om forvaltning af garantifonden for Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling

Retsgrundlaget for denne rapport er forordning (EU) 2017/1601 ("EFSD-forordningen"). I henhold til EFSD-forordningens artikel 16, stk. 3, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten en rapport om forvaltningen af EFSD-garantifonden i det foregående kalenderår, herunder en vurdering af tilførselsbeløbets tilstrækkelighed, af EFSD-garantifondens størrelse og af behovet for genopfyldning af den.

EFSD-garantien er et centralt innovativt element, der anvendes til at nedbringe risiciene i forbindelse med investeringer i bæredygtig udvikling i partnerlandene, og bidrager dermed til at mobilisere investeringer, skabe en bæredygtig og inklusiv økonomisk og social udvikling, maksimere additionaliteten og tiltrække mest mulig finansiering fra den private sektor. Garantien skal tjene som en risikobegrænsningsmekanisme, der kan mobilisere finansiering fra den private sektor og samtidig undgå markedsforvridninger.

Der er afsat et samlet beløb på 1,5 mia. EUR til EFSD-garantien, der skal dækkes over Den Europæiske Unions almindelige budget. De supplerende bidrag til EFSD-garantifonden omfatter 50 mio. USD fra Bill and Melinda Gates Foundation, 9,6 mio. EUR fra Danmark, 300 000 EUR fra Den Tjekkiske Republik og 100 000 EUR fra Estland.

Ved EFSD-forordningens artikel 14 oprettes EFSD-garantifonden, som udgør en likviditetsbuffer, hvorfra de støtteberettigede modparter kan modtage betaling, hvis der trækkes på EFSD-garantien. Unionen har tilvejebragt 750 mio. EUR til dækning af dens finansielle forpligtelser, hvilket svarer til 50 % af EU's garantiforpligtelser.

EFSD-garantifonden blev oprettet i 2018. Pr. 31. december 2020 var der blevet indbetalt et beløb på 799 mio. EUR til fonden.

Kommissionen forelagde oplysninger om EFSD-garantifondens resultater i 2019 for Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten i rapporten om forvaltningen af EFSD-garantifonden.

3. Forvaltning af EFSD-garantifonden i 2020

3.1. Finansiel forvaltning

EFSD-garantifondens investeringsportefølje investeres i overensstemmelse med de forvaltningsprincipper, der er fastlagt i Kommissionens afgørelse C(2017) 7693 af 22. november 2017, der også gælder for retningslinjerne for forvaltning af EFSD-garantifondens aktiver.

I henhold til disse retningslinjer skal aktiverne i investeringsporteføljen sikre tilstrækkelig likviditet til at dække eventuelle træk på garantien og samtidig optimere afkastet og risikoniveauet, der skal være foreneligt med en høj grad af sikkerhed og stabilitet.

Der er blevet vedtaget investerings- og risikostyringsstrategier, som afspejler investeringsmålene og markedsudsigterne. Investeringstilgangen har tjent til at øge diversificeringen på tværs af forskellige klasser af fastforrentede aktiver.

3.2. Markedsudvikling

I 2020 var markedsudviklingen domineret af udbredelsen af covid-19-virus, dennes ødelæggende konsekvenser for den offentlige sundhed og den globale økonomi samt regeringernes og centralbankernes hurtige og stærk politisk reaktion herpå.

Markederne for fastforrentede aktiver begyndte året med optimistiske tendenser som følge af fremskridt i handelsforholdet mellem USA og Kina og en overordnet positiv indstilling vedrørende økonomien. Afkastet af den 10‑årige tyske statsobligation (bund) nåede et højdepunkt på –0,16 % i midten af januar, som skulle vise sig at blive årets højeste niveau.

Senere på året blev mere end halvdelen af verdens befolkning reelt underlagt fuldstændig isolation, da det stod klart, hvor stor en trussel virussen udgjorde, og dette forårsagede et globalt chok for såvel udbud som efterspørgsel, men særligt for ydelser, der kræver personligt fremmøde. Verden over fik de finansielle markeder et pludseligt chok, der blev ledsaget af en markant stigning i risikoaversion og volatilitet. Den derpå følgende iver efter "kontanter" førte til, at investorerne holdt brandudsalg af deres aktiver, hvilket forårsagede forvridninger og truede stabiliteten på de finansielle markeder.

Aktiemarkederne styrtdykkede og investorerne vendte sig mod sikre aktiver som f.eks. den tyske statsobligation, for hvilken afkastet hurtigt faldt til årets laveste på –0,86 % i midten af marts, og amerikanske statsobligationer, for hvilke afkastet faldt endnu mere ansporet af, at den amerikanske centralbank som en nødreaktion gennemførte to rentesænkninger på i alt 150 basispoint i begyndelsen af marts. Sikre afkast vendte derpå og bevægede sig på linje med resten af det fastforrentede marked højere op midt i al forvirringen og den begrænsede likviditet. Den tyske statsobligation bevægede sig igen op til –0,20 % — 10 dage efter at have ramt årets lavpunkt. De andre europæiske statsobligationers spænd til den tyske udvidede sig betydeligt, og det gjorde spændet for andre klasser af fastforrentede aktiver også.

For at genoprette tilliden gennemførte regeringerne hjælpepakker, mens centralbankerne indførte en lempelig pengepolitik (f.eks. pengepolitiske rentenedsættelser og/eller opkøb af aktiver) i hidtil uset omfang, hvilket bidrog til, at markederne faldt til ro, og generelt førte til, at værdiansættelsen af aktiver vendte. Efter en lunefuld marts måned stabiliserede spændene sig fra april måned og frem, idet de fulgte en nedadgående tendens. Offentliggørelsen af hidtil usete finanspolitiske hjælpepakker verden over og i Europa, navnlig den 750 mia. EUR store NextGenerationEU-pakke, skubbede generelt afkastsniveauerne opad i juni, men centralbankerne udviste beslutsomhed og inddæmmede stigningen for at sikre gunstige finansieringsforhold i en situation med risiko for yderligere fald. Resten af året faldt afkastene og spændene i euroområdet overordnet set gradvist, mens investortilliden steg støt, efterhånden som udviklingen af vacciner skred frem og med udsigten til yderligere stimulus efter det amerikanske valg i november. Den tyske statsobligation sluttede året i –0,57 %.

Samlet set gav udviklingen på markederne for fastforrentede aktiver, om end den var karakteriseret ved volatilitet, meget attraktive investeringsmuligheder, som til gengæld bidrog til det positive afkast af EFSD-garantifonden ved årets afslutning.

3.3. Porteføljens sammensætning og vigtigste træk

En investeringsstrategi ligger til grund for forvaltningen af aktiverne i EFSD-garantifondens investeringsportefølje med det formål at nå investeringsmålene. Denne investeringsstrategi kommer til udtryk i et benchmark, som fastsætter de vejledende allokeringer til forskellige kategorier af investerbare finansielle aktiver i porteføljen.

Pr. december 2020 bestod investeringsporteføljen overvejende af statsobligationer samt af værdipapirer udstedt af regionale myndigheder og overstatslige organer og agenturer samt udenlandske regeringer (46 % af markedsværdien mod 52 % for benchmarket), obligationer uden sikkerhed udstedt af virksomheder og finansielle institutter (14 % af markedsværdien mod 18 % for benchmarket) og obligationer med sikkerhedsstillelse (14 % af markedsværdien mod 0 % for benchmarket). Resten var hovedsageligt afsat til pengemarkedsforeninger.