•C*™ ir 
if * KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 13.09.1995 
KOM(95) 285 endelig udg. 
KOMMISSIONENS RAPPORT TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET OM DE 
PUNKTAFGIFTSSATSER, DER ER FASTSAT I RÅDETS DIREKTIV 92/79/EØF AF 
19. OKTOBER 1992 OM INDBYRDES TILNÆRMELSE AF CIGARET AFGIFTERNE, 
RÅDETS DNUEKTTV 92/80/EØF AF 19. OKTOBER 1992 OM INDBYRDES TILNÆRMELSE 
AF AFGIFTERNE PÅ ANDRE FORMER FOR FORARBEJDET TOBAK END CIGARETTER, 
RÅDETS DIREKTIV 92/84/EØF AF 19. OKTOBER 1992 OM INDBYRDES TILNÆRMELSE 
AF PUNKTAFGIFTSSATSERNE FOR ALKOHOL OG ALKOHOLHOLDIGE DRIKKEVARER 
SAMT RÅDETS DIREKTIV 92/82/EØF AF 19. OKTOBER 1992 OM INDBYRDES 
TILNÆRMELSE AF PUNKTAFGD7TSSATSERNE FOR MINERALOLIER 
(Forelagt i overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 92/79, 
artikel 4 i direktiv 92/80, artikel 8 i direktiv 92/84 og 
artikel 10 i direktiv 92/82) 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
KAPITEL TITEL 
Resumé 
1. Fællesskabets punktafgiftssystem 
a) Baggrund 
b) Udviklingen i det nuværende system 
2. Undersøgelsens omfang 
a) Lovfæstede krav 
b) Det indre markeds funktion 
c) Punktafgiftssatsernes realværdi 
d) Videre aspekter af traktaten 
e) Behov for yderligere foranstaltninger 
3. Cigaretter 
a) Kravene om gennemgang af punktafgifterne 
b) Afgiftsstrukturen 
c) Punktafgiftssatsernes realværdi 
d) Det indre markeds funktion 
e) Traktatens bredere målsætning 
f) Konklusioner 
4. Anden forarbejdet tobak 
a) Kravene om gennemgang af punktafgifterne 
b) Punktafgiftssatsernes realværdi 
c) Det indre markeds funktion 
d) Traktatens bredere målsætning 
e) Konklusioner 
5. Alkohol og alkoholholdige drikkevarer 
a) Kravene om gennemgang af punktafgifterne 
b) Punktafgiftssatsernes realværdi 
c) Konkurrencen mellem forskellige former 
for alkoholholdige drikkevarer 
d) Andre aspekter af det indre markeds funktion 
e) Traktatens bredere målsætning 
f) Konklusioner 
6. Mineralolier 
a) Kravene om gennemgang af punktafgifterne 
b) Afgiftssatsernes realværdi 
c) Det indre markeds funktion 
d) Traktatens bredere målsætning 
e) Konklusioner 
Bilag: A - Oversigt over punktafgiftsprovenuer 
B - Minimumssatser 
C - Udviklingen i punktafgiftssatserne siden 1990 
D - Ændringer i punktafgiftssatserne siden 1. januar 1993 
E - Udviklingen i vekselkursen mellem 
ECU og nationale valutaer 
F - Nationale forbrugerprisindekser 
G - Punktafgiftssatser for cigaretter 
RESUME 
Kapitel 1 beskriver udviklingen i det nuværende punktafgiftssvstem i Fællesskabet. Dette 
system blev indført den 1. januar 1993 og omfatter tobaksvarer, alkohol og alkoholholdige 
drikkevarer samt mineralolier. Det består af fælles strukturer for medlemsstaternes beskatning, 
med et system med minimumssatser og harmoniserede procedurer for oplægning og omsætning 
af punktafgiftspligtige varer. 
Kravet om gennemgang af satserne, som er fastsat i en række direktiver om fastsættelse af 
minimumspunktafgiftssatser, er beskrevet i kapitel 2. Gennemgangen skal bestå i en 
undersøgelse af punktafgiftssatserne under hensyntagen til det indre markeds funktion, 
punktafgiftssatsernes realværdi og traktatens bredere målsætning. Det bemærkes i dette kapitel, 
at der er stor forskel på de relevante spørgsmål, og at der er behov for at udarbejde en 
langsigtet punktafgiftspolitik. Den generelle konklusion er, at der ikke bør træffes yderligere 
foranstaltninger, før der er foretaget en nærmere analyse af de relevante spørgsmål. 
Kapitel 3 omhandler cigaretter. Det skal her bemærkes, at strukturen i cigaret-
punktafgiftssatsen skal undersøges, selv om den almindelige opfattelse er, at der ikke på 
nuværende tidspunkt skal anbefales nogen tilpasning. 
Kapitel 4 omhandler andre tobaksvarer. Det skal her bemærkes, at der bør ske en yderligere 
overvejelse af forholdet mellem tobaksprodukter, ikke mindst fordi en række sundhedsmæssige 
argumenter taler til fordel for en øget beskatning af tobak til rulning af cigaretter. 
Kapitel S omhandler alkohol og alkoholholdige drikkevarer. Det skal her bemærkes, at vin er 
omfattet af en nulsats. En tilpasning af den positive sats uden en tilsvarende foranstaltning for 
vin kunne resultere i konkurrencefordrejninger. På den anden side vil det være ubelejligt at 
indføre en positiv sats for vin som følge af den igangværende reform af den fælles 
landbrugspolitik i denne sektor. Spørgsmålet om tilpasning af minimumssatserne for 
alkoholprodukter udskydes derfor til efter en yderligere analyse og høring. 
Kapitel 6 omhandler mineralolier. Her skal det igen bemærkes, at der opstår en lang række 
potentielt modstridende spørgsmål, navnlig i forbindelse med brændsel til opvarmning, hvor 
den manglende afgift på visse konkurrerende produkter giver anledning til samme 
konkurrencemæssige problemer som for vin i alkoholsektoren. Også her udskydes eventuelle 
foranstaltninger til efter en yderligere drøftelse og vurdering. 
GENNEMGANG AF PUNKTAFGIFTSSATSERNE 
1. FÆLLESSKABETS PUNKTAFGIFTSSYSTEM 
a) Baggrund 
1.1 Punktafgifter er forbrugsskatter, som har været kendt i mange år, og som normalt 
pålægges forbrugsvarer såsom tobak og alkoholprodukter samt mineralolier. De 
pålægges sædvanligvis som et specifikt afgiftsbeløb for en given produktmængde (dette 
er dog ikke altid tilfældet: f.eks. består punktafgiften på cigaretter nu af et specifikt 
element og et proportionalt element - dvs. en procentdel af værdien). Der består 
afgiftspligt, når varerne fremstilles, eller når de indføres i Fællesskabet. Normalt 
udsættes betalingen af afgiften imidlertid, indtil varerne frigives til forbrug. I 
overensstemmelse med dette princip er punktafgiften altid tilfaldet 
forbrugsmedlemsstaten. 
1.2 Punktafgifter er en vigtig indtægtskilde for medlemsstaterne, idet de udgør mellem 
2,3% og 6% af bruttonationalproduktet (og mellem 5% og 16% af de samlede 
skatteindtægter), jf. bilag A. Der har traditionelt været store forskelle i 
medlemsstaternes afgiftssatser, hvilket afspejler de forskellige politiske hensyn i de 
enkelte lande. 
1.3 Inden det indre marked blev etableret, kunne punktafgiftspligtige varer opbevares på et 
afgiftsoplag og transporteres mellem oplag i forskellige medlemsstater under 
suspension af afgiften, idet sådanne transporter blev kontrolleret ved grænserne. Et 
sådant system lettede princippet med afgiftsbetaling i forbrugsmedlemsstaten. Med det 
indre marked er det klart, at der ikke længere er mulighed for grænsekontrol, og der er 
behov for nye metoder til at kontrollere transporterne. 
b) Udviklingen i det nuværende system 
1.4 I sin hvidbog fra 198S om gennemførelsen af det indre marked1 konkluderede 
Kommissionen, at fuldstændig harmoniserede punktafgiftssatser for de vigtigste 
kategorier af afgiftspligtige varer, dvs. tobaksvarer, alkoholprodukter og mineralolier 
var ønskelige for gennemførelsen af det indre marked. Derfor blev der i 
Kommissionens oprindelige tekster fra 1987 foreslået et sådant system2. 
1.5 Under den efterfølgende drøftelse af disse forslag anerkendte Rådet og Kommissionen, 
at en fuldstændig harmonisering af satserne ikke var nødvendig for oprettelsen af det 
indre marked. Der var imidlertid brug for et system, som på den ene side gav 
medlemsstaterne fleksibilitet med hensyn til fastsættelsen af punktafgiftssatserne, men 
som på den anden side tilskyndede til konvergens i satserne. I 1989 fremsatte 
Kommissionen derfor en række ændrede forslag med det formål at give 
KOM(85) 310 endelig udg. 
- KOM(87)325 af 4.8.1987, ændret ved KOM(87) 325 endelig udg./2 (EFT nr. C 251 af 
19.9.1987,8.3) 
- KOM(87) 326 af 4.8.1987, ændret ved KOM(87) 326 endelig udg./2 (EFT nr. C 251 af 
19.9.1987, s. 4) 
- KOM(87)327 af 4.8.1987, ændret ved KOM(87) 327 endelig udg./2 (EFT nr. C 262 af 
1.10.1987,8. 8) 
- KOM(87) 328 endelig udg. af 4.8.1987, ændret ved KOM(87) 328 endelig udg./2, ændret 
ved KOM(87) 328 endelig udg./3 (EFT nr. C 250 af 18.9.1987, s. 4). 
medlemsstaterne større fleksibilitet, navnlig ved at erstatte de faste satser med et 
system med minimumssatser, satsintervaller og målsatser3. 
1.6 Forhandlingerne vedrørende disse ændrede forslag førte til et system med fælles 
minimumssatser, som medlemsstaterne - med forbehold af visse vedtagne undtagelser -
skal overholde. Desuden gav medlemsstaterne politisk tilsagn om at anse de af 
Kommissionen foreslåede ændringer for referencesatser, som de ville bestræbe sig på 
at tilpasse deres nationale satser hen imod. Bilag B indeholder detaljerede oplysninger 
vedrørende minimumssatserne. 
1.7 I forbindelse med vedtagelsen af et system med minimumssatser var Rådet helt klart af 
den opfattelse, at markedskræfterne burde være den drivende kraft bag den indbyrdes 
tilnærmelse af satserne. Det blev endvidere anset for ønskeligt, at den enkelte 
medlemsstat - når den fastsætter satser for produktgrupper, som eventuelt konkurrerer 
med hinanden - frit skulle kunne tage hensyn til disse produkters relative stilling i den 
medlemsstat. 
1.8 Den 1. januar 1993 blev der derfor som et led i gennemførelsen af det indre marked 
indført et punktafgiftssystem på fællesskabsplan. Foruden minimumssatserne består 
systemet af harmoniserede strukturer for opkrævning af afgiften og fælles regler for 
oplægning og omsætning af punktafgiftspligtige varer. Alle disse regler er anført i en 
række direktiver vedtaget i løbet af 1992 . 
1.9 Reglerne om oplægning og omsætning sikrer, at de punktafgiftspligtige varer fortsat 
kan transporteres mellem medlemsstaterne under suspension af afgiften. Handlende, 
der ønsker at transportere varer under dette system, skal registreres i den medlemsstat, 
hvor de er etableret, og transporten skal ledsages af et administrativt dokument. I 
overensstemmelse med principperne for det indre marked fik privatpersoner også 
større frihed til at købe afgiftsfrie varer i en medlemsstat efter deres eget valg, da 
- KOM(89) 525-01 endelig udg. af 19.12.1989 (EFT nr. C 12 af 18.1.1990, s. 4) 
- KOM(89) 525-02 endelig udg. af 19.12.1989 (EFT nr. C 12 af 18.1.1990, s. 8) 
- KOM(89) 526 endelig udg. af 19.12.1989 (EFT nr. C 16 af 23.1.1990, s. 10) 
- KOM(89) 527 endelig udg. af 7.12.1989 (EFT nr. C 12 af 18.1.1990, s. 12) 
- Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for 
punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (EFT 
nr. L76 af 23.3.1992, s. 1), som ændret ved Rådets direktiv 91/108/EØF af 14. december 
1992 (EFTnr. L 390 af 31.12.1992, s. 124) 
- Rådets direktiv 92/78/EØF af 19. oktober 1992 om ændring af direktiv 72/464/EØF og 
79/32/EØF om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift (EFT 
nr. L 316 af 31.10.1992, s. 5) 
- Rådets direktiv 92/79/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af 
cigaretafgifterne (EFT nr. L 316 af 31.10.1992, s. 8) 
- Rådets direktiv 92/80/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af afgifterne på 
andre former for forarbejdet tobak end cigaretter (EFT nr. L 316 af 31.10.1992, s. 10) 
- Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen 
for mineralolier (EFT nr. L 316 af 31.10.1992, s. 12) 
- Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af 
punktafgiftssatserne for mineralolier (EFT nr. L 316 af 31.10.1992, s. 19) 
- Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen 
for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (EFT nr. L 316 af 31.10.1992, s. 21) 
- Rådets direktiv 92/84/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af 
punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (EFT nr. L316 af 
31.10.1992, s. 29). 
afgiftsfritagelsen for rejsende blev afskaffet. De forskellige indledende problemer med 
dette nye system er behandlet i to "forenklings"-direktiver vedtaget af Rådet5. 
Rådets direktiv 92/108/EØF af 14. december 1992 om ændring af direktiv 92/12/EØF (EFT nr. 
L 390 af 31.12.1992, s. 124) 
Rådets direktiv 94/74/EØF (EFT nr. L 365 af 31.12.1994, s. 46) 
2. UNDERSØGELSENS OMFANG 
a) Lovfæstede krav 
2.1 I de forskellige direktiver om indbyrdes tilnærmelse af afgiftssatserne fastsættes det, at 
Rådet hvert andet år skal gennemgå de punktafgiftssatser, der er fastsat i direktiverne, 
og efter høring af Europa-Parlamentet med enstemmighed træffe de fornødne 
foranstaltninger. I rapporten skal indgå hensynet til, at det indre marked fungerer 
tilfredsstillende, punktafgifternes realværdi og traktatens bredere målsætning. Desuden 
fastsættes det i direktivet om alkoholsatserne, at der skal tages hensyn til konkurrencen 
mellem de forskellige former for alkoholholdige drikkevarer. 
2.2 Selv om de forskellige spørgsmål, der skal overvejes i forbindelse med undersøgelsen, 
ser ud til at være forskellige, er der ikke desto mindre en høj grad af vekselvirkning 
mellem dem. Dette fremgår tydeligt under analysen af disse spørgsmål, hvor de samme 
betragtninger dukker op flere gange. De forskellige områder overvejes generelt i de 
efterfølgende afsnit, og mere specifikt i de dele af rapporten, der omhandler de 
forskellige produktgrupper. 
b) Det indre markeds funktion 
2.3 Dette emne kan undersøges på to forskellige niveauer. For det første er der 
spørgsmålet om, hvorvidt afskaffelsen af grænsekontrollen og indførelsen af 
minimumssatser overhovedet har haft nogen indvirkning på handelen mellem 
medlemsstater for et givet produkts vedkommende. Dette kan i store træk vurderes på 
grundlag af anvendelsen af reglerne om oplægning og omsætning af 
punktafgiftspligtige varer sammen med virkningen af de faktiske afgiftssatser i 
medlemsstaterne. Det andet spørgsmål er den virkning, som disse faktorer har haft 
med hensyn til eventuelle forskydninger i indkøbsmønstrene fra det ene produkt til et 
andet konkurrerende produkt inden for den samme brede produktgruppe, både inden 
for og mellem medlemsstaterne. I dette tilfælde kan traktatens bredere målsætning også 
have en stor indvirkning på relationerne mellem produkterne. 
b.l) Det individuelle produkt 
2.4 For så vidt angår det individuelle produkt, kan der være tale om tre typer 
transaktioner. Det drejer sig om kommerciel omsætning af varer under suspen­
sionsordninger, kommercielle transaktioner med afgiftsberigtigede varer og indkøb 
foretaget af privatpersoner. 
Kommerciel omsætning af varer under suspensionsordninger 
2.5 Direktiv 92/12/EØF indførte et omsætningssystem for transaktioner inden for 
Fællesskabet omfattende punktafgiftspligtige varer. Dette system gav mulighed for en 
fortsættelse af et destinationsbaseret afgiftssystem, som er foreneligt med afskaffelsen 
af grænsekontrollen. For så vidt angår lovlig handel, ser det stort set ud til, at dette 
system fungerer forholdsvis godt til trods for de store forskelle i punktafgiftssatserne, 
der stadig eksisterer mellem medlemsstaterne. Da varerne omsættes under 
afgiftssuspension, hvorved afgiften betales i bestemmelsesmedlemsstaten, og til de 
satser, der gælder i den medlemsstat, er det ikke sandsynligt, at satsforskelle fører til 
nogen særlig fordrejning af valgmulighederne eller konkurrencen hos de virksomheder, 
der er engageret i handel i dette led af distributionskæden. 
2.6 Det er imidlertid mere vanskeligt at vurdere, hvilken virkning den fortsatte forskel i 
satserne sammen med afskaffelsen af grænsekontrollen har på svigagtige aktiviteter på 
dette område. De oplysninger, Kommissionen har fået fra såvel erhvervslivet som 
regeringskilder, tyder på, at der indtil nu ikke er sket en betydelig stigning i denne 
form for svig. Dette betyder imidlertid ikke, at der ikke sker svig inden for 
punktafgiftssystemet: det er imidlertid alt for tidligt at sige, om der er sket en stigning. 
Punktafgifternes størrelse og de deraf følgende indtægter er vigtige faktorer, som 
påvirker kontrolpolitikken og især ressourcefordelingen i medlemsstaterne. Det er et 
spørgsmål, om omfanget og arten af de nationale kontrolforanstaltninger og det 
administrative samarbejde mellem medlemsstaterne vil være tilstrækkelige til at 
forebygge, at der begås svig i større omfang, og Kommissionen vil fortsat være 
opmærksom på denne situation. 
Kommercielle aktiviteter omfattende afgiftsberigtigede varer 
2.7 Kun en meget lille procentdel af de kommercielle transaktioner inden for Fællesskabet 
foregår uden for suspensionsordningerne. I nogle sektorer (herunder vinhandelen) 
foregår der imidlertid en lille, men ikke desto mindre betydningsfuld handel med 
varer, som sendes direkte til de endelige forbrugere (fjernsalg). I sådanne tilfælde 
forfalder afgiften i bestemmelseslandet, og de generelle procedurer, der gælder for 
denne handel, er fastsat i direktiv 92/12/EØF. Den detaljerede gennemførelse af en 
række af disse procedurer overlades imidlertid til medlemsstaterne, og det ser ud til, at 
mange erhvervsdrivende, der beskæftiger sig med fjernsalg, navnlig små og 
mellemstore virksomheder, har vanskeligt ved at opfylde de forskelligartede og 
komplekse formaliteter, der kræves af medlemsstaterne, særlig når der er involveret 
repræsentanter for afgiftsmyndighederne. I et dokument, som Rådet fik forelagt i 1993, 
er der allerede redegjort for, at disse aspekter kan give anledning til problemer6. 
2.8 Den manglende indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne er tilsyneladende en af 
grundene til de problemer, der er opstået med hensyn til fjernsalgsordninger og anden 
kommerciel omsætning af varer uden for suspensionsordningerne siden 1. januar 1993. 
Dette betyder, at myndighederne i lande med en højere beskatning ikke kan sætte deres 
lid til den selvkontrollerende mekanisme, der er fastsat i direktiv 92/12/EØF, og 
hvorefter en afgift, der er erlagt i afsendelseslandet, kan godtgøres mod fremlæggelse 
af bevis for erlæggelse heraf i bestemmelseslandet. 
2.9 Der er visse tegn på, at kombinationen af denne mangel på en selvkontrollerende 
mekanisme og de indviklede nationale procedurer frister erhvervsdrivende, som ellers 
er ærlige, til at handle ulovligt. Dette betyder, at der bør ske en større indbyrdes 
tilnærmelse af satserne og/eller forenkling af procedurerne, hvis princippet med 
beskatning i bestemmelseslandet skal bevares i forbindelse med fjernsalg. 
SEK(93) 2044 af 14. december 1993 
Køb foretaget af privatpersoner 
engageret en konsulentvirksomhed til at undersøge de ændringer, 
nstret for grænsehandelen siden 1. januar 1993 . Konsulenterne 2.10 Kommissionen har 
der er sket i mønstret for grænsehandelen siden 1. januar 
konstaterede, at grænsehandelen var udbredt forud for indførelsen af det indre marked, 
og at dette fortsat er tilfældet. De konstaterede også, at de afgiftsmæssige forskelle var 
og fortsat er en af de vigtigste grunde til denne handel. (De vigtigste ændringer, der er 
sket siden 1. januar 1993, er de stigninger i mængden af øl, vin og håndrulningstobak, 
som britiske forbrugere køber i Belgien og Frankrig). 
2.11 Det er indlysende, at under det system med grænsekontrol, der gjaldt inden den 
1. januar 1993, var det lettere at foretage kontrol over for den søgående trafik end ved 
landegrænserne. Som følge af de store afgiftsforskelle er det derfor ikke overraskende, 
at der skete en markant stigning i de britiske borgeres indkøb af punktafgiftspligtige 
varer i andre medlemsstater efter fjernelsen af grænsekontrollen og afskaffelsen af 
restriktionerne for de mængder afgiftsberigtigede varer, som forbrugerne må købe i 
andre medlemsstater. Mens størstedelen af denne øgede aktivitet er fuldt ud legitim 
efter de nye regler - og rent faktisk er en positiv konsekvens af oprettelsen af det indre 
marked - er det klart, at nogle af de produkter, der købes af britiske borgere, rent 
faktisk videresælges ulovligt i Det Forenede Kongerige. Det ser ud til, at der er ved at 
opstå et lignende problem i Irland. 
2.12 Medlemsstater, som har en omfattende afgiftsbetinget grænsehandel, synes at 
anerkende, at sådanne afgiftsbetingede fordrejninger af konkurrencen kun kan 
reduceres, hvis forskellene mellem de enkelte landes afgiftssatser reduceres. 
Gennemførelsen af det indre marked har imidlertid ikke medført nogen særlig 
tilnærmelse af afgiftssatserne mellem de forskellige nabolande. Den vigtigste 
undtagelse er Danmark, hvor der er foretaget betydelige reduktioner i den 
punktafgiftssats, der gjaldt for øl og vin før den 1. januar 1993, hvorved de danske 
satser er blevet tilnærmet de tyske. Resultatet har været et drastisk fald i danske 
forbrugeres indkøb af disse produkter på den anden side af grænsen. 
b.2) Produktgruppen 
2.13 Ser man på, hvordan det indre marked fungerer inden for de enkelte produktgrupper, 
er det vanskeligere at få et klart billede af situationen. Der er mange divergerende 
opfattelser af, hvad der udgør et gyldigt sæt konkurrencerelationer mellem de enkelte 
produkter inden for en produktgruppe. Forbrugernes valg påvirkes af en lang række 
faktorer, herunder skatte- og afgiftspolitikken. Det udtrykkelige krav om at tage 
hensyn til konkurrencen mellem de forskellige former for alkoholholdige drikkevarer 
er i sig selv tegn på, hvor vigtigt dette aspekt er i forbindelse med gennemgangen af 
punktafgiftssatserne, selv om det er rimeligt at forvente, at det under alle 
omstændigheder ville være blevet taget i betragtning, for så vidt som det er et aspekt af 
det indre markeds funktion, som skal behandles i undersøgelsen. 
"VAT and Excise Duties: Changes in Cross-Border Purchasing Patterns Following the Abolition of Fiscal 
Frontiers on 1 January 1993", udarbejdet af Price Waterhouse for Europa-Kommissionen (GD XXI), 
september 1994. 
10 
2.14 Det vil være rimeligt at tage den nuværende konkurrencesituation inden for 
produktgrupperne som et passende udgangspunkt. Set på baggrund af det indre marked 
bør der således fokuseres på, om der er sket eller formentlig vil ske noget, som 
(vilkårligt) kunne give anledning til fordrejninger i de konkurrencerelationer, der har 
bestået under de første to år af det indre marked. Hvorledes disse faktiske relationer 
bør være, og i hvor høj grad de eventuelt skal påvirkes af afgiftsmæssige 
foranstaltninger på fællesskabsplan, er i høj grad et spørgsmål, der falder ind under 
traktatens bredere målsætning. 
2.15 For så vidt angår de bestående relationer, er der en vigtig faktor, som udviser 
markante forskelle mellem produktgrupperne. I nogle tilfælde (tobaksvarer og 
motorbrændstoffer) er alle konkurrerende produkter pålagt punktafgift, hvorimod nogle 
potentielt konkurrerende produkter i andre tilfælde (alkoholholdige drikkevarer og 
brændsel til opvarmning) enten er pålagt en minimumssats på nul (vin) eller falder 
fuldstændig uden for punktafgiftens anvendelsesområde (naturgas, kul). Selv om det 
ikke under disse omstændigheder vurderes, hvorledes konkurrencerelationerne inden 
for de forskellige grupper bør være, er det imidlertid indlysende, at en tilpasning af de 
positive minimumssatser uden en tilsvarende foranstaltning for produkter, som ikke er 
pålagt positive satser, kan give anledning til konkurrencefordrejninger. 
c) Punktafgiftssatsernes realværdi 
2.16 Et af de andre vigtige elementer, der skal overvejes, således som det er anført i de 
relevante artikler i direktiverne, er punktafgiftssatserne realværdi. Dette betyder, at der 
skal tages højde for de faktiske satsændringer i medlemsstaterne, herunder især i hvor 
høj grad inflationen afspejles i disse ændringer. De nationale myndigheder vil normalt 
tage hensyn til inflationen, når de udarbejder deres budgetter. Alt andet lige må det 
være rimeligt at antage, at de satser, der anvendes af medlemsstaterne, generelt vil 
blive forhøjet for at tage hensyn til inflationen. 
2.17 En analyse af den faktiske udvikling i satserne i medlemsstaterne viser en række 
interessante resultater. For det første er det klart, at der for alle produkters 
vedkommende er sket en meget lille reel tilnærmelse af satserne. Selv i de tilfælde, 
hvor der er sket en vis tilpasning, er forskellene i satserne mellem højt beskattende og 
lavt beskattende medlemsstater endvidere stadig særdeles store, navnlig i forhold til 
selve minimumssatserne. Bilag C indeholder detaljerede oplysninger om udviklingen i 
de satser, som tolv medlemsstater siden 1990 har anvendt for de vigtigste 
punktafgiftspligtige produkter. Bilag D viser omfanget af ændringer i disse 
medlemsstaters satser siden januar 1993, anført i såvel nationale satser som ECU. 
Bilag E viser ændringerne i de nationale valutaer over for ECU siden oktober 1992. 
2.18 Det er ligeledes interessant at konstatere, at inden for visse produktgrupper, navnlig 
motorbrændstoffer, har medlemsstaterne gennemført meget store reelle stigninger, som 
ofte ligger langt over inflationen. Inden for andre grupper, især alkoholholdige 
drikkevarer og - i mindre omfang - brændsel til opvarmning, har der været tale om en 
markant stagnation i de nationale satser. En sådan stagnation har betydet, at der ikke 
engang er foretaget inflationsrelaterede tilpasninger for disse produkter i adskillige 
medlemsstater. 
11 
2.19 Kommissionen konstaterer, at dette fænomen er mest udtalt i sektorer, hvor visse 
produkter ikke nødvendigvis er pålagt punktafgift, enten fordi de er pålagt en 
minimumssats på nul, eller fordi de falder uden for punktafgiftens anvendelsesområde, 
mens andre potentielt konkurrerende produkter er omfattet af beskatningen. Det er 
således blevet klart, at på visse områder har medlemsstaterne været rede og villige til 
at øge realværdien af deres nationale satser, mens der på andre områder har været en 
generel tendens til at tillade et fald i realværdierne ved ikke at hæve de nationale 
satser. Hvordan man end ser på det, har der med undtagelse af tobaksafgifterne (som 
omfatter proportionale elementer) været tale om en særdeles lille regulær "justering" af 
inflationssatserne. 
2.20 Ifølge Eurostats forbrugerprisindeks lå inflationen i 1993 på 3,4%, mens tallet for 
1994 lå på 3,1%, hvilket giver et samlet tal på 6,6% i toårsperioden (1993-1994). 
Bilag F indeholder detaljerede oplysninger om de nationale forbrugerprisindekser. 
d) Videre aspekter af traktaten 
2.21 To generelle spørgsmål, som gælder for alle kategorier af punktafgiftsbelagte 
produkter, er særdeles relevante på nuværende tidspunkt. I Kommissionens hvidbog 
om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse anføres forhøjelser af 
punktafgiftssatserne på alle produktgrupper for det første som et middel til at 
finansiere nedskæringer i beskatningen af arbejdskraften (samt som hjælp på andre 
politiske områder). På samme måde foreslås det i hvidbogen, at anvendelsesområdet 
for den eksisterende punktafgift på mineralolier udvides. 
2.22 På baggrund af de betingelser, som medlemsstaterne skal opfylde i forbindelse med 
Den Europæiske Monetære Union, er det for det andet vigtigt, at Fællesskabets 
punktafgiftspolitik bør være forenelig med målet om at sikre tilstrækkelige indtægter 
og sunde finanser på nationalt plan samt med EU's overordnede politikker. 
2.23 Foruden disse generelle spørgsmål er der en række mere specifikke politiske aspekter, 
som kan være af varierende betydning for de forskellige punktafgiftsbelagte 
produktgrupper. Endvidere trækker sådanne politikker ikke altid i samme retning, for 
så vidt angår deres indbyrdes forbindelse med punktafgiftspolitikken. For mineraloliers 
vedkommende ligger vægten på energi, transport, miljø og industri. For alkohol og 
tobaksvarers vedkommende er de vigtigste områder sundhed og landbrug. Disse 
aspekter behandles i detaljer i de relevante afsnit i denne rapport. Det er klart, at en 
forening af traktatens forskellige målsætninger med forbedringer i det indre markeds 
funktion rejser en række potentielt vanskelige spørgsmål, som det ikke altid vil være 
let at løse. 
e) Behov for yderligere foranstaltninger 
2.24 Der ser stadig ud til at være generel enighed mellem medlemsstaterne om 
nødvendigheden af en yderligere indbyrdes tilnærmelse af satserne. De handlende 
hævder endvidere, at en større tilnærmelse af satserne vil gøre det lettere for dem at 
handle inden for det indre marked. Det er imidlertid mindre klart, i hvilket omfang der 
skal ske en tilpasning af satserne, og der er kun lidt der tyder på, at denne tilnærmelse 
har fundet sted i den undersøgte periode. Det er formentlig rimeligt at sige, at hver 
12 
medlemsstat gerne ser, at de andre medlemsstater tilpasser deres satser, således at de 
bliver i overensstemmelse med dens egne nationale satser. 
2.25 Det fremgår allerede tydeligt af den måde, systemet har fungeret på i de sidste to år, 
og på baggrund af udviklingen i indførelsen af dette system, at der er rigelig plads til 
udvikling af en sammenhængende fremtidig punktafgiftspolitik for Fællesskabet, som 
på den ene side anerkender punktafgifternes rolle som nationale indtægtskilder, men på 
den anden side tager fuldt hensyn til det indre marked og traktatens bredere 
målsætning. Analysen i de foregående afsnit viser endvidere, at de relevante spørgsmål 
og den faktiske praksis i medlemsstaterne kan variere betydeligt fra den ene 
produktgruppe til den anden. Den viser også, at visse aspekter af punktafgiftssystemet 
blokerer for den indbyrdes tilnærmelse af satserne. 
2.26 Kommissionen er af den opfattelse, at det vil være nødvendigt med en omfattende 
høring af nationale myndigheder, erhvervsliv og andre interessegrupper, således at det 
bliver muligt at foretage en mere detaljeret analyse af alle de relevante spørgsmål og 
virkningerne af de deraf følgende eventuelle tilpasninger af punktafgiftssystemet. 
Denne rapport er således begrænset til en analyse af de hidtidige erfaringer og 
eventuelt fokusering på mulige problemområder, uden at der fremsættes specifikke 
forslag på nuværende tidspunkt. 
13 
3. CIGARJfflTirtøB 
a) Kravene om gennemgang af punktafgifterne 
3.1 Artikel 4 i direktiv 92/79/EØF lyder således: 
"Hvert andet år, første gang senest den 31. december 1994, gennemgår Rådet på 
grundlag af en rapport samt eventuelt forslag fra Kommissionen den samlede 
minimumspunktafgift, der er fastsat i artikel 2, artikel 3, stk. 2, samt punktafgifts­
strukturen, således som den er fastlagt i artikel 10b i direktiv 72/464/EØF, og træffer 
efter høring af Europa-Parlamentet med enstemmighed de fornødne foranstaltninger .1 
Kommissionens rapport og Rådets overvejelser skal indgå hensynet til, at det indre 
marked fungerer tilfredsstillende, og traktatens bredere målsætning. " 
(Artikel 3, stk. 2, angår en portugisisk undtagelse for visse cigaretter, der forbruges på 
Azorerne og Madeira). 
b) Afgiftsstrukturen 
3.2 Ifølge artikel 10b i direktiv 72/464/EØF (som ændret)8 skal hver medlemsstats 
punktafgift på cigaretter bestå af to dele, nemlig en proportional del og en specifik del, 
hvor det specifikke element udgør mellem 5% og 55% af det samlede afgiftsbeløb 
(punktafgift plus moms) på den mest efterspurgte prisklasse af cigaretter i den 
pågældende medlemsstat. Når disse to dele er fastslået for denne klasse af cigaretter, 
gælder de for cigaretter i alle prisklasser. 
3.3 Forholdet mellem punktafgiftens specifikke og proportionale elementer har i mange år 
været genstand for debat. Nogle medlemsstater benytter det minimale specifikke 
element, medens andre benytter det maksimale med tilsvarende virkninger på afgiftens 
proportionale elementer. Dette bidrager til forskellene i detailpriserne. Uanset at Rådet 
ikke er nået til enighed om den endelige fase af harmoniseringen af 
punktafgiftsstrukturen for cigaretter, er der intet der tyder på, at der på nuværende 
tidspunkt vil kunne opnås enighed om en eventuel ændring af forholdet mellem den 
specifikke og den proportionale punktafgift. En sådan ændring synes heller ikke i 
øjeblikket at være af afgørende betydning for en forbedring af det indre markeds 
funktion. 
3.4 Det er da heller ikke formålet med denne rapport at analysere den nuværende balance 
mellem den specifikke og den proportionale punktafgift som defineret i artikel 10b i 
direktiv 72/464/EØF. Dette er imidlertid et spørgsmål, der bør undersøges nærmere 
under den foreslåede høringsprocedure. 
Rådets direktiv 72/464/EØF om skatter, bortset fra omsætningsafgift, pi forbrug af forarbejdet tobak. 
EFT nr. L 303 af 31.12.1972, s. 1. 
14 
c) Punktafgiftssatsernes realværdi 
3.5 Minimumssatsen for punktafgiften på cigaretter er fastsat til 57% af detailsalgsprisen 
(inkl. alle afgifter) på cigaretter i den mest efterspurgte prisklasse i hver medlemsstat 
(baseret på data opgjort pr. 1. januar hvert år). Det forhold, at denne minimumssats 
udtrykkes som en procentdel af detailsalgsprisen, betyder, at den automatisk tager 
hensyn til inflationen og således ikke behøver at blive justeret i denne forbindelse. 
3.6 Kommissionen noterer sig, at nogle medlemsstater har været nødsaget til at hæve deres 
afgiftsniveau betydeligt for at overholde denne minimumssats. Det bør også nævnes, at 
den overgangsperiode, som Spanien blev indrømmet med henblik på at opfylde 
minimumssatsen på 57%, udløb den 31. december 1994. 
d) Det indre markeds funktion 
3.7 Der er konstateret et omfattende svig i forbindelse med cigaretter i de seneste år. 
Hovedårsagen til dette svig er imidlertid ikke direkte relateret til hverken systemet for 
kontrol med punktafgifterne eller afskaffelsen af grænsekontrollen på det indre marked. 
Det hænger i højere grad sammen med manglende strenghed i medlemsstaternes 
anvendelse af toldreglerne ved EU's ydre grænser og med vanskeligheder med hensyn 
til forsendelsesordningernes funktion. I den forbindelse har Kommissionen rettet 
opmærksomheden mod disse problemer i en meddelelse af 29. marts 19959. I 
betragtning af konsekvenserne for Fællesskabets egne indtægter har Kommissionen 
taget konkrete skridt til at stramme forsendelsesreglerne og har oprettet en task force 
med det formål at bekæmpe svig i cigaretsektoren, samtidig med at den fortsat holder 
nøje øje med situationen. 
3.8 Medlemsstaternes punktafgiftssatser for cigaretter er anført i bilag G. Den 
tilsyneladende indbyrdes tilnærmelse af satserne - når incidensen udtrykkes i procent -
er vildledende, idet der stadig består meget reelle forskelle i de faktiske afgiftsniveauer 
for en given mængde cigaretter. Dette skyldes kombinationen af meget store forskelle i 
cigaretpriserne før afgifter og meget forskellige niveauer i den specifikke og den 
proportionale beskatning. 
3.9 På baggrund af ovenstående betragtninger med hensyn til punktafgiftsstrukturen mener 
Kommissionen ikke, at det på nuværende tidspunkt er hensigtsmæssigt at foreslå 
foranstaltninger, der specifikt tager sigte på en yderligere tilnærmelse af satserne. 
Samtidig er det imidlertid konstateret, at de bestående regler rent faktisk kan resultere i 
øgede satsforskelle i stedet for at føre til yderligere tilnærmelse af satserne. 
Kommissionen mener, at dette kan være i modstrid med det indre marked, og at det er 
et forhold, der bør undersøges. 
3.10 Detailprisen for cigaretter består af en række elementer såsom omkostninger ab fabrik, 
grossisternes fortjeneste, punktafgiften (specifikt element), punktafgiften (proportionalt 
element) og merværdiafgift. Da incidensen af den samlede minimumspunktafgift 
udregnes som en procentdel af den endelige salgspris for cigaretter i den mest 
Meddelelse fra Kommissionen: Svig i forbindelse med forsendelsesproceduren, forudsete løsninger og 
fremtidsperspektiver (KOM(95) 108 endelig udg.) 
15 
efterspurgte prisklasse, følger det, at ændringer i en enkelt priskomponent forrykker 
forholdet mellem den samlede punktafgift og detailsalgsprisen. 
3.11 Dette er et reelt problem i medlemsstater, hvor afgiftsniveauet svarer til eller ligger 
lige over minimumssatsen på 57%. En stigning i f.eks. omkostningerne ab fabrik kan 
medføre en stigning i detailprisen, som kan føre til, at den samlede punktafgift falder 
til under de minimale 57%. Dette kræver så, at den pågældende medlemsstat forhøjer 
sin punktafgift for igen at kunne overholde minimumssatsen på 57%. 
3.12 En række medlemsstater, som allerede opererer med en høj beskatning af cigaretter, 
ligger ikke desto mindre på eller tæt ved tærsklen på 57% (f.eks. Belgien, Tyskland, 
Frankrig, Irland, Nederlandene, Østrig og Finland). Det er derfor vanskeligt at 
acceptere, at tvungne punktafgiftsforhøjelser i lande med allerede høje afgiftsbyrder 
skulle være Rådets erklærede mål, idet de klart er i modstrid med målsætningen med 
en indbyrdes tilnærmelse af satserne, hvor gradvis den end måtte være. Med tiden vil 
dette føre til større forskelle i afgiftsbyrderne i Fællesskabet (målt i kontante priser), 
som så fører til større afgiftsbetingede forskelle i detailpriserne. Kommissionen mener 
ikke, at sådanne virkninger er i det indre markeds interesse. 
3.13 Den eneste realistiske metode til at tackle et sådant problem på ser ud til at bestå i at 
give medlemsstaterne mulighed for at undlade at justere afgiftssatserne opad, når der 
sker en stigning i de ikke-afgiftsmæssige elementer i detailprisen, selv om dette skulle 
betyde, at den samlede afgiftsincidens, udtrykt som en procentdel af detailprisen, 
falder til under 57%. Der er imidlertid ikke grund til at ændre kravet om, at 
medlemsstaterne fortsat skal overholde de underliggende regler vedrørende 
punktafgiftens sammensætning (dvs. at afgiften skal bestå af både et proportionalt 
element og et specifikt element, og sidstnævnte skal udgøre mellem 5% og 55% af det 
samlede afgiftsbeløb for cigaretter i den mest efterspurgte prisklasse). En sådan 
mulighed kunne begrænses til de medlemsstater, som i absolutte priser anvender 
forholdsvis høje afgiftsniveauer, med det formål at forhindre yderligere forskelle. 
3.14 Da der her er tale om et potentielt problem i forbindelse med den generelle indbyrdes 
tilnærmelse af satserne, vil Kommissionen fortsat holde øje med situationen og 
eventuelt fremsætte de nødvendige forslag. 
e) Traktatens bredere målsætning 
3.15 Det vigtigste spørgsmål vedrørende cigaretter under denne overskrift er 
sundhedsbeskyttelsey særlig i forbindelse med traktatens artikel 3, litra o) 
("Fællesskabet skal bidrage til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveauH) og 
artikel 129 ("de krav, der findes på sundhedsområdet, indgår som led i Fællesskabets 
politik på andre områder"). I 1994 døde over en halv million mennesker i EU af 
tobaksrelaterede sygdomme. Endvidere forøger tobaksrelateret sygelighed i høj grad 
sundhedsudgifterne. I den nylige meddelelse fra Kommissionen om bekæmpelse af 
16 
kræft inden for rammerne af en indsats til fremme af folkesundheden10 hedder det, at 
en opadgående harmonisering af tobakspriserne i hele Fællesskabet er blandt de 
foranstaltninger, der bør fortsættes og videreudvikles. 
3.16 I denne rapport skal også gennemgås bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, i direktiv 
92/79/EØF. Ifølge disse bestemmelser kan Portugal anvende en reduceret sats, der er 
indtil 50% lavere end den normale minimumssats, på cigaretter, der forbruges på 
Azorerne og Madeira, og som fremstilles af småproducenter. 
3.17 Denne reducerede sats er i overensstemmelse med en erklæring, der optræder som 
bilag til Maastricht-traktaten11, og ifølge hvilken der kan træffes særlige 
foranstaltninger til fordel for afsidesliggende regioner i Fællesskabet. Den er endvidere 
i overensstemmelse med POSEIMA-programmet, der specifikt tillader visse gunstige 
beskatningsordninger for Azorerne og Madeira. Endelig er der ikke blevet indberettet 
problemer med hensyn til svig eller konkurrencefordrejninger som følge af de 
nuværende ordninger. 
f) Konklusioner 
3.18 Kommissionen konkluderer, at afgiftsstrukturen for cigaretter bør undersøges 
yderligere under den tidligere omtalte høringsprocedure. Den har også til hensigt at 
følge nøje med i, hvordan 57%-reglen fungerer i lande med høj beskatning, og den vil 
fremsætte passende forslag, hvis det konstateres, at denne regel er i modstrid med den 
indbyrdes tilnærmelse af satserne. 
10 Bilag til KOM(94) 83 endelig udg. 
Bilag til traktaten om Den Europæiske Union - Erklæring (nr. 26) om regionerne i Fællesskabets yderste 
periferi. 
17 
4. ANDEN FORARBEJDET TOBAK 
a) Kravene om gennemgang af punktafgifterne 
4.1 Artikel 4 i direktiv 92/80/EØF lyder således: 
"Hvert andet år, første gang senest den 31. december 1994, gennemgår Rådet på 
grundlag af en rapport samt eventuelt forslag fra Kommissionen de i dette direktiv 
fastsatte punktafgiftssatser og træffer efter høring af Europa-Parlamentet med 
enstemmighed de fornødne foranstaltninger. I Kommissionens rapport og Rådets 
overvejelser skal indgå hensynet til, at det indre marked fungerer efter sin hensigt, 
punktafgiftssatsernes realværdi og traktatens bredere målsætning. " 
4.2 De nuværende punktafgiftssatser for andre tobaksvarer end cigaretter er fastlagt i 
artikel 3 i direktiv 92/80/EØF. Medlemsstaterne kan anvende enten en proportional 
punktafgift beregnet på grundlag af den maksimale detailsalgspris eller en specifik 
punktafgift eller en blanding af de to, forudsat at visse grænser overholdes. 
b) Punktafgiftssatsernes realværdi 
4.3 De minimumspunktafgiftssatser, der er fastsat i artikel 3 i direktiv 92/80/EØF, er: 
Cigarer og cigarillos: 5% af detailsalgsprisen eller 7 ECU pr. 1 000 stk. 
eller pr. kg 
Tobak til rulning af cigaretter: 30% af detailsalgsprisen eller 20 ECU pr. kg 
Anden røgtobak: 20% af detailsalgsprisen eller 15 ECU pr. kg. 
4.4 Som anført ovenfor er minimumssatserne for disse produkter udtrykt både som en 
procentdel af detailprisen og som et specifikt beløb. Det konstateres, at der med tiden 
og med væksten i inflationen vil opstå et gab mellem disse to faktorer, idet den 
proportionale sats automatisk vil forsøge at følge ændringer i detailpriserne. Det vil 
derfor være nødvendigt med en inflationsbaseret tilpasning af minimumssatserne 
udtrykt som specifikke beløb, hvis det skal lykkes at fastholde de forhold, der blev 
etableret, da satserne oprindelig blev fastsat. Før Kommissionen fremsætter forslag 
herom, mener den imidlertid, at spørgsmålet om minimumssatsernes rolle bør 
undersøges under den foreslåede høringsprocedure. 
4.5 Med hensyn til den faktiske udvikling i satserne, anvender de fleste medlemsstater 
satser, som i høj grad, eller endog udelukkende, er baseret på et proportionalt element, 
hvorved det sikres, at der mere eller mindre automatisk tages hensyn til inflationen. 
Endvidere har de medlemsstater, der anvender specifik beskatning, haft en tendens til 
at tilpasse deres afgiftsniveauer i så henseende. 
18 
c) Det indre markeds funktion 
4.6 Det Forenede Kongerige og Irland har oplevet en betydelig stigning i mængden af 
tobak til rulning af cigaretter, der indføres fra andre medlemsstater (især Belgien og 
Nederlandene), og som i sidste ende videresælges ulovligt på deres hjemmemarkeder. 
Dette sker, fordi forskellen i detailpriser mellem Det Forenede Kongerige og Irland på 
den ene side og deres nabolande er sådan, at afgiftsberigtigede varer kan købes i disse 
nabolande og videresælges til en pris, der ligger langt under den normale detailpris 
(inkl. afgifter) i Det Forenede Kongerige og Irland. I Det Forenede Kongerige alene 
anslås dette ulovlige salg til at udgøre ca. 5% af det samlede salg af tobak til rulning af 
cigaretter. 
4.7 Afgiftsforskellene udpeges som en af årsagerne til denne udvikling. Det er imidlertid 
også værd at lægge mærke til, at der er store forskelle mellem priserne (før afgifter) i 
de forskellige medlemsstater på sammenlignelige tobaksvarer til rulning af cigaretter. 
Disse priser er i Irland og Det Forenede Kongerige mere end dobbelt så høje som 
priserne i f.eks. Belgien og Nederlandene. 
4.8 I det omfang, hvor denne situationen giver anledning til omfattende svig, skal det 
bemærkes, at årsagen hertil - og eventuelle løsninger - ikke udelukkende har med 
beskatning at gøre. Ethvert forslag om at rette op på denne situation ved udelukkende 
at justere minimumssatsen ville kræve en så stor stigning, at den vil være urealistisk. 
Det vil helt klart være uacceptabelt for de fleste medlemsstater, og det ville under alle 
omstændigheder give anledning til en væsentlig forskubbelse af balancen mellem 
forbruget af cigaretter og forbruget af tobak til rulning af cigaretter. 
4.9 Umiddelbart ser det derfor ud til, at dette hovedsageligt er et problem, som de højt 
beskattende medlemsstater skal løse gennem en reduktion af de nationale satser og/eller 
bedre kontrolforanstaltninger. 
4.10 Der er ikke indberettet nogen særlige problemer for de øvrige forarbejdede 
tobaksvarer, hverken i forbindelse med grænsehandelen eller i form af større svig. 
Ligeledes har de relevante erhvervsorganisationer ikke givet udtryk for nogen særlige 
problemer. Det bemærkes endelig, at der er meget lille krydselasticitet mellem disse 
varer og andre tobaksvarer. 
d) Traktatens bredere målsætning 
4.11 For så vidt angår cigaretter er det vigtigste aspekt af Fællesskabets bredere politik for 
andre tobaksvarer sundhedsbeskyttelse. Sundhedsrisikoen ved tobak til rulning af 
cigaretter giver især anledning til alvorlig bekymring. Den lavere pris på denne form 
for tobak gør, at den for unge mennesker er et attraktivt alternativ til forarbejdede 
cigaretter. Manglen på afmålte mængder nikotin og tjære og i mange tilfælde et filter i 
h ånd ru Ilede cigaretter er faktorer, som kan øge risikoen ved at forbruge denne tobak. 
4.12 På den anden side kunne en isoleret tilpasning af minimumssatsen for tobak til rulning 
af cigaretter have betydning for konkurrenceforholdet mellem dette produkt og 
cigaretter og for den tilhørende beskæftigelse. 
19 
4.13 Sektoren for cigarer og cigarillos adskiller sig fra cigaretsektoren og sektoren for tobak 
til rulning af cigaretter. Den består hovedsagelig af mindre håndværksmæssige 
produktionsvirksomheder, som ofte er beliggende i landområder, og som beskæftiger 
en stor ikke-faglært arbejdsstyrke. Den omfatter en lang række produkter og søger at 
tilfredsstille mange forskellige smagstyper og prisklasser, men har i de seneste år 
oplevet et betydeligt fald i forbruget. Pibetobak tegner sig også kun for en meget 
marginal del af tobaksforbruget som helhed. Det er en forholdsvis stagnerende sektor, 
som rent faktisk er i tilbagegang i visse medlemsstater. 
e) Konklusioner 
4.14 Kommissionen mener, at den passende beskatning af tobak til rulning af cigaretter bør 
overvejes nærmere under høringsproceduren på baggrund af de ovenfor belyste 
sundheds- og konkurrencemæssige spørgsmål. Opmærksomheden bør endvidere rettes 
mod det passende forhold mellem de proportionale og specifikke satser, når minima 
udtrykkes på begge måder. 
20 
5. ALKOHOL OG ALKOHOLHOLDIGE DRIKKEVARER 
a) Kravene om gennemgang af punktafgifterne 
5.1 Artikel 8 i direktiv 92/84/EØF lyder således: 
"Hvert andet år, første gang senest den 31. december 1994, gennemgår Rådet på 
grundlag af en rapport samt eventuelt forslag fra Kommissionen de i dette direktiv 
fastsatte punktafgiftssatser og træffer efter høring af Europa-Parlamentet med 
enstemmighed de fornødne foranstaltninger. I Kommissionens rapport og Rådets 
overvejelser skal indgå hensynet til, at det indre marked fungerer tilfredsstillende, 
konkurrencen mellem de forskellige former for alkoholholdige drikkevarer, 
punktafgiftssatsernes realværdi og traktatens bredere målsætning. " 
5.2 Under forhandlingerne om direktiv 92/84/EØF aftaltes det at undersøge muligheden 
for at indføre en kontrolafgift for vin. I en aftale mellem Det Forenede Kongerige og 
Spanien om mellemklasseprodukter, som er vedlagt som bilag til direktiv 92/83/EØF, 
anføres det endvidere, at Kommissionen erklærer, at den i forbindelse med 
gennemgangen af satserne vil være særlig opmærksom på disse produkter. Begge disse 
spørgsmål behandles nedenfor. 
b) Punktafgiftssatsernes realværdi 
5.3 Minimumspunktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer fastsættes i 
direktiv 92/84/EØF til: 
Vin: 
01: 
Mellemklasseprodukter 
Spiritus: 0 ECU (artikel 5) 
0,748 ECU pr. hl/plato-grad (artikel 6) 
eller 1,87 ECU pr. hl/alkoholgrad 
for det færdige produkt 
45 ECU pr. hl produkt (artikel 4) 
550 ECU pr. hl ren alkohol (artikel 3) 
(hvis satsen er under 1 000 ECU, 
kan den ikke reduceres, 
hvis satsen er over 1 000 ECU, 
kan den ikke nedsættes til under 
1 000 ECU) 
5.4 Det konstateres, at i adskillige medlemsstater med forholdsvis lave afgifter, især dem, 
der anvender en nulsats for vin, er satserne for alkoholholdige drikkevarer stort set 
ikke hævet, og i visse tilfælde er de reduceret i faste priser. Ligeledes har 
medlemsstater med højere afgifter, som også beskatter vin, men hvis nabolande 
anvender en nulsats, heller ikke øget deres punktafgiftssatser for alkoholholdige 
drikkevarer. I den forbindelse er det værd at lægge mærke til, at Østrig, hvis naboer 
anvender en nulsats på vin, reducerede sin punktafgift på vin til nul, da landet blev 
medlem af EU. Som helhed har der været en markant stagnation i punktafgiftssatserne 
for alkoholholdige drikkevarer. Dette tyder på, at nulsatsen for vin kan begrænse 
mulighederne for satsjusteringer for andre alkoholprodukter inden for samme 
medlemsstat og for alle alkoholprodukter i nabolandene. 
21 
c) Konkurrencen mellem forskellige former for alkoholholdige drikkevarer 
5.5 Ud over de elementer, som indgår i gennemgangen af de satser, som anvendes for 
andre punktafgiftspligtige varer, omfatter artikel 8 i direktiv 92/84/EØF en udtrykkelig 
forpligtelse til at tage hensyn til konkurrencen mellem forskellige former for 
alkoholholdige drikkevarer. Dette spørgsmål skulle under alle omstændigheder 
undersøges i forbindelse med det indre markeds funktion. Som følge af den store 
betydning, dette specielle element tillægges i direktivet, har Kommissionen ansat et 
uafhængigt konsulentfirma til at foretage en vurdering af konkurrencens omfang. 
5.6 Konsulenternes resultater viser, at de forskellige former for alkoholholdige drikkevarer 
faktisk konkurrerer indbyrdes. De konkluderede, at "punktafgiften påvirker forbruget 
af de forskellige alkoholholdige drikkevarer gennem deres følsomhed over for deres 
specifikke pris" og "punktafgiften kan ligeledes påvirke markedsandelen for forskellige 
former for alkoholholdige drikkevarer som følge af konkurrencen på priser". 
5.7 Mens der er mange forskellige opfattelser af graden af konkurrence mellem vin og 
andre alkoholholdige drikkevarer, betvivles det tilsyneladende ikke, at denne 
konkurrence virkelig består i det mindste i nogle medlemsstater, og for en ret stor 
procentdel af EU-borgernes vedkommende. Endvidere konstaterede EF-Domstolen i 
sag 170/78, at øl konkurrerede med vin. 
5.8 I det omfang medlemsstaterne overholder de i traktatens artikel 95 fastlagte krav og 
minimumssatserne, er det imidlertid den enkelte medlemsstat, som afgør, i hvilket 
omfang der i fastsættelsen af de nationale satser skal tages hensyn hertil. 
5.9 Som anført ovenfor vil medlemsstater med høje afgifter dog i stadigt stigende omfang 
se deres råderum i denne henseende indskrænket, idet de er nødt til at tage andre 
medlemsstaters satser for samme eller tilsvarende vare med i betragtningerne. Dette 
kompliceres yderligere af det forhold, at det konkurrencemæssige forhold mellem 
forskellige alkoholholdige drikkevarer varierer betydeligt fra den ene medlemsstat til 
den anden, afhængig af sådanne faktorer som f.eks. smag, klima, tradition. 
5.10 Mens det således er forholdsvis let at konstatere, at der stort set består konkurrence 
mellem forskellige former for drikkevarer, er det vanskeligere at afgøre, hvorledes 
denne konkurrencefaktor bedst afspejles i Fællesskabets punktafgiftspolitik, eller om 
der overhovedet kan udarbejdes en sådan politik, som tager hensyn til de vidt 
forskellige situationer i medlemsstaterne. På den anden side betyder den fortsatte 
tilstedeværelse af en nulsats for en alkoholholdig drikkevare, at en justering af 
minimumssatserne for andre alkoholholdige drikkevarer kun kan føre til 
konkurrencefordrejning. 
d) Andre aspekter af det indre markeds funktion 
5.11 I nr. ii) i aftalen mellem Det Forenede Kongerige og Spanien, der er vedlagt som bilag 
til direktiv 92/83/EØF om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og 
alkoholholdige drikkevarer, erklærer Kommissionen, at "den i forbindelse med de 
regelmæssige rapporter, der er omhandlet i artikel 8 i Rådets direktiv om indbyrdes 
tilnærmelse af punktafgiftssatserne for alkohol og alkoholholdige drikkevarer vil være 
særlig opmærksom på de satser, der anvendes på disse produkter [dvs. 
22 
mellemklasseprodukter med et alkoholindhold på over 15% vol. og 
mellemklasseprodukter med et alkoholindhold på under 15% vol.], med henblik på 
navnlig at tage hensyn til konkurrencen mellem de forskellige kategorier af disse 
drikkevarer." 
5.12 De eksisterende ordninger for mellemklasseprodukter, som fastlagt i artikel 18 i 
direktiv 92/83/EØF, er udtryk for et kompromis mellem radikalt forskellige forhold i 
medlemsstaterne. De kan føre til anvendelse af meget forskellige afgiftssatser for mere 
eller mindre ens produkter, især fordi de forskellige regler kan anvendes for såvel 
mellemklasseprodukter med et alkoholindhold på over 15% vol. og 
mellemkiasseprodukter med et alkoholindhold herunder. Det er imidlertid klart, at 
mellemklasseprodukter ikke kan behandles isoleret fra det samlede spørgsmål 
vedrørende konkurrence i sektoren for alkoholholdige drikkevarer. 
5.13 Tre medlemsstater (Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige) har siden 1993 
anvendt satser, som er betydelig højere end minimum for øl og vin. Forskellene 
mellem satserne i disse tre medlemsstater og i de tilstødende medlemsstater kan skabe 
betydelig grænsehandel, som det også fremgår af den undersøgelse, der er udarbejdet 
for Kommissionen. Det mest veldokumenterede forhold vedrører indkøb foretaget i 
Frankrig af personer bosiddende i Det Forenede Kongerige. I andre rapporter fra 
mange andre organer, herunder myndigheder og erhvervsorganisationer i Det Forenede 
Kongerige, er der også påvist omfattende grænsehandel med øl og i mindre omfang 
med vin. 
5.14 Selv om der i de forskellige rapporter ikke altid er enighed om fænomenets omfang 
eller punktafgiftssatsernes virkning, er det almindeligt anerkendt, at forskelle i 
punktafgiftssatser udgør en vigtig faktor. Det skal selvfølgelig bemærkes, at dette 
fænomen i høj grad er en helt rimelig følge af det indre marked. I den udstrækning 
medlemsstaterne måtte blive bekymret over denne forskydning af handelen, skal det 
bemærkes, at de har et betydeligt råderum for nedsættelse af afgiftssatsen for øl (og 
vin). Danmark har allerede benyttet sig af denne fremgangsmåde med et betydeligt fald 
i den afgiftsrelaterede grænsehandel til følge. I modsætning hertil blev den franske 
ølsats hævet betydeligt for at overholde det nuværende minimum. Hertil kommer, at 
det franske marked har oplevet et fald i det samlede ølsalg siden januar 1993 til trods 
for britiske borgeres stigende indkøb i Frankrig. 
5.15 Kommissionen har endvidere noteret sig, at der medlemsstaterne imellem er store 
forskelle i de ikke-afgiftspligtige komponenter af detailpriserne for øl til trods for, at 
øl stort set produceres i hver enkelt medlemsstat. Disse forskelle kan være 
problematiske i et indre marked, og det er Kommissionens opfattelse, at en grundig 
undersøgelse er berettiget i medlemsstater med relativt høje ikke-afgiftspligtige 
priskomponenter. 
5.16 Selv om de samme tre medlemsstater (Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige) 
anvender satser, som ligger et godt stykke højere end minimumssatsen for spiritus, 
synes der ikke at være betydelig grænsehandel med disse produkter. For Danmarks 
vedkommende skyldes dette opretholdelsen af de kvantitative restriktioner for rejsende, 
og for Det Forenede Kongeriges og Irlands vedkommende skyldes det, at rejsendes 
23 
indkøb af spiritus ofte foretages på tilbagerejsen på færger eller fly. Det er altså ikke 
indkøb, hvor afgifter er erlagt i andre medlemsstater. 
5.17 De satser, der anvendes for alkoholholdige drikkevarer i Sverige og Finland er endnu 
højere end i Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige. Begge disse medlemsstater 
har imidlertid forhandlet undtagelser, som sætter dem i stand til at indføre restriktioner 
på de mængder alkoholholdige drikkevarer, som kan købes til personligt forbrug i 
udlandet. Det er for tidligt at vurdere, om disse faktorer får nogen indvirkning på 
såvel den lovlige som den ulovlige grænsehandel med disse produkter i Finland og 
Sverige. 
5.18 Under forhandlingerne om direktiv 92/84/EØF aftaltes det at undersøge muligheden 
for at indføre en kontrolafgift i de tilfælde, hvor der pr. 1. januar 1994 anvendes en 
nulsats for visse punktafgiftspligtige produkter. På den baggrund engagerede 
Kommissionen et konsulentfirma til at undersøge fordelene ved en overvågningsafgift 
ud fra et kontrolsynspunkt1 . Konsulenterne konkluderede, at der anvendtes 
kontrolprocedurer i forbindelse med omsætning af vin med nulsats inden for 
Fællesskabet. De problemer, der består med hensyn til kontrol af denne omsætning, 
bestod også for omsætning af produkter, der er pålagt afgift, og ville sandsynligvis 
ikke blive reduceret - undtagen måske marginalt - ved indførelse af en 
overvågningsafgift. Det ville derfor ikke tjene noget særligt formål at indføre en 
overvågningsafgift som et redskab til at kontrollere omsætningen inden for 
Fællesskabet. 
e) Traktatens bredere målsætning 
5.19 Fællesskabets vinsektor er genstand for en reform af den fælles organisering af 
markedet inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik. Formålet med denne 
reform er at opnå markedsbalance i en situation med overproduktion og samtidig 
faldende forbrug af især bordvine. I den sammenhæng er det blevet fremført, at 
indførelsen af en positiv punktafgiftssats i producerende medlemsstater i værste fald er 
uhensigtsmæssig og i bedste fald sker på et uheldigt tidspunkt. På den anden side kan 
indførelsen af en positiv minimumssats være til fordel for de nationale 
kontrolforanstaltninger under den fælles landbrugspolitik. 
5.20 Ud fra et socialt og sundhedspolitisk synspunkt er alkoholbeskatning et potentielt 
middel til at forebygge et overforbrug. Dette kan have positive følger med hensyn til 
færre problemer i tilknytning til alkoholisme og alkoholmisbrug. I modsætning hertil 
anses vin i nogle medlemsstater for et kulturprodukt og en integrerende del af den 
traditionelle kost, som formentlig har en positiv sundhedsmæssig virkning ved et 
moderat forbrug. 
0 Konklusioner 
5.21 Konkurrencesituationen mellem de forskellige alkoholholdige drikkevarer giver 
anledning til indviklede og ofte følelsesbetonede problemer. Som anført ovenfor kan 
den afgiftsmæssige behandling af alkoholholdige drikkevarer normalt ikke adskilles fra 
behandlingen af vin. Den kan endvidere ikke adskilles fra en række andre politiske 
spørgsmål. Kommissionen mener derfor, at dette spørgsmål bør undersøges yderligere 
under den foreslåede høringsproces. Dette indebærer, at udformningen af en 
sammenhængende punktafgiftspolitik bør ske, efter at alle berørte parter har fået 
"Intra-Community Trade in Zero-rated Products (wine and heating gas oil)", udarbejdet af Van Holst og 
Koppies for Europa-Kommissionen (GD XXI), september 1994. 
24 
lejlighed til at fremsætte deres synspunkter og argumenter. I mellemtiden kan de 
medlemsstater, der ligger på eller er tæt ved det nuværende minimum, fastholde deres 
eksisterende satser og således undgå eventuelle handelsfordrej ninger som følge af 
påtvungne satsjusteringer. 
25 
6. MINERALOLIER 
a) Kravene om gennemgang af punktafgifterne 
6.1 Artikel 10 i direktiv 92/82/EØF lyder således: 
"Hvert andet år, første gang senest den 31. december 1994, gennemgår Rådet på 
grundlag af en rapport samt eventuelt forslag fra Kommissionen de i dette direktiv 
fastsatte punktafgiftssatser og træffer efter høring af Europa-Parlamentet med 
enstemmighed de fornødne foranstaltninger. I Kommissionens rapport over Rådets 
overvejelser med hensyn til satserne skal indgå hensynet til, at det indre marked 
jungerer tilfredsstillende, punktafgiftssatsernes realværdi og traktatens bredere 
målsætning. " 
6.2 Ifølge artikel 5 i samme direktiv skal Kommissionen aflægge rapport om effektiviteten 
af en kontrolafgift, der er godkendt for fyringsgasolie i visse medlemsstater. På det 
tidspunkt, hvor direktivet blev vedtaget, blev det endvidere aftalt at gennemgå 
situationen med hensyn til de overgangssatser, som Luxembourg havde fået tilladelse 
til at anvende indtil den 31. december 1994. 
6.3 Som følge af en række beslutninger, der er truffet under proceduren for 
afgiftslempelser og -fritagelser i henhold til artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF, 
skal Kommissionen ligeledes gennemgå beskatningen af svær brændselsolie med lavt 
svovlindhold samt den fritagelse, som Italien anvender med hensyn til mineralolier, der 
anvendes ved produktionen af aluminiumoxid på Sardinien. 
b) Afgiftssatsernes realværdi 
6.4 Minimumspunktafgiftssatserne i direktiv 92/82/EØF er følgende: 
Benzin (blyholdig) 
Benzin (blyfri) 
Gasolie 
Motorbrændstof 337 ECU pr. 1 000 1 
(292 ECU i Luxembourg, indtil 31.12.94) 
287 ECU pr. 1 000 1 
(242 ECU i Luxembourg, indtil 31.12.94) (Artikel 3) 
(Artikel 4) 
(Artikel 5) 
245 ECU pr. 1 000 1 
(195 ECU i Luxembourg og Grækenland, indtil 31.12.94) 
Anvendelser i henhold til artikel 8, stk. 3 
18 ECU pr. 1 000 1 
Fyringsgasolie 18 ECU pr. 1 000 1 
Svær brændselsolie 13 ECU pr. 1 000 kg 
LPG og metan 
Motorbrændstof 100 ECU pr. 1 000 kg 
Anvendelser i henhold til artikel 8, stk. 3 
36 ECU pr. 1 000 kg 
Opvarmningsformål 0 ECU pr. 1 000 kg 
Petroleum 
Motorbrændstof 245 ECU pr. 1 000 1 
Anvendelser i henhold til artikel 8, stk. 3 
18 ECU pr. 1 000 1 
Opvarmningsformål 0 ECU pr. 1 000 1 (Artikel 6) 
(Artikel 7) 
(Artikel 8) 
26 
6.5 De nationale punktafgiftssatser på mineralolier, der anvendes som motorbrændstoffer, 
er hævet med store beløb i de fleste medlemsstater, idet stigningerne har været så høje 
som 30% i visse tilfælde. Medlemsstaterne har således glædet sig over at kunne 
anvende satsstigninger, der overstiger inflationen, med de deraf følgende stigninger i 
afgifternes reelle indvirkning på motorbrændstoffer. For benzins vedkommende (såvel 
blyholdig som blyfri) anvender selv de lavest beskattende medlemsstater nu også 
satser, der overstiger minimumssatserne med omkring 20%. Mens der også er sket 
store stigninger i dieselsatserne, er afstanden mellem minimumssatserne og de laveste 
nationale satser noget mindre end for benzin. Disse store satsstigninger ser ud til at 
være muliggjort af en kombination af lave oliepriser (i faste priser) plus den 
forholdsvis lave priselasticitet for motorbrændstof, hvilket har betydet, at 
medlemsstaterne har været i stand til at sikre sig betydelig højere afgiftsindtægter, 
uden at der er sket nogen særlige reduktioner i forbruget. 
6.6 For fyringsgasolies vedkommende har stigningen derimod stort set været meget lavere. 
Over halvdelen af medlemsstaterne har rent faktisk ikke justeret deres satser siden 
1. januar 1993. Hvad angår fyringsgasolie er punktafgifterne og de deraf følgende 
indtægter således stagneret og i visse tilfælde reduceret i faste priser. Dette fænomen 
kan muligvis forklares ved det forhold, at visse direkte konkurrerende produkter, 
herunder naturgas og kul, falder uden for Fællesskabets punktafgift, og at 
medlemsstaterne i denne sektor i en vis grad har været forhindret i at udnytte de 
samme faktorer, som har resulteret i stigende skatteindtægter fra motorbrændstoffer. 
6.7 Artikel 5 i direktiv 92/82/EØF tillader Belgien og Luxembourg at anvende en nulsats 
for fyringsolie, forudsat at de opkræver en kontrolafgift på 5 ECU pr. 1 000 liter. 
Kommissionen konstaterer, at der herved skabes indtægter i disse medlemsstater, og 
kontrolafgiften kan således i praksis have samme virkning som en skat eller afgift. 
c) Det indre markeds funktion 
6.8 Alle motorbrændstoffer er pålagt punktafgift i henhold til artikel 2, stk. 3, i direktiv 
92/81/EØF, hvori det hedder, at "der svares punktafgift som af motorbrændstof af 
ethvert produkt, der er bestemt til at anvendes, afsættes eller anvendes som 
motorbrændstof...". Dette betyder i det mindste, at alle konkurrerende produkter er 
pålagt punktafgift, og der kan derfor ske justeringer af minimumssatserne, uden at der 
automatisk skabes konkurrencefordrejninger. 
6.9 Der består store forskelle mellem behandlingen af de forskellige motorbrændstoffer 
både med hensyn til minimumssatsen og på nationalt plan. Dette kan resultere i klager 
fra de sektorer i erhvervslivet, der føler sig urimeligt behandlet. Der er imidlertid en 
lang række politiske målsætninger, der er relevante, når det skal afgøres, hvorledes de 
relative afgiftsbyrder for forskellige motorbrændstoffer skal fastsættes. 
6.10 Der består også store satsforskelle mellem de nationale satser for hvert enkelt produkt. 
Dette fører i nogle områder til en omfattende grænsehandel, som hovedsagelig 
foretages af beboere og forbikørende bilister (vognmænd, turister osv.). Dette ser ud 
til at være en legitim konsekvens af det indre marked. 
6.11 Under forhandlingerne om direktiv 92/82/EØF aftaltes det, at Kommissionen skulle 
gennemgå situationen med hensyn til satserne i Luxembourg og dets nabolande ved 
overgangsperiodens udløb og i den forbindelse se på betydningen af de relative 
27 
detailpriser for de pågældende medlemsstater. Der herskede på det tidspunkt enighed 
om, at det kunne være nødvendigt at træffe særlige foranstaltninger som følge af 
risikoen for flytning af indkøb. 
6.12 Den undersøgelse, der er foretaget for Kommissionen, viser, at der stadig foregår en 
betydelig grænsehandel med benzin og diesel i Luxembourg. Det erkendes imidlertid i 
samme undersøgelse, at det har været vanskeligt at opnå pålidelige tal, og at den 
gradvise forhøjelse af satserne i Luxembourg skulle gøre fænomenet mindre udbredt. 
De luxembourgske satser er rent faktisk stadig lidt lavere end i nabolandene, selv om 
det må erkendes, at de nu ligger over de bestående minima (og for benzins 
vedkommende et godt stykke over minimumssatsen). 
6.13 Hvad angår brændstoffer til opvarmningsformål består der et stort problem, idet visse 
typer brændstoffer er pålagt punktafgift, mens dette ikke er tilfældet for andre direkte 
konkurrerende produkter (f.eks. naturgas, kul). Dette rejser to spørgsmål ud fra et 
konkurrencemæssigt synspunkt. Det første er et generelt spørgsmål om, hvad der bør 
være det korrekte konkurrenceforhold mellem de forskellige brændstoffer til 
opvarmningsformål. Dette kan kun vurderes på baggrund af en lang række politikker 
og målsætninger, som kan påvirke den afgiftsmæssige behandling af brændstoffer. Det 
andet, mere specifikke spørgsmål, er problemet om, hvordan 
minimumspunktafgiftssatserne justeres, uden at man uforvarende påvirker 
konkurrencesituationen. Det bekræftes i Kommissionens grønbog om energipolitikken, 
at en forhøjelse af minimumspunktafgiftssatserne for brændstoffer til 
opvarmningsformål, som i øjeblikket er pålagt punktafgift, vil ødelægge deres 
konkurrencemæssige relationer med produkter, som falder uden for punktafgiftens 
anvendelsesområde. 
6.14 Den markante kontrast mellem de justeringer, som medlemsstaterne har foretaget for 
motorbrændstoffer og brændstoffer, der anvendes til opvarmning ser ud til at bekræfte 
- som anført ovenfor - at hvis visse produkter udelukkes fra afgiftsgrundlaget, 
begrænses råderummet for justering af de nationale satser. Det viser også, at 
råderummet for justering af minimumssatserne på tilsvarende måde er begrænset. 
6.15 Med hensyn til svig i sektoren for brændstoffer til opvarmningsformål, tyder det på, at 
den lave detailpris på fyringsgasolie i Belgien og Luxembourg (som i det mindste 
delvis skyldes anvendelsen af kontrolafgiften i stedet for en "rigtig" punktafgift) 
fordrejer samhandelen, idet der flyttes ordrer fra Frankrig, og i mindre grad Tyskland. 
Endvidere er der i Frankrig afsløret flere tilfælde af svig omfattende leveringer af 
fyringsgasolie beskattet efter de belgiske satser. 
6.16 Som anført ovenfor engagerede Kommissionen et konsulentfirma, som fik til opgave at 
undersøge de relative fordele ved nulsatser og kontrolafgifter på afgiftspligtige varer. 
Konsulenterne konkluderede, at som et redskab til at kontrollere fyringsgasolie tjener 
kontrolafgiften intet formål. For det første er der altid blevet ført nøje kontrol med 
fyringsgasolie for at mindske risikoen for omledninger på nationale markeder, da 
produktet også kan anvendes som motorbrændstof. (Netop på grund af denne 
substitutionsrisiko lader det ironisk nok til, at desto lavere afgiften er, desto større er 
behovet for kontrol). For det andet fandt konsulentfirmaet ingen væsentlige forskelle 
mellem kontrollen med produkter, der pålægges en kontrolafgift, og produkter, der 
pålægges en nulsats, når begge produktkategorier er underkastet 
kontrolforanstaltninger og forsendelsesformaliteter. 
28 
d) Traktatens bredere målsætning 
6.17 Ud fra et miljøpolitisk synspunkt bør det stort set være rigtigt med en betydelig 
stigning i punktafgifterne på mineralolier og en udvidelse af afgiften til også at omfatte 
produkter, der endnu ikke er pålagt afgift. De vigtigste begrundelser er en reduktion i 
mængden af skadelige emissioner og en internalisering af de eksterne omkostninger. 
Hvad angår emissionerne vil det helt klart været positivt med et initiativ, der tager 
sigte på at reducere C02-emissionerne. En reduktion af andre potentielt skadelige 
emissioner, herunder NOx, CO, kulbrinter, SO2 og partikler er imidlertid også en af 
målsætningerne. 
6.18 Internalisering af eksterne omkostninger er et centralt emne i energipolitikken. I den 
nylige grønbog om energipolitikken er der sat fokus på dette punkt, og det påpeges, at 
punktafgifterne kan spille en potentiel rolle i denne proces. En spredning af 
energikilderne, hvorved afhængigheden af import fra lande uden for EU reduceres, 
anses også for at være af stor betydning. Endelig anses det for ønskeligt at tilskynde til 
større energieffektivitet. Dette gælder for såvel selve brændstofferne som det udstyr, 
hvori de anvendes. 
6.19 Energi- og miljøpolitiske spørgsmål blev samlet i Kommissionens forslag til en 
kulstof/energiafgift13, som ikke blev vedtaget af Rådet. På Det Europæiske Råd i 
Essen i december 1994 blev det konkluderet, at muligheden for at indføre en form for 
kulstof/energiafgift med en vis grad af valgfrihed skulle undersøges. Kommissionen 
har siden forelagt et ændret forslag for Rådet. På tilsvarende måde har energi-, miljø-
og landbrugspolitiske overvejelser fået Kommissionen til at fremlægge et forslag til en 
reduceret sats for biobrændstoffer gældende for hele Fællesskabet. Selv om dette 
forslag er stødt på modstand i Rådet, arbejder Kommissionen fortsat på at få det 
vedtaget. 
6.20 Internalisering af de eksterne omkostninger er også en central målsætning for 
transportpolitikken. En reduktion af trafiktætheden på vejene er også et vigtigt element 
i den nuværende transportpolitik: dette indebærer, at der skal tilskyndes til en 
forskydning i trafikken fra veje til andre transportformer. Det er anført, at store 
stigninger i punktafgiftssatserne for motorbrændstoffer samt en udvidelse af 
kapaciteten inden for andre transportformer er egnet til at forsøge at nå disse mål. 
6.21 Ud fra et industripolitisk synspunkt er konkurrenceevnen af største betydning. Dette 
gælder både inden for Det Europæiske Fællesskab og mellem de europæiske industrier 
og industrierne i tredjelande. I automobilsektoren er der bekymring for, at højere 
brændstofomkostninger eventuelt kan resultere i et fald i salget af nye biler i 
Fællesskabet, hvilket kan være til skade for denne sektor. Den ser således gerne en 
omkostnings-/effektivitetsanalyse af eventuelle fremtidige afgiftsforanstaltninger, der 
indføres med specifikke formål på motorbrændstofområdet. Forskellen mellem benzin 
og diesel må også overvejes nøje, idet Europa er førende på verdensplan med hensyn 
til dieseldrevne køretøjer. 
6.22 Til trods for at udviklingen i punktafgiftssystemet kan supplere andre fællesskabs­
politikker, må man også forsøge at undgå og/eller eliminere uønskede økonomiske 
forvridninger som følge af forskellig beskatning af energiprodukter på tværs af 
anvendelser, aktiviteter eller sektorer. Et optimalt beskatningssystem indebærer også, 
KOM(92) 226 endelig udg., EFT C 196 af 23.8.1992, s. 1. 
29 
at afgifter på energiprodukter ikke kan ses isoleret fra det bredere afgiftssystem og dets 
indvirkning på tildelingen af ressourcer i økonomien som helhed. 
6.23 I Kommissionens hvidbog om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse og de 
tilhørende konklusioner fra Det Europæiske Råd i Bruxelles i december 1993 anføres 
stigninger i punktafgiftssatserne på energiprodukter samt udvidelse af afgiftens 
anvendelsesområde som midler til at finansiere en nedbringelse af de lovfæstede 
arbejdskraftomkostninger. 
6.24 Ovennævnte bredere politiske områder er relevante i forbindelse med den overordnede 
fremgangsmåde, der skal vedtages med hensyn til punktafgift på mineralolier. En 
nærmere samordning af alle disse politikker vil nemlig være af central betydning ved 
udformningen af punktafgiftssystemet. Der er imidlertid også en række specifikke 
spørgsmål, der skal undersøges i forbindelse med de enkelte produkter. Den 
oprindelige grund til bekymring på disse områder skal som oftest søges i 
miljøpolitikken, selv om der også kan være tale om en vekselvirkning med 
Fællesskabets andre målsætninger. De specifikke spørgsmål, der bør undersøges, er 
den forskellige behandling af blyholdig og blyfri benzin, størrelsen af forskellen 
mellem benzin- og dieselbeskatningen samt den forskellige behandling af svær 
fyringsolie afhængig af svovlindholdet (sidstnævnte på grundlag af førnævnte 
forpligtelse). 
6.25 Med hensyn til den forskellige behandling af blyholdig og blyfri benzin er der i 
øjeblikket en forskel på 50 ECU pr. 1 000 liter mellem minimumssatserne for disse 
produkter. Endvidere er medlemsstaterne i henhold til artikel 4 i direktiv 92/82/EØF 
forpligtet til at anvende en lavere punktafgiftssats på blyfri benzin end på blyholdig 
benzin. På det tidspunkt, hvor direktivet blev vedtaget, enedes medlemsstaterne om, at 
der skulle opretholdes en afgiftsforskel til fordel for blyfri benzin på 50 ECU pr. 
1 000 liter, selv om denne forskel ikke er juridisk bindende for medlemsstaterne. 
Kommissionen noterer sig, at adskillige medlemsstater ikke overholder denne 
afgiftsforskel på 50 ECU. 
6.26 Indførelsen af denne afgiftsforskel til fordel for blyfri benzin var led i en overordnet 
strategi bestående i at fremme brugen af dette produkt i stedet for blyholdig benzin. 
Der er sket store fremskridt takket være denne strategi. Parallelt hermed har nye biler 
skullet anvende blyfri benzin siden den 1. oktober 1990 i medfør af direktiv 
88/76/EØF14 om foranstaltninger mod luftforurening fra motorkøretøjer. Endvidere 
har forbrugsmønstret ændret sig, således at blyfri benzin nu tegner sig for over 50% af 
det samlede benzinkøb. Dette afspejler ikke blot de nye bilers tekniske karakteristika, 
men også en betydelig holdningsændring i befolkningen. 
6.27 Under disse omstændigheder vil det være hensigtsmæssigt, at blyfri benzin bliver det 
motorbrændstof, som en standardminimumspunktafgift anvendes på. Enhver satsforskel 
mellem blyfri og blyholdig benzin bør derefter fremstå som en afstraffende justering i 
opadgående retning for blyholdig benzin. Endvidere vil det være fornuftigt at gøre det 
obligatorisk for medlemsstaterne at pålægge blyholdig benzin en punktafgift, der er 
højere end den, der pålægges blyfri benzin. 
14 Rådets direktiv 88/76/EØF af 3. december 1987 (EFT nr. L 36 af 9.2.1988). 
30 
6.28 Der er en stor forskel mellem benzin- og dieselsatserne, både med hensyn til 
minimumssatserne og med hensyn til de nationale satser. Denne forskel skyldes, at 
diesel anvendes erhvervsmæssigt til vejtransport, busser, taxier osv. En indsnævring af 
forskellen synes at være berettiget af hensyn til transportpolitikken, hvor der tilrådes 
en forskydning fra vejtransport til tog og vandveje. For bilers vedkommende skulle det 
også være muligt at indsnævre forskellen, fordi diesel er mere økonomisk end benzin 
med hensyn til kilometer pr. liter, hvilket allerede tilskynder til, at der anvendes 
dieseldrevne køretøjer. 
6.29 I sektoren for svær brændselssolie kan der være miljømæssige grunde til at indføre en 
skattefordel for fyringsolie med et forholdsvis lavt svovlindhold. På den anden side 
viser energipolitikken, at en sådan foranstaltning ikke bør gennemføres uafhængigt af 
andre overvejelser: f.eks. har nogle industrier installeret særligt udstyr, som skal 
bekæmpe virkningerne af fyringsolie med et højt svovlindhold. 
e) Konklusioner 
6.30 På baggrund af de forskellige argumenter og problemer, der er beskrevet ovenfor, 
konstaterer Kommissionen, at der som helhed er tale om forskellige problemer i 
sektorerne for motorbrændstof og fyringsolie. 
6.31 Med hensyn til brændstoffer til opvarmningsformål konstaterer Kommissionen, at der 
er vigtige argumenter for at hæve minimumssatserne, men at dette indebærer, at det er 
nødvendigt at udvide afgiftens anvendelsesområde til produkter, som ikke er pålagt 
afgift i øjeblikket. Dette betyder til gengæld, at der skal løses en række problemer, 
som relaterer til traktatens bredere målsætning, for så vidt som der kræves en 
afbalanceret vurdering af det korrekte konkurrencemæssige forhold mellem de 
forskellige produkter. Mens det i princippet kan være rigtigt at anvende en punktafgift 
på naturgas, kan det ikke desto mindre være lige så rigtigt at give den en skattemæssig 
fordel i forhold til andre brændstoffer. Dette er spørgsmål, som skal overvejes i 
detaljer, før der kan tages endelig stilling. Kommissionen konkluderer derfor, at disse 
spørgsmål skal medtages under den tidligere beskrevne omfattende høringsprocedure. 
En sådan fremgangsmåde vil også gøre det muligt at tage højde for drøftelserne om 
grønbogen om energipolitikken, som forventes at resultere i en hvidbog inden 
udgangen af 1995, og for den rolle, som punktafgifterne kan spille med hensyn til at 
fremme miljøpolitikken på fællesskabsplan. 
6.32 Med hensyn til de særlige krav, der følger af Rådets beslutning 93/697/EF er det 
Kommissionens opfattelse, at de særlige krav til en vurdering af behandlingen af svær 
brændselsolie med henvisning til svovlindholdet bør medtages i den samlede vurdering 
af behandlingen af fyringsgasolier efter afslutningen af høringsproceduren. Med 
hensyn til fritagelsen for mineralolier, der anvendes i produktionen af aluminiumoxid 
på Sardinien, mener Kommissionen, at dette spørgsmål bedst kan vurderes i 
forbindelse med den samlede undersøgelse, jf. artikel 8, stk. 6, i direktivet, som 
omfatter fritagelser og lempelser, der er indrømmet i henhold til artikel 8, stk. 4, i 
direktiv 92/81/EØF. I mellemtiden mener Kommissionen, at Rådet bør se positivt på 
ansøgninger om fornyelse af disse særlige undtagelser indtil den 31. december 1996. I 
betragtning af den store interesse, som medlemsstaterne har vist, mener Kommissionen 
endvidere, at der med fordel samtidig kunne ske en samlet undersøgelse som anført i 
artikel 8, stk. 7, i samme direktiv vedrørende undtagelser i henhold til stk. 1, litra b), 
og stk. 2, litra b), i artikel 8. 
31 
6.33 Som følge af de nære forbindelser mellem minimumssatserne for fyringsgasolie og 
brændstoffer, der anvendes i overensstemmelse med artikel 8, stik. 3, i direktiv 
92/81/EØF henstilles det ligeledes, at foranstaltningerne på dette område udsættes til 
efter høringsproceduren. 
6.34 Hvad angår motorbrændstof, hvor alle konkurrerende produkter er pålagt afgift, mener 
Kommissionen, at der er en række aspekter, der bør analyseres yderligere, herunder 
især forholdet mellem benzin og diesel og den hensigtsmæssige forskel i den 
skattemæssige behandling af blyholdig og blyfri benzin. I forbindelse med 
høringsproceduren bør der overvejes en sådan undersøgelse af behandlingen af 
motorbrændstoffer med henblik på udformning af en mere sammenhængende, 
overordnet strategi i fremtiden. 
6.35 Kommissionen konkluderer, at i fremtidige forslag på dette område skal det tilstræbes, 
at blyfri benzin fremstår som det brændstof, som en standardminimumspunktafgift skal 
anvendes på. Enhver satsforskel mellem blyfri og blyholdig benzin, der anses for 
berettiget, bør derefter fremstå som en afstraffende justering i opadgående retning for 
blyholdig benzin. 
6.36 Kommissionen konstaterer, at alle medlemsstater har forhøjet deres nationale 
afgiftssatser for motorbrændstoffer uden et pres fra forhøjede minimumssatser. Som 
anført ovenfor vil det nemlig være nødvendigt med en stigning på 20% i 
minimumssatsen for blyfri benzin blot for at holde trit med de nationale satser for dette 
produkt. Eftersom alle medlemsstaterne har forhøjet deres satser, er der på den anden 
side kun sket en meget lille indbyrdes tilpasning af satserne. Fremfor blot at foreslå en 
forhøjelse af minimumssatserne på nuværende tidspunkt, mener Kommissionen, at 
spørgsmålet bør undersøges med henblik på at konstatere, om der eventuelt skulle være 
behov for supplerende foranstaltninger, som kan fremme tilnærmelsesprocessen. 
32 
BILAG A 
PUNKTAFGIFTSPROVENU SOM PROCENT AF 
BRUTTONATIONALPRODUKTET (1992) 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige Punktafgiftsprovenu 
som % af BNP 
2,3% 
4,1% 
2,8% 
4,4% 
2,5% 
2,6% 
6,0% 
3,7% 
4,5% 
2,7% 
4,5% 
3,7% Samlet skatteprovenu 
som % af BNP 
45,7% 
48,8% 
42,5% 
41,1% 
36,8% 
43,7% 
37,1% 
41,9% 
49,2% 
47,8% 
35,7% 
34,0% Punktafgift som 
% af samlet skat 
5,0% 
8,4% 
6,6% 
10,7% 
6,8% 
5,9% 
16,2% 
8,8% 
9,1% 
5,6% 
12,6% 
10,9% 
33 
BILAG B 
MINIMUMSPUNKTAFGIFTSSATSER 
PRODUKT MINIMUMSSATS 
TOBAKSVARER 
Cigaretter Kombination af specifikke og proportionale elementer, hvis 
minimumsincidens ikke må være mindre end 57% af 
detailsalgsprisen (mest efterspurgte prisklasse) 
Finskåren røgtobak til 30% af detailsalgsprisen eller 20 ECU pr. kg 
rulning af cigaretter 
Cigarer & cigarillos 5% af detailsalgsprisen eller 7 ECU pr. 1 000 stk. eller pr. 
JES 
Anden røgtobak | 20% af detailsalgsprisen eller 15 ECU pr. kg 
ALKOHOLPRODUKTER 1 
~Vin I 0 ECU pr. hektoliter produkt 
(ikke-mousserende & 
mousserende) 
Mellemklasseprodukter 45 ECU pr. hektoliter produkt 
Øl 0,748 ECU pr. hektoliter/plato-grad eller 1,87 ECU pr. 
hektoliter/alkoholgrad for det færdige produkt 
Spiritus 550 ECU pr. hektoliter ren alkohol (1 000 ECU for 
I medlemsstater over denne grænse) 
MINERALOLIEPRODUKTER 
Motorbrændstof , 
Blyfri benzin 287 ECU pr. 1 000 liter 
Blyholdig benzin 337 ECU pr. 1 000 liter 
Diesel 245 ECU pr. 1 000 liter 
Petroleum 245 ECU pr. 1 000 liter 
LPG + methan 100 ECU pr. 1 000 kg 
Brændstof til fyring 
Gasolie 18(5) ECU1 pr. 1 000 liter 
Petroleum 0 ECU pr. 1 000 liter 
LPG + methan 0 ECU pr. 1 000 kg 
Svær brændselsolie 13 ECU pr. 1 000 kg 
Anvendelser i henhold til 
artikel 8, stk. 3 18 ECU pr. 1 000 liter 
Gasolie 18 ECU pr. 1 000 kg 
Petroleum 36 ECU pr. 1 000 kg 
LPG + methan 
1. Kontrolafgift på 5 ECU pr. 1 000 liter gældende i Belgien og Luxembourg. 
PUNKGIFTSSATSER 
KKb-MOUSSERENDE VIN (pr, hektoliter) 
Ecus 
300 
250 
200 
150 
100 
50 
iSi BMfi!l VM K 
B DK D EL ES F IRL I NL P UK 
• 1-1-1990 
• 1-1-1993 1-1-1991 
1-1-1994 1-1-1992 
1-1-1995 
O 
S t 
PUNKGIFTSSATSER 
MOUSSERENDE V!N(pr hektoliter 
ECUS 
600 
500 
400 
300 
200 
100 
0 -^ 
B DK EL ES IRL 
^ 1-1-1990 
i;:"::;:::"3 |"~ | — I990 1-1-1991 
1-1-1994 1-1-1992 
1-1-1995 
& i*3 
PUNKGIFTSSATSER 
ELLEMKLASSEPRODUKTER (pr,hektoliter) 
500 Ecus 
B DK D EL ES F IRL I L NL P UK 
^ m 1.1.1990 
1.1.1993 1.1.1991 
1.1.1994 1.1.1992 
1.1.1995 
O 
o 
I 
o o 
^ O» 
n 3 æ 
o 
o 
3 ê 
I 
o n 
VIN 
UDVIKLINGEN I PUNKTAFGIFTSSATSERNE 
MELLEM 1.1.1993 OG 1.1.1995 42 
BILAG D(l) 
MEDLEMSSTAT 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige 
EU-min. PUNKT­
AFGIFT 
1.1.93 
(ECU 1.10.92) 
36,28 
86,10 
0,00 
0,00 
0,00 
3,31 
271,88 
0,00 
0,00 
48,51 
-
0,00 
-
-
165,89 
0,00 PUNKT­
AFGIFT 
1.1.95 
(ECU 3.10.94) 
37,22 
86,95 
0,00 
0,00 
0,00 
3,35 
271,58 
0,00 
0,00 
49,94 
0,00 
0,00 
284,24 
284,30 
179,58 
0,00 PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I ECU 
3% 
1% 
0% 
0% 
0% 
1% 
0% 
0% 
* 056 
3% 
-
0% 
-
-
8% 
0% PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I 
NATIONAL 
VALUTA 
0% 
0% 
0% 
0% 
0% 
0% 
5% 
0% 
0% 
0% 
-
0% 
-
-
6% 
0% 
ØL 
UDVIKLINGEN I PUNKTAFGrFTSSATSERNE 
MELLEM 1.1.1993 OG 1.1.1995 
(ECU PR.HL/PLATO-GRAD FOR DET FÆRDIGE PRODUKT) 43 
BILAG D(2) 
MEDLEMSSTAT 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige 
EU-min. PUNKT-AFGIFT 
1.1.93 
(ECU 1.10.92) 
1,46 
3,29 
0,79 
0,95 
0,76 
0,75 
9,24 
1,57 
0,79 
1,65 
-
1,22 
-
-
5,24 
0,75 PUNKT­
AFGIFT 
1.1.95 
(ECU 3.10.94) 
1,49 
3,32 
0,80 
0,82 
0,75 
0,76 
8,75 
1,40 
0,81 
1,82 
1,48 
1,31 
11,37 
10,09 
5,53 
0,75 PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I ECU 
3% 
1% 
1% 
-13% 
-2% 
1% 
-5% 
-10% 
3% 
10% 
-
7% 
-
-
6% 
0% PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I 
NATIONAL 
VALUTA 
0% 
0% 
0% 
0% 
13% 
0% 
0% 
0% 
0% 
7% 
-
20% 
-
-
4% 
0% 
SPIRITUS 
UDVIKLINGEN IPUNKTAFGD7TSSATSERNE 
MELLEM 1.1.1993 OG 1.1.1995 44 
BILAG D(3) 
MEDLEMSSTAT 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige 
EU-min. PUNKT­
AFGIFT 1.1.93 
(ECU 1.10.92) 
1566,03 
3662,13 
1315,95 
549,12 
578,31 
1174,32 
2676,78 
662,90 
1011,14 
1433,96 
-
726,86 
-
-
2484,66 
550,00 PUNKT-AFGIFT 
1.1.95 
(ECU 3.10.94) 
1606,68 
3698,49 
1326,65 
550,00 
551,59 
1381,45 
2757,34 
593,32 
1037,39 
1540,05 
739,26 
715,15 
5016,08 
5131,68 
2634,06 
550,00 PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I ECU 
3% 
1% 
1% 
0% 
-5% 
18% 
3% 
-10% 
3% 
7% 
-
-2% 
-
-
6% 
0% PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I 
NATIONAL 
VALUTA 
0% 
0% 
0% 
16% 
10% 
16% 
9% 
0% 
0% 
4% 
-
10% 
-
-
4% 
BLYFRI BENZIN 
UDVIKLINGEN I PUNKTAFGrFTSSATSERNE 
MELLEM 1.1.1993 OG 1.1.1995 45 
BILAG D(4) 
MEDLEMSSTAT 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige 
EU-min. PUNKT­
AFGIFT 
1.1.93 
(ECU 1.10.92) 
374,86 
293,26 
423,17 
409,92 
365,06 
426,12 
348,37 
478,13 
267,83 
438,36 
293,98 
474,29 
390,28 
523,98 
323,09 
287,00 PUNKT­
AFGIFT 
1.1.95 
(ECU 3.10.94) 
409,89 
381,80 
509,85 
389,04 
361,60 
544,70 
345,82 
471,43 
354,48 
502,43 
333,40 
442,88 
456,97 
440,63 
400,48 
287,00 PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I ECU 
9% 
30% 
20% 
-5% 
-1% 
28% 
-1% 
-1% 
32% 
15% 
13% 
-7% 
17% 
-16% 
24% 
0% PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I 
NATIONAL 
VALUTA 
7% 
29% 
20% 
10% 
14% 
26% 
5% 
10% 
29% 
11% 
11% 
4% 
12% 
5% 
22% 
0% 
BLYHOLDIG BENZIN 
UDVIKLINGEN IPUNKTAFGD7TSSATSERNE 
MELLEM 1.1.1993 OG 1.1.1995 46 
BILAG D(5) 
MEMLEMSSTAT 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige 
EU-min. PUNKT­
AFGIFT 
1.1.93 
(ECU 1.10.92) 
447,61 
378,04 
474,77 
469,05 
401,21 
481,34 
382,49 
528,42 
331,95 
500,53 
355,38 
542,86 
462,16 
592,86 
383,55 
337,00 PUNKT­
AFGIFT 
1.1.95 
(ECU 3.10.94) 
479,47 
467,29 
561,88 
406,10 
393,68 
584,77 
378,16 
527,32 
407,62 
566,45 
406,59 
478,64 
532,21 
498,01 
462,11 
337,00 PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I ECU 
7% 
24% 
18% 
-13% 
-2% 
21% 
-1% 
0% 
23% 
13% 
14% 
-12% 
15% 
-16% 
20% 
0% PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I 
NATIONAL 
VALUTA 
4% 
22% 
17% 
0% 
13% 
20% 
4% 
11% 
20% 
10% 
12% 
-1% 
10% 
5% 
18% 
0% 
47 
BILAG D(6) 
DIESELOLIE ANVENDT SOM MOTORBRÆNDSTOF 
UDVIKLINGEN I PUNKTAFGIFTSSATSERNE 
MELLEM 1.1.1993 OG 1.1.1995 
MEDLEMSSTAT 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige 
EU-min. PUNKT­
AFGIFT 
1.1.93 
(ECU 1.10.92) 
278,68 
266,58 
283,83 
268,03 
269,64 
251,61 
297,33 
361,70 
204,69 
250,51 
218,86 
297,14 
185,79 
372,73 
315,32 
245,00 PUNKT­
AFGIFT 
1.1.95 
(ECU 3.10.94) 
296,03 
299,49 
322,56 
245,71 
262,24 
326,00 
297,46 
349,82 
253,02 
295,09 
243,22 . 
315,18 
298,46 
313,10 
400,48 
245,00 PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I ECU 
6% 
12% 
14% 
-8% 
-3% 
30% 
0% 
-3% 
24% 
18% 
11% 
6% 
61% 
-16% 
27% 
0% PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I 
NATIONAL 
VALUTA 
4% 
11% 
13% 
6% 
12% 
28% 
6% 
8% 
20% 
14% 
9% 
19% 
53% 
5% 
25% 
0% 
48 
BILAG D(7) 
GASOLIE - ANVENDT TIL FYRINGSFORMAL 
UDVTKLINGENIPUNKTAFGD7TSSATSERNE 
MELLEM 1.1.1993 OG 1.1.1995 
MEDLEMSSTAT 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige 
EU-min. PUNKT­
AFGIFT 
1.1.93 
(ECU 1.10.92) 
5,00 
229,90 
41,28 
153,72 
79,52 
63,99 
49,71 
361,70 
5,18 
46,29 
46,89 
0,00 
19,40 
197,17 
16,93 
18,00 PUNKT­
AFGIFT 
1.1.95 
(ECU 3.10.94) 
5,31 
299,49 
41,62 
133,09 
76,72 
73,80 
47,11 
349,82 
5,31 
47,66 
48,05 
0,00 
33,91 
168,78 
27,37 
18,00 PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I ECU 
6% 
30% 
1% 
-13% 
-4% 
15% 
-5% 
-3% 
3% 
3% 
2% 
-
75% 
-14% 
62% 
0% PROCENTVIS 
ÆNDRNING 
UDTRYKT I 
NATIONAL 
VALUTA 
4% 
29% 
0% 
0% 
11% 
14% 
0% 
8% 
0% 
0% 
0% 
0% 
67% 
7% 
59% 
0% 
SVÆR BRÆNDSELSOLIE 
UDVTKLINGENI PUNKTAFGrFTSSATSERNE 
MELLEM 1.1.1993 OG 1.1.1995 49 
BILAG D(8) 
MEDLEMSSTAT 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige 
EU-min. PUNKT­
AFGIFT 
1.1.93 
(ECU 1.10.92) 
18,50 
260,27 
15,48 
47,30 
13,01 
19,35 
10,13 
52,03 
18,50 
15,43 
14,45 
51,43 
18,26 
207,55 
13,17 
13,00 PUNKT­
AFGIFT 
1.1.95 
(ECU 3.10.94) 
18,98 
262,85 
15,61 
40,95 
13,08 
21,73 
13,39 
46,57 
18,98 
15,91 
14,79 
28,10 
34,19 
177,66 
21,23 
13,00 PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I ECU 
3% 
1% 
1% 
-13% 
1% 
12% 
32% 
-10% 
3% 
3% 
2% 
-45% 
87% 
-14% 
61% 
0% PROCENTVIS 
ÆNDRING 
UDTRYKT I 
NATIONAL 
VALUTA 
0% 
0% 
0% 
0% 
16% 
11% 
39% 
0% 
0% 
0% 
0% 
-39% 
79% 
7% 
58% 
0% 
UDVTKLINGEN I VEKSELKURSEN MELLEM 
ECU OG NATIONALE VALUTAER 50 
BILAG E 
VALUTA 
Belgisk franc 
Dansk krone 
Tysk mark 
Græsk drachme 
Spansk peseta 
Fransk franc 
Irisk pund 
Italiensk lire 
Luxembourgsk franc 
Hollandsk gylden 
Østrigsk shilling 
Portugisisk escudo 
Finsk mark 
Svensk krona 
Engelsk pund VÆRDIEN AF 1 ECU 
01.10.92 
40,5484 
7,60759 
1,93777 
253,707 
138,333 
6,65065 
0,750341 
1729,67 
40,5484 
2,21624 
13,8444 
174,999 
6,25968 
7,40482 
0,797291 01.10.93 
41,3455 
7,71643 
1,90933 
274,904 
154,073 
6,65763 
0,815414 
1857,14 
41,3455 
2,14447 
13,4339 
196,425 
6,81121 
9,475 
0,779574 03.10.1994 
39,5224 
7,53281 
1,92213 
293,028 
159,014 
6,55831 
0,791706 
1932,52 
39,5224 
2,15253 
13,5271 
195,763 
5,98076 
9,23674 
0,782062 PROCENTVIS 
ÆNDRING OVER 
EN TOÅRIG 
PERIODE 
2,5% 
1,0% 
0,8% 
-15,5% 
-15,0% 
1,4% 
-5,5% 
-11,7% 
2,5% 
2,9% 
2,3% 
-11,9% 
4,5% 
-24,7% 
1,9% 
51 
BILAG F 
FORBRUGERPRISINDEKS - PROCENTVIS ÆNDRING 
1993-1994 
(NATIONALE VALUTAER) 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
EUR 12 1993 
2,8 
1,3 
4,1 
14,5 
4,6 
2,1 
1,4 
4,5 
3,6 
2,1 
6,5 
1,6 
3,4 1994 
2,4 
2,0 
3,0 
10,9 
4,7 
1,8 
2,3 
4,0 
2,2 
2,8 
5,2 
2,5 
3,1 Kumulativ 
5,3 
3,3 
7,2 
27,0 
9,5 
3,9 
3,7 
8,7 
5,9 
5,0 
12,0 
4,1 
6,6 
Kilde: Eurostat 
52 
BILAG G 
PUNKTAFGIFTSSATSER FOR aGARETTER 
FOR 1 000 aGARETTER I DEN MEST EFTERSPURGTE PRISKLASSE 
Medlems­
stat 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige3' 
Det Forenede 
Kongerige Detail-
salgspris 
(DSP), mest 
efterspurgte 
prisklasse 
116,39 
192,49 
127,46 
81,90 
39,30 
125,79 
173,04 
80,21 
88,05 
104,99 
107,19 
66,41 
166,37 
165,10 
172,62 MOMS 
som % af 
DSP 
17,01% 
20,00% 
13,04% 
15,25% 
13,79% 
15,68% 
17,36% 
15,97% 
10,71% 
14,89% 
16,67% 
14,53% 
18,03% 
20,00% 
14,98% PUNKTAFGIFT 
Specifik punktafgift 
i ECU 
9,03 
80,55 
43,18 
2,98 
2,52 
4,72 
72,26 
2,93 
3,04 
37,75 
17,15 
7,42 
12,54 
81,20 
73,70 som % af 
samlet 
skat,} 
10,38% 
50,38% 
47,24% 
5,00% 
9,12% 
5,04% 
54,99% 
5,00% 
5,02% 
50,01% 
21,72% 
13,67% 
9,97% 
71,09% 
54,97% Værdi-
punktafgift 
som % af 
DSP 
50,00% 
21,22% 
24,80% 
53,86% 
50,00% 
54,95% 
16,82% 
53,35% 
54,50% 
21,05% 
41,00% 
56,00% 
50,00% 
0,00% 
20,00% Samlet punktafgift 
i ECU 
67,23 
121,40 
74,79 
47,09 
22,17 
73,84 
101,37 
45,72 
51,02 
59,85 
61,10 
44,60 
95,72 
81,20 
108,23 som % af 
DSP2* 
57,76% 
63,07% 
58,68% 
57,50% 
56,40% 
58,70% 
58,58% 
57,00% 
57,95% 
57,00% 
57,00% 
67,17% 
57,54% 
49,18% 
62,70% 
1) 
2) 
3) Skal ligge mellem 5 og 55%. 
Må ikke være mindre end 57%. 
Sverige har en fritagelse og skal ikke anvende værdipunktafgiften for 1996 og behover ikke at ligge 
over 57%-niveauet før 1999. 
52, 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 285 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 
Katalognummer : CB-CO-95-362-DA-C 
ISBN 92-77-91479-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg