4t it 
•ft it 
ir it 
*** KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 27.07 1995 
KOM(95) 397 endelig udg. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF^ 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af 
ammoniunmitrat med oprindelse i Rusland 
(forelagt af Kommissionen) 

RÅDETS FORORDNING (EF) NR /95 
af 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af 
ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af 22. december 1994 om 
beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske 
Fællesskab1, ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 355/952, særlig artikel 23, hvori det 
fastsættes, at Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod 
dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab3, senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 
522/944, fortsat skal finde anvendelse på procedurer, hvorunder en undersøgelse, der var i 
gang pr. 1. september 1994, endnu ikke var afsluttet ved ikrafttrædelsen af forordning 
(EF) nr. 3283/94, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det 
Rådgivende Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
1 EFT nr. L 349 af 31. i 2.1994, s. 1. 
2 EFT nr.L 41. af 23.2.1995, s. 2. 
3 EFT nr. L 209 af 2.8.1988, s. 1. 
4 EFT nr. L 66 af 10.3.1994, s. 10. 
A. PROCEDURE 
(1) I juni 1994 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende5 om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende 
importen til Fællesskabet af ammoniumnitrat med oprindelse i Litauen og 
Rusland og iværksatte en undersøgelse. 
(2) Siden maj 1994 har der efter gennemførelsen af en regional 
antidumpingprocedure6 været antidumpingforanstaltninger i kraft vedrørende 
importen til Det Forenede Kongerige af ammoniumnitrat med oprindelse i Litauen 
og Rusland. Disse foranstaltninger foreligger i form af tilsagn, hvorved eksporten 
til Det Forenede Kongerige fra hvert af de pågældende lande begrænses til 
100 000 tons pr. år. 
(3) Proceduren indledtes på grundlag af en klage indgivet af EFMA (European 
Fertilizer Manufacturers' Association) på vegne af producenter, hvis samlede 
produktion af ammoniumnitrat angiveligt udgjorde en væsentlig del af 
produktionen i Fællesskabet. 
(4) Klagen indeholdt beviser for, at der fanejt dumping sted af den pågældende vare 
med oprindelse i Litauen og Rusland og forvoldtes væsentlig skade som følge 
heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde iværksættelsen af en 
procedure. 
(5) Kommissionen underrettede officielt de producenter, eksportører og importører, 
som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandene og 
klageren og gav de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres 
synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. 
(6) Den litauiske eksportør, nogle russiske eksportører, visse importører og alle de 
klagende producenter tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Flere parter, 
herunder de litauiske og russiske myndigheder, anmodede om at blive hørt; alle 
sådanne anmodninger blev imødekommet. EFIA (European Fertilizer Importers 
Association) tilkendegav også sine synspunkter skriftligt og indrømmedes en 
høring. 
EFTnr. C 158 af 9.6.1994, s. 3. 
EFTnr. L 129 af 21.5.1994, s. 24. 
il) Kommissionen sendte spørgeskemaer til de parter, som den vidste var berørt af 
sagen, og den modtog detaljerede svar fra de klagende fællesskabsproducenter, 
den eneste producent og eksporlør i Lilauen og fra nogle importører i 
Fællesskabet. Kommissionen modtog også et detaljeret svar fra en 
fællesskabsproducent, som ikke var part i klagen, og nogle producenter i Rusland 
indgav ikke-fuldstændige besvarelser. 
(8) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for 
nødvendige med henblik på at fastslå, om der fandt dumping sted og forvoldtes 
skade som følge heraf, og den aflagde kontrolbesøg hos følgende firmaer: 
(a) Klagende fællesskabsproducenter 
Grande Paroisse S.A., Paris-La-Défence, Frankrig 
Hydro-Agri-France S.A., Neuilly-sur-Seine, Frankrig 
Hydro-Agri (UK) Ltd., Immingham, Det Forenede Kongerige 
Hydro-Agri, Sluiskil B.V., Nederlandene 
(b) Uafhængige importører i Fællesskabet 
Noortrade GmbH, Viernheim, Tyskland 
Schweizerhall Fertilizer GmbH, Hamburg, Tyskland 
Unifert France SA, Sète, Frankrig 
Conagra Resources Europe Ltd, Tiverton, Devon, Det Forenede Kongerige 
(c) Producent i referenceland 
Zaklady Azotawe "Pulawy", Pulawy, Polen 
(9) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. april 1993 til den 31. marts 
1994 ("undersøgelsesperioden"). 
(10) Kommissionen underrettede alle interesserede parter om resultaterne af den 
foreløbige undersøgelse. Flere parter fremsatte bemærkninger skriftligt; nogle 
anmodede om og indrømmedes en høring. 
(11) Kommissionen fortsatte bestræbelserne på at indhente alle de oplysninger, den 
anså for nødvendige med henblik på den endelige fastlæggelse af de faktiske 
forhold. Parterne underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, 
på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af endelig 
antidumpingtold. Parterne indrømmedes også en frist, inden lor hvilken de kunne 
fremsætte bemærkninger efter ovennævnte underretning. 
( 12) Der blev taget hensyn til parternes bemærkninger, og Kommissionen ændrede om 
fornødent sine konklusioner i overensstemmelse hermed. 
B. DEN AF UNDERSØGELSEN OMFATTEDE VARE OG SAMME VARE 
(13) Den pågældende vare er ammoniumnitrat, som er et gødningsstof, der fremstilles i 
pilleform eller som granulat med et indhold af nitrogenplantenæringsstof på 
mellem 33 og 35%. 
(14) Det ammoniumnitrat, der fremstilles af den pågældende erhvervsgren i 
Fællesskabet, er i henseende til fysiske og tekniske egenskaber samme vare som 
den, der eksporteres til Fællesskabet fra Rusland og Litauen, og som den, der 
fremstilles og sælges i Polen, der er benyttet som referenceland (jf. betragtning 22 
-24). 
C. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET 
(15) De producenter, der har indgivet klagen, tegner sig for 94% af produktionen i 
Fællesskabet af ammoniumnitrat, og de udgør derfor den pågældende 
erhvervsgren i Fællesskabet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 5, i forordning 
(EØF) nr. 2423/88. 
( lb) EF1A, der repræsenterer importørerne i Fællesskabet, gjorde gældende, at Hydro 
Fertilizers Ltd (UK) burde holdes uden for definitionen af "erhvervsgren i 
Fællesskabet", fordi dette selskab angiveligt importerede ammoniumnitrat fra 
Rusland og Litauen gennem Fertrachem U.K., et med førstnævnte forbundet 
selskab. Det konstateredes imidlertid, at Fertrachem ikke havde foretaget en sådan 
import i undersøgelsesperioden. 
Det blev også gjort gældende, al BASF, en anden producent, der havde indgivet 
klage, burde holdes udenfor af samme årsager, idet dette selskab angiveligt 
importerede russisk og litauisk ammoniumnitrat til Fællesskabet gennem Kali 
(UK) Ltd., der var forretningsmæssigt forbundet med BASF. Det konstateredes, at 
Kali (UK) Ltd. faktisk importerede ammoniumnitrat fra Litauen og Rusland i 
undersøgelsesperioden, men at selskabet ikke i den pågældende periode var 
forbundet med BASF, hverken direkte eller via et datterselskab, og det havde 
ingen aftale med noget selskab, der var forbundet med BASF, for så vidt angår 
køb af ammoniumnitrat. 
Det er følgelig ikke begrundet at udelukke Hydro Fertilizers Ltd (UK) eller BASF 
fra den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet. 
D. DUMPING 
(a) Normal værdi 
(I) Valg af referenceland 
(17) Eftersom de berørte eksportlande begge er lande uden markedsøkonomi, blev den 
normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 
2423/88 fastsat på grundlag af priser eller omkostninger i et referenceland. 
(A) Klagerens forslag: Ungarn 
(18) Klageren gjorde gældende, at Ungarn, der var blevet anvendt som referenceland i 
den regionale procedure vedrørende Det Forenede Kongerige (jf. betragtning 2), 
ville være et egnet referenceland med henblik på den foreliggende undersøgelse. 
Der blev rettet henvendelse til Nitrogenmuvek, Varpalota, Ungarn; 
Kommissionen var ikke i besiddelse af nærmere oplysninger om den anden 
producent i Ungarn. Nitrogenmuvek besvarede Kommissionens spørgeskema. Det 
fremgik af dette svar, at Nitrogenmuveks salg på hjemmemarkedet i 
undersøgelsesperioden var betydeligt sammenholdt med de mængder, der 
importeredes til Fællesskabet fra Rusland og Litauen. 80% af 
hjemmemarkedssalget var i sække. Den ungarske producent benytter indenlandsk 
eller importeret gas, der købes til markedspriser. 
(19) Nitrogenmuvek besvarede imidlertid ikke Kommissionens anmodning om at 
aflægge kontrolbesøg. Under disse omstændigheder ansås det ikke for muligt at 
fastlægge en pålidelig normal værdi på grundlag af de foreliggende ungarske data. 
Ud over den kendsgerning, at der kun er to indenlandske producenter af 
ammoniumnitrat i Ungarn, begrænses importen af en importtold på 15% og siden 
1993 af et årligt importkontingent over for SNG-landene på 50 000 tons 
ammoniumnitrat og calciumammoniumnitrat tilsammen. Konkurrencen er 
følgelig ret begrænset. Ungarn er af disse grunde ikke noget velegnet 
referenceland. 
(B) Andre lande 
(20) Kommissionen rettede også skriftlig henvendelse til alle kendte producenter af 
ammoniumnitrat i Australien, Bulgarien, Canada, Egypten, Mexico, Polen, 
Tyrkiet og USA. Hertil kommer, at EFIA foreslog Algeriet og Rumænien som 
referencelande, og Kommissionen henvendte sig skriftligt til de kendte 
producenter i disse lande. 
Følgende producenter var rede til at samarbejde og besvarede Kommissionens 
spørgeskema: 
Abu Qir Fertilizers Co, Alexandria, Egypten 
Zaklady Azotawe "Pulawy", Pulawy, Polen 
(i) Egypten 
(21) I undersøgelsesperioden oversteg hjemmarkedssalget af ammoniumnitrat i 
Egypten den samlede import til Fællesskabet fra Rusland og Litauen. Alt salg på 
hjemmemarkedet fandt sted i sække ligesom den russiske og litauiske eksport. 
Selv om der er tre producenter på hjemmemarkedet og ingen formelle 
importrestriktioner, har den gældende told på 30% på import af ammoniumnitrat 
til Egypten ført til en situation, hvor der ikke er nogen import af denne vare. Der 
er derfor kun begrænset konkurrence på markedet. 
6 
(ii) Polen 
(22) I undersøgelsesperioden havde Pulawy's salg af ammoniumnitrat på 
hjemmemarkedet næsten samme omfang som de samlede mængder, der 
importeredes til Fællesskabet fra Rusland og Litauen. Varen fremstilles af Pulawy 
i pilleform. Alt salg på hjemmemarkedet fandt sted i sække. Pulawy anvender gas, 
der importeres fra Rusland til markedspriser i hård valuta. 
Der er fire producenter af ammoniumnitrat på hjemmemarkedet. Der var i 
undersøgelsesperioden ingen importrestriktioner, og importen tegnede sig for en 
andel af markedet på 18,2%. 
Polen ansås derfor for at være et åbent og konkurrencepræget marked for 
ammoniumnitrat. 
(C) Valg af referenceland 
(23) På baggrund af konklusionerne i betragtning 19 kan Ungarn ikke vælges som 
referenceland. 
Hvad angår de øvrige lande, hvis producenter var indforstået med at samarbejde 
med Kommissionen i fornødent omfang, skal det anføres, at selv om de 
pågældende producenters hjemmemarkedssalg i både Egypten og Polen er 
betydeligt sammenlignet med de importerede mængder fra Rusland og Litauen og 
der stort set hersker samme vilkår for adgangen til råmaterialer, er det opfattelsen, 
at den større åbenhed, der kendetegner det polske marked, gør det til et mere 
egnet valg af referenceland i den foreliggende undersøgelse, og Polen valgtes 
derfor som referenceland. 
(II) Fastsættelse af den normale værdi 
(24) På baggrund af de forhold, der er omhandlet i betragtning 22, kan Pulawy's 
hjemmemarkedssalg i Polen betragtes som repræsentativt. 
Det konstateredes, at den polske producents vejede gennemsnitlige pris på 
hjemmemarkedet ved salg til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden var 
fortjenstgivende, for så vidt som den gav dækning for alle omkostninger, der 
påløb, som i det foreliggende tilfælde konstateredes at være repræsentative lor­
den normale omkostningsstruktur for et selskab, der udøver virksomhed under 
markedsøkonomi. 
(25) EFMA gjorde gældende, at den hjemmemarkedspris, der var lagt til grund for 
fastsættelsen af den normale værdi, var ukorrekt, eftersom den var lavere end det 
indberettede prisniveau på det polske marked. Endvidere påstod EFMA, at den 
hjemmemarkedspris, der udledes af den normale værdi, ikke kunne dække 
produktionsomkostningerne i Polen. EFMA fremlagde nogen dokumentation til 
støtte for disse påstande. 
(26) Der blev taget yderligere kontakt med den pågældende polske producent for at 
klarlægge pris- og omkostningssituationcn i Polen. De Heste af de relevante 
oplysninger, som det pågældende selskab havde indgivet, havde Kommissionen 
allerede efterprøvet. 
(27) Det polske selskab klarlagde situationen og fremlagde dokumentation for, at de 
prisoplysninger, som EFMA henviste til, var baseret på standardpriser fra 
forhandler til jordbruger, og de var derfor noget højere end producentens nettopris 
ab fabrik til forhandlere. Med hensyn til omkostninger blev der fremlagt 
yderligere dokumentation, som understøttede de af Kommissionen efterprøvede 
omkostningsdata, for at påvise, at der købes gas til priser fastsat efter almindelige 
forretningsmæssige principper. Kommissionen var imidlertid også i stand til at få 
bekræftet, at omkostninger, som normalt påløb hos dette selskab, fejlagtigt var 
blevet holdt uden for selskabets egen beregning af den normale værdi. Den 
normale værdi forhøjedes derfor for at afspejle det forhold, at denne omkostning 
ved beregningen af den normale værdi ikke skulle have været fradraget 
hjemmemarkedsprisen. 
(28) Efter en gennemgang af alle de pågældende data fastslås det, at den af den polske 
producent angivne nettopris ab fabrik med de justeringer, der er omhandlet i 
betragtning 27, var korrekt, og at denne pris var fortjenstgivende, idet den gav 
dækning for alle omkostninger, der hos dette selskab påløb på dette trin i 
processen. 
Den normale værdi fastsattes derfor på grundlag af Pulawy's nettopris ab fabrik 
ved salg til kunder i Polen. 
(b) Eksportpris 
(29) Eksportprisen for ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen fastsattes 
på grundlag af den pris, der betaltes til eksportørerne af den pågældende vare ved 
salg til eksport til Fællesskabet. Det vil sige eksportørens fob-pris, ab grænse ved 
levering til agent eller importør i Fællesskabet. 
(c) Sammenligning 
(30) Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen (begge ab grænse) 
fandt sted på grundlag af vejede gennemsnit og beregnet i samme handelsled. For 
alle transaktioner var eksportprisen lavere end den normale værdi, begge justeret 
med henblik på sammenligningen. Hjemmemarkedsprisen, ab fabrik forhøjedes 
for at tage hensyn til de normale transport- og håndteringsomkostninger mellem 
fabrik og polsk havn i undersøgelsesperioden. Denne forhøjelse beregnedes på 
grundlag af de transport- og håndteringsomkostninger, der faktisk påløb hos den 
pågældende polske producent, suppleret med oplysninger fra andre virksomheder 
i Polen vedrørende håndteringsomkostningerne for andre sækketyper. 
(31) Den normale værdi og eksportprisen justeredes for at tage hensyn til visse 
salgsomkostninger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 10, litra c), i forordning 
(EØF) nr. 2423/88. Omkostningerne til de sække, der benyttedes i forbindelse 
med den polske producents hjemmemarkedssalg, var lavere end prisen på de 
sække, der anvendtes til emballering af den russiske eksport, og den normale 
værdi og eksportprisen nedsattes derfor for at afspejle disse 
emballeringsomkostninger med direkte tilknytning til salget. De normale 
omkostninger til sække i forbindelse med den litauiske eksport var højere end for 
den polske producent, men en betydelig del af den litauiske eksport til 
Fællesskabet i undersøgelsesperioden fandt sted uemballcret, således at der ikke 
påløb omkostninger til sække. Den fornødne justering blev derfor kun foretaget 
for den del af eksporten, der forsendtes i sække. 
De russiske myndigheder gjorde gældende, at den normale værdi burde nedsættes 
for at tage hensyn til de lavere omkostninger i forbindelse med transport af gas til 
de russiske fabrikker sammenholdt med den polske fabrik. Del skal i den 
forbindelse anføres, at der ikke er blevet fremlagt konkrete data vedrørende de 
afstande, der er tale om, og at omkostninger og priser med hensyn til gas og 
distributionen heraf i Rusland ikke fastsættes på markedsøkonomiske vilkår. 
Under alle omstændigheder skal sådanne krav om nedsættelser af den normale 
værdi for påståede naturlige konkurrencemæssige fordele vurderes på et generelt 
grundlag. Selv om det blev fastslået, at de russiske producenter havde en fordel i 
forhold til den polske producent som følge af kortere afstande til 
gasforsyningerne, ville denne fordel blive opvejet af den meget større afstand til 
Østersøhavnene med deraf følgende højere transportomkostninger. Den ønskede 
justering kan derfor ikke godtages. 
De russiske myndigheder gjorde også gældende, at den normale værdi burde 
nedsættes for at tage hensyn til de påståede mere effektive og større 
produktionsenheder i Rusland. Der er ikke fremlagt dokumentation for, at de 
fabrikker, der solgte ammoniumnitrat til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, 
drives mere effektivt end den polske fabrik. Denne påstand må derfor også 
afvises. 
(d) Dumpingmargen 
(32) Dumpingmargenen udtrykt i procent af prisen, cif Fællesskabets grænse, udgjorde 
41,6% loi import med oprindelse i Rusland og 27,4% for import med oprindelse i 
Litauen. Udtrykt i ECU pr. ton udgjorde margenen for Rusland 31,3 og for 
Litauen 21. 
10 
E. SKADE 
(a) Markedsanalyse 
(33) Undersøgelsesperioden i den foreliggende antidumpingprocedure var 1. april 
1993 - 31. marts 1994. For at sikre en rimelig vurdering af udviklingen i de 
faktorer, der har tilknytning til spørgsmålet om skade, sammenlignes data 
vedrørende denne periode med den tilsvarende periode de foregående år. Af 
nemhedshcnsyn anvendes følgende kortformer for de pågældende perioder: 
1. april 1990 - 31. marts 1991 "1990/91" 
1. april 1991 -31. marts 1992 "1991/92" 
1. april 1992 - 31. marts 1993" 1992/93" 
(i) Samlet forbrug i Fællesskabet 
(34) Forbruget i Fællesskabet (dvs. fællesskabsproducenternes salg i Fællesskabet plus 
import) faldt fra 4,76 mio. tons i 1990/91 til 4,65 mio. tons i 
undersøgelsesperioden, svarende til et samlet fald på 2,3%. Forbruget i 
undersøgelsesperioden var imidlertid 3,1% højere end i 1992/93, da salget af 
ammoniumnitrat faldt markant og nåede ned på kun 4,5 mio. tons. 
(ii) Dumpingimportens omfang og markedsandel 
(35) Den samlede import af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen steg 
fra 26 000 tons i 1990/91 til 489 000 tons i undersøgelsesperioden. EUROSTAT-
statistikkerne indeholder ikke særskilte importtal for Rusland og Litauen for 
1990/91, men kun ét tal for det tidligere Sovjetunionen. Da det imidlertid er en 
kendt sag, at der har fundet eksport sted fra begge lande i denne periode, er det 
den mest rimelige løsning på grundlag af de foreliggende data fra eksportørerne at 
fordele tallet for det tidligere Sovjetunionen med 50% til hvert af de to lande. På 
dette grundlag steg importen fra Rusland fra 13 000 tons til 341 000 tons, og 
importen fra Litauen fra 13 000 tons til 148 000 tons. Under alle omstændigheder 
vil en anderledes fordeling af importen mellem Rusland og Litauen i 1990/91 ikke 
i væsentlig grad påvirke de konklusioner, der drages senere i denne forordning). 
11 
(36) Den samlede markedsandel for importen fra Rusland og Litauen øgedes fra 0,5% i 
1990/91 til 10,5% i undersøgelsesperioden. For importen fra Rusland steg 
markedsandelen fra lidt under 0,3% til 7,3%, og for Litauen var de tilsvarende tal 
en stigning fra lidt under 0,3% til 3,2%7. 
(iii) Priserne på dumpingvarerne 
(37) Den vejede gennemsnitlige salgspris for importvarerne fra Rusland og Litauen 
sammenlignedes med EF-producenternes vejede gennemsnitlige salgspris i 
Fællesskabet beregnet ab lager, men under hensyntagen til en passende forhøjelse 
for den importerede vare. Til alle sammenligninger benyttedes nettopriser, dvs. 
efter fradrag af alle rabatter og prisafslag. Der blev foretaget en justering for at 
tage hensyn til, at en betydelig del af EF-producenternes salg fandt sted 
uemballeret, især på det franske marked, medens næsten al import fandt sted i 
sække. EF-erhvervsgrenens pris forhøjedes derfor med henblik på 
sammenligningen. 
Ved beregningen af den vejede gennemsnitspris for dumpingimporten blev der 
taget hensyn til den ringe kvalitet af en del af de russiske importvarer. 
På dette grundlag konstateredes det, at i undersøgelsesperioden solgtes 
importvarerne fra Rusland og Litauen til priser, der var henholdsvis 14,7 og 16,2 
ECU pr. ton lavere end EF-producenternes pris (svarende til 12,6% og 13,9% af 
EF-producenternes pris). 
(38) Det fremgår imidlertid af undersøgelsen, at for at kunne sælges må importerede 
varer ifølge gældende markedsvilkår i Fællesskabet altid udbydes til en lavere pris 
end den i Fællesskabets fremstillede vare, også under normale konkurrencevilkår. 
Russisk og litauisk ammoniumnitrat opfattes af landbrugerne som værende af en 
ringere kvalitet end EF-varen, og denne opfattelse bestyrkes 
Som følge af afrunding stemmer sammenlægningen af tallene i teksten ikke altid. 
12 
af visse EF-producenters reklamekampagner. Endvidere kan importørerne ikke 
tilbyde den samme forsyningssikkerhed som de indenlandske producenter og 
heller ikke den samme kundeservice, lindelig fremstilles det meste af det i 
Fællesskabet producerede ammoniumnitrat som granulat, medens den 
importerede vare fra Rusland og Litauen er i pilleform, og prisen er normalt 
højere for granulat. På grundlag af de oplysninger, der er indhentet som led i 
undersøgelsen, anses denne "kvalitetsforskel" for at svare til 10 ECU pr. ton. 
Dette er baseret på det tal på 8£ pr. ton (10,4 ECU), der benyttedes i den regionale 
procedure vedrørende Det Forenede Kongerige (jf. betragtning 2), med en 
beskeden nedsættelse for at tage hensyn til det generelle prisfald på markedet i 
den foreliggende undersøgelsesperiode. 
(39) Tages der derfor hensyn til den højere pris, som fællesskabsproducenterne 
normalt opnår i forhold til importerede varer, var priserne på den litauiske og den 
russiske vare henholdsvis 4,7 og 6,2 ECU pr. ton lavere end prisen på EF-varen i 
undersøgelsesperioden (svarende til henholdsvis 4,4 og 5,8% lavere end 
fællesskabsproducenternes pris). 
(40) EFIA gjorde gældende, at denne kvalitetsbetingede prisforskel på 10 ECU pr. ton 
mellem EF-varen og dumpingvaren var for lille, eftersom den var fastsat på 
grundlag af den regionale sag vedrørende Det Forenede Kongerige. I forbindelse 
med en procedure gældende for hele Fællesskabet burde prisforskellen på det 
andet vigtige marked, Frankrig, være større i betragtning af den beskyttelse, dette 
marked traditionelt nød godt af, og landbrugernes deraf følgende mistro til import. 
Påstanden var med andre ord den, at importvarerne for at vinde indpas på 
markedet skulle ansættes til en lavere pris end anslået af Kommissionen for at 
udligne de formodede kvalitetsforskelle. 
Denne påstand må afvises. For det første konstateredes det, at prisen på 
dumpingvarerne var højere i Frankrig end i Det Forenede Kongerige, og at der var 
tale om mindre underbud af priserne på de i Frankrig fremstillede varer. For det 
andet var det absolutte prisniveau på markedet lavere i undersøgelsesperioden for 
fællesskabsproceduren end for den regionale procedure. Der er således i begge 
tilfælde ikke noget grundlag for at forhøje kvalitetsprisforskellen ud over 10 
ECU, og der er ikke fremlagt anden dokumentation, der taler for en sådan 
forhøjelse. 
13 
(iii) Kumulation af dumpingimporten 
(41 ) Ved fastlæggelsen af dumpingimportens indvirkning på EF-erhvervsgrenen måtte 
der tages stilling til spørgsmålet om, hvorvidt virkningerne af dumpingimporten 
fra Rusland og Litauen skulle vurderes under ét. 
(42) Umiddelbart synes flere faktorer at tale for kumulation. 
De importerede mængder med oprindelse i både Rusland og Litauen er 
betydelige. 1 undersøgelsesperioden var markedsandelen henholdsvis 7,3%; 
og 3,2%. 
Den normale kvalitet af ammoniumnitrat fra begge lande har stort set de 
samme fysiske egenskaber. 
De russiske og litauiske varer konkurrerer med hinanden i Fællesskabet og 
med samme vare fremstillet af EF-erhvervsgrenen. 
For de russiske og litauiske varer anvendes de samme distributionskanaler 
i Fællesskabet, og ammoniumnitrat af god kvalitet fra de to lande sælges 
til stort set samme pris. 
(43) I dette særlige tilfælde må der imidlertid tages hensyn til andre faktorer. 
De samlede importerede mængder fra Rusland og Litauen steg i 
undersøgelsesperioden, men der var tale om en stigning af importen fra Rusland 
på 55% i denne undersøgelsesperiode sammenholdt med 1992/93, medens 
importen fra Litauen faldt med 28% i samme periode trods en generel stigning i 
efterspørgslen i Fællesskabet på 3%. Ruslands markedsandel øgedes fra 4,9 til 
/,3%, medens Litauens faldt fra 4,6 til 3,2%. Fra en situation med næsten samme 
mængder i 1992/93 udviklede importen fra Litauen og Rusland sig i forskellig 
retning i undersøgelsesperioden, således at førstnævnte kun udgjorde omkring 
40% af importen fra Rusland. 
14 
Selv om der ikke er nogen større forskel på de priser, hvortil importørerne i 
Fællesskabet sælger den normale kvalitet af den russiske og den litauiske vare, 
betales der dog en lidt højere pris for den litauiske vare. Den gennemsnitlige 
importpris, beregnet cif, for den litauiske vare var 89 ECU pr. ton i 
undersøgelsesperioden mod 75 ECU pr. ton for den russiske vare. Den 
gennemsnitlige eksportpris, beregnet fob, for litauisk ammoniumnitrat var også 
noget højere end prisen for den russiske vare. Denne forskel i 
gennemsnitspriserne forklares ved, at visse forsendelser af den russiske vare var 
af en ringere kvalitet, som betingede ekstraordinært lave priser ved ankomsten til 
Fællesskabet og bestyrkede opfattelsen af, at kvaliteten af den russiske vare var 
ringere og mindre stabil end det litauiske ammoniumnitrat, hvoraf næsten det hele 
ankom i god stand til Fællesskabet. 
Et særligt forhold, der kendetegner den foreliggende sag, er den tidligere 
regionale undersøgelse i Det Forenede Kongerige, som resulterede i indførelsen af 
foranstaltninger med det sigte at afhjælpe de skadelige virkninger på det britiske 
marked. Indtil 1993 var både importen fra Rusland og Litauen 
koncentreret i Det Forenede Kongerige. Denne stærke koncentration i Det 
Forenede Kongerige var ensbetydende med, at Litauens markedsandel i resten af 
Fællesskabet kun udgjorde 2% mod 4% i Det Forenede Kongerige. I modsætning 
hertil var det mindre end 40% af importen fra Rusland til Fællesskabet, der gik til 
Det Forenede Kongerige, og den russiske markedsandel var mere ensartet på 
markederne i Fællesskabet end Litauens. 
I den resterende del af Fællesskabet, altså eksklusive Det Forenede Kongerige, 
steg importen fra Rusland markant i undersøgelsesperioden, hvilket peger i 
retning af en ændring i udviklingstendensen bort fra det britiske marked, medens 
importudviklingen for den litauiske vare udviste en faldende tendens. Importen til 
Fællesskabet (minus det Forenede Kongerige) fra Litauen faldt fra 33 153 tons (i 
det kvartal, der slutter i marts 1993) til 28 676 (i det kvartal, der slutter i marts 
1994), svarende til en nedgang på 13,5%. Eksporten fra Rusland til samme 
bestemmelsessted steg fra 28 768 tons til 105 830 tons, altså en stigning på 364% 
i samme periode. 
15 
Konklusion 
(44) 1 betragtning af den modsatrettede udviklingstendens for importen fra Rusland og 
Litauen i henseende til samlet mængde og markedsandel i Fællesskabet, graden af 
koncentration på det britiske marked og den konstaterede prisforskel fastslås det, 
at konkurrencevilkårene mellem de to lande ikke gør det hensigtsmæssigt at 
kumulere importen. 
(b) EF-erhvervsgrenens situation 
(i) Produktion 
(45) EF-erhvervsgrenens produktion af ammoniumnitrat faldt fra 4,68 mio. tons i 
1990/91 til 3,69 mio. tons i undersøgelsesperioden, en nedgang på 21%. 
Produktionen i undersøgelsesperioden var dog 6,7% højere end i 1992/93, da den 
var faldet til 3,46 mio. tons. 
(ii) Kapacitetsudnyttelse 
(46) EF-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse faldt fra 9,12 mio. tons i 1990/91 til 8,58 
mio. tons i undersøgelsesperioden, en nedgang på 6%. I samme periode faldt 
kapacitetsudnyttelsesgraden fra 51 til 43%. 
(iii) Lagerbeholdninger 
(47) EF-erhvervsgrenens lagerbeholdninger faldt fra 363 000 tons i 1990/91 til 
201 000 tons ved udgangen af undersøgelsesperioden. 
(iv) Salg i Fællesskabet 
(48) Mellem 1990/91 og 1992/93 faldt EF-erhvervsgrenens salg i Fællesskabet fra 3,85 
til 3,16 mio. tons. Selv om salget igen steg og nåede op på 3,40 mio. tons i 
undersøgelsesperioden, var det dog stadig 12% lavere end i 1990/91. 
16 
(v) Markedsandel 
(49) EF-erhvervsgrenens markedsandel i Fællesskabet faldt fra 81% i 1990/91 til 69% 
i 1992/93, hvorefter den steg igen og nåede op på 73% i undersøgelsesperioden. 
(vi) Priser 
(50) EF-crhvcrvsgrencns vejede gennemsnitlige salgspris, netto, faldt fra 145,4 ECU 
pr. ton i 1990/91 til 117,1 ECU pr. ton i 1992/93 og yderligere til 106,9 ECU pr. 
ton i undersøgelsesperioden. Priserne i undersøgelsesperioden var således 26,5% 
lavere end i 1990/91. 
(vii) Rentabilitet 
(51) Beregnet som et vejet gennemsnit opnåede EF-erhvervsgrenen en fortjeneste på 
15,6% på salget i 1990/91. I 1992/93 blev det til et tab på 2,7% og i 
undersøgerlsesperioden forøgedes tabet til 6,8%. 
(viii) Beskæftigelse 
(52) Antallet af arbejdstagere, der direkte var beskæftiget i EF-erhvervsgrenens 
ammoniumnitratsektor faldt fra 2 444 i 1990/91 til 1 810 i undersøgelsesperioden, 
dvs. et tab på 634 arbejdspladser, svarende til 26%. Beskæftigelsen faldt i takt 
med nedgangen i produktionen, som faldt med lidt over 21%. 
(c) Konklusion 
(53) Det står klart, at EF-erhvervsgrenens situation forværredes mellem 1990/91 og 
udgangen af undersøgelsesperioden. Udviklingen i de fleste af nøgleindikatorerne 
var negativ. 
I den pågældende periode faldt produktion, kapacitetsudnyttelse, markedsandel og 
salg på EF-markedet, priserne faldt med 26%, og den pågældende erhvervsgrens 
finansielle resultater svingede fra en tilfredsstillende fortjeneste i 1990/91 til et 
alvorligt tab i undersøgelsesperioden. 
17 
IiF-erhvcrvsgrcnens produktion og salg udviste ganske vist en bedring i 
undersøgelsesperioden sammenholdt med 1992/93, men dette afspejlede i højere 
grad en generel forøgelse af den samlede efterspørgsel end en forbedring af 
markedspositionen, eftersom EF-erhvervsgrenens markedsandel kun steg 4 
procentpoint, medens salget steg med næsten 8%. Samtidig måtte EF-
erhvervsgrenen sænke priserne yderligere i undersøgelsesperioden, og den led 
større tab end i 1992/93. 
Den samlede virkning af det faldende salg og nedgangen i prisniveauet førte til en 
nedgang i EF-erhvervsgrenens omsætning af ammoniumnitrat i 
undersøgelsesperioden, så den kun svarede til 65% af omsætningen i 1990/91. 
(54) På baggrund af ovenstående fastslås det, at der er påført EF-erhvervsgrenen 
væsentlig skade. 
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG 
(a) Skade forårsaget af dumpingimport med oprindelse i Rusland 
(i) Salg 
(55) Mellem 1990/91 og undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens salg med 
452 000 tons, medens importen fra Rusland steg med 328 000 tons. Omend en 
mindre del af importen fra Rusland var varer af ringe kvalitet, som måtte sælges 
billigt, står det klart, at hovedparten af nedgangen i EF-erhvervsgrenens salg i 
Fællesskabet kan tilkrives dumpingimporten fra Rusland, som erstattede dette 
salg. 
(ii) Markedsandel 
(56) Mellem 1990/91 og undersøgelsesperioden steg markedsandelen for 
dumpingimporten fra Rusland fra 0,3 til 7,3%. I samme periode faldt EF-
erhvervsgrenens markedsandel med otte procentpoint fra 81 til 73%. 
18 
(57) EF-erhvervsgrenen øgede faktisk sin markedsandel Ira 69% til 73% mellem 
1992/93 og undersøgelsesperioden, men denne forøgelse opnåedes på bekostning 
af import fra andre leverandørlande (herunder Litauen), som faldt med syv 
procentpoint tilbage til samme niveau som i 1990/91. Markedsandelen for 
importen fra Rusland steg fortsat mellem 1992/93 og undersøgelsesperioden. 
Under disse omstændigheder står det klart, at nedgangen i EF-erhvervsgrenens 
markedsandel mellem 1990/91 og undersøgelsesperioden hovedsagelig skyldes 
forøgelsen af dumpingimporten fra Rusland. 
(iii) Produktion 
(58) Produktionen af ammoniumnitrat faldt med næsten 1 mio. tons mellem 1990/91 
og undersøgelsesperioden. Stigningen i dumpingimporten fra Rusland på 328 000 
tons bidrog i væsentlig grad til denne nedgang i produktionen og til en tilsvarende 
nedgang i kapacitetsudnyttelsen, selv når der tages hensyn til den andel af ringe 
kvalitet, der er nævnt i betragtning 56. 
(iv) Priser og rentabilitet 
(59) Mellem 1990/91 og undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens 
gennemsnitlige salgspris, netto, fra 145 til 107 ECU pr. ton. Samtidig steg 
dumpingimporten fra Rusland med 328 000 tons og erstattede en tilsvarende 
mængde af EF-producenternes salg. Siden 1990/91 blev de importerede 
dumpingvarer konstant udbudt til priser, som, selv når der tages hensyn til 
kvalitetsforskelle mellem EF-varen og den importerede vare, var betydeligt lavere 
end EF-erhvervsgrenens produktionsomkostninger. 
Af dokumentation, der er fremlagt som led i undersøgelsen, fremgår det, at 
mange kunder er gået over til den russiske vare på bekostning af EF-varen alene 
på grundlag af prisen. 
(60) Det fastslås derfor, at EF-producenterne som følge af lavprisimporten fra Rusland 
har måttet nedsætte deres priser til noget under omkostningerne for at fastholde 
salget på et vist niveau. De beskedne prisunderbud på de russiske dumpingvarer i 
undersøgelsesperioden, som omhandlet i betragtning 39, og som fastsat efter 
justering for kvalitetsforskelle, afspejler derfor blot i hvor høj grad EF-
19 
erhvervsgrenen har måttet sænke sine egne priser for at konkurrere, således af 
priserne til sidst var næsten 7% lavere end omkostningerne. 
Dumpingimporten har derfor øjensynligt været en væsentlig årsag til nedgangen i 
EF-erhvervsgrenens priser og har følgelig spillet en vigtig rolle i nævnte 
udvikling fra fortjeneste til betydelige tab. 
(b) Skade forårsaget af dumpingimport med oprindelse i Litauen 
(i) Salg 
(61 Mellem 1990/91 og undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens salg med 
452 000 tons, medens importen fra Litauen steg med 135 000 tons. En del af 
nedgangen i EF-erhvervsgrenens salg i Fællesskabet må derfor have forbindelse 
med dumpingimporten fra Litauen, selv om EF-erhvervsgrenens salg i 
undersøgelsesperioden steg med 287 000 tons sammenholdt med 1992/93, 
medens importen af den pågældende vare fra Litauen faldt med 58 000 tons. 
Følgelig må den samlede virkning af importen fra Litauen have været ret 
begrænset. 
(ii) Markedsandel 
(62) Mellem 1990/91 og undersøgelsesperioden steg markedsandelen for 
dumpingimporten fra Litauen fra 0,3 til 3,2%. I samme periode faldt EF-
erhvervsgrenens markedsandel som tidligere nævnt med otte procentpoint fra 81 
til 73%. 
(63) Under disse omstændigheder står det klart, at nedgangen i EF-erhvervsgrenens 
markedsandel mellem 1990/91 og undersøgelsesperioden delvis har forbindelse 
med forøgelsen af dumpingimporten fra Litauen. Det skal imidlertid erindres, at 
mellem 1992/93 og undersøgelsesperioden faldt markedsandelen for importen fra 
Litauen fra 4,6% til 3,2%. Det konkluderes derfor, at Litauen kun i mindre 
omfang har bidraget til nedgangen i EF-erhvervsgrenens markedsandel. 
20 
(iii) Produktion 
(64) Produktionen af ammoniumnitrat faldt med næsten 1 mio. tons mellem 1990/91 
og undersøgelsesperioden. Stigningen i dumpingimporten fra Litauen på 135 000 
tons anses kun for at have spillet en meget beskeden rolle i denne nedgang i 
produktion og kapacitetsudnyttelse. I undersøgelsesperioden steg produktionen i 
Fællesskabet med 232 000 tons, medens importen fra Litauen faldt med 58 000 
tons. 
(iv) Priser og rentabilitet 
(65) Prisen for den litauiske importvare er højere end prisen på den russiske vare, og 
kun en begrænset del af fællesskabsproduktionen synes at være blevet erstattet af 
import fra Litauen. Desuden faldt EF-producenternes pris med 9% i 
undersøgelsesperioden, medens importen af den litauiske vare i samme periode 
faldt med 28% og cif-prisen steg med 9%. 
(66) I betragtning af ovenstående konkluderes det, at importen fra Litauen ikke har haft 
nogen væsentlig indvirkning på EF-producenternes priser og rentabilitet. 
(c) Skade forårsaget af andre faktorer 
(i) Import fra andre leverandørlande 
(67) Mellem 1990/91 og undersøgelsesperioden faldt importen fra andre lande end 
Rusland og Litauen fra 629 000 til 537 000 tons, en nedgang på 92 000 tons, 
svarende til 15%. I denne periode faldt markedsandelen for denne import, som 
hovedsagelig kom fra Østeuropa og Nordafrika, fra 13,2 til 11,6%. Selv om 
priserne for disse importerede varer var lavere end EF-producenternes priser, 
solgtes de konsekvent til priser, der var højere end priserne på de varer, der 
importeredes fra Rusland og Litauen. 
(68) Det konkluderes under disse omstændigheder, at importen fra andre lande ikke i 
væsentlig grad bidrog til den skade, som påførtes EF-erhvervsgrenen i 
undersøgelsesperioden. 
21 
(ii) Nedgang i den samlede efterspørgsel 
(69) Det samlede forbrug i Fællesskabet af ammoniumnitrat faldt med 109 000 tons 
mellem 1990/91 og undersøgelsesperioden. I samme periode faldt EF-
erhvervsgrenens salg med 452 000 tons, medens importen fra Rusland og Litauen 
steg med 463 000 tons. I betragtning af ovenstående fastslås det, at nedgangen i 
den samlede efterspørgsel i Fællesskabet kun spillede en ubetydelig rolle i 
nedgangen i EF-erhvervsgrenens salg. 
(iii) EF-producenternes strategi 
(70) Eftersom EF-erhvervsgrenens produktion faldt med 1 mio. tons mellem 1990/91 
og undersøgelsesperioden, medens dumpingimporten steg med 463 000 tons, er 
det klart, at andre faktorer må have spillet en rolle i produktionstilbagegangen og 
den deraf følgende nedgang i kapacitetsudnyttelse og beskæftigelse. Det er på 
grundlag af undersøgelsen fastslået, at den resterende del af 
produktionstilbagegangen kunne tilskrives to faktorer' 
(i) en nedbringelse af EF-erhvervsgrenens lagerbeholdninger (jf. betragtning 
47); 
(ii) en nedgang i mængden af ammoniumnitrat, som EF-producenterne 
anvender til internt forbrug, især til fremstilling af blandingsgødning. 
Det står klart, at disse to faktorer har spillet en væsentlig rolle i nedgangen i EF-
erhvervsgrenens produktion. 
(71) Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenen opretholdt en 
produktionskapacitet, der oversteg efterspørgslen på markedet mellem 1990/91 og 
undersøgelsesperioden. Det erkendes, at en del af den angivne kapacitet til 
fremstilling af ammoniumnitrat i nogle fabrikker også kan anvendes til 
fremstilling af andre nitrogenholdige produkter, og at den samlede kapacitet er 
blevet reduceret med 6%, men det står klart, at EF-erhvervsgrenens kapacitet 
stadig er så stor, at den sagtens kan klare eftersspørgslen på EF-markedet, også 
hvis der ikke forelå dumpingimport fra Rusland og Litauen. Denne situation må 
anses for at have bidraget til at opretholde større faste omkostninger for denne 
vare end nødvendigt. 
22 
(d) Konklusion 
(72) De andre faktorer, der er omhandlet ovenfor (betragtning 67 - 71) har spillet en 
rolle i henseende til nedgangen i EF-erhvervsgrenens produktion, 
kapacitetsudnyttelse og beskæftigelse, og opretholdelsen af en for stor kapacitet 
kan have medvirket til, at produktionsomkostningerne er højere end nødvendigt 
med en deraf følgende negativ indvirkning på fortjenesten. Imidlertid skal det 
bemærkes, at EF-erhvervsgrenen mellem 1990/91 og undersøgelsesperioden var i 
stand til at nedbringe de gennemsnitlige produktionsomkostninger fra 126 til 115 
ECU pr. ton, men trods disse bestræbelser var den stadig ikke i stand til at 
konkurrere med dumpingimporten. 
(73) Dumpingimporten fra Litauen har haft en vis indvirkning på EF-erhvervsgrenens 
salg og markedsandel, og den spillede en mindre rolle i nedgangen i produktion 
og kapacitetsudnyttelse (jf. betragtning 61 - 66). I betragtning af den beskedne 
størrelse af importen fra Litauen og det betydelige fald i denne import i 
undersøgelsesperioden må den anses for kun i ubetydeligt omfang ar have 
bidraget til den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen som helhed. Som tidligere 
nævnt har importen fra Litauen kun i væsentligt omfang vundet indpas på 
markedet i Det Forenede Kongerige, hvor regionale antidumpingforanstaltninger 
mod litauisk ammoniunmitrat forbliver i kraft. 
(74) Den øvrige skade, som kan tilskrives dumpingimporten fra Rusland, vedrører 
hovedparten af nedgangen i salg og markedsandel og langt størstedelen af faldet i 
EF-erhvervsgrenens priser og fortjeneste. Importen fra Rusland havde også 
væsentlig indflydelse på produktion og kapacitetsudnyttelse samt beskæftigelse 
(jf. betragtning 55 - 60). Importen fra Rusland påvirkede EF-erhvervsgrenen som 
helhed, eftersom denne import tegnede sig for en betydelig og stigende 
markedsandel i hele Fællesskabet. 
(75) Det konkluderes, at en vis del af den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, kan 
tilskrives andre faktorer end dumpingimporten. Den ubetydelige skade, der kan 
tilskrives dumpingimporten fra Litauen, kan ikke anses for væsentlig. I 
betragtning af den alvorlige skade, der generelt er forvoldt i denne sag, må det 
fastslås, at den resterende skade, som skyldes dumpingimporten fra Rusland, 
særskilt betragtet må anses for væsentlig. 
23 
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER 
1. Generelle bemærkninger 
(76) Ved undersøgelsen af, om det er i Fællesskabets interesse at træffe 
antidumpingforanstaltninger, tages der særligt hensyn til nødvendigheden af at 
afhjælpe den fordrejning af handelen, der skyldes dumping, og at genskabe en 
situation med effektiv konkurrence. 
2. Følgevirkninger for EF-erhvervsgrenen 
(77) Uden foranstaltninger til afhjælpning af følgevirkningerne af dumpingimporten 
vil en eller flere producenter i Fællesskabet måske være nødsaget til at lukke 
produktionsanlæg og måske ophøre helt og holdent, navnlig i betragtning af den 
meget store overskydende kapacitet i Rusland og den dumpingpraksis, der er 
konstateret i undersøgelsesperioden. Dette ville føre til et betydeligt tab af 
arbejdspladser i Fællesskabet og ville begrænse konkurrencen på markedet. 
(78) EFIA påstod, at der ikke findes en betydelig overskydende kapacitet for 
fremstiling af ammoniumnitrat i Rusland. Denne påstand er imidlertid i modstrid 
med de svar, der er indgivet af de samarbejdende eksportører, der tilsammen 
opviste en uudnyttet kapacitet på over 1 mio. tons i undersøgelsesperioden, som 
desuden kun udgør en mindre del af ammoniumnitratproduktionen i Rusland. I en 
uafhængig undersøgelse, der blev offentliggjort i januar 1995, konkluderes det, at 
der var en overskydende produktionskapacitet for ammoniumnitrat på over 5 mio. 
tons i Rusland. 
3. Følgevirkninger for brugerne 
(79) Det er korrekt, at landbrugerne i Fællesskabet på kort sigt har draget fordel af 
lavprisimporten. Det skal imidlertid også tages i betragtning, at gødningsstoffer 
kun tegner sig for ca. 12% af landbrugernes samlede produktionsomkostninger i 
Fællesskabet, idet prisen på gødningsstoffer er faldet betydeligt gennem de senere 
år. 
24 
En eventuel justering af priserne som følge af antidumpingforanstaltninger vil 
således næppe have nogen væsentlig betydning for landbrugernes budget, og all 
taget i betragtning er dette hensyn derfor ikke en tilstrækkelig begrundelse for 
ikke at yde fællesskabsproducenterne en retmæssig beskyttelse. 
4. Følgevirkninger for samhandelen med Rusland 
(80) Ved vurderingen af Fællesskabets interesser og udarbejdelsen af forslag i den 
foreliggende sag må der tages behørigt hensyn til Fællesskabets erklærede ønske 
om at fremme samhandelen med Rusland for at lette overgangen til 
markedsøkonomi. Dette er dog ikke ensbetydende med, at der ikke om 
nødvendigt bør træffes antidumpingforanstaltninger; men det betyder, at det med 
den løsning, der foreslås, bør tilstræbes at minimere en eventuel 
uoverensstemmelse mellem nødvendigheden af at afhjælpe skade, der påføres den 
pågældende erhvervsgren i Fællesskabet, og behovet for at fremme samhandelen 
med Rusland. 
5. Konklusion 
(81) Det konkluderes, at det er i Fællesskabets interesse at indføre 
antidumpingforanstaltninger i denne sag; ved fastlæggelsen af de foranstaltninger, 
der skal træffes, bør der imidlertid tages behørigt hensyn til bemærkningerne i 
betragtning 80. 
H. KONKLUSION 
1. Afslutning af fællesskabsproceduren vedrørende Litauen 
(82) I betragtning af, at det er fastslået, at importen fra Litauen ikke har forvoldt 
væsentlig skade for den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet, afsluttes 
proceduren vedrørende Litauen ved Kommissionens afgørelse 95/.../EF8. 
Der henvises til side .. i denne EFT. 
25 
2. (.ældende foranstaltninger vedrørende markedet i Det Forenede Kongerige 
(83) På grundlag af den foreliggende undersøgelse for Fællesskabet som helhed 
vedrørende ammoniumnitrat fra Litauen og Rusland er det fastslået, at det for 
Ruslands vedkommende er påkrævet at indføre antidumpingforanstaltninger på 
fællesskabsplan. Det skal samtidig bemærkes, at siden maj 1994 har der i henhold 
til den regionale procedure, der er omhandlet i betragtning 2, været 
antidumpingforanstaltninger i kraft vedrørende importen af russisk og litauisk 
ammoniumnitrat til Det Forenede Kongerige. 
Disse foranstaltninger indførtes i form af kvantitative tilsagn, hvorved importen 
til Det Forenede Kongerige fra Litauen og Rusland begrænsedes til 100 000 tons 
årligt fra hvert land. 
(84) Hvad angår importen fra Rusland yder den regionale foranstaltning ikke EF-
erhvervsgrenen som helhed tilstrækkelig beskyttelse, eftersom 60% af 
Fællesskabets import af ammoniumnitrat fa Rusland i undersøgelsesperioden gik 
til andre medlemsstater end Det Forenede Kongerige. Målt i mængde var der tale 
om over 200 000 tons med en kraftig stigning i forhold til 1992/93. 
Det skal endvidere bemærkes, at i nævnte periode tegnede de øvrige 
medlemsstater, altså minus Det Forenede Kongerige, sig for 55% af produktionen 
i Fællesskabet og 60% af efterspørgslen, og at de pågældende producenter måtte 
registrere en større nedgang i priser og rentabilitet end producenterne i Det 
Forenede Kongerige. 
3. Endelige foranstaltninger på fællesskabsplan mod importen fra Rusland 
(85) Det er derfor berettiget at indføre antidumpingforanstaltninger på fællesskabsplan 
mod importen fra Rusland. Det står således klart, at de regionale foranstaltninger 
vedrørende importen til Det Forenede Kongerige må ophæves, idet der ellers vil 
være to særskilte beskyttelsesforanstaltninger i kraft samtidig for det britiske 
marked. 
26 
Den regionale procedure vedrørende importen til Det Forenede Kongerige af 
ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland afsluttes derfor ved Kommissionens 
afgørelse 95/.../EF9. 
Der henvises til side .. i denne EFT. 
27 
(86) Flere parter gjorde gældende, at priserne på ammoniumnitrat i Fællesskabet er 
steget siden undersøgelsesperioden, og dermed er der sket en forbedring af EF-
producenternes situation. De påstår, at denne forbedring gør 
beskyttelsesforanstaltninger unødvendige, og der bør tages hensyn hertil. 
Selv om delte spørgsmål ikke indgår i en formel undersøgelse, ser det faktisk ud 
til, at ammoniumnitratmarkedet i lighed med markedet for nitrogenholdige 
gødningsstoffer som helhed har rettet sig siden udgangen af 
undersøgelsesperioden. Dette er dog ikke ensbetydende med, at det ikke er 
nødvendigt at afhjælpe skadevoldende dumping, omend der ved udarbejdelsen af 
forslag til foranstaltninger bør tages hensyn hertil. 
4. Foranstaltningernes form 
(87) Det konkluderes, at der bør indføres endelig antidumpingtold på importen af 
ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland i form af en variabel told. En sådan 
told vil have den fordel, at eksportpriserne hæves til et sådant niveau, at 
dumpingimportens skadelige virkninger afhjælpes, samtidig med at der ikke 
pålægges eksportørerne en ekstra byrde, hvis de har forhøjet deres eksportpriser 
til eller ud over et ikke-skadevoldende niveau. 
Denne fremgangsmåde forener bedst nødvendigheden af at afhjælpe 
dumpingimportens skadelige virkninger med de hensyn, der er omhandlet i 
betragtning 80 og 86. 
(88) EFIA udtrykte bekymring for, at told i form af en mindstepris kunne gøre det 
vanskeligt for eksportørerne at sælge i Fællesskabet i tilfælde af et fald i 
markedspriserne eller en ændring af vekselkursen for USD. For at udelukke denne 
mulighed i hvert enkelt tilfælde fastslår Rådet, at Kommissionen vil være rede til 
omgående at iværksætte en fornyet undersøgelse af foranstaltningerne, hvis der 
fremlægges tilstrækkelig dokumentation for ovennævnte, også mindre end et år 
efter indførelsen af foranstaltningerne. 
28 
5. Toldsats 
(a) Indikativpris for EF-erhvervsgrenen 
(89) For at fastsætte den prisforhøjelse for dumpingvarernc, som er nødvendig for at 
afhjælpe den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen, beregnedes EF-
erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. ton for 
ammoniumnitrat i sække, og hertil blev lagt en fortjeneste på 5% for at nå frem til 
en indikativpris, der er tilstrækkelig til at afhjælpe skaden. 
I de nylige antidumpingsager vedrørende urinstof og opløsninger af urinstof og 
ammoniumnitrat (UAN) er der anvendt en fortjenstmargen på 5% af 
omkostningerne, som derfor også ansås for at være en rimelig fortjenstmargen for 
nitrogenholdige gødningsstoffer. 
(90) EFMA gjorde gældende, at den fortjenstmargen på 10% af omkostningerne, som 
benyttedes i den regionele sag vedrørende Det Forenede Kongerige, ville være en 
mere passende fortjenstmargen. 
(91) Den fortjenstmargen, der benyttedes i nævnte regionale procedure, beregnedes 
ikke på grundlag af den britiske erhvervsgrens faktiske produktionsomkostninger, 
men på grundlag af omkostningerne efter justering for virkningerne af andre 
faktorer end dumpingimporten. Under alle omstændigheder tegner den britiske 
erhvervsgren sig kun for en mindre del af fællesskabsproduktionen af 
ammoniumnitrat og har lavere omkostninger end de øvrige EF-producenter. Den 
britiske erhvervsgrens omkostningsstruktur må derfor anses for at indebære en 
rimelig forventning om en højere fortjeneste under normale markedsvilkår, end 
det er tilfældet for EF-erhvervsgrenen som helhed. Endvidere er det fastslået, at 
EF-erhvervsgrenens faste omkostninger er lidt højere end nødvendigt som følge af 
opretholdelsen af overkapacitet (jf. betragtning 71). EFMA gjorde også gældende, 
at det var mere passende at anvende en højere fortjenstmargen på grund af visse 
omkostninger i forbindelse med fremstillingen af ammoniumnitrat, som ikke 
påløber ved fremstillingen af urinstof eller UAN-opløsninger. EFMA fremlagde 
imidlertid ikke tilstrækkelig dokumentation for denne påstand. På baggrund af 
disse faktorer og efter en omhyggelig vurdering af dette spørgsmål fastslås det, at 
5% på de faktiske omkostninger fortsat er en rimelig fortjenstmargen. 
29 
(()2) Ved iinvriulelse ;il en fortjenstmargen pii 5% og under hensynlagen til den 
"kvalitetsforskel" svarende til 10 ECU, der er fastlagt i betragtning 38, er den 
prisforhøjelse på dumpingvarerne, som er nødvendig for at afhjælpe skaden, 20,4 
ECU pr. ton for import fra Rusland. 
(b) Told på grundlag af skade stær skien 
(93) Dumpingmargenen vedrørende ammoniumnitrat fra Rusland er fastsat til 31,3 
ECU pr. ton. 
Da dumpingmargenen er højere end den prisforhøjelse, der er nødvendig for at 
afhjælpe skaden ("skadestærsklen"), skal tolden fastsættes på grundlag af 
skadestærsklen på 20,4 ECU pr. ton. 
(c) Beregning af mindstepris med henblik på fastsættelse af en variabel told 
(94) Mindsteprisen beregnes med udgangspunkt i eksportprisen (ab grænse), hvortil 
lægges skadestærsklen plus fragtomkostninger, forsikring og forhandlermargen 
for at nå frem til prisen, cif Fællesskabets grænse, ufortoldet. Der opkræves alene 
antidumpingtold, hvis cif-importprisen falder til under dette niveau. 
(95) For at kunne beregne de omkostninger, der påløber mellem eksport og import, er 
det ikke tilstrækkeligt at beregne forskellen mellem eksportprisen, ab russisk 
grænse og cif-prisen ifølge EUROSTAT, eftersom gennemsnitsprisen, beregnet 
cif, for de russiske importvarer er for lav på grund af indregningen af priserne på 
ikke-standardvarer, medens eksportprisen alene er fastsat for en god kvalitet af 
ammoniumnitrat. Ved ovenstående sammenligning undervurderes de 
omkostninger, der påløber, og dette resulterer i en mindstepris, der ikke fuldt ud 
afhjælper den forvoldte skade. 
I mangel af et fyldestgørende samarbejde fra importører og eksportører af russisk 
ammoniumnitrat vil det være den rimeligste metode at tage udgangspunkt i de 
omkostninger, der påløb mellem eksport og indførsel i Fællesskabet af den 
litauiske vare, idet disse omkostninger blev fastlagt i undersøgelsen på grundlag 
af efterprøvede data. Der er tale om en ensartet vare af god kvalitet, som 
forsendes over stort set samme afstand og under samme vilkår, som russisk 
ammoniumnitrat. 
30 
Det russiske ministerium for udenlandske økonomiske forbindelser gjorde 
gældende, at det tal på 24,7 ECU pr. ton, der fremkom som resultat af 
beregningen efter denne metode, var for høj. De fremlagde visse data fra 
eksportørerne, som viste lavere fragtrater. 
Disse data kan ikke godtages, da de blev indgivet på et meget sent tidspunkt under 
proceduren og ikke blev efterprøvet, de vedrørte kun en lille del af den samlede 
eksport, og de omfattede ikke omkostninger, der påløb mellem fob russisk havn 
og cif EF-bestemmelsessted hos forhandlere eller andre mellemhandlere, der 
køber og sælger varen. Dette er den normale afsætningsrute for russisk 
ammoniumnitrat ifølge de oplysninger, der er fremlagt i forbindelse med 
kontrolbesøg. 
Anvendes ovennævnte på russisk ammoniumnitrat bliver resultatet følgende: 
eksportpris (ab grænse) 57,8 ECU pr. ton 
skadestærskel 20,4 ECU pr. ton 
fragt, forsikring osv. 24,7 ECU pr. ton 
i alt 102,9 ECU pr. ton 
(96) Mindsteprisen for russisk ammoniumnitrat i sække bør derfor være 102,9 ECU pr. 
ton. 
(97) EFIA gjorde gældende, at mindsteprisen burde nedsættes, hvis ammoniumnitrat 
importeres uemballeret. Hvad angår dette spørgsmål er det opfattelsen, at en 
lavere mindstepris for uemballerede varer uundgåeligt vil åbne mulighed for at 
undgå antidumpingtolden for opsækkede varer gennem kompensationsaftaler 
vedrørende omkostningerne til sække. 
Det fastslås derfor, at for at sikre foranstaltningernes effektivitet må den samme 
mindstepris på 102,9 ECU pr. ton gælde for både opsækkede og uemballerede 
varer. 
31 
6. Tilsagn 
(98) Det russiske ministerium for udenlandske økonomiske forbindelser har tilbudt at 
begrænse eksporten til Fællesskabet til 300 000 tons årligt og kun at udstede 
licenser for varer, der sælges til eller over en indikativpris, som skal afspejle 
"markedsprisen"' i Fællesskabet. Dette tilsagn kan ikke godlages i betragtning af, 
at det loft på 100 000 tons, der indgår i det kvantitative tilsagn for markedet i Det 
Forenede Kongerige, som blev godtaget ved afgørelse 94/293/EF, allerede var 
overskredet i februar 1995 på trods af, at de russiske myndigheder havde 
forpligtet sig til at begrænse eksporten til 100 000 tons i den tolvmåneders 
periode, som slutter den 21. maj 1995. 
På baggrund af disse omstændigheder må det fastslås, at de russiske myndigheder 
ikke har påvist, at de er i stand til at overholde tilsynsbestemmelserne i tilsagnet 
vedrørende eksporten af ammoniumnitrat. 
Hertil kommer følgende: 
(99) 300 000 tons er for stor en mængde. Den udgør blot en nedsættelse på 27% af den 
mængde, der importeredes i undersøgelsesperioden, selv når de 70 0.00 tons 
russisk ammoniumnitrat, der importeredes til Østrig, Finland og Sverige 
medregnes. Dette er ikke tilstrækkeligt til at afhjælpe den skade, der påføres EF-
erhvervsgrenen. 
(100) Under alle omstændigheder fastslås det, at eftersom et loft på 100 000 tons stadig 
gælder for importen fra Litauen til Det Forenede Kongerige, ville godtagelsen af 
et højere tal for import fra Rusland til hele Fællesskabet give Rusland mulighed 
for at eksportere mere end 100 000 tons til Det Forenede Kongerige, hvilket ville 
være ensbetydende med en belønning af de russiske eksportører, der tidligere 
havde forvoldt skade, navnlig i betragtning af at de har overskredet ovennævnte 
loft i det regionale tilsagn. 
32 
(101) "Indikativprisen", vil, omend den afspejler de højeste priser, hvortil varen 
udbydes, ikke altid være lig med eller overstige den mindstepris, der afhjælper 
den skadevoldende dumping, og de russiske myndigheder anmoder derfor om en 
markedsrelateret fleksibilitet. Disse myndigheder vil imidlertid ikke i praksis 
være i stand til at kontrollere den faktiske pris, der er betalt. 
7. Konklusion 
(102) Det konkluderes, at ovennævnte tilsagn ikke bør godtages; den variable 
antidumpingtold bør derfor indføres -
33 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med 
oprindelse i Rusland og henhørende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90. 
2. Antidumpingtolden fastsættes til forskellen mellem ECU 102,9 pr. ton, netto, for 
den pågældende vare og nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, i alle 
tilfælde, hvor sidstnævnte er lavest. 
3. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat. 
Artikel 2 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
34 

ISSN 0234-1459 
KOM(95) 397 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 U 
Katalognummer : CB-CO-95-424-DA-C 
ISBN 92-77-92610-4 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
3S