MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN - EF-handlingsplan for bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. INDLEDNING

2. AKTIONER PÅ EF-PLAN

2.1. Aktion nr. 1: Staternes kontrol med egne statsborgere

2.2. Aktion nr. 2: Fastsættelse af gennemførelsesprocedurer for bestemmelser, der vedtages på internationalt plan, om fiskeressourcernes bæredygtighed

2.3. Aktion nr. 3: Kontrol med aktiviteter i tilknytning til ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

2.4. Aktion nr. 4: Fiskerisektoren, forbrugerne og offentligheden i almindelighed skal oplyses om nødvendigheden af at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

3. AKTIONER INDEN FOR RAMMERNE AF DE REGIONALE FISKERIORGANISATIONER

3.1. Aktion nr. 5: Indførelse af kontrol- og inspektionsordninger under de enkelte regionale fiskeriorganisationer

3.2. Aktion nr. 6: Regulering af visse former for fiskeri på åbent hav

3.3. Aktion nr. 7: Identifikation og overvågning af fartøjer, der udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

3.4. Aktion nr. 8: Fremme af harmoniserede handlingsplaner til bekæmpelse af ulovligt fiskeri

3.5. Aktion nr. 9: Identifikation og kvantificering af ulovlige fangster

3.6. Aktion nr. 10: Attestering og dokumentation

4. INTERNATIONALE AKTIONER

4.1. Aktion nr. 11: Forbedring af informationen om fiskefartøjernes situation

4.2. Aktion nr. 12: Styrkelse af det internationale samarbejde

4.3. Aktion nr. 13: Fastlæggelse af fartøjets væsentlige tilknytning til staten

4.4. Aktion nr. 14: Fastlæggelse af havnestaternes rettigheder og pligter

5. AKTION I PARTNERSKAB MED DE REGIONALE FISKERIORGANISATIONER

5.1. Aktion nr. 15: Bistand til udviklingslandene til bekæmpelse af ulovligt fiskeri

1. INDLEDNING

Bekæmpelsen af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri er en af prioriteterne for det internationale samfunds bestræbelser på at sikre et bæredygtigt fiskeri på verdensplan. Det Europæiske Fællesskab har bidraget aktivt til udarbejdelsen af en international handlingsplan, der tager sigte på at hindre, modvirke og afskaffe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Denne internationale handlingsplan, der er udarbejdet inden for rammerne af FAO's adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri af FAO's fiskerikomité (COFI), blev stadfæstet af FAO's Råd den 23. juni 2001.

Det Europæiske Fællesskab bør nu i overensstemmelse med de tilsagn, det har givet, træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for også at gennemføre den handlingsplan, der er vedtaget på internationalt plan, på EF-plan.

Da fællesskabslovgivningen allerede er forholdsvis udviklet på dette område, tager dette dokument ikke sigte på at gøre status over de allerede eksisterende midler til at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Derimod bør der findes frem til, hvilke aktioner eller nye initiativer der skal iværksættes inden for rammerne af dels fællesskabslovgivningen, dels de regionale fiskeriorganisationer, for at denne målsætning kan nås. Endvidere kan Det Europæiske Fællesskab spille en rolle ved at tage hensyn til udviklingslandenes specifikke behov.

En af de grundlæggende forudsætninger for gennemførelsen af en bæredygtig politik for bevarelsen og forvaltningen af fiskeressourcerne er, at der findes et effektivt, sammenhængende system, hvorunder der kan føres kontrol med fiskeriet. Jo mere bindende disse bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger bliver, des større er incitamentet til at forsøge at unddrage sig dem. Fiskerne og de forskellige berørte aktører vil kun anerkende disse foranstaltningers berettigelse, hvis de bliver overbevist om, at foranstaltningerne bliver anvendt retfærdigt.

Fænomenet med "bekvemmelighedsflag" udgør i den forbindelse en væsentlig risiko for fiskeriets fortsatte eksistens på verdensplan. En sådan flagføring trækker kontrolsystemet nedad med hensyn til både opstillingen af normer og systemets anvendelse. Det Europæiske Fællesskab er derfor i sin gode ret til at handle i egen interesse såvel som i det internationale samfunds interesse for at bekæmpe dette fænomen.

For at der kan findes frem til en sammenhængende indfaldsvinkel til dette område, kan der med fordel tages udgangspunkt i reformen af den fælles fiskeripolitik. Tidsplanen for denne reform forventes at muliggøre, at der kan fremlægges et dokument herom på COFI's næste samling i 2003.

2. AKTIONER PÅ EF-PLAN

2.1. Aktion nr. 1: Staternes kontrol med egne statsborgere

- Formål: EF-medlemsstaternes statsborgere skal advares mod at anbringe deres fiskefartøjer og begå overtrædelser under jurisdiktion af en stat, der ikke opfylder sine forpligtelser som flagstat.

- Begrundelse: Fiskeri under bekvemmelighedsflag medfører ulige konkurrencevilkår og er en alvorlig trussel mod en bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne. Da der ikke findes nogen international regel, der gør det muligt at definere en væsentlig forbindelse mellem staten og de fartøjer, der fører dens flag, bør de erhvervsdrivende i Fællesskabet afskrækkes fra at benytte sådanne bekvemmelighedsflag, således at de erhvervsdrivende inden for dette område sikres ligebehandling. Endvidere har Det Europæiske Fællesskab allerede påtaget sig juridiske forpligtelser i så henseende (SEAFO-konventionen), der skal iværksættes på EF-plan uden forskelsbehandling.

- Midler

(a) Indførelse af en specifik artikel i den kontrolforordning, der fastlægger medlemsstaternes forpligtelser i forhold til deres egne statsborgere (fiskerfartøjernes redere eller skibsførere), der udøver fiskeri, som ikke er i overensstemmelse med reglerne for fiskeressourcernes bevarelse og forvaltning, om bord på fiskerfartøjer, der fører et tredjelands flag.

(b) Indførelse i EF-lovgivningen af et forbud mod at anvende en EF-fiskeritilladelse til at chartre fartøjer, der identificeres som fartøjer, der driver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri.

2.2. Aktion nr. 2: Fastsættelse af gennemførelsesprocedurer for bestemmelser, der vedtages på internationalt plan, om fiskeressourcernes bæredygtighed

- Formål: De forskellige tekster, der vedtages på internationalt plan, om (ansvarlig og/eller) bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne, skal gøres bindende ved anvendelse af visse handelspolitiske instrumenter.

- Begrundelse: Der skal sikres ligebehandling af staterne, ved at der i EF-lovgivningen indføres procedurer, som tager sigte på at sikre, at der ikke findes protektionistiske formål, og at der er objektive betingelser for gennemførelsen. Det mest kendte eksempel på området er De Forenede Nationers resolution om forbud mod anvendelse af store drivgarn, der er gennemført i Fællesskabets retsorden, men som visse tredjelande ikke respekterer.

- Middel: Vedtagelse af en fællesskabslovgivning, der er forenelig med WTO's bestemmelser om forbud mod handel med fiskeriprodukter, der er fanget i strid med de internationale aftaler om ansvarligt fiskeri og/eller bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne.

2.3. Aktion nr. 3: Kontrol med aktiviteter i tilknytning til ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

- Formål: Det skal sikres, at importører, havnearbejdere, forbrugere, leverandører af materialer, banker, forsikringsagenter og andre tjenesteydere ikke har forretningsmæssige relationer med fartøjer, som kan identificeres som fartøjer, der driver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri.

- Begrundelse: Hvis fartøjer, der driver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, ikke kan finde afsætningskanaler til deres ulovlige produktion, vil de ikke have nogen finansiel interesse i at udøve dette fiskeri.

- Midler: Indførelse af en bestemmelse i kontrolforordningen, hvorefter det vil være en overtrædelse at drive forretning med fisk eller fiskeprodukter, der stammer fra ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. For at lette opgaven for disse erhvervsdrivende vil det være hensigtsmæssigt, hvis EF offentliggør lister over fartøjer, der udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, og om nødvendigt over de erhvervsdrivende, der har direkte forbindelse til sådanne aktiviteter, efter at disse lister er udarbejdet og godkendt af de regionale fiskeriorganisationer.

2.4. Aktion nr. 4: Fiskerisektoren, forbrugerne og offentligheden i almindelighed skal oplyses om nødvendigheden af at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

- Formål: Det skal sikres, at hele fiskerisektoren samt forbrugerne og offentligheden i almindelighed oplyses om de skadelige virkninger, som ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri har på bevarelsen af ressourcerne, den ansvarlige forvaltning af bestandene og fiskeriets bæredygtighed på verdensplan, samt om Den Europæiske Unions indsats for såvel internt som på internationalt plan at udrydde denne svøbe.

- Begrundelse: Som led i anvendelsen af FAO's adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri og FAO's internationale handlingsplan til bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri har Fællesskabet forpligtet sig til at gøre en indsats for at oplyse de erhvervsdrivende inden for fiskerisektoren og andre berørte kredse om nødvendigheden af at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Gennemførelsen af handlingsplanen vil blive så meget mere effektiv, hvis den støttes af den offentlige opinion.

- Midler: Tilrettelæggelse af oplysningskampagner og sensibiliseringsforanstaltninger vedrørende handlingsplanens forskellige dele i takt med dens gennemførelsen. Disse foranstaltninger vil blive afpasset efter de pågældende emner og målgrupper. Der vil bl.a. være tale om informationsformidling gennem trykte, audiovisuelle og elektroniske medier, herunder særlige sider på internettet, pressekampagner, foranstaltninger, der skal fremme kendskabet og synliggørelsen, samt offentlige arrangementer.

3. AKTIONER INDEN FOR RAMMERNE AF DE REGIONALE FISKERIORGANISATIONER

3.1. Aktion nr. 5: Indførelse af kontrol- og inspektionsordninger under de enkelte regionale fiskeriorganisationer

- Formål: Hver regional fiskeriorganisation skal vedtage en kontrol- og inspektionsordning, der skal benyttes på havet og/eller i havnene, i givet fald med deltagelse af observatører, og denne ordning skal være afpasset efter de særlige karakteristika, der gælder for fiskeriet under den enkelte fiskeriorganisation.

- Begrundelse: For at de bevarelse- og forvaltningsforanstaltninger, der er vedtaget af de regionale fiskeriorganisationer, kan blive effektive, er det nødvendigt, at systemet er sammenhængende og indrettet specifikt til formålet. Ikrafttrædelsen af De Forenede Nationers aftale vedrørende de fælles bestande indebærer dels, at denne aftales regler afpasses efter de særlige forhold, der gælder for fiskeriet under de forskellige regionale fiskeriorganisationer, dels at der udarbejdes mere præcise, funktionelle regler end dem, der er fastsat i aftalen, for at sikre en større effektivitet og en bedre beskyttelse af staternes og brugernes rettigheder gennem anvendelsen af gennemsigtige, ikke-diskriminerende procedurer.

- Middel: Det Europæiske Fællesskab bør tage initiativ til at foreslå indførelsen af så udviklede og detaljerede kontrol- og inspektionsordninger som muligt i alle de regionale fiskeriorganisationer, hvor sådanne ordninger ikke findes, samt ændringer af de eksisterende ordninger for at effektivisere bekæmpelsen af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri.

3.2. Aktion nr. 6: Regulering af visse former for fiskeri på åbent hav

- Formål: De regionale fiskeriorganisationer skal tilskyndes til at vedtage bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger dels for fiskeriet (såsom forbud mod anvendelsen af drivgarn), dels for fangsten af de arter (såsom dybhavsarter), som hidtil ikke er blevet reguleret på internationalt plan.

- Begrundelse: FAO's handlingsplan tager sigte på ikke blot det ulovlige fiskeri, men også på det uregulerede fiskeri. De fremskridt, der er gjort med hensyn til regulering og kontrol af visse fiskeriaktiviteter, risikerer at forskubbe fiskeriindsatsen over mod fiskeri med ikke-miljøvenlige fangstmetoder efter arter, der derved hurtigt vil blive truet af overfiskning. Fællesskabet bør ligeledes af både effektivitetsmæssige og retfærdighedsmæssige hensyn forsøge at finde frem til en ensartet, ikke-diskriminatorisk anvendelse af de foranstaltninger, det håndhæver over for dets egne fiskere i såvel EF-farvande som på åbent hav. Denne mangel på en internationalt godkendt regulering i det åbne hav risikerer endvidere at fremme en udvikling af fiskeri under bekvemmelighedsflag for at omgå EF-reglerne.

- Midler: Det Europæiske Fællesskab bør tage initiativ til at foreslå bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på åbent hav for så vidt muligt at begrænse de geografiske områder, hvor fiskeriet er ureguleret på internationalt plan. Der skal foretages en prioritering af de tilfælde, hvor EF-bestemmelserne er strengere end de eksisterende internationale regler.

3.3. Aktion nr. 7: Identifikation og overvågning af fartøjer, der udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

- Formål: Der skal i de regionale fiskeriorganisationer foretages en registrering af de fartøjer, der udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, efter gennemsigtige, ikke-diskriminatoriske procedurer, således at dette fiskeri kan straffes, og endvidere skal flagstaterne overtales til at modvirke nævnte fiskeri.

- Begrundelse: Der findes ikke nogen reel opgørelse af, hvor mange fartøjer der er involveret i ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. De pågældende fartøjer ændrer nemlig ofte flagstat, hav og ejer, hvilket gør det vanskeligt at identificere dem. I øvrigt er de kriterier, som de regionale fiskeriorganisationer benytter, ikke tilstrækkeligt klare og også omstridte, hvilket er en fordel for de fartøjer, der driver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. I visse tilfælde er listerne udarbejdet på basis af oplysninger fra nogle få stater og ikke blevet kontrolleret inden vedtagelsen i de regionale fiskeriorganisationer, hvilket er til skade for deres legitimitet. De nuværende forvaltningsprocedurer (opførelse i og fjernelse fra fortegnelsen) er ikke gennemsigtige. Det er endvidere ikke fastlagt, hvilke konsekvenser det har at være opført på en sådan liste. Det er af afgørende betydning, at procedurerne og kriterierne i forbindelsen med identifikationen af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri bliver belyst, således at der kan foretages en harmonisering inden de regionale fiskeriorganisationer.

- Midler: Fællesskabet vil inden for rammerne af de regionale fiskeriorganisationer arbejde for, at der fastsættes objektive, gennemsigtige kriterier, der kan gøre det muligt at identificere ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Det vil støtte de bestræbelser, som de regionale fiskeriorganisationer har indledt med henblik på at overtale flagstaterne til at tage skridt til at få afskaffet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Det vil tilskynde de regionale fiskeriorganisationer til at udveksle oplysninger om de fartøjer, der registreres for ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Det Europæiske Fællesskab vil forsøge at finde frem til midler, der kan forbedre indsamlingen af oplysninger om fartøjerne, og som kan være til støtte for de regionale fiskeriorganisationers foranstaltninger.

3.4. Aktion nr. 8: Fremme af harmoniserede handlingsplaner til bekæmpelse af ulovligt fiskeri

- Formål: En harmoniseret, gennemsigtig udarbejdelse af handlingsplaner med henblik på at begrænse det ulovlige fiskeri i de regionale fiskeriorganisationer, navnlig efter de arter, der især er genstand for ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri.

- Begrundelse: Generelt er ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri koncentreret om de arter, hvis handelsværdi er stor. Det er nødvendigt med en målrettet aktion og en effektiv opfølgning, hvis det ulovlige, urapporterede og uregulerede fiskeri efter disse arter skal begrænses. Det er imidlertid nødvendigt, at disse planer er gennemsigtige og ikke-diskriminatoriske, da de i sidste instans medfører handelssanktioner. Hvis de regionale fiskeriorganisationer gør brug af harmoniserede handlingsplaner, der er rettet mod de samme arter, vil det være muligt at undgå, at det ulovlige, urapporterede og uregulerede fiskeri blot flyttes fra et hav til et andet.

- Midler: Det Europæiske Fællesskab vil opfordre de regionale fiskeriorganisationer til ved anvendelse af harmoniserede, gennemsigtige og ikke-diskriminatoriske procedurer at vedtage handlingsplaner for bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Der skal fortrinsvis være tale om de arter, der er hårdest ramt af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (arter med en stor handelsværdi).

3.5. Aktion nr. 9: Identifikation og kvantificering af ulovlige fangster

- Formål: En kvantificering, som foretages gennem de regionale fiskeriorganisationer, af de mængder, der er fanget af fartøjer ved ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, således at dette fiskeri kan opgøres i forbindelse med evalueringen af bestandene.

- Begrundelse: For at der kan vedtages forvaltnings- og bevarelsesforanstaltninger, er det nødvendigt med en præcis evaluering af bestandene, hvilket for nogle bestandes vedkommende er meget vanskeligt på grund af det manglende kendskab til størrelsen af fangsterne i forbindelse med ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. For at dette fiskeri kan bekæmpes effektivt, er det i øvrigt vigtigt at opgøre de ulovlige fangstmængder, for at der siden kan gribes ind over for flagstaterne.

- Midler: Fællesskabet vil tilskynde de regionale fiskeriorganisationer til at indføre procedurer for indsamling af oplysninger om de ulovligt fiskede mængder (handelstal, stikprøver i havnene, indsamling af oplysninger om fangster og landinger) og dernæst identificere disse fangsters oprindelse, således at sagen kan tages op med flagstaterne.

3.6. Aktion nr. 10: Attestering og dokumentation

- Formål: Indførelse på basis af fælles kriterier af certificerings/dokumentationssystemer, der kan medvirke til, at handlingsplanens gennemførelse bliver effektiv, uden at de erhvervsdrivende pålægges alt for store byrder.

- Begrundelse: De nuværende dataindsamlingssystemer (ICCAT-statistikdokumentet, CCAMLR-fangstdokumentet), der fortrinsvis anvendes til den fremtidige forvaltning af ressourcerne, opfylder kun delvist handlingsplanens målsætninger. Da de nævnte systemer er etableret autonomt, er de ikke homogene og sondrer ikke mellem de erhvervsdrivendes og myndighedernes respektive ansvar, hvilket er en væsentlig ulempe i forbindelse med anvendelsen af en handlingsplan, der sigter på at gøre de forskellige aktører ansvarlige og at indføre sanktioner.

Den konkrete udformning kan give anledning til forfalskede dokumenter, hvilket er bekymrende, når der er tale om en udvidelse af de disse systemers område, således at de også kommer til at omfatte andre arter end tun og torsk, eller at de bliver anvendt af andre regionale fiskeriorganisationer.

Bestemmelserne om informationsudveksling gennem dokumenter ved anvendelse af edb eller andre midler er ikke tilstrækkelige, hverken på juridisk eller teknisk plan, til at der kan gennemføres en tilfredsstillende dels direkte, dels efterfølgende kontrol.

For at handlingsplanens målsætninger kan opfyldes, bør det på basis af en fælles ordning sikres:

- at dokumenternes indhold er koncentreret om de oplysninger om fartøjerne og deres fiskeri, som er nyttige for forvaltningen af ressourcerne og for verifikationen af disse, jf. artikel 3 i handlingsplanen, hvori det ulovlige, urapporterede og uregulerede fiskeri defineres [1]

[1] Fællesskabets erfaringer på området for oprindelsesattestering og -kontrol kan benyttes som reference på disse specielle punkter.

- at den konkrete udformning ændres, således at risikoen for dokumentfalsk begrænses1

- at dokumenternes karakter af en obligatorisk opgørelse opretholdes, og at de får juridisk betydning til gavn for handlingsplanen

- at der indføres procedurer for konsultation af dokumenterne ved anvendelse af datateknologi og bestemmelser om administrativt samarbejde, hvorved myndighederne får tekniske og juridiske midler til at udveksle oplysninger og til at foretage enhver relevant efterprøvning1.

- Middel: Fællesskabet tager over for de regionale fiskeriorganisationer og de stater, der især er berørt, et initiativ med henblik på gennemførelsen af en reform af attesterings/dokumentationssystemerne, og der udarbejdes en foreløbig model til dokumentet til FAO's ekspertmøde om anvendelsen af handlingsplanens artikel 76.

4. INTERNATIONALE AKTIONER

4.1. Aktion nr. 11: Forbedring af informationen om fiskefartøjernes situation

- Formål: Forbedring af udvekslingen af informationer om fiskerfartøjernes situation for så vidt angår deres ret til at udøve fiskeri, for at der hurtigst muligt skal ske en identifikation af de fartøjer, der slettes af registeret, eller hvis fiskeritilladelse er blevet annulleret.

- Begrundelse: Ifølge FAO-aftalen af 1993 om fremme af fiskerfartøjers overholdelse af internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på det åbne hav skal en flagstat have udstedt en tilladelse til at udøve fiskeri på åbent hav, og at der skal indføres en fortegnelse over de fiskerfartøjer, der er godkendt til anvendelse til fiskeri på det åbne hav; endvidere fastsættes det, at FAO skal have rådighed over visse oplysninger for at styrke det internationale samarbejde henblik på at kunne identificere det godkendte fiskeri. Fællesskabet har allerede ratificeret FAO-aftalen, der imidlertid ikke er trådt i kraft, fordi der ikke har været et tilstrækkeligt stort antal ratifikationer. Mange regionale fiskeriorganisationer er begyndt at udarbejde lister over henholdsvis godkendte fartøjer og fartøjer, der ikke overholder reglerne, for at forbedre samarbejdet mellem de kontraherende parter om efterforskning og bekæmpelse af ulovligt fiskeri. Adgangen til en fælles database, der administreres af FAO, vil kunne forbedre informationsudvekslingen mellem de regionale fiskeriorganisationer og dermed gøre systemmet mere effektivt. Da mange lande (USA, Canada, Japan, Norge) allerede er indgået i et frivilligt samarbejde med FAO, kan Det Europæiske Fællesskab ikke stå udenfor.

- Middel: Fremsendelse af relevante oplysninger om Fællesskabets fiskerflåde til FAO på frivillig basis, så længe FAO-aftalen fra 1993 ikke formelt er trådt i kraft.

4.2. Aktion nr. 12: Styrkelse af det internationale samarbejde

- Formål: Styrkelse af det internationale samarbejde om opfølgning, kontrol og overvågning gennem forbedret informationsudveksling mellem de myndigheder, der varetager gennemførelsen af bevarelses- og forvaltningsforanstaltningerne vedrørende fiskeressourcerne.

- Begrundelse: Fiskerfartøjerne er pr. definition mobile og bevæger sig på åbent hav i områder, som ikke direkte er underlagt staters jurisdiktion. Gennemførelsen af De Forenede Nationers aftale vedrørende de fælles bestande indebærer, at staternes koordination og samarbejde skal styrkes på en sådan måde, at der hurtigst muligt kan indhentes oplysninger om situationen vedrørende et fartøj, der mistænkes for en overtrædelse af lovgivningen i dets flagstat.

- Middel: Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater skal deltage i netværket af kontrolorganer (MCS-netværk) som foreslået af Chile og USA.

4.3. Aktion nr. 13: Fastlæggelse af fartøjets væsentlige tilknytning til staten

- Formål: Fastlægge objektive juridiske kriterier, der kan sikre, at tilladelse til at føre en stats flag er betinget af, at det pågældende fiskerfartøj har en væsentlig tilknytning til denne stat efter bestemmelserne i artikel 91 i De Forenede Nationers havretskonference (UNCLOS).

- Begrundelse: Fænomenet med åbne registre, der fremmer sejlads under bekvemmelighedsflag, er især til skade for fiskeriets bæredygtighed. Den nuværende retlige lakune gør det muligt for visse stater at lade visse fiskerfartøjer, der nyder godt af friheden på åbent hav, føre deres flag uden at disse stater opfylder samarbejdsforpligtelsen til at foretage en effektiv kontrol af nævnte fartøjers fiskeri. Vedtagelsen af kriterier for fastlæggelsen af den væsentlige tilknytning vil gøre det muligt at fjerne den margin, hvor der handles mod bedre vidende i mangel af en international bestemmelse, og det vil dermed blive muligt at foretage en objektiv identifikation af de stater, der på forhånd nægter at deltage i det internationale samarbejde, der skal sikre bevarelsen og en bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne. Dette skridt vil gøre det muligt at lægge vægt på flagstatens kapacitet til at påtage sig et effektivt ansvar for de fiskerfartøjer, der fører dens flag.

- Middel: Fællesskabet skal tage et diplomatisk initiativ til indkaldelse af en international konference med henblik på gennemførelsen af forhandlinger om en international aftale om fastlæggelse af betingelserne for gennemførelsen af artikel 91 i UNCLOS for så vidt angår fiskerfartøjer.

4.4. Aktion nr. 14: Fastlæggelse af havnestaternes rettigheder og pligter

- Formål: Havnestatens rettigheder og pligter skal fastlægges med hensyn til fiskerfartøjernes adgang til havneanlæggene, når de skal foretage transaktioner vedrørende handel, transit eller førstegangssalg af fiskerivarer, der kommer direkte fra fangstpladserne.

- Begrundelse: Der findes ikke nogen international konvention, der fastlægger staternes rettigheder og pligter på dette område. Denne retlige lakune fremmer eksistensen af bekvemmelighedshavne, når der findes bekvemmelighedsflag. Fraværet af internationale normer for adgang til og kontrol i havnene er ikke befordrende for det internationale samarbejde på dette område. Det er endvidere et alibi for de lande, der ikke ønsker en alt for streng kontrol af oprindelsen af de produkter, der indgår i deres havnetrafik.

- Middel: Fællesskabet skal tage et diplomatisk initiativ til afholdelse af en international konference med henblik på gennemførelsen af forhandlinger om havnestaternes rettigheder og pligter for så vidt angår fiskerfartøjerne adgang til havneanlæggene.

5. AKTION I PARTNERSKAB MED DE REGIONALE FISKERIORGANISATIONER

5.1. Aktion nr. 15: Bistand til udviklingslandene til bekæmpelse af ulovligt fiskeri

- Formål: Udviklingslande skal have bistand til helt at kunne opfylde de forpligtelser, de vil skulle påtage sig inden for rammerne af den internationale handlingsplan, som tager sigte på at bekæmpe ulovligt fiskeri.

- Begrundelse: Udviklingslandenes udarbejdelse og gennemførelse af politikker, der skal sikre overvågning og kontrol af fiskeri på nationalt og/eller regionalt plan, er en byrde, som mange udviklingslande ikke er i stand til at påtage sig. Det Europæiske Fællesskab bør derfor bidrage til at styrke disse landes midler, navnlig når disse landes fartøjer udøver fiskeri under fiskeriaftalerne.

- Middel: I et partnerskab med udviklingslandene bør der indføres teknisk og finansiel bistand i forbindelse med opfølgning, kontrol og overvågning af fiskeri på betingelser, der skal fastlægges i de enkelte tilfælde.