KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(93) 159 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 28. april 1993 
sr^ Mfø&tgh,* _-~J-,-
^^ 
SK?: MEDDELELSE TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
OM HØRING MED HENBLIK PÅ 
EN VURDERING AF SITUATIONEN 
I TELETJENESTESEKTOREN 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
I INDLEDNING 1 
I HØRINGSPROCEDUREN 3 
III KOMMENTARER TIL DE VÆSENTLIGSTE PUNKTER 5 
A. Gennemførelsesgraden af EF-lovgivning for teleområdet 5 
B. Vækst og effektivitet 7 
C. Forsyningspligt 9 
D. Takster 10 
E. Regional og social samhørighed H 
F. Den internationale dimension 12 
G. Liberalisering og harmonisering 13 
IV HOLDNINGERNE TIL DE FORESLÅEDE LØSNINGSMODELLER 15 
V KOMMISSIONENS VURDERING 18 
A. Områder, hvor samtlige markedsparter er enige 18 
B. Generelle retningslinjer for den fremtidige udvikling 19 
C. Fastlæggelse af foranstaltninger, som er nødvendige for fremtidig lovgivning 20 
4* 
VI NØGLEFAKTORER FOR UDVIKLINGEN AF DEN FREMTIDIGE LOVGIVNING 22 
A. Konsolidering af den gældende lovramme 22 
B. EF-dækkende definition af principper for almindelig forsyningspligt 22 
C. Udarbejdelse af retningslinjer for sammenkoblingsaftaler 24 
D. Fastlæggelse af principper forbrugsafgifter 25 
E. Sikring af teleoperatørernes uafhængighed 26 
F. Sikring af social og regional samhørighed 27 
G. Miljøforberedelse i forbindelse med tværeuropæiske net 28 
H. Opstilling af en afbalanceret metode for tilrå^ghedsstillelse af infrastruktur 28 
I. Sikring af den internationale ligevægt 29 
J. Balancen mellem national lovgivning og EF-lovgivning 30 
VE DEN FORESLÅEDE TIDSPLAN 34 
A. Tidsplanens hovedpunkter 35 
Første fase (1993 -1995) 
Andenfase (1996-1998) 
B. Tidsplan 36 
VBI KONKLUSIONER 37 
BILAG I: FORSLAG TIL RÅDETS RESOLUTION 
BILAG II: LISTE OVER DELTAGERE I HØRINGERNE OM TELETJENESTER I 1992 
jfk 
INDLEDNING 
Den 21. oktober 1992 satte Kommissionen med meddelelsen "1992-rapport af situationen i 
teletjenestesektoren"n gang i en vidtrækkende debat om udviklingen af telekommunikation i EF 
frem til århundredskiftet. 
Kommissionen har i henhold til bestemmelserne i teletjenestedirektivet2) og ONP-
rammedirektivet3) foretaget en generel vurdering af situationen i teletjenestesektoren på 
baggrund af målsætningerne for de to direktiver. Kommissionen skulle f.eks. tage stilling til, om 
der var sket en ændring i forudsætningerne for, at Kommissionen midlertidigt havde friholdt 
almindelig taletelefoni og infrastruktur fra EF-konkurrencereglerne. 
I rapporten om teletjenestesektoren opstillede Kommissionen fire mulige løsninger: 
Løsning 1: Liberaliseringsprocessen standses og status quo opretholdes 
Løsning 2: Der indføres en omfattende styring af takster og investeringer 
Løsning 3: Taletelefoni liberaliseres fuldt ud 
Løsning 4: Der indføres hurtigst muligt fri konkurrence mellem medlemsstaterne inden for 
taletelefoni 
Der henvises til rapporten om teletjenestesektoren, hvis man ønsker en mere detaljeret beskrivelse 
af ovenstående løsningsmodeller. Kommissionen har endvidere i forbindelse med vurderingen 
offentliggjort undersøgelser vedrørende udviklingen i sektoren. EFs teletakster blev grundigt 
behandlet i meddelelsen af juli 19924). Endelig opridsede Kommissionen i meddelelsen om 
udstyrsindustrien5) sin strategi for støtte til telesektoren ved hjælp af forsknings- og 
udviklingsprogrammer. 
Den 19. november 1992 deltog Rådet (telekommunikation) i denne høringsproces og oprettede et 
ad hoc-udvalg af højtstående nationale tilsynsmyndigheder, som skulle arbejde sammen med 
Kommissionen i forbindelse med høringsproceduren. 
1) Meddelelse fra Kommissionen af 21. oktober 1992:1992-rapport om situationen i teletjenestesektoren 
(SEK/92/1048 endelig udg.) 
2) Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester (EFT nr. L 
192 af 24.7.1990, s. 10) 
3) Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemførelse 
af tilrådighedsstilielse af åbne net - ONP (Open Network Provision - tilrådighedsstillelse af åbne net) (EFT nr. L 
192 af 24.7.1990, s. 1) ' 
4) Meddelelse af 15. juli 1992 fra Kommissionen: Mere omkostningsægte takster - Tilpasning af prisstrukturerne -
Teletaksterne i EF (SEK/92/1050 endelig udg.) 
5) Meddelelse af 15. juli 1992 fra Kommissionen: Den europæiske teleudstyrsindustri: Situation, udsigter og forslag 
til foranstaltninger (SEK/92/1049 endelig udg.) 
"C 
Rådet bifaldt samtidig, at Kommissionen havde til hensigt at fremlægge en rapport ved næste 
møde i Rådetom telekommunikation (10. maj 1993). Nærværende meddelelse udgør denne 
rapport. 
II HØRINGSPROCEDUREN 
Hensigten med høringsproceduren var at få kendskab til, hvad den samlede europæiske industri 
og de vigtigste parter i telesektoren mente om de emner, der blev indkredset i rapporten om 
teletjenestesektoren. Man ønskede navnlig tilkendegivelser om de fire løsningsmodeller, som 
blev ridset op i rapporten, og om, i hvilken retning EFs politik for teleområdet skulle gå. 
Kommissionen hældede mest til den fjerde løsningsmodel i rapporten, men dette skulle ikke 
påvirke udfaldet af høringsproceduren. De mundtlige og skriftlige kommentarer, som 
Kommissionen har modtaget, har da også hjulpet den til at tilpasse definitionen af, hvilke 
områder det vil være mest nyttigt og nødvendigt at træffe foranstaltninger på. 
Høringsproceduren blev i det store og hele tilendebragt sidst i januar. Kommissionen har 
modtaget over 80 skriftlige kommentarer fra virksomheder, enkeltpersoner og europæiske 
industrisammenslutninger, heriblandt bidrag fra en lang række brugerorganisationer (store, 
mellemstore og små brugergrupper) og industrielle storbrugere i fremstillings- og 
servicesektoren, fra Den Europæiske Sammenslutning af Teleoperatører (ETNO) og de fleste 
EF-baserede televirksomheder, fra etablerede og potentielle nye tjenesteleverandører, og fra 
producentsammenslutninger, udstyrsproducenter og Fællesudvalget vedrørende 
Telekommunikation, som repræsenterer televirksomheder og fagforeninger. Derudover blev der 
modtaget kommentarer fra organisationer og virksomheder i andre europæiske lande, bl.a. lande 
i det fremtidige Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, samt i Nordamerika. 
Udover de skriftlige kommentarer omfattede høringsproceduren en række høringer af forskellige 
interessegrupper: enkeltbrugere af teletjenester, brugersammenslutninger, EF-
televirksomhedsledere, etablerede og potentielle tjenesteleverandører, udstyrsproducenter og 
fagforeninger. I alt deltog over 130 organisationer. 
Kommissionen arbejdede som led i høringsproceduren tæt sammen med ad hoc-udvalget af 
højtstående nationale tilsynsmyndigheder, som Rådet oprettede i november 1992. Forud for 
høringerne blev der holdt et møde med udvalget den 7. januar 1993 for at fastlægge, hvordan de 
skulle foregå. 
Det andet møde i udvalget fandt sted den 11. og 12. februar, hvor Kornmissioneainformerede 
udvalget om, hvilke kommentarer der var modtaget, og hvor udvalget tilkendegav sin mening om 
de emner, der blev behandlet i rapporten. Derudover blev der afholdt et møde med repræsentanter 
for udvalget den 25. februar, hvor man udelukkende diskuterede emner med betydning for den 
regionale og sociale samhørighed. 
Sluttelig fik udvalget ved et møde den 26. marts mulighed for at tage stilling til resultaterne af 
høringsproceduren, herunder Kommissionens reaktioner på de modtagne kommentarer som 
angivet i nærværende meddelelse. 
Bilag 2 indeholder en liste over deltagerne i høringerne og parter, som har indgivet skriftlige 
kommentarer. 
Fællesudvalget vedrørende Telekommunikation, som repræsenterer fagforeninger og EF-
televirksomhedsledere, afgav en udtalelse den 21. januar 1993. 
Europa-Parlamentet vedtog den 20. april 1993 en resolution, hvori høringsprocessen omtales 
positivt6). 
III KOMMENTARER TIL DE VÆSENTLIGSTE PUNKTER 
Ved det første møde mellem ad hoc-udvalget af højtstående nationale tilsynsmyndigheder og 
Kommissionen blev det besluttet at koncentrere høringsproceduren om visse nøglepunkter: 
- gennemførelsesgraden af EF-lovgivning for teleområdet 
- den fortsatte telekommunikationspolitiks følger for EFs vækst og effektivitet 
- tjenester, der er underlagt forsyningspligt 
- takster 
- behovet for at sikre regional og social samhørighed i EF 
- den internationale dimension, samt 
- en passende balance mellem liberalisering og harmonisering. 
Høringerne blev organiseret med dette for øje, og de skriftlige kommentarer blev ligeledes 
analyseret på denne baggrund. 
I det nedenstående gives en oversigt over de vigtigste synspunkter til de forskellige emner. Den 
fulde tekst til de skriftlige kommentarer udleveres på forlangende. 
6) Europa-Parlamentets resolution om Kommissionens meddelelse af 21. oktober 1992:1992-rapport om situationen 
i teletjenestesektoren (SEK(92) 1048 endelig udg., 20.4.1993). 
Samme dag vedtog Europa-Parlamentet en resolution om Kommissionens meddelelse af IS. juli 1992: Mere 
omkostningsægte takster - Tilpasning af prisstrukturerne - Teletaksterne i EF (SEK/92/1050 endelig udg.) 
A. Gennemførelsesgraden af EF-lovgivning for teleområdet 
(1) Under høringsproceduren fik telesektorens parter og den samlede europæiske industri 
mulighed for at udtrykke deres synspunkter om virkningerne af visse nøgleområder af 
EF-lovgivningen for teleområdet samt om vigtigheden af hurtigt at få vedtaget visse 
forslag, som er under behandling. 
Der var almindelig enighed om, at de eksisterende tiltag var utilstrækkelige - navnlig 
teletjenestedirektivet7*, de forskellige ONP-tiltag8) samt gennemførelsen af 
terrriinaludstyrsdirektiverne9) og af den eksisterende EF-lovgivning, f .eks. 
teletjenestedirektivet 
(2) Brugerne og tjenesteleverandørerne lagde navnlig vægt på, at det i en række medlemsstater 
er forbundet med store vanskeligheder at drive private net til tilrådighedsstillelse af 
taletjenester for lukkede brugergrupper. 
De fandt det også bekymringsværdigt, at lejede kredsløb med høj kapacitet er så dyre, og at 
udbuddet ikke i tilstrækkelig grad er tilpasset efterspøgslen. Visse teleoperatører stillede 
spørgsmålstegn ved, om der var et behov for sådanne tjenester uden for bestemte vertikale 
industrigrupper, men brugerne og tjenesteleverandørerne var generelt enige om, at den 
manglende efterspøgsel hang direkte sammen med for høje priser og det forholdsvis ringe 
antal private net i EF, som i sig selv er en følge af den gældende lovgivningl0). 
7) Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberaUsering af markedet for teletjenester (EFT nr. L 
192 af 24.7.1990, s. 10) 
8) Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemførelse 
af tilrådighedsstillelse af åbne net - ONP (Open Network Provision - tilrådighedsstillelse af åbne net) (EFT nr. L 
192 af 24.7.1990, s. 1) 
Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb (EFT nr. L 165 af 
19.6.1992, s. 27) 
Rådets henstilling af 5. juni 1992 om harmoniseret tilrådighedstillelse af et minimumssæt pakkekoblede 
datatjenester på grundlag af ONP-princippeme (92Æ82/EØF) (EFT nr. L 200 af 18.7.1992, s. 1) 
Rådets henstilling af 5. juni 1992 om indførelse af harmoniserede ISDN-tilslutningsordninger og et minimumssæt 
ISDN-funktionaliteter på grundlag af ONP-principperne (92/383/EØF) (EFT nr. L 200 af 18.7.1992, s. 10) 
9) Kommissionens direktiv 88/301/EØF af 16. maj 1988 om konkurrence på teleterminalmarkederne (EFT nr. L 131 
af 27.5.1988, s. 73) 
Rådets direktiv 91/263/EØFaf 29. april 1991 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (EFT nr. L 128 af 23.5.1991, s. 1) 
10) I denne forbindelse henvises der til situationen i USA, hvor lejede kredsløb er mere almindeligt tilgængelige og 
hvor der er 700.000 private net til rådighed for 132 mio. abonnenter. I EF, hvor der er 146 mio. abonnenter, er der 
kun 14.000 private net. 
(3) Hvad angår forslag under behandling understregede en del bidragydere, at de eksisterende 
forslag, som er under behandling i Rådet og Europa-Parlamentet, hurtigst muligt bør 
vedtages. Det drejer sig f.eks. om de foreslåede direktiver om ONP og taletelefoni1 !) og 
om gensidig anerkendelse af teletjenestelicenser12), samt forslaget om satellittjenester13). 
Endvidere opfordredes der til, at ONP-proceduren forlænges, så man kan garantere lejede 
kredsløb med høj kapacitet (dvs. Gigabittransmisssion) inden for nær fremtid og imødegå 
problemer i forbindelse med sammenkobling og opsplitning af tjenesteudbuddet 
(4) En række af de nationale tilsynsmyndigheder er efter de deltagende parters mening ikke 
fuldt ud uafhængige af operatørerne, og lovgivningen varierer betydeligt fra medlemsstat til 
medlemsstat. Dette mentes at afskrække tjenesteleverandørerne fra at tilbyde 
étstedsbestilling og tværeuropæiske netstyringstjenester, hvilket generelt skader 
erhvervslivets mulighed for at planlægge på tværeuropæisk basis. 
(5) Brugerne i en række medlemsstater var især bekymrede over, at procedurerne for 
udstedelse af licenser er så uigennemskuelige, eftersom der ikke findes offentligt 
tilgængelige kriterier for, hvordan licenserne tildeles og efter hvilken tidsplan ansøgninger 
behandles. 
(6) Det kan opsummeres, at der var generel enighed om, at det på kort sigt må være en høj 
prioritet i EF, at medlemsstaterne gennemfører de eksisterende foranstaltninger. 
Desuden blev der bedt om en klarere definition af visse af foranstaltningernes 
anvendelsesområder, såsom hvordan lukkede brugergrupper står og hvorvidt det er muligt 
at fremføre privat taletelefoni i overensstemmelse med tjenestedirektivet 
Endelig bør EF sigte mod hurtigst muligt at få vedtaget forslag, som er under behandling.. 
11) Forslag til Rådets direktiv om indførelse af ONP-vilkår inden for taletelefoni (KOM(92)247) 
12) Forslag til Rådets direktiv om gensidig anerkendelse af licenser og andre nationale tilladelser vedrørende 
teletjenester, herunder indførelse af en EF-telelicens, og oprettelse af et EF-teleudvalg (KOM(92)254) (EFT nr. C 
248 af 25.9.1992, s. 4) 
13) Forslag til Rådets direktiv pm indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende 
satelutjordstationsudstyr, og om udvidelse af anvendelsesområdet for Rådets direktiv 91/263/EØF (KOM(92)451) 
(EFT nr. C 4 af 8.1.1993, s. 0). 
Kommissionen udarbejder for tiden yderligere foranstaltninger vedrørende konkurrence på markedet for 
satellitkommunikationstjenester og -terminaler og vedrørende gensidig anerkendelse af nationale tilladelser for 
disse. 
B. Vækst og effektivitet 
(7) Diskussionen drejede sig først og fremmest om liberaliseringens konsekvenser for 
operatørernes, brugernes og erhvervslivets vækst og effektivitet Der ønskedes især 
kommentarer vedrørende virkningerne af de fire løsningsmodeller på operatørernes 
prisniveauer, fornyelse af tjenesterne, indtægter og investeringer. Derudover debateredes 
det, hvordan den deraf følgende stigning i anvendelsen af eksisterende telenet og -tjenester 
ville påvirke operatørernes indtægter, effektivitet og omkostninger. 
(8) Der var generel enighed blandt brugerne, tjenesteleverandørerne og de operatører, som 
havde erfaring med liberaliserede markeder, om at yderligere liberalisering ville 
- medføre en væsentlig vækst i telesektoren og samtlige andre sektorer af økonomien, og 
- trække investeringer til EF for at opfylde behovet for ny infrastruktur og medvirke til 
etableringen af tværeuropæiske net. 
(9) Parterne medgav, at det er vanskeligt at lave en direkte sammenligning mellem EF og andre 
markeder, såsom USA og Japan, for at fastslå, hvor stor vækst en yderligere liberalisering 
vil kunne medføre. Men mange brugerorganisationer og enkeltbrugere, hvoraf nogle havde 
erfaring med begge markeder, mente, at den ringe liberaliseringsgrad i EF medfører højere 
priser, ringere tjenestekvalitet og færre fornyelser i tjenesterne. Efter disse organisationers 
mening stiller dette forhold de største europæiske tjeneste- og fremstillingsindustrier 
betydeligt ringere end konkurrenterne i USA og Japan, på et tidspunkt, hvor 
verdensmarkedssituationen gør det nødvendigt at fokusere på at forøge EFs globale 
konkurrencedygtighed14>. 
(10) Operatørerne bemærkede, at samarbejde mellem dem havde ført til, at der var ved at blive 
udviklet nye tværeuropæiske tjenester af betydeligt omfang15). 
Parter med erfaring inden for mere liberaliserede markeder mente dog, at erfaringen viste, 
at man kun ved hjælp af yderligere liberalisering vil kunne opnå det fulde udbud af 
nyskabende tjenester og snarest muligt anvende dem i praksis. 
En række brugersammenslutninger og tjenesteleverandører påpegede, at erfaringen på mere 
konkurrenceprægede, markeder viser, at en tidligere monopoltelevirksomhed kan forøge sin 
omsætning og videreføre et gavnligt investeringsmønster i et mere liberaliseret miljø. 
14) Dette understregedes af, at en af de større europæiske bilproducenter anslog, at virksomhedens 
telekommunikationsbudget ville være 43% mindre, hvis den lå i USA. 
15) F.eks. samarbejdet om GSM, ISDN og bredbåndsnet (GEN, METRAN osv.) 
(11) Nogle betragtede det som tvivlsomt, at privatsektoren skulle være villig til at investere i 
infrastrukturprojekter med lange tilbagebetalingstider, mens andre mente, at dette var en 
vigtig potentiel kilde til investering. Man mente dog, at teleoperatørerne skal fortsætte med 
at stå bag den største del af investeringerne. Her fokuserede man især på mindre 
teleoperatører, hvor størstedelen af indtægterne oftest stammer fra internationale tjenester. 
Nogle parter, bl.a. producentsammenslutninger og fagforeninger var i tvivl om, om 
teleoperatørerne fortsat ville have investeringskapacitet. Teleudstyrsindustrien kan kun 
ekspandere til tredjelandsmarkeder, hvis den har et solidt europæisk hjemmemarked som 
grundlag, og dette afstedkom bekymring over, om teleoperatørerne fortsat vil have 
kapacitet til at investere i hjemmemarkedet. På den anden side understregede 
producenterne, at væksten og fornyelsen i EF vil tage af, hvis der ikke foretages yderligere 
liberalisering. 
(12) Fagforeningerne understregede, at man måtte tage hensyn til beskæftigelses- og 
uddannelsessituationen i sektoren. 
(13) En række operatører og andre deltagere gik stærkt ind for at teleoperatørerne ikke skulle 
være bundet af forpligtelser uden forbindelse til teleområdet, såsom statsbudgettet, og for 
at begrænsningerne for fremmedkapital skulle fjernes. 
En sammenslutning, som repræsenterer kabel-tv-industrien, pointerede, at 
kabelselskaberne kunne yde et betydeligt bidrag til at opfylde brugerbehovet for allerede 
liberaliserede tjenester, hvis man åbnede adgang til industriens eksisterende, 
underudnyttede båndbreddekapacitet 
(14) Det kan opsummeres, at der var generel enighed blandt brugerne, tjenesteleverandørerne og 
producenterne om, at de flaskehalsproblemer, som påpeges i rapporten - høje takster på 
tjenester mellem forskellige lande samt mangel på hensigtsmæssige lejede kredsløb og 
avancerede tjenester - har en særdeles skadelig virkning. 
Der var enighed om, at teleoperatørernes fortsatte finansielle stabilitet og -
beskæftigelsesudviklingen er af stor betydning. Brugere, tjenesteleverandører og 
teleoperatører på liberaliserede markeder påpegede dog, at teleoperatører med tidligere 
monopolstilling kan opretholde deres investeringsprogrammer og indtægter, ligesom 
liberalisering medfører nye beskæftigelsesmuligheder. 
Hvis der skal indføres åbne markeder, må man tage hensyn til den enkelte situation i de 
forskellige medlemsstater, navnlig hvor det drejer sig om små eller perifert beliggende 
lande. 
C. Forsyningspligt 
(15) Der er forsyningspligt for visse tjenester, først og fremmest offentlige 
(tale-)telefonitjenester, fordi de spiller en vigtig social rolle. Denne forpligtelse påhviler 
som regel teleoperatørerne, ofte støttet af bidrag fra andre tjenesteaktiviteter. Debatten 
drejede sig hovedsageligt om, hvilke tjenester der nu er og fremover skal være underlagt 
forsyningspligt, om hvordan man på et konkurrencepræget marked bedst kan opretholde de 
sociale målsætninger med disse tjenester, og om hvorvidt alle markedets parter burde være 
med til at dække omkostningerne til dem. 
(16) Der var forskellige meninger om, hvor forsyningspligten er relevant Der var almindelig 
enighed om, at principperne bag forsyningspligten kan tænkes at ændre sig. De fleste 
deltagere medgav, at en definition bør omfatte grundlæggende taletelefoni, global 
forsyningssikkerhed og en rimelig pris. 
Det blev diskuteret, hvordan man kunne stille de pågældende tjenester til rådighed på en 
mere effektiv måde, og mange organisationer understregede, at man skulle støtte de 
finansielt ringest stillede grupper, det være sig direkte med tilskud eller indirekte med 
særtakstordninger hos operatøren. 
Visse operatører var af den mening, at den forsyningspligtige virksomhed bør kunne 
bibeholde særlige eller eksklusive rettigheder for at finansiere disse forpligtelser. De fleste 
af deltagerne gik ind for, at nye konkurrenter på tidligere monopoliserede markeder bør 
pålægges at finansiere en forholdsmæssig del af tjenesterne, f.eks. ved at der indføres 
passende brugsafgifter. 
Nogle deltagere mente dog, at nye konkurrenter ikke bør pålægges sådanne afgifter, før 
der er gennemført fuld konkurrence, omend disse deltagere også gik ind for idéen om 
brugsafgifter. Der blev opfordret til, at man foretog en nøjere behandling af spørgsmålet 
om passende brugsafgiftsordninger. 
(17) Det kan opsummeres, at der var generel enighed om, at der er behov for en klar definition 
af forsyningspligten. De fleste var enige om, at ONP-direktiverne vil spille en væsentlig 
rolle, når det skal fastlægges, hvilke tjenester der skal være underlagt forsyningspligt i 
EF-sammenhæng. Det videre EF-retlige arbejde kan medvirke til, at der opstilles en 
tiltrængt EF-dækkende definition af forsyningspligt 
Brugsafgifter blev opfattet som den bedste måde at få alle markedsparter til at bidrage til at 
dække omkostningerne til tjenester, der er underlagt forsyningspligt. 
10 
D. Takster 
(18) I teletjenesterapportens afsnit om flaskehalsproblemer i forbindelse med udviklingen af 
telekommunikation i EF fastslog man, at taksterne generelt ikke er omkostningsægte nok, 
navnlig i forbindelse med kommunikation mellem medlemsstaterne, hvor taksterne stadig 
er for høje. Høringerne drejede sig hovedsagelig om medlemsstaternes eksisterende politik 
på takstområdet, om behovet for omkostningsægte og effektive takststrukturer, og om, i 
hvor høj grad der allerede foretages eller planlægges takstjustering. Endvidere drøftede 
man sammenhængen mellem udlands-, indlands- og lokaltakster i medlemsstaterne. 
(19) Praktisk talt samtlige brugere og tjenesteleverandører kommenterede de høje takster i EF, 
sammenlignet mellem tilsvarende tjenester i Nordamerika16). En del brugere med baser i 
flere forskellige EF-lande fandt navnlig prisen for lejede kredsløb bekymringsværdig. Høje 
takster skræmmer sådanne virksomheder væk fra de pågældende tjenester og sinker dem i 
at indføre nyskabende anvendelser. Dette er er væsentlig hindring for 
erhvervskommunikationen, hvilket er en konkurrencemæssig hæmsko for tværeuropæiske 
virksomheder. 
Teleoperatørerne og fagforeningerne understregede dog, at takstjustering medfører store 
vanskeligheder for visse teleoperatører, navnlig de af dem, som driver virksomhed i EF's 
yderregioner, samt teleoperatører med mindre net, eftersom lokale takstforhøjelser er et 
politisk følsomt emne, ligesom løbende og fremtidige investeringsprogrammer må 
videreføres. Teleoperatørerne gjorde opmærksom på, at man først og fremmest må satse på 
omkostningsægte tjenester, hvis liberaliseringen skal fortsættes, og at det vil forudsætte en 
passende overgangsperiode at justere udlands-, indlands- og lokaltakster. 
(20) Teleoperatørerne fandt det også vigtigt, at de får mulighed for at tilbyde fleksible 
takstordninger, når de skal leve op til ny konkurrence, og at de ikke skal pålægges 
forpligtelser uden forbindelse til telekommunikation, som det nu sker i en række tilfælde. 
(21) Flere organisationer foreslog, at man indfører EF-kontrolprocedurer for takstjustering, 
omkostningsægthed og opsplitning af tjenesteudbud og takster for at sikre retfærdige og 
effektive konkurrencevilkår. Brugerne understregede, at taksterne bør splittes op og 
faktureres separat, og at man i i lige så høj grad skal kontrollere de vilkår, brugerne og 
tjenesteleverandørerne tilbydes. 
Hvad angår sammenhængen mellem udlands-, indlands- og lokaltakster, understregede de 
fleste af teleoperatørerne, at de forskellige takster hænger nært sammen og at en større 
ændring i én af dem vil smitte af på de øvrige som følge af krydssubsidiering. Disse 
kommentarer bar vidnesbyrd om, at en justering af udlandstakster inden for EF bør hænge 
nært sammen med en justering af den generelle takststruktur. 
16) Her fremlagde en af deltagerne en række tal, hvoraf det fremgik, at taksterne for visse faciliteter i EF ofte er ti 
gange så høje som i USA. 
11 
(22) Det kan opsummeres, at der var generel opbakning til EFs tiltag for at tilskynde til 
omkostningsægte tjenester og dermed takstjustering. Disse tiltag betragtedes som en 
nødvendighed, der bør fortsættes. 
Brugere og tjenesteleverandører fremhævede de skadelige virkninger af høje takster i EF. 
Den europæiske industri står dårligt i konkurrencen, og det er uøkonomisk at etablere 
EF-dækkende virksomhedsnet 
Yderligere takstjusteringer skal efter deltagernes mening ske over en passende 
overgangsperiode for at tilgodese nationale, regionale og sociale målsætninger. 
Mange deltagere, bl.a. teleoperatører, mente dog, at takstjustering og yderligere 
liberalisering kan foregå parallelt og styrke hinanden. Operatørernes startvanskeligheder 
under takstjusteringen kan lettes ved at indføre passende brugsafgiftsordninger. 
E. Regional og social samhørighed 
(23) Deltagerne fandt det af stor vigtighed, hvordan en yderligere liberalisering påvirker EFs 
yderregioner og medlemsstater med mindre net Diskussionen gik især på, hvilke særlige 
behov disse lande og regioner har, hvordan en yderligere liberalisering vil påvirke deres 
teleoperatører, og hvordan man kan videreføre investeringsprogrammer i dem. 
Operatørerne i EF's yderregioner skal bl.a. imødegå følgende problemer: 
- nettene er mindre avancerede og brugertilslutningen af mindre omfang end EF-
gennemsnittet 
- disse lande skal foretage betydelige investeringer for at indhente EFs kerneområder, og 
investeringerne skal i en række tilfælde mindst videreføres i fem år 
- operatørerne er allerede stærkt gældsatte pga. tidligere investeringer og lokale lavtakster 
- i en del tilfælde udgør udlandstakster (herunder andre EF-lande) en stor del af 
operatørernes samlede indtægter. 
(24) Mange deltagere understregede, at investering i telekommunikationsinfrastrukturen og 
teletjenesterne i disse områder er af stor betydning for områdernes økonomiske udvikling. 
12 
En del brugere, tjenesteleverandører og teleoperatører mente, at yderligere liberalisering vil 
tiltrække virksomheder og investering til disse områder, hvorved beskæftigelsen generelt 
vil stige. Heroverfor stod det synspunkt, at øget konkurrence - og dermed takstjustering -
kan vælte igangværende investeringer, hvis den ikke planlægges nøje og gennemføres over 
en passende tidsramme sideløbende med hensigtsmæssige støtteforanstaltninger. 
(25) Der var generel opbakning til udviklingen af tværeuropæiske net, som betragtes som 
fremtidens "elektroniske motorveje", hvormed kerne- og yderregionerne kan bringes 
tættere sammen. De tværeuropæiske net kan komme til at spille en stor rolle for 
samhørigheden i EF. EF-finansiering vil være et vigtigt element i forbindelse med 
etablering af disse net, og bør navnlig sigte mod at øge efterspørgslen efter de tjenester, 
nettene skal formidle. 
(26) Det kan opsummeres, at man fandt det særlig vigtigt, at eventuelle forslag om sektorens 
fremtidige udvikling tilpasses de særlige behov i yderregioner og medlemsstater med 
mindre net. 
Dette omfatter navnlig, at man fastlægger passende overgangs- og tilpasningsperioder og 
udnytter alle muligheder for finansiering fra EF og medlemsstaterne. 
F. Den internationale dimension 
(27) Diskussionen drejede sig først og fremmest om vilkårene for tilrådighedsstillelse af 
teletjenester i EF og på tredjelandsmarkeder samt om EF-virksomhedernes praktiske 
problemer i forbindelse med etablering på tredjelandsmarkederne. Disse emner blev sat i 
relief af de igangværende GATT-f orhandlinger i Uruguay-runden. 
Der var generel bekymring over, at udenlandske virksomheder kan levere teleudstyr og 
-tjenester i EF, mens disse virksomheders hjemmemarkeder reelt er lukket for EF-
virksomhederne. Problemet er efter EF-virksomhedernes mening mest grelt i forbindelse 
med offentlige indkøb og foranstaltninger til begrænsning af udenlandsk ejerskab på de 
andre større markeder. 
Endelig understregede en række brugere, tjenesteleverandører og enkelte teleoperatører 
vigtigheden af eksterne forhandlinger, såsom GATT, og behovet for at samordne 
medlemsstaternes indre telekommunikationspolitik med EFs stilling i sådanne 
forhandlinger, der blev gjort opmærksom på, at en fast tidsramme for liberaliseringen i EF 
vil styrke EFs stilling i forhandlinger med andre parter. 
13 
(28) Det kan opsummeres, at der var generel enighed om, at man bør sikre sig, at den takt, 
hvormed EF-markedet åbnes, gøres afhængig af, om tredjelandsmarkederne åbnes 
tilsvarende, med en mindre streng linje over for landene i Det Europæiske Økonomiske 
Samarbejdsområde. 
Deltagerne var enige om, at det ville styrke EFs stilling navnlig i GATT-forhandlingerne, 
hvis man hurtigst muligt fastlagde en fast tidsplan. 
G. Liberalisering og harmonisering 
(29) I forbindelse med dette emne diskuterede man den fremtidige balance mellem liberalisering 
og harmonisering - herunder også det videre standardiseringsarbejde - og fremtidige 
bestemmelser for regulering af teleområdet samt anvendelsen af nærhedsprincippet i det 
nye EF. 
Forsyningspligt og sammenkobling var efter deltagernes mening de vigtigste emner for 
fremtidig EF-lovgivning. Sammenkoblingsaftaler bør i almindelighed afsluttes på nationalt 
niveau, men EF bør opstille en ramme for, hvordan sammenkobling skal foregå. Brugere 
og tjenesteleverandører understregede, at der bør udarbejdes EF-lovgivning for området, 
som giver mulighed for at anvende konkurrencereglerne. De gjorde også opmærksom på, 
at offentligt tilgængelige sammenkoblingsbestemmelser er et væsentligt element for deres 
virksomhedsplanlægning. 
Der var bred opbakning bag, at ONP-vilkårene skal spille en nøglerolle i et mere 
konkurrencepræget marked. 
I denne forbindelse foreslog en række deltagere, at ONP-reglerne burde anvendes på 
grundlag af markedsdominans i stedet for særlige eller eksklusive rettigheder. Nogle parter 
mente, at reglerne for operatører med mindre markedsandele burde være mindre strenge 
end reglerne for de nuværende operatører med markedsdominans. 
Det blev understreget, at der er behov for et særskilt regelsæt for området, og flere 
deltagere foreslog, at der burde opstilles EF-bestemmelser om afgørelse af tvister på tværs 
af landegrænserne for at sikre et konsekvent regelsæt i hele EF. 
(30) Det kan opsummeres, at man mente, at EF burde opstille principper for liberalisering og 
harmonisering samt en tidsplan herfor. Gennemførelsen af prinpperne og tidsplanen skulle 
i så fald ske på grundlag af de generelle EF-procedurer og -konkurrenceregler, mens de 
nationale tilsynsmyndigheder skulle være ansvarlige for regulering og gennemførelse i 
medlemsstaterne. 
14 
IV HOLDNINGERNE TIL DE FORESLÅEDE LØSNINGSMODELLER 
(31) Kommentareme gjaldt hovedsagelig tjenestesektorrapportens fire løsningsmodeller for den 
fremtidige politik. Diskussionen koncentrerede sig især om tidsplanen for ændringerne, 
tidsplanens gennemførelsesfaser og de foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at tage 
hensyn til de særlige behov i visse medlemsstater. 
(32) Løsningsmodel 1 (status quo) og løsningsmodel 2 (omfattende styring) 
Det var de færreste, som gik ind for løsningsmodel 1 og 2 som blivende, langsigtede 
løsninger. Men det blev kraftigt understreget, at man på kort sigt bør anvende gældende 
EF-regler fuldt ud. 
På lang sigt betragtedes det ikke som en holdbar løsning på de flaskehalsproblemer, som 
omhandles i tjenestesektorrapporten, blot at opretholde status quo (løsningsmodel 1). Det 
vil ikke have en tilstrækkelig investeringsfremmende virkning, hverken for teleområdet 
eller for EF's industri, og virksomhederne i EF vil så i stadig højere grad sakke agterud i 
forhold til konkurrenterne i Nordamerika og Fjernøsten. 
Løsningsmodel 2 mentes generelt at medføre en for omfattende styring, hvilket ville gå 
imod nærhedsprincippet Enkelte mente dog, at man burde arbejde videre med idéen om at 
oprette et europæisk styringsorgan, hvor man mere eller mindre centraliseret kunne 
varetage bestemte opgaver såsom at udforme visse dele af lovgivningen, kontrollere takster 
og opstille principper for disse samt føre tilsyn med standardiseringen af teleområdet 
(33) Løsningsmodel 3 (fuld liberalisering aftaletelefoni) og løsningsmodel 4 (liberalisering af 
taletelefoni, men kun mellem medlemsstaterne) 
Et bredt udsnit af deltagerne gav udtryk for, at de betragtede en yderligere liberalisering af 
sektoren som både uundgåelig og ønskelig. 
Der var bred støtte til løsningsmodel 3, mens brugerne, tjenesteleverandørerne og en række 
teleoperatører betragtede løsningsmodel 4 som et mellemtrin forud for en fuld 
liberalisering. De fleste teleoperatører gik dog stærkt ind for en nær forbindelse mellem 
løsningsmodel 3 og 4. 
Der var ringe opbakning til løsningsmodel 4 i sig selv. Man mente ikke, at den ville løse de 
flaskehalsproblemer, som Kommissionen har påpeget i forbindelse med takster og lejede 
kredsløb. Som mellemtrin betragtede en del af deltagerne den som en måde at få øget 
investeringen i EF betydeligt og fremme udviklingen af tværeuropæiske tjenester, mens 
andre, især størstedelen af teleoperatørerne, understregede, at der skal være en tæt 
sammenhæng mellem løsningsmodel 4 og omstillingsprocessen, navnlig for takstområdet, 
forud for gennemførelsen af løsningsmodel 3. 
15 
Størstedelen af teleoperatørerne gik ind for løsningsmodel 3 på lang sigt (enkelte 
anbefalede endog, at man gennemførte den på kort sigt), og alle teleoperatører betragtede 
den som uomgængelig i sidste ende. Man var generelt enige om, at der skal opstilles en 
passende lovramme for tiltag i retning af fuld liberalisering, at man skal finde en løsning på 
problemerne i forbindelse med offentligt tilgængelige tjenester, takstjustering, 
brugsafgifter, sammenkobling og netinvesteringssituationen i EF's yderregioner. 
(34) Infrastruktur 
Mange brugere og tjenesteleverandører og et begrænset antal teleoperatører lagde stor vægt 
på, at tilrådighedsstillelse af infrastruktur også bør gøres til genstand for konkurrence. 
Denne konkurrence skal omfatte bøde tilrådighedsstillelse af egen infrastruktur og adgang 
til infrastrukturer, som ejes af andre, f.eks. forsyningsselskaber eller kabel-tv-selskaber. 
Fortalerne for konkurrence i forbindelse med infrastruktur slog til lyd for, at denne 
konkurrenceform indgår i den overordnede tidsplan, som skal opstilles i henhold til 
tjenestesektorrapporten. 
Konkurrence i forbindelse med infrastruktur betragtedes som den bedste måde at afhjælpe 
mangelen på lejede kredsløb med høj kapacitet i EF, først og fremmest med henblik på at 
støtte udvikling af private virksomhedsnet. 
En del teleoperatører påpegede dog, at enhver liberalisering af offentlige infrastrukturer vil 
være meget kompleks, ligesom den ville påvirke deres nuværende finansielle ligevægt og 
smitte af på deres forsyningspligt i hele den pågældende medlemsstat 
(35) Faser og tidsplan 
Der var generel enighed om, at der skal opstilles en utvetydig tidsplan med angivelse af 
skæringsdatoer for forskellige foranstaltninger frem til århundredskiftet. Dermed kan 
erhvervslivet planlægge sine aktiviteter inden for en kendt ramme, ligesom teleoperatørerne 
og tjenesteleverandørerne kan planlægge deres fremtidige investeringer. 
De fleste gik ind for at liberaliseringen foregår i flere faser. Dermed vil man kunne 
gennemføre eksisterende og foreslåede foranstaltninger i forbindelse med følgende emner: 
problemerne i forbindelse med lukkede brugergrupper, trinvis indførelse af større 
konkurrence inden for (offentlig) taletelefoni både mellem og i medlemsstaterne. 
Alle var enige om, at liberaliseringstakten er af den største betydning, eftersom man skal 
tage højde for den kommercielle, politiske og teknologiske udvikling. 
Brugere, tjenesteleverandører og en del teleoperatører gik ind for en forholdsvis hurtig 
gennemførelse af de enkelte faser, og det blev foreslået, at man skulle have gennemført 
løsningsmodel 3.(fuld liberalisering af taletelefonitjenester) omkring 1995. 
16 
Andre deltagere, fagforeninger og størstedelen af teleoperatørerne lagde stærk vægt på, at 
man skal have en længere overgangsfase for at justere taksterne og afslutte løbende 
investeringsprogrammer. Nogle teleoperatører mente, at en sådan tilpasning vil kunne ske i 
løbet af ca. fem år, mens andre påpegede, at de vil have brug for længere 
overgangsperioder som følge af nationale faktorer eller særlige forpligtelser i yderregioner. 
De fleste mente, at man ville kunne gennemføre løsningsmodel 3 inden udgangen af 
århundredet. 
Deltagerne havde forståelse for de særlige behov i EF's yderregioner og medlemssstater 
medmindre net, og for, at man i en eventuel tidsplan må tage hensyn til EF-støtte og 
overgangsordninger for disse områder. 
17 
V KOMMISSIONENS VURDERING 
(36) På baggrund af deltagernes kommentarer og en analyse heraf mener Kommissionen, at man på 
nuværende tidspunkt kan 
- indkredse de områder, hvor samtlige markedsparter er enige 
- opstille generelle retningslinjer for den fremtidige udvikling af teleområdet i EF, som et bredt 
udsnit af parterne kan stå bag 
- fastlægge, hvilke foranstaltninger der vil være nødvendige for udviklingen af den fremtidige 
lovgivning 
Dette gøres i det efterfølgende. 
A. Områder, hvor samtlige markedsparter er enige 
(37) Kommissionen har via høringsproceduren fastslået følgende: 
- en yderligere åbning af markederne betragtes generelt som en uomgængelig 
nødvendighed, men forsyningspligten skal bibeholdes; 
- samtidig lægges der vægt på finansiel stabilitet i sektoren, hvilket forudsætter, at der 
træffes enighed om en utvetydig tidsplan med angivelse af skæringsdatoer for 
forskellige lovændringer frem til århundredskiftet; 
- der lægges også i almindelighed vægt på at udviklingen foregår på en realistisk, 
økonomisk bæredygtig og socialt acceptabel måde i nøje planlagte trin og 
overgangsfaser. 
Deltagerne i høringsproceduren har generelt været overbevist om, at en yderligere åbning af 
markederne er en uomgængelig nødvendighed Europas televirksomheder er allerede 
enkeltvis eller i samarbejde involveret i konkurrence med multinationale virksomheder. 
Teleoperatører i Europa og andre lande tilbyder nu nye tjenester til kunder uden for 
operatørernes hjemmemarked17). Dermed bliver disse operatører reelt til 
tjenesteleverandører inden for offentlige koblede telefontjenester på linje med de nationale 
koncessionerede operatører. 
Den europæiske industris konkurrencedygtighed påvirkes især af det større udbud - som 
hovedsagelig skyldes teknologiske fremskridt - samt af at der indføres nyskabende, 
avancerede tværeuropæiske tjenester efter liberaliseringen. Uden disse tjenester kommer 
EF til at stå stadig dårligere i konkurrencen med de øvrige store verdensøkonomier, hvilket 
også blev understreget af de større brugerorganisationer. 
17) F.eks. "dial direct" tjenester, som oprindeligt blev markedsført som en måde for rejsende at ringe til hjemlandet 
uden at skulle betale den overpris, som hoteller ofte lægger på opkald, man som nu tilbydes af de fleste 
teleoperatører i OECD's medlemsstater. En mere avanceret version af denne tjeneste, hvor man kan foretage opkald 
fra et land til et andet gennem en tjenesteleverandør i et tredje land, tilbydes i mere begrænset omfang under 
betegnelsen "third country calling". Endelig tilbyder flere selskaber en tredje tjeneste, "call back", hvor man omgår 
de traditionelle internationale bærenet. 
18 
Samtidig står det klart, at en yderligere liberalisering skal gennemføres på en sådan måde, 
at man ikke skader telesektorens finansielle stabilitet, navnlig hvad angår investeringsevnen 
i sektoren og forsyningssikkerheden. Det er derfor af største vigtighed, at der opstilles en 
utvetydig, langsigtet tidsplan med angivelse af skæringsdatoer for forskellige 
foranstaltninger. 
EFs deltagelse skal være realistisk og foregå i nøje planlagte trin og overgangsfaser. 
Nedenstående generelle retningslinjer for den fremtidige udvikling udgør et solidt grundlag 
for, hvordan denne deltagelse skal foregå. 
B. Generelle retningslinjer for den fremtidige udvikling 
(38) På baggrund af høringsproceduren konkluderer Kommissionen følgende: 
• Der lægges i første omgang størst vægt på, at igangværende EF-foranstaltninger 
gennemføres i fuldt omfang og at man hurtigst muligt vedtager de bestemmelser, 
som er under behandling. Dette gælder først og fremmest: 
- praktisk gennemførelse af teletjenestedirektivet Deltagerne opfordrede til, at man 
klart angiver, hvilken liberaliseringsgrad direktivet vil medføre for private 
taletelefonitjenester, navnlig i forbindelse med virksomhedsnet og lukkede 
brugergrupper; 
- vedtagelse af 
- ONP-programmets foranstaltninger, herunder også de direktivforslag, som er 
under behandling vedrørende taletelefoni og gensidig anerkendelse af 
telelicenser, 
- direktivforslagene vedrørende sateUitkornmunikation; 
- hensigtsmæssige foranstaltninger vedrørende mobilkommunikation. 
• Når man ser videre end den første fase, hvor der skal foretages en konsolidering af 
den gældende lovramme, menes markedsudviklingen og den teknologiske udvikling 
i almindelighed at have gjort tendensen i retning af fuld liberalisering af offentlig 
taletelefoni (løsningsmodel 3) til en uomgængelig nødvendighed. Deltagerne mente 
generelt, at det vil være realistisk at gennemføre fuld liberalisering inden udgangen af 
halvfemserne. 
Udviklingen frem mod dette mål menes dog at afhænge af følgende faktorer: 
- der skal opstilles en tidsplan for, hvordan man i forskellige faser kan fastlægge 
den nødvendige lovramme, først og fremmest hvad angår forsyningspligt og 
19 
sammenkoblings- og tilslutningsafgifter, og der skal tages hensyn til den 
internationale dimension; 
- der skal tages hensyn til sektorens finansielle stabilitet; 
- der skal opstilles særlige bestemmelser for yderregioner og lande med mindre net; 
- indførelsen af tværeuropæiske net skal lettes så vidt muligt 
• Mange deltagere pegede på løsningsmodel 4 (liberalisering af taletelefoni mellem 
medlemsstaterne) som et hensigtsmæssigt mellemtrin på vejen mod fri konkurrence, 
men mente ikke, at den ville være en holdbar løsning i sig selv. Størstedelen af 
teleoperatørerne mente dog, at den bør hænge nært sammen med fuld liberalisering 
og integreres i foranstaltningerne og tidsplanen i løsningsmodel 3. 
• Hvad angår liberalisering af infrastrukturer var der vidt forskellige meninger: 
- tjenesteleverandørerne og brugerne insisterede på, at infrastrukturerne snarest 
muligt bør åbnes for konkurrence, først og fremmest med sigte på at udnytte 
mulighederne for virksomhedsnet og lukkede brugergrupper fuldt ud; 
- andre holdt på, at en yderligere liberalisering af tjenester i første omgang 
udelukkende bør baseres på lejede kredsløb. 
En række kommentarer indeholdt opfordringer om at fastlægge EF-retningslinjer for brug 
af privatejede infrastruktumet (jernbaner, forsyningsselskaber og lignende) og kabel-tv-net 
til transmission af teletjenester, som er eller vil blive liberaliseret 
C. Fastlæggelse af foranstaltninger, som er nødvendige for fremtidig 
lovgivning 
(39) Det fremgår af de modtagne kommentarer, at ovennævnte retningslinjer kurfvil kunne 
gennemføres, hvis man indfører den nødvendige lovgivning. 
På baggrund af kommentarerne mener Kommissionen, at følgende emner skal behandles 
på EF-plan: 
- fuld gennemførelse af gældende lovgivning; 
- EF-dækkende definition af principper for offentligt tilgængelige tjenester; 
- udarbejdelse af retningslinjer for almindelig forsyningspligt; 
- fastlæggelse af principper for brugsafgifter, 
- sikring af teleoperatørernes uafhængighed; 
20 
- sikring af social og regional samhørighed; 
- miljøforberedelse forud indførelsen af transeuropæiske net; 
- opstilling af en afbalanceret metode for tilrådighedsstillelse af infrastruktur; 
- sikring af den internationale ligevægt; 
- udarbejdelse af et solidt lovgivningsmiljø med den rette blanding af nationale lovgivning 
og EF-samordning. 
Disse emner behandles i det følgende. 
21 
VI NØGLEFAKTORER FOR UDVIKLINGEN AF DEN FREMTIDIGE LOVGIVNING 
På baggrund af høringsproceduren mener Kommissionen, at følgende foranstaltninger er den 
bedste måde at nærme sig et fremtidigt lovgivningsmiljø. 
A. Konsolidering af den gældende lovramme 
(40) Hvis den nugældende lovramme på kort sigt skal fungere fuldt ud efter hensigten, må der 
træffes følgende foranstaltninger: 
- først og fremmest skal tjenestedirektivet (90/388/EØF) gennemføres fuldt ud med 
henblik på en klarere definition af virksomhedsnet og lukkede brugergrupper; 
- ONP-direktivet om lejede kredsløb (92/44/EØF) skal gennemføres fuldt ud; 
- direktivforslaget om ONP-vilkår i forbindelse med taletelefoni (KOM(92)247) skal 
vedtages; 
- direktivforslaget om gensidig anerkendelse af telelicenser (KOM(92)254) skal vedtages, 
hvilket vil styrke den gældende lovgivning; 
- direktivforslagene om satellitkommunikation skal vedtages hurtigst muligt; 
- der skal udarbejdes en grønbog om mobilkommunikation og personlig kommunikation. 
B. EF-dækkende definition af principper for almindelig forsyningspligt 
(41) Når der skal udarbejdes en afbalanceret lovramme, forudsætter det, at man har overblik 
over hovedprincipperne for offentlige tjenester inden for dette område: 
• offentlig tilgængelighed til en rimelig pris; 
• ligelige vilkår, dvs. samme adgang for alle uanset geografisk placering; 
• kontinuitet, dvs. driftsikkerhed og en given kvalitet. 
Disse hovedprincipper for forsyningspligt - dét at en given minimumstjeneste af en given 
kvalitet skal stilles til rådighed for alle brugere til en rimelig pris - spiller en Centralt rolle i 
de eksisterende ONP-foranstaltninger og i de ONP-forslag, som er under behandling i 
Rådet og Europa-Parlamentet18). Når EF-bestemmelserne om forsyningspligt er vedtaget 
og gennemført, vil de konkret omfatte følgende emner: 
18) Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemførelse 
af tilrådighedsstillelse af åbne net - ONP (Open Network Provision - tilrådighedsstillelse af åbne net) (EFT nr. L 
192 af 24.7.1990, s. 1). I direktivet fastlægges bl.a. generelle principper for adgang til net og nødvendige 
sikkerhedsmekanismer på grundlag af ufravigelige krav (driftssikkerhed, netintegritet og, hvor det er relevant, 
interoperabilitet mellem tjenester samt databeskyttelse). 
Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb (EFT nr. L 165 af 
19.6.1992, s. 27) 
Forslag til Rådets direktiv om indførelse af ONP-vilkår inden for taletelefoni (KOM(92)247) 
Rådets henstilling af 5. juni 1992 om harmoniseret tilradighcdsiillclse af et minimumssæt pakkekoblede 
datatjenester på grundlag af ONP-principperne (92/382/EØF) (EFT nr. L 200 af 18.7.1992, s. 1) 
Rådets henstilling af 5. juni 1992 om indførelse af harmoniserede ISDN-tilslutningsordninger og et minimumssæt 
ISDN-funktionaliteter på grundlag af ONP-principperne (92/383/EØF) (EFT nr. L 200 af 18.7.1992, s. 10) 
22 
Første tilrådighedsstillelse af tjenester 
Medlemsstaterne skal sikre, at brugerne har adgang til et offentligt telefonnet og 
taletelefonitjenester. Brugerne skal have en kontrakt, hvori det angives, hvilken 
tjeneste der stilles til rådighed, og der skal offentliggøres materiale med angivelse af 
den forventede leveringstid (ventetid for første tilrådighedsstillelse). 
Særlige offentlige tjenestefunktioner 
Medlemsstaterne skal sikre, at følgende stilles til rådighed: (i) offentlige 
betalingstelefoner med mulighed for nødopkald, (ii) telefonbøger til brugere og 
nummeroplysning for andre parter samt (iii) adgang til internationale 
taletelefonitjenester, herunder anvendelse af udlandspræfikset 00. 
Tjenestekvalitet 
Medlemsstaterne skal sikre, at brugerne har adgang til offentliggjorte 
kvalitetsmålsætninger og information om tjenesten, herunder nummereringsplaner, 
og at teleoperatørernes kvalitetsniveauer kontrolleres og offentliggøres. 
Priser 
Principperne for takstfastsættelse skal harmoniseres, navnlig ved hjælp af 
omkostningsægte prisfastsættelse, og der kan eventuelt opstilles særordninger i 
forbindelse med sociale målsætninger (f.eks. lavindkomstgrupper, handicappede og 
lignende). 
Brugerprocedurer for mægling/afgørelse af tvister 
Mindstekrav til tjenester 
De foreslåede mindstekrav til taletelefonitjenester omfatter bl.a.: udspecificeret 
fakturering, harmoniserede netgrænseflader, f.eks. ISDN-stik, særlig'nettilslutning 
og et minimumssæt avancerede funktioner. 
Ved lejede kredsløb omfatter de obligatoriske minimumsfunktioner, som skal 
indføres i samtlige medlemsstater, fem forskellige typer linjer og ensartede 
bestillings- og faktureringsprocedurer. 
Der anbefales minimumsfunktioner for pakkekoblede datatjenester og ISDN. 
23 
Som det fremgik af høringsproceduren gør yderligere liberalisering og dermed konkurrence 
det endnu mere nødvendigt at definere principperne for forsyningspligt 
Kommissionen er af den opfattelse, at de eksisterende og foreslåede ONP-foranstaltninger 
udgør en solid ramme på EF-plan for en sådan definition, mens de også er tilstrækkelig 
fleksible til at man kan tage hensyn til den pågældende medlemsstats særlige situation. 
EFs væsentligste målsætning på dette område bør derfor være at få vedtaget og 
gennemført disse foranstaltninger hurtigst muligt. 
Når foranstaltningerne er gennemført fuldt ud i EF, kan principperne videreudvikles efter 
behov på grundlag af praktisk erfaring. 
C. Udarbejdelse af retningslinjer for sammenkoblingsaftaler 
(42) Sammenkobling er nøglen til indførelsen af EF-dækkende tjenester baseret på 
konkurrencepræget tilrådighedsstillelse af tjenester og net Sammenkoblingsaftaler 
anvendes til at fastsætte, hvilke rettigheder og pligter tjenesteleverandører og netoperatører 
har, når de sammenkobler deres faciliteter. 
Nye tjenesters levedygtighed afhænger i stort omfang af sammenkoblingsomkostninger og 
sammenkoblingens omfang, og disse faktorer spiller en vigtig rolle for 
markedsudviklingen. 
(43) Direktivforslaget om indførelse af ONP-vilkår inden for taletelefoni indeholder 
retningslinjer for sammenkoblingsaftaler, med følgende hovedelementer: 
• Ret til nettUslutning/'Sammenkobling 
Brugerne, herunder konkurrerende tjenesteleverandører, har ret til retfærdig, ikke-
diskriminerende adgang til telenet gennem de sædvanlige grænseflader og til normal 
takst Ved telefonnet kan brugerne ligeledes anmode om adgang via særlige 
grænseflader eller til særlige takster ("særlig nettilslutning)"). 
Televirksomheder skal opfylde andre televirksomheders lovmæssige anmodninger 
om sammenkobling (i forbindelse med taletelefoni). Samkommunikation mellem 
lejede kredsløb og offentlige net må ikke begrænses af tekniske årsager. 
• Takster 
Ved standardnettilslutning gælder de normale takster i overensstemmelse med 
princippet om ikke-diskrimination. Ved særlig nettilslutning eller sammenkobling må 
der forlanges særtakster, men de skal i så fald være omkostningsægte, ikke-
diskriminerende, fuldt berettigede og godkendt af den nationale tilsynsmyndighed. 
24 
• Harmoniserede tekniske standarder 
Medlemsstaterne skal fremme anvendelsen af europæiske eller internationale 
standarder, hvis sådanne findes. Hvis der ikke eksisterer europæiske standarder, 
anmodes ETSI om at opstille harmoniserede standarder for nye typer nettilslutning 
og -sammenkobling. 
• Nummerering 
Nummereringsplaner skal forvaltes af de nationale tilsynsmyndigheder for at sikre et 
retfærdigt konkurrencemønster. Tildelingen af numre skal ske på et objektivt, 
gennemskueligt og ikke-diskriminerende grundlag. 
Bestemmelserne om tilslutning/sammenkoblingsaftaler i direktivforslaget om indførelse af 
ONP-vilkår inden for taletelefoni ser i første omgang ud til at kunne fungere fyldestgørende 
som retningslinjer for sådanne aftaler på EF-plan. 
Efterhånden som liberaliseringen bliver mere omfattende, kan det blive nødvendigt at 
tilpasse disse retningslinjer. ONP-retningslinjemes nuværende definition af teleoperatører 
bygger på disse virksomheders særlige eller eksklusive rettigheder. Yderligere 
liberalisering kan gøre det nødvendigt at opstille andre kriterier for denne definition, såsom 
markedsstilling, for at tilpasse definitionen til et mere konkurrencepræget miljø. 
D. Fastlæggelse af principper for brugsafgifter 
(44) Konkurrerende teleoperatører betaler brugsafgift ved sammenkobling med en etableret 
teleoperatørs net Udover at fungere som betaling for videreførelse af opkald, kan 
brugsafgifter: 
- tjene som kompensation for teleoperatørens indtægtstab og dermed bidrage til 
operatørens udgifter til tjenester, der er underlagt forsyningspligt, så markedet kan 
liberaliseres forud for en fuld takstjustering; 
- fungere som en måde at fordele udgifterne til forsyningspligten, også efter at taksterne 
er blevet justeret efter princippet om omkostningsægthed. 
(45) Disse hovedspørgsmål i forbindelse med brugsafgifter behandles i direktivforslaget om 
indførelse af ONP-vilkår inden for taletelefoni. Der angives følgende principper: 
a. Der betales brugsafgift ved sammenkobling mellem teleoperatører. 
b. Brugsafgifter tillades, når to operatører er pålagt forskellige lovmæssige 
forpligtelser. Et typisk eksempel herpå kunne være, at den ene af operatørerne er 
pålagt forsyningspligt eller priskontrol. 
25 
c. Alle sådanne afgifter skal være: 
- omkostningsægte; 
- ikke-diskriminerende; 
- fuldt berettigede; 
- baseret på lovmæssige forpligtelser, som medlemsstaten har pålagt parterne; 
- godkendt af den nationale tilsynsmyndighed. 
Ved særlig nettilslutning for tjenesteleverandører kan teleoperatører kræve godtgørelse for 
omkostninger i forbindelse med den pågældende type nettilslutning. 
(46) Kommissionen er sig bevidst, at brugsafgifter er af stor betydning for videreførelse og 
udvikling af tjenester, som er underlagt forsyningspligt, og mulighederne for at finansiere 
disse, navnlig i yderregionerne. Samtidig vil taksterne efterhånden kunne gøres 
omkostningsægte ved hensigtsmæssig anvendelse af brugsafgifter efter de fastlagte 
retningslinjer. 
E. Sikring af teleoperatørernes uafhængighed 
(47) Efterhånden som miljøet bliver stadig mere konkurrencepræget, skal televirksomhederne 
have frihed til at indrette sig efter markedsforholdene, hvis de skal kunne drives effektivt 
Graden af frihed skal svare til graden af liberalisering. Operatørerne skal selv kunne 
fastlægge deres takstpolitik, og medlemsstaten må ikke forskelsbehandle sine operatører. 
(48) Der er i bund og grund behov for at priserne for teletjenester i EF i større udstrækning 
gøres omkostningsægte. Teleoperatørerne skal kunne reagere på prismæssig konkurrence 
inden for markedssegmenter, hvor prisen for deres tjenester nu ligger betydeligt over et 
omkostningsægte niveau. Dette skal dog ske uden at skade sårbare forbrugergrupper. Dette 
kan sikres ved at teleoperatørerne får lov til at fastsætte deres priser med en vis fleksibilitet, 
navnlig inden for de sektorer, hvor konkurrencen er størst. Denne fleksibilitet vil også 
være vigtig for indførelse af nye, avancerede og indtægtsskabende tjenester. 
Prislofter, brugsafgifter og lignende giver på en fleksibel måde mulighed for at styre, hvor 
hurtigt taksterne justeres, og undgå at brugerne eller markedet lider under omstillingen. 
Dermed kan en yderligere liberalisering og takstjustering gå hånd i hånd. Ved at anvende 
målrettede ordninger kan man sikre forsyningssikkerheden mere effektivt, og brugsafgifter 
anvendes til at sikre, at byrden bæres ligeligt af alle markedsparter. 
(49) Medlemsstaterne skal sikre, at teleoperatørerne er finansielt uafhængige, ved efterhånden at 
frigøre dem fra udgifter eller krav, som ikke hænger sammen med deres grundlæggende 
forpligtelser. Forskelsbehandling skal undgås, således at operatørerne ikke pålægges 
forpligtelser, som ikke er forbundet med telekommunikation, og så de har adgang til et 
større udvalg af kapitalkilder. 
26 
I EF-sammenhæng skal teleoperatørerne have fuld frihed til, i henhold til EFs 
konkurrenceregler, enkeltvis eller i grupper at etablere sig på nye markeder, som netop er 
blevet åbnet for konkurrence, navnlig hvor det drejer sig om tværeuropæiske tjenester og 
net Teleoperatørerne skal kunne træffe de nødvendige organisatoriske og finansielle 
foranstaltninger for at nå frem til dette mål. 
På et konkurrencepræget marked må kommercielle hensyn anerkendes, og teleoperatørerne 
skal dermed gives en passende grad af fleksibilitet Teleoperatører må ikke stilles dårligere 
end konkurrenterne. 
F. Sikring af social og regional samhørighed 
(50) Det er vigtigt at opretholde en afbalanceret økonomisk og social udvikling i hele EF. En 
yderligere liberalisering skal skabe nye beskæftigelsesmuligheder og sikre, at 
yderregionerne integreres yderligere. 
Samhørighed forudsætter et stabilt, levedygtigt investeringsmiljø. Det kræver på regionalt 
plan, at tjenester og netinfrastrukturer i EFs yderregioner moderniseres og brugsgraden 
øges. 
(51) Teleoperatørerne i yderregionerne har, og vil fortsat have, en utilstrækkelig 
selvfinansieringsgrad i deres investeringer. Øget liberalisering vil give en højere brugsgrad 
og forøge omsætningen og investeringen i yderregionerne, men der består stadig en vis 
usikkerhed om, i hvilket omfang og hvor længe disse gavnlige virkninger vil vare ved i 
yderregioneme. Kommissionen medgiver dog, at der er behov for særordninger med 
længere overgangsperioder og brugsafgifter med henblik på at sikre investeringsevnen i de 
pågældende lande på kort til mellemlang sigt. 
(52) Infrastrukturudbygningen i yderligt beliggende eller ikke-rentable områder skal i et vist 
omfang dækkes af virksomhedernes egenindtægt, men der vil også være behov for 
offentlig støtte, herunder fra EF-strukturfondene. 
Fællesskabsstøtterammen har, som det fremgår af tjenestesektorrapporten af oktober 1992, 
bidraget betydeligt til udviklingen af teletjenester og netinvestering i yderregioneme i de 
seneste år. I forbindelse med den generelle liberalisering og privatisering af offentlige 
tjenester i visse medlemsstater har det været nødvendigt at opstille nye vilkår for støtte fra 
fondene for at sikre, at investering på grundlag af EF-støtte fortsat har den tilsigtede 
gavnlige virkning for forbrugerne. 
Eftersom strukturfondenes midler er blevet øget, kunne man også øge støtten til 
telekommunikation i den kommende planlægningsperiode (1994-97), under forudsætning 
af, at dette stemmer overens med medlemsstaternes prioriterede udgiftsområder. Den 
Europæiske Investeringsbanks løbende låneprogrammer kan endvidere udbygges efter 
iværksættelsen af det europæiske vækstinitiativ, som bl.a. omfatter den nye midlertidige 
lånefacilitet og den europæiske investeringsfond (EIF). 
27 
G. Miljøforberedelse i forbindelse med tværeuropæiske net 
(53) Liberaliseringen af tjenestesektoren kan ikke blot medvirke til at sikre den sociale og 
regionale samhørighed, det vil også være den mest effektive måde at stimulere 
investeringen i tværeuropæiske net på teleområdet, såvel fra etablerede teleoperatører som 
fra nye konkurrenter. Liberaliseringen vil bane vej for yderligere samarbejdstiltag mellem 
grupper af operatører, så disse kan tilbyde reelt tværeuropæiske abonnent-til-abonnent 
teletjenester. 
Kun en yderligere liberalisering kan trække nye investorer til og sikre, at ovennævnte nye 
finansielle faciliteter til udvikling af tværeuropæiske net udnyttes fuldt ud.19) 
Kommissionen er sig bevidst, hvor vigtigt det er at etablere tværeuropæiske net, og at det i 
denne forbindelse kan være nødvendigt med samarbejdsordninger mellem operatørerne i 
overensstemmelse med konkurrencereglerne. 
H. Opstilling af en afbalanceret metode for tilrådighedsstillelse af infrastruktur 
(54) Som tidligere nævnt har høringerne vist, at der er vidt forskellige holdninger til, hvordan 
den fremtidige lovgivning om netinfrastrukturer bør udformes. 
Brugere og tjenesteleverandører mente, at liberaliseringen skulle ske hurtigst muligt, mens 
teleoperatørerne lagde mere vægt på stabilitet og langsigtet investeringsplanlægning på 
området 
Under høringsprocessen beskæftigede man sig først og fremmest med følgende emner 
den generelle infrastrukturudvikling for offentlige net fremover, 
andre teletjenester end offentlig taletelefoni er allerede liberaliserede i henhold til 
gældende EF-lovgivning. Dette gælder bl.a. taletelefoni i virksomhedsnet og lukkede 
brugergrupper. Her er det af største vigtighed, at den gældende lovgivning 
gennemføres fuldt ud; 
i denne forbindelse kunne man tænke sig, at der blev åbnet adgang til alternative 
infrastrukturer for at gøre liberaliseringen mere effektiv. 
Kommissionen er sig bevidst, at grundlæggende ændringer i lovgivningen om 
infrastrukturer kan få vidtrækkende følger for de etablerede teleoperatørers finansielle 
ressourcer og fremtidige investeringsevne, navnlig hvor det drejer sig om relativt små net 
eller hvor udbygningsperioden for nettet strækker sig fem-ti år frem i tiden. 
På den anden side er der tydeligvis et stort, udækket behov for infrastrukturer med høj 
kapacitet, navnlig i forbindelse med virksomhedsnet og lukkede brugergrupper. 
Indførelsen af tværeuropæiske net og udbygningen af yderregioneme forudsætter et højere 
19) Kommissionen har til hensigt inden længe at fremlægge en række forslag til fremme af tværeuropæiske net. 
Forslagene kommer først og fremmest til at dreje sig om tværeuropæisk ISDN, tværeuropæisk 
bredbåndskommunikation og tværeuropæiske net mellem administrationeme, samt de dermed forbundne tjenester 
og anvendelser. 
28 
investeringsniveau, og endelig skal det undersøges, hvordan man nu kan tiltrække kapital 
for at indhente efterslæbet over for Japan og USA på dette område og for at sikre, at de 
avancerede applikationer, der er udviklet som led i EFs forskningsprogrammer, udnyttes 
fuldt ud. 
(55) En række medlemsstater tillader på nuværende tidspunkt, at infrastruktur til bestemte 
anvendelser og teletjenester som f.eks. "uafhængige net" separat stilles til rådighed for 
andre forsyningstjenester, jernbaner og i visse tilfælde lukkede brugergrupper. Heri ligger 
en brugbar, men underudnyttet ressource, som kan komme til at spille en stor rolle for 
udviklingen af kommunikation inden for lukkede brugergrupper. 
Brugerne og tjenesteleverandørerne var specielt interesserede i at få mulighed for fuldt ud at 
udnytte virksomhedsnet og oprette lukkede brugergrupper. De lagde især vægt på, at 
sådanne tjenester også bør omfatte den underliggende infrastruktur. 
Visse brugere og kabel-tv-selskaber mente, at kabel-tv vil kunne spille en rolle i forbindelse 
med tilrådighedsstillelse af tjenester, som allerede er liberaliserede. 
På grundlag af eksisterende bestemmelser i en række medlemsstater finder Kommissionen 
derfor, at man under visse omstændigheder bør åbne mulighed for ovennævnte metoder, 
og at dette også bør omfatte anvendelse af selvejet infrastruktur til brugeranvendelser eller 
tilrådighedsstillelse af kapacitet til virksomhedsnet og lukkede brugergrupper. Det skal dog 
først undersøges nærmere, hvordan en sådan foranstaltning vil påvirke f.eks. de 
koncessionerede teleoperatører. 
(56) Hvad angår offentlig infrastruktur generelt finder Kommissionen, at der ikke kan opstilles 
en endelig holdning. Når man har opnået yderligere erfaring, skal der afholdes en høring til 
for at fastslå, hvordan det vil bedst at gå frem. Ved en sådan høring bør man behandle 
spørgsmålet om en global lovgivning for kommunikationsinfrastrukturer, herunder 
telekommunikation og kabel-tv-net 
Kommissionen mener, at dette skal ske som led i en grønbog om infrastruktur for 
telekommunikation og kabel-tv-net 
I. Sikring af den internationale ligevægt 
(57) Yderligere liberalisering i EF skal hænge nært sammen med tilsvarende åbning af andre 
markeder. 
29 
For nærværende er der ingen ordninger til sikring af, at den juridiske eller reelle 
markedsadgang i EF stemmer overens med adgangen til andre markeder. Spørgsmålet om 
tilsvarende markedsadgang skal naturligvis også inddrages i de igangværende GATT-
forhandlinger. Der er generel enighed om, at multilaterale forhandlinger vil føre til den 
bedste løsning. 
Selvom det har taget længere tid end forventet at opnå resultater i GATT-forhandlingerne, 
er der dog under sektorforhandlingerne i Uruguay-runden opstillet retningslinjer for 
telekommunikation, navnlig i form af udkastet til GATS-aftalén (Generel Agreement on 
Trade in Services), som praktisk talt er klar til undertegnelse. 
EF bør i forbindelse med fremtidige forhandlinger om GATS sikre sig, at de fordele, som 
tredjelandenes operatører får i EF som følge af liberalisering svarer til EF-virksomhedernes 
muligheder på de pågældende tredjelandes markeder. 
GATS-bilaget om telekommunikation indeholder retningslinjer for tilslutning til og brug af 
net til tilrådighedsstillelse af teletjenester og andre tjenester. Flere lande har på et foreløbigt 
grundlag tilbudt eller forpligtet sig til at fjerne begrænsningerne for visse 
markedssegmenter på teleområdet 
EF's bidrag til GATS-bilaget om telekommunikation var baseret på det igangværende 
arbejde vedrørende ONP og andre områder20). 
GATS-retningslinjeme giver efter Kommissionens mening et godt grundlag for at sikre den 
internationale ligevægt ved hjælp af multilaterale forhandlinger. Hvis man kun gik frem via 
bilaterale forhandlinger, kunne man risikere, at reglerne blev indrette efter de stærkeste 
deltagere, hvilket kunne skade EFs interesser. 
Fremskridt inden for dette område skal samordnes med en yderligere liberalisering af 
EF-markedet Der skal under alle omstændigheder også tages hensyn til EFs forhold til 
EFTA-landene og indførelsen af det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. 
Licensudstedelsesprocedurer kan i vidt omfang medvirke til at sikre afbalancerede vilkår 
inden for områder såsom begrænsninger for ejerskab i tredjelande20. 
J. Balancen mellem national lovgivning og EF-lovgivning 
(58) I tjenestesektorrapporten fastslås det, at der skal ske en EF-dækkende harmonisering og 
liberalisering i forbindelse med det indre marked for at sikre, at fremskridtet på teleområdet 
i EF ikke bremses af nationale grænser eller sædvaner, som er i strid med virkeliggørelsen 
afTraktatens målsætninger. 
20) EF har som led i GATS-forhandlingeme tilbudt at fjerne begrænsningerne for tiUægstjenester og basale 
datatjenester på grundlag af den nuværende liberaliseringsgrad i EF. 
21) Kommissionen behandler for tiden dette emne i forbindelse med forslaget om EF-dækkende gensidig anerkendelse 
af satellitlicenser. 
30 
Det planlægges i rapporten, at træffe visse minimumsforanstaltninger på EF-planfor at 
sikre den bredest mulige adgang til telekommunikation. Medlemsstaterne kan fortsat 
fastlægge deres egen politik for teleområdet indenfor de rammer, der således er oprettet på 
EF-plan. 
Nærhedsprincippet er indarbejdet i de eksisterende ONP-vilkår, og det er derfor primært de 
nationale tilsynsmyndigheder, der skal udforme de nationale bestemmelser. EF-
institutionerne har hovedsagelig til opgave at fastlægge generelle principper og tilbyde at 
mægle i tvistigheder, som ikke kan løses i medlemsstaterne, samt at hjælpe med til at sikre, 
at principperne anvendes konsekvent i hele EF. 
For øjeblikket gælder følgende principper for mægling og myndighedskontrol, som 
omhandlet i direktivforslaget om ONP-vilkår i forbindelse med taletelefoni. 
(59) I medlemsstaterne: 
- den nationale tilsynsmyndighed skal gribe ind, hvis en af parterne anmoder derom; 
- den nationale tilsynsmyndighed skal sikre, at sammenkoblingsaftaler er ikke-
diskriminerende, retfærdige, rimelige for begge parter og tilgodeser alle brugere i højst 
mulig grad; 
- den nationale tilsynsmyndighed har ret til i forbindelse med sammenkoblingsaftaler at 
foreskrive betingelser for tekniske standarder, kvalitetssikring og væsentlige krav, og 
foreskrive frister for gennemførelse af sammenkoblingsaftaler, 
- medlemsstaterne skal fastsætte procedurer for mægling ved tvister mellem 
televirksomheder og brugere. 
(60) På EF-plan: 
- brugerne kan anmode om, at der mægles i tvister, som ikke kan løses på nationalt plan; 
- Kommissionen kan træffe foranstaltninger for at sikre tilrådighedsstillelse af visse 
tværeuropæiske tjenester. 
Bortset fra ONP-vilkårene kan Kommissionen anvende konkurrencereglerne ved 
overtrædelser eller konkurrencebegrænsende aftaler, som det tidligere er sket i en række 
tilfælde. 
31 
Som omhandlet i tjenestesektorrapporten har EF-Domstolen i en række afgørelser godkendt 
anvendelsen af EFs konkurrenceregler. Desuden har Kommissionen i retningslinjerne for 
anvendelse af EF-konkurrencereglerne22) opstillet generelle principper for anvendelse af 
konkurrencereglerne, og navnlig af artikel 85 og 86 i EØF-Traktaten. 
Der skal lægges vægt på anvendelsen af EF-konkurrencereglerne i sektoren, bl.a. for at 
tage med i betragtning, at: 
- liberaliseringen skal være reel og alle markedsdeltagere skal have ligelige 
konkurrencevilkår, 
- der skal etableres samarbejde, hvor dette kan være nødvendigt og nyttigt, f.eks. i 
forbindelse med tværeuropæiske net og strukturtilpasninger, herunder fusioner23*, som 
fremmer virkeliggørelsen af det indre marked. 
I denne forbindelse vil der blive taget hensyn til, hvilke forhold virksomhederne har på det 
europæiske marked og på markederne udenfor Europa. 
Når der indføres konkurrence, forudsætter det en effektiv lovgivning i medlemsstateme og 
på EF-plan. Dette forudsætter igen, at de nationale tilsynsmyndigheder har tilstrækkelige 
beføjelser, og at disse beføjelser anvendes konsekvent i samtlige medlemsstater. 
Derudover vil det være nødvendigt at styrke ordningerne til afhjælpning af EF-dækkende 
problemer. Emner som f.eks. mægling i tvister i forbindelse med sammenkobling af 
televirksomheder i forskellige medlemsstater og gensidig anerkendelse af telelicenser kan 
ikke varetages af en medlemsstat eller en national tilsynsmyndighed alene. 
22) Retningslinjer for konkurrencepolitikken inden for telesektoren (EFT nr. C 233 af 6.9.91). 
23) Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med virksomhedssammenslutninger (EFT 
nr.L 257 af 21.9.1990, s. 13) 
32 
I direktivforslaget om gensidig anerkendelse af licenser i EF24), som er fremlagt som led i 
ONP-arbejdet for at lette den frie bevægelighed for tjenester, foreslår Kommissionen, at 
der oprettes et EF-teleudvalg. Udvalget kunne tænkes at bestå af medlemmer af det 
nuværende ad hoc-udvalg af højtstående nationale tilsynsmyndigheder, som Rådet 
oprettede med særligt henblik på den planlagte vurdering, eller disses repræsentanter. 
Udvalget kunne således, i samarbejde med andre udvalg inden for området, indgå i en 
konsekvent lovstruktur på EF-plan. 
EF skal jævnfør gældende procedurer og i henhold til nærhedsprincippet samordne denne 
struktur med CEPT 's udvalg og institutioner, først og fremmest ECTRA/EN025) (inden 
for licenser og nummerering), ERC/EN026) (inden for radiokommunikation) og 
standardorganisationerne ETSI og CEN/Cenelec27) (inden for tekniske standarder)28). 
Den nugældende lovramme i EF er baseret på opsplitningen mellem national lovgivning og 
EF-lovgivning, som udvikler sig i henhold til nærhedsprincippet. EF-lovgivningen baseres 
på det igangværende ONP-arbejde, anvendelsen af EFs konkurrenceregler og gældende 
eller fremtidige samarbejdsprocedurer, som udarbejdes af ovennævnte udvalg og 
institutioner. Kommissionen er af den opfattelse, at der skal foretages en vurdering af 
behovet for en videreudvikling af denne struktur på grundlag af fremtidig erfaring. 
24) Forslag til Rådets direktiv om gensidig anerkendelse af licenser og andre nationale tilladelser vedrørende 
teletjenester, herunder indførelse af en EF-telelicens, og oprettelse af et EF-teleudvalg (KOM(92)254) 
25) ECTRA - Det Europæiske Udvalg for Retsforskrifter på Teleområdet 
ENO - Den Europæiske Nummerstyrelse (forslået i Rådets resolution af 19. november 1992 om et 
fælleseuropæisk samarbejde om nummerering inden for teletjenester (EFT nr. C 318 af 4.12.1992, s. 2) 
26) ERC - Den Europæiske Radiokommunikationskomité 
ERO - Den Europæiske Radiokommunikationsstyrelse (oprettet i henhold til Rådets resolution af 28. juni 1990 
om intensiveret samarbejde om radiofrekvenser på europæisk plan, navnlig med henblik på tjenester med 
fælleseuropæisk dimension (EFT nr. C 166 af 7.7.1990, s. 4) 
27) ETSI - Det Europæiske Institut for Telestandarder 
CEN/CENELEC - Den Europæiske Komité for Standardisering og Elektroteknisk Standardisering 
28) Kommissionen har udarbejdet - eller har til hensigt at udarbejde - aftalememoranda og rammekontrakter for 
samarbejde med disse organisationer. 
Kommissionen fremlægger inden længe en meddelelse om forholdet til ERC/ENO vedrørende 
radiokommunikation. 
33 
VII DEN FORESLÅEDE TIDSPLAN 
(61) Det er Kommissionens opfattelse, at det vil være muligt at opstille konskvente målsætninger og 
en detaljeret tidsplan for videreudviklingen af teleområdet i EF på grundlag af de områder, hvor 
der er generel enighed, samt de holdninger vedrørende sektorens videre udvikling, der kommer 
til udtryk i kommentarerne. 
Der er generel enighed om, at der bør være en første fase med fokus på at konsolidere og 
forberede eksisterende og foreslået lovgivning og vurdere, hvordan denne påvirker markedet. 
Som led i denne proces bør der offentliggøres en grønbog om mobilkommunikation. 
Der er ligeledes bred enighed om, at der ikke er nogen vej uden om en fuldstændig liberalisering 
(løsningsmodel 3, herunder også løsningsmodel 4) inden år 2000 som led i anden fase. Det 
skulle tage ca. 5 år at foretage de nødvendige strukturomstillinger. 
Endvidere er der almindelig opbakning bag tanken om at tillade særordninger og længere 
overgangsperioder for yderregioner og mindre net 
Der er stadig uenighed om to emner: en snarlig gennemførelse af løsningsmodel 4 (liberalisering 
af taletelefoni, men kun mellem medlemsstaterne) som mellemtrin samt fremtidige ordninger 
vedrørende infrastruktur. 
(62) Hvad angår lovgivning vedrørende infrastruktur mener Kommissionen som tidligere nævnt, at 
emnet bør behandles i en grønbog. 
Det er yderste vigtighed, at medlemsstaterne gennemfører den gældende EF-lovgivning fuldt ud, 
navnlig i forbindelse med virksomhedsnet og lukkede brugergrupper, men Kommissionen mener 
dog ligeledes, at det vil styrke denne lovgivning, hvis infrastrukturer hurtigst muligt kan 
anvendes til egne formål eller til virksomhedsnet eller lukkede brugergrupper, omend det dog 
først skal undersøges nærmere, hvilke virkninger dette vil have. Disse nye muligheder kan 
medvirke til at indhente efterslæbet over for Japan og USA inden for avancerede 
højhastighedsapplikationer og til at sikre, at resultaterne af EFs forskningsprogrammer på 
området udnyttes fuldt ud. 
Dette aspekt bør derfor også behandles i første fase. 
Kommissionen mener også, at man bør behandle spørgsmålet om anvendelse af kabel-tv-net til 
tilrådighedsstillelse af allerede liberaliserede tjenester. Det skal dog først undersøges, hvilke 
virkninger dette vil have. 
34 
(63) Kommissionen er enig i, at løsningsmodel 4 skal hænge nært sammen med en fuldstændig 
liberalisering. De indsendte kommentarer har bekræftet, at der hurtigst muligt skal træffes 
foranstaltninger vedrørende kommunikation mellem medlemsstaterne og indføres 
tværeuropæiske net Men da der under høringsprocessen er opnået enighed om en fuldstændig 
liberalisering - herunder liberalisering af taletelefoni mellem medlemstaterne - ser der ikke 
længere ud til at være behov for et overgangstnn, under forudsætning af, at teleoperatørerne og 
myndighederne bakker op om, at takststrukturerne tilpasses et omkostningsægte niveau forud for 
indførelsen af et sådant konkurrencepræget marked. 
Den efterfølgende tidsplan er udarbejdet på dette grundlag. 
A. Tidsplanens hovedpunkter 
Tidsplanens hovedpunkter falder i to faser. 
Første fase (1993 -1995): 
- det skal sikres, at medlemsstateme gennemfører den gældende EF-lovgivning fuldt ud, 
navnlig hvad angår virksomhedsnet og lukkede brugergrupper; 
- der gives mulighed for anvendelse af alternativ infrastruktur til egne formål eller 
tilrådighedsstillelse af kapacitet til virksomhedsnet/lukkede brugergrupper med virkning 
fra 1. januar 1994 (om muligt) for at styrke virkningen af den gældende lovgivning for 
dette område, omend det først skal undersøges nærmere, hvilke virkninger en sådan 
foranstaltning vil have; 
- der gives mulighed for anvendelse af karjel-tv-infrasrnikturer til tjenester, som allerede 
er liberaliserede. Det skal dog først undersøges nærmere, hvilke virkninger en sådan 
foranstaltning vil have; 
- vedtagelsen af de fremlagte direktivforslag fremskyndes, især forslagene vedrørende 
ONP-vilkår for taletelefoni og gensidig anerkendelse af licenser; 
- der foretages en udbygning af principperne for tjenester, som er underlagt 
forsyningspligt, samt for sammenkobling og brugsafgifter/ licenstildeling på grundlag 
af den erfaring, dér er opnået ved gennemførelsen af den gældende lovgivning og de 
forslag, som er under behandling; 
- vedtagelsen af de fremlagte direktivforslag om satellitkommunikation fremskyndes, 
især i forbindelse med liberalisering og gensidig anerkendelse af licenser, 
- der udarbejdes supplerende planer om udviklingsfremmende foranstaltninger og 
særordninger, hvor dette er nødvendigt, med henblik på at tage hensyn til yderregioner 
og små eller mindre udviklede net; der træffes særforanstaltninger under EF-
støtterammen, hvormed virksomhedernes egne midler suppleres for at fremme 
netudbygningen og sikre tilrådighedsstillelse af tjenester, som er underlagt 
forsyningspligt, i yderregioneme; 
35 
som led i GATS-forhandlingerne skal dér sikres ligelig markedsadgang til 
teletjenestemarkedeme i tredjelande; 
der offentliggøres inden 1. januar 1994 en grønbog om mobilkommunikation / 
personlig kommunikation; 
der offentliggøres inden 1. januar 1995 en grønbog om den fremtidige infrastruktur for 
offentlige net og kabel-tv-net. 
Andenfase (1996-1998): 
- der foretages forud for en fuldstændig liberalisering en vurdering af, hvordan 
strukturomstillingen skrider frem i de lande, som har særlige vanskeligheder, først og 
fremmest med sigte på at tage hensyn til situationen i yderregioner og lande med små 
eller mindre udviklede net; som led i dette arbejde fastsættes der, hvor dette er 
berettiget, længere overgangsperioder, som dog ikke må overstige to år; 
- offentlig taletelefoni liberaliseres fuldt ud med virkning fra 1. januar 1998; 
- der udarbejdes retningslinjer for fremtidig lovgivning vedrørende infrastrukturen i 
offentlige net, som eventuelt tilpasses efter høringsproceduren i forbindelse med 
grønbogen om infrastrukturer. 
B. Tidsplan 
Ovenstående hovedpunkter foreslås omsat til følgende tidsplan med henblik på så vidt 
muligt at tilgodese samtlige parten 
Før 1. januar 1993 
Før 1. januar 1994 Rådet vedtager en resolution, hvori de almene målsætninger for 
lovgivningsmæssige ændringer opstilles (herunder at 
medlemsstaterne skal forpligte sig til at liberalisere taletelefoni fuldt 
ud i henhold til de fastsatte vilkår og overgangsperioder); 
Direktivforslagene på området (ONP-vilkår for taletelefoni, 
gensidig anerkendelse af licenser) og satellitdirektivpakken 
vedtages; 
Direktiv 388/90 tilpasses med henblik på at integrere 
målsætningerne i første fase og forberede igangsættelsen af anden 
fase; 
Der offentliggøres en grønbog om mobilkommunikation / 
personlig kommunikation; 
36 
Før 1. januar 1995 
Før 1. januar 1996 
Før 1. januar 1997 
Før 1. januar 1998 Der offentliggøres en grønbog om den fremtidige lovgivning 
vedrørende infrastruktur i offentlige net og kabel-tv-net; 
ONP-retningslinjerne ændres, hvor det er nødvendigt, i 
overensstemmelse med udviklingen vedrørende ONP-vilkår på 
grundlag af erfaringen fra første fase; 
Omstillingen forud for en fuldstændig liberalisering er gennemført; 
Der foretages forud for en fuldstændig liberalisering en løbende 
vurdering af, hvordan strukturomstillingen skrider frem i 
yderregioner og lande med små eller mindre udviklede net; som led 
i dette arbejde fastsættes også længere overgangsperioder. 
37 
VIII KONKLUSIONER 
Høringsproceduren om 1992-rapporten om teletjenestesektoren har vist, at parterne i sektoren i 
vidt omfang er enige, og der kan derfor opstilles en tidsplan for den videre udvikling af 
lovgivningen inden for sektoren frem til århundredskiftet. Kommissionen finder det af største 
vigtighed, at der hurtigst muligt opstilles en utvetydig tidsplan til sikring af sektorens 
internationale udvikling. Dette vil også styrke EFs stilling i eksterne forhandlinger. 
Som opfølgning af det brede omstillingsgrundlag i grønbogen om telekommunikation af 1987 og 
de efterfølgende foranstaltninger skal EF nu tage et yderligere skridt for at fremtidssikre 
telesektoren til gode for brugerne, den europæiske økonomi og arbejdsstyrken. 
Kommissionen gjorde i meddelelsen af november 1990 om industripolitikken 
markedsliberalisering til en vigtig del af enhver sektorudviklingspolitik. Kommissionen mener på 
baggrund af høringsproceduren, at markedsliberalisering og offentlige tjenester i telesektoren vil 
være to sider af samme sag. 
EF har bidraget betydeligt til at fremme den europæiske teleindustri, navnlig som led i F&U-
programmet for sektoren. Kommissionens meddelelse af juli 1992 om udstyrsindustrien 
indeholdt yderligere forslag til foranstaltninger. Hvis telesektoren skal kunne høste det fulde 
udbytte af EFs programmer, de tværeuropæiske net og de nye instrumenter til støtte for væksten 
i EF, vil det forudsætte en yderligere åbning og liberalisering af markedet. 
Kommissionen har med tilfredshed noteret sig, at Rådet i sin resolution af 19. november 1992 
bakker op om Kommissionens høringsprocedure; Kommissionen hilser ligeledes Europa-
Parlamentets gennemgang af meddelelsen velkommen. 
Kommissionen fremlægger hermed denne rapport og det vedlagte udkast til resolution for Rådet 
og Europa-Parlamentet 

BILAG I 
Forslag til 
Rådets resolution af..... 1993 
om 
forholdene inden for telekommunikationssektoren 
og behovet for yderligere udvikling af telekommunikationsmarkedet 
yf 
BILAG l:-sidel 
Forslag til 
Rådets resolution om forholdene inden for telekommunikationssektoren 
og behovet for yderligere udvikling på telekommunikationsmarkedet 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER, 
som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, og 
som tager følgende i betragtning: 
I henhold til Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for 
teletjenester ved gennemførelse af ONP (Open Network Provision - Tilrådighedsstillelse af åbne 
net)1} og i henhold til Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af 
markedet for teletjenester2* skal der i løbet af 1992 gøres status over forholdene inden for 
Fællesskabets telekommunikationssektor; 
den 21. oktober 1992 sendte Kommissionen Rådet en meddelelse om situationen på markedet for 
teletjenester3* med en vurdering af blandt andet konkurrencevilkårene, fremskridtet inden for 
harmoniseringsarbejdet, restriktioner i adgangen til telenettene, virkningerne af disse restriktioner på 
det indre markeds funktion, og forslag til, hvilke foranstaltninger der kan træffes for at fjerne disse 
restriktioner; Kommissionen anmodede medlemsstateme og andre berørte parter om at give deres 
mening til kende vedrørende nævnte meddelelse og de i denne fremsatte forslag; 
den 15. juli 1992 sendte Kommissionen Rådet en meddelelse med titlen "Mere omkostningsægte 
takster - Tilpasning af prisstniktureme,,4), hvori der redegøres for, hvor langt fremme udviklingen er 
med hensyn til omkostningsægthed og justering af prisstrukturerne i Fællesskabets telesektor; 
Europa-Parlamentet afgav udtalelse om disse to meddelelser den 20. april 1993; 
1) EFT nr. L 192 af 24.7.90, s. 10 
2) EFT nr. L 192 af 24.7.90, s. 1 
3) SEK(92)1048 
4) SEC(92)1050 
?<? 
BILAG 1:- side 2 
Rådets resolution af 19. november 19925) indeholder en opfordring til Kommissionen om at høre de 
berørte parter vedrørende de politiske, økonomiske, kommercielle og sociale følgevirkninger af de 
forskellige scenarier, der var opstillet i Kommissionens meddelelse om teletjenestemarkedets fremtid i 
EF; Rådet anmodede Kommissionen om på grundlag af denne høring at opstille en klar strategi og en 
tidsplan for, hvilke redige rammer der bør fastiægges for EFs telekommunikationsmarked, således at 
myndighederne og operatørerne kan planlægge den fornødne tilpasning på nationalt niveau; 
Rådet oprettede et ad-hoc udvalg bestående af højtstående embedsmænd fra de nationale 
tilsynsmyndigheder til at bistå Kommissionen i denne opgave; Rådet gav i sin resolution af 19. 
november 1992 udtryk for tilfredshed, da Kommissionen meddelte, at den ville fremsende en rapport, 
inden telekommunikationsministrene næste gang samledes i Rådet; 
Kommissionen har gennemført en grundig høring af alle parter inden for den europæiske 
telekommunikationsbranche og har i denne forbindelse indhentet udtalelser fra brugerne af 
teletjenesterne, teleoperatørerne, udstyrsproducenterne, tjenesteleverandørerne og fagforeningerne; 
på grundlag af denne høring har Kommissionen sendt Rådet endnu en meddelelse om udfaldet af 
høringen i forbindelse med den undersøgelse af teletjenesterne, der blev gennemført i 1992, 
TAGER TEL EFTERRETNING, AT HØRINGEN HAR VIST, AT DER ER BRED ENIGHED OM 
FØLGENDE: 
1. det er generelt opfattelsen, at en liberalisering af markedet for teletjenester er både uundgåelig og 
nødvendig som følge af udviklingen inden for teknologien og på markedet 
2. der er et generelt behov for at bevare sektoren økonomiske stabilitet og den almindelige 
forsyningspligt, samtidig med at takststrukturerne tilpasses 
3. det er en absolut nødvendighed, at der fastlægges en klar langfristet tidsplan med fast definerede 
milepæle for, hvornår de redige rammer ændres, således at sektoren sikres den fornødne 
stabilitet indtil årtiets udgang 
4. der må opstilles en realistisk planlægning; dette indebærer en omhyggeligt tilrettelagt etapevis 
gennemførelse, hvori der tages hensyn til de enkelte landes specifikke forhold 
5) Rådets resolution 93/C 2/05 af 17. december 1992 (EFT nr. C 318 af 4.12.1992) 
U 
BILAG 1:- side 3 
5. det må sikres, at de nuværende retlige rammer, herunder direktiv 90/388/EØF, implementeres 
fuldtud 
6. brugerne, industrien og den europæiske økonomi under ét vil have gavn af en stærk 
infrastruktur på teleområdet og af avancerede, effektive teletjenester, som stilles til rådighed på 
rimelige vilkår 
7. tredjelandes adgang til EF-markedet for telekommunikation skal afhænge af, at der foretages en 
tilsvarende markedsåbning i de pågældende lande 
KONSTATERER, AT DET SPILLER EN VÆSENTLIG ROLLE I FORBINDELSE MED DEN 
FREMTIDIGE REGULERING AF TELESEKTOREN I EF: 
1. at de foreliggende forslag til direktiver om ONP-vilkår hurtigt vedtages, og at princippet om 
gensidig anerkendelse af nationale licenser og tilladelser føres ud i livet, og at de foreslåede 
foranstaltninger vedrørende satellittjenester implementeres 
2. at der på grundlag af eksisterende direktiver fastlægges principper for den almindelige 
forsyningspligt med hensyn til teletjenester 
3. at der fastlægges passende rammer og principper for aftaler vedrørende netsammenkobling 
4. at der fastlægges principper for brugsafgifter, blandt andet under hensyntagen til behovet for 
justering af takster og almen tilrådighedsstillelse af tjenester 
5. at televirksomhederne - med en passende regulering - sikres uafhængighed med hensyn til 
fastlæggelsen af deres kommercielle politik 
6. at Fællesskabets samhørighed styrkes, bl.a. gennem udvikling af tværeuropæiske net 
7. at der tages hensyn til forholdene i yderregioneme og i små/mindre udviklede net 
8. at der tages højde for ændringerne i telesektorens generelle beskæftigelsesforhold 
h' 
BILAG 1:- side 4 
9. at der fastlægges en kohærent politik for etablering af telekommunikationsinfrastrukturer 
10. at der på internationalt plan skabes afbalancerede forhold, således at de reelle vilkår for adgang 
til markeder uden for EF stemmer overens med forholdene inden for EF 
11. at der på grundlag af nærhedsprincippet opstilles klare retlige rammer, således at der kan skabes 
en passende balance mellem national regulering og koordination på EF-plan 
12. at der er brug for samarbejde, navnlig i forbindelse med tjenester på tværs af landegrænserne i 
EF, og at EFs konkurrenceregler spiller en vigtig rolle i denne forbindelse 
13. at markedet for teleudstyr skal være harmoniseret og åbent, men at dette skal afhænge af, om 
markedsadgangen i tredjelande stemmer overens med EF-markedet 
BETRAGTER FØLGENDE SOM PRIORITEREDE MÅLSÆTNINGER FOR FÆLLESSKABETS 
TELEKOMMUhrøCATTONSPOLITIK PÅ KORT SIGT: 
1. de forslag, som er under behandling vedrørende ONP-vilkår og satellittjenester, skal vedtages 
hurtigst muligt, ligesom den gældende EF-lovgivning for teletjenester og ONP-vilkår skal 
gennemføres fuldt ud, navnlig i forbindelse med virksomhedsnet og lukkede brugergrupper 
2. der bør - på passende vilkår og efter yderligere undersøgelser - åbnes mulighed for brug og 
etablering af alternative infrastrukturer med henblik på virksomhedsnet og lukkede 
brugergrupper 
3. der skal åbnes mulighed for anvendelse af kabel-tv-net til tilrådighedsstillelse af tjenester, som 
allerede er liberaliserede, hvis dette efter yderligere undersøgelser viser sig muligt 
4. harmoniseringsarbejdet må på basis af ONP-principperne udvides til også at omfatte aspekter 
såsom den almindelige forsyningspligt, sammenkobling af net og brugsafgifter 
5. der bør offentliggøres en grønbog om mobilkommunikation med henblik på en uddybning af 
Fællesskabets fremtidige politik for mobil- og personkommunikation 
6. der bør offentliggøres en grønbog om de offentlige netinfrastrukturer og kabel-tv-net med 
henblik på en uddybning af Fællesskabets fremtidige politik på disse områder 
l;l 
BILAG 1:- side 5 
BETRAGTER FØLGENDE SOM PRIORITEREDE MÅLSÆTNINGER FOR FÆLLESSKABETS 
TELEKOMMUNIKATIONSPOLITIK PÅ LÆNGERE SIGT: 
1. alle offentlige taletelefonitjenester bør liberaliseres, under forudsætning af, at forsyningspligten 
opfyldes 
2. balancen mellem liberalisering og harmonisering skal bibeholdes 
3. der skal forud for en fuldstændig liberalisering foretages en vurdering af, hvordan 
strukturomstillingen skrider frem, især på takstområdet, i de lande, som har særlige 
vanskeligheder, først og fremmest med sigte på at tage hensyn til situationen i yderregioner og 
lande med små eller mindre udviklede net; som led i dette arbejde fastsættes der, hvor dette er 
berettiget, længere overgangsperioder, som dog ikke må overstige to år 
4. der bør fastiægges ordninger med henblik på gennemførelse af passende foranstaltninger og om 
nødvendigt overgangsperioder for at imødegå specifikke vanskeligheder, som måtte opstå i 
yderregioner og inden for små eller mindre udviklede net Sådanne foranstaltninger, som har til 
formål at fremme udviklingen af net og almen tilrådighedsstillelse af tjenester i yderregioneme, 
bør hvor det er relevant medtage støtte fra offentlige midler, herunder EF-strukutrfondene. 
5. der bør fastlægges fremtidige rammer for regulering af de offentlige netinfrastrukturer, forud 
herfor skal der gennemføres en bredt anlagt høring og offentliggøres en grønbog om 
infrastrukturerne 
STØTTER KOMMISSIONEN 
i dens bestræbelser på at sikre, at den relevante lovgivning for teleområdet gennemføres fuldt ud i 
praksis 
OPFORDRER KOMMISSIONEN OG MEDLEMSSTATERNE TIL 
at fortsætte høringsprocessen, navnlig i forbindelse med ad-hoc udvalget af højtstående embedsmænd 
fra de nationale tilsynsmyndigheder, som Rådet oprettede i november 1992 
TILSKYNDER MEDLEMSSTATERNE TIL: 
1. at fremme gradvis takstjustering i retning af omkostningsægthed samt fortsat udvikling af 
tjenester, som er underlagt forsyningspligt 
Ln 
BILAG 1:- side 6 
2. at sørge for, at televirksomhederne får den fornødne økonomiske, organisatoriske og 
styringsmæssige uafhængighed til, at de kan forberede sig på liberaliserede forhold og træffe de 
nødvendige foranstaltninger med hensyn til organisation, de ansattes videre 
beskæftigelsesmuligheder og justering af takststrukturer 
3. at sikre, at der, hvor dette er formålstjenligt, stilles passende midler til rådighed gennem EF's 
støtteordninger og ud af deres egne ressourcer med henblik på at fremme udviklingen af 
tværeuropæiske net, og til at hjælpe yderregioner og lande med meget små/mindre udviklede net 
med at gennemføre deres investeringsprogrammer inden for telenet og -tjenester 
TAGER DEN TIDSPLAN TIL EFTERRETNING, SOM KOMMISSIONEN HAR FORESLÅET 
i sin meddelelse, således at der kan ske en trinvis og gradvis realisering af de fastlagte målsætninger 
inden for rammerne af de eksisterende EF-bestemmelser 
OG 
ANMODER KOMMISSIONEN OM INDEN UDGANGEN AF 1994 AT FORELÆGGE RÅDET 
OG EUROPA-PARLAMENTET EN RAPPORT 
om, hvor store fremskridt der er gjort med hensyn til gennemførelsen af nævnte foranstaltninger, og 
om hvilke virkninger foranstaltningerne har haft 
u 
LISTE OVER DELTAGERE 
(SKRIFTLIGE OG MUNDTLIGE KOMMENTARER) 
I HØRINGERNE OM TELETJENESTER I 1992 
4< 
BILAG 2 
Rundbordssamtale med televirksomhedsledere 
Administration P&T (Luxembourg) 
Belgacom 
BT 
Companhia Portuguesa Radio Marconi 
Deutsche Bundespost TELEKOM 
France Telecom 
Mercury Communications 
OTE 
PTT Nederland 
STET 
Telecom Eireann 
Telecom Portugal 
Tele Denmark 
Telefones de Lisboa e Porto 
Telefonica de Espafta 
Høring af brugere af teletjenester 
American Chamber of Commerce in Belgium 
American Express Europe 
Association Française des Utilisateurs du Téléphone et des Télécommunications 
Kontoret for de europæiske forbrugerorganisationer (BEUC) 
CALL (Frankrig) 
Club Informatique des Grandes Entreprises Françaises (CIGREF) 
Confederation of European Computer Users Associations 
Erhvervenes Transportudvalg 
Daten Zentrale Schleswig-Holstein 
Deutsche Bundesbahn 
Du Pont de Nemours 
European Council of Telecommunications Users Associations 
European Information Industry Association (Luxembourg) 
Eurocontrol (Belgien) 
Eutelis T.M.C. (Belgien) 
GE Technical Services (Nederlandene) 
IBM Europe 
ICI pic (UK) 
u 
BILAG 2 
International Chamber of Commmerce (Frankrig) 
INTUG Europe 
N.V. Nederlandse Gasunie 
Shell International (UK) 
Telecommunications Users Association (UK) 
Telecom Managers Association (UK) 
Time Warner Europe (Belgien) 
UNICE 
Volkswagen (Tyskland) 
Høring af tjenesteleverandører 
AID (Frankrig) 
American Chamber of Commerce in Belgium 
Cable and Wireless pic (UK) 
Dansk MobilTelefon 
Electracom (UK) 
ENEL spa (Italien) 
Esat (Ireland) 
European Telecommunications Services Association (ETSA) 
Eutelsat 
Federation des constructeurs et installateurs agrées d'équipements téléphoniques 
(Belgien) 
Gaz de France 
HIT Rail (Nederlandene) 
IBM (Tyskland) 
INFONET 
Inmarsat 
NYNEX (USA) 
ONP-COP 
Pacific Telesis International (USA) 
Reuters (UK) 
SITA (Frankrig) 
Société française de Radiotéléphone 
Société Nationale des Chemins de Fer Français 
Sonofon (Danmark) 
Høring af teleudstyrsproducenter 
Alcatel (Spanien) 
Alcatel Bell (Belgien) 
Alcatel Network Systems (Belgien) 
Alcatel Alsthom (Frankrig) 
ANIE (Italien) 
ANIE (Spanien) 
Ascom (Schweiz) 
ATEA (Belgien) 
AT&T-MSI (Nederlandene) 
Elektronikfabrikantforeningen 
Digital Equipment (Frankrig) 
Digital Equipment (Tyskland) 
ECTEL 
EEA (UK) 
Ericsson (Sweden) 
Eurobit 
Fabrimetal (Belgien) 
li 
BILAG 2 
GPT (UK) 
IBM (Belgien) 
IBM (Tyskland) 
ICL Europe 
IT Round Table 
Italtel (Italien) 
Metelcom (Nederlandene) 
Nokia Telecommunications (Finland) 
Northem Telecom Europe (Canada) 
Philips (Nederlandene) 
Siemens AG (Tyskland) 
Syndicat des industries de télécommunications (Frankrig) 
Høring af fagforeningerne i telesektoren 
Eurofedop - CVCC (Belgien) 
CGSP Telecom (Belgien) 
DTF (Danmark) 
CFDT (PTT) (Frankrig) 
CGT (PTT) (Frankrig) 
Communications Workers Union (Ireland) 
FCTA/CGTP (Portugal) 
SINDETELCO (Portugal) 
CCOO FETCOMAR (Spanien) 
UGT FETTC (Spanien) 
Post, Telegraph and Telephone International (Schweiz) 
STE (UK) 
NCU (UK) 
Ovennævnte fagforeninger samt de herunder anførte fagforeninger tilkendegav 
ligeledes deres holdning forud for høringen ved mødet i Fællesudvalget vedrørende 
Telekommunikation den 21. januar 1993. 
FSPTT-FO (Frankrig) 
OME-OTE (Grækenland) 
Deutsche Postgewerkschaft (Tyskland) 
Eurofedop (Tyskland) 
HLPT (Italien) 
UIL/telecommunicazioni (Italien) 
Abvakabo (Nederlandene) 
KPN (Nederlandene) 
SSSSSE 
sÉÉ 
^3rtA*»fei:?iA«ft«[ 
Alliance Internationale de la Distribution par Câble (Frankrig) 
American Chamber of Commerce in Belgium 
American Chamber of Commerce in Germany 
Antelope Consulting (UK) 
Asociacidn Espanola de Usuarios de Telecomunicaciones (Spanien) 
Association Française des Utilisateurs du Téléphone et des Télécommunications 
Association of British Insurers (UK) 
I,t 
BILAG 2 
Associazione Nazionale Utenti Italiani di Tclecomunicazioni (ANUIT) 
AT&T (USA) 
Belgacom 
British Petroleum (UK) 
BT 
BTG - Nederlandse Vereniging van Bedrijfstelecommunicatie Grootgebruikers 
Bureau Européen des Unions de Consommateurs (BEUC) 
BVB - Bundesverband Biiro und Informations 
Système e.V. (Tyskland) 
Cable and Wireless pic (UK) 
Club Informatique des Grandes Entreprises Françaises (CIGREF) - (Frankrig) 
Conseil National du Patronat Français 
Compagnie Générale des Eaux (Frankrig) 
Industrirådet 
Consumers in the European Community Group (UK) 
CPR Marconi (Portugal) 
Dansk Dataforening 
Danmarks Rederiforening 
Deutsche Bundespost Telekom 
Deutscher Industrie und Handlungstag 
Deutsche Telekom e.V. 
ECTEL - Den Europæiske Konference af Tele- og Elektronikindustrien 
ECTUA - Det Europæiske Råd for Sammenslutninger af 
Telekommunikationsbrugere 
Electronic Data Systems (EDS) (UK) 
Engineering Electronics Association (UK) 
EFTA-eksperter 
Electracom (UK) 
Esat (Ireland) 
ETNO - Den Europæiske Sammenslutning af Teleoperatørers generalforsamling 
Erhvervenes Transportudvalg 
Eurobit - European Association of Manufacturers of Business Machines and 
Information Technology Industry 
Fédération des constructeurs et installateurs agréés d'équipements téléphoniques 
(Belgien) 
Finansrådet 
France Telecom 
Gesamtverband der Deutschen Versicherungswirtschaft 
GE Technical Services (Nederlandene) 
Hermes Europe (Nederlandene) 
International Chamber of Commerce (Frankrig) 
International Chamber of Commerce, United Kingdom Committee on Computing, 
Telecommunications 
and Information Policy 
INTUG Europe 
Information Technology Industry Round Table 
Kingston Communications (UK) 
Kontor & Data 
Landbrugsrådet 
Lloyds of London (UK) 
Colin Long (UK) 
Luxembourg Administration Postes et Telecommunications 
Mercury Communications (UK) 
NetCom GSM (Norge) 
Northem Telecom (Canada) 
ONP-CCP 
OTE 
Pacific Telesis Intemational (USA) 
PTT Nederland 
Reuters (UK) 
U* 
BILAG 2 
Syndicat des Fabricants de Matériels Informatiques et Bureautiques (SFIB) (Frankrig) 
Société Française du Radiotéléphone (SFR) 
SITA (Frankrig) 
Société Nationale de Chemin de Fer Français (Frankrig) 
STET 
Sprint International (UK) 
Telecommunications Users Association (UK) 
Telecom Eireann 
Telecom Portugal 
Tele Denmark 
Telefones de Lisboa e Porto (TLP) 
Telefonica de Espafia 
The Oil Industry International Exploration & 
Production Forum (UK) 
UNICE 
Unilever pic (UK) 
US Council for International Business (USA) 
US West (USA) 
Vereniging van Exploitantes en Machtiginghouders 
Volkswagen 
Ç<~' 
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 159 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 10 
Katalognummer : CB-CO-93-216-DA-C 
ISBN 92-77-55598-X 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg