Anden årsrapport

vedrørende gennemførelsen af Rådets fælles aktion af 12. juli 2002 om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben (2002/589/FUSP) og om ophævelse af fælles aktion 1999/34/FUSP og vedrørende EU-programmet til forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel med konventionelle våben fra juni 1997

(2002/C 330/01)

INDLEDNING

1. Den 26. juni 1997 vedtog Rådet (almindelige anliggender) EU-programmet til forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig handel med konventionelle våben, og den 12. juli 2002 vedtog Rådet en fælles aktion om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben og om ophævelse af fælles aktion 1999/34/FUSP.

2. De associerede lande i Central- og Østeuropa, Cypern og de EFTA-lande, der er medlemmer af EØS, har tilsluttet sig dette program og den fælles aktion.

3. For at nå målsætningerne i den fælles aktion har EU styrket sin indsats for at skabe enighed i regionale og internationale fora og mellem de berørte lande. EU spillede en aktiv rolle på FN's konference om ulovlig handel med hånd- og mandbårne våben inden for alle områder (den 9. - 20. juli 2001 i New York), der mundede ud i vedtagelsen af et FN-handlingsprogram, og var også aktiv i forhandlingerne om protokollen om bekæmpelse af ulovlig fremstilling af og handel med skydevåben, dele, komponenter og ammunition hertil, til De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet, som FN's Generalforsamling vedtog den 31. maj 2001. EU gjorde også en stor indsats under den proces, der førte frem til vedtagelsen af OSCE-dokumentet om håndvåben og lette våben på ministerrådets møde den 27.-28. november 2000. EU har desuden haft mange bilaterale kontakter inden for rammerne af den politiske dialog i bestræbelserne på at skabe international konsensus om målene i både Rådets fælles aktion og de nævnte FN- og OSCE-dokumenter.

4. Denne rapport er delt op i tre dele. Del I omhandler de enkelte landes indsats for at løse problemerne i forbindelse med håndvåben i medlemsstaterne, der bl.a. omfatter tværinstitutionelt samarbejde, nylig vedtaget lovgivning og støtte til relevant forskning. Del II omhandler internationale foranstaltninger, såsom bistand til projekter, der ledes af internationale eller regionale organisationer eller ikke-statslige organisationer, bistand til de berørte lande og tilrettelæggelse af internationale konferencer. EU-samarbejde med andre stater er også omhandlet i del II. Endelig behandler del III prioriteterne for en mere systematisk tilgang til EU's bistand på området håndvåben og lette våben og ser på, hvad man har lært af EU's og medlemsstaternes hidtidige erfaringer på dette område.

5. Rapporten omfatter både den fælles aktion og programmet. Den omhandler i princippet kun 2001. Oplysninger om EU's tidligere aktiviteter i forbindelse med anvendelsen af den fælles aktion og EU-programmet findes i den første årsrapport og i Kommissionens papir "Small Arms and Light Weapons: The Response of the European Union".

6. Projekter vedrørende håndvåben og lette våben i henhold til Rådets fælles aktion finansieres over en særlig ikke-sprednings- og nedrustningsartikel i FUSP-budgettet. Gennemførelsen af FUSP-projekter varetages af Kommissionen. Potentielle ansøgere o.l. bør henvende sig til Kommissionen angående retningslinjer for og andre oplysninger om procedurerne for projekter vedrørende håndvåben og lette våben finansieret over FUSP-budgettet eller til de nationale kontaktpunkter. Opmærksomheden henledes på bilaget, som indeholder en liste over kontaktpunkter i EU vedrørende håndvåben og lette våben.

DEL I

DE ENKELTE LANDES INDSATS FOR AT LØSE PROBLEMERNE I FORBINDELSE MED HÅNDVÅBEN

I.A. Samarbejde, samordning og udveksling af oplysninger mellem administrative og retshåndhævende myndigheder osv.

7. I Italien blev der i juni 2000 med Udenrigsministeriet som koordinator nedsat en ad hoc-arbejdsgruppe vedrørende håndvåben og lette våben bestående af repræsentanter for alle relevante ministerier og de retshåndhævende myndigheder samt af en repræsentant for den berørte nationale brancheforening. Gruppen holdt møde fire gang i løbet af 2001 og beskæftigede sig især med forberedelserne til FN-konferencen og opfølgningen heraf. Der har i den henseende også været indledende overvejelser om mæglervirksomhed - som endnu ikke er lovreguleret - og om kravene i forbindelse med ratifikationen af FN's våbenprotokol.

8. I bevidstheden om, at overdreven ophobning af håndvåben og lette våben har en destabiliserende virkning i Sydøsteuropa, har de græske administrative og retshåndhævende myndigheder indarbejdet nye aspekter og metoder i deres samarbejde, hvilket har haft positive resultater for grænsekontrollen. Derudover har Ministeriet for Offentlig Orden oprettet en national central myndighed til udveksling af oplysninger om alle transaktioner med håndvåben og lette våben. Myndigheden er i gang med at udarbejde en elektronisk database, som vil lette informationsdelingen for så vidt angår håndvåben og lette våben med andre kompetente myndigheder i Grækenland og andre lande.

I.B. Nylig vedtaget lovgivning og revision af, hvordan den eksisterende lovgivning fungerer i praksis

9. Medlemsstaterne har givet følgende oplysninger:

10. Østrigs nationale lovgivning om import, eksport og transit af forsvarsmateriel er blevet ændret, så den nu omfatter mæglervirksomhed og afspejler de operative bestemmelser i EU-adfærdskodeksen for våbeneksport af 8. juni 1998 (Lovtidende nr. 57 af 10.6.2001).

11. Varetransit gennem Nederlandene er omfattet af loven om import og eksport og af loven om våben og ammunition. Begge love blev ændret i 2001 for at forbedre kontrollen med transit af militært udstyr. Loven om import og eksport finder nu også anvendelse på transit af militært udstyr til ikke-EU-medlemsstater. Den ændrede lov om våben og ammunition indeholder bestemmelser om transit af våben og ammunition til EU-medlemsstaterne. Den nye licensordning for transit af sådanne varer trådte i kraft pr. 1. januar 2002.

12. I henhold til den ændrede lov om import og eksport og følgelovgivningen hertil er der pligt til at anmelde transit af visse typer skydevåben og lette våben til militært brug, f.eks. mortere og missiludstyr, til de nederlandske myndigheder. Listen over våben med anmeldelsespligt svarer til listen i bilaget til Rådets fælles aktion.

13. Den ændrede lov om våben og ammunition finder nu også anvendelse på eksport og transit af våben og ammunition til andre EU-medlemsstater og som hidtil tillige på import af dette udstyr. Der kræves licens til sådan eksport, transit eller import. En eksport- eller transitlicens vil blive afslået, hvis ansøgeren ikke kan bevise, at de kompetente myndigheder i bestemmelsesmedlemsstaten ikke har nogen indvendinger imod tilstedeværelsen af sådant udstyr på deres område.

14. UK's regering forelagde en lov om eksportkontrol for parlamentet den 26. juni med et sæt helt nye rammebestemmelser. Lovforslaget var forinden blevet offentliggjort den 29. marts med henblik på høring af offentligheden. Loven skærper den nuværende eksportkontrolordning og giver bl.a. nye beføjelser til at kontrollere ulovlig handel og mæglervirksomhed. Parlamentet vil afslutte behandlingen af regeringens forslag i løbet af 2002.

15. UK's toldmyndigheder har skærpet kontrollen med registrerede skydevåbenhandlere for at forbedre effektiviteten og minimere risikoen for, at der overføres våben til det ulovlige marked.

16. De spanske myndigheder udarbejdede i 2001 nye bestemmelser om udenrigshandel med forsvarsmateriel og varer med dobbelt anvendelse, der forventes at træde i kraft i 2002. Ifølge disse bestemmelser kræver al eksport af forsvarsmateriel og varer med dobbelt anvendelse tilladelse fra den kompetente myndighed i bl.a. følgende tilfælde:

- når bestemmelsesstedet for eller køberen af de varer, der skal eksporteres, er et land, der er omfattet af en våbenembargo pålagt af EU-Rådet, OSCE eller FN's Sikkerhedsråd i form af en bindende resolution; dette gælder også varer, der ikke er med på den officielle liste over forsvarsmateriel, hvis eksporten heraf eventuelt er i strid med principperne bag våbenembargoen

- når de kompetente myndigheder mener, at de varer, der skal eksporteres, enten helt eller delvis er eller kunne være bestemt til militær brug

- når de kompetente myndigheder mener, at de varer, der skal eksporteres, helt eller delvis er eller kunne være bestemt til at skulle bruges som udstyr til eller komponenter i forsvarsmateriel, der er opført på den officielle liste.

17. Der er her tale om en "catch-all"-bestemmelse.

18. I henhold til de nye bestemmelser vil de kompetente spanske myndigheder afslå tilladelser til transaktioner med politi- og sikkerhedsmateriel, når der er grund til at tro, at dette materiel vil blive brugt til at krænke menneskerettighederne eller brugt på en hvilken som helst anden måde, som er i modstrid med menneskets naturlige værdighed.

19. De nye bestemmelser tvinger de aktører, der er ansvarlige for sådanne transaktioner, til at lade sig registrere i et særligt register.

20. Endvidere gælder de nye bestemmelser ikke kun for eksport fra spansk område, men for alle transaktioner, som udføres fra spansk område, herunder mæglervirksomhed, transit, overførsel, bistand til forhandling af førnævnte transaktioner og enhver anden form for bistand i forbindelse med disse transaktioner.

21. I Belgien blev der i 2000 forelagt en lov om ændring af loven af 5. august 1991 om import, eksport og transit af våben, ammunition og militært udstyr samt teknologi i tilknytning hertil. Den blev behandlet indgående i deputeretkammeret og senatet i 2001 og blev vedtaget af senatet den 16. maj 2002. Den nye lov omfatter mæglervirksomhed. I artikel 10 fastsættes det for så vidt angår våben, ammunition og militært udstyr samt teknologi i tilknytning hertil, at uanset varernes oprindelses- eller bestemmelsessted, og uanset om varerne befinder sig på belgisk område eller ej, må hverken belgiere eller udlændinge, der er bosat eller driver handel i Belgien, mod vederlag eller gratis handle med, eksportere eller levere sådanne varer i udlandet eller være i besiddelse af sådanne varer til det formål, og de må heller ikke fungere som mellemmænd i sådanne transaktioner uden en speciel licens udstedt af justitsministeren.

22. I den belgiske lov defineres ordet "mellemmand" som enhver person, der mod vederlag eller gratis skaber betingelser for indgåelse af en kontrakt vedrørende handel med, eksport af eller levering i udlandet af eller besiddelse til de nævnte formål af våben, ammunition eller militært udstyr eller teknologi i tilknytning hertil, uanset varernes oprindelses- eller bestemmelsessted, og uanset om de befinder sig på belgisk område eller ej, samt enhver person, der indgår en sådan kontrakt, hvor transporten udføres af tredjemand.

23. I Frankrig er en ændring af lovgivningen om mæglervirksomhed og mellemmænd nært forestående.

24. Man har navnlig vedtaget en reform af bestemmelserne om mæglere og andre mellemmænd, der er involveret i handelstransaktioner med våben og militært udstyr.

25. Da dekretet med regler for tilladelse til mæglervirksomhed var trådt i kraft, blev der udarbejdet gennemførelsesbestemmelser med henblik på en effektiv anvendelse af de nye bestemmelser.

26. Loven om regler for tilladelse (eller licens) til mæglervirksomhed er blevet forelagt for parlamentet. Den vil blive behandlet i andet halvår af 2002. Der bliver to typer licenser: en global licens, der kan omfatte flere transaktioner, som opfylder bestemte betingelser, og en individuel licens, der kun tillader en enkelt mellemmands- eller mæglertransaktion. Lovgivningen er ikke begrænset til håndvåben og lette våben, men omfatter alle våben og alt militært udstyr, der er klassificeret i henhold til de nationale bestemmelser.

27. Ifølge den italienske lovgivning er håndvåben og lette våben delt op i to underkategorier: almindelige skydevåben og våben til militær brug. De er omfattet af forskellige love, hvis gennemførelse sorterer under henholdsvis Indenrigsministeriet og Forsvarsministeriet. Procedurerne for udstedelse af tilladelser til import, eksport og transit af militærvåben sorterer under Udenrigsministeriet i samråd med Forsvarsministeriet. Den italienske lov om våbeneksport (lov 185/1990) foregreb allerede i sin tid kriterierne i EU-adfærdskodeksen, der blev godkendt i juni 1998.

28. EU-adfærdskodeksen for våbeneksport bruges som parameter ved vurderingen af ansøgninger om tilladelser til eksport af håndvåben og lette våben. Dette gælder også de kategorier af skydevåben - der er opført på EU's fælles liste - som sorterer under Indenrigsministeriet.

29. Der blev ikke vedtaget nogen ny lovgivning om håndvåben og lette våben i 2001. Men efter opfordring fra det italienske deputeretkammers udenrigsudvalg i oktober 2002 om også på nationalt plan at skærpe de foranstaltninger, der tager sigte på en mere intensiv og bedre koordineret bekæmpelse af handelen med håndvåben og lette våben, blev kontrollen med procedurerne for import og eksport af håndvåben og lette våben, især skydevåben, skærpet ved hjælp af tættere koordineringsmekanismer mellem de berørte ministerier (Udenrigsministeriet, Indenrigsministeriet og Forsvarsministeriet).

30. I Finland er der ved at blive udarbejdet et forslag til ændring af loven om eksport og transit af forsvarsmateriel, så den også kommer til at omfatte mæglervirksomhed på våbenområdet.

31. Danmark vedtog ikke nogen ny lovgivning om håndvåben i 2001. Men der blev nedsat et tværministerielt udvalg under Justitsministeriet, som skulle behandle lovgivningen om våben og sprængstoffer med særligt fokus på våbeneksport. Udvalget skal også overveje eventuelle foranstaltninger til kontrol med mæglervirksomhed.

32. Sverige vedtog ikke nogen ny lovgivning i 2001.

33. Irland fremstiller ikke håndvåben. Der kræves licens til import og eksport af håndvåben til de andre EU-medlemsstater i henhold til loven om skydevåben fra 1925 og 1964 og EF-bestemmelserne fra 1993 om (erhvervelse og besiddelse af) våben og ammunition. Eksport til alle lande er også underlagt eksportkontrolloven fra 1983 og bekendtgørelser i henhold hertil samt landets forpligtelser og ansvar i international henseende som følge af dets medlemskab af FN, EU, OSCE og andre organer, der beskæftiger sig med eksportregulering.

34. Grækenland har ikke ændret sin våbenlovgivning (lov 2168/1993), der omfatter strenge foranstaltninger og et licenssystem i forbindelse med alle våbentransaktioner (import, eksport, transit og omladning). Der er en høring i gang blandt de kompetente ministerier med henblik på ændring af loven i overensstemmelse med de beslutninger, der er truffet inden for rammerne af FN, EU, OSCE og Wassenaar-arrangementet. I henhold til den nye lov 2928/2001 om beskyttelse af borgerne mod kriminelle handlinger begået af kriminelle organisationer gælder det endvidere, at ulovlig fremstilling eller besiddelse af håndvåben og lette våben og ammunition kan straffes med op til 10 års fængsel.

I.C. Uddannelse af administrative og retshåndhævende myndigheders personale

35. De spanske retshåndhævende myndigheder tilrettelægger hvert år kurser i kriminelles brug af skydevåben og sprængstoffer for de relevante myndigheders personale. Der er tale om regelmæssige efteruddannelses- og opfriskningskurser i disse spørgsmål og i anvendelsen af informationsteknologi i forbindelse med våben og sprængstoffer.

I.D. Andre initiativer eller aktiviteter, f.eks. støtte til relevant forskning og intern sikkerhed samt gennemsigtighedsforanstaltninger

36. Medlemsstaterne har også rapporteret om andre initiativer og aktiviteter til bekæmpelse af ophobning og ukontrolleret spredning af og forebyggelse af ulovlig handel med håndvåben, f.eks. støtte til forskningsprojekter eller interne sikkerhedsforanstaltninger i relation til kontrol med håndvåben og lette våben og gennemsigtighedsforanstaltninger, der er rettet mod den brede offentlighed.

Interne sikkerhedsforanstaltninger i relation til håndvåben og lette våben

37. De kompetente spanske myndigheder beslaglagde 42739 ulovlige skydevåben i 2001 under aktioner, som var koordineret af Guardia Civils centrale våben- og sprængstofinspektion. Herudaf blev 17978 destrueret og 24761 bortauktioneret eller brugt i anden lovlig sammenhæng.

38. De spanske myndigheder foretog i løbet af 2001 10846 inspektioner af anlæg til fremstilling eller lagring af skydevåben (herunder fabrikker, virksomheder, skydeklubber, private sikkerhedsfirmaer, osv.). De inspicerede i 2001 19664 anlæg til fremstilling eller lagring af sprængstoffer.

39. I 2001/02 aflagde toldmyndighederne en række besøg for at gøre kontrolpersonalet i havne og lufthavne opmærksomt på dette spørgsmål og få dem til fortsat at topprioritere bekæmpelse af våbensmugling og våbenkontrol.

40. Følgende italienske håndvåben og lette våben: 377 revolvere og selvladende pistoler (Beretta M51), 2070 rifler og karabiner (1070 Mab og 1000 Garand T2) og 329 mandbårne panserværnsmissiludstyr og raketudstyr (bazooka 88 mm) blev i 2001 af den italienske hær identificeret som overskud og/eller beslaglagt og efterfølgende destrueret ved smeltning.

41. Den del af den samlede værdi af de eksportlicenser, som Tyskland har udstedt for håndvåben og lette våben som del af den samlede værdi af licenserne til våbeneksport, var meget lille med et stærkt regionalt fokus på EU, NATO og tilsvarende lande. Der blev anvendt nationale reduktioner for at udarbejde økologiske og økonomiske metoder til massedestruktion af håndvåben og lette våben.

Støtte til relevant forskning

42. Sverige støttede i 2001 følgende projekter på Stockholms internationale fredsforskningsinstitut (SIPRI):

- "Military Expenditure Data for African Countries", 1 mio. SEK. Projektet blev indledt i 1999 og afsluttet i juli 2001.

- "Conflicts and Small Arms Transfers", 480000 SEK. Formålet med dette projekt er at indsamle oplysninger om våbenoverførsler til konfliktregioner i samarbejde med det schweizisk baserede "Small Arms Survey". Projektet blev indledt i 2000 og fortsætter.

- "Internet Database on European Conventional Arms Export Controls", 1,5 mio. SEK. Formålet med dette projekt er information og kontrol af EU's adfærdskodeks for våbeneksport med fokus på Central- og Østeuropa. Projektet blev indledt i marts 1998 og fortsætter.

Igangværende gennemsigtighedsforanstaltninger rettet mod et bredt publikum

43. Det Forenede Kongerige offentliggjorde i juli 2001 sin fjerde årsrapport om strategisk eksportkontrol, der dækker kalenderåret 2000. Denne er endnu mere specifik og detaljeret end de tidligere med hensyn til UK's politik vedrørende håndvåben og eksport af konventionelle våben generelt.

44. Frankrigs forsvarsministerium offentliggjorde i februar 2002 en rapport til parlamentet om den franske eksport. Rapporten redegør for den retlige ramme, som Frankrig har fastsat for at føre en nøje kontrol med sin våbeneksport og mere generelt retningslinjerne for eksport, samtidig med at landet overholder sine europæiske og internationale forpligtelser (den fælles aktion, adfærdskodeksen, Wassenaar-arrangementet, osv.). Rapporten beskriver også de konsultationsmekanismer, gennemsigtighedsgarantier og arrangementer, der gælder for anvendelse af de embargoer, som FN eller Den Europæiske Union indfører. Rapporten til parlamentet gør også status over den franske regerings indsats for at kontrollere eksporten. Den indeholder kvantitative oversigter og statistikker over eksportanmodninger, forudgående godkendelser, afslag på godkendelser og tilladelser til eksport af militært udstyr. Den indeholder også en detaljeret oversigt over den franske våbeneksport i 2000, herunder et særskilt afsnit om håndvåben og lette våben.

45. Rapporten er tilgængelig på internettet: http://www.defense.gouv.fr, klik på "Actualités" og derefter "Tous les dossiers en ligne".

46. En brochure med titlen "Small arms and light weapons: Action by France: prevent-control-destroy" blev offentliggjort i 2001. Denne brochure på fransk og engelsk, der blev offentliggjort i forbindelse med FN-konferencen og udsendt til brede kredse, underretter et bredt publikum om Frankrigs indsats på dette område.

47. Dialogen med de italienske ngo'er, der arbejder på dette område, blev udviklet yderligere i 2001. Udenrigsministeriet har støttet en undersøgelse af den italienske produktion og eksport af håndvåben og lette våben, som blev afsluttet ved årets udgang og offentliggjort i begyndelsen af 2002.

DEL II

INTERNATIONALE BESTRÆBELSER PÅ AT LØSE PROBLEMERNE I FORBINDELSE MED HÅNDVÅBEN

48. På internationalt plan har både EU og de enkelte medlemsstater iværksat aktioner. Der er givet følgende oplysninger.

II.A. EU-aktioner

49. EU er aktiv både med hensyn til bistand til og samarbejde med stater og internationale og regionale organisationer.

II.A.1. EU-støttede projekter

50. Rådet har siden 1999 vedtaget 8 afgørelser om gennemførelse af den fælles aktion ved finansiering af projekter vedrørende håndvåben og lette våben: tre i 1999, to i 2000 og tre i 2001. Disse projekter finansieres over FUSP-budgettet, hvor der er opført en særlig artikel om ikke-spredning og nedrustning, og gennemførelsen foretages af Europa-Kommissionen. Det samlede beløb, der er disponeret over til disse aktioner, er på 5553200 EUR.

51. De tre projekter, der modtog EU/FUSP-midler i 2001, er følgende:

- Rådet vedtog den 15. november 1999 afgørelse 2001/796/FUSP henblik på at fortsætte Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndvåben og lette våben i Cambodja. Ved denne afgørelse blev der tilvejebragt en yderligere EU-finansiering på 1768200 EUR til fortsættelse og udvidelse af dette igangværende projekt, der fuldt ud er udformet og forvaltet af EU, og som startede i 1999 med et første budget for dette år på 500000 EUR. I 2001 blev projektet vurderet og gennemgået af en ekstern revisor, dr. Owen Greene, som kaldte det en stor succes. I 2001 besluttede Rådet at udnævne David De Beer til projektleder som efterfølger for brigadegeneral Henny van der Graaf, der trådte tilbage efter at have forvaltet projektet fra dets start i marts 2000.

- Rådet godkendte den 12. marts 2001 et EU-bidrag med henblik på at bekæmpe problemerne med håndvåben og lette våben i Latinamerika og Caribien gennem projekter under FN's regionale center for fred, nedrustning og udvikling i Latinamerika og Caribien beliggende i Lima (Peru). Dette bidrag sigter mod at hjælpe centret i forbindelse med dets uddannelsesaktiviteter for told- og politimyndighedernes ansatte i form af relevant undervisning, samt med dets projekt om at stille udstyr til rådighed til oprettelse af databaser vedrørende ophobning og overførsel af håndvåben og lette våben i denne region. Dette projekt bidrager til gennemførelsen af OAS's interamerikanske konvention om bekæmpelse af ulovlig fremstilling af og handel med skydevåben, ammunition, sprængstof og lignende materiel. EU's bidrag er på 345000 EUR (Rådets afgørelse 2001/200/FUSP).

- Den 29. november 2001 vedtog Rådet afgørelse 2001/850/FUSP om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben i Albanien. Denne afgørelse gav 550000 EUR til UNDP-projektet vedrørende kontrol med håndvåben og lette våben i Albanien og skal finansiere to nationale og en international ekspert i et år samt 11 køretøjer, der er nødvendige til gennemførelsen af opgaven.

II.A.2. EU-samarbejde med andre stater

52. På topmødet mellem EU og USA den 17. december 1999 blev det besluttet at nedsætte en arbejdsgruppe vedrørende håndvåben og lette våben for at tilvejebringe regelmæssig udveksling på ekspertplan med henblik på at øge samarbejdet og informationsudvekslingen og evaluere de fremskridt, som EU og USA gør med hensyn til håndvåben og lette våben. Gruppen mødes mindst én gang under hvert EU-formandskab. Gruppen beskæftigede sig på mødet i juni 2001 især med forberedelserne til FN-konferencen i 2001. Som led i forberedelserne til denne konference havde EU-trojkaen også en række uformelle møder med USA. På mødet i december 2001 foretog gruppen en evaluering af resultaterne af FN-konferencen og en vurdering af, hvordan man kan komme videre med samarbejdet om gennemførelsen af handlingsprogrammet. Den drøftede også en ajourføring af EU's og USA's fælleserklæring om håndvåben og lette våben og den fælles handlingsplan vedrørende håndvåben og lette våben.

53. På baggrund af erklæringen fra topmødet mellem EU og Canada om nedsættelse af en fælles arbejdsgruppe vedrørende håndvåben af 16. december 1999 er der blevet afholdt halvårlige ekspertmøder. Arbejdsgruppen mødtes to gange i 2001, i maj og november. Der har også været holdt uformelle møder med Canada. Den 15.-16. maj 2001 blev der i Ottawa afholdt en workshop om destruktion af håndvåben og lette våben i forbindelse med fredsunderstøttende operationer.

54. Southern African Development Community (SADC) vedtog i 1998 det regionale handlingsprogram vedrørende lette våben og ulovlig handel, der skaber en indsatsramme bl.a. med hensyn til ulovlig handel, styrkelse af retlige kontroller med våbenoverførsler, fjernelse af våben fra samfundet og øget gennemsigtighed. EU-SADC-Gruppen vedrørende Håndvåben blev oprettet i 1999 og mødtes første gang i juni 2000. Under det andet møde i april 2001 drøftede gruppen områder for konkret samarbejde og forberedelsen af FN-konferencen i 2001.

II.A.3. Internt EU-samarbejde

55. I begyndelsen af 2001 forelagde det daværende svenske formandskab for Politisamarbejdsgruppen et dokument (ENFOPOL 16), hvori der foreslås tre områder, hvor et bedre samarbejde og udveksling af efterretninger mellem de forskellige polititjenester inden for EU vil kunne hjælpe med at reducere eller hindre kriminel anvendelse af skydevåben. Projektet blev godkendt af Politisamarbejdsgruppen. Det svenske politi og det kriminaltekniske laboratorium (SKL) leder projektet. Andre deltagerlande er Østrig, Belgien, Danmark, Tyskland, Nederlandene, Spanien og Det Forenede Kongerige. Andre medlemsstater overvejer at tilslutte sig gruppen.

II.B. Aktioner iværksat af medlemsstater

56. EU-medlemsstaterne giver finansiel, teknisk og anden bistand til projekter, der ledes at FN, andre internationale eller regionale organisationer og ngo'er. Derudover støtter medlemsstaterne de berørte stater direkte.

II.B.1. Finansiel, teknisk og anden bistand til relevante programmer og projekter, der ledes af FN

57. Medlemsstaterne har ydet støtte til følgende projekter i FN-regi.

58. I 2001 deltog de spanske væbnede styrker og Guardia Civil i følgende internationale samarbejdsbestræbelser i forbindelse med håndvåben og lette våben og en effektiv kontrol hermed i samarbejde med eller i FN's regi:

- Nicaragua: Guardia Civil bistår i UNDP's regi det nicaraguanske politi med to projekter vedrørende civil sikkerhed og polititilstedeværende i landdistrikter, herunder kontrol med og beslaglæggelse af ulovlige våben.

- Mozambique: Guardia Civil deltager i et lokalt kapacitetsopbygningsprojekt, der samfinansieres af AECI, det spanske samarbejdsagentur og UNCP, for Mozambiques retshåndhævende myndigheder.

- Østtimor: Spanien deltager i UNCTAET. En af de opgaver, som er overdraget det spanske kontingent i Østtimor, er kontrol med og beslaglæggelse af illegale våben.

- Irak: en ekspert fra Guardia Civil blev ansat ved FN's kontor i New York med den opgave at kontrollere gennemførelsen af våbenembargoen mod Irak.

- Bosnien-Hercegovina: et kontingent fra Guardia Civil er stationeret i Bosnien-Hercegovina som politiobservatører.

- Kosovo: Spanien har bidraget med en særlig politieftersøgningsenhed, som udelukkende har til opgave at foretage husundersøgelser og eftersøgninger af køretøjer med henblik på at beslaglægge ulovlige våben og dette på fuld tid. Et kontingent på 113 medlemmer af Guardia Civil udgør denne enhed.

59. Danmark har i 2001 bidraget med 60000 EUR til UNDP's pilotprojekt vedrørende indsamling af ulovlige våben og støtte til en bæredygtig udvikling af det administrative distrikt N'Guigmi i Niger. Danmark overvejer at skaffe yderligere finansiering til projektet i 2002. Tyskland har også bidraget.

60. Danmark støttede med 5000 EUR en publikation fra De Forenede Nationers afdeling for nedrustning om praktiske nedrustningsforanstaltninger, bl.a. om håndvåben og lette våben. Publikationen er en opfølgning af UNGA's resolution om konsolidering af freden gennem praktiske nedrustningsforanstaltninger, som Danmark har været medsponsor for i de seneste år. Publikationen skal give et overblik over projektprocedurer og -standarder og opstiller en standardform for udarbejdelse af projektforslag. Den vil derved lette og forbedre de berørte landes muligheder for at tiltrække donormidler til indsamling og destruktion af håndvåben og lette våben.

61. Det Forenede Kongerige yder støtte (7,7 mio. GBP over 3 år indtil april 2004) til UNDP for aktiviteter såsom indsamling, forvaltning og destruktion af våben, kollektiv opbevaring af våben til gengæld for udvikling, uddannelse og kapacitetsopbygning for politi, toldmyndigheder, retshåndhævelsespersonale og militær i forbindelse med våbenforvaltning og -bortskaffelse, en ekspertliste, der skal anvendes af FN's organer og regionale organisationer, samt støtte til civilsamfundsorganisationer i forbindelse med våbenbevidsthed og uddannelsesprogrammer. Nuværende projekter omfatter Albanien, Niger, Congo Brazzaville, Somalia, Balkan og De Store Søers Område.

62. Det Forenede Kongerige yder støtte til De Forenede Nationers regionale center for fred, nedrustning og udvikling i Latinamerika: 68000 GBP til et møde med Latinamerika og Vestindien for at gennemgå FN's handlingsprogram og dertil knyttede initiativer og vurdere prioriteterne for gennemførelsen (november 2001) og 500000 GBP (over 3 år indtil november 2004) til uddannelse af politi og retshåndhævelsespersonale med hensyn til regionale og internationale aftaler om våbenhandel; oprettelse af en database for hele kontinentet til udveksling af oplysninger om beslaglæggelse af ulovlige våben.

63. Frankrig har iværksat to foranstaltninger med henblik på finansiel bistand, dels til betaling af 457347 EUR til PCASED-programmet (Programme for Coordination and Assistance for Security and Development, gennemføres af UNDP og er under UNOPS's kontrol), dels 381122 EUR over en femårs periode til FN's regionale center i Lomé. For 2001 blev et frivilligt bidrag på 77000 EUR overført til FN's regionale center for fred og nedrustning i Afrika (Lomé). Bidraget blev øremærket til bekæmpelse af handel med håndvåben og lette våben.

64. Frankrig bidrog for 2001 med 18400 EUR til det program for destruktion af lette våben, som er indledt af De Forenede Nationers mission i Sierra Leone (UNAMSIL).

65. Frankrig har således gennem FN-organisationerne ydet et finansielt bidrag på 126600 EUR til bekæmpelsen af handel med håndvåben og lette våben i 2001.

66. Sverige bidrog med 10000 USD til FN's Lima-baserede regionale center for fred, nedrustning og udvikling i Latinamerika og Vestindien.

67. Nederlandene støttede gennem en særlig fond (jf. punkt 91) FN-LIRIC's regionale clearingcenterprogram for skydevåben, ammunition og sprængstof i Latimamerika og Vestindien (EUR 166653). Gennem sin ambassade i Tirana støttede Nederlandene UNDP-operationen "Small Arms and Light Weapons Control Project (SALWC)" i Albanien (EUR 384117).

II.B.2. Medlemsstaters støtte til projekter, der gennemføres under andre internationale organisationer og ngo'er

68. Med hensyn til støtte til projekter, der gennemføres under andre internationale organisationer end FN, regionale arrangementer og ngo'er, har medlemsstaterne givet følgende oplysninger.

69. Danmark har støttet "Small Arms Survey"-projektet ved The Graduate Institute of International Studies med over 60000 EUR i 2001. Undersøgelsen indeholder upartiske og offentlige oplysninger om alle aspekter af spredning af håndvåben og lette våben og har til formål at øge kendskabet til fremstilling, handel, oplagring og brug af håndvåben samt bedste praksis. Disse oplysninger gør det lettere at forstå årsagerne til spredning af håndvåben og lette våben og at udvikle mere effektive politiktiltag for at dæmme op for konsekvenserne. Målet med projektet er at være en uafhængig observatør af internationale og nationale politikinitiativer, og det tjener som en ansvarlighedsmekanisme for større gennemsigtighed og de multilaterale bestræbelser på at bekæmpe spredningen af håndvåben og lette våben. Sverige bidrog med 200000 SEK. Nederlandene bidrog med 227000 EUR. UK bidrager med 350000 GBP over 3 år indtil marts 2004. Belgien bidrog med 3 mio. BEF. Frankrig finansierede den franske udgave af undersøgelsen og betalte 53354 EUR.

70. Sverige bidrog til Instituttet for Sikkerhedsstudier i Afrika for at hindre spredning og anvendelse af håndvåben og lette våben. Der er i alt afsat 3 mio. SEK til instituttet.

71. Sverige bidrog med 200000 SEK til International Action Network on Small Arms (IANSA) til omkostninger vedrørende FN-konferencen. Sverige bidrog med 200000 SEK til Saferworld-seminarprogrammet "Tackling the Spread of Light Weapons: Deepening Collaboration between EU Member States and Associate Countries" (februar 1999 - januar 2001). UK bidrager med 1,1 mio. GBP over 3 år indtil august 2004 til støtte for et centralt sekretariat, der skal samordne 340 ngo'er over hele verden og udvikle globale kampagner og bevidstgørelsesstrategier samt til udvikling af otte regionale kampagnenet i Europa, Afrika, Asien og Latinamerika og udvikling af en global kommunikationsstrategi. Belgien bidrog med 1500000 BEF til IANSA's årlige konference i 2001 (den 5.-6. oktober 2001 i Bruxelles). Bidraget skulle dække udgifter til personale, sekretærer og oversættelse samt rejse- og indkvarteringsudgifter for ti deltagere fra afrikanske lande.

72. Det Forenede Kongerige finansierede Genève-forummet (9715 GBP; juli 2001), et uformelt møde mellem regeringseksperter til forberedelse af FN-konferencen.

73. Nederlandene bidrog til Saferworld, International Alert og Basic's "Biting the Bullet"-projekt (116000 EUR).

74. På FN-konferencen bebudede Ben Bradshaw, den daværende viceminister for udenrigs- og Commonwealth-spørgsmål (Det Forenede Kongerige), at der vi blive ydet 19,5 mio. GBP over tre år til programmer og projekter til bekæmpelse af misbrug og spredning af håndvåben i hele verden. Disse midler støtter det arbejde, der udføres af FN-organisationer, regionale organisationer, regeringer og ngo'er. Projekterne omfatter støtte til programmer for indsamling, forvaltning og destruktion af våben, bistand til udarbejdelse og gennemførelse af nye regionale og landespecifikke aftaler og støtte til civilsamfundet og ngo'er, herunder IANSA. Midlerne skal også støtte politikfokuserede analyser og vurderinger af håndvåbenproblemerne og deres virkninger.

75. Der blev givet støtte til:

- Saferworld (2460000 GBP over 4 år indtil september 2003 til udvikling af politikfokuserede rapporter om arten og omfanget af problemet med håndvåben og lette våben, tilrettelæggelse af konsultationer, seminarer, uddannelses- og kapacitetsopbygningsworkshops og udarbejdelse af nationale handlingsplaner osv. i Europa, Central-, Syd- og Sydøstasien og Øst- og Sydafrika)

- International Alert (572000 GBP over 3 år indtil november 2004 til vurdering af regionale aftaler, vurdering af den nationale kapacitet til at gennemføre aftaler, identifikation af nationale prioriteter og hindringer for gennemførelsen og tilrettelæggelse af konsultationer mellem donorlande og berørte stater i Europa, Latinamerika og Vestafrika)

- Saferafrica (710000 GBP over 3 år indtil marts 2004 til støtte for gennemførelsen af subregionale initiativer i Afrika, nationale vurderinger samt udvikling og forvaltning af gennemførelsen af nationale handlingsplaner i Afrika)

- Viva Rio (463891 GBP over 3 år indtil marts 2004 i Brasilien, Argentina, Chile, Paraguay og Uruguay) til arbejde med politi og civilsamfund i Rios favelas med henblik på at udvikle tillid og sikkerhed, arbejde med politiet med henblik på indsamling og destruktion af våben, gennemførelse af samfundsprojekter med henblik på at øge bevidstheden om håndvåbenproblemerne, arbejde med medierne med henblik på at styrke spørgsmålets profil, arbejde med den regionale regering med henblik på at udvikle en ny våbenkontrollovgivning, arbejde med ngo'er over hele Brasilien med henblik på at gentage Rio-modellen og arbejde med regeringerne i Mercosur-området med henblik på at harmonisere lovgivningen og øge kontrollen med våbeneksport og -import

- Nairobi-sekretariatet ("Implementing the Nairobi Declaration Activities", 729030 GBP over 3 år indtil marts 2004) til støtte for sekretariatet, tilrettelæggelse af et udenrigsministermøde, uddannelse og kapacitetsopbygning af retshåndhævelsespersonale, udvikling af en regional offentlig bevidstgørelseskampagne og tilvejebringelse af iværksætterkapital til udvikling af nationale initiativer i Østafrika, De Store Søers Område og Afrikas Horn.

- Sikkerhedsforsknings- og informationscentret Security Research and Information Centre (SRIC): Kontrol med håndvåben og lette våben i De Store Søers Område og Afrikas Horn (250000 GBP over 3 år indtil marts 2004): forskning og analyse af problemer med håndvåben og lette våben i Østafrika, sammenlignende undersøgelser af håndvåbenproblemer i landdistrikter og byområder, styring af et nærpolitiprojekt i Nairobi, støtte til gennemførelsen af Nairobi-erklæringen og arbejde med Kenya, Uganda og Tanzania vedrørende udvikling af nationale handlingsplaner.

II.B.3 Aktioner iværksat af medlemsstaterne til støtte for berørte stater

76. Medlemsstaterne har givet følgende oplysninger med hensyn til teknisk, finansiel og anden bistand, der er ydet andre stater, især stater i berørte regioner.

77. FN udfører aktiviteter til bekæmpelse af handel med håndvåben og lette våben, som finansieres over det almindelige budget. På baggrund af systemet med obligatoriske bidrag for 2001 var Frankrigs bidrag til disse udgifter på 31200 EUR.

78. Frankrig støtter det moratorium, som Ecowas's stats- og regeringschefer har vedtaget.

79. Frankrigs indsats mod handel med ulovlige våben gøres hovedsagelig gennem bilateralt samarbejde. Frankrig fortsætter et stort antal foranstaltninger til fordel for forskellige afrikanske stater med henblik på at øge politiets og toldmyndighedernes operationelle kapacitet i bekæmpelsen af storstilet grænseoverskridende handel, herunder handel med ulovlige våben.

80. Frankrig ydede 3198 EUR til en subregional uddannelsesmission for en fransk ekspert i Abidjan i oktober 2001.

81. Finland finansierede og organiserede uddannelsen af to politimænd fra Nicaragua og Guatemala i Finland. Uddannelsen var koncentreret om legalisering af våben, udstedelse af licenser til våbeneksport, våbenregistrering og grænsekontrol.

82. Danmark støtter minerydning og destruktion af personelminer med over 9 mio. EUR gennem et seksårigt program i Mozambique. Destruktion af håndvåben og lette våben og ammunition indgår ikke i mandatet for programmet, men er lejlighedsvis blevet foretaget som sekundær aktivitet.

83. Forsvarshögskolan i Sverige bidrog til internationale kurser i afvæbning, demobilisering og reintegration af krigsveteraner, som fandt sted i Nepal, Kenya, Argentina, Ecuador og Sverige på grundlag af en undervisningsplan, der var sammensat i samarbejde med Norge og Canada. Kurset i Sverige fandt sted i juni 2001 på de svenske væbnede styrkers internationale centers øvelsesområde. Den svenske Forsvarshögskolan var organisator, og lærerholdet omfattede eksperter fra Sverige, Norge og Canada. De ca. 20 internationale deltagere repræsenterede militæret og diverse statslige og ikke-statslige organisationer. Formålet med kurset var at give et overblik over fredsstøttende missioner med henblik på at øge forståelsen for aktiviteter og/eller programmer, der er nødvendige for en fredelig udvikling, samt at udveksle erfaringer fra felten. Der blev afsat 3,2 mio. SEK til fortsættelse af dette projekt.

84. Sverige støtter forskellige projekter vedrørende reintegration af børnesoldater i Den Demokratiske Republik Congo, Sierra Leone, Uganda og Liberia. Der er afsat i alt 31 mio. SEK til disse projekter.

85. Sverige bidrog med 5,5 mio. SEK til reintegration af soldater og indsamling af håndvåben og lette våben i Den Demokratiske Republik Congo.

86. Sverige bidrog med 10 mio. SEK til et projekt under Verdensbanken i Guinea-Bissau med henblik på demobilisering og reintegration af 23000 soldater.

87. Sverige bidrog med 350000 USD til gennemførelsen af Ecowas's moratorium for import, eksport og fremstilling af håndvåben via UNDP's "Programme for Coordination and Assistance for Security and Development" (PCASED). Sveriges samlede bidrag til PCASED er på 1 mio. USD, hvilket placerer Sverige blandt de største bidragsydere til programmet.

88. Sverige bidrog med 24 mio. SEK til et demobiliseringsprogram i Cambodja under Verdensbanken.

89. Sverige bidrog med 3 mio. SEK til "Small Arms and Light Weapons Control projekt" i Albanien. Det svenske internationale udviklingsagentur vil støtte dette projekt med i alt 7 mio. SEK i perioden 2001-2003. Formålet med projektet er at bidrage til at øge sikkerhedsniveauet i det albanske samfund gennem indsamling og kontrol af håndvåben og lette våben. Finland bidrog med 1 mio. EUR (2001-2003) og stillede en national ekspert til rådighed for dette projekt.

90. I 2001 oprettede Nederlandene en særlig fond på 2,27 mio. EUR om året til projekter vedrørende håndvåben og lette våben. I det første år blev denne fond anvendt til bidrag til følgende aktiviteter og programmer:

- UNDP's programmer vedrørende håndvåben i De Store Søers Område og Albanien gennem trustfonden vedrørende håndvåben og lette våben (1,8 mio. EUR)

- Opførelse af et anlæg til destruktion af håndvåben og lette våben i Kosovo (59405 EUR).

91. Nederlandenes andre aktiviteter blev finansieret over flere af regeringens andre budgetposter og omfatter:

- Tilrettelæggelse af en regional workshop vedrørende håndvåben og lette våben i Amman, Jordan (53000 EUR), og offentliggørelse af resultaterne af workshoppen (19000 EUR)

- Fremstilling af nedrustningsafdelingens referencemanual vedrørende destruktion af håndvåben og lette våben (15000 EUR)

- Produktion af en dokumentarfilm om EU's projekt vedrørende håndvåben og lette våben i Cambodja: "Fighting Weapons for development" (89000 EUR)

- Reklame for dagen for destruktion af håndvåben på FN-konferencen og filmen "Tackling Small Arms" (178000 EUR)

- Et seminar for eksperter om civilsamfundets rolle i gennemførelsen af FN-handlingsprogrammet (29000 EUR)

- Et verifikationsseminar om indsamling og destruktion af håndvåben og lette våben i Guinea-Bissau (9000 EUR)

- Bilateral støtte til projektet vedrørende håndvåben og lette våben i Cambodja (360000 EUR)

- Indsamling og destruktion af håndvåben og lette våben inden for rammerne af SFOR og operationen "Essential Harvest"

92. Irland gav 57150 EUR til UNIDIR i Vestafrika i forbindelse med arbejde som følge af Ecowas's moratorium.

93. Tyskland støttede en række aktiviteter vedrørende håndvåben og lette våben som f.eks.:

- Verdensbankens trustfond for Sierra Leones nationale demobiliseringsprogram samt bilaterale projekter vedrørende reintegration af krigsveteraner i Sierra Leone

- Reintegration af krigsveteraner og internt fordrevne i Angola

- Samfinansiering af programmet for afvæbning, demobilisering og reintegration i Rwanda

- Håndvåbenprojektet SALIGAD i Afrikas Horn

- Nærpoliti/konfliktforebyggelse i byområder i Sydafrika

- Destruktion af håndvåben i Albanien, uddannelse af personale i organisation af destruktion

- Projektet vedrørende håndvåben og lette våben i Cambodja.

94. Spanien deltog i 2001 i følgende samarbejdsbestræbelser i forbindelse med håndvåben og lette våben og effektiv kontrol hermed i de berørte områder:

- Guatemala: Guardia Civil deltager i et program til støtte for Guatemalas nationale politi til forbedring af borgernes sikkerhed, der omfatter kontrol og beslaglæggelse af ulovlige våben

- Honduras: Guardia Civil gennemfører et projekt finansieret af AECI, det spanske samarbejdsagentur, der har til formål at opbygge lokal kapacitet blandt Honduras retshåndhævende myndigheder

- Rumænien: Guardia Civil bistår de rumænske grænsekontrolmyndigheder, bl.a. med kontrol med ulovlige våbenstrømme

- Albanien: Spanien bistår Albanien med at opbygge lokal kapacitet blandt de retshåndhævende myndigheder

- Kosovo: de spanske væbnede styrker, der deltager i SFOR-kontingentet, har som en af deres opgaver foretaget husundersøgelser og vejkontrol for at beslaglægge ulovlige våben samt inspektion af sikkerhedsforhold i våbenoplagringsfaciliteter

- Bosnien-Hercegovina: de spanske væbnede styrker, der deltager i KFOR-kontingentet, har som en af deres opgaver foretaget husundersøgelser og vejkontrol for at beslaglægge ulovlige våben samt inspektion af sikkerhedsforhold i våbenoplagringsfaciliteter

- Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien: et kompagni af spanske væbnede styrker har deltaget i operationen "Essential Harvest" med henblik på kontrol og beslaglæggelse af ulovlige våben.

95. De italienske væbnede styrker deltog i 2001 i et antal eksterne operationer, hvorunder der blev indsamlet/beslaglagt og destrueret følgende håndvåben og lette våben:

96. ITALFOR-KOSOVO-enheden:

- revolvere og selvladende pistoler: 107 indsamlet/beslaglagt (77 deaktiveret/destrueret)

- rifler og karabiner: 87 indsamlet/beslaglagt (54 deaktiveret/destrueret)

- maskinpistoler: 5 indsamlet/beslaglagt (1 deaktiveret/destrueret)

- militære kampgeværer: 183 indsamlet/beslaglagt (130 deaktiveret/destrueret)

- lette maskingeværer: 15 indsamlet/beslaglagt (5 deaktiveret/destrueret)

- bærbare luftværnskanoner: 1 indsamlet/beslaglagt (1 deaktiveret/destrueret)

- bærbare panserværnskanoner: 17 indsamlet/beslaglagt (1 deaktiveret/destrueret)

- morterer af en kaliber på under 100 mm: 3 indsamlet/beslaglagt (1 deaktiveret/destrueret).

97. ITALFOR-BOSNIA-enheden:

- tunge maskingeværer: 480 indsamlet/beslaglagt (342 deaktiveret/destrueret)

- morterer af en kaliber på under 100 mm: 3 indsamlet/beslaglagt (3 deaktiveret/destrueret)

- mandbårent panserværnsraketudstyr: 20 indsamlet/beslaglagt (10 deaktiveret/destrueret).

98. MSU-SFOR: mortergranater: 2 indsamlet/beslaglagt.

99. MSU-KFOR:

- revolvere og selvladende pistoler: 9 indsamlet/beslaglagt og overgivet til den multinationale brigade

- rifler og karabiner: 35 indsamlet/beslaglagt og overgivet til den multinationale brigade

- maskinpistoler: 5 indsamlet/beslaglagt og overgivet til den multinationale brigade

- militære kampgeværer: 33 indsamlet/beslaglagt og overgivet til den multinationale brigade

- lette maskingeværer: 3 indsamlet/beslaglagt og overgivet til den multinationale brigade

- bærbare panserværnskanoner: 17 indsamlet/beslaglagt og overgivet til den multinationale brigade

- morterer af en kaliber på under 100 mm: 1 indsamlet/beslaglagt og overgivet til den multinationale brigade

- tunge maskingeværer: 1 indsamlet/beslaglagt og overgivet til den multinationale brigade.

100. Det italienske kontingent i Makedonien (operationen "Essential Harvest"):

- forskellige håndvåben og lette våben: 681 indsamlet og overgivet til UK's kontingent

101. De danske forsvarsstyrker har gennem deres deltagelse i SFOR og KFOR i det vestlige Balkan deltaget i aktiviteter, som omfatter hjemsendelse, demobilisering og afvæbning af militære styrker og overvågning og inspektion af våbenoplagringspladser. Danske soldater har udført aktiviteter med henblik på at begrænse lokalbefolkningens ophobning og oplagring af håndvåben og lette våben. Disse aktiviteter har ikke været et led i projekter vedrørende håndvåben og lette våben som sådan, snarere i daglige opgaver med at kontrollere og bekæmpe ophobning og spredning af håndvåben og lette våben.

102. UK's styrker fortsatte med at spille en ledende rolle i de våben- og ammunitionsindsamlingsprogrammer, som indgår i operation Leatherman i Kosovo og operation Harvest i Bosnien. UK finansierede levering og uddannelse i brugen af UK-fremstillede våbendestruktionsmaskiner til Kenyas politi. Toldmyndighederne deltog i et seminar om våbenembargo og -sanktioner i Budapest i april 2001 og i mødet mellem licens- og håndhævelseseksperter under Wassenaar-arrangementet i juni 2001.

103. Som troppebidragyder til SFOR, KFOR og Harvest samt Amber Fox deltog Tyskland i indsamling af håndvåben og lette våben i Sydøsteuropa; under Dayton-bestemmelserne støttede det destruktionen af morterer (82 mm) i Bosnien-Hercegovina. Forebyggelse af handel med skydevåben/håndvåben og lette våben er et led i integrerede grænseforvaltningsordninger, der støttes af det tyske politisamarbejde inden for rammerne af stabilitetspagten for Sydøsteuropa. Østrig støtter også initiativerne vedrørende håndvåben og lette våben inden for disse rammer.

104. I forbindelse med militære operationer har Frankrig i nært samarbejde med sine allierede spillet en aktiv rolle i våbenindsamlingen i det tidligere Jugoslavien: i Bosnien inden for rammerne af SFOR, i Makedonien som led i "Essential Harvest"-operationen, som gjorde det muligt at indsamle 3875 våben og næsten 180000 stykker ammunition, men også i Kosovo som led i den permanente "weapons amnesty"-foranstaltning, som gjorde det muligt at indsamle 459 våben og over 50000 stykker ammunition.

105. Grækenland har støttet forskellige projekter vedrørende håndvåben og lette våben i Sydøsteuropa, herunder UNDP's "Kosovo Illicit Small Arms Control Project" (Kosovo-projektet om kontrol med ulovlige håndvåben) i Pristina, stabilitetspagtens regionale gennemførelsesplan for Sydøsteuropa (håndvåben og lette våben) og NATO's program vedrørende håndvåben og lette våben i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.

106. Grækenland har taget aktivt del i regionale bestræbelser på at løse problemer vedrørende håndvåben og lette våben og ulovlig handel med konventionelle våben, som f.eks. "Initiative for the Vlora Anti-trafficking Centre" (initiativet til oprettelse af Vloracenteret til bekæmpelse af ulovlig handel), "Adriatic and Ionian Initiative" (det adriatisk-joniske initiativ) og "South East European Co-operation Initiative" (det sydøsteuropæiske samarbejdsinitiativ).

107. Grækenland har stillet logistisk og teknisk støtte til rådighed og afholdt seminarer for det albanske politi. Seminarerne omhandlede bl.a. spørgsmål vedrørende håndvåben og lette våben og våbeneksportkontrol. Som bidrag til de internationale bestræbelser på at gennemføre det albanske program for indsamling og destruktion af ulovlige håndvåben, lette våben og ammunition tilbød Grækenland at udsende to militærofficerer og stille disses ekspertise til rådighed. Grækenland har besluttet at finansiere det nævnte program med 50000 EUR om året i perioden 2002-2006.

108. Grækenland har konsulteret og samarbejdet med Bulgarien vedrørende håndvåben og lette våben og grænsekontrolspørgsmål i henhold til bestemmelserne i politisamarbejdsaftalen med Bulgarien. Grækenland bidrog også med juridisk bistand i forbindelse med udarbejdelsen af den bulgarske lovgivning om våbeneksport og anvendelsen af EU-adfærdskodeksen for våbeneksport.

109. Som led i deltagelsen i NATO-programmet vedrørende håndvåben og lette våben destruerede de græske myndigheder 4000 lette våben.

110. Grækenland har indgået politisamarbejdsaftaler med Rusland og Ukraine. Aftalerne indeholder bestemmelser om grænse- og våbeneksportkontrol. Der er forhandlinger om lignende aftaler med Georgien og Kasakhstan.

II.B.4. Koordinering af praktiske foranstaltninger med andre medlemsstater og med Europa-Kommissionen.

111. Spanien anvender regelmæssigt den mekanisme til konsultation med andre medlemsstater, der er indbygget i EU-adfærdskodeksen for våbeneksport.

112. Alle underretninger om mistede eller stjålne skydevåben sendes til kriminalpolitiets forbindelseskontor, der videresender alle relevante oplysninger til Schengen-informationssystemet.

113. I 2001 er der blevet drøftet spørgsmål vedrørende håndvåben og lette våben på trojkamøder om COARM, CODUN og CONOP med de associerede lande, EØS-EFTA-landene, Den Russiske Føderation, Ukraine, Canada, USA, Kina og Sydkorea og i fælles arbejdsgrupper vedrørende håndvåben og lette våben mellem EU og USA og Canada.

II.C. Medlemsstaters tilrettelæggelse af og deltagelse i internationale seminarer og konferencer

114. Medlemsstaterne har givet følgende oplysninger om tilrettelæggelse af og støtte til internationale seminarer og konferencer. Derudover har EU-medlemsstaterne deltaget i en række seminarer og workshops vedrørende kontrol med eksport af håndvåben og lette våben.

115. Italien, Sverige, Østrig, Nederlandene, UK og Belgien deltog i EU- SADC-seminaret om en forbedret indsats mod spredningen af lette våben i Sydafrika, der blev afholdt af Saferworld og Institut for Sikkerhedsstudier (den 24.-25. april 2001 i Bruxelles).

116. I marts 2001 deltog Frankrig (og Italien) i et seminar i Genève (den 12.-13. marts 2001), der var tilrettelagt af Frankrig og Schweiz, og som omhandlede sporbarhed, mærkning og registrering af håndvåben og lette våben, og i et seminar om håndvåben og lette våben, der fandt sted i Frankrig på Militærakademiet i Bourges (Ecole supérieure et d'application du matériel (Esam)), og hvori der deltog 15 embedsmænd fra de lande, der er medlemmer af partnerskabet for fred.

117. Frankrig deltog i april 2001 i et seminar i Budapest, der var tilrettelagt af Ungarn og Canada og omhandlede internationale embargoer og sanktioner vedrørende håndvåben og lette våben, og i maj 2001 i et seminar om retlige aspekter af og internationale regler for handel med håndvåben og lette våben, der var tilrettelagt af International Law Organisation (den 17.-19. maj i Genève). Italien deltog ligeledes i sidstnævnte seminar.

118. Spanien deltog i april 2001 i andet interparlamentariske møde for medlemmerne af parlamenterne i Spanien, Sverige og de centralamerikanske lande. Mødet var et led i bestræbelserne på at forbedre våbenlovgivningen i de centralamerikanske lande gennem erfaringsudveksling mellem parlamentsmedlemmerne. Bestræbelser på at fremme en verdensomspændende anvendelse af de relevante internationale traktater er også en integrerende del af projektet. Tredje interparlamentariske møde vil blive afholdt i Madrid i efteråret 2002. Sverige har afsat 970000 SEK til disse møder.

119. Spanien deltog i to seminarer om våbeneksportkontrol med de lande, der er associerede med EU, hhv. i januar 2001 i Warszawa (Polen) og i juni 2001 i Nicosia (Cypern).

120. Sammen med Canada, Costa Rica og Arias-fonden finansierede Finland et seminar for centralamerikanske lande (den 3.-5. december 2001 i San Jose i Costa Rica). (Italien og Belgien deltog). Det finske bidrag var på 28500 EUR.

121. I Danmark's generelle strategi for udviklingssamarbejde "Partnerskab 2000" er konflikforebyggelsesaktiviteter, navnlig i Afrika, højt prioriteret. I juni 2001 var Danmark vært ved "The Maputo Conference on Conflict Prevention and Peace Building in Africa" (Maputo-konferencen om konfliktforebyggelse og fredsbevarelse i Afrika), der havde deltagelse af udenrigsministre, forsvarsministre, centralt placerede statslige embedsmænd, fremtrædende afrikanske videnskabsmænd og repræsentanter for det internationale samfund. På konferencen drøftede man spørgsmål vedrørende konfliktforebyggelse og fredsskabelse i Afrika. Konferencen var koncentreret om regionale organisationers rolle, opbygning af kapacitet til fredsbevarelse, reformer i sikkerhedssektoren, konfliktforebyggelse og demokrati, konflikter om naturressourcer og problemerne vedrørende håndvåben og lette våben.

122. Belgien deltog i et seminar, der var tilrettelagt af EURISC (European Institute for Risk, Security and Communication) og Saferworld og blev afholdt den 16.-17. juni 2001 i Bukarest; seminarets tema var: "Improving European law enforcement and security co-operation to combat organised crime, corruption and illicit arms trafficking" (Forbedring af retshåndhævelse og sikkerhedssamarbejde i Europa med henblik på bekæmpelse af organiseret kriminalitet, korruption og ulovlig våbenhandel).

II.D. EU's og medlemsstaternes deltagelse i internationale organisationers arbejde og i regionale aftaler vedrørende konventionelle våben, navnlig håndvåben og lette våben, samt bestræbelser for at opbygge konsensus i relevante regionale og internationale fora om den fælles aktions principper

II.D.1. De Forenede Nationer (navnlig FN-konferencen om ulovlig handel med hånd- og mandbårne våben inden for alle områder)

123. Som følge af den betydning, EU tillægger foranstaltningerne til bekæmpelse af den ukontrollerede spredning og destabiliserende ophobning af håndvåben, har EU deltaget aktivt i forberedelserne til FN's konference om ulovlig handel med hånd- og mandbårne våben inden for alle områder.

124. EU har fremsat forslag inden for nøgleområder som eksportkontrol og -kriterier; mærkning og sporing; formidling; forvaltning af lagre, overskud og destruktion; afvæbning, demobilisering og reintegration af tidligere soldater; bistand til implementering af konkrete foranstaltninger og opfølgning med henblik på at gennemføre et politisk bindende handlingsprogram med fremadrettede foranstaltninger på nationalt, regionalt og globalt plan. EU's medlemsstater deltog aktivt i konferencen og møderne i konferencens forberedende komité. I sin egenskab af formand for G8 fokuserede Italien i forberedelserne til G8-ministermødet på spørgsmål vedrørende håndvåben og lette våben. Den italienske viceudenrigsminister sendte et budskab på vegne af G8-udenrigsministrene ved FN-konferencens åbningshøjtidelighed.

125. I februar afholdt UK et større internationalt seminar på Lancaster House i London. Den daværende minister for udenrigs- og Commonwealth-spørgsmål, Robin Cook, holdt åbningstalen. Seminaret havde til formål at bidrage til forberedelsen af FN-konferencen gennem drøftelser af forskellige mulige udfald og vurdering af, hvordan staterne bedst ville kunne gennemføre dem.

126. UK arbejdede tæt sammen med EU-formandskabet og dets samarbejdspartnere og gav sin fulde støtte til Sir Michael Weston som UK's og EU's kandidat til at lede FN-konferencen.

127. Nogle EU-medlemsstater deltog i finansieringen af afrikanske landes ekspertdelegeredes deltagelse i konferencens tredje PrepCom eller deltagelse i konferencer om håndvåben og lette våben (Sverige 56000 EUR). Nederlandene ydede 56000 EUR til delegeredes deltagelse i konferencer. Belgien bidrog med 1008000 BEF til dækning af rejse- og opholdsomkostninger for syd- og østafrikanske regeringseksperter, der deltog i tredje PrepCom og i konferencen. Irland bidrog med 19050 EUR til finansieringen af tre SADC-eksperters deltagelse i FN-konferencen. Frankrig ydede 32014 EUR til fransktalende afrikanske ngo'er, der deltager i bekæmpelse af illegal handel med håndvåben og lette våben; beløbet gjorde det muligt for organisationernes repræsentanter at deltage i konferencen. UK bidrog med 70000 GBP til dækning af udgifter i forbindelse med konferencedeltagelsen for 20 regeringseksperter fra udviklingslande.

128. Endvidere deltog Belgien, Finland, Frankrig, Tyskland, Det Forenede Kongerige og Sverige i arbejdet i FN's generalsekretærs Gruppe af Regeringssagkyndige for Håndvåben, som udarbejdede to rapporter om spørgsmålet.

129. UK ser frem til at blive aktivt inddraget i det nye FN-panel af regeringssagkyndige, der skal undersøge mulighederne for at udvikle et internationalt instrument til opsporing af håndvåben. Dette spørgsmål har i forvejen stor opmærksomhed, og UK forventer, at begivenhederne den 11. september vil bidrage yderligere til fremdriften i dette arbejde.

130. Frankrig har udpeget en repræsentant for forsvarsministeriet til at deltage i drøftelserne i den ekspertgruppe, der blev oprettet ved UNGA-resolution 56/24 V den 24. december 2001.

131. På andet møde i forberedelseskomitéen til FN-konferencen forelagde Frankrig i samarbejde med Schweiz et fransk-schweizisk initiativ om sporbarhed af håndvåben og lette våben. Initiativet, der blev behandlet på et seminar den 12.-13. marts 2001 i Génève, har dannet udgangspunkt for de igangværende bestræbelser på at udvikle en mekanisme til sporing af håndvåben og lette våben; initiativet er baseret på kapitel 2, stk. 36, i den handlingsplan, der blev vedtaget på konferencen.

132. EU-medlemsstaterne har fortsat taget aktiv del i forhandlingerne om protokollen om bekæmpelse af ulovlig fremstilling af og handel med skydevåben, dele, komponenter og ammunition hertil, som skal supplere De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet, som Generalforsamlingen vedtog den 31. maj 2001 uden afstemning. Italien var formand for ad hoc-udvalget vedrørende konventionens udarbejdelse. Frankrig er i færd med at forberede undertegnelsen og ratificeringen af protokollen. Danmark tog del i udarbejdelsen af og drøftelserne om protokollen og forventer at undertegne den i 2002. Irland forventer at kunne undertegne protokollen i 2002. Italien undertegnede protokollen den 14. november 2001 og er ved at påbegynde sine interne ratifikationsprocedurer. Østrig undertegnede protokollen den 12. november 2001. Grækenland forventer at undertegne den i 2002.

II.D.2. De Forenede Nationers Generalforsamling

133. Medlemsstaterne har indtaget følgende holdninger til de resolutioner vedrørende håndvåben, der blev vedtaget på De Forenede Nationers 56. Generalforsamling:

- "Konsolidering af fred ved hjælp af praktiske nedrustningsforanstaltninger" (56/24P)

- Tyskland (forslagsstiller), EU-medlemsstaterne medforslagsstillere

- "Gennemsigtighed inden for forsvarsmateriel" (56/24Q)

- Tyskland og Nederlandene (forslagsstillere), EU-medlemsstaterne medforslagsstillere

- "Ulovlig handel med håndvåben og lette våben" (56/24V)

- EU-medlemsstaterne medforslagsstillere

- "Bistand til stater, der bremser den ulovlige handel med håndvåben og indsamler dem" (56/24U)

- EU-medlemsstaterne medforslagsstillere

- "Forholdet mellem nedrustning og udvikling" (56/24E)

- vedtaget ved konsensus.

II.D.3. Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa

134. EU-delegationerne har deltaget aktivt i udarbejdelsen og gennemførelsen af OSCE's dokument om håndvåben og lette våben. OSCE-dokumentet, der blev forhandlet med UK som koordinator, er et regionalt bidrag til bekæmpelsen af spredning og misbrug af håndvåben og lette våben og et vigtigt tillidsskabende skridt op til FN-konferencen. I overensstemmelse med dokumentet bidrog Danmark, Sverige, Nederlandene, Det Forenede Kongerige, Italien og Belgien til den første udveksling af oplysninger om håndvåben og lette våben i juni 2001. Oplysningerne vedrørte bl.a. områderne national lovgivning og nationale procedurer vedrørende eksportkontrol (herunder mæglerprovision), fremstilling, mærkningssystemer og våbendestruktion.

135. I december 2001 bidrog Finland med finansiering og en national ekspert til OSCE's konfliktforebyggelsescenter, så dette kunne udarbejde en oversigt over den første udveksling af oplysninger i OSCE-regi. Finland bidrog også med 50000 EUR til OSCE's frivillige fond til Moldova til destruktion af håndvåben og lette våben og finansierede en national eksperts deltagelse i møderne i Moldova om destruktionsprogrammerne (2360 EUR). Nederlandene bidrog til fonden. Bidraget skal bl.a. finansiere destruktion af håndvåben, lette våben og ammunition (2,7 mio. EUR).

136. Danmark bidrog med mere end 300000 EUR til OSCE's "Voluntary Foundation for Activities related to the Removal and Destruction of Russian Military Equipment and Ammunition in Moldova" (Den frivillige fond til aktiviteter vedrørende fjernelse og destruktion af russisk militærudstyr og ammunition i Moldova), navnlig med henblik på håndvåben og lette våben. Tyskland bidrog også. Fondens formål er at støtte gennemførelsen af en bilateral aftale mellem Den Russiske Føderation og Moldova om fjernelse og destruktion af russisk militærudstyr fra Moldova inden udgangen af 2001.

137. Nederlandene finansierede i samarbejde med Canada og Schweiz fem regionale seminarer i centralasiatiske stater om gennemførelsen af OSCE-dokumentet om håndvåben og lette våben. Nederlandene bidrog med 20000 USD. Tyskland deltog aktivt. Italien deltog i en workshop med titlen "Small Arms and Light Weapons: Practical Challenges for the Implementation of Current Undertakings in the OSCE and EAPC" (Håndvåben og lette våben: Praktiske problemer i forbindelse med gennemførelsen af aktuelle foranstaltninger inden for rammerne af OSCE og EAPC) (den 21.-22. juni 2001 i Baku); workshoppen blev finansieret af Schweiz og Aserbajdsjan i fællesskab.

II.D.4. Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater

138. EU gav i juli 2001 sin støtte til en forlængelse af det vestafrikanske moratorium vedrørende håndvåben.

II.D.5. Wassenaar-arrangementet

139. EU-medlemsstaterne har deltaget aktivt i arbejdet i tilknytning til Wassenaar-arrangementet. EU-medlemsstaterne har aktivt støttet forslag om, at anvendelsesområdet udvides fra rapportering om våbenoverførsler til også at omfatte håndvåben og lette våben. Frankrig foreslog, at man, indtil der er truffet afgørelse om gennemsigtighedsforanstaltninger, overvejer andre foranstaltninger, der kan fremme øget sporbarhed og garantier med hensyn til endelig anvendelse og risiko for anvendelse til andre formål.

II.D.6. Southern African Development Community

140. Under de regelmæssige bilaterale kontakter med SADC-stater, også på ministerplan, har Det Forenede Kongerige støttet bestræbelserne for at styrke EU-SADC-processen og gennemførelsen af det regionale EU-SADC-handlingsprogram.

II.D.7. Det Euro-Atlantiske Partnerskabsråd og Den Nordatlantiske Traktats Organisation

141. EU-medlemsstater deltog aktivt i arbejdet i Det Euro-atlantiske Partnerskabsråds ad hoc-arbejdsgruppe vedrørende NATO-initiativer til løsning af problemerne med håndvåben og lette våben.

DEL III

PRIORITETER FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS FREMTIDIGE BISTAND

III.A. Prioriterede retningslinjer

142. EU vil yde et vigtigt bidrag til at få udryddet de problemer, som den destabiliserende og ukontrollerede spredning af håndvåben og lette våben er skyld i. Som det fremgår af det europæiske program for konfliktforebyggelse, der er godkendt af Det Europæiske Råd (den 15.-16. juni 2001 i Göteborg), vil en indsats for at eliminere denne kilde til destabilisering og konflikt være et væsentligt bidrag til forebyggelse af fremtidige konflikter. De foranstaltninger, EU allerede har truffet, udgør vigtige skridt i denne henseende og bør følges op af beslutsomme bestræbelser i samme retning. Vedtagelsen på FN-konferencen om ulovlig handel med hånd- og mandbårne våben inden for alle områder af et handlingsprogram om forebyggelse, bekæmpelse og udryddelse af ulovlig handel med hånd- og mandbårne våben inden for alle områder udgør et supplement til det tilsagn, EU tidligere har givet via den fælles aktion om håndvåben. I forbindelse med dette tilsagn bør EU overveje muligheden af at sikre fast EU-finansiering af projekter med henblik på at nå slutmålene for FN's handlingsprogram. EU bør overveje, hvordan det politisk kan minimere eventuelle negative konsekvenser af ikke at være i stand til at styrke sine forhandlingspositioner med hensyn til policy og projekter (f.eks. i 2003), fordi EU's fælles aktion ikke udgør en korordineret og resultatbaseret gennemførelse af FN's handlingsprogram.

143. For at forbedre og styrke gennemførelsen af den fælles aktion og programmet har medlemsstaterne opstillet en række retningslinjer om spørgsmål, som der bør træffes afgørelse om, eller som bør behandles i nær fremtid. Disse retningslinjer vil naturligvis blive revideret med regelmæssige mellemrum på baggrund af den erfaring, der høstes under processen med gennemførelse af EU-projekter.

III.B. Behovet for en samlet strategi

144. Selv om der er en bred erkendelse af, at der bør træffes yderligere internationale foranstaltninger for at løse problemerne i forbindelse med håndvåben og lette våben, er der mange komplekse faktorer og processer, der skal tages hensyn til, som f.eks. international og intern sikkerhed, handel, civil-militære forbindelser og våbens rolle i samfundet. Der findes ikke én enkelt hurtig løsning på disse problemer. De skal behandles som led i en samlet strategi, der omfatter de forskellige aspekter af problemet - som kan være forskellige fra region til region - og løsningerne skal findes inden for en bred vifte af aftalte foranstaltninger. Medlemsstaterne er enige om, at sådanne bestræbelser bør tage sigte på både at reducere de eksisterende destabiliserende ophobninger og at forebygge yderligere ukontrolleret spredning af disse våben. Den lokale kapacitet til at tackle disse spørgsmål kan styrkes gennem bistand.

145. Med hensyn til finansiel støtte til projekter i forbindelse med håndvåben og lette våben vil det være EU's mål at styrke bestræbelserne for at reducere de disponible mængder af håndvåben og lette våben samt leverancerne heraf til konfliktområder eller potentielle konfliktområder, at medvirke til at udvikle en række internationale foranstaltninger, der kan begrænse efterspørgslen efter håndvåben og lette våben i sådanne områder, og at hjælpe regeringerne med at klare de problemer, som skyldes disse våben. Sådanne foranstaltninger vil blive truffet af EU eller på medlemsstatsniveau, og ved at gå igennem de relevante regionale eller globale institutioner. Medlemsstaternes og Kommissionens bestræbelser vil tage sigte på komplementaritet og afspejle ønsket om at behandle de forskellige aspekter af problemet med håndvåben på nationalt, subregionalt, regionalt og globalt plan.

146. De projekter, der udvælges til at blive finansieret af EU, bør sikre reelle og konkrete fordele for dem, som projekterne er rettet mod. En væsentlig del af midlerne bør gå til egne, nøje tilrettelagte projekter, der gennemføres af EU. Det er derfor tvingende nødvendigt, at der findes en passende ramme for gennemførelsen, og at projekterne både teknisk og politisk passer ind i den planlagte sammenhæng. Hvis budgettet giver mulighed for det, bør det overvejes også at finansiere projekter fra en bredere kreds af lande og regioner, under forudsætning af der tages hensyn både til behovet for at optimere EU-initiativers effekt og bæredygtighed og til behovet for merværdi og konkrete fordele af EU-midler på baggrund af fastlagte kriterier.

147. Med henblik på opnåelse af synergieffekter bør der også lægges særlig vægt på at sikre en bedre koordinering med bestræbelser, der foregår på multilateralt plan (f.eks. UNDP, regionale FN-centre, NATO, EAPC, m.fl.) og på bilateralt plan.

III.C. Behovet for en målrettet indsats

148. Lande med megen usikkerhed og vold kan ikke udnytte udviklingsbistand effektivt. Bistanden til konflikttruede lande eller regioner bør derfor ydes for at fremme sikkerhed, afvæbning, demobilisering og reintegrering i samfundet af krigsveteraner som en integreret del af sociale og økonomiske udviklingsprogrammer.

149. I de tilfælde, hvor regeringerne aktivt bestræber sig på at begrænse tilstrømningen af våben til og omsætningen af håndvåben og lette våben inden for deres region, bør EU samarbejde med dem om denne opgave. De modtagende regeringer har måske i praksis ikke kapacitet til at gennemføre deres kontrolprogrammer. EU vil derfor være villig til at overveje at yde praktisk støtte til initiativer som kapacitetsopbygning og uddannelse, bevidstgørelse osv. Der bør gives prioritet til projekter, der forbedrer den nationale gennemførelseskapacitet med hensyn til kontrol med våbenstrømme (eksport-/importkontrol, evne til sporing) og indsamlings- og destruktionsprogrammer i post-konflikt-situationer. På grund af visse projekters størrelse, navnlig i forbindelse med destruktion af ammunition til håndvåben og lette våben, bør EU overveje at indlede et samarbejde med partnere uden for EU (f.eks. EAPC-projekter).

III.D. Erfaringer

150. På baggrund af tidligere EU-aktioner vedrørende håndvåben og lette våben og erfaringer fra tidligere vurderinger, gennemførelser og evalueringer af projekter vedrørende håndvåben og lette våben bør nedenstående tages i betragtning i forbindelse med udvælgelse af projekter:

1) Det er meget nyttigt at afholde halvårlige ekspertmøder om håndvåben og lette våben i Gruppen vedrørende Global Nedrustning og Våbenkontrol, og denne praksis bør fortsætte.

2) For at sikre, at projekterne bliver godt forberedt, og at midlerne på fællesskabsbudgettet bliver anvendt bedst muligt, skal beslutninger om tildeling af midler til det efterfølgende år træffes senest på efterårsmødet i Gruppen vedrørende Global Nedrustning og Våbenkontrol. Rådets afgørelser vedrørende individuelle projekter vil blive truffet fra starten af det følgende år, hvis der er disponible bevillinger på budgettet.

3) Man bør koncentrere sig om et begrænset antal store projekter. EU's deltagelse bør analyseres og gennemføres bedre. Når der gives støtte til ikke-EU-projekter, skal det sikres, at EU's bidrag er synlige.

4) Det skal sikres, at "aktionsoversigter" forberedes grundigt og i rette tid. Sammenhængen og indholdet af det bagvedliggende projekt og de dele heraf, der skal finansieres, skal være beskrevet.

5) Der bør foreligge et klart billede af, hvordan gennemførelsen skal foregå, herunder en vurdering af det organ, det agentur eller den ngo, der forventes at skulle varetage gennemførelsen af aktionen, og af dennes eller dettes evne til at sikre en tilfredsstillende gennemførelse.

6) Det er politisk nyttigt, men pga. forskelle i politiske prioriteter, budgetprocedurer, arbejdsmetoder m.m, meget vanskeligt i praksis at gennemføre projektsamarbejde med donorer fra ikke-EU-lande. Det bør nøje overvejes, hvordan et sådant samarbejde tilrettelægges i praksis.

7) Samarbejdet mellem EU og medlemsstaterne lader meget tilbage at ønske.

8) Man bør bestræbe sig yderligere på at inddrage ngo'er og den private sektor.

9) Kommissionens bidrag baseret på EU-ASAC-projekter:

- Det er afgørende, at projektet gennemføres i nært samarbejde med en værtsregering, der har forpligtet sig til at lægge restriktioner på besiddelse og anvendelse af håndvåben og lette våben i samfundet. Projektet bør samtidig være tilstrækkelig uafhængigt af regeringen til, at det er muligt at forfølge projektmålene, som de er fastsat i Rådets afgørelse.

- Projektet bør ideelt set anvende en integreret, mangesidet fremgangsmåde ("program vedrørende håndvåben og lette våben"), hvor effekten af hver enkelt programkomponent forstærkes af de andre komponenters gennemførelse, således at alle komponenterne i kombination udgør en effektiv samlet pakke. Et program af denne art kan bl.a. omfatte følgende komponenter (eksemplet stammer fra EU-ASAC-projektet i Cambodia):

- bistand til udarbejdelse og indførelse af en våbenlovgivning

- våbenregistrering og sikker opbevaring

- "våben for udvikling"-ordninger, hvor lokalbefolkningen tilskyndes til at aflevere ulovlige våben til politiet til gengæld for udviklingsprojekter i lokalsamfundet

- våbendestruktion

- oplysningskampagner.

- Alle lande har brug for en retlig ramme, der klart regulerer besiddelse og anvendelse af håndvåben og lette våben i samfundet. Når våbenloven er gennemført, er det vigtigt, at politiet bliver uddannet i at forstå og anvende loven, og at befolkningen bliver informeret om lovens konsekvenser. Projektbistand er af stor betydning i både udarbejdelses- og gennemførelsesfasen.

- Støtte til våbenregistrering og sikker opbevaring hjælper regeringerne med at begrænse usikkerheden omkring deres våbenbeholdninger med hensyn til antal, type, placering og sikkerhed. Erfaringen har vist, at når alle våben i et bestemt militærområde er blevet registreret, kan militærmyndighederne overbevises om, at de råder over flere våben, end de har brug for, og at de overskydende våben kan destrueres. Der er relativt få omkostninger forbundet med sikre opbevaringsmuligheder, samtidig med at sådanne er af stor betydning i fattige lande med store mængder våben.

- "Våben for udvikling"-projekter synes at være mere vellykkede, hvis de omfatter støtte til at øge de lokale politistyrkers effektivitet. Landsbybeboerne vil ikke aflevere deres våben, hvis de føler, at deres personlige sikkerhed stadig er truet. Omkostningerne pr. afleveret våben er relativt høje, men "våben for udvikling" giver lokalsamfundene en "sikkerhedsværdi", som det er vanskeligt at opgøre en penge.

- Destruktion af våben, der har været i ulovlig besiddelse og er blevet afleveret, og af militær- og politivåben ved ceremonielle afbrændinger kan have en stor symbolværdi og give indtryk af, at der gøres fremskridt i retning af et mere fredeligt samfund. Navnlig er mindre destruktionsceremonier hensigtsmæssige i områder, hvor "våben for udvikling"-projekter er ved at blive gennemført, idet sådanne ceremonier styrker tilliden til, at de våben, som landsbybeboerne har afleveret, faktisk bliver destrueret og ikke bliver brugt imod dem.

- Ulovlig grænseoverskridende handel med håndvåben og lette våben skader alle bestræbelser på at løse problemerne med håndvåben og lette våben i et bestemt land. Forbedret grænsekontrol bør overvejes i forbindelse med kommende EU-støtte.

- EU's synlighed på området håndvåben og lette våben øges ved, at EU gennemfører sine egne nøje planlagte projekter, og ikke ved at EU giver små bidrag til projekter, der gennemføres af andre aktører.

III.E. Kriterier for tildeling af midler

151. EU er i færd med at udvikle en mere systematisk tilgang til projekter, der kan modtage støtte, navnlig med hensyn til projektudvælgelse og -udformning. Der er fastlagt følgende kriterier på grundlag af hvilke EU vil foretage en foreløbig vurdering af ansøgningerne:

1) Bistand fra EU på området håndvåben og lette våben skal baseres på en ægte politisk vilje i modtagerstaten. Der skal kunne gives et klart svar på følgende spørgsmål: "Er den foreslåede aktion udtryk for en klar politisk, tematisk eller geografisk vision eller strategi, ELLER er der tale om en ad hoc-aktion, der er bevidst planlagt med præcise formål for øje?"

2) De foreslåede projekter skal fremme enten lokal, national eller regional sikkerhed i den modtagende stat/region (f.eks. bidrage til kontrol med håndvåben, tillidsskabende foranstaltninger, forsoning, regional stabilitet). Dette indebærer en forudgående vurdering af den politiske situation og projektets effekt i forhold til det overordnede formål, som f.eks. konfliktforebyggelse, skabelse af et fredeligt miljø etc.

3) Bistand på området håndvåben og lette våben bør indgå i en overordnet udviklings- og sikkerhedsstrategi over for modtagerlandet. I tilfælde, hvor dette ikke er muligt, bør projektforslaget skitsere, hvordan denne aktivitet vil bidrage til at integrere en politik for håndvåben og lette våben i en bredere sikkerheds- og udviklingspolitik.

4) Der skal sikres sammenhæng med tidligere/igangværende/kommende aktioner i det samme land eller den samme region.

5) Bistandsprojekter baseres på tæt samarbejde med myndighederne i modtagerstaten, og de forskellige aktørers rolle bør fastlægges.

6) I projekter, der omfatter indsamling af våben, bør alle de indsamlede våben i princippet destrueres.

7) For hvert projekt opstilles der klare mål tillige med referencepunkter og en tidshorisont, således at virkningen af projektet kan vurderes. Den endelige modtagers praktiske behov bør vurderes. Der tages hensyn til resultater og erfaringer fra lignende situationer.

8) Ansøgninger om bistand bør klart redegøre for, hvordan det foreslåede projekt kan fremme de mål og målsætninger, der er indeholdt i EU's fælles aktion.

9) Ansøgninger om bistand bør klart redegøre for, hvordan det foreslåede projekt kan fremme modtagerlandets evne til at overholde eksisterende regionale eller internationale forpligtelser.

10) Der skal gøres yderligere bestræbelser for at inddrage ngo'er og den private sektor, når det er muligt.

11) Vurderingen skal tage hensyn til projektets bæredygtighed.

12) Der skal sikres koordinering af EU's og medlemsstaternes nationale indsats.

Kriterierne er overvejende baseret på resultaterne af Kommissionens evalueringer og den ekspertise, som den har opnået i forbindelse med gennemførelsen af FUSP-budgetterne.

III.F. Behovet for grundig vurdering og evaluering

152. Det er vigtigt, at projekter, der støttes af EU-midler, vurderes og evalueres grundigt. Foranstaltninger med henblik herpå omfatter:

- Gennemførelsen af projekterne bør finde sted efter forsvarlige økonomiske forvaltningsprincipper.

- En endelig rapport vil blive forelagt ved projektets afslutning med en oversigt over de opnåede resultater.

- Der vil blive foretaget en vurdering for at evaluere, om målene er nået, og om der er behov for en opfølgning. En sådan vurdering foretages i det mindste hen imod projektets afslutning. Projekter, der gennemføres over en lang periode, eller hvortil Den Europæiske Union yder et betydeligt bidrag, vurderes ligeledes i løbet af gennemførelsesperioden.

- Kommissionen vil overveje, om der bør udarbejdes sammenlignelige skabeloner til evaluering af projekter, der har modtaget støtte, og til vurdering af nye projektforslag.

- Vurderingen tilrettelægges af Kommissionen inden for dens budgetgennemførelseskompetence og udføres af uafhængige eksperter. Den forelægges den relevante EU-arbejdsgruppe eller Kommissionen i nært samarbejde med formandskabet. Der skal træffes beslutning om tildeling af midler for det følgende år i god tid og under alle omstændigheder inden efterårsmødet om håndvåben og lette våben i Gruppen vedrørende Global Nedrustning og Våbenkontrol, og man bør bestræbe sig yderligere på at sikre, at projekternes aktionsoversigter udarbejdes omhyggeligt og foreligger i god tid. Tildelingen af midler finder sted under den forudsætning, at Rådets afgørelser om de enkelte projekter træffes fra begyndelsen af det følgende år, og med forbehold af, at der er disponible bevillinger på fællesskabsbudgettet.

- Den endelige rapport og vurderingen vil også blive brugt til at fastslå, hvilken lære der kan drages med henblik på fremtidige projekter. Det foreslås, at Kommissionen foretager vurderingen ud fra ovenstående kriterier.

BILAG

SALW:

Contact points

>TABELPOSITION>