissionens almindelige beretning om Den Europaeiske Unions virksomhed i 1994,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender (A4-0083/95),

A. der henviser til maalene for FUSP i artikel J.1, stk. 2, i TEU, som skal danne grundlag for Den Europaeiske Unions eksterne aktion,

B. der henviser til, at der efter de foerste fjorten maaneder med FUSP kan konstateres fremskridt i forhold til det europaeiske politiske samarbejde (EPS), men at disse langt fra lever op til de forventninger, som offentligheden i Unionens medlemsstater har stillet til FUSP, hvilket man f.eks. har kunnet se i forbindelse med det tidligere Jugoslavien og Rwanda,

C. der henviser til, at FUSP er et eksperiment og en gradvis proces, der kan forbedres, saaledes som det fremgaar af EU-traktaten, og at regeringskonferencen i 1996 maa traeffe de noedvendige afgoerelser for at goere dette samarbejde mere effektivt og demokratisk og transparent i sin opbygning,

D. der henviser til, at FUSP boer have som maal ikke alene forsvaret af Den Europaeiske Unions interesser og bevarelsen af sikkerheden, men ogsaa forsvaret af de vaerdier, der udgoer selve grundlaget for den europaeiske integration, som demokratiet, menneskerettighederne, mindretallenes rettigheder og dialogen som middel til bilaeggelse af tvister,

E. der henviser til, at Raadet ikke i tilstraekkelig grad har udnyttet mulighederne i traktaten for at ivaerksaette en dristigere faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og at det i lighed med EPS har prioriteret diplomatiske erklaeringer i stedet for i hoejere grad at benytte sig af de nye instrumenter som f.eks. faelles holdninger og faelles aktioner,

F. der henviser til, at sikkerheds- og forsvarsaspekterne ikke i tilstraekkelig grad er blevet fremmet i denne foerste periode med FUSP, og at der i 1995 og 1996 skal traeffes noedvendige afgoerelser paa dette omraade under hensyntagen til de eksisterende og potentielle konflikter ved Unionens ydre graenser samt nydefineringen af De Forenede Staters stilling over for sikkerheden i Europa,

G. der henviser til, at EU-traktatens bestemmelser vedroerende hoering af Europa-Parlamentet endnu ikke er blevet anvendt af Raadet, hvilket goer det endnu mere presserende at faa indgaaet en interinstitutionel aftale om FUSP,

H. der henviser til, at anvendelsen af FUSP har vist, at der mangler et faelles analyse- og evalueringsorgan, som paa en samlet og sammenhaengende maade skulle vurdere de politiske, oekonomiske og militaere data,

1. henstiller til Raadet at underrette Europa-Parlamentet bedre og hurtigere om udviklingerne inden for FUSP samt at hoere det om de principielle aspekter og grundlaeggende valg inden for denne politik, saaledes som Raadet er forpligtet til i henhold til TEU-traktatens artikel J.7;

2. opfordrer indtraengende Europa-Kommissionen til i hoejere grad at goere brug af sin ret til at fremsaette forslag for Raadet, jf. TEU-traktatens artikel J.8, stk. 3;

3. er af den opfattelse, at Raadet i overensstemmelse med det parlamentariske demokratis love - som hoerer til EU's grundlaeggende vaerdier - netop paa udenrigs- og sikkerhedspolitikkens omraade skal tage den politiske vilje i Parlamentet som valgt folkerepraesentation alvorligt, og at en trovaerdig videreudvikling af en faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik i vid udstraekning afhaenger af denne demokratiske garanti;

4. oensker derfor, at der hurtigt indgaas en interinstitutionel aftale om anvendelsen af EU-traktatens artikel J.7 samt om finansieringen af FUSP, saaledes at denne gennemfoeres mere demokratisk og mere gennemskueligt under hensyntagen til de enkelte institutioners befoejelser;

5. erklaerer sig i saa fald rede til ved hjaelp af effektive og hurtige procedurer at goere alt, hvad der staar i dets magt, for at udforme Europa-Parlamentets deltagelse i udenrigs- og sikkerhedspolitikken paa en effektiv og fleksibel maade;

6. beklager, at der til grund for den droeftelse, som Parlamentet i henhold til artikel J.7 i TEU hvert aar skal afholde om de fremskridt, der er gjort med ivaerksaettelsen af FUSP, ikke laegges en skriftlig rapport fra Raadet om emnet, der kunne udgoere en del af den skriftlige aarsberetning om Unionens fremskridt, som Det Europaeiske Raad i henhold til artikel D i TEU skal forelaegge Europa-Parlamentet;

7. understreger, at Kommissionen i sin aarsberetning om Den Europaeiske Unions virksomhed for 1994 har viet et helt afsnit til FUSP; er imidlertid af den opfattelse, at det ikke fremgaar tilstraekkeligt klart af denne beretning, hvilken rolle Kommissionen spiller i udformningen og ivaerksaettelsen af FUSP, navnlig for saa vidt angaar gennemfoerelsen af de faelles afgoerelser;

8. er af den opfattelse, at det burde vaere reglen, at en observatoerdelegation fra Europa-Parlamentet deltager i internationale konferencer (inden for rammerne af EU-delegationen);

9. mener, at manglerne ved gennemfoerelsen af FUSP for en stor del skyldes, at denne politik er af mellemstatslig karakter, og at man forsoeger at opnaa enstemmighed, inden man handler; mener endvidere, at denne nye politik lider under, at de enkelte medlemsstaters egne interesser endnu i for hoej grad har forrang, og at der ikke eller ikke i tilstraekkelig grad er en faelles opfattelse af Den Europaeiske Unions egne sikkerhedsmaessige interesser, selv om der begynder at ske fremskridt paa dette omraade;

10. anser det for noedvendigt, at Den Europaeiske Union opretter et analyse- og evalueringscenter som anfoert i den foerste rapport fra gruppen af hoejtstaaende sagkyndige; dette centers hovedopgave skal vaere permanent at vurdere de risici og trusler, der kan indvirke paa Unionens interesser og vaerdier, og at udarbejde strategier til imoedegaaelse heraf med henblik paa droeftelse i Det Europaeiske Raad og Unionens Raad; disse strategier skal vaere tilpasset den brede vifte af midler, som Unionen og dens medlemsstater rent faktisk raader over;

11. henstiller til Raadet i fremtiden at foere en udenrigspolitik, som tager sigte paa, at man i solidaritet soeger at etablere en stabil international retsorden;

12. paalaegger Raadet gradvis at udvikle begrebet «Den Europaeiske Unions sikkerhedsinteresser» paa baggrund af de enkelte medlemsstaters politiske og historiske erfaring, saaledes at Unionen kan fastlaegge en udenrigspolitik, som er baseret paa forebyggelse, sikkerhed, stabilitet, nedrustning og samarbejde med Central- og OEsteuropa og Middelhavsomraadet;

13. bekraefter, at FUSP ligeledes skal bidrage til at sikre og fremme Den Europaeiske Unions grundlaeggende vaerdier (demokratiet, retsstaten, respekten for menneskerettighederne og mindretallenes rettigheder) og fremhjaelpe den fredelige bilaeggelse af tvister, eventuelt gennem ivaerksaettelse af aktioner inden for det forebyggende diplomati;

14. bekraefter, at princippet om stoerre solidaritet mellem medlemsstaterne boer bekraeftes i forbindelse med revisionen af EU-traktaten paa baggrund af uvisheden omkring sikkerheden og stabiliteten paa det europaeiske kontinent; kraever, at der udvikles en politik vedroerende gensidig bistand i tilfaelde af kraenkelser af medlemsstaternes graenser;

15. mener, at Europa-Parlamentet skal spille en rolle i forbindelse med udarbejdelsen af og kontrollen med en faelles forsvarspolitik;

16. er af den opfattelse, at Den Europaeiske Union alt for hyppigt reagerer paa begivenhederne i stedet for at traeffe forskellige forebyggende foranstaltninger som f.eks. forebyggende diplomati og konfliktloesning; Europa-Parlamentet understreger derfor betydningen af, at regeringskonferencen behandler behovet for at tildele Den Europaeiske Union passende midler og mekanismer, saaledes at den bedre kan forebygge og loese konflikter med fredelige midler;

17. opfordrer Raadet til i saa stor udstraekning som muligt at goere brug af faelles holdninger og faelles aktioner inden for rammerne af De Forenede Nationer og OSCE med henblik paa at styrke disse internationale organisationers rolle, herunder deres fredsbevarende indsats;

18. opfordrer Raadet til paa det udenrigspolitiske omraade i mindre grad at benytte sig af erklaeringer og i hoejere grad udarbejde faelles holdninger, navnlig forud for internationale konferencer som OSCE eller konferencer i FN-regi, og til mere uforbeholdent at anvende faelles aktioner;

19. betragter bestemmelserne om demokrati og respekt for menneskerettighederne i aftaler med tredjelande som grundlaeggende principper i FUSP og anser overholdelse heraf for at vaere af afgoerende betydning; anmoder Raadet og Kommissionen om naermere at undersoege, hvilke skridt der skal tages over for lande, som ikke efterlever disse principper;

20. kraever, at regeringskonferencen behandler enstemmighedsreglen, der gaelder for de fleste afgoerelser i forbindelse med FUSP, og saaledes fastlaegger, hvilke afgoerelser der skal traeffes med flertal (kvalificeret eller mere) eller med enstemmighed;

21. understreger, at de geografiske omraader, der paa Det Europaeiske Raads samling i Lissabon blev fastlagt som omraader, hvor FUSP foerst og fremmest skulle finde anvendelse, ikke boer vaere udtoemmende, saaledes at andre vitale omraader som Asien og Stillehavet, der vil komme til at spille en stoerre rolle i naeste aarhundrede, forsoemmes; glaeder sig i denne forbindelse over Kommissionens meddelelse «Paa vej imod en ny strategi over for Asien» (KOM(94)0314);

22. kraever, at Den Europaeiske Union omfatter Latinamerika med saerlig interesse paa grund af de snaevre kulturelle baand, der findes mellem Latinamerika og Europa; bifalder derfor Kommissionens meddelelse om styrkelse af Den Europaeiske Unions politik over for Mercosur (KOM(94)0428); er imidlertid af den opfattelse, at Europa boer spille en mere aktiv rolle i den oekonomiske udvikling i dette omraade og stoette dets demokratisering, saaledes at der kan oprettes et «euro- latinamerikansk partnerskab»;

23. anser det for absolut noedvendigt, saaledes som Kommissionen har anfoert i sin meddelelse «Styrkelse af Den Europaeiske Unions Middelhavspolitik: etablering af et euro-middelhavspartnerskab» (KOM(94)0427), at der etableres en euro-middelhavszone for politisk og sikkerhedsmaessig stabilitet paa baggrund af aggressive fundamentalistiske bevaegelsers tiltagende styrke i visse stater, der graenser op til den sydlige del af Middelhavet; stoetter afholdelsen af en euro-middelhavskonference i 1995, hvis forberedelse skal vaere en faelles aktion fra Den Europaeiske Unions side;

24. mener ogsaa, at Mellemoesten/Kaukasus er en vital zone for verdensfreden; er af den opfattelse, at Den Europaeiske Union boer gaa mere aktivt ind for at fremme den politiske dialog, det oekonomiske samarbejde og demokratiet i denne zone med henblik paa at bidrage til en stabilisering ogsaa i betragtning af mulighederne for et aftagende engagement fra USA's side;

25. noterer sig meddelelsen fra Kommissionen (SEK(94)1747) om hovedlinjerne i Den Europaeiske Unions politik over for de baltiske stater, som tager sigte paa at fremme stabiliteten og samarbejdet i denne region, og erindrer om, at de baltiske stater har indledt en associeringsproces med Den Europaeiske Union, som skal foere til senere medlemskab;

26. anser erfaringerne med den nuvaerende stabilitetspagt i Europa for positive, denne faelles aktion fra Den Europaeiske Unions side, der bidrager til gennemfoerelsen af Den Europaeiske Unions strategi over for landene i Central- og OEsteuropa og de baltiske stater;

27. understreger, at Den Europaeiske Unions aktion inden for udenrigspolitikken ville vaere mere effektiv, hvis denne i eget regi raadede over den noedvendige materielle infrastruktur og de noedvendige menneskelige ressourcer;

28. anser det for noedvendigt, at Den Europaeiske Union raader over sit eget diplomatiske apparat; er af den opfattelse, at Kommissionens delegationer i tredjelande boer have rang af ambassader for Den Europaeiske Union og i denne egenskab boer spille en saerlig rolle i forhold til medlemsstaternes ambassader; beklager, at medlemsstaterne f.eks. ikke var i stand til at oprette faelles ambassader i de uafhaengige stater i det tidligere Sovjetunionen, som det var hensigten paa davaerende tidspunkt;

29. anser det for noedvendigt, at Den Europaeiske Union raader over sine egne midler til indsamling af oplysninger, herunder satellitter til teledetektion og radar, som supplerer de klassiske midler, saaledes at det ovennaevnte analyse- og evalueringscenter kan forsynes med de mest aktuelle oplysninger; understreger i denne forbindelse betydningen af de igangvaerende internationale satellitprogrammer;

30. mener endelig, at FUSP skal vaere et instrument for fred, sikkerhed, afspaending og stabilitet mellem Nord og Syd, som skal fremme en ny international orden, og at denne politik skal tillaegges central betydning i EU paa linje med dets demokratiske og humanistiske traditioner;

31. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet for Den Europaeiske Union og, til orientering, til Europa-Kommissionen og de nationale parlamenter samt til De Forenede Nationers generalsekretaer og sekretaeren for OSCE.