Forslag til RÅDETS FORORDNING om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. ... om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget

INDHOLDSFORTEGNELSE

BEGRUNDELSE

1. INDLEDNING

2. UDKASTETS FORM

3. UDKASTETS INDHOLD

Kommissionens forordning om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. ... om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget

DEL I: FÆLLES BESTEMMELSER

AFSNIT I: GENSTAND

AFSNIT II: BUDGETPRINCIPPER

KAPITEL 1: PRINCIPPERNE OM BUDGETTETS ENHED OG KORREKTHED

KAPITEL 2: PRINCIPPET OM ETÅRIGHED

KAPITEL 3 (KAPITEL 4 I FINANSFORORDNINGEN): PRINCIPPET OM REGNINGSENHED

KAPITEL 4 (KAPITEL 5 I FINANSFORORDNINGEN): BRUTTOPRINCIPPET

KAPITEL 5 (KAPITEL 6 I FINANSFORORDNINGEN): SPECIFICERINGSPRINCIPPET

KAPITEL 6 (KAPITEL 7 I FINANSFORORDNINGEN): PRINCIPPET OM FORSVARLIG ØKONOMISK FORVALTNING

KAPITEL 7 (KAPITEL 8 I FINANSFORORDNINGEN): PRINCIPPET OM KLARHED OG ÅBENHED

AFSNIT III: OPSTILLING AF BUDGETTET OG DETTES STRUKTUR

KAPITEL 1: OPSTILLING AF BUDGETTET

KAPITEL 2: BUDGETTETS STRUKTUR OG UDFORMNING

AFSNIT IV: GENNEMFØRELSE AF BUDGETTET

KAPITEL 1: GENERELLE BESTEMMELSER

KAPITEL 2: GENNEMFØRELSESMETODER

Afdeling 1: Generelle bestemmelser

Afdeling 2: Særlige bestemmelser

KAPITEL 3: FINANSIELLE AKTØRER

Afdeling 1: De finansielle aktørers rettigheder og pligter

Afdeling 2: Den anvisningsberettigede

Afdeling 3: Regnskabsføreren

Afdeling 4: Forskudsbestyreren

KAPITEL 4: DE FINANSIELLE AKTØRERS ANSVAR

Afdeling 1: Bestemmelser for anvisningsberettigede bemyndiget ved delegation eller subdelegation

KAPITEL 5: FORVALTNING AF INDTÆGTER

Afdeling 1: Egne Indtægter,

Afdeling 2: Overslag over fordringer

Afdeling 3: Fastlæggelse af fordringer

Afdeling 4: Anvisning til indbetaling

Afdeling 5: Inkassering

KAPITEL 6: FORVALTNING AF UDGIFTER

Afdeling 1: Udgiftsforpligtelser

Afdeling 2: Fastsættelse af udgifter

Afdeling 3: Anvisning til betaling af udgifter

Afdeling 4: Betaling af udgifter

Afdeling 5: Tidsfrister i forbindelse med forvaltning af udgifter

KAPITEL 7: EDB-SYSTEMER

KAPITEL 8: DEN INTERNE REVISOR

AFSNIT V: INDGÅELSE AF OFFENTLIGE AFTALER

KAPITEL 1: GENERELLE BESTEMMELSER

Afdeling 1: Anvendelsesområde og tildelingsprincipper

Afdeling 2: Offentliggørelse

Afdeling 3: Procedurer for indgåelse af aftaler

Afdeling 4: Garanti og kontrol

KAPITEL 2: BESTEMMELSER VEDRØRENDE AFTALER INDGÅET AF FÆLLESSKABSINSTITUTIONERNE FOR EGEN REGNING

AFSNIT VI: TILSKUD

KAPITEL 1: ANVENDELSESOMRÅDE (FINANSFORORDNINGENS ARTIKEL 108)

KAPITEL 2: TILDELINGSPRINCIPPER

KAPITEL 3: TILDELINGSPROCEDURE

KAPITEL 4: BETALING OG KONTROL

KAPITEL 5: GENNEMFØRELSE

AFSNIT VII: REGNSKABSFØRING OG AFLÆGGELSE AF ÅRSREGNSKABET

KAPITEL I: AFLÆGGELSE AF ÅRSREGNSKABE

KAPITEL II: REGNSKABSFØRING (FINANSFORORDNINGENS KAPITEL 3)

Afdeling 1: Organisation på regnskabsområdet

Afdeling 2: Regnskabsbøger

Afdeling 3: Kontoplan

Afdeling 4: Registrering

Afdeling 5: afstemning og kontrol

Afdeling 6: Budgetregnskabet

KAPITEL 3: FORMUEFORTEGNELSE (FINANSFORORDNINGENS KAPITEL 4)

DEL II: SÆRLIGE BESTEMMELSER

AFSNIT I: STRUKTURFONDENE (FINANSFORORDNINGENS AFSNIT II)

AFSNIT II: FORSKNING (FINANSFORORDNINGENS AFSNIT III)

AFSNIT III: FORANSTALTNINGER UDADTIL (FINANSFORORDNINGENS AFSNIT IV)

KAPITEL I: GENERELLE BESTEMMELSER

KAPITEL 2: GENNEMFØRELSE AF FORANSTALTNINGERNE

KAPITEL 3: INDGÅELSE AF AFTALER

KAPITEL 4: TILDELING AF TILSKUD

KAPITEL 5: FORSKUDSKONTI

AFSNIT IV: EUROPÆISKE KONTORER (FINANSFORORDNINGENS AFSNIT V)

AFSNIT V: ADMINISTRATIONSBEVILLINGER (FINANSFORORDNINGENS AFSNIT VI)

DEL III: OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

AFSNIT I: OVERGANGSBESTEMMELSER

AFSNIT II: AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

BEGRUNDELSE

1. INDLEDNING

Kommissionen har gjort den administrative reform og reformen af den finansielle forvaltning til en af sine vigtigste prioriteter. Omarbejdningen af finansforordningen er uløseligt forbundet med denne administrative reformproces, idet finansforordningen indeholder reglerne for opstillingen af budgettet, de anvisningsberettigedes opgaver, den finansielle forvaltning samt kontrol og revision.

Den nye finansforordning, der er resultatet af denne omarbejdning, blev vedtaget af Rådet den 25. juni 2002. Den skal træde i kraft den 1. januar 2003.

Nærværende forordning om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i finansforordningen, i det følgende benævnt "gennemførelsesbestemmelserne", er et nødvendigt supplement. Det skyldes ikke mindst, at finansforordningen er blevet forenklet, så den kun indeholder de vigtigste principper og definitioner, mens alle nærmere enkeltheder og konkrete bestemmelser om iværksættelsen er blevet henvist til gennemførelsesbestemmelserne. Finansforordningen vil derfor kun reelt kunne træde i kraft og få fuld virkning fra den 1. januar 2003, hvis den ledsages af sin gennemførelsesforordning.

Som følge af forenklingen af finansforordningen er dette udkast til nye gennemførelsesbestemmelser langt mere omfattende end den forordning 3418/93 af 9. december 1993, der gælder for øjeblikket. Hertil bidrager også, at finansforordningens anvendelsesområde er blevet udvidet med nye bestemmelser om f.eks. tilskud eller strukturfondene, og at forfatterne har ønsket i teksten at indarbejde direktiverne om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige aftaler.

Dette udkast til forordning vil derefter blive forelagt de andre institutioner til udtalelse, inden Kommissionen vedtager det endeligt, således som den erklærede i forbindelse med drøftelserne af finansforordningens artikel 183.

2. UDKASTETS FORM

A. Virkningerne af forenklingen af finansforordningen

Den nye finansforordning koncentrerer sig om de grundlæggende lovgivningsmæssige rammer, idet den har overladt det til Kommissionen at fastlægge de nødvendige tekniske bestemmelser, i samråd med de andre institutioner. Samtidig bliver teksterne lettere at læse, og risikoen for overlapninger og indbyrdes modstridende bestemmelser mindskes.

Det betyder, at udkastet til forordning om gennemførelsesbestemmelser til finansforordningen - foruden en lang række nye bestemmelser og bestemmelser fra den nuværende gennemførelsesforordning i tillempet form - indeholder bestemmelser, der for øjeblikket figurerer i finansforordningen.

B. Forbedring af tekstens klarhed og den måde, den er opstillet på

Nærværende udkast til forordning er opdelt i tre dele. Del I indeholder de generelle bestemmelser (budgetprincipper, opstilling og gennemførelse af budgettet samt kontrol med gennemførelsen af det, aftaler, tilskud, regnskabsføring og aflæggelse af årsregnskab), mens de specifikke bestemmelser (strukturfondene, forskning, foranstaltninger udadtil, EU-kontorer, administrationsbevillinger) er samlet i del II. Del III indeholder overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser.

3. UDKASTETS INDHOLD

Hvad angår indholdet indebærer udkastet til forordning på alle områder en ændring af de nuværende gennemførelsesbestemmelser.

A. Understregning af de budgetretlige principper (udkastets del I, afsnit I og II)

A. 1. Formål

Ud over princippet om klarhed og åbenhed, der ligger bag mange af traktatens bestemmelser, anføres i finansforordningen de 7 budgetretlige principper, der i henhold til traktaten gælder for opstilling og gennemførelse af budgettet. Der er tale om følgende principper:

a) budgettets enhed og korrekthed (artikel 268: "Alle Fællesskabets indtægter og udgifter .... skal optages på budgettet."). Dette princip indebærer, at der kun er et budget for Fællesskaberne.

b) etårighed (artikel 271: "De i budgettet anførte udgifter bevilges for et regnskabsår ad gangen")

c) ligevægt (artikel 268: "Indtægter og udgifter på budgettet skal balancere.")

d) regningsenhed (artikel 277: "Budgettet opstilles i den regningsenhed ...")

e) bruttoprincippet (artikel 268: "Alle Fællesskabets indtægter og udgifter .... skal optages på budgettet."). Dette princip indebærer, at alle indtægter dækker alle udgifter.

f) specificering (artikel 271, stk. 3: "Bevillingerne opdeles i hovedkonti ... og opdeles yderligere i det omfang, det er nødvendigt")

g) forsvarlig økonomisk forvaltning (artikel 274: "Kommissionen gennemfører budgettet .... i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen med henblik på at sikre, at bevillingerne anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.")

Traktaten angiver dog som regel undtagelser fra disse principper. Det gælder imidlertid ikke princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, som således ikke kan fraviges.

I den omarbejdede finansforordning angives klart en række principper og undtagelserne herfra. Sidstnævnte skal, netop fordi det er undtagelser, fortolkes restriktivt. I udkastet til gennemførelsesbestemmelser anføres der for undtagelsernes vedkommende relevante bestemmelser, der afgrænser deres anvendelsesområde. Kun ligevægtsprincippet giver ikke anledning til gennemførelsesbestemmelser.

A. 2. Udkastet til forordning

a) Enhedsprincippet

Ifølge finansforordningens artikel 5, stk. 4, skal renteindtægter af midler, der er forblevet De Europæiske Fællesskabers ejendom, tilbagebetales til det almindelige budget som indtægt. I gennemførelsesbestemmelserne gøres det klart, at den form for forfinansiering, der figurerer blandt betalingstyperne, i princippet forbliver Fællesskabernes ejendom, undtagen hvis andet er bestemt i retsgrundlaget eller hvis forfinansieringen udbetales til medlemsstaterne, personalet, med henblik på gennemførelse af en kontrakt eller som led i fælles forvaltning. I gennemførelsesbestemmelserne anføres det derfor, hvorledes renteindtægterne af disse forfinansieringer skal behandles, ligesom der gøres rede for regnskabsføringen af forfinansieringerne.

b) Princippet om etårighed

Bevillingsfremførsler, der er et vigtigt forvaltningsredskab med hjemmel i traktaterne, kan anvendes af Kommissionen i overensstemmelse med finansforordningens artikel 9.

I artikel 64 i gennemførelsesbestemmelserne præciseres begrebet forberedende etaper, der skal være afsluttet inden den 31. december i år N. Det sker i overensstemmelse med de nye bestemmelser om samlede forpligtelser og under hensyn til, at bevillingerne obligatorisk skal være anvendt inden den 31. marts i det følgende regnskabsår.

c) Princippet om regningsenhed

Finansforordningen giver mulighed for i visse tilfælde at afvige fra princippet om anvendelse af en regningsenhed i forbindelse med behørigt dokumenterede likviditetsbehov. Det gælder for regnskabsføreren og forskudsbestyrerne, og de omregningsregler, der skal anvendes i disse tilfælde (satser, kurser, bogføring ved regnskabsårets udgang), præciseres i gennemførelsesbestemmelserne. Disse regler er imidlertid ikke til hinder for anvendelse af sektorspecifikke regler, især på landbrugsområdet.

Disse bestemmelser er i overensstemmelse med gældende retsforskrifter, idet de blot indebærer en præcisering af visse af dem, især for så vidt angår den kurs, der skal anvendes ved omregningen.

d) Bruttoprincippet

I gennemførelsesbestemmelserne præciseres det, hvorledes følgende to undtagelser fra bruttoprincippet skal behandles:

- øremærkede indtægter, hidrørende bl.a. fra medlemsstaters eller EFTA-landes bidrag til visse fællesskabsprogrammer eller fra provenuet af sanktioner pålagt medlemsstater, der erklæres at have et urimeligt stort underskud på de offentlige finanser

- reglerne for budgetmæssig modregning mellem indtægter og udgifter, i overensstemmelse med finansforordningens artikel 20.

e) Specificeringsprincippet

Gennemførelsesbestemmelserne præciserer de regler, der gælder for gennemførelse af overførsler, navnlig for så vidt angår nødhjælpsreserven, samt reglerne om information af budgetmyndigheden.

f) Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning

I gennemførelsesbestemmelserne understreges den politik, der i en årrække har været ført for så vidt angår analysen af sparsommelighed, ressourceudnyttelse og effektivitet i forbindelse med Fællesskabets politikker, og som har været baseret på følgende to instrumenter:

- evaluering i hele programperioden. Der skal ikke blot være en forudgående og en efterfølgende evaluering, men også en evaluering under gennemførelsen, så det bliver lettere at definere målene og bestemme omkostningerne ved de forskellige aktiviteter. Dette arbejde skulle blive lettere med den nye aktivitetsbaserede budgetlægningsmetode (ABB)

- de finansieringsoversigter, der skal ledsage ethvert lovgivningsforslag, og som indeholder alle væsentlige oplysninger, også om forebyggelse af uregelmæssigheder og bekæmpelse af svig.

g) Princippet om klarhed og åbenhed

Foruden offentliggørelsen af budgettet i De Europæiske Fællesskabers Tidende bliver der allerede i januar måned offentliggjort en talmæssig oversigt over budgettet. Derved sikres borgerne hurtig adgang til de vigtigste oplysninger om budgettet.

B. Opstilling af budgettet og dettes struktur (del I, afsnit III, i udkastet)

Foruden de sædvanlige bestemmelser om opstilling af budgettet og bemærkningerne hertil, gives der i artikel 26 i gennemførelsesbestemmelserne en ny definition af begrebet administrationsudgifter med henblik på overgangen til ABB.

C) Gennemførelse af budgettet (del I, afsnit IV, i udkastet)

Artikel 29-31 i gennemførelsesbestemmelserne indeholder bestemmelser svarende til dem, der findes i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren, nemlig bestemmelser om Kommissionens særlige beføjelser, om pilotprojekter og forberedende foranstaltninger og om de former, en grundlæggende retsakt kan have.

C) 1. Gennemførelsesmetoder

Med henblik på at fremme en forsvarlig økonomisk forvaltning og løse de problemer, som kontorerne for teknisk og administrativ bistand har givet anledning til, angives i finansforordningen udtrykkeligt følgende tre mulige måder at anvende Fællesskabets bevillinger på, både når det gælder interne politikker og foranstaltninger udadtil:

a) central forvaltning, hvor Kommissionen forestår forvaltningen enten direkte gennem sine tjenestegrene eller indirekte ved delegation af opgaver til visse typer af organer, der frembyder de nødvendige forvaltningsgarantier, dog ikke opgaver, der vedrører institutionernes udøvelse af offentlig myndighed og indebærer en væsentlig skønsmargen

b) delt forvaltning sammen med medlemsstaterne eller decentral forvaltning sammen med modtagerlande som led i foranstaltninger udadtil

c) fælles forvaltning, som led i samarbejdet med internationale organisationer og den deraf følgende sammenlægning af ressourcer.

Gennemførelsesbestemmelserne indeholder på dette område en række nødvendige præciseringer vedrørende:

a) den kontrol, der skal gennemføres forud for enhver form for eksternalisering af budgetgennemførelsen. Det skal især sikres, at de pågældende organer råder over gode og velfungerende forvaltnings- og kontrolsystemer, idet der navnlig ses på, om de overholder princippet om klarhed og åbenhed og kravene til forsvarlig forvaltning af Fællesskabets midler

b) principperne for regnskabsafslutning ved delt eller decentral forvaltning; det drejer sig især om udgiftserklæringer fremsat af medlemsstaterne eller tredjelande, bestemmelse - efter kontrol udført af Kommissionen - af de udgifter, der skal afholdes over fællesskabsbudgettet, og beregning af finansielle korrektioner

c) betingelserne for anvendelse af fælles forvaltning; denne forvaltningsform vil kun kunne anvendes i forbindelse med de internationale organisationer, der med navns nævnelse er opregnet i artikel 41 i nærværende udkast

d) og ikke mindst reglerne for indirekte central forvaltning, der - på basis af delegationsdokumenter eller aftaler om parternes forpligtelser - udføres:

- enten af gennemførelsesorganer, der er fællesskabsretlige organer, hvis status søges præciseret og afklaret gennem et særskilt forordningsforslag som led i den igangværende administrative reform (KOM(2001)808 endelig af 28.12.2001). Disse nye strukturer skal fungere som Kommissionens ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede og have ansvaret for en del af eller hele gennemførelsen af et programforløb, idet Kommissionen dog bevarer den fulde kontrol over organernes funktion. Kommissionen vil således fortsat kunne påtage sig det overordnede ansvar for budgetgennemførelsen

- eller af nationale organer, der er offentlige eller har fået overdraget en offentlig forvaltningsopgave, forudsat at de opfylder visse krav, bl.a. vedrørende overholdelse af reglerne for forsvarlig økonomisk forvaltning, og kan stille de nødvendige finansielle garantier

- eller - under overholdelse af de sædvanlige aftaleregler - af eksterne, privatretlige organer, når det drejer sig om gennemførelse af teknisk bistand eller opgaver af administrativ, forberedende eller supplerende art (teknisk ekspertise eller arbejde af repetitiv art); der kan således ikke være tale om opgaver, der indebærer udøvelse af offentlig myndighed, skønsbeføjelser eller nogen form for deltagelse i budgetgennemførelsen.

C) 2. Aktørernes rolle (anvisningsberettigede og regnskabsførere)

Kommissionen har gjort forbedring og modernisering af den finansielle forvaltning og udvikling af en helt ny forvaltningskultur baseret på de resultater, der opnås ved anvendelsen af fællesskabsmidlerne, til et nøgleelement i den interne reform.

a) De ændringer, der indføres i finansforordningen, tager sigte på at give de anvisningsberettigede det fulde ansvar for den interne kontrol i deres tjenestegrene og for de finansielle afgørelser, de træffer som led i udøvelsen af deres hverv.

De anvisningsberettigede får det fulde ansvar for, at deres forvaltning er forskriftsmæssig og lovlig og kendetegnes af optimal ressourceudnyttelse og effektivitet, set i lyset af de risici, som de pågældende transaktioner er behæftet med. Det kræver, at opgaverne fastlægges på forhånd, og at kontrollen integreres i forvaltningsprocessen. I overensstemmelse med Revisionsrettens henstillinger fastsættes det derfor i artikel 45 i gennemførelsesbestemmelserne, hvilke mål der skal nås med de systemer og procedurer for forvaltning og intern kontrol, som den anvisningsberettigede etablerer.

Gennemførelsesbestemmelserne supplerer også finansforordningen, når det drejer sig om definitionen af de forskellige finansielle aktørers opgaver og hverv. Specielt skal de anvisningsberettigede organisere de nødvendige finansielle kredsløb og systemer for forudgående og efterfølgende kontrol (artikel 44) og redegøre herfor i årsberetningen til deres respektive institutioner.

I artikel 44 gives der en nøjagtig definition af de begreber, der er omhandlet i finansforordningens artikel 60, specielt begreberne iværksættelse, efterfølgende kontrol og den uafhængighed, som de ansatte, der står for den forudgående kontrol, har i forhold til dem, der har ansvaret for at forberede vedtagelsen af akter i forbindelse med budgetforvaltningen.

Enhver transaktion til forberedelse af vedtagelsen af en akt i forbindelse med budgetgennemførelsen gøres til genstand for en forudgående kontrol, der bl.a. har til formål at fastslå, at udgiften er formelt korrekt og i overensstemmelse med gældende bestemmelser, og at principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning er overholdt.

Disse foranstaltninger suppleres med en efterfølgende kontrol, eventuelt i form af stikprøver på grundlag af en risikoanalyse.

De ansatte, der udpeges til at gennemføre kontrollen, udvælges på grundlag af deres viden, egnethed og særlige kompetence, som skal være dokumenteret ved eksamensbeviser eller en passende faglig erfaring. De skal desuden overholde en særlig kodeks af faglige standarder, der vedtages af den enkelte institution (artikel 47). Denne kodeks fastslår, bl.a. hvad angår intern kontrol, inspektion og revision:

- hvilket niveau af teknisk og finansiel kompetence der kræves af disse ansatte, og hvilke funktioner og opgaver de skal udføre

- hvilke adfærdsregler, særlig med hensyn til deontologi og integritet, de skal overholde

- hvilke metoder, teknikker og kontrolnormer de skal anvende.

Desuden indeholder gennemførelsesbestemmelserne, i betragtning af de involverede risici, bestemmelser om, at der årligt skal udarbejdes en oversigt over aftaler, der er indgået efter en procedure med forhandling, og at den enkelte institution skal aflægge rapport herom til dechargemyndigheden.

b) Endvidere defineres i gennemførelsesbestemmelserne de minimumsregler, der skal til, for at den enkelte institution, inden for rammerne af sin organisatoriske selvstændighed, kan etablere den særlige instans for økonomiske uregelmæssigheder, der er omhandlet i artikel 60 og 66 i finansforordningen.

I gennemførelsesbestemmelserne præciseres specielt:

- betingelserne for indbringelse af sager for denne instans, der kun kan anvendes i tilfælde, hvor der ikke er mistanke om svig (idet sådanne tilfælde henhører under OLAF), hvad enten henvendelsen til instansen kommer fra en institution eller direkte fra en tjenestemand eller øvrig ansat

- at denne instans har en rent rådgivende rolle i forhold til ansættelsesmyndigheden eller, eventuelt, den myndighed, der er bemyndiget til at indgå ansættelseskontrakter.

c) Regnskabsførerens rolle

I udkastet til gennemførelsesbestemmelser fastslås det, at regnskabsføreren udnævnes af institutionen blandt de ansatte tjenestemænd på grundlag af vedkommendes særlige kvalifikationer. Hvis regnskabsføreren fratræder sit hverv, opstilles der en foreløbig oversigt, som den nye regnskabsfører godkender med sin underskrift.

I udkastet til gennemførelsesbestemmelser defineres regnskabsførerens opgaver i forbindelse med likviditetsstyring, forvaltning af bankkonti og opbevaring af regnskabsbilag. Det understreges, at betalinger ved bankoverførsel kun kan foretages, hvis bankoplysningerne vedrørende betalingsmodtageren forud er registreret i en fælles database, der føres af hver enkelt institution.

Endelig gøres der opmærksom på, at regnskabsføreren skal høres i forbindelse med etablering og ændring af de fortegnelser, der føres af de anvisningsberettigede. Han skal godkende etablering og ændring af de finansielle forvaltningssystemer, der udformes af den anvisningsberettigede, i de tilfælde, hvor disse systemer er udformet til at levere oplysninger til regnskabet.

C) 3. Den interne revisors rolle

Hver institution udpeger en intern revisor, der skal sikre sig, at de systemer for forvaltning, kontrol og intern revision, som de kompetente anvisningsberettigede har etableret, fungerer tilfredsstillende. Denne revisor kan udpeges i fællesskab af flere institutioner, idet der tages hensyn til behovet i institutioner, der kun har et beskedent driftsbudget.

Gennemførelsesbestemmelserne indeholder desuden bestemmelser om udbredelse af god praksis institutionerne imellem.

Desuden opregnes de garantier, der gives den interne revisor med hensyn til funktionsmæssig uafhængighed. Han er således selv herre over sit arbejdsprogram, der må ikke pålægges ham instrukser eller begrænsninger i forbindelse med udøvelsen af hans hverv, der gælder et særligt ansvar, og der er mulighed for prøvelse ved De Europæiske Fællesskabers Domstol.

C) 4. Forvaltning af indtægter

a) I gennemførelsesbestemmelserne udspecificeres for alle aktører de successive etaper, der fører fra fordringsoverslaget til den endelige inkassering. De indtægtstransaktioner, der påhviler den anvisningsberettigede (overslag over fordringer, fastlæggelse af fordringer, udstedelse af indtægtsordrer, kopi af den debetnota, der skal sendes til debitor), følger samme skabelon som anvendes i forbindelse med udgiftstransaktioner. Det præciseres, hvilke inddrivelsesmidler der står til rådighed for regnskabsføreren, især reglerne om inddrivelse ad rettens vej.

b) Bestemmelserne om morarenter ændres med det formål at få direktiv 2000/35/EF - om forsinket betaling i handelstransaktioner - integreret med hensyn hertil for så vidt angår handelsforbindelserne mellem EU og virksomheder som omhandlet i nævnte direktiv.

c) I gennemførelsesbestemmelserne præciseres det endvidere, i hvilke tilfælde der kan gives afkald på en fordring i betragtning af omkostningerne ved inddrivelsen, fordringens alder eller debitors insolvens eller på grundlag af proportionalitetsprincippet.

Endelig sondres der mellem på den ene side at give afkald på en behørigt fastlagt fordring og på den anden side annullering af en fordring, der ikke er behørigt fastlagt, og teknisk og regnskabsmæssig tilpasning, der indebærer en marginal ændring af det beløb, der faktisk skal inddrives, men som ikke er ensbetydende med, at der gives afkald på en fordring, der er fastlagt til fordel for Fællesskaberne.

C) 5. Forvaltning af udgifter

a) Finansforordningen indeholder nu en klarere definition af begreberne budgetmæssig forpligtelse (afsætning af bevillinger) og retlig forpligtelse (forpligtelser indgået i forhold til tredjemand), samtidig med at der sondres mellem samlede, individuelle og foreløbige budgetforpligtelser.

I gennemførelsesbestemmelserne præciseres betingelserne for indgåelse og indfrielse af samlede og foreløbige budgetforpligtelser, idet de nødvendige etaper i forløbet defineres. Specielt præciseres det, at en samlet forpligtelse kan iværksættes enten gennem en finansieringsaftale eller gennem retlige enkeltforpligtelser. Den foreløbige forpligtelse iværksættes gennem indgåelse af retlige enkeltforpligtelser eller, når det drejer sig om personaleudgifter, ved direkte afholdelse af udgifter. Der gælder nu bestemte regler for fristen for vedtagelsen af en samlet forpligtelse: den skal vedtages senest på det tidspunkt, hvor der træffes afgørelse om udvælgelse af modtagerne, og tidligst på det tidspunkt, hvor arbejdsprogrammet vedtages.

I henhold til finansforordningens artikel 77 skal det i udkastet til gennemførelsesbestemmelser fastsættes, at en budgetmæssig forpligtelse frigøres, hvis den tilsvarende retlige forpligtelse ikke har givet anledning til betalinger i en periode af 3 år regnet fra underskrivelsen af den retlige forpligtelse.

Udkastet til forordning indeholder desuden regler for registrering af de retlige forpligtelser, der indgås i henhold til en samlet forpligtelse, og fastlægger anvendelsesområdet for foreløbige forpligtelser.

Gennemførelsesbestemmelserne indeholder i øvrigt regler for de tilfælde, hvor reglen om én enkelt underskriver af budgetmæssige og retlige forpligtelser ikke finder anvendelse.

b) Derefter afklares i gennemførelsesbestemmelserne et vigtigt spørgsmål vedrørende fastsættelse af udgifter, idet der sondres mellem konstateringen af, at noget er "i overensstemmelse med de faktiske forhold", foretaget af den anvisningsberettigedes tjenestegrene, og påtegningen "kan betales", der udfærdiges af den anvisningsberettigede selv.

c) Desuden fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne de frister, der gælder for transaktionerne vedrørende fastsættelse, anvisning og betaling, på linje med Kommissionens meddelelse af 28. juni 2000 (SEK(2000) 1094). I overensstemmelse med disse regler skal betalinger udføres inden for 45 dage regnet fra registreringen af den tilsvarende betalingsanmodning (der naturligvis skal være gyldig). Betalingsfristen kan suspenderes af den kompetente anvisningsberettigede - forudsat at denne giver kreditor meddelelse herom - enten hvis kreditor slet ikke har krav på beløbet, eller hvis der ikke er forelagt relevant dokumentation. For så vidt angår kontrakter eller aftaler, hvor betaling er betinget af godkendelsen af en rapport, kan betalingsanmodningen ikke anses for gyldig, før den pågældende rapport er blevet godkendt. Fristen for godkendelse af en sådan rapport er fastsat i gennemførelses bestemmelserne.

Efter udløbet af ovennævnte frist på 45 dage skal institutionen betale morarenter efter samme satser, som anvendes i forbindelse med inddrivelse af fordringer, undtagen i forbindelse med fordringer over for medlemsstaterne.

Desuden præciseres det i gennemførelsesbestemmelserne, at den kompetente anvisningsberettigede, afhængigt af den grundlæggende retsakt og under overholdelse af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, i kontrakter og aftaler skal definere, hvilken form for dokumentation der skal forelægges som grundlag for betaling. Det præciseres også, at gennemførelsesrapporter betragtes som dokumentation.

I gennemførelsesbestemmelserne fastsættes endelig de forskellige typer betalinger og de bilag, der skal understøtte dem. Den samlede forfinansiering og de mellemliggende betalinger trækkes fra saldobetalingen.

d) Under hensyn til kravet om en forsvarlig økonomisk forvaltning og til udviklingen i de forvaltningsredskaber, der er til rådighed, sker der endelig i gennemførelsesbestemmelserne en nøje begrænsning af brugen af forskudskonti til kun at gælde transaktioner, der dels vedrører beskedne beløb, dels ikke kan forvaltes optimalt via budgettet.

D) Aftaler og tilskud (del I, afsnit V og VI i udkastet)

D) 1. Offentlige aftaler

a) Afsnittet om aftaler supplerer de principper, der er defineret i finansforordningen, og indebærer en fuldstændig transformation af de direktiver, der for øjeblikket gælder for samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige aftaler om tjenesteydelser, indkøb og bygge- og anlægsarbejder, idet man afventer, at Rådet og Europa-Parlamentet skal vedtage det nye konsoliderede direktiv. Dette afsnit skal ændres efter vedtagelsen heraf.

De således definerede regler går dog, på grund af fællesskabsinstitutionernes særlige karakter og behov, undertiden videre end foreskrevet i direktiverne, navnlig når det drejer sig om sanktioner. Ønsket om at beskytte Fællesskabets finansielle interesser har således ført til, at der oprettes en database med oplysninger om tilbudsgivere og ansøgere, der er udelukket fra deltagelse f.eks. på grund af dom for svig, bestikkelse eller hvidvaskning af penge eller på grund af alvorlige overtrædelser af kontraktbestemmelser i forbindelse med tidligere kontrakter med en institution.

b) Ligesom i finansforordningen gives der i dette afsnit først en definition af bestemmelsernes anvendelsesområde og derefter af de generelle principper og procedurer, der gælder for alle offentlige aftaler (kapitel I). Derpå følger de bestemmelser, der gælder for institutionerne, når de handler for egen regning, især bestemmelser om beløbsgrænser og tidsfrister i forbindelse med de forskellige procedurer (kapitel II).

De undtagelsesbestemmelser, der gælder for aftaler vedrørende foranstaltninger udadtil, behandles i afsnit III i del II.

c) I øvrigt gælder de vigtige principper om klarhed og åbenhed, ikke-forskelsbehandling og ligebehandling af tilbudsgivere og ansøgere også for aftaler, der ligger uden for direktivernes anvendelsesområde, f.eks. aftaler om fast ejendom.

I gennemførelsesbestemmelserne sker der en institutionalisering dels af proceduren med indkaldelse af interessetilkendegivelser for aftaler til en værdi af 50 000 EUR eller derover, dels af den efterfølgende offentliggørelse, der kræves i forbindelse med alle institutioners aftaler ud over den obligatoriske information af de økonomiske aktører, der har deltaget i en specifik udbudsprocedure.

Desuden afklares de anvisningsberettigedes rolle og ansvar som ordregivende myndigheder, navnlig for så vidt angår de udvalg, der bedømmer bud og ansøgninger om deltagelse, og hvis udtalelse er rådgivende.

d) Gennemførelsesbestemmelserne indeholder også bestemmelser om forvaltningsredskaber som f.eks. rammeaftaler, hvis retlige status hidtil har været usikker.

Hvad angår elektronisk indgåelse af aftaler er der derimod ikke gjort de store fremskridt, undtagen for så vidt angår offentliggørelsen af fremsendelsen af anmodninger om deltagelse og tilrådighedsstillelse af udbudsdokumenter, idet man afventer vedtagelsen af ovennævnte konsoliderede direktiv. Kommissionen er dog gået i gang med at undersøge de muligheder, som de nye elektroniske kommunikationsmidler giver.

Kravet om forsvarlig økonomisk forvaltning gør det i øvrigt berettiget at udvikle redskaber som f.eks. finansielle garantier, der har til formål at beskytte Fællesskabets finansielle interesser, både i forbindelse med afgivelsen af bud, udbetaling af forfinansiering og gennemførelse af kontrakten (opfyldelsesgaranti). Varigheden af sådanne garantier, der bedst stilles af banker og andre pengeinstitutter, skal være tilstrækkelig lang til, at de kan bringes i anvendelse. De frigøres i de forskellige tilfælde, så snart:

- kontrakten er tildelt

- forfinansieringer er afskrevet på mellemliggende betalinger

- kontrakten er gennemført.

Endelig bekræfter gennemførelsesbestemmelserne afskaffelsen af Det Rådgivende Udvalg for Indkøb og Aftaler (CCAM) som instans, der udfører forudgående kontrol af handlinger som led i budgetgennemførelsen; afskaffelsen skal ses på baggrund af den generelle ansvarliggørelse af de anvisningsberettigede.

D 2. Tilskud

Tilskud er efterhånden blevet et vigtigt instrument for Fællesskabernes intervention, både inden for EU og udadtil. Finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne hertil har imidlertid ikke hidtil indeholdt særlige bestemmelser om tildeling af tilskud. Disse har derfor udviklet sig uden præcise lovmæssige rammer, selv om Kommissionen i 1998 udarbejdede en vejledning [1] til brug for tjenestegrenene.

[1] Vademecum om forvaltning af tilskud, af 14. juli 1998.

Omarbejdningen af finansforordningen og af gennemførelsesbestemmelserne hertil er en god anledning til at få rådet bod på disse mangler, og der er derfor indført et særligt afsnit om tilskud.

Formålet med afsnittet er at fastlægge de nærmere regler for gennemførelsen af de principper, der ligger til grund for tildeling, kontrol og udbetaling af tilskud samt for de undtagelser og de fleksmuligheder, der er nødvendige for en forsvarlig økonomisk forvaltning af fællesskabsmidlerne. Det drejer sig om følgende principper i finansforordningen:

a) princippet om klarhed og åbenhed og princippet om ligebehandling. Overholdelsen af principperne skal sikres ved

- at der udarbejdes årlige arbejdsprogrammer og indkaldes forslag, undtagen i hastende tilfælde (især i forbindelse med humanitær bistand) og i behørigt dokumenterede monopolsituationer

- at de ydede tilskud offentliggøres, undtagen i tilfælde, hvor dette indebærer en risiko for modtagernes sikkerhed

- at bedømmelser ikke foretages af enkeltpersoner, men er kollektive, og at der sker en afklaring af de anvisningsberettigedes rolle og ansvar, navnlig for så vidt angår bedømmelsesudvalgene, hvis udtalelser er rådgivende

- at afgørelser om tildeling skal begrundes, og at ansøgere, der har reageret på en indkaldelse af forslag, skal informeres

b) understregning af principperne om ikke-sammenlægning, non-profit og obligatorisk samfinansiering. Det sker af hensyn til kravet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Ved gennemførelsesbestemmelserne indføres der dog en betydelig fleksibilitet med det formål at undgå en alt for usmidig forvaltning. Der åbnes således mulighed for, at man, i stedet for at godtgøre faktiske udgifter, helt eller delvis anvender faste tilskudsbeløb i forbindelse med aktioner, hvor der lægges større vægt på de resultater, der opnås set i forhold til Fællesskabernes målsætninger, end på en indgående kontrol af, om de finansielle resultater svarer til de oprindelige overslag. Desuden er det fastsat, at der skal slækkes på kravene til den eksterne samfinansiering, idet der gives de anvisningsberettigede beføjelse til at acceptere bidrag i form af naturalydelser.

c) understregning af princippet om, at der ikke kan ydes tilskud med tilbagevirkende kraft; samtidig sikres dog den nødvendige smidighed, f.eks. i forbindelse med humanitær bistand

d) anvendelse af samme udelukkelseskriterier som ved aftaler, navnlig i tilfælde af svig eller bestikkelse. Det sker af hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser.

Endelig indeholder gennemførelsesbestemmelserne de nødvendige præciseringer vedrørende gennemførelsen af tildelingsproceduren og vedrørende følgende redskaber til sikring af en forsvarlig økonomisk forvaltning:

a) aftaler om tilskud, eventuelt som led i et langsigtet partnerskab

b) det krav om ekstern regnskabsrevision, der stilles i forbindelse med de største tilskud. Formålet er at give Kommissionen større mulighed for på forhånd at vurdere potentielle modtageres finansielle levedygtighed og for - efter gennemførelsen af en foranstaltning eller et godkendt arbejdsprogram - at kontrollere den tilsvarende finansielle redegørelse.

c) kravet om garanti i forbindelse med forfinansiering. Formålet er at spare Kommissionen for besværet med - efter afslutningen af en foranstaltning - at skulle inddrive et beløb, såfremt udgifterne viser sig at blive mindre end oprindelig forventet, og at dække risikoen for, at modtageren ikke opfylder sine forpligtelser.

E) Regnskabsføring og aflæggelse af årsregnskabet (del I, afsnit VII, i udkastet)

Ved omarbejdningen af finansforordningen skabes der større klarhed og åbenhed om de økonomiske og finansielle oplysninger, som Fællesskaberne producerer både med henblik på kontrolinstanserne og offentligheden, således at alle oplysninger om anvendelsen af de offentlige midler og institutionernes formuestilling stilles til rådighed på en klar og forståelig måde.

Dette indebærer, at de regnskabsoplysninger, der danner grundlag for Fællesskabernes årsregnskab, opstilles efter internationalt anerkendte regnskabsmetoder, at alle institutioner og organer, der skal aflægge årsregnskab, som så konsolideres af Kommissionen, anvender de samme metoder, og at indholdet og strukturen af årsopgørelser og beretninger om budgetgennemførelsen er relevante i forhold til modtagerne.

Det er Kommissionens regnskabsfører, der sikrer denne harmonisering. Det er disse principper, der danner grundlaget for nærværende udkast til gennemførelsesbestemmelser. Hvad dette punkt angår, skal gennemførelsesbestemmelserne, med henvisning til generelt anerkendte regnskabsprincipper, definere de principper, der ligger til grund for opstillingen af årsopgørelserne:

- princippet om "going concern", der som hovedregel kræver, at årsregnskabet opstilles ud fra en antagelse om ubegrænset tidshorisont

- forsigtighedsprincippet, der kræver, at aktiver ikke overvurderes, og at passiver ikke undervurderes

- principperne om konsekvens med hensyn til anvendte regnskabsmetoder og om anvendelse af sammenlignelige oplysninger, der fører til, at man anvender de samme regler uanset område, og at man ikke ændrer dem fra det ene regnskabsår til det andet, undtagen i behørigt begrundede undtagelsestilfælde

- princippet om, at de forelagte oplysninger skal være pålidelige, udtømmende, relevante og forståelige, så læseren får et retvisende billede af formuestillingen, den finansielle stilling og regnskabsårets resultat.

I gennemførelsesbestemmelserne defineres desuden principperne om henholdsvis væsentlighed, ikke-modregning, periodisering på grundlag af regnskabsåret, og indhold frem for formalia.

I gennemførelsesbestemmelserne suppleres disse principper med regler om værdiansættelse af aktiver og passiver og med princippet om, at der kan foretages henlæggelser.

Det er også i gennemførelsesbestemmelserne, at der sker en præcisering af indholdet og udformningen af hvert af de dokumenter, der tilsammen udgør årsopgørelserne. Disse består af balancen, opgørelsen over det økonomiske resultat, pengestrømsopgørelsen, opgørelsen over variationer i egenkapitalen samt bilagene til alle disse opgørelser og balancer. Beretningerne om budgetgennemførelsen består af opgørelsen over resultatet af budgetgennemførelsen og et bilag.

Endelig indeholder gennemførelsesbestemmelserne regler for fortegnelsen over anlægsaktiver og den procedure, der skal følges ved salg af aktiver opført i fortegnelsen.

Hvad angår regnskabsmetoderne varierer teknikkerne efter, hvilke former for informationer der skal gives.

Hvad derimod angår det almindelige regnskab, der registrerer transaktionerne med henblik på opstilling af Fællesskabernes balance, er der tale om et formueregnskab ("accrual accounting"). Her indeholder gennemførelsesbestemmelserne detaljerede bestemmelser om organisationen på regnskabsområdet, indholdet af regnskabsbøger, kontoplan, registrering og kontrol af transaktionerne. Især skal nævnes princippet om, at enhver regnskabspostering, af hensyn til muligheden for at spore den, bør præcisere hver enkelt oplysnings oprindelse, indhold og kontering samt indeholde henvisninger til den underliggende dokumentation.

F) Foranstaltninger udadtil (del I, afsnit IV, i udkastet)

I finansforordningens artikel 162 hedder det, at dens del I og III finder fuld anvendelse på foranstaltninger udadtil med forbehold af undtagelserne i det særlige afsnit om "foranstaltninger udadtil" i del II.

Formålet med gennemførelsesbestemmelserne er således gennem undtagelsesbestemmelser at tage hensyn til de særlige konkrete forhold, der gør sig gældende i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger udadtil, især for så vidt angår indgåelse af aftaler og tildeling af tilskud.

a) Hvad angår især indgåelse af aftaler tilsigter gennemførelsesbestemmelserne at gennemføre finansforordningens artikel 167, der åbner mulighed for særlige gennemførelsesbestemmelser udelukkende vedrørende tærskler og nærmere regler for indgåelse af aftaler med tredjelande. Disse særbestemmelser om tærskler og nærmere regler for indgåelse af aftaler (især om offentliggørelse og frister), som er tilpasset foranstaltningerne udadtil, skal således fastlægges nærmere. Disse regler tager hensyn til den praksis i forbindelse med aftaler med tredjelande, som er beskrevet i den procedurehåndbog, som Kommissionen vedtog i 1999 [2]. Senere skal den pågældende håndbog tilpasses den nye lovgivning, som indføres med den omarbejdede finansforordning og nærværende gennemførelsesbestemmelser.

[2] Kommissionens afgørelse af 10. november 1999 om forenkling af forvaltningen af aftaler, der indgås som led i samarbejdet med tredjelande, og som iværksættes af generaldirektoraterne for forbindelserne udadtil (SEK(1999) 1801).

b) Hvad angår tilskud fastsættes det i finansforordningens artikel 169, at der kan afviges fra kravet om samfinansiering, men kun i forbindelse med foranstaltninger udadtil, idet en foranstaltning fuldt ud kan finansieres over budgettet, hvis dette er nødvendigt for dens gennemførelse.

I gennemførelsesbestemmelserne (artikel 251) opregnes de typer af foranstaltninger, hvor det erfaringsmæssigt er uhyre vanskeligt eller umuligt at finde en samfinansieringspartner på grund af foranstaltningens art, og af hensyn til kravet om forsvarlig økonomisk forvaltning anføres der en udtømmende liste.

Det drejer sig hovedsagelig om humanitær bistand og støtte i krisesituationer samt foranstaltninger vedrørende beskyttelse af befolkningers sundhed eller grundlæggende rettigheder.

Desuden vil foranstaltninger som led i gennemførelsen af finansieringsaftaler indgået med tredjelande eller med internationale organisationer kunne finansieres fuldt ud.

G) Andre spørgsmål

G) 1 Strukturfondene (del II, afsnit I)

De sektorspecifikke regler om struktur- og samhørighedsforanstaltninger indeholder finansielle bestemmelser, der afviger fra de generelle regler, der findes i finansforordningen. Det gælder især tilbagebetaling af forskud, som gennemførelsesbestemmelserne indeholder en bestemmelse om.

G) 2. Agenturer og tilsvarende organer

I gennemførelsesbestemmelserne opregnes de organer (omhandlet i finansforordningens artikel 185), der er omfattet af rammefinansforordningen for agenturer, af reglen om, at det er Europa-Parlamentet, der meddeler decharge, og at det er Kommissionens regnskabsfører, der fungerer som agenturets regnskabsfører, og endelig af de regnskabsstandarder, der fastsættes af Kommissionens regnskabsfører.

G) 3. Europæiske kontorer (del II, afsnit IV)

I et nyt afsnit er anført bestemmelser vedrørende driften af eksisterende kontorer, som f.eks. Publikationskontoret, og kontorer, der vil blive oprettet i fremtiden, som f.eks. det kommende ansættelseskontor.

G) 4. Del III

Del III ("overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser") indeholder en bestemmelse om regelmæssig ajourføring, der først og fremmest skal ske ved, at de forskellige beløbsgrænser og beløb, der er fastsat i forordningen om gennemførelsesbestemmelser til finansforordningen, indeksreguleres på grundlag af den inflation, der konstateres i EU.

Udkast til KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. .../.. af [...] om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. ... om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. .... af ....om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, særlig artikel 183 [3],

[3] EFT L [...] af [...], s. [...].

efter høring af Europa-Parlamentet, Rådet, De Europæiske Fællesskabers Domstol, Revisionsretten, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, ombudsmanden og den europæiske tilsynsførende for datasikkerhed, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Bestemmelserne i forordning (EF) nr. .... (i det følgende benævnt "finansforordningen") er blevet forenklet, så de kun omfatter de vigtigste principper og definitioner vedrørende opstilling, gennemførelse og kontrol af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (i det følgende benævnt "budgettet").

(2) Nærværende gennemførelsesbestemmelser skal derfor ikke blot supplere de bestemmelser i finansforordningen, hvori der udtrykkeligt henvises til gennemførelsesbestemmelserne, men også de bestemmelser, hvis anvendelse kræver forudgående gennemførelsesbestemmelser.

(3) For at sikre at de sektorspecifikke bestemmelser er i overensstemmelse med de budgetprincipper, der er fastsat i finansforordningen, bør der udarbejdes en fortegnelse over alle retsakter, der vedrører gennemførelsen af budgettet, og fortegnelsen bør opstilles af Kommissionen og sendes til budgetmyndigheden.

(4) Hvad angår budgetprincipperne, især enhedsprincippet, gør forpligtelsen til - i forbindelse med forfinansieringer, der skal tilbagebetales til budgettet - at identificere renteafkastet det nødvendigt at identificere de forfinansieringer, der forbliver Fællesskabernes ejendom. Disse forfinansieringer forbliver institutionens ejendom, undtagen hvis andet er fastsat i retsgrundlaget, eller der er tale om forfinansieringer, der udbetales med henblik på gennemførelsen af en kontrakt, udbetales til personalet eller til andre medlemsstater. Denne regel skal udformes nærmere afhængigt af de forskellige forvaltningstyper (direkte, indirekte eller delt central forvaltning). Den anvendes ikke på fælles forvaltning, fordi der i dette tilfælde ikke skelnes mellem Fællesskabets og den internationale organisations midler. De forfinansieringer, der forbliver institutionens ejendom, regnskabsføres afhængigt af de tekniske muligheder som aktiver på institutionens balance senest i regnskabsåret 2005, og hvis der er tale om renteafkast, skal renterne opføres på budgettet som diverse indtægter.

(5) Når det drejer sig om princippet om etårighed, bør der ske en afklaring af, hvad der forstås ved "regnskabsårets bevillinger" og "forberedende etaper forud for indgåelsen af forpligtelsen". Hvis de forberedende etaper er afsluttet pr. 31. december, kan dette nemlig give ret til fremførsel af forpligtelsesbevillinger, der skal anvendes inden den 31. marts i det følgende regnskabsår.

(6) Med hensyn til princippet om regningsenhed bør der ske en præcisering af de satser og kurser, der skal anvendes ved omregning mellem euroen og de andre valutaer i forbindelse med likviditetsstyring og regnskabsføring.

(7) Med hensyn til undtagelser fra bruttoprincippet bør der ske en præcisering, dels af den budgetmæssige behandling af visse øremærkede indtægter, især medlemsstaters eller tredjelandes bidrag til visse fællesskabsprogrammer, dels af de grænser, der gælder for modregning mellem udgifter og indtægter.

(8) Hvad angår specificeringsprincippet bør det nøje angives, hvorledes man beregner de procentdele af bevillingerne, som institutionerne er bemyndiget til selv at overføre, og det bør sikres, at budgetmyndigheden informeres fuldt ud gennem en detaljeret begrundelse for de overførselsanmodninger, som skal forelægges den.

(9) Med hensyn til princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør det fastsættes, hvilke mål der er for forudgående og efterfølgende kontrol samt midtvejskontrol af programmer og foranstaltninger, og hvilke minimumskrav der er med hensyn til hyppigheden af disse former for kontrol, samt hvilke oplysninger der bør findes i finansieringsoversigten i forbindelse med lovgivningsforslag.

(10) Hvad angår opstilling og udformning af budgettet bør indholdet af den generelle indledning til budgettet, af de arbejdsdokumenter, der skal forelægges til støtte for budgettet, og af budgetanmærkningerne præciseres for at sikre fuld information af budgetmyndigheden. Som led i den nye aktivitetsbaserede opstilling af budgettet (ABB) præciseres i øvrigt definitionen og klassifikationen af administrations bevillingerne.

(11) Med hensyn til gennemførelsen af budgettet bør der for det første ske en afklaring af, hvilke former en grundlæggende retsakt kan antage på fællesskabsområdet og under Den Europæiske Unions to andre søjler. Desuden bør man fastsætte maksimumsbeløb for de bevillinger, der kan gennemføres uden en forudgående grundlæggende retsakt, når der er tale om forberedende aktioner og pilotprojekter, samt listen over de bestemmelser i traktaterne, der direkte giver Kommissionen særlige beføjelser.

(12) Desuden bør man definere de handlinger, der vil kunne medføre en interessekonflikt, og den procedure, der i givet fald skal følges.

(13) Når det drejer sig om de forskellige metoder til gennemførelse af budgettet, bør det præciseres, at Kommissionen, når den ikke gennemfører budgettet direkte i sine tjenestegrene, på forhånd skal sikre sig, at de enheder, som den påtænker at overdrage gennemførelsesopgaver, råder over forvaltningsprocedurer og kontrol- og regnskabssystemer, som er egnede og relevante set i forhold til kravet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

(14) Hvad angår indirekte central forvaltning, hvor altså Kommissionen uddelegerer forvaltningen enten til gennemførelsesorganer/fællesskabsretlige organer eller nationale organer, der enten er offentligretlige eller har fået overdraget en offentlig forvaltningsopgave, bør man desuden, i delegationsakten eller aftalen, præcisere rammerne for uddelegeringen og de nærmere regler for udøvelsen af de uddelegerede beføjelser. Gennemførelsesorganerne, som Kommissionen bevarer kontrollen over, bør - for så vidt angår fællesskabsbudgettet - tildeles status som den pågældende institutions ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede. De nationale organer bør, i det omfang de skal udføre handlinger som led i budgetgennemførelsen, frembyde tilstrækkelige finansielle garantier og udvælges på en gennemsigtig måde og på grundlag af en costbenefitanalyse, hvis resultat gør det berettiget at vælge at uddelegere beføjelser til et sådant organ. Kommissionen anmoder om en udtalelse fra det udvalg, der - i henhold til den grundlæggende retsakt - har kompetence til at gennemføre de pågældende bevillinger, inden den uddelegerer beføjelser til nationale organer. Private enheder, der udfører forberedelses- eller støttearbejde for Kommissionens regning, udvælges efter procedurerne for indgåelse af offentlige aftaler.

(15) Hvad angår delt forvaltning sammen med medlemsstater eller decentraliseret forvaltning sammen med tredjelande, bør målene for og de forskellige etaper i proceduren for regnskabsafslutning præciseres, uden at dette dog berører de særlige bestemmelser i de relevante sektorspecifikke forordninger.

(16) Hvad endelig angår den fælles forvaltning, bør det præciseres, at de enkelte donorers bidrag til de forskellige udgiftstyper ikke identificeres, når denne forvaltningsform anvendes. De internationale organisationer, hvor denne forvaltningsform kan anvendes, bør identificeres.

(17) Med hensyn til aktørernes rolle medfører reformen af den finansielle forvaltning, der indebærer ophævelse af den forudgående centrale kontrol, at der pålægges de anvisningsberettigede et større ansvar for alle indtægts- og udgiftstransaktioner, herunder systemerne vedrørende intern revision. De anvisningsberettigedes opgaver, ansvar og de proceduremæssige principper, som de skal overholde, bør derfor defineres. Internaliseringen af den forudgående kontrol forudsætter specielt, at der sondres klart mellem igangsætning og kontrol, når det drejer sig om budgetgennemførelsestransaktioner. Desuden bør hver institution vedtage en kodeks af faglige standarder, der skal gælde for ansatte, der står for den forudgående og efterfølgende kontrol. Dernæst bør der kunne redegøres for varetagelsen af de pålagte opgaver i en årlig rapport til institutionen om resultaterne af den efterfølgende kontrol. Endvidere bør opbevaringen af bilag vedrørende de gennemførte transaktioner organiseres. Endelig bør der, da sådanne procedurer har karakter af undtagelse, udarbejdes en særlig rapport om alle typer procedurer med forhandling, der er gennemført i forbindelse med indgåelsen af offentlige aftaler. Rapporten forelægges institutionen og fremsendes til dechargemyndigheden.

(18) For at afklare ansvarsområderne bør man endvidere nøjagtigt fastlægge regnskabsførerens opgaver og ansvar, når det drejer sig om regnskabssystemer, likviditetsstyring og bankkonti samt databasen vedrørende tredjemand. Også reglerne for regnskabsførerens fratræden præciseres.

(19) Betingelserne for at kunne anvende forskudskonti, en forvaltningsform, der afviger fra de almindelige procedurer, fastlægges, og forskudsbestyrernes opgaver og ansvar samt de anvisningsberettigedes og regnskabsføreres ansvar for kontrol med kontiene, præciseres.

(20) Selv om den enkelte aktørs opgaver og ansvar således er defineret, kan de imidlertid kun drages til ansvar på de betingelser, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber. Der bør dog oprettes en ny særlig instans, på betingelser tilpasset den enkelte institution, som skal vurdere, om der i et givet tilfælde er tale om en økonomisk uregelmæssighed. Desuden præciseres bestemmelserne om, at en anvisningsberettiget kan anmode om bekræftelse af en instruks og således fritages for ansvar.

(21) For indtægternes vedkommende bør der, bortset fra særtilfældet egne indtægter henhørende under Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter [4], ske en præcisering af de kontrolopgaver og andre opgaver, der påhviler de anvisningsberettigede i de forskellige faser af proceduren: udarbejdelse af fordringsoverslaget og den tilsvarende indtægtsordre samt fremsendelse af debetnotaen, hvori debitor informeres om at der er fastlagt en fordring, beregning af eventuelle morarenter og endelig beslutning om, eventuelt at give afkald på en fordring, under overholdelse af kriterier, der sikrer en forsvarlig økonomisk forvaltning. Endvidere bør regnskabsførerens rolle i forbindelse med inkassering af indtægter og eventuel indrømmelse af betalingshenstand præciseres.

[4] EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1-12.

(22) For udgifternes vedkommende bør man for det første definere sammenhængen mellem begreberne finansieringsafgørelse, samlet forpligtelse og enkeltforpligtelse, og der bør gives en karakteristik af de forskellige etaper. Sondringen mellem samlet forpligtelse og enkeltforpligtelse går på, i hvilket omfang de involverede modtagere og beløb er bestemt. Foreløbige forpligtelser er forbeholdt løbende administrationsudgifter og EUGFL-udgifter. For at begrænse mængden af sovende forpligtelser fastsættes det, at bevillinger svarende til forpligtelser, der ikke har givet anledning til betalinger i en treårsperiode, frigøres.

(23) Derefter bør der ske en afklaring af sammenhængen mellem transaktionernes fastsættelse, anvisning og betaling og af den kontrol, som den anvisningsberettigede skal udføre i forbindelse med fastsættelsen af udgifter, og som, hvis resultatet af kontrollen er positiv, afsluttes med påtegningen "kan betales", og kontrollen i forbindelse med anvisning til betaling, hvor han efterprøver den frigørende kvittering, som denne aktør nu har eneansvaret for. Nævnes bør også de bilag, der skal foreligge til støtte for betalinger, og reglerne for afvikling af forfinansiering og mellemliggende betalinger. Endelig bør fristerne for fastsættelse og betaling præciseres.

(24) Hvad angår intern revision bør der fastsættes regler for udnævnelse af den interne revisor, og man bør sikre hans uafhængighed inden for den institution, der har udnævnt ham, og over for hvilken han skal redegøre for sit arbejde.

(25) Hvad angår offentlige aftaler har man valgt at gennemføre Rådets direktiv 92/50/EØF, 93/36/EØF og 93/37/EØF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige aftaler om tjenesteydelser, indkøb og bygge- og anlægsarbejder, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/52/EØF af 13. oktober 1997 om ændring af direktiv 92/50/EØF, 93/36/EØF og 93/37/EØF om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af henholdsvis offentlige tjenesteydelsesaftaler, aftaler om offentlige indkøb og offentlige bygge- og anlægskontrakter [5]. Dette indebærer for det første en beskrivelse af de forskellige aftaletyper, de regler om offentliggørelse, der gælder for de forskellige typer, klagemuligheder og de vigtigste karakteristika ved de eksisterende procedurer, en nærmere beskrivelse af udvælgelseskriterierne og de mulige tildelingsmåder, regler for adgangen til udbudsdokumenter og for kommunikationen med tilbudsgivere og ansøgere, og desuden, i de tilfælde, hvor Kommissionen indgår aftaler for egen regning, de forskellige beløbsgrænser, der gælder, og regler for værdiansættelse af de aftaler, der skal indgås.

[5] EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1-24; EFT L 199 af 9.8.1993, s. 1-53; EFT L 111 af 30.4.1994, s. 115 og EFT L 328 af 28.11.1997, s. 1-59.

(26) For at skabe større åbenhed og klarhed og sikre ligebehandling af ansøgerne, men også for at understrege, at de anvisningsberettigede har det fulde ansvar for det endelige valg, beskrives dernæst procedurerne for åbning og bedømmelse af ansøgninger om deltagelse og af bud, lige fra udpegelsen af et udvalg til beslutningen om tildeling, der skal være begrundet og dokumenteret, og som i sidste instans træffes af den ordregivende myndighed. Endvidere beskrives de finansielle garantier, som der stilles krav om af hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser.

(27) Endelig fastlægges de ordregivende myndigheders beføjelser til at pålægge administrative sanktioner så det sikres, at sanktionen bliver forholdsmæssig og virker afskrækkende, og at behandlingen bliver ens i de forskellige institutioner og tjenester.

(28) Desuden bør anvendelsesområdet for afsnittet om tilskud præciseres, navnlig set i forhold til de forskellige metoder til gennemførelse af budgettet, men også til de forskellige foranstaltninger og organer af almen europæisk interesse, der kan opnå tilskud. Der sker en præcisering af de karakteristika, der kendetegner det årlige arbejdsprogram og indkaldelser af forslag. Desuden præciseres de undtagelser, der er mulighed for på dette punkt, og de undtagelser fra reglerne om tilbagevirkende kraft, som der er mulighed for især i forbindelse med humanitær bistand og styring af krisesituationer, på grund af de helt specielle forhold, der gør sig gældende på disse områder.

(29) Stadig af hensyn til kravet om klarhed og åbenhed, om ligebehandling af ansøgere og om ansvarliggørelse af de anvisningsberettigede beskrives tildelingsproceduren, fra indgivelsen af ansøgning om tilskud over bedømmelsen af den, foretaget af et udvalg efter på forhånd meddelte udvælgelses- og tildelingskriterier, og indtil den anvisningsberettigede træffer den endelige afgørelse, der skal være behørigt dokumenteret.

(30) Kravet om forsvarlig økonomisk forvaltning gør det nødvendigt for Kommissionen at opnå passende garantier. På ansøgningsstadiet bør der således i forbindelse med de største tilskud foretages en finansiel revision. Ved udbetalingen af forfinansiering bør der på forhånd kræves finansielle garantier, og endelig bør der - i forbindelse med de mest risikable ansøgninger - ved den endelige betaling kræves foretaget en finansiel revision. Hensynet til principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, non-profit og samfinansiering gør det endvidere nødvendigt at fastsætte regler for anvendelsen af faste tilskudsbeløb. Endelig gør hensynet til princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning af fællesskabsmidlerne det nødvendigt, at tilskudsmodtagerne selv overholder principperne om åbenhed og klarhed og ligebehandling af potentielle kontrahenter, og at de, hvis de giver en del af foranstaltningen i underentreprise, tildeler kontrakten til den, der fremsætter det økonomisk mest fordelagtige bud.

(31) Endelig bringes sanktionsmuligheder på dette område i overensstemmelse med de eksisterende regler for offentlige aftaler.

(32) Med hensyn til regnskabsføring og aflæggelse af årsregnskabet bør hvert af de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, som danner grundlag for opstillingen af årsopgørelserne, defineres. Det gælder dog ikke princippet om regnskabets periodisering på grundlag af regnskabsåret, som, fordi det er et nyt og meget væsentligt princip, er defineret i finansforordningen. Endvidere præciseres de betingelser, der skal være opfyldt, for at en transaktion bogføres, og reglerne for værdiansættelse af aktiver og passiver og for henlæggelser.

(33) Man bør præcisere, at institutionernes årsregnskaber skal ledsages af en beretning om den budgetmæssige og finansielle forvaltning, og definere indholdet og udformningen af de elementer, der indgår i henholdsvis årsopgørelserne (balancen, resultatopgørelsen, pengestrømsanalysen og bilaget), og beretningerne om budgetgennemførelsen (opgørelsen over resultatet af budgetgennemførelsen og bilaget hertil).

(34) På regnskabsområdet bør det præciseres, at regnskabsføreren for hver institution skal fremlægge dokumentation for organisationen på regnskabsområdet og regnskabsprocedurerne i vedkommendes institution, og man bør fastsætte de betingelser, som edb-systemer til føring af regnskabet skal overholde.

(35) Hvad angår regnskabsføringen bør man præcisere de principper, der gælder for føring af regnskabsbøger, for den generelle kontooversigt, for regelmæssig afstemning af saldiene i denne oversigt og for formuefortegnelsen, og man bør definere de elementer, der indgår i kontoplanen, der vedtages af Kommissionens regnskabsfører. Man bør præcisere de regler, der gælder for registrering af transaktioner, navnlig dobbelt bogholderimetoden, reglerne for omregning af transaktioner, der ikke er udtrykt i euro, og reglerne for bilag til regnskabsposteringer. Desuden skal indholdet af posteringer i budgetregnskabet præciseres.

(36) Endelig defineres reglerne for fortegnelsen over anlægsaktiver, regnskabsføreres og anvisningsberettigedes opgaver på dette område afklares, og det samme gælder de regler, der gælder for salg af aktiver opført i fortegnelsen.

(37) Hvad angår strukturfondene bør det præciseres, at tilbagebetalingen af forskud udbetalt i forbindelse med en foranstaltning ikke medfører hverken frigørelse af de tilsvarende bevillinger eller reduktion af fondenes bidrag til den pågældende foranstaltning.

(38) Det bør præciseres, hvilke typer af foranstaltninger - direkte såvel som indirekte - der kan finansieres på forskningsområdet.

(39) Hvad angår foranstaltninger udadtil tager gennemførelsesbestemmelserne ligesom finansforordningen sigte på at indføre undtagelsesbestemmelser, der tager hensyn til de særlige konkrete forhold, der gør sig gældende for foranstaltninger udadtil, navnlig for så vidt angår indgåelse af aftaler og ydelse af tilskud.

(40) Med hensyn til indgåelse af aftaler viderefører disse gennemførelsesbestemmelser substansen i bestemmelserne i Kommissionens afgørelse af 10. november 1999 om forenkling af forvaltningen af aftaler, der indgås som led i samarbejdet med tredjelande, og som iværksættes af generaldirektoraterne for forbindelserne udadtil [6], med det resultat, at der på dette område fastsættes regler om indgåelse af aftaler, der afviger fra de almindelige retsforskrifter, idet der bl.a. gælder andre beløbsgrænser, og forvaltningsreglerne er tilpasset foranstaltninger udadtil.

[6] (SEK(1999) 1801).

(41) Hvad angår tilskud opregnes de typer af foranstaltninger, hvor der kan afviges fra den forpligtelse til samfinansiering, der er omhandlet i finansforordningens artikel 109. Det drejer sig først og fremmest om humanitær bistand og bistand i krisesituationer samt foranstaltninger til beskyttelse af befolkningers sundhed eller grundlæggende rettigheder.

(42) For at sikre en forsvarlig forvaltning af Fællesskabets bevillinger bør det endvidere præciseres, hvilke forhåndsbetingelser der skal være opfyldt, og hvilke aftalemæssige rammer der skal etableres i tilfælde af, at forvaltningen af bevillinger decentraliseres, eller at der anvendes forskudskonti.

(43) Finansforordningens bestemmelser om europæiske kontorer bør præciseres ved fastsættelse af særlige regler vedrørende Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer og bestemmelser, der giver Kommissionens regnskabsfører bemyndigelse til at uddelegere visse af sine opgaver til ansatte i disse kontorer. Desuden bør man præcisere funktionsvilkårene for de bankkonti, som europæiske kontorer kan bemyndiges til at åbne i Kommissionens navn.

(44) Hvad angår administrationsbevillinger bør hver institution informere budgetmyndigheden om større igangværende transaktioner vedrørende fast ejendom, dvs. transaktioner, der indebærer en forøgelse af bestanden af fast ejendom.

(45) Man bør identificere de organer, der kan modtage tilskud over budgettet, og for hvilke der skal fastsættes regler på de betingelser, der er omhandlet i finansforordningen artikel 185.

(46) De forskellige beløbsgrænser og beløb, der er omhandlet i denne forordning, bør regelmæssigt ajourføres ved at indeksregulere dem efter den inflation, der er konstateret i Fællesskabet, undtagen for så vidt angår de beløbsgrænser, der gælder for offentlige aftaler.

(47) Forordning (Euratom, EKSF, EF) nr. 3419/93 om gennemførelsesbestemmelser til visse bestemmelser i finansforordningen af 21. december 1977 [7], senest ændret ved forordning (EF) nr. 1687/2001 [8] -

[7] EFT L 315 af 16.12.1993, s. 1.

[8] EFT L 228 af 24.8.2001, s. 8.

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

DEL I FÆLLES BESTEMMELSER

AFSNIT I

GENSTAND

Artikel 1 Genstand (Finansforordningens artikel 1)

I denne forordning fastsættes gennemførelsesbestemmelserne til visse bestemmelser i finansforordning [....]/2002 (i det følgende benævnt "finansforordningen") og dermed nærmere regler for opstilling og gennemførelse af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (i det følgende benævnt "budgettet").

Nærværende forordning gælder for institutionerne som defineret i finansforordningens artikel 1, stk. 2.

Artikel 2 Fortegnelse over retsforskrifter vedrørende gennemførelsen af budgettet (Finansforordningens artikel 2)

Kommissionen fører en fortegnelse over de retsforskrifter, der er omhandlet i finansforordningens artikel 2. Den ajourfører fortegnelsen hvert år og underretter budgetmyndigheden herom.

AFSNIT II

BUDGETPRINCIPPER

Kapitel 1

Principperne om budgettets enhed og korrekthed

Artikel 3 Anvendelsesområdet for forfinansieringer, der forbliver institutionernes ejendom (Finansforordningens artikel 5, stk. 4)

1. Forfinansieringer i henhold til artikel 102 forbliver institutionens ejendom, medmindre andet er fastsat i den grundlæggende retsakt. Forfinansieringer, der udbetales til gennemførelse af en aftale som defineret i finansforordningens artikel 88 til personalet, medlemsstaterne eller i forbindelse med førtiltrædelsesinstrumenterne på landbrugs- og strukturområdet, er ikke omfattet af nærværende bestemmelse.

Denne bestemmelse anvendes ikke på fælles forvaltning i henhold til finansforordningens artikel 53.

2. Når der er tale om direkte forvaltning fra centralt hold i henhold til finansforordningens artikel 53, og der er flere partnere, finder reglen i stk. 1 kun anvendelse på hovedkontrahenten.

3. Når der er tale om decentraliseret forvaltning eller indirekte forvaltning fra centralt hold i henhold til finansforordningens artikel 53, finder reglen i stk. 1 kun anvendelse på den enhed, der direkte modtager den af Kommissionen udbetalte forfinansiering.

4. Reglen i stk. 1 finder ikke anvendelse på forfinansieringer, der i forbindelse med kontrakter eller aftaler besluttes efter ikrafttrædelsen af denne forordning.

Artikel 4 Opførelse på budgettet af renter hidrørende fra fællesskabsmidler (Finansforordningens artikel 5, stk. 4)

1. Forfinansieringer, der forbliver institutionens ejendom i overensstemmelse med artikel 3, bogføres som aktiv på institutionens balance. Hvis sådanne forfinansieringer giver et renteafkast eller tilsvarende fordele, indbetales disse til budgettet som diverse indtægter.

2. De anvisningsberettigede giver regnskabsføreren de oplysninger, der er nødvendige, for at han kan identificere de forfinansieringer, der forbliver institutionens ejendom i overensstemmelse med artikel 3. De sørger for, at de med modtagerne indgåede kontrakter eller aftaler indeholder bestemmelser om:

a) at disse forfinansieringer skal indbetales på konti, der muliggør identificering af de midler, der betales af Fællesskaberne, og

b) at modtagerne skal meddele den kompetente anvisningsberettigede størrelsen af de renter eller tilsvarende fordele, disse midler eventuelt har givet anledning til, mindst en gang om året, hvis renterne repræsenterer et betydeligt beløb, og under alle omstændigheder, når de anmoder om en mellemliggende betaling eller saldobetaling.

3. I overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit IV, kapitel 5, udarbejder den anvisningsberettigede, allerede ved udbetalingen af forfinansieringen, et fordringsoverslag vedrørende de renter eller tilsvarende fordele, som forfinansieringen eventuelt har givet anledning til.

Den kompetente anvisningsberettigede fastlægger en rækkefølge for opkrævning af de rentebeløb, der omhandles i stk. 1, i overensstemmelse med de frister, der omhandles i stk. 2, litra b).

4. Er der tale om forfinansieringer, der udbetales til gennemførelse af samme budgetkonto, i henhold til samme retsgrundlag og til modtagere, der omfattes af samme tildelingsprocedure, kan den anvisningsberettigede opstille et fælles fordringsoverslag for flere debitorer.

Kapitel 2

Princippet om etårighed

Artikel 5 Regnskabsårets bevillinger (Finansforordningens artikel 8, stk. 3)

De forpligtelses- og betalingsbevillinger, der er opført på regnskabsårets budget, og som skal anvendes i løbet af regnskabsåret, består af de bevillinger, der er godkendt for regnskabsåret. Det drejer sig om:

a) de bevillinger, der er opført på budgettet, herunder bevillinger fastsat gennem et ændringsbudget

b) fremførte bevillinger

c) genopførte bevillinger

d) bevillinger hidrørende fra tilbagebetalinger af forskud i overensstemmelse med artikel 229

e) bevillinger, der er opført som følge af opkrævning af øremærkede indtægter.

Artikel 6 Fremførte bevillinger (Finansforordningens artikel 9, stk. 2)

1. De forpligtelsesbevillinger, der er omhandlet i finansforordningens artikel 9, stk. 2, litra a), kan kun fremføres, hvis der ikke har kunnet indgås forpligtelser inden den 31. december i regnskabsåret af årsager, som den anvisningsberettigede ikke er herre over, og hvis de forberedende etaper er så fremskredne, at det med rimelighed kan formodes, at forpligtelsen vil kunne indgås inden den 31. marts i det følgende år.

2. De forberedende etaper, der er omhandlet i finansforordningens artikel 9, stk. 2, litra a), og som bør være afsluttet pr. 31. december i regnskabsåret med henblik på en fremførsel til det følgende regnskabsår, omfatter bl.a.:

a) hvad angår samlede forpligtelser i henhold til artikel 88, vedtagelse af en finansieringsafgørelse eller afslutning inden denne dato af høringen af de berørte tjenester i hver institution med henblik på vedtagelse af afgørelsen

b) hvad angår enkeltforpligtelser i henhold til artikel 88, at forberedelsen af kontrakter eller aftaler er på et fremskredent stadium. Ved et sådant fremskredent stadium af udarbejdelsen af kontrakter eller aftaler forstås, at udvælgelsen af potentielle kontrahenter eller modtagere er afsluttet.

3. Bevillinger, der er fremført i overensstemmelse med finansforordningens artikel 9, stk. 2, litra a), og for hvilke der ikke er indgået forpligtelser pr. 31. marts i det følgende regnskabsår, annulleres automatisk.

4. Bevillinger, der er fremført i overensstemmelse med finansforordningens artikel 9, stk. 2, litra b), kan udnyttes indtil den 31. december i det følgende regnskabsår.

5. Regnskabet skal gøre det muligt at sondre mellem de således fremførte bevillinger.

Kapitel 3 (Kapitel 4 i finansforordningen)

Princippet om regningsenhed

Artikel 7 Vekselkursen mellem euroen og en anden valuta (Finansforordningens artikel 16)

1. Omvekslinger mellem euroen og en anden valuta foretages efter den dagskurs på euro, som offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, serie C, jf. dog de særlige bestemmelser, der følger af anvendelsen af sektorbestemmelserne.

2. Hvis der ikke for den pågældende valutas vedkommende er offentliggjort en dagskurs for euro i De Europæiske Fællesskabers Tidende, anvender Kommissionen den regnskabskurs, der er omhandlet i stk. 3.

3. Med henblik på det regnskab, der er omhandlet i finansforordningens artikel 132-137, foretages omregningen mellem euro og en anden valuta ved anvendelse af den månedlige regnskabskurs for euroen. Denne regnskabskurs fastsættes af Kommissionen under anvendelse af de informationskilder, den anser for at være pålidelige, på grundlag af kursen den næstsidste hverdag i den måned, der går forud for den måned, for hvilken kursen fastsættes.

Artikel 8 Den kurs, der skal anvendes ved omregning mellem euroen og andre valutaer (Finansforordningens artikel 16)

1. Den kurs, der skal anvendes ved omregning mellem euroen og en anden valuta, er den kurs, der er gældende den dag, hvor betalingsordren eller indtægtsordren udfærdiges af den anvisningsberettigede tjeneste, jf. dog de særlige bestemmelser, der følger af anvendelsen af sektorbestemmelserne.

2. Når der er tale om forskudskonti i euro, er datoen for bankens betaling afgørende for, hvilken kurs der skal anvendes.

3. Når der er tale om forskudskonti i nationale valutaer som omhandlet i finansforordningens artikel 16, anvendes kursen for den dag, hvor forskudskontoen reguleres.

4. Når det drejer sig om udgifter finansieret af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen (EUGFL), er den kurs, der skal anvendes for måneden "n", som er den måned, for hvilken der er givet meddelelse om de pågældende udgifter i overensstemmelse med artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 296/96 [9], kursen for den 10. dag i måneden "n+1" eller kursen for den første forudgående dag, for hvilken man råder over en generel kursnotering.

[9] EFT L 39 af 17.2.1996, s. 5-8.

Denne kurs anvendes ligeledes i forbindelse med de tilsvarende forskud, som omhandlet i artikel 4 og 5 i forordning (EF) nr. 296/96.

Artikel 9 Omregning til euro af udgifter, for hvilke der er indgået forpligtelser i slutningen af regnskabsåret (Finansforordningens artikel 16)

Ved beregningen af de forpligtelser, der endnu ikke er betalt ved regnskabsårets afslutning, anvendes eurokurserne for december.

Artikel 10 Oplysninger om overførsler af likvide midler foretaget af Kommissionen mellem de forskellige valutaer (Finansforordningens artikel 16)

Hvert kvartal sender Kommissionen medlemsstaterne en oversigt over de overførsler, der er foretaget mellem de forskellige valutaer.

Kapitel 4 (Kapitel 5 i finansforordningen)

Bruttoprincippet

Artikel 11 Medlemsstaternes bidrag til forskningsprogrammer (Finansforordningens artikel 18, stk. 1, litra a))

1. Medlemsstaternes bidrag til finansiering af visse supplerende forskningsprogrammer, som er omhandlet i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1150/2000, betales på følgende måde:

a) syv tolvtedele af det beløb, der er opført på budgettet, betales senest den 31. januar i det løbende regnskabsår

b) de resterende fem tolvtedele betales senest den 15. juli i det løbende regnskabsår.

2. Hvis budgettet ikke er endeligt vedtaget inden regnskabsårets begyndelse, betales de bidrag, der er omhandlet i stk. 1, på grundlag af det beløb, der er opført på budgettet for det foregående regnskabsår.

3. Ethvert bidrag eller enhver supplerende betaling fra medlemsstaterne til budgettet skal opføres på Kommissionens konto inden for tredive dage efter beløbsindkaldelsen.

4. De foretagne betalinger opføres på den konto, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1150/2000, og er undergivet de bestemmelser, der er fastsat i samme forordning.

Artikel 12 Øremærkede indtægter, der skyldes EFTA-landenes deltagelse i visse fællesskabsprogrammer (Finansforordningens artikel 18, stk. 1, litra d))

1. EFTA-staternes bidrag til visse fællesskabsprogrammer opføres således på budgettet:

a) i oversigten over indtægter oprettes der en p.m. post, på hvilken EFTA-staternes samlede bidrag i det pågældende regnskabsår opføres. Det forudsete beløb angives i budgetanmærkningerne.

b) i oversigten over udgifter:

i) angives i anmærkningen til den enkelte post for fællesskabsaktiviteter, som EFTA-staterne deltager i, det fastsatte bidrags størrelse "til orientering"

ii) indgår et bilag, der udgør en integrerende del af budgettet, med samtlige poster for de fællesskabsaktiviteter, som EFTA-staterne deltager i.

I dette supplerende bilag opføres de bevillinger, der svarer til bidragene - som fastsat i stk. 2 - samt afholdelsen af udgifterne.

2. I henhold til artikel 82 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde skal samtlige de beløb, der svarer til EFTA-staternes årlige bidrag - således som de er bekræftet over for Kommissionen af Det Blandede EØS-udvalg i henhold til artikel 1, stk. 5, i protokol 32, der er bilag til ovennævnte aftale - fra regnskabsårets begyndelse opføres som henholdsvis bevillinger til forpligtelser og bevillinger til betalinger.

3. Hvis der i løbet af regnskabsåret sker en forøgelse af bevillingerne til budgetposter, som EFTA-staterne bidrager til, og EFTA-staterne ikke i løbet af regnskabsåret kan tilpasse deres bidrag tilsvarende for at respektere den "proportionalitetsfaktor", der er omhandlet i artikel 82 i EØS-aftalen, er Kommissionen bemyndiget til af sine likvide midler midlertidigt og ekstraordinært at finansiere EFTA-staternes andel. Når en sådan forøgelse har fundet sted, indkalder Kommissionen snarest de relevante beløb fra EFTA-staterne. Kommissionen underretter hvert år budgetmyndigheden om de således trufne afgørelser.

Denne midlertidige finansiering udlignes hurtigst muligt i forbindelse med opstillingen af budgettet for det følgende regnskabsår.

4. I henhold til artikel 18, stk. 1, litra d), i finansforordningen er EFTA-staternes finansielle bidrag øremærkede indtægter. Regnskabsføreren træffer passende foranstaltninger til at sikre, at anvendelsen af både indtægterne fra disse bidrag og de tilsvarende bevillinger kan følges separat.

I den i finansforordningens artikel 131, stk. 2, omhandlede beretning redegør Kommissionen særskilt for gennemførelsen af de bevillinger, der svarer til EFTA-landenes deltagelse, for såvel indtægters som udgifters vedkommende.

Artikel 13 Provenu af sanktioner over for medlemsstater, der har uforholdsmæssigt store underskud (Finansforordningens artikel 18, stk. 1, litra b))

Provenuet af de sanktioner, der er omhandlet i afsnit 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 [10], opføres således på budgettet:

[10] Rådets forordning (EF) nr. 1467/1997 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6-11).

a) i oversigten over indtæger oprettes en p.m. post for opførelse af renter vedrørende disse beløb

b) opførelsen af disse beløb i oversigten over indtægter giver anledning til, at der samtidig, i oversigten over udgifter, opføres forpligtelses- og betalingsbevillinger, jf. dog finansforordningens artikel 74. Disse bevillinger gennemføres i overensstemmelse med artikel 17 i ovennævnte forordning.

Artikel 14 Anvisning af nettobeløb (Finansforordningens artikel 20, stk. 1)

I henhold til finansforordningens artikel 20 kan følgende fratrækkes betalingsanmodninger, fakturaer eller opgørelser, som i så tilfælde anvises med nettobeløbet:

a) beløb, der som sanktion pålægges kontrahenterne

b) reguleringer af fejlagtigt udbetalte beløb, der kan ske ved modregning i en ny fastsættelse af samme art til fordel for samme modtager, der falder ind under det kapitel, den artikel og det regnskabsår, hvorunder den fejlagtige udbetaling er konteret, og under anvendelse af samme betalingsmåde, jf. finansforordningens artikel 81.

Prisnedslag, bonus og rabatter fratrukket fakturaer og betalingsanmodninger opføres ikke som Fællesskabets indtægter.

Artikel 15 Konti for "afgifter, der skal refunderes" (Finansforordningens artikel 20, stk. 2)

Nationale afgifter, som Fællesskaberne eventuelt har afholdt i henhold til finansforordningens artikel 20, stk. 2, opføres på en midlertidig konto, indtil de er refunderet af de berørte medlemsstater.

Kapitel 5 (Kapitel 6 i finansforordningen)

Specificeringsprincippet

Artikel 16 Regler vedrørende overførsler (Finansforordningens artikel 23)

1. Beregningen af de procenter, der er omhandlet i finansforordningens artikel 23, stk. 1, første afsnit, litra b) og c), foretages på tidspunktet for anmodningen om overførsel.

2. For så vidt angår den grænse, der er omhandlet i finansforordningens artikel 23, stk. 1, første afsnit, litra b) og c), er det summen af de overførsler, der skal foretages fra den budgetpost, hvorfra overførslen sker, og som korrigeres med de tidligere overførsler, der skal tages i betragtning.

Artikel 17 Administrationsudgifter (Finansforordningens artikel 23)

De udgifter, der er omhandlet i finansforordningens artikel 23, stk. 1, første afsnit, litra b), dækker for hvert politikområde de kategorier, der er omhandlet i artikel 26.

Artikel 18 Begrundelser for anmodninger om bevillingsoverførsler (Finansforordningens artikel 22 og 23)

Overførselsforslag og alle oplysninger bestemt for budgetmyndigheden vedrørende overførsler, foretaget i overensstemmelse med finansforordningens artikel 22 og 23 ledsages af relevante og detaljerede begrundelser, der viser bevillingsanvendelsen og de anslåede behov indtil regnskabsårets udgang såvel for de poster, hvortil bevillingerne overføres, som for de poster, hvorfra bevillingerne overføres.

Artikel 19 Begrundelser for anmodninger om overførsler fra nødhjælpsreserven (Finansforordningens artikel 26)

Forslag om overførsler, der skal gøre det muligt at anvende den i finansforordningens artikel 26, stk. 2, første afsnit, omhandlede nødhjælpsreserve, ledsages af relevante og detaljerede begrundelser, som viser:

a) for så vidt angår den post, hvortil overførslen skal foretages, de senest foreliggende oplysninger om bevillingsanvendelsen samt overslag over behovene indtil regnskabsårets udløb

b) for så vidt angår samtlige poster vedrørende foranstaltninger udadtil, bevillingsanvendelsen indtil udgangen af den måned, der går forud for anmodningen om overførsel, samt overslag over behovene indtil regnskabsårets udløb, ledsaget af en sammenligning med de oprindelige overslag

c) mulighederne for omplacering af bevillingerne.

Kapitel 6 (Kapitel 7 i finansforordningen)

Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning

Artikel 20 Evaluering (Finansforordningens artikel 27)

1. Forud for fremsættelsen af forslag til nye programmer eller foranstaltninger, som medfører udgifter eller nedsatte indtægter for budgettet, foretages der en forudgående evaluering. Denne skal omfatte:

a) de behov, der skal dækkes på kort eller lang sigt

b) de mål, der skal nås

c) de forventede resultater og de indikatorer, der er nødvendige til vurdering heraf

d) fællesskabsinterventionens merværdi

e) de med forslagene forbundne risici, herunder risikoen for svig, og mulige alternative løsninger

f) erfaringer fra allerede gennemførte lignende foranstaltninger

g) omfanget af bevillinger, menneskelige ressourcer og øvrige administrative ressourcer, der skal tildeles under hensyn til princippet om omkostningseffektivitet

h) det kontrolsystem, der skal oprettes.

2. Alle programmer eller foranstaltninger gøres endvidere til genstand for en midtvejsevaluering og/eller efterfølgende evaluering af de anvendte menneskelige og finansielle ressourcer og af de opnåede resultater for at kontrollere, at disse er i overensstemmelse med de fastsatte målsætninger, efter følgende regler:

a) Der foretages en periodisk evaluering af de resultater, der opnås under et flerårigt programs gennemførelse, efter en tidsplan, der gør det muligt at tage hensyn til konklusionerne af denne evaluering i forbindelse med enhver beslutning om videreførelse, ændring eller afbrydelse af det pågældende program.

b) For så vidt angår foranstaltninger, der finansieres på årsbasis, evalueres resultaterne mindst hvert sjette år. Denne forpligtelse kan også opfyldes ved hjælp af de afsluttende rapporter, som de organer, der har udført aktionen, fremsender.

Artikel 21 Finansieringsoversigt (Finansforordningens artikel 28)

1. Ethvert forslag til retsakt, der forelægges den lovgivende myndighed, og som vil kunne få budgetmæssig virkning, herunder indvirkning på antallet af stillinger, skal omfatte en finansieringsoversigt.

Finansieringsoversigten indeholder finansielle og økonomiske oplysninger, således at den lovgivende institution kan vurdere, om en handling fra Fællesskabets side er nødvendig. Finansieringsoversigten skal indeholde relevante oplysninger om den eventuelle sammenhæng og synergi med andre finansielle instrumenter.

Er der tale om flerårige aktioner, skal finansieringsoversigten indeholde den forventede tidsplan for de årlige bevillings- og personalebehov og en evaluering af deres finansielle virkning på mellemlang sigt.

2. For at forebygge risikoen for svig og uregelmæssigheder, der vil kunne skade Fællesskabernes finansielle interesser, skal finansieringsoversigten indeholde oplysning om eksisterende eller påtænkte forebyggende og beskyttende foranstaltninger.

Kapitel 7 (Kapitel 8 i finansforordningen)

Princippet om klarhed og åbenhed

Artikel 22 Foreløbig offentliggørelse af budgetoversigten (Finansforordningens artikel 29)

Forud for den officielle offentliggørelse og senest fire uger efter datoen for den endelige vedtagelse af budgettet offentliggøres på Kommissionens initiativ en oversigt over budgettallene på institutionernes Internetsted.

AFSNIT III

OPSTILLING AF BUDGETTET OG DETTES STRUKTUR

KAPITEL 1

OPSTILLING AF BUDGETTET

Artikel 23 Generel indledning til det foreløbige budgetforslag (Finansforordningens artikel 33)

Kommissionen udarbejder en generel indledning til det foreløbige budgetforslag.

Hver af det foreløbige budgetforslags sektioner er forsynet med en indledning udarbejdet af den pågældende institution.

Den generelle indledning omfatter:

a) finansielle opstillinger for hele budgettet

b) for så vidt angår afsnittene under Kommissionens sektion:

i) en beskrivelse af de politikker, der ligger til grund for bevillingsansøgningerne, under hensyn til de principper og krav, der er nævnt i finansforordningens artikel 27 og artikel 33, stk. 2, litra d)

ii) en forklaring på forskelle i bevillingerne fra det ene regnskabsår til det andet.

Artikel 24 Arbejdsdokumenter til støtte for det foreløbige budgetforslag (Finansforordningens artikel 30 og 33)

Til støtte for det foreløbige budgetforslag fremlægger Kommissionen følgende arbejdsdokumenter:

a) for så vidt angår institutionernes personale:

i) en redegørelse for personalepolitikken vedrørende såvel fastansat som midlertidigt personale

ii) en fortegnelse for hver personalekategori over stillingerne på budgettet og det faktiske antal ansatte på datoen for forelæggelsen af det foreløbige budgetforslag med angivelse af deres fordeling på lønklasser og administrative enheder

iii) en begrundelse for eventuelle forskelle i antallet af ansatte

iv) en oversigt over personalets fordeling på politikområder

b) en detaljeret oversigt over lånoptagelses- og långivningspolitikken

c) for så vidt angår tilskud til de organer, der er omhandlet i finansforordningens artikel 32, en begrundelse, udarbejdet af de pågældende organer, efterfulgt af en oversigt over indtægter og udgifter; og, for så vidt angår Europaskolerne, en begrundelse efterfulgt af en oversigt over indtægter og udgifter.

Artikel 25

Foreløbige forslag til ændringsbudgetter

(Finansforordningens artikel 37, stk. 1)

Foreløbige forslag til ændringsbudgetter ledsages af begrundelser og af de på opstillingstidspunktet foreliggende oplysninger om budgetgennemførelsen i det foregående og løbende regnskabsår.

KAPITEL 2

BUDGETTETS STRUKTUR OG UDFORMNING

Artikel 26 Administrationsbevillinger (Finansforordningens artikel 41)

Administrationsbevillingerne opføres under separate poster, afsnit, på grundlag af følgende klassifikation:

a) udgifter vedrørende det personale der er godkendt ved stillingsfortegnelsen: der anføres et bevillingsbeløb og et antal stillinger

b) udgifter vedrørende eksternt personale (herunder hjælpeansatte og midlertidigt ansatte) og andre administrationsudgifter (herunder repræsentations- og mødeudgifter)

c) udgifter vedrørende bygninger og hertil knyttede udgifter, herunder rengøring og vedligeholdelse, lejeudgifter, telekommunikation, vand, gas og elektricitet

d) støtteudgifter.

Kommissionens administrationsudgifter, hvis art er fælles for alle afsnit, kan ligeledes opføres i en separat oversigt, klassificeret efter art.

Artikel 27 Faktiske udgifter i det seneste afsluttede regnskabsår (Finansforordningens artikel 46, stk. 1, litra e))

Ved opstillingen af budgettet fastsættes de faktiske udgifter i det seneste afsluttede regnskabsår på følgende måde:

a) med hensyn til forpligtelser: forpligtelser bogført i løbet af regnskabsåret på grundlag af regnskabsårets bevillinger som defineret i artikel 5

b) med hensyn til betalinger: betalinger foretaget i løbet af regnskabsåret - dvs. betalinger, hvor der er sendt betalingsinstruks til banken - på grundlag af regnskabsårets bevillinger som defineret i samme artikel.

Artikel 28 Budgetanmærkninger (Finansforordningens artikel 46, stk. 1, punkt 1)

Budgetanmærkningerne skal navnlig omfatte:

a) henvisninger til den grundlæggende retsakt, hvis en sådan findes

b) de nødvendige forklaringer vedrørende bevillingernes art og formål.

AFSNIT IV

GENNEMFØRELSE AF BUDGETTET

KAPITEL 1

GENERELLE BESTEMMELSER

Artikel 29 Former, som grundlæggende retsakter kan have (Finansforordningens artikel 49, stk. 1)

1. Inden for fællesskabspolitikken kan en "grundlæggende retsakt" have form af forordning, direktiv, beslutning eller afgørelse.

2. Inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik kan en "grundlæggende retsakt" have en af de former, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, artikel 14 og artikel 23, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union.

3. Inden for det politimæssige og retlige samarbejde på det strafferetlige område kan en "grundlæggende retsakt" have en af de former, der er omhandlet i artikel 34, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union.

Artikel 30 Maksimumbeløb til pilotprojekter og forberedende foranstaltninger (Finansforordningens artikel 49, stk. 2, litra a) og b))

1. De samlede bevillinger til de pilotprojekter, der er omhandlet i finansforordningens artikel 49, stk. 2, litra a), kan ikke overstige 32 mio. EUR pr. regnskabsår.

2. De samlede bevillinger til de nye forberedende foranstaltninger, der er omhandlet i finansforordningens artikel 49, stk. 2, litra b), kan ikke overstige 30 mio. EUR pr. regnskabsår, og de samlede bevillinger, som der faktisk er indgået forpligtelser for til forberedende foranstaltninger, kan ikke overstige 75 mio. EUR.

Artikel 31 Kommissionens særlige beføjelser i henhold til traktaterne (Finansforordningens artikel 49, stk. 2, litra c))

1. Følgende artikler i EF-traktaten tillægger direkte Kommissionen særlige beføjelser:

a) Artikel 138 (den sociale dialog)

b) Artikel 140 (undersøgelser, udtalelser, samråd på det sociale område)

c) Artikel 143 og 145 (særberetninger på det sociale område)

d) Artikel 152, stk. 2 (initiativer til fremme af samordningen inden for sundhedsbeskyttelsen)

e) Artikel 155, stk. 2 (initiativer til fremme af samordningen for så vidt angår transeuropæiske net)

f) Artikel 157, stk. 2 (initiativer til fremme af samordningen på industriområdet)

g) Artikel 159, stk. 2 (rapport om fremskridtene i forbindelse med virkeliggørelsen af den økonomiske og sociale samhørighed)

h) Artikel 165, stk. 2 (initiativer til fremme af samordningen inden for forskning og teknologisk udvikling)

i) Artikel 173 (rapport om forskning og teknologisk udvikling)

j) Artikel 180, stk. 2 (initiativer til fremme af samordningen af udviklingssamarbejdspolitikkerne)

2. Følgende artikler i Euratom-traktaten tillægger direkte Kommissionen særlige beføjelser:

a) Artikel 70 (finansiel medvirken, inden for rammerne af budgettet, i prospekteringsvirksomhed på medlemsstaternes områder)

b) Artikel 77 ff. (sikkerhedskontrol)

3. I forbindelse med opstillingen af det foreløbige budgetforslag vil denne liste eventuelt kunne suppleres med angivelse af de pågældende artikler og beløb.

Artikel 32 Definition af begrebet interessekonflikt (Finansforordningens artikel 52, stk. 2)

1. Handlinger, der kan medføre interessekonflikter, kan bestå i:

a) at tildele sig selv eller andre uberettigede direkte eller indirekte fordele

b) at nægte at indrømme en modtager de rettigheder eller fordele, han har krav på

c) at udføre handlinger, der er uberettigede eller udtryk for misbrug, eller at undlade at udføre nødvendige handlinger.

2. Den i finansforordningens artikel 52 omhandlede kompetente myndighed er den pågældende ansattes hierarkisk foresatte. Han bekræfter skriftligt, om der foreligger interessekonflikt eller ej. I bekræftende fald træffer han selv den relevante afgørelse.

KAPITEL 2

GENNEMFØRELSESMETODER

Afdeling 1

Generelle bestemmelser

Artikel 33 Forudgående kontrol udøvet af Kommissionen (Finansforordningens artikel 53 og 56)

1. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved delt, decentraliseret eller indirekte centraliseret forvaltning, undersøger den forud ved dokumentkontrol og kontrol på stedet, at der i forvaltningsenhederne i overensstemmelse med reglerne for god finansforvaltning, og ved decentraliseret forvaltning afhængigt af decentraliseringsgraden, findes relevante og velfungerende:

a) gennemførelsesprocedurer

b) kontrolsystemer

c) bogføringssystemer

d) procedurer for indgåelse af aftaler og for ydelse af tilskud

2. Kommissionen foretager de nødvendige nye undersøgelser ved enhver væsentlig ændring af procedurer eller systemer for at sikre sig, at de i stk. 1 omhandlede betingelser fortsat er opfyldt.

3. Enhederne forsyner, inden for en bestemt frist, Kommissionen med alle oplysninger, denne måtte anmode om og underretter den omgående om enhver ændring af deres procedurer og systemer. Kommissionen fastslår disse forpligtelser i henholdsvis uddelegeringsinstrumenterne eller de aftaler, der er indgået med de pågældende enheder.

4. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved fælles forvaltning, finder de kontrolaftaler, der er indgået med de internationale organisationer, anvendelse.

Afdeling 2

Særlige bestemmelser

Artikel 34 Direkte centraliseret forvaltning (Finansforordningens artikel 53)

Når Kommissionen gennemfører budgettet fra centralt hold, direkte i sine tjenestegrene, udføres gennemførelsesopgaverne af de finansielle aktører som omhandlet i finansforordningens artikel 58-68 og under de i nærværende forordning fastsatte betingelser.

Artikel 35 Uddelegering til gennemførelsesorganer (Finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra a), og artikel 55, stk. 2)

1. Beslutningerne om uddelegering til gennemførelsesorganer bemyndiger dem til som delegerede anvisningsberettigede at gennemføre bevillinger vedrørende det fællesskabsprogram, hvis forvaltning de er blevet pålagt.

2. De beføjelser, der uddelegeres til gennemførelsesorganet, udøves af organets direktør efter finansforordningens artikel 55, stk. 2.

3. Dokumentet vedrørende Kommissionens uddelegering af beføjelser omfatter de samme bestemmelser som dem, der er indeholdt i artikel 39, stk. 2. Direktøren accepterer, ved en formel skriftlig godkendelse, dokumentet på vegne af det pågældende gennemførelsesorgan.

Artikel 36 Forudsætninger og betingelser for uddelegering til nationale, offentligretlige organer eller privatretlige enheder, der har fået tildelt en offentlig forvaltningsopgave (Finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra c))

1. Kommissionen kan kun uddelegere opgaver, der indbærer udøvelse af offentlig myndighed, til nationale, offentligretlige organer eller til privatretlige enheder med en offentlig forvaltningsopgave, hvis de er undergivet lovgivningen i Den Europæiske Unions medlemsstater, i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) eller i lande, der har ansøgt om tiltrædelse af Den Europæiske Union, medmindre andet er fastsat i den grundlæggende retsakt.

2. Kommissionen sikrer sig, at disse organer eller enheder kan stille den nødvendige finansielle sikkerhed, fortrinsvis i form af en offentlig garanti, bl.a. med henblik på fuldstændig inddrivelse af beløb, som Kommissionen har krav på.

3. Når Kommissionen ønsker at overdrage opgaver, der indebærer udøvelse af offentlig myndighed, bl.a. opgaver i forbindelse med budgetgennemførelse, til et organ som omhandlet i finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra c), undersøger den, om dette vil være i overensstemmelse om principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning. Hvis undersøgelsen viser, at uddelegering vil være mest i overensstemmelse med behovet for forsvarlig økonomisk forvaltning, indhenter den, inden den foretager uddelegeringen, udtalelse fra det kompetente udvalg, der er omhandlet i den grundlæggende retsakt, idet dette også kan udtale sig om de udvælgelseskriterier, der forudses anvendt.

Artikel 37 Udpegelse af nationale, offentligretlige organer eller privatretlige enheder, der har fået tildelt en offentlig forvaltningsopgave (Finansforordningens artikel 54, stk. 2, litra c))

1. De nationale, offentligretlige organer eller privatretlige enheder, der tildeles en offentlig forvaltningsopgave, oprettes i henhold til lovgivningen i den medlemsstat eller i det land, de er undergivet.

2. Valget af organer eller enheder skal ske på en objektiv og gennemsigtig måde på grundlag af en costbenefitanalyse og opfylde de gennemførelseskrav, Kommissio