Fælles holdning (EF) nr. 53/2003

fastlagt af Rådet den 26. juni 2003

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/.../EF af ... om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner

(2003/C 270 E/01)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),

efter proceduren i traktatens artikel 251(4), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner(5) bestemmer, at jernbanevirksomheder med licens har adgangsrettigheder til det transeuropæiske jernbanegodstransportnet og senest fra 2008 til hele jernbanenettet for international jernbanegodstransport.

(2) Udvidelsen af disse adgangsrettigheder for international jernbanegodstransport til at omfatte hele nettet fra den 1. januar 2006 bør gøre det muligt at øge de forventede fordele i forbindelse med overflytning til andre transportformer og udvikling af den internationale jernbanegodstransport.

(3) Den gradvise udvidelse af disse adgangsrettigheder til alle typer jernbanegodstransport, i overensstemmelse med principperne om frihed til at levere tjenesteydelser, ville forbedre jernbanetransportens effektivitet i forhold til andre transportformer. Det ville også lette udviklingen af bæredygtig transport mellem og i medlemsstaterne ved at fremme konkurrencen og åbne muligheder for tilgang af ny kapital og nye virksomheder.

(4) Kommissionen bør undersøge udviklingen med hensyn til trafik, sikkerhed, arbejdsbetingelser og operatørernes situation som følge af gennemførelsen af første jernbanepakke og bør senest den 1. januar 2007 forelægge en rapport om denne udvikling, om nødvendigt ledsaget af nye forslag med henblik på at sikre de bedst mulige betingelser for medlemsstaternes økonomier, jernbanevirksomhederne og disses ansatte samt brugerne.

(5) Jernbanegodstransport giver betydelige muligheder for at oprette nye transporttjenester og forbedre de eksisterende, på både nationalt og europæisk plan.

(6) Hvis jernbanegodstransporten skal være fuldt konkurrencedygtig, bliver det stadig mere nødvendigt, at der tilbydes en samlet transportydelse, herunder også transport mellem og i medlemsstaterne.

(7) Da jernbanesikkerhed reguleres af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/.../EF af ... om sikkerhed på jernbanerne i EU(6) som led i Fællesskabets nye sammenhængende regelværk for jernbanesektoren, bør bestemmelserne vedrørende sikkerhed i direktiv 91/440/EØF ophæves.

(8) Direktiv 91/440/EØF bør ændres i overensstemmelse hermed -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Direktiv 91/440/EØF ændres således:

1) I artikel 7 udgår stk. 2 på datoen for ikrafttrædelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/.../EF.

2) Artikel 10 ændres således:

a) Stk. 3 affattes således:

"3. Jernbanevirksomheder, der hører under anvendelsesområdet for artikel 2, tildeles på rimelige vilkår ret til adgang til det transeuropæiske jernbanegodstransportnet, jf. artikel 10a og bilag I, og senest den 1. januar 2006 til hele jernbanenettet med henblik på udførelse af internationale godstransporttjenester.

Endvidere tildeles jernbanevirksomheder, der hører under anvendelsesområdet for artikel 2, senest den 1. januar 2008 ret til adgang på rimelige vilkår til alle medlemsstaters infrastruktur med henblik på udførelse af alle former for jernbanegodstransport."

b) Stk. 5 affattes således:

"5. Jernbanevirksomheder, der udfører jernbanetransport, indgår på grundlag af den offentlige ret eller privatretten de nødvendige aftaler med forvalterne af den benyttede jernbaneinfrastruktur. Aftalebetingelserne skal være ikke-diskriminerende og gennemsigtige i overensstemmelse med bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF af 26. februar 2001 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering(7)."

c) Stk. 6 affattes således:

"6. Spor, der fører til terminaler og havne, samt levering af tjenesteydelser i terminaler og havne, som er knyttet til de former for jernbanedrift, der er omhandlet i stk. 1, 2 og 3, og som mere end én slutbruger benytter eller kunne benytte, stilles til rådighed for alle jernbanevirksomheder på en ikke-diskriminerende og gennemsigtig måde, og anmodninger fra jernbanevirksomheder må kun underlægges begrænsninger, hvis der foreligger levedygtige jernbanealternativer på markedsvilkår."

d) Stk. 8 affattes således:

"8. Kommissionen forelægger senest den 1. januar 2007 en rapport for Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Rådet om gennemførelsen af dette direktiv.

Rapporten skal omhandle:

- gennemførelsen af direktivet i medlemsstaterne og de forskellige involverede organers arbejde

- markedsudvikling, navnlig internationale trafiktendenser, aktiviteter og markedsandel for samtlige markedsaktører, herunder også nye virksomheder

- indvirkning på transportsektoren som helhed, navnlig med hensyn til overflytning til andre transportformer

- indvirkning på sikkerhedsniveauet i den enkelt medlemsstat

- arbejdsbetingelser i sektoren i den enkelte medlemsstat.

Den ledsages om nødvendigt af passende forslag eller henstillinger vedrørende Fællesskabets fortsatte indsats for at udvikle jernbanemarkedet og den retlige ramme, der regulerer det."

3) Artikel 10b, stk. 4, litra c), affattes således:

"c) situationen for det europæiske jernbanenet".

4) Artikel 14 udgår.

Artikel 2

Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 2005. De underretter straks Kommissionen herom.

Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

Artikel 3

Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 4

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i ...

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EUT C 291 E af 26.11.2002, s. 1.

(2) EUT C 61 af 14.3.2003, s. 13.

(3) EUT C 66 af 19.3.2003, s. 5.

(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 14.1.2003 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets fælles holdning af 26. juni 2003 og Europa-Parlamentets afgørelse af ... (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(5) EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/12/EF (EFT L 75 af 15.3.2001, s. 1).

(6) EUT L ...

(7) EFT L 75 af 15.3.2001, s. 29. Ændret ved Kommissionens beslutning 2002/844/EF (EFT L 289 af 26.10.2002, s. 30).

RÅDETS BEGRUNDELSE(1)

I. INDLEDNING

Under henvisning til EF-traktatens artikel 71 - og artikel 156 for så vidt angår lovgivningsforslaget om interoperabilitet - og inden for rammerne af den fælles beslutningsprocedure, jf. EF-traktatens artikel 251, vedtog Rådet sin fælles holdning vedrørende de fire lovgivningsforslag i den såkaldte "anden jernbanepakke"(2)(3) den 25. juni 2003.

Rådet har ved fastlæggelsen af sin holdning taget hensyn til Europa-Parlamentets førstebehandlingsudtalelse af 14. januar 2003(4), Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse(5) og Regionsudvalgets udtalelse(6).

Det generelle sigte med pakken af lovgivningsforslag er at modernisere jernbanesektoren i Den Europæiske Union; moderniseringen vil i det store og hele svare til fuldførelsen af det indre marked for den europæiske jernbanesektor, både for tjenesteudbydere og producenter. Ved at afskaffe kvasimonopolerne og øge konkurrencen kan der opnås omkostningsbesparelser ved hjælp af stordriftsfordele samt større innovation, hvilket er en forudsætning for udviklingen af en jernbaneindustri i verdensklasse i EU. De foreslåede foranstaltninger vil endvidere gøre denne transportform mere konkurrencedygtig i forhold til andre transportformer og dermed bidrage til den meget tiltrængte genopretning af ligevægten mellem transportformerne - navnlig på godstransportområdet - med deraf følgende positive virkninger for både færdselstætheden og forureningen.

I ovennævnte sammenhæng tager anden jernbanepakke sigte på at gøre de nødvendige fremskridt inden for områderne interoperabilitet, sikkerhed og markedsadgang (med hensyn til godstransport). Med henblik på at udføre de meget tekniske og komplekse opgaver i forbindelse med udarbejdelsen af de nødvendige redskaber - såsom de tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI), de fælles sikkerhedsmål og de fælles sikkerhedsmetoder - der er nødvendige for et sådant fremskridt, foreslås det endvidere, at der oprettes en europæisk pulje af ekspertise i form af et europæisk jernbaneagentur, der skal have en rent rådgivende funktion. Eksperterne fra Det Europæiske Jernbaneagentur vil således udgøre en pulje af ekspertise, der bistår med at udvikle yderligere fællesskabslovgivning. De skal stille uafhængig ekspertise til rådighed og arbejde ud fra et europæisk snarere end et nationalt perspektiv.

II. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

Indledning

Som følge af den klare operationelle sammenhæng mellem de forskellige lovgivningsforslag har Kommissionen forelagt disse som en pakke og anmodet om, at de behandles som en sådan. Rådet har respekteret dette "pakketiltag" og er nået til samlet enighed om denne pakke, herunder de fire lovgivningsforslag, der er omfattet af den fælles beslutningstagning(7).

Rådet har med fastlæggelsen af sin fælles holdning vedrørende anden jernbanepakke vist, at det i det store og hele støtter den generelle linje i denne lovgivningspakke; den er udtryk for Rådets vilje og beslutsomhed med hensyn til at gennemføre den meget tiltrængte modernisering af jernbanesektoren i EU, så den kan genvinde en rimelig andel af markedet. Det var imidlertid også vigtigt at tage hensyn til jernbanesektorens komplekse karakter på baggrund af en række tekniske, finansielle, socioøkonomiske og i visse tilfælde politiske hensyn.

Specifikke bemærkninger vedrørende de enkelte direktivudkast og forordningsudkastet

a) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/13/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering

Indsatsen for at etablere et mere effektivt jernbanesystem i Fællesskabet må ikke gå ud over de nuværende høje sikkerhedsniveauer i dette system. Alle harmoniserede tiltag bør ikke blot opretholde disse sikkerhedsniveauer, men - når det er muligt og praktisk gennemførligt - tilstræbe en forbedring af dem under overholdelse af principperne om et velfungerende indre marked. Med dette i tankerne gennemgik Rådet omhyggeligt alle de relevante bestemmelser i dette direktiv.

Af hensyn til klarheden findes der nu en særskilt artikel for de fælles sikkerhedsmål (artikel 7) og de nationale sikkerhedsmetoder (artikel 6); det er endvidere nu bestemt, at de skal indføres gradvist. Således er der fastsat specifikke frister for den første og den anden serie af fælles sikkerhedsmål og fælles sikkerhedsmetoder, der skal udvikles, ligesom der nu gives flere oplysninger om deres indhold.

Rådet er enigt om, at fastlæggelsen af fælles rammebestemmelser ikke må forhindre medlemsstaterne i at indføre sikkerhedsniveauer for deres jernbanesystemer, der er højere end de fælles standarder; samtidig må det ikke være til hinder for et velfungerende indre marked. Rådets fælles holdning (artikel 8, stk. 4) fastsætter derfor, at medlemsstaterne efter vedtagelsen af de fælles sikkerhedsmål kan indføre nye nationale sikkerhedsforskrifter, der kræver et højere sikkerhedsniveau end de fælles sikkerhedsmål. Inden sådanne strengere forskrifter vedtages, skal de interesserede parter dog høres, og Kommissionen skal underrettes. Hvis sådanne nye forskrifter kan berøre driften af andre medlemsstaters jernbanevirksomheder på den pågældende medlemsstats område, finder Kommissionens særlige meddelelsesprocedure anvendelse (artikel 8, stk. 5).

Rådets fælles holdning indeholder desuden en ny artikel vedrørende sikkerhedsgodkendelse af infrastrukturforvaltere (artikel 11). Bestemmelserne i artikel 12 om adgang til efteruddannelsesfaciliteter er blevet strammet; samtidig udgår de grundlæggende krav, som jernbanepersonale skal opfylde, da de snart vil blive fastsat i tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI). For så vidt angår harmonisering af sikkerhedscertifikater (artikel 14) var det opfattelsen, at der ikke var behov for en mellemfase med uforpligtende retningslinjer.

Der er indarbejdet mange andre tekniske ændringer, bl.a. vedrørende sikkerhedsmyndighedens opgaver (artikel 16), og foretaget flere ændringer i de tekniske bilag.

Rådet kunne acceptere ændring 4 og 61 og i et vist omfang substansen i ændring 12, 16, 37, 56, 57 og 59.

b) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 96/48/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog

Rådets fælles holdning fastholder princippet om, at direktivet skal gælde hele jernbanenettet i Den Europæiske Union. Ud fra en række finansielle og økonomiske betragtninger opererer det imidlertid med en mere gradvis indførelse af de tekniske specifikationer for interoperabilitet (TSI) end de af Kommissionen foreslåede. En første gruppe af nye TSI'er og/eller ændringer til TSI'er skal nu være udviklet inden den 1. januar 2009 (artikel 2, stk. 2); derudover er anvendelsesområdet for den første gruppe af TSI'er nu blevet udspecificeret (artikel 2, stk. 15). For anvendelsen af en specifik TSI er der tilføjet yderligere kategorier af linjer og rullende materiel i bilag III samt mulighed for at underopdele disse kategorier alt efter behov. Den specifikke TSI vil dermed kunne anvendes på den mest omkostningseffektive måde. Artikel 1, stk. 6, og artikel 2, stk. 2, udvider mulighederne for at undlade at anvende bestemmelserne i en TSI.

Andre ændringer i Rådets fælles holdning sammenholdt med Kommissionens forslag vedrører en række mindre tekniske spørgsmål, herunder vedrørende bilagene.

Rådet har accepteret ændring 8 og mener, at ordlyden af dets fælles holdning stort set svarer til ændring 6, 13 og 15.

c) Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur

Rådet anerkender, at et europæisk jernbaneagentur kan yde et nyttigt bidrag til lovgivningsprocessen og andre aspekter af moderniseringen af de europæiske jernbaner. Ændringerne i Rådets fælles holdning ændrer således ikke substansen i Kommissionens forslag væsentligt. Ændringerne vedrører agenturets opgaver og ansvar, høringen af andre parter, sammensætningen af dets arbejdsgrupper og bestyrelsen samt arbejdssprogene. Rådet har i flere tilfælde valgt at trække på tilsvarende bestemmelser i forordningerne om oprettelse af andre fællesskabsorganer, f.eks. Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) og Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA).

Rådets fælles holdning svarer på mange områder delvist eller i substansen til Europa-Parlamentets førstebehandlingsændringer, bl.a. ændring 9, 22, 32 og 36. For så vidt angår ændring 2, 5, 14 og 35, der vedrører sammensætningen af arbejdsgrupperne og bestyrelsen, fastslår Kommissionens fælles holdning, at arbejdsgrupperne skal have repræsentation af de jernbanesektorer og de brugere, der vil blive berørt (artikel 3); også bestyrelsens sammensætning er blevet ændret, idet der navnlig er blevet tilføjet en repræsentant for hver medlemsstat (artikel 26).

For så vidt angår agenturets repræsentanters tilsyn i medlemsstaterne finder Rådet, at artikel 33 i vid udstrækning svarer til Europa-Parlamentets ændring 37.

Vedrørende agenturets sprogordning hedder det i artikel 35 i den fælles ordning, at bestyrelsen træffer afgørelse om denne; Rådet har skønnet, at denne instans er bedst i stand til at træffe en sådan afgørelse med vægtning af alle relevante faktorer såsom omkostninger og effektivitet. Rådet kunne således ikke acceptere ændring 38, som efter dets opfattelse i for høj grad vil belaste den måde, hvorpå agenturet skal fungere og være i modstrid med den budgettilbageholdenhed, der gælder for Fællesskabets budget generelt, også som følge af de nye medlemsstaters tiltræden af Unionen pr. 1. maj 2004.

d) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 91/440/EØF om udvikling af Fællesskabets jernbaner

Inden for rammerne af den generelle enighed om Rådets fælles holdning udgjorde anvendelsesområdet og tidsplanen for markedsadgang meget naturligt vigtige elementer i det overordnede politiske kompromis, Rådet nåede frem til. Derfor kunne Rådet ikke acceptere ændring 2 og 4, som tager sigte på at udvide dette direktivs anvendelsesområde markant ved at indarbejde personbefordring med jernbane.

Bestemmelserne vedrørende markedsadgang i Rådets fælles holdning kan sammenfattes således:

- senest den 1. januar 2006 tildeles jernbanevirksomheder på rimelige vilkår ret til adgang til hele jernbanenettet med henblik på udførelse af internationale godstransporttjenester

- senest den 1. januar 2008 tildeles jernbanevirksomheder på rimelige vilkår ret til adgang til det transeuropæiske jernbanegodstransportnet med henblik på udførelse af alle former for jernbanegodstransport.

Desuden forelægger Kommissionen senest den 1. januar 2007 en rapport om gennemførelsen af direktivet om markedsadgang. Det bemærkes endvidere i denne forbindelse, at Kommissionen har afgivet en erklæring om, at den inden udgangen af 2003 agter at fremlægge et forslag om indførelse af et europæisk kørekort for togførere.

For så vidt angår ovennævnte bestemmelser om markedsadgang og ikrafttrædelsesedato henviser Rådet af hensyn til klarheden til specifikke datoer i stedet for at gøre denne dato afhængig af datoen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende som oprindelig foreslået: Det har derfor accepteret ændring 11. Rådet anser dette for at sende et klart signal til alle involverede parter. Rådet har endvidere accepteret substansen i ændring 1, 5, 7 og 9, som søger at bibeholde henvisningerne til det transeuropæiske jernbanegodstransportnet. Ændring 7 og 9 blev faktisk accepteret ordret, og der blev i vid udstrækning taget hensyn til de andre ændringer (jf. artikel 1, stk. 2).

(1) Denne erklæring gælder for alle fælles holdninger vedrørende de tre direktiver og forordningen i anden jernbanepakke.

(2) Kommissionen forelagde sit forslag den 25. januar 2002.

- Sikkerhed: EFT C 126 E af 28.5.2002, s. 332.

- Interoperabilitet: EFT C 126 E af 28.5.2002, s. 312.

- Det Europæiske Jernbaneagentur: EFT C 126 E af 28.5.2002, s. 323.

- Udvikling af Fællesskabets jernbaner: EFT C 291 E af 26.11.2002, s. 1.

(3) Denne pakke omfatter også "Henstilling med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til at føre forhandlinger om vilkårene for Fællesskabets tiltrædelse af konventionen om internationale jernbanebefordringer (COTIF) af 9. maj 1980 som ændret ved Vilnius-protokollen af 3. juni 1999" (dok. 5726/02 TRANS 20).

(4) Endnu ikke offentliggjort i EUT.

(5) EUT C 61 af 14.3.2003, s. 131.

(6) EUT C 66 af 19.3.2003, s. 5.

(7) Denne politiske enighed vedrørte pakken som helhed og dermed også vedtagelsen af Rådets afgørelse som omhandlet i fodnote 3.