Resumé af udtalelse fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse om forslaget til forordning om opstilling af fælles rammer for medietjenester i det indre marked (europæisk retsakt om mediefrihed) og om ændring af direktiv 2010/13/EU

(2022/C 487/07)

(Udtalelsen findes i sin fulde ordlyd på engelsk, fransk og tysk på EDPS-webstedet https://edps.europa.eu)

Den 16. september 2022 fremsatte Europa-Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om opstilling af fælles rammer for medietjenester i det indre marked (europæisk retsakt om mediefrihed) og om ændring af direktiv 2010/13/EU.

Forslaget har til formål at forbedre, hvordan det indre marked for medietjenester fungerer, navnlig ved at fremme grænseoverskridende aktiviteter og investeringer i medietjenester, øge reguleringssamarbejdet og den lovgivningsmæssige konvergens, lette leveringen af medietjenester af høj kvalitet og sikre en gennemsigtig og retfærdig fordeling af økonomiske ressourcer i det indre marked for medietjenester.

EDPS ser med tilfredshed på forslagets mål om at beskytte mediefrihed og -pluralisme – en forudsætning for et velfungerende indre marked for medietjenester i EU og, nok så vigtigt, en strategisk katalysator for retsstatsprincippet og den demokratiske ansvarlighed i Unionen.

EDPS anbefaler imidlertid først at præcisere anvendelsesområdet for den fremtidige forordning, både det personelle og det materielle. Han bemærker navnlig, at til trods for Kommissionens hensigt – som klart kommer til udtryk i forslaget – om at fastsætte regler, der sikrer beskyttelse på EU-plan af journalisters, herunder freelanceres, kilder, omfatter forslagets anvendelsesområde, som det i øjeblikket er defineret, kun medietjenesteudbydere og ikke alle journalister. EDPS anbefaler, at der tilføjes en udtrykkelig henvisning til journalister til de relevante bestemmelser i den fremtidige forordning for at præcisere, at enhver journalist, hvad enten freelancer eller selvstændig, ville være omfattet af den fremtidige forordnings anvendelsesområde og dermed også ville kunne regne med en solid beskyttelse af journalistiske kilder og oplysninger. Han anbefaler desuden at præcisere kriterierne for fastsættelse af, hvornår en journalist henhører under en medlemsstats jurisdiktion. EDPS anbefaler også, at det horisontalt præciseres, at den fremtidige forordning er med forbehold for og ikke berører EU-lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, navnlig den generelle forordning om databeskyttelse (GDPR) (1), e-databeskyttelsesdirektivet (2) og retshåndhævelsesdirektivet (LED) (3).

For det andet, selv om han fuldt ud støtter forslagets mål om at give særlige garantier for mediefrihed og -pluralisme, er EDPS i tvivl om, hvor effektive de foreslåede foranstaltninger ville være i praksis med hensyn til at nå det mål, der forfølges. EDPS mener navnlig, at artikel 4, stk. 2, litra b) og c), i forslaget, i sin nuværende form, navnlig hvad angår undtagelserne vedrørende forbuddet mod aflytning gældende med hensyn til overvågning af medietjenesteudbydere, herunder ved anvendelse af spyware på deres enheder, ikke giver tilstrækkelige garantier og mangler juridisk klarhed. EDPS opfordrer medlovgiverne til yderligere at præcisere og begrænse muligheden for at give afkald på beskyttelsen af journalistiske kilder og oplysninger i overensstemmelse med principperne om streng nødvendighed og proportionalitet som fortolket i EU-Domstolens og Menneskerettighedsdomstolens retspraksis. Navnlig er han fortsat overbevist om, at den eneste holdbare og effektive mulighed for at beskytte de grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder i Unionen, herunder mediefriheden, mod meget avanceret spyware, der ellers anvendes i militæret, er et generelt forbud mod dets udvikling og udbredelse med meget begrænsede og nøje definerede undtagelser suppleret med solide garantier som dem, der foreslås i EDPS' indledende bemærkninger om moderne spyware.

For det tredje anbefaler EDPS, med hensyn til den nationale uafhængige myndighed eller det nationale uafhængige organ med ansvar for behandling af klager over overtrædelser af artikel 4, stk. 2, litra b) og c), i forslaget, at sikre, at der med den fremtidige forordning udtrykkeligt fastsættes særlige garantier for uafhængighed og sikres et eksplicit retsgrundlag for samarbejde mellem de relevante tilsynsmyndigheder, der hver især handler inden for deres respektive kompetenceområder. Desuden anbefaler EDPS, at den fremtidige forordning foreskriver et struktureret samarbejde mellem de kompetente tilsynsmyndigheder, herunder databeskyttelsesmyndighederne, og indeholder en udtrykkelig henvisning til de nationale kompetente tilsynsmyndigheder, der deltager i samarbejdet, og fastsætter omstændighederne under hvilke samarbejdet bør finde sted. EDPS anbefaler navnlig, at det sikres, at de uafhængige kompetente myndigheder, der er udpeget i henhold til den fremtidige forordning, har beføjelse og pligt til at høre de relevante andre nationale kompetente tilsynsmyndigheder, herunder databeskyttelsesmyndigheder, i forbindelse med deres efterforskninger og overensstemmelsesvurderinger. Med hensyn til de nationale databeskyttelsesmyndigheder anbefaler EDPS specifikt, at det præciseres, at kompetente uafhængige myndigheder under den fremtidige forordning, efter anmodning eller på eget initiativ, bør kunne give de kompetente tilsynsmyndigheder under GDPR og LED al information, der er indhentet i forbindelse med kontroller og efterforskninger vedrørende behandlingen af personoplysninger, og at medtage et udtrykkeligt retsgrundlag herfor.

Med hensyn til offentliggørelsen af information om medietjenesteudbydere og navnlig deres ejere og endelige reelle ejere anbefaler EDPS desuden, at det i forslaget udtrykkeligt præciseres, hvilke(t) mål der forfølges i offentlighedens interesse, og at det sikres, at listen over kategorier af information, der skal stilles til rådighed i henhold til artikel 6, stk. 1, i forslaget, defineres klart og anføres udtrykkeligt i den fremtidige forordning.

Endelig anbefaler EDPS at præcisere, om personoplysninger ville blive behandlet under hele samarbejdet eller den gensidige bistand mellem de nationale tilsynsmyndigheder eller -organer, der er fastsat i forslaget, og i bekræftende fald udtrykkeligt fastsætte formålene med behandlingen, de specifikke kategorier af personoplysninger, der ville skulle behandles, dataopbevaringsperioden og fastlæggelsen af de nationale tilsynsmyndigheders og -organers roller og ansvarsområder i henhold til databeskyttelseslovgivningen.

1. INDLEDNING

1. Den 16. september 2022 fremsatte Europa-Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om opstilling af fælles rammer for medietjenester i det indre marked (europæisk retsakt om mediefrihed) og om ændring af direktiv 2010/13/EU (»forslaget«) (4).

2. Forslaget er bygget op omkring fire specifikke mål, nemlig: 1) fremme af grænseoverskridende aktiviteter og investeringer i medietjenester ved at harmonisere visse elementer i de divergerende nationale rammer for mediepluralisme, navnlig for at lette den grænseoverskridende levering af tjenesteydelser; 2) øge reguleringssamarbejdet og den lovgivningsmæssige konvergens gennem grænseoverskridende koordineringsværktøjer og udtalelser og retningslinjer på EU-plan; 3) lette leveringen af medietjenester af høj kvalitet ved at mindske risikoen for utilbørlig offentlig og privat indblanding i den redaktionelle frihed og 4) sikre en gennemsigtig og retfærdig fordeling af økonomiske ressourcer i det indre marked for medietjenester ved at øge gennemsigtigheden og retfærdigheden i forbindelse med måling af seertal og fordeling af statslige reklamemidler (5).

3. Denne udtalelse fra EDPS er afgivet på grundlag af en høring fra Europa-Kommissionen af 16. september 2022 i medfør af artikel 42, stk. 1, i EUDPR (6). EDPS bifalder henvisningen til denne høring i betragtning 54 i forslaget. I denne henseende noterer EDPS sig ligeledes med tilfredshed, at han allerede var blevet hørt uformelt i medfør af betragtning 60 i EUDPR.

4. KONKLUSION

46. På baggrund af ovenstående fremsætter EDPS følgende henstillinger: (1) at tilføje en udtrykkelig henvisning til »journalister« i de relevante bestemmelser i den fremtidige forordning, således at enhver journalist, hvad enten freelancer eller selvstændig, ville være omfattet af den fremtidige forordnings anvendelsesområde og dermed også ville kunne regne med en solid beskyttelse af journalistiske kilder og oplysninger, og at præcisere kriterierne for fastsættelse af, hvornår en journalist henhører under en medlemsstats jurisdiktion (2) horisontalt at præcisere, at den fremtidige forordning er med forbehold for og ikke berører EU-lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger og privatlivets fred, navnlig GDPR, e-databeskyttelsesdirektivet og LED (3) yderligere at præcisere og begrænse muligheden for at give afkald på beskyttelsen af journalistiske kilder og oplysninger under artikel 4, litra b) og c), i forslaget, i overensstemmelse med principperne om streng nødvendighed og proportionalitet. Navnlig er EDPS fortsat overbevist om, at den eneste holdbare og effektive mulighed for at beskytte de grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder i Unionen, herunder mediefriheden, mod meget avanceret spyware, der ellers anvendes i militæret, er et generelt forbud mod dets udvikling og udbredelse med meget begrænsede og nøje definerede undtagelser suppleret med solide garantier som dem, der foreslås i EDPS' indledende bemærkninger om moderne spyware (7) (4) at sikre, at der med den fremtidige forordning udtrykkeligt fastsættes særlige garantier med hensyn til uafhængigheden af de myndigheder eller organer, der er ansvarlige for at behandle klager i forbindelse med overtrædelser af artikel 4, stk. 2, litra b) og c), i forslaget; (5) at sikre, at den fremtidige forordning: 1) foreskriver et eksplicit retsgrundlag for samarbejde mellem de relevante tilsynsmyndigheder, der hver især handler inden for deres respektive kompetenceområder; 2) kræver et struktureret samarbejde mellem de kompetente tilsynsmyndigheder, herunder databeskyttelsesmyndighederne; 3) indeholder en udtrykkelig henvisning til de nationale kompetente tilsynsmyndigheder, der deltager i samarbejdet, og fastsætter omstændighederne under hvilke samarbejdet bør finde sted. EDPS anbefaler navnlig, at det sikres, at de uafhængige kompetente myndigheder, der er udpeget i henhold til den fremtidige forordning, har beføjelse og pligt til at høre de relevante andre nationale kompetente tilsynsmyndigheder, herunder databeskyttelsesmyndigheder, i forbindelse med deres efterforskninger og overensstemmelsesvurderinger. Med hensyn til de nationale databeskyttelsesmyndigheder anbefaler EDPS også, at det præciseres, at kompetente uafhængige myndigheder under den fremtidige forordning, efter anmodning eller på eget initiativ, bør kunne give de kompetente tilsynsmyndigheder under GDPR og LED al information, der er indhentet i forbindelse med kontroller og efterforskninger vedrørende behandlingen af personoplysninger, og at medtage et udtrykkeligt retsgrundlag herfor. (6) udtrykkeligt i den fremtidige forordning at specificere de(t) mål, der forfølges i offentlighedens interesse med artikel 6, stk. 1, om den information, som medietjenesteudbydere bør stille til rådighed vedrørende deres ejere og endelige reelle ejere, og at sikre, at listen over kategorier af information, der skal stilles til rådighed under artikel 6, stk. 1, i forslaget, defineres klart og anføres udtrykkeligt i den fremtidige forordning og (7) udtrykkeligt at præcisere, om personoplysninger ville blive behandlet i forbindelse med samarbejdet mellem de nationale tilsynsorganer i henhold til artikel 13 i forslaget, og i bekræftende fald også at præcisere formålet med behandlingen, de specifikke kategorier af personoplysninger, der ville skulle behandles, dataopbevaringsperioden og fastlæggelsen af de nationale tilsynsmyndigheders og -organers roller og ansvarsområder i henhold til databeskyttelseslovgivningen.

Bruxelles, den 11. november 2022. Wojciech Rafał WIEWIÓROWSKI

(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (EFT L 201 af 31.7.2002, s. 37).

(3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA . (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 89).

(4) COM(2022) 457 final.

(5) COM(2022) 457 final, s. 3.

(6) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 af 23. oktober 2018 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og afgørelse nr. 1247/2002/EF) (EUT L 295 af 21.11.2018, s. 39).

(7) EDPS' indledende bemærkninger om moderne spyware, udgivet den 15. februar 2022.