om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne, for så vidt angår forslaget til forretningsorden for konferencen af stater, der er parter i våbenhandelstraktaten (ATT)

BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Begrundelse og formål

Formålet med våbenhandelstraktaten (ATT) er at bidrage til international og regional fred, sikkerhed og stabilitet ved at regulere den internationale handel med konventionelle våben og udrydde ulovlig våbenhandel. ATT skaber standarder for overførsel af konventionelle våben og kræver, at de kontraherende stater skal gennemgå al våbeneksport for at sikre, at konventionelle våben og ammunition ikke anvendes til bl.a. menneskerettighedskrænkelser, terrorisme og krænkelser af den humanitære folkeret.

Baggrunden for ATT er FN's resolution 61/89, der blev vedtaget i 2006, og ATT blev vedtaget af FN's Generalforsamling den 2. april 2013. ATT trådte i kraft den 24. december 2014 efter at være blevet ratificeret af 50 kontraherende stater. 69 stater har ratificeret ATT, herunder 26 EU-medlemsstater.

ATT indeholder bl.a. bestemmelser om foranstaltninger (såsom import- og eksportkontrol), som falder ind under anvendelsesområdet for EU's fælles handelspolitik. På dette område vedrører ATT dele af EU-lovgivningen, hvor en høj grad af regulering allerede har fundet sted. Desuden er følgende afledte EU-ret vedrørende det indre marked også relevant: a) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/43/EF af 6. maj 2009 om forenkling af vilkår og betingelser for overførsel af forsvarsrelaterede produkter inden for Fællesskabet, b) Rådets direktiv 91/477/EØF af 18. juni 1991 om erhvervelse og besiddelse af våben og c) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 258/2012 af 14. marts 2012 om gennemførelse af artikel 10 i De Forenede Nationers protokol om bekæmpelse af ulovlig fremstilling af og handel med skydevåben og dele, komponenter samt ammunition hertil, der supplerer De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet ("FN's våbenprotokol"), og om fastsættelse af udførselstilladelse og indførsels- og transitforanstaltninger for skydevåben og dele, komponenter samt ammunition hertil.

I henhold til artikel 17, stk. 1 og 2, i ATT skal der af det midlertidige sekretariat indkaldes en konference af kontraherende stater, senest 18 måneder efter at ATT er trådt i kraft, og den skal ved konsensus vedtage sin forretningsorden på sit første møde. Dette første møde i konferencen af kontraherende stater vil finde sted den 24.-27. august 2015 i Mexico. Et sidste forberedende møde finder sted i Genève den 6.-8. juli 2015 for at redegøre for arbejdet i udvalget for forretningsordenen og afslutte forhandlingerne desangående.

Konferencen af kontraherende stater har ansvaret for at følge gennemførelsen af ATT, tage stilling til ændringer af ATT og behandle spørgsmål vedrørende fortolkningen af ATT. Konferencen af kontraherende stater vil derfor beskæftige sig med spørgsmål, der til dels falder ind under EU's enekompetence. Desuden vil den forretningsorden, der skal vedtages, fastlægge, hvordan konferencen af kontraherende stater skal samarbejde og træffe beslutninger. Forretningsordenen skal således betragtes som en beslutning, der får direkte indvirkning på EU's enekompetence og EU, der deltager som observatør i konferencen. Da medlemsstaterne agter at stemme for forretningsordenen på konferencen af kontraherende stater, forslår Kommissionen, at der vedtages en rådsafgørelse, jf. artikel 218, stk. 9, i TEUF, om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne, til den forretningsorden, der skal vedtages på konferencens første møde.

•Overensstemmelse med eksisterende politiske bestemmelser på området

Ikke relevant.

•Overensstemmelse med andre EU-politikker

I henhold til bestemmelserne om eksterne kompetencer, som fastsat i artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), vedrører ATT forhold, som falder ind under EU's enekompetence.

Afgørelser truffet i henhold til ATT, såsom vedtagelsen af forretningsordenen for konferencen af kontraherende stater, kan have indvirkning på EU's enekompetence. Derfor må forretningsordenen ikke indeholde bestemmelser, der:

1)kan hindre medlemsstaterne i at anvende:

a)Rådets direktiv 91/477/EØF af 18. juni 1991 om erhvervelse og besiddelse af våben, som ændret

b)Rådets direktiv 93/15/EØF af 5. april 1993 om harmonisering af bestemmelserne om markedsføring af og kontrol med eksplosivstoffer til civil brug, som ændret

c)Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/43/EF af 6. maj 2009 om forenkling af vilkår og betingelser for overførsel af forsvarsrelaterede produkter inden for Fællesskabet, som ændret

2)begrænser den frie bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i Unionens indre marked, medmindre begrænsningen specifikt begrundes med artikel 36, artikel 45, stk. 3, artikel 52, stk. 1, artikel 65 eller artikel 346 i TEUF

3)begrænser eksport eller import fra/til EU eller transit gennem EU's område, og de skal være forenelige med alle gældende bestemmelser i EU-lovgivningen, herunder særligt: