Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1258/1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik"

(KOM(2002) 293 endelig - 2002/0125 (CNS))

(2003/C 61/11)

Rådet besluttede den 19. juli 2002 under henvisning til EF-traktatens artikel 152 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug, Udvikling af landdistrikterne og Miljø, som udpegede Rudolf Strasser til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 29. august 2002.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 393. plenarforsamling af den 18. og 19. september 2002, mødet den 18. september, følgende udtalelse med 128 stemmer for og 3 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Kommissionens forslag drejer sig om at forlænge det tidsrum, hvor det er muligt at afvise finansiering med midler fra EUGFL-garantifonden. I henhold til artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1258/1999 (finansiering af den fælles landbrugspolitik) kan en afvisning af finansiering ikke vedrøre udgifter, der er afholdt mere end 24 måneder forud for den dato, hvor Kommissionen skriftligt har meddelt den pågældende medlemsstat resultaterne af sin efterprøvning.

1.2. Kommissionen foreslår at forlænge dette tidsrum til 36 måneder. I forslagets begrundelse understreges bl.a. følgende:

- begrænsningen skal anvendes på en sådan måde, at der tages bedre hensyn til EU's finansielle interesser;

- den forlængede referenceperiode skal "medføre en mindskelse af de uretmæssigt udbetalte udgiftsbeløb".

1.3. En arbejdsgruppe, som Kommissionen nedsatte i 1993 med henblik på reform af proceduren for afslutning af regnskaberne for EUGFL-garantifonden, anbefalede en ordning, der muliggør korrektioner af udgifter inden for et tidsrum af 36 måneder. Rådet var dog ikke enig i denne henstilling, men var fortaler for et tidsrum af 24 måneder.

2. Bemærkninger

2.1. Udvalget er stor tilhænger af, at Kommissionen er i stand til at kræve tilbagebetaling af beløb, der er udbetalt uretmæssigt, da man herved undgår finansielle tab for Fællesskabets budget. Man skal være opmærksom på, at der eksisterer forskellige grunde til uretsmæssig anvendelse af betalinger. En årsag kan være fejl, der opstår umiddelbart efter indførelsen af en ny ordning eller efter en væsentlig ændring af en ordning, hvilket Kommissionen da også mener. Hyppige ændringer af forordninger og direktiver, sådan som det har været tilfældet i de forløbne år, er med til at skærpe problemet.

2.2. Udvalget støtter derfor, at Kommissionen tildeles tilstrækkeligt med midler til, at den kan forstærke den forebyggende kontrol, for på den ene side at eliminere fejl rettidigt, og på den anden forbedre administrationen i medlemsstaterne, hvor dette viser sig nødvendigt.

2.3. Udvalget tvivler dog på, at der med forlængelsen af referenceperioden for korrektioner kan opnås en nævneværdig reduktion af betalinger, der er afholdt uretsmæssigt. Det kan nemlig ikke forventes, at opdagelsesprocenten for regelstridige betalinger stiger som følge af dette. Deroverfor står, at medlemsstaternes risiko i forbindelse med korrektioner kan blive øget væsentligt ved en forlængelse af referenceperioden til 36 måneder, ligesom bevisprocedurerne kan blive vanskeliggjort.

Bruxelles, den 18. september 2002.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg