DA Den Europæiske Unions Tidende C 10/39

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet — Bæredygtig elproduktion fra fossile brændstoffer: Mål: »nær nul«-emissioner fra kul efter 2020«

KOM(2006) 843 endelig

(2008/C 10/10)

Kommissionen besluttede den 10. januar 2007 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's faglige sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Josef Zbořil til ordfører.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 438. plenarforsamling den 26.-27. september 2007, mødet den 27. september, følgende udtalelse med 135 stemmer for, 1 imod og 4 hverken for eller imod.

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 EØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen og er enig i den deri fremlagte analyse og redegørelse. Det er blevet en stor international udfordring at håndtere de globale klimaændringer effektivt, samtidig med at man fortsat skal imødekomme de udviklede økonomiers høje energiefterspørgsel.

1.2 CO2-emissioner fra kulfyrede kraftværker i EU tegner sig for 24 % af EU's samlede CO2-emissioner. Denne type kraftværker er således den mest velegnede til installering af CCS-faciliteter, dvs. systemer for opsamling og permanent lagring af CO2.

1.3 Kul vil sandsynligvis fortsat indgå i den europæiske energisammensætning i de kommende årtier. Kuls specifikke egenskaber — dets tilgængelighed, lave pris og rolle som stabilisator af energimarkedet — betyder, at det forbliver en vigtig brændselskilde for en økonomisk elproduktion. Der er en skæv fordeling af kulreserverne i EU og verden. Kulteknologierne har potentiale til at sænke CO2-emissionerne betydeligt (1). På kort og mellemlang sigt kræver dette markedsbetingelser og lovgivningsrammer, der fremmer investeringer i de nyeste teknologier, som vil kunne forbedre effektiviteten af kulfyret elproduktion og reducere CO2-emissionerne.

1.4 Der findes på nuværende tidspunkt ingen påviste kommercielle omkostningseffektive teknikker til udskillelse og binding af CO2-emissioner fra kulbaserede kraftværker. De er endnu under udvikling. Der vil dog sandsynligvis blive udviklet og markedsført sådanne næsten emissionsfri teknikker i løbet af de kommende to årtier.

1.5 EØSU bekræfter sit standpunkt om, at de enorme udfordringer, der er forbundet med en reduktion af emissioner, gør det nødvendigt at udvikle alle potentielt bæredygtige energikilder og teknologier til deres fulde praktiske og økonomiske potentiale. Overgangen til bæredygtig energi har stor betydning for kul, andre fossile brændstoffer, atomkraft, vedvarende teknologier og energibesparelser, der hver især bidrager i det tidsrum og i den udstrækning, som de tekniske og økonomiske muligheder tillader det.

1.6 EØSU anerkender, at CO2-opsamling og -lagring (CCS) på lang sigt (dvs. efter 2020) vil gøre det muligt at nå et CO2-emissionsniveau på nær nul fra kulfyrede kraftværker. Der vil blive behov for ca. 350 GW ny elproduktionskapacitet frem til 2020 og ca. 500 GW frem til 2030. Investeringsomkostningerne forventes at blive på 600-800 mia. euro. Dette kræver allerede nu en koordineret forskning, udvikling og demonstration (FU&D).

1.7 Med fortsatte forbedringer af effektiviteten i kraftværker og udviklingen af teknologier for »nær nul«-emissioner vil kul kunne bidrage til at imødekomme kravene om en forebyggende klimabeskyttelse. På trods af de lovende erfaringer med CCS må man ikke allerede nu vedtage energipolitiske strategier og mål som »bindende foranstaltninger« i en forventning om, at CCS-teknologierne en dag bliver udbredt.

1.8 Det er nødvendigt med forenkling og gradvis harmonisering af godkendelsesprocedurerne gennem et tættere samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder for så vidt muligt at forkorte varigheden af anlæggelsesprojekter, uden at de højeste sikkerhedsstandarder derved sættes på spil.

1.9 EØSU gør ligeledes opmærksom på, at kul ikke alene udgør det vigtigste brændsel for elproduktionen og et vitalt råstof for stålproduktionen og andre industrielle processer, men også vil komme til at spille en central rolle i forbindelse med opfyldelsen af de fremtidige energibehov og overgangen til brintøkonomi. Kullikvefaktion gør det muligt at erstatte råolie med kul. Der kan også produceres syntetisk gas fra kul.

1.10 Udvinding af indenlandsk brunkul og stenkul kræver en passende politisk og økonomisk ramme. Kuludvinding og energitransformation kan bidrage betydeligt til velstanden og beskæftigelsen i lokalsamfundene. Det er desuden særdeles vigtigt, at man opretholder (den kulbaserede) elproduktion fra fossile brændstoffer på det nuværende niveau af hensyn til den sociale situation i de nye medlemsstater: ud af i alt 286 500 ansatte i EU's kulmineindustri, er de 212 100 beskæftigede i de nye medlemsstaters kulmineindustri. Der bør tages behørigt hensyn til de meget hårde arbejdsbetingelser for minearbejderne i hele EU.

1.11 EØSU mener derudover, at Kommissionen med dette dokument og denne tidsplan er optimistisk med hensyn til CCS og dets indkøringsfase. Kommissionen bør på nuværende tidspunkt koncentrere sin indsats om foranstaltninger, der skal hjælpe med at sætte 10-12 demonstrationsanlæg i drift frem til 2015 og skabe en ramme for CCS, der dækker de største risici og yder sikkerhed uden at være for restriktiv. En overgangfase med større effektivitet i elproduktionen er meget ønskværdig. Enhver forhastet og for restriktiv lovgivningsramme vil kunne skade dette vigtige koncept betydeligt.

1.12 EØSU slår ligeledes til lyd for en intensiv forskning og udvikling inden for vedvarende og alternative energikilder, der forventes at kunne bidrage til en sikrere energisammensætning i EU. Det integrerede energimarked i EU bør samtidig hermed føres ud i livet uden nogen unødvendige forsinkelser.

2. Indledning

2.1 EØSU har allerede beskæftiget sig med fossile brændstoffer i flere af sine øvrige udtalelser, senest i sin sonderende udtalelse om »EU's energiforsyning: en strategi for et optimalt energimix« (2), hvori det slog fast, at EU bør yde en stor indsats for rene kulteknologier, dvs. forbedre kraftværkers effektivitet og de kommercielle anvendelser af kulstofopsamling og -lagring. Anvendelsen af gas er steget og fortsætter med at stige, hvilket også skyldes politiske valg. Det står nu klart, at der vil opstå problemer, hvis denne tendens fortsætter. Gas kan næppe fortsætte med at erstatte kul, og den kan heller ikke erstatte atomenergi som følge af emissioner, da den i lighed med olie er et værdifuldt råmateriale for industrier med høj værditilvækst.

2.2 Den foreliggende meddelelse om bæredygtig elproduktion fra fossile brændstoffer blev offentliggjort af Kommissionen den 10. januar 2007 i forbindelse med klima- og energipakken »En energipolitik for Europa — behovet for foranstaltninger«.

2.3 Inden for rammerne af pakken foreslår EØSU klimamål, der går ud på at reducere drivhusgasserne med 30 % i de udviklede lande eller med mindst 20 % i EU. Derudover behandles det indre marked for gas og el, sammenkoblingen af gas- og elnet, atomenergiens fremtidige rolle i forslaget om et »vejledende kerneenergiprogram«, en køreplan for fremme af vedvarende brændstoffer, navnlig biobrændstoffer for transport, samt en fremtidig europæisk strategisk plan for energiteknologier. Det Europæiske Råd den 9. marts 2007 bakkede op om målene og de politiske hovedpunkter i pakken.

2.4 Meddelelsen indeholder en samlet oversigt over de foranstaltninger, der er nødvendige for, at fossile brændstoffer og navnlig kul fortsat kan bidrage til en sikker og diversificeret energiforsyning i Europa og verden på en måde, der er forenelig med strategien for bæredygtig udvikling og de klimapolitiske mål. I meddelelsen tages der hensyn til det arbejde, der blev udført, og de udtalelser, der blev afgivet, i løbet af 2006 inden for rammerne af det andet europæiske klimaændringsprogram (ECCPII), Ekspertgruppen på Højt Niveau om Konkurrenceevne, Energi og Miljø (HLG), forberedelsen af det syvende rammeprogram for forskning (RP7) og teknologiplatformen for nul-emission fra fossile brændstofkraftværker (Zero Emission Fossil Fuel Power Plant Technology Platform).

3. Kommissionens dokument

3.1 I Kommissionens dokument undersøges de fossile brændstoffers position i elproduktionen. Det fastslås, at disse udgør en vigtig del af energisammensætningen i EU og i mange andre økonomier. De spiller en særlig rolle i elproduktionen, da over 50 % af EU's elektricitet i øjeblikket stammer fra fossile brændstoffer (hovedsagelig kul og naturgas). I nogle lande stammer hele 80 % af elektriciteten fra fossile brændstoffer (Polen og Grækenland). Kul yder i dag et centralt bidrag til EU's energiforsyningssikkerhed og vil fortsat gøre det. Kul er det fossile brændstof, hvoraf der findes langt de største og mest udbredte reserver på verdensplan, idet de anslås til at kunne vare omkring 130 år for brunkuls vedkommende og 200 år for stenkuls vedkommende.

3.2 Kul kan imidlertid kun fortsat yde et værdifuldt bidrag til EU's og verdens energiforsyningssikkerhed og økonomi, hvis der udvikles teknologier, der muliggør en drastisk reduktion af CO2-fodaftrykket fra dets forbrænding. Hvis sådanne teknologier udvikles i tilstrækkelig stort omfang, kan de også bidrage med løsninger til andre forbrændingsprocesser, hvor der anvendes andre fossile brændstoffer, herunder gasfyret elproduktion. EU må derfor udvikle teknologiske løsninger med henblik på en bæredygtig anvendelse af kul, ikke blot for at bibeholde kul i den europæiske energisammensætning, men også for at sikre, at den globale vækst i anvendelsen af kul vil kunne ske uden uoprettelig skade på det globale klima.

3.3 Der er blevet udviklet »rene kulteknologier«, og de anvendes nu i vid udstrækning inden for elproduktionssektoren, hvor de i væsentligt omfang nedbringer emissionerne af SO2, NOx, partikler og støv fra kulfyrede kraftværker betydeligt. Rene kulteknologier har også medført en stødt stigende energieffektivitet i forbindelse med omdannelsen af kul til elektricitet. Sådanne resultater er vigtige skridt i retning af nye teknologiske løsninger (kaldet »bæredygtige kulteknologier«), der indarbejder CO2-opsamling og -lagring i kulbaseret elproduktion.

3.4 Ifølge Kommissionen har Europa en rimelig chance for at opnå en kommerciel levedygtighed for bæredygtige kulteknologier inden for de kommende 10 til 15 år. Dette vil imidlertid kræve store industrielle investeringer i en række demonstrationsanlæg både i og uden for EU og tilknyttede politiske initiativer i en relativt lang periode, der stort set begynder nu og muligvis vil vare frem til 2020 eller længere.

3.5 For at fremme en sådan udvikling vil Kommissionen øge finansieringen af F&U på energiområdet betydeligt og dermed gøre demonstration af bæredygtige fossile brændstofteknologier til et af de prioriterede områder i perioden 2007-2013. En europæisk, strategisk energiteknologiplatform vil være et passende instrument i forbindelse med den overordnede koordinering af sådanne F&U- og demonstrationsbestræbelser og i forbindelse med optimering af synergien på såvel EU-plan som på nationalt plan. Kommissionen vil på grundlag af positive resultater af F&U-projekter afgøre, hvordan den bedst kan støtte udformningen, konstruktionen og driften af 12 anlæg i stor skala til demonstration af bæredygtige fossile brændstofteknologier inden for den kommercielle elproduktion inden 2015.

3.6 Kommissionen vil på grundlag af de seneste og planlagte investeringer vurdere, om man i nye kraftværker, hvor der anvendes fossile brændstoffer, og som opføres eller vil blive opført i EU, anvender de bedste tilgængelige teknologier med hensyn til effektivitet, og om nye kul- og gasfyrede anlæg, hvis de ikke er udstyret med CCS-teknologier, er forberedt til, at der senere kan installeres CCS-udstyr (»forberedt til opsamling«). Hvis dette viser sig ikke at være tilfældet, vil Kommissionen overveje at fremsætte forslag om juridisk bindende instrumenter snarest muligt efter, at der er foretaget en egentlig konsekvensanalyse.

3.7 I 2007 vil Kommissionen vurdere de potentielle risici i forbindelse med CCS og fastsætte krav til godkendelse af CCS-aktiviteter og til en passende forvaltning af de påviste risici og følgevirkninger. Når der er udviklet en sund forvaltningsramme, kan den kombineres med ændringer af den eksisterende miljølovgivning på EU-plan for at fjerne alle uønskede hindringer for CCS-teknologier. Kommissionen vil også vurdere, om de eksisterende instrumenter skal ændres (såsom VVM-direktivet eller direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening), eller om der skal fremsættes forslag til en selvstændig lovgivningsramme. Den vil vurdere, hvilke aspekter af lovgivningen, der fortrinsvis skal behandles på EU-plan eller alternativt på nationalt plan.

3.8 Kommissionen mener, at der er behov for klare og forudsigelige, langsigtede rammer for at fremme en gnidningsfri og hurtig overgang til en CCS-udstyret elproduktion på grundlag af kul. Dette er nødvendigt for at sætte elproducenterne i stand til at gennemføre de nødvendige investeringer og den nødvendige forskning i sikker forvisning om, at deres konkurrenter vil følge en tilsvarende vej. På grundlag af de oplysninger, der foreligger på nuværende tidspunkt, bør alle nye kulfyrede kraftværker ifølge Kommissionen være udstyret med CCS-faciliteter fra og med 2020. Eksisterende anlæg bør derefter gradvis følge den samme fremgangsmåde. Kommissionen vil vurdere, hvordan den optimale plan for installering af CCS-udstyr skal se ud for kraftværker, hvor der anvendes fossile brændstoffer, i perioden efter, at de bæredygtige kulteknologiers kommercielle levedygtighed er blevet demonstreret.

3.9 De anslåede omkostninger til CO2-opsamling fra elproduktion og efterfølgende lagring ved det nuværende teknologiske udviklingsniveau ligger på op til 70 euro pr. ton CO2, hvilket gør anvendelse af disse teknologier i stor skala uoverkommeligt dyr på nuværende tidspunkt. Tilgængelige modeller og undersøgelser med et mellemlangt til langt perspektiv anslår således omkostningerne til CCS i 2020 til omkring 20-30 euro/t CO2. Dette betyder i modellerne, at omkostningerne til kulfyret elproduktion med CCS i 2020 eller kort tid derefter vil ligge blot 10 % højere end eller måske endda være holdt på det nuværende niveau.

3.10 De potentielle negative miljøvirkninger af fortsat brug af fossile brændstoffer og anvendelse af CCS-udstyr stammer hovedsagelig fra potentiel udsivning fra CO2-lagre. Virkningerne af udsivninger kan være både lokale (på den lokale biosfære) og globale (på klimaet). Det konkluderes imidlertid i rapporten fra det internationale panel for klimaændringer (ICCP) om dette spørgsmål, at den andel af CO2, der tilbageholdes på velvalgte og godt forvaltede lagringssteder, erfaringsmæssigt højst sandsynligt vil ligge på over 99 % over 100 år. Udvælgelse og forvaltning af lagringssteder er således centrale faktorer i forbindelse med nedbringelse af risikoen. Kommissionen vil i sin konsekvensanalyse med henblik på vedtagelse af en lovgivningsramme identificere alle potentielle risici og fremsætte forslag til passende sikkerhedsforanstaltninger.

3.11 Bæredygtige fossile brændstofteknologier, navnlig CCS, forventes at medføre betydelige resultater. De kan effektivt fjerne op til 90 % af CO2-emissionerne fra kraftværker fyret med fossile brændstoffer. Dette vil kunne resultere i en generel nedbringelse af CO2-emissionerne i EU-27 på 25-30 % i 2030 sammenlignet med 2000. En tidlig inddragelse af udviklingslandene i udviklingen og udbredelsen af bæredygtige kulteknologier og navnlig CCS-komponenten er af afgørende betydning for en bæredygtig global økonomisk udvikling og for håndtering af klimaændringer i en situation med øget global udnyttelse af kulressourcerne. Succesen med bæredygtigt kul og især den omfattende markedsføring af CCS vil desuden øge adgangen til energi i de fattigste dele af verden, der stadig ikke har mulighed for at udnytte energi.

4. Generelle bemærkninger

4.1 EØSU hilser Kommissionens meddelelse velkommen og er enig i den deri fremlagte analyse og redegørelse. At håndtere de globale klimaændringer effektivt, samtidig med at man fortsat imødekommer de modne økonomiers høje energiefterspørgsel samt udviklingsøkonomiernes hurtigt voksende energiefterspørgsel, udgør en betydelig international udfordring.

4.2 CO2-emissioner fra kulfyrede kraftværker i EU tegner sig for 24 % af EU's samlede CO2-emissioner. Koncentrationen af emissioner fra elproduktion i kraftværker, der fyrer med fossile brændstoffer, er høj som følge af det store forbrug af brændsel i store forbrændingsenheder, hvorfor denne type kraftværker er den mest velegnede til installering af CCS-faciliteter, dvs. systemer for opsamling og permanent lagring af CO2. Disse systemer omfatter tre relativt uafhængige etaper: a. Opsamling og udskillelse af CO2 fra røggas på emissionsstedet (oftest bag kedler), b. Transport af CO2 til det sted, hvor den skal lagres permanent (oftest ved hjælp af rørledninger), c. Endelig og permanent lagring af CO2 (i egnede geologiske formationer eller i havet under overholdelse af de strengeste sikkerhedskrav for lagring).

4.3 Kul vil sandsynligvis fortsat indgå i den europæiske energisammensætning i de kommende årtier. Kuls specifikke egenskaber — dets tilgængelighed, lave pris og rolle som stabilisator af energimarkedet — betyder, at det forbliver en vigtig brændselskilde for en økonomisk elproduktion. Kulreserverne er skævt fordelt i EU og verden. Det er overordnet opmuntrende at se, at de største kulreserver er at finde i de økonomisk veludviklede og politisk stabile lande. Reserverne i de udviklede EU-lande er i stor udstrækning blevet udtømt som følge af en langvarig rovdrift i de seneste år, og flere EU-lande har valgt gradvis at mindske eller helt at afvikle kulminedriften.

4.4 Kun en tredjedel af EU-landene kan trække på indenlandske kulforekomster, mens de resterende to tredjedele af landene hovedsagelig er afhængige af importeret stenkul. I 2006 blev der udvundet 161,6 mio. ton stenkul i EU, mens der blev importeret 235,3 mio. ton. Samme år blev der anvendt 373,8 mio. ton brunkul, som udelukkende stammede fra indenlandske ressourcer. Der bør derfor udvikles og udbredes en bæredygtig teknik til reduktion af CO2-emissioner fra kulfyret elproduktion.

4.5 Kulteknologierne har potentiale til at sænke CO2-emissionerne betydeligt (3). På kort og mellemlang sigt kræver dette markedsbetingelser og lovgivningsrammer, der fremmer investeringer i de nyeste teknologier, som vil kunne forbedre effektiviteten af kulfyret elproduktion og dermed reducere CO2-emissionerne. Det kræver ligeledes en fælles indsats fra Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og erhvervslivet at fremme en verdensomspændende samordning af forskning, udvikling og demonstration af rene kulteknologier som f.eks. udskillelse og lagring af kulstof, hvilket på længere sigt vil føre til nær »nul«-emissioner fra kul.

4.6 Der findes på nuværende tidspunkt ingen påviste omkostningseffektive teknikker til udskillelse og binding af CO2-emissioner fra kulbaserede kraftværker. Disse er endnu under udvikling. Der vil dog sandsynligvis blive udviklet og markedsført sådanne overvejende emissionsfri teknikker i løbet af de kommende to årtier. CCS-installationer i kraftværker forventes at reducere effektiviteten af elproduktionen som følge af deres eget elforbrug. Den samlede effektivitet varierer alt efter, hvilken teknologi der anvendes. Den foretrukne OXYFUEL-teknologi forbruger 8-10 % af den producerede energi, mens de øvrige teknologier forbruger endnu mere energi. Dette betyder, at der vil blive brug for mere brændsel pr. MWh strøm i forsyningsnetværket, og at det er nødvendigt at øge produktionseffektiviteten. En fremtidig installering af CCS-teknologi resultere i et endnu større elforbrug.

4.7 I mellemtiden er en forbedring af effektiviteten af allerede eksisterende og nye kulfyrede kraftværker en omkostningseffektiv måde at begrænse væksten i CO2-emissioner på. Installeringen af den bedst tilgængelige kommercielle teknologi bør stå i centrum for planlægningen af den betydelige mængde af ny kulfyret kapacitet, som skal bygges op i nær fremtid. Hvor det er praktisk gennemførligt, bør disse kraftværker udformes således, at det bliver muligt at installere CCS-udstyr i dem på en omkostningseffektiv måde, så snart denne teknologi kommer i handelen.

4.8 EØSU bekræfter sit standpunkt om, at de enorme udfordringer, der er forbundet med en reduktion af emissioner, gør det nødvendigt at udvikle alle potentielt bæredygtige energikilder og teknologier til deres fulde praktiske og økonomiske potentiale. Overgangen til bæredygtig energi har stor betydning for kul, andre fossile brændstoffer, atomkraft, vedvarende teknologier og energibesparelser, der hver især bidrager i det tidsrum og i den udstrækning, som de tekniske og økonomiske muligheder tillader det.

4.9 På trods af de lovende erfaringer med CCS må man ikke allerede nu vedtage energipolitiske strategier og mål som »bindende foranstaltninger« i en forventning om, at CCS-teknologierne en dag bliver udbredt.

5. Særlige bemærkninger

5.1 Kul spiller en meget vigtig rolle i den europæiske elproduktion. Ikke desto mindre produceres 70 % af den kulbaserede el i kraftværker, der er mere end 20 år gamle. Eftersom der er en mindre stigning i elforbruget, og en stor del af den eksisterende kraftværkskapacitet er ved at nå slutningen af dens tekniske/økonomiske levetid, vil der blive behov for ca. 350 GW ny elproduktionskapacitet frem til 2020 og ca. 500 GW frem til 2030. Beregningerne af omkostningerne ved kulfyrede kraftværker med CCS i EU bygger på en optimistisk omkostningsstruktur, ifølge hvilken et nyt kraftværk på 300 MW koster 500 mio. euro (ca. 1,7 mio. euro pr. installerede MW). En ombygning af et moderne kraftværk, der bygges fra nu af og frem til 2020, koster 0,5-0,7 mio. euro pr. installerede MW, mens en ombygning af allerede eksisterende faciliteter koster endnu flere penge, nemlig 1 mio. euro pr. installerede MW. Hvis man udstyrede 500 GW elproduktionskapacitet med den mest avancerede CCS-teknologi frem til 2030, ville dette formentlig kræve investeringsomkostninger på 600-800 mia. euro.

5.2 EØSU vurderer, at CO2-opsamling og -lagring på lang sigt (dvs. efter 2020) vil gøre det muligt at nå et CO2-emissionsniveau på nær nul fra kulfyrede kraftværker. Dette kræver allerede nu en koordineret forskning, udvikling og demonstration (FU&D).

5.2.1 I de næste ti år vil man kunne foretage omkostningseffektive reduktioner af CO2-emissioner gennem en mere effektiv kulforbrænding ved hjælp af en bred anvendelse af avanceret teknologi i kulfyrede kraftværker.

5.2.2 Disse strategier supplerer hinanden og bygger på tekniske løsninger, som skal afprøves: anvendelse af moderne, effektive kulfyrede elproduktionsteknologier på kort og mellemlang sigt kan gøre det muligt at skabe omkostningsbesparelser i forbindelse med opsamling af kulstoffer på lang sigt, hvis kraftværkerne udformes således, at de kan udstyres med en omkostningseffektiv opsamling af kulstoffer, når denne teknologi bliver tilgængelig for kommerciel anvendelse.

5.2.3 Ifølge det syvende rammeprogram kræver en radikal omformning af energisystemet til et pålideligt, konkurrencedygtigt og bæredygtigt system, der udleder mindre eller ingen CO2, nye teknologier og nye materialer, der indebærer for høje risici og for usikre gevinster til, at private virksomheder gider foretage alle de nødvendige investeringer i forskning, udvikling, demonstration og ibrugtagning. CCS og ren kul er medtaget på det syvende rammeprograms energibudget, der beløber sig til 2 350 mio. euro i perioden 2007-2013.

5.2.4 Der bør defineres et »forberedt til opsamling«-koncept. En vellykket gennemførelse forudsætter et samarbejde mellem lovgiverne og industrien — de kommercielle markeder vil ikke kunne fungere uden hensigtsmæssige og stabile politiske rammer.

5.2.5 EØSU finder det bydende nødvendigt at øge og modernisere kraftværkskapaciteten. I lyset af den forventede stigning i energiimporten til 69 % frem til 2030, er det nødvendigt med en bredt diversificeret energisammensætning af hensyn til energiforsyningssikkerheden. En stabilisering af anvendelsen af kul til elproduktion kan udgøre et vigtigt bidrag til energiforsyningssikkerheden i EU.

5.2.6 Med fortsatte forbedringer af effektiviteten i kraftværker og udviklingen af teknologier for »nær nul«-emissioner vil kul kunne bidrage til en forebyggende klimabeskyttelse. I forbindelse med fastsættelsen af regler for emissionshandel i hver enkelt medlemsstat bør der fokuseres på at forbedre effektiviteten med henblik på at opnå en reduktion i drivhusgasser.

5.2.7 Det er nødvendigt med forenkling og gradvis harmonisering af godkendelsesprocedurerne gennem et samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder for så vidt muligt at forkorte varigheden af anlæggelsesprojekter, uden at de højeste sikkerhedsstandarder derved sættes på spil.

5.3 EØSU gør ligeledes opmærksom på, at kul ikke alene udgør det vigtigste brændsel for elproduktionen og et vitalt råstof for stålproduktionen og andre industrielle processer, men også vil komme til at spille en central rolle i forbindelse med opfyldelsen af de fremtidige energibehov og overgangen til brintøkonomi. Kullikvefaktion gør det muligt at erstatte råolie med kul. Der kan også produceres syntetisk gas fra kul. Sådanne teknologier og applikationer vil med tiden tillige komme til at spille en vigtig rolle i den bæredygtige energisammensætning. Kommissionens meddelelse omfatter ikke disse vigtige segmenter af den nuværende og fremtidige anvendelse af kul.

5.4 Den igangværende intensive debat om kulanvendelsens potentiale i de kommende årtier har trængt de med kuludvinding relaterede problemer i baggrunden. Udvinding af indenlandsk brunkul og stenkul forudsætter imidlertid en passende politisk og økonomisk ramme. Udvinding og omdannelse af energi kan bidrage betydeligt til velstanden og beskæftigelsen i lokalsamfundene. Ved forbrænding af indenlandsk kul forbliver den merværdi, som opstår ved udvindingen, omdannelsen og distributionen, inden for EU. Når der anvendes olie eller gas, går omkring 75 % af prisen til dækning af importomkostninger.

5.5 Det er ligeledes særdeles vigtigt, at man opretholder (den kulbaserede) elproduktion fra fossile brændstoffer af hensyn til den sociale situation i de nye medlemsstater: ud af i alt 286 500 ansatte i EU's kulmineindustri, er de 212 100 beskæftigede i de nye medlemsstaters kulmineindustri. Der bør tages behørigt hensyn til de meget hårde arbejdsbetingelser for minearbejdere i hele EU.

5.6 En indskrænkning af kulmineområder som led i regional planlægning og alt for mange regler om miljøbeskyttelse har tidligere ført til unødvendige forsinkelser og en ekstra byrde for minerne. Reservernes placering og mobiliteten i minedriften i forbindelse med udvinding af råstoffer giver særlige udfordringer sammenlignet med andre industrisektorer. Der bør tages hensyn til denne specifikke situation, navnlig under fastsættelsen af en juridisk ramme for miljøspørgsmål, f.eks. vedrørende affaldshåndtering, jordbeskyttelse og vand.

5.7 EØSU mener, at Kommissionen i dette dokument og i sin tidsplan er lidt for optimistisk med hensyn til CCS og dets indkøringsfase. Selv om det grundlæggende know-how foreligger, tager det forholdsvis lang tid at udvikle en teknologisk løsning, og der kan ikke forventes noget gennembrud, som kan forkorte det ihærdige og intensive arbejde, der kræves for at gennemføre dette koncept. Kommissionen bør på nuværende tidspunkt koncentrere sin indsats om foranstaltninger, der skal hjælpe med at sætte 10-12 demonstrationsanlæg i drift frem til 2015 og skabe en ramme for CCS, der beskytter mod de største risici og yder sikkerhed uden at være for restriktiv. En overgangfase med større effektivitet i elproduktionen er meget ønskværdig. Enhver forhastet og for restriktiv lovgivningsramme vil kunne få betydelig negativ indvirkning på dette vigtige koncept.

5.8 EØSU slår ligeledes til lyd for en intensiv forskning i og udvikling af vedvarende og alternative energikilder, der forventes at kunne bidrage til en sikrere energisammensætning i EU. Det integrerede energimarked i EU bør samtidig hermed føres ud i livet uden nogen unødvendige forsinkelser.

Bruxelles, den 27. september 2007. Dimitris DIMITRIADIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) IPCC, 2005: IPCC Special Report on Carbon Capture and Storage (særberetning om CO2-opsamling og -lagring) udarbejdet af arbejdsgruppe III under Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer (IPCC) [Metz, B., O. Davidson, H.C. de Coninck, M. Loos og L.A. Meyers (red.)]. Cambridge University Press, Cambridge, United Kingdom and New York, NY, USA, s. 442.

(2) EUT C 318, 23.12.2006, s. 185-194.

(3) IPCC, 2005: IPCC Special Report on Carbon Capture and Storage (særberetning om CO2-opsamling og -lagring) udarbejdet af arbejdsgruppe III under Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer [Metz, B., O. Davidson, H.C. de Coninck, M. Loos og L.A. Meyers (red.)]. Cambridge University Press, Cambridge, United Kingdom and New York, NY, USA, s. 442.