Ændret forslag til RÅDETS FORORDNING om forkyndelse i Den Europæiske Unions medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommercielle anliggender

(forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2)

BEGRUNDELSE

INDHOLD

1. BAGGRUND

2. DET ÆNDREDE FORSLAG

2.1. Ændringsforslag, der accepteres fuldt ud

2.2. Ændringsforslag, der kan accepteres delvis

2.3. Ændringsforslag, der ikke kan accepteres

1. Baggrund

Kommissionen vedtog den 4. maj 1999 et forslag til Rådets direktiv om forkyndelse i Den Europæiske Unions medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommercielle anliggender [1]. Under hensyntagen til Amsterdam-traktatens ikrafttræden og det forhold, at det civilretlige samarbejde dermed er blevet et fællesskabsanliggende, viderefører direktivforslaget indholdet i den konvention, som medlemsstaterne den 27. maj 1997 undertegnede på grundlag af artikel K.3.2 c) i Maastricht-traktaten, men som ikke er trådt i kraft.

[1] KOM(1999)219, EFT

Forslaget blev sendt til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg. Sidstnævnte afgav sin udtalelse på samlingen den 20. og 21. oktober 1999. Rådet hørte Europa-Parlamentet ved brev af 14. juli 1999 i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 61. Europa-Parlamentet overlod behandlingen af forslaget til sit Udvalg om Borgernes Friheder og Rettigheder, Retsvæsen og Indre Anliggender (ansvarlig for betænkningen) og til Udvalget om Retlige Anliggender og Det Indre Marked (med henblik på udtalelse). Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder, Retsvæsen og Indre Anliggender afgav, efter at have modtaget og gennemgået udtalelsen fra Udvalget om Retlige Anliggender og Det Indre Marked, vedtaget den ...., sin egen betænkning den 9. november 1999. På sit plenarmøde den 17. november 1999 vedtog Parlamentet sin udtalelse [2], hvori Kommissionens forslag godkendes med forbehold af de fremsatte ændringsforslag, og hvori det opfordrer Kommissionen til at ændre sit forslag i overensstemmelse hermed, ifølge EF-traktatens artikel 250, stk. 2.

[2] EFT C

2. Det ændrede forslag

Generelt går Parlamentet ind for fremgangsmåden og hovedlinjerne i Kommissionens forslag. Det forekommer især vigtigt, at det klart støtter en styrkelse af det retlige samarbejde og hurtige og sikre procedurer på tværs af grænserne. Med undtagelse af ændringsforslag 1, der vedrører instrumentets juridiske form, er de fleste af ændringsforslagene af rent teknisk art. Kommissionen accepterer hovedparten af dem, helt eller delvis.

2.1. Ændringsforslag, der accepteres fuldt ud

En række af Parlamentets ændringsforslag har Kommissionen accepteret og uden videre indarbejdet i sit forslag. Det drejer sig om følgende:

Teksten som helhed:

Ordet "direktiv" er i hele teksten blevet erstattet af ordet "forordning" for at imødekomme Parlamentets ændringsforslag 1, hvori det giver udtryk for den opfattelse, at en forordning, i modsætning til et direktiv, sikrer en hurtig, klar og ensartet gennemførelse af fællesskabsakten i overensstemmelse med målsætningen. Der er desuden foretaget en række andre, mindre ændringer, der skyldes ændringen af instrumentets art.

Artikel 3

I artikel 3, stk. 1, litra b), præciseres det, for at tage hensyn til ændringsforslag 4, at den centrale enhed skal yde bistand, hvis modtagerens adresse viser sig at være forkert.

Artikel 6

Artikel 6, stk. 2, er blevet suppleret med et nyt afsnit, hvori det, i overensstemmelse med ændringsforslag 7, hedder, at det i tvivlstilfælde og medmindre der foreligger en åbenlys fejl (ændringsforslag 8), er den fremsendende instans, der afgør, om der er tale om et "civilt eller kommercielt spørgsmål", og ikke den modtagende instans.

Artikel 6, stk. 3, er blevet let ændret af hensyn til ændringsforslag 8. Der er snarest tale om en redaktionel ændring.

Artikel 9

Artikel 9, stk. 3, er bortfaldet af hensyn til Parlamentets ændringsforslag 9, hvori det hedder, at medlemsstaternes mulighed for at fravige stk. 1 og 2 svækker tekstens rækkevidde.

Artikel 11

Af hensyn til ændringsforslag 11 præciseres det i artikel 11, stk. 2, at reglen om godtgørelse af udgifter i forbindelse med arbejde udført af en stævningsmand eller en kompetent myndighed og om anvendelse af en særlig fremgangsmåde kun finder anvendelse, hvis det kræves efter modtagerstatens lovgivning.

Artikel 13

Ændringsforslag 12 er blevet indarbejdet, og i artikel 13, stk. 1, præciseres det, at forkyndelse af dokumenter ved diplomatiske eller konsulære repræsentanter kun kan ske, når særlige omstændigheder gør sig gældende.

Artikel 15

Artikel 15, stk. 2, er bortfaldet i overensstemmelse med ændringsforslag 13, der skyldes ønsket om ikke at svække reglens rækkevidde ved at give mulighed for divergerende ordninger i medlemsstaterne.

Artikel 17

Artikel 17, litra c), er blevet ændret af hensyn til ændringsforslag 14, der er rent redaktionel.

Artikel 21

Artikel 21 er blevet ændret af hensyn til ændringsforslag 15, der er rent redaktionel.

Artikel 24

Af hensyn til ændringsforslag 16 præciseres det, at rapporten skal dække de aspekter, der vedrører forkyndelse af akter ad elektronisk vej, med henblik på udarbejdelse af retlige rammer på europæisk plan.

Bilag

Bilaget er blevet ændret for at tage hensyn til ændringsforslag 17.

2.2. Ændringsforslag, der kan accepteres delvis

Artikel 1

Artikel 1, stk. 2, er blevet ændret for at indarbejde ændringsforslag 2, hvori det præciseres, at modtagerens adresse er der, hvor vedkommende har hjemsted eller bopæl. Kommissionen foreslår dog, at man anvender begrebet "sædvanlig" bopæl, der er almindelig kendt inden for international privatret, i stedet for begrebet fast bopæl.

2.3. Ændringsforslag, der ikke kan accepteres

Kommissionen kan ikke acceptere de ændringer, Europa-Parlamentet foreslår i sine ændringsforslag 3, 5, 6 og 10.

Ændringsforslag 3

Dette ændringsforslag tilføjer ikke bestemmelsen noget nyt. Det vil nemlig formodentlig være de medlemsstater, der kun udpeger en enkelt enhed (altså en central enhed), der ikke tillader direkte fremsendelse.

Ændringsforslag 5 og 6

Disse ændringsforslag ville medføre en for stor byrde for de centrale enheder, hvis funktion kun er subsidiær. Det ville være i modstrid med hovedlinjen i forslaget, der tilsigter den størst mulige "decentralisering" af fremsendelses- og forkyndelses arbejdet. De pågældende, dvs. fremsender og modtager af dokumentet, kan henvende sig til de fremsendende og modtagende instanser for at få oplysninger om oversættelser.

Ændringsforslag 10

Dette ændringsforslag er i modstrid med artikel 11, stk. 2. Medlemsstaterne kan udpege stævningsmænd, der er privatpersoner, som fremsendende eller modtagende instans. Disse stævningsmænd skal naturligvis kunne modtage betaling for deres arbejde.

1999/0102(CNS)

Ændret forslag til RÅDETS FORORDNING om forkyndelse i Den Europæiske Unions medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommercielle anliggender

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c),

under henvisning til forslag fra Kommissionen [3],

[3] EFT

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [4],

[4] EFT

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [5], og

[5] EFT

ud fra følgende betragtninger:

(1) Unionens mål er at opretholde og udvikle et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer; med henblik på en gradvis indførelse af et sådant område vedtager Fællesskabet bl.a. en række foranstaltninger inden for det civilretlige samarbejde, som er nødvendige, for at det indre marked kan fungere efter hensigten;

(2) af hensyn til det indre markeds effektivitet er det nødvendigt at forbedre og fremskynde fremsendelsen mellem medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle anliggender med henblik på disses forkyndelse;

(3) dette spørgsmål henhører under samarbejdet om civilretlige spørgsmål som omhandlet i traktatens artikel 65;

(4) i overensstemmelse med nærhedsprincippet og med proportionalitets-princippet som omhandlet i traktatens artikel 5 kan forordningens mål ikke nås på effektiv vis af medlemsstaterne og kan kun gennemføres på fællesskabsplan; denne forordning begrænser sig til det nødvendige minimum og går ikke ud over, hvad der er nødvendigt herfor;

(5) med retsakten af 26. maj 1997 [6] har Rådet udarbejdet en konvention om forkyndelse i Den Europæiske Unions medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle anliggender, og det har henstillet til medlemsstaterne, at de vedtager den i henhold til deres forfatningsmæssige bestemmelser; konventionen er ikke trådt i kraft; videreførelsen af de resultater, der blev opnået i forbindelse med indgåelsen af konventionen, bør sikres; konventionens væsentlige indhold er derfor medtaget i denne forordning;

[6] EFT C 261 af 27.8.1997, s. 1.

(6) af hensyn til effektiv og hurtig afvikling af de civilretlige procedurer skal fremsendelsen af retslige og udenretslige dokumenter ske direkte og ved hjælp af hurtige midler mellem de af medlemsstaterne udpegede instanser; medlemsstaterne kan imidlertid oplyse, at de har til hensigt at bevare deres centrale myndigheder i en overgangsperiode på fem år; en sådan overgangsordning er berettiget ud fra nødvendigheden af at tilpasse medlemsstaternes nuværende fremsendelsesordninger;

(7) en hurtig fremsendelse forudsætter, at alle egnede midler anvendes, dog under overholdelse af visse krav vedrørende det modtagne dokuments læselighed og pålidelighed; en sikker fremsendelse kræver, at det fremsendte dokument ledsages af en formular, som skal udfyldes på det sprog, der anvendes på forkyndelsesstedet, eller på et andet sprog, som er godkendt af den modtagende medlemsstat;

(8) af hensyn til forordningens effektivitet er det kun i undtagelsestilfælde muligt at afvise forkyndelsen af dokumenter;

(9) en hurtig fremsendelse er en opfordring til at lade dokumentet forkynde i dagene efter dokumentets modtagelse; hvis det imidlertid ikke har været muligt at foretage forkyndelsen efter en måned, giver den modtagende instans den fremsendende instans meddelelse herom; overskridelsen af denne frist er ikke ensbetydende med, at anmodningen skal sendes tilbage til den fremsendende instans, når forkyndelsen kan lade sig gøre inden for en rimelig frist;

(10) af hensyn til modtagerens interesser finder forkyndelsen sted på det sprog, der anvendes på forkyndelsesstedet, eller på et af den fremsendende medlemsstats sprog, som modtageren forstår;

(11) da de enkelte medlemsstaters procedureregler er forskellige, kan forkyndelsesdatoen være forskellig fra medlemsstat til medlemsstat; ifølge nærværende forordning skal der i disse tilfælde anvendes et system med to forskellige datoer, da det er den modtagende medlemsstats lovgivning, der er afgørende, medmindre der er tale om dokumenter, som skal være forkyndt inden for en bestemt frist; formålet hermed er at beskytte både modtagerens og rekvirentens rettigheder;

(12) forordningen har forrang frem for de bestemmelser, der dækker de samme områder, og som er indeholdt i internationale konventioner indgået af medlemsstaterne, navnlig protokollen til Bruxelles-konventionen af 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager [7], og i Haag-konventionen af 15. november 1965 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle anliggender, og som anvendes i forholdet mellem de deltagende medlemsstater; forordningen er ikke til hinder for, at medlemsstaterne vedtager eller opretholder bestemmelser om fremskyndelse af dokumentfremsendelse, hvis de er forenelige med forordningens bestemmelser;

[7] EFT C 27 af 26.1.1998, s. 17.

(13) oplysninger, der fremsendes efter denne forordning, bør beskyttes; beskyttelsen falder ind under Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger [8] og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF af 15. december 1997 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden for telesektoren [9];

[8] EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

[9] EFT L 24 af 30.1.1998, s. 1.

(14) iværksættelsen af forordningens gennemførelsesbestemmelser bør påhvile Kommissionen; den bistås af et rådgivende udvalg;

(15) Kommissionen skal senest tre år efter forordningens ikrafttrædelsesdato undersøge dets anvendelse og om nødvendigt fremsætte ændringsforslag;

(16) i overensstemmelse med artikel 1 og 2 i protokollerne om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling har disse to medlemsstater meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen af denne forordning. I overensstemmelse med protokollen om Danmarks stilling deltager denne medlemsstat ikke i vedtagelsen af denne forordning. Den er derfor ikke bindende for Danmark og finder ikke anvendelse for denne medlemsstats vedkommende -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

KAPITEL I - GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 1 - Anvendelsesområde

1. Denne forordning finder anvendelse i civile eller kommercielle anliggender, hvor et retsligt eller udenretsligt dokument skal sendes fra en medlemsstat til en anden for der at blive forkyndt.

2. Denne forordning finder ikke anvendelse, når adressen på hjemsted eller sædvanlig bopæl for den person, for hvem dokumentet skal forkyndes, ikke er kendt.

Artikel 2 - Fremsendende og modtagende instanser

1. Hver medlemsstat udpeger de embedsmænd, myndigheder eller andre personer, i det følgende benævnt "fremsendende instanser", der har kompetence til at fremsende retslige og udenretslige dokumenter, der skal forkyndes i en anden medlemsstat.

2. Hver medlemsstat udpeger de stævningsmænd eller andre personer, i det følgende benævnt "modtagende instanser", der er kompetente til at modtage retslige og udenretslige dokumenter fra en anden medlemsstat.

3. Medlemsstaterne kan erklære, at de vil udpege en fremsendende og en modtagende instans eller en enkelt instans, som varetager begge funktioner. Forbundsstater, stater med flere retssystemer og stater med autonome territoriale organer kan udpege flere sådanne instanser. Udpegelsen gælder for fem år og kan forlænges hvert femte år.

4. Hver medlemsstat giver Kommissionen følgende oplysninger:

(a) navn og adresse på de i stk. 2 og 3 omhandlede modtagende instanser

(b) instansernes stedlige kompetence

(c) på hvilke måder instanserne kan modtage dokumenter og

(d) hvilke sprog der kan benyttes ved udfyldelsen af formularen i bilaget.

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om enhver senere ændring af disse oplysninger.

Artikel 3 - Central enhed

Hver medlemsstat udpeger en central enhed, som har til opgave:

(a) at give oplysninger til de fremsendende instanser

(b) at søge løsninger på vanskeligheder, der måtte opstå i forbindelse med fremsendelse af dokumenter med henblik på forkyndelse, herunder at yde bistand i tilfælde af forkert adresse

(c) i undtagelsestilfælde, på anmodning af den fremsendende instans, at sende en anmodning om forkyndelse videre til den kompetente modtagende instans.

Forbundsstater, stater med flere retssystemer og stater med autonome territoriale organer kan udpege flere centrale enheder.

KAPITEL II - RETSLIGE DOKUMENTER

Afdeling 1 - Fremsendelse og forkyndelse af retslige dokumenter

Artikel 4 - Fremsendelse af dokumenter

1. Retslige dokumenter fremsendes direkte og hurtigst muligt mellem de instanser, som er udpeget på grundlag af artikel 2.

2. Fremsendelse af dokumenter, anmodninger, bekræftelser, modtagelses-beviser, attester og alle andre aktstykker mellem fremsendende og modtagende instanser kan ske på enhver egnet måde, forudsat at indholdet af det modtagne dokument er en tro gengivelse af det afsendte dokument, og at alle angivelser på dokumentet er let læselige.

3. Det dokument, der ønskes fremsendt, skal ledsages af en anmodning, der udfærdiges på formularen i bilaget. Formularen skal udfyldes på modtagerstatens officielle sprog eller, hvis der er flere officielle sprog i den pågældende medlemsstat, på det officielle sprog eller et af de officielle sprog på det sted, hvor forkyndelsen skal finde sted, eller på et andet sprog, som modtagerstaten har meddelt, at den kan acceptere. Medlemsstaterne skal angive, hvilket andet/hvilke andre af Den Europæiske Unions officielle sprog end deres eget/deres egne de kan acceptere, at formularen udfyldes på.

4. Alle dokumenter og aktstykker, der fremsendes, er fritaget for legalisering eller tilsvarende formaliteter.

5. Hvis den fremsendende instans ønsker en kopi af dokumentet returneret sammen med den i artikel 10 omhandlede attest, fremsendes dokumentet i to eksemplarer.

Artikel 5 - Oversættelse af dokumenter

1. Rekvirenten skal af den fremsendende instans, hvortil den pågældende overdrager dokumentet med henblik på fremsendelse, underrettes om, at adressaten kan nægte at modtage dokumentet, hvis det ikke er affattet på et af de i artikel 8 omhandlede sprog.

2. Rekvirenten afholder eventuelle udgifter til oversættelse, der er påløbet forud for dokumentets fremsendelse med forbehold af en eventuel senere afgørelse truffet af retten eller den kompetente myndighed om, hvem disse udgifter påhviler.

Artikel 6 - Modtagelse af dokumenter ved den modtagende instans

1. Den modtagende instans sender ved modtagelsen af et dokument snarest muligt og under alle omstændigheder inden syv dage efter modtagelsen på den hurtigst mulige måde den fremsendende instans et modtagelsesbevis på formularen i bilaget.

2. Kan anmodningen om forkyndelse ikke imødekommes på grundlag af de fremsendte oplysninger eller dokumenter, tager den modtagende instans på den hurtigst mulige måde kontakt med den fremsendende instans for at rekvirere de manglende oplysninger eller aktstykker.

I tilfælde, hvor der er begrundet tvivl om, hvorvidt en anmodning om forkyndelse falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, er det den fremsendende instans' afgørelse, der har forrang, jf. dog undtagelsen i stk. 3.

3. Hvis anmodningen om forkyndelse på grund af en åbenlys fejl klart falder uden for forordningens anvendelsesområde, eller hvis forkyndelse er umulig, fordi de formelle krav ikke er opfyldt, returneres anmodningen og de fremsendte dokumenter straks efter modtagelsen til den fremsendende instans sammen med den formular til meddelelse om returnering, der er gengivet i bilaget.

4. En modtagende instans, der modtager et dokument, som den ikke har territorial kompetence til at forkynde, sender dokumentet og anmodningen videre til den kompetente modtagende instans i samme medlemsstat, hvis de i artikel 4, stk. 3, nævnte betingelser er opfyldt, og underretter den fremsendende instans herom under anvendelse af formularen i bilaget. Den territorialt kompetente modtagende instans underretter på den i stk. 1 nævnte måde den fremsendende instans, når den har modtaget dokumentet.

Artikel 7 - Forkyndelse af dokumenter

1. Den modtagende instans forkynder dokumentet eller lader det forkynde enten i overensstemmelse med modtagerstatens lovgivning eller på den særlige måde, som den fremsendende instans har anmodet om, medmindre denne måde er uforenelig med modtagerstatens lovgivning.

2. De med henblik på forkyndelsen nødvendige foranstaltninger træffes hurtigst muligt. Hvis det ikke har været muligt at forkynde dokumentet inden en måned efter modtagelsen, underretter den modtagende instans under alle omstændigheder den fremsendende instans herom på formularen i bilaget, som udfyldes i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2. Fristen beregnes efter modtagerstatens lovgivning.

Artikel 8 - Mulighed for at nægte at modtage dokumentet

1. Den modtagende instans underretter adressaten om, at denne kan nægte at modtage det dokument, der skal forkyndes, hvis det ikke er affattet på et af følgende sprog:

(a) på modtagerstatens officielle sprog, eller hvis der er flere officielle sprog i den pågældende medlemsstat, på det officielle sprog eller et af de officielle sprog på det sted, hvor forkyndelsen skal finde sted, eller

(b) på et af afsenderstatens sprog, som modtageren forstår.

2. Har den modtagende instans fået oplyst, at adressaten nægter at modtage dokumentet, jf. stk. 1, underretter den straks den fremsendende instans herom ved hjælp af den i artikel 10 omhandlede attest og returnerer anmodningen og de dokumenter, der ønskes oversat.

Artikel 9 - Forkyndelsesdato

1. Datoen for et dokuments forkyndelse i henhold til artikel 7 er den dato, på hvilken dokumentet forkyndes i overensstemmelse med modtagerstatens lovgivning, jf. artikel 8.

2. Hvis der i forbindelse med en sag, der skal anlægges, eller som verserer i afsenderstaten, er behov for at forkynde et dokument inden for en bestemt frist, er den dato, der gælder i forhold til rekvirenten, dog den, der er fastsat i lovgivningen i denne medlemsstat.

Artikel 10 - Afleveringsattest og kopi af det forkyndte dokument

1. Når formaliteterne i forbindelse med forkyndelsen af dokumentet er opfyldt, udfærdiges der på formularen i bilaget en attest som bevis for forkyndelsen, som sendes til den fremsendende instans og ledsages af en kopi af det forkyndte dokument, hvis artikel 4, stk. 5, finder anvendelse.

2. Attesten udfyldes på det officielle sprog eller et af de officielle sprog i afsenderstaten eller på et andet sprog, som afsenderstaten har meddelt, at den kan acceptere. Hver medlemsstat skal angive, hvilket andet eller hvilke andre af Den Europæiske Unions officielle sprog end dens eget eller dens egne den kan acceptere, at formularen udfyldes på.

Artikel 11 - Omkostninger i forbindelse med forkyndelsen

1. Forkyndelse af retslige dokumenter fra en medlemsstat medfører ikke krav på betaling eller refusion af afgifter eller omkostninger i forbindelse med modtagerstatens bistand.

2. Hvis der er hjemmel herfor i modtagerstatens lovgivning, skal rekvirenten betale eller refundere omkostninger i forbindelse med:

(a) arbejde udført af en stævningsmand eller en person, som er kompetent efter modtagerstatens lovgivning

(b) anvendelse af en særlig fremgangsmåde.

Afdeling 2 - Andre former for fremsendelse og forkyndelse af retslige dokumenter

Artikel 12 - Fremsendelse ad konsulær eller diplomatisk vej

Hver medlemsstat har i særlige tilfælde adgang til at benytte konsulær eller diplomatisk vej til at fremsende retslige dokumenter, der skal forkyndes, til de instanser i en anden medlemsstat, som er udpeget på grundlag af artikel 2 eller 3.

Artikel 13 - Forkyndelse af dokumenter ved diplomatiske eller konsulære repræsentanter

Hver medlemsstat har, når særlige omstændigheder gør sig gældende, adgang til uden anvendelse af tvang at forkynde retslige dokumenter for personer, der er bosat i en anden medlemsstat, direkte ved sine diplomatiske eller konsulære repræsentanter.

Hver medlemsstat kan erklære, at den modsætter sig sådan forkyndelse på sit territorium, medmindre dokumentet skal forkyndes for en statsborger i den medlemsstat, hvorfra dokumentet hidrører.

Artikel 14 - Postforkyndelse

1. Hver medlemsstat har adgang til at lade forkyndelse af retslige dokumenter foretage direkte med posten for personer, der er bosat i en anden medlemsstat.

2. Enhver medlemsstat kan angive, under hvilke omstændigheder den accepterer postforkyndelse af retslige dokumenter.

Artikel 15 - Direkte forkyndelse

Denne forordning er ikke til hinder for, at enhver, der har interesse i en retssag, kan lade forkyndelse af retslige dokumenter foretage direkte ved embedsmænd eller andre kompetente personer i modtagerstaten.

KAPITEL III - UDENRETSLIGE DOKUMENTER

Artikel 16 - Fremsendelse

Udenretslige dokumenter kan fremsendes med henblik på forkyndelse i en anden medlemsstat i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning.

KAPITEL IV - AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 17 - Gennemførelsesbestemmelser

Kommissionen fastsætter efter den i artikel 18 fastsatte procedure foranstaltninger med henblik på:

a) at udarbejde og årligt ajourføre en håndbog med de oplysninger, som medlemsstaterne har givet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4

b) at opstille en ordliste på alle Den Europæiske Unions officielle sprog over de dokumenter, der forkyndes inden for rammerne af denne forordning

c) at ændre formularerne i bilaget

d) at iværksætte gennemførelsesbestemmelser med henblik på at fremskynde fremsendelsen af dokumenter, der skal forkyndes.

Artikel 18 - Udvalg

Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne og med Kommissionens repræsentant som formand.

Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget udtaler sig om udkastet inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.

Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.

Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.

Artikel 19 - Sagsøgte, der ikke giver møde

1. Når en stævning eller et tilsvarende dokument har skullet sendes til en anden medlemsstat med henblik på forkyndelse efter denne forordning, og sagsøgte ikke er mødt, må dommeren ikke afgøre sagen, før det er fastslået, at:

a) dokumentet er forkyndt ved anvendelse af en af de fremgangsmåder, der har hjemmel i modtagerstatens lovgivning for forkyndelse af dokumenter i indenlandske sager for personer, som opholder sig på dens territorium, eller

b) dokumentet virkelig er blevet afleveret til sagsøgte eller på hans bopæl i overensstemmelse med en anden fremgangsmåde, som har hjemmel i denne forordning,

og at forkyndelsen eller afleveringen i hvert af disse tilfælde har fundet sted i så god tid, at sagsøgte har kunnet varetage sine interesser under sagen.

2. Hver medlemsstat kan erklære at dommeren uanset stk. 1., kan afgøre sagen, selv om der ikke er modtaget nogen attest som bevis for forkyndelse eller aflevering, såfremt:

a) dokumentet er blevet fremsendt på en af de måder, der har hjemmel i denne forordning

b) et tidsrum, som dommeren anser for tilstrækkeligt i den enkelte sag, dog mindst seks måneder, er forløbet siden datoen for dokumentets fremsendelse

c) ingen attest har kunnet opnås til trods for, at ethvert rimeligt forsøg er blevet gjort for at opnå den gennem de kompetente myndigheder i modtagerstaten.

3. Uanset stk. 1 og 2 kan dommeren i påtrængende tilfælde træffe bestemmelse om en hvilken som helst foreløbig eller sikrende foranstaltning.

4. Når en stævning eller et tilsvarende dokument har skullet sendes til en anden medlemsstat med henblik på forkyndelse efter denne forordning, og der er afsagt dom over en sagsøgt, som ikke er mødt, skal dommeren have adgang til at fritage sagsøgte for virkningerne af, at fristen for anvendelse af retsmidler er udløbet, såfremt:

a) sagsøgte uden egen skyld ikke har fået kendskab til dokumentet i så god tid, at han kunne varetage sine interesser under sagen, eller kendskab til dommen i så god tid, at han kunne benytte et retsmiddel, og

b) sagsøgtes indsigelser ikke forekommer helt grundløse.

Anmodning om fritagelse skal fremsættes inden en rimelig tid efter, at sagsøgte har fået kendskab til dommen.

Hver medlemsstat kan erklære, at anmodningen ikke vil blive imødekommet, hvis den fremsættes efter udløbet af en frist, som angives i erklæringen, men som ikke kan være kortere end et år efter afsigelsen af dommen.

5. Stk. 4 anvendes ikke på afgørelser om personers status eller handleevne.

Artikel 20 - Forholdet til aftaler eller arrangementer, hvori medlemsstaterne er parter

1. Med hensyn til de forhold, som dækkes af nærværende forordnings anvendelsesområde, har forordningen forrang over bestemmelserne i de af medlemsstaterne indgåede internationale konventioner, navnlig artikel IV i protokollen til Bruxelles-konventionen af 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, og Haag-konventionen af 15. november 1965 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle anliggender.

2. Denne forordning er ikke til hinder for, at medlemsstaterne vedtager eller opretholder bestemmelser om fremskyndelse af dokumentfremsendelse, såfremt de er forenelige med forordningens bestemmelser. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen udkast til de bestemmelser, de agter at vedtage.

Artikel 21 - Retshjælp

Denne forordning berører ikke anvendelsen af artikel 23 i konventionen angående civilprocessen af 17. juli 1905, artikel 24 i konventionen angående civilprocessen af 1. marts 1954 og artikel 13 i konventionen om international retshjælp af 25. oktober 1980 mellem de medlemsstater, der er parter i nævnte konventioner.

Artikel 22 - Beskyttelse af fremsendte oplysninger

1. Oplysninger, herunder navnlig personoplysninger, der fremsendes efter denne forordning, må af de modtagende instanser kun anvendes til det formål, der lå til grund for fremsendelsen.

2. Modtagende instanser sikrer, at sådanne oplysninger behandles fortroligt i overensstemmelse med modtagerstatens lovgivning.

3. Stk. 1 og 2 berører ikke den nationale lovgivning, i henhold til hvilken de berørte personer har ret til at blive holdt orienteret om den anvendelse, der gøres af oplysninger, som fremsendes efter denne forordning.

4. Denne forordning hindrer ikke anvendelsen af direktiv 95/46/EF og 97/66/EF.

Artikel 23 - Offentliggørelse

Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende de oplysninger, som medlemsstaterne meddeler den i henhold til artikel 2, 3, 4, 9, 10, 13, 14, 15 og 19.

Artikel 24 - Genbehandling

Senest tre år efter datoen for denne forordnings ikrafttræden og herefter hvert femte år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om forordningens gennemførelse, bl.a. med en vurdering af de i henhold til artikel 2 udpegede instansers effektivitet og den praktiske anvendelse af artikel 3, litra c), og artikel 9. Rapporten omfatter også den del af de retlige forbindelser, der foregår ad elektronisk vej, og de forkyndelser, der gennemføres på denne måde, et område, hvor der hurtigst muligt må etableres retlige rammer på europæisk plan.

Artikel 25 - Ikrafttrædelse

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den finder anvendelse fra den 1. oktober 2000.

Artikel 26 - Adressater

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Rådets vegne

Formand

BILAG

ANMODNING OM FORKYNDELSE AF DOKUMENTER (Artikel 4, stk. 3, i forordningen)

Referencenummer: (*) fakultativt

1. FREMSENDENDE INSTANS

1.1. Navn:

1.2. Adresse:

1.2.1. Gade + nummer/postboks:

1.2.2. Postnummer + bynavn:

1.2.3. Land:

1.3. Tlf.:

1.4. Telefax(*):

1.5. E-mail(*):

2. MODTAGENDE INSTANS

2.1. Navn:

2.2. Adresse:

2.2.1. Gade + nummer/postboks:

2.2.2. Postnummer + bynavn:

2.2.3. Land:

2.3. Tlf.:

2.4. Telefax(*):

2.5. E-mail(*):

3. REKVIRENTEN

3.1. Navn:

3.2. Adresse:

3.2.1. Gade + nummer/postboks:

3.2.2. Postnummer + bynavn:

3.2.3. Land:

3.3. Tlf.:(*):

3.4. Telefax(*):

3.5. E-mail(*):

4. ADRESSATEN

4.1. Navn:

4.2. Adresse:

4.2.1. Gade + nummer/postboks:

4.2.2. Postnummer + bynavn:

4.2.3. Land:

4.3. Tlf.:(*):

4.4. Telefax(*):

4.5. E-mail(*):

4.6. Personnummer/socialsikringsnummer/virksomhedsnummer/eller lignende(*):

5. FORKYNDELSESMÅDE

5.1. Ifølge lovgivningen i den modtagende medlemsstat

5.2. På følgende særskilte måde:

5.2.1. Hvis denne måde ikke er forenelig med lovgivningen i den modtagende medlemsstat, skal dokumentet forkyndes i overensstemmelse med denne lovgivning:

5.2.1.1. Ja

5.2.1.2. Nej

6. DOKUMENT, DER SKAL FORKYNDES

a) 6.1. Dokumentets art

6.1.1. retsligt

6.1.1.1. indkaldelse

6.1.1.2. dom

6.1.1.3. appel

6.1.1.4. andet

6.1.2 udenretsligt

b) 6.2. Dato eller frist angivet i dokumentet(*):

c) 6.3. Sprog, som dokumentet er affattet på:

6.3.1. original D EN DK ES FIN FR GR IT NL P S andet:

6.3.2. oversættelse(*) D EN DK ES FIN FR GR IT NL P S andet:

d) 6.4. Antal bilag:

7. ET EKSEMPLAR AF DOKUMENTET SKAL RETURNERES SAMMEN MED FORKYNDELSESATTESTEN (jf. artikel 4, stk. 5, i forordningen)

7.1. Ja (i så tilfælde skal det dokument, der skal forkyndes, fremsendes i to eksemplarer)

7.2. Ne

1. I henhold til artikel 7, stk. 2, skal de foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på forkyndelsen, træffes så hurtigt som muligt. Hvis det ikke en måned efter modtagelsen af anmodningen har været muligt at foretage forkyndelsen, skal den fremsendende instans under alle omstændigheder underrettes herom ved hjælp af den i punkt 13 omtalte attest.

2. Hvis det ikke er muligt at efterkomme anmodningen på baggrund af de fremsendte oplysninger og dokumenter skal der i henhold til artikel 6, stk. 2, i forordningen på hurtigst mulige måde tages kontakt til den fremsendende instans med henblik på at rekvirere de manglende oplysninger eller aktstykker.

Udfærdiget i

Den

Underskrift og/eller stempel

Den modtagende instans' referencenummer:

KVITTERING FOR MODTAGELSE (Artikel 6, stk. 1, i forordningen)

Ved modtagelsen af et dokument skal denne kvittering snarest muligt og senest syv dage efter modtagelsen sendes til den fremsendende instans på den hurtigst mulige måde.

8. MODTAGELSESDATO:

Udfærdiget i

Den

Underskrift og/eller stempel

FORMULAR TIL MEDDELELSE OM RETURNERING AF ANMODNING OG DOKUMENTER (Artikel 6, stk. 3, i forordningen)

Anmodningen og dokumenterne skal returneres straks efter modtagelsen.

9. BEGRUNDELSE:

9.1. Anmodningen falder klart uden for forordningens anvendelsesområde

9.1.1. dokumentet vedrører hverken civile eller kommercielle anliggender

9.1.2. der er ikke tale om en anmodning om forkyndelse fra en medlemsstat til en anden medlemsstat

9.2. Manglende opfyldelse af de formelle krav, hvilket gør forkyndelsen umulig:

9.2.1. dokumentet er vanskeligt at læse

9.2.2. formularen er ikke udfyldt med det korrekte sprog

9.2.3. det modtagne dokument stemmer ikke overens med originalen

9.2.4. andet (skal præciseres):

9.3. Forkyndelsesmåden kan ikke forenes med den modtagende medlemsstats lovgivning (artikel 7, stk. 1, i forordningen)

Udfærdiget i

Den

Underskrift og/eller stempel

MEDDELELSE OM VIDERESENDELSE AF ANMODNING OG DOKUMENT TIL DEN TERRITORIALT KOMPETENTE MODTAGENDE INSTANS (Artikel 6, stk. 4, i forordningen)

Anmodningen og dokumentet er blevet sendt videre til nedenstående instans, som har den territoriale kompetence til at foretage forkyndelsen:

10.1. Navn:

10.2. Adresse:

10.2.1. Gade + nummer/postboks:

10.2.2. Postnummer + bynavn:

10.2.3. Land:

10.3. Tlf.:

10.4. Telefax(*):

10.5. E-mail(*):

Udfærdiget i

Den

Underskrift og/eller stempel

Den kompetente modtagende instans' referencenummer:

KVITTERING FOR MODTAGELSE FRA DEN TERRITORIALT KOMPETENTE INSTANS TIL DEN FREMSENDENDE INSTANS (Artikel 6, stk. 4, i forordningen)

Denne kvittering skal ved modtagelsen af et dokument snarest muligt og senest syv dage efter modtagelsen sendes til den fremsendende instans på den hurtigst mulige må

11. MODTAGELSESDATO:

Udfærdiget i

Den

Underskrift og/eller stempel

BEVIS FOR DOKUMENTERNES FORKYNDELSE ELLER MANGLENDE FORKYNDELSE (Artikel 10 i forordningen)

Forkyndelsen foretages hurtigst muligt. Hvis det en måned efter anmodningens modtagelse endnu ikke har været muligt at foretage forkyndelsen, underretter den modtagende instans den fremsendende instans herom (jf. artikel 7, stk. 2, i forordningen).

12. DOKUMENTET ER FORKYNDT

a) 12.1. Dato for forkyndelsen og den adresse, hvor den har fundet sted:

b) 12.2. Dokumentet er:

A) 12.2.1. forkyndt efter den modtagende medlemsstats lovgivning, dvs.:

12.2.1.1. udleveret:

12.2.1.1.1. til adressaten

12.2.1.1.2. til en anden person

12.2.1.1.2.1. Navn:

12.2.1.1.2.2. Adresse:

12.2.1.1.2.2.1. Gade + nummer/postboks:

12.2.1.1.2.2.2. Postnummer + bynavn:

12.2.1.1.2.2.3. Land:

12.2.1.1.2.3. Tilknytning til adressaten:

Familie Ansat Andet

12.2.1.1.3. på adressatens bopæl

12.2.1.2. forkyndt pr. post

12.2.1.2.1. uden kvittering for modtagelse

12.2.1.2.2. med kvittering for modtagelse (vedlagt)

12.2.1.2.2.1. udfærdiget af adressaten

12.2.1.2.2.2. udfærdiget af en anden person

12.2.1.2.2.2.1. Navn:

12.2.1.2.2.2.2. Adresse:

12.2.1.2.2.2.2.1. Gade + nummer/postboks:

12.2.1.2.2.2.2.2. Postnummer + bynavn:

12.2.1.2.2.2.2.3. Land:

12.2.1.2.2.2.3. Tilknytning til adressaten:

Familie Ansat Andet

12.2.1.3. andet (skal præciseres):

B) 12.2.2. forkyndt ved hjælp af følgende særlige måde (skal præciseres):

C) 12.2.3. forkyndt af (stilling, adresse, tlf. eller fax-nummer):

c) 12.3. Adressaten er [mundtligt] [skriftligt] blevet underrettet om, at han kan nægte at modtage dokumentet, hvis det ikke er udfærdiget på et sprog, som er officielt sprog på forkyndelsesstedet, eller et af den fremsendende medlemsstats officielle sprog, som han forstår.

13. OPLYSNINGER, SOM GIVES I HENHOLD TIL ARTIKEL 7, STK. 2

Det har ikke inden for en måned efter modtagelsen af dokumentet været muligt at foretage forkyndelsen

14. DOKUMENTET ER NÆGTET MODTAGET

Adressaten har nægtet at modtage dokumentet med henvisning til det anvendte sprog. Dokumentet er vedlagt denne attest.

15. ÅRSAGEN TIL, AT DOKUMENTET IKKE ER FORKYNDT

15.1. Ukendt adresse

15.2. Adressaten har ikke kunnet findes

15.3. Det har ikke været muligt at forkynde dokumentet inden den dato eller den frist, som er angivet i punkt 6.2

15.4. Andet (skal præciseres):

Dokumentet er vedlagt denne attest.

Udfærdiget i

Den

Underskrift og/eller stempel:

FINANSIERINGSOVERSIGT

1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE

Ændret forslag til Rådets forordning om forkyndelse i Den Europæiske Unions medlemsstater af retslige og udenretslige dokumenter i civile eller kommercielle anliggender.

2. BUDGETPOST

B5-800 (1999) - B5-820 (2000)

3. RETSGRUNDLAG

Artikel 61, litra c).

4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN

4.1. Foranstaltningens generelle formål

Formålet med forslaget er at forbedre og forenkle ordningen for forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter inden for det indre marked. Det indgår i Den Europæiske Unions målsætning om at etablere et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed.

4.2. Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens forlængelse

Ubestemt.

5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE

5.1. IOU (ikke-obligatoriske udgifter)

5.2. OB (opdelte bevillinger).

6. UDGIFTERNES ART

Offentlig aftale.

7. FINANSIEL VIRKNING FOR DEL B

(i tusind EUR)

>TABELPOSITION>

8. FORHOLDSREGLER MOD SVIG (OG FORVENTEDE RESUL-TATER HERAF)

De gældende bestemmelser om tildeling, kontrol og revision i forbindelse med offentlige aftaler finder anvendelse.

9. PLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS

9.1. Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe

Alle erhvervsdrivende og alle borgere vil have fordel af forordningen, eftersom det tager sigte på at etablere et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer, og hvor borgerne i forhold til domstolene kan gøre deres rettigheder gældende under påberåbelse af de samme garantier, som de er sikret ved domstolene i deres eget land.

9.2. Begrundelse for foranstaltningen

Fremsendelsen af retslige og udenretslige dokumenter i sager om civile eller kommercielle spørgsmål fra én medlemsstat til en anden med henblik på forkyndelse er et uomgængeligt led i afviklingen af en sag og skal kunne ske på tilfredsstillende betingelser.

For at sikre, at de instanser, der har kompetence til at sende retslige dokumenter til en anden medlemsstat og at modtage sådanne dokumenter fra en anden medlemsstat, i praksis har mulighed for let og uden forsinkelse at løse denne opgave, fastsættes det i forordningen, at der skal udarbejdes en håndbog over samtlige de oplysninger, som medlemsstaterne har indberettet, og en ordliste på de officielle sprog vedrørende de dokumenter, der skal forkyndes.

I forordningsforslaget fastsættes det, at der skal oprettes et rådgivende udvalg, som skal bistå Kommissionen i dens arbejde med at udarbejde gennemførelsesbestemmelser.

9.3. Overvågning og evaluering af foranstaltningen

I forordningsforslaget fastsættes det i artikel 23, at Kommissionen senest tre år efter forordningens vedtagelse fremlægger en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om forordningens anvendelse.

10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION (DET ALMINDELIGE BUDGETS DEL A, SEKTION III)

Den faktiske afsættelse af de nødvendige administrative ressourcer sker ved Kommissionens årlige afgørelse om ressourcetildeling, bl.a. under hensyntagen til antallet af ansatte og de supplerende beløb, der måtte være tildelt af budgetmyndigheden.

10.1. Indvirkningen på antallet af stillinger

>TABELPOSITION>

10.2. De supplerende menneskelige ressourcers samlede finansielle indvirkning

>TABELPOSITION>

10.3. Forøgelse af andre driftsudgifter som følge af foranstaltningen

(i tusind EUR)

>TABELPOSITION>

Disse udgifter dækkes ved hjælp af det pågældende generaldirektorats egne bevillinger.