DA Den Europæiske Unions Tidende C 255/61

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg: fremme af god politik og forvaltning på skatteområdet«

KOM(2009) 201 endelig

(2010/C 255/11)

Ordfører: Umberto BURANI

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 28. april 2009 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg: fremme af god politik og forvaltning på skatteområdet

KOM(2009) 201 endelig.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Umberto Burani til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 13. november 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 458. plenarforsamling den 16.-17. december 2009, mødet den 17. december 2009, følgende udtalelse enstemmigt:

1. Konklusioner og forslag

1.1 Meddelelsen udgør Kommissionens bidrag til den kamp mod skatteunddragelse og skattely, som blev annonceret af G-20 og bekræftet af Rådet (økonomi og finans) og Det Europæiske Råd. En god skatteforvaltning har længe været målet. Der er blevet udsendt regler for samarbejde mellem EU-landene indbyrdes og mellem disse og tredjelande, for gensidig bistand, rentebeskatning og inddrivelse af skattefordringer. Der er også vedtaget et adfærdskodeks for at undgå skadelig skattekonkurrence. Alt dette viser, at Europa mener og viser i praksis, at god forvaltning på skatteområdet er af fundamental betydning.

1.2 Den her behandlede meddelelse beskriver de vigtigste af de aktioner, som Kommissionen foreslår at iværksætte, især hvad angår den del, som har med opfølgningen af OECD's initiativer at gøre. Der er tale om en integreret plan bestående af regler, forhandlinger og fornyelse af de kriterier, som ligger bag visse politikker. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) udtrykker sin fulde støtte til den foreslåede pakke af foranstaltninger og til Kommissionens overvejelser. Især på ét punkt, nemlig sammenkædningen af den økonomiske støtte, som gives til mange lande under forskellige former, med disses samarbejdsvilje i skattespørgsmål, ønsker udvalget, at EU anlægger en fast og ansvarlig holdning. Det skal kort sagt være slut med en politik, hvor støtte ydes betingelsesløst og uden modydelser.

1.3 Det ville ikke give megen mening at opregne de punkter, hvor udvalget er enigt. Det ville forlænge teksten unødigt uden at tilføre en merværdi. EØSU mener i stedet, at visse grundlæggende problemer skal trækkes frem – problemer, som efter udvalgets mening fortjener særlig opmærksomhed.

I Kommissionens indledning beskrives forvaltning på skatteområdet som et redskab til »en koordineret reaktion« på hvidvaskning af penge, korruption og terrorisme. Princippet om en global indsats mod disse fænomener bekræftes altså. I realiteten giver dette udsagn dog anledning til en vis tvivl. Skatteforvaltning er ikke i sig selv tilstrækkelig til at bekæmpe fænomener af anden oprindelse, der kan have, men ikke nødvendigvis har relation til beskatning. Hvidvaskning af penge er et produkt af organiseret kriminalitet, korruption eller terrorisme.

1.4.1 I det tredje direktiv om hvidvaskning (1) betragtes skattesvig som en alvorlig lovovertrædelse, der som sådan skulle underkastes direktivets bestemmelser. Men sådan er det ikke i praksis. Skatteunddragelse eller skattesvig er genstand for en række specifikke direktiver, som tager disse emner fra hvidvasknings-myndighederne og lader dem indgå i skattemyndighedernes aktionsområde. Der opstår således et problem med regler, der overlapper, eller rettere et behov for en klarere afgrænsning af beføjelser og kompetencer. Hvidvaskningsdirektivet bør føres tilbage til sin erklærede målsætning og udelukke skatterelaterede og finansielle lovovertrædelser, når disse ikke har rod i kriminalitet eller terrorisme. Omvendt bør skattedirektiverne udelukke lovovertrædelser, der har en klar kriminel eller terroristisk oprindelse, fra skattemyndighedernes kompetence. Der vil altid eksistere en gråzone imellem de to fænomener, men der må i det mindste fastsættes nogle klare vejledende principper.

1.4.2 Hvidvaskningsdirektiverne og skattedirektiverne synes i dag at køre ad to forskellige spor. Det er dog ikke Kommissionens skyld, men skyldes snarere en opsplitning af beføjelser og kompetencer. Hvidvaskning og bekæmpelse af organiseret kriminalitet hører på det internationale plan under FATF (2) og på europæisk plan under Rådet (retlige og indre anliggender). Skatteunddragelse drøftes af G-20 og Rådet (økonomi og finans). Der er ingen omtale i noget dokument af behovet for samarbejde, udveksling af informationer og opgavedeling mellem de forskellige myndigheder. EØSU anmoder om, at denne situation bringes i orden, fordi den i sidste ende gør »den globale indsats« til en abstrakt og uopnåelig størrelse.

1.5 I forbindelse med den globale indsats dukker problemet med skattely op. Disse er kun genstand for opmærksomhed, når der er tale om skatteunddragelse. Penge fra organiseret kriminalitet og penge til finansiering af terrorisme kommer ikke for dagens lys. Disse fænomener vedrører ikke kun de mest kendte finanscentre, som skattemyndighederne i øjeblikket forhandler med, men også og især visse nye centre, der er placeret i områder, hvor geopolitiske overvejelser kan influere på viljen til at forhandle.

1.6 Et vanskeligt problem, som ikke omtales, er bekvemmelighedsflag (3), der er kilde til en betragtelig kapitalstrøm, som er fuldstændig lovlig, selv om den undgår beskatning. Midlertidig destination for disse kapitalstrømme er som regel skattely, hvorfra de geninvesteres. Uanset hvor tvivlsomme disse bekvemmelighedsflag af flere grunde er, accepterer alle lande dem stiltiende. I kampen mod skattely skal man undgå utilsigtede konsekvenser for lovlige aktiviteter og omkanalisering af kapital til mindre samarbejdsvillige centre.

1.7 Konklusion: EØSU noterer sig, at Europa har gjort og stadig gør meget for at bekæmpe skatteunddragelse såvel som i henseende til de finansielle aspekter af kampen mod organiseret kriminalitet og terrorisme. Men udvalget vil gerne henlede lovgivernes opmærksomhed på en række alvorlige mangler: der mangler systematisk koordinering mellem bekæmpelsen af skatteunddragelse og bekæmpelsen af kriminalitet og en klar opgave- og ansvarsfordeling blandt de myndigheder, der står for bekæmpelsen af de forskellige fænomener. Fænomenerne omfatter ofte aspekter, der vedrører både skatteunddragelse og kriminalitet og terrorisme, og er derfor vanskelige at henvise til den rette instans, hvilket er endnu en grund til, at der er brug for et struktureret samarbejde mellem de forskellige myndigheder. Der er intet spor af et sådant samarbejde hverken i Kommissionens eller Rådets programmer.

2. Indholdet i Kommissionens meddelelse

2.1 Kommissionens meddelelse indeholder en række overvejelser vedrørende god politik og forvaltning på skatteområdet. Overvejelserne afspejler resultaterne af en række møder: G-20-landene i november 2008, Rådet (økonomi og finans) i december 2008, G-20-landenes finansministre og centralbankchefer den 14. marts 2009, Det Europæiske Råd den 19.-20. marts 2009 og G-20-topmødet den 2. april 2009. Konklusionerne fra disse møder viser vilje til handling mod ikke-samarbejdsvillige jurisdiktioner, herunder skattely, og til sanktioner for at beskytte de offentlige finanser og de finansielle systemer. Især på G-20-topmødet blev det sagt, at »bankhemmeligheden er et overstået kapitel«.

2.2 Meddelelsen sigter mod at præcisere EU's eventuelle bidrag til god politik og forvaltning vedrørende direkte beskatning: i meddelelsens tre kapitler undersøges muligheden for forbedringer, konkrete fremmende foranstaltninger og medlemsstaternes muligheder for at støtte OECD- og FN-initiativer gennem koordinerede tiltag i EU såvel som på internationalt niveau.

2.3 God politik og forvaltning på skatteområdet er en målsætning, som Kommissionen længe har stræbt efter både gennem samarbejde internt i EU og i et bredere perspektiv gennem samarbejde med OECD i kampen mod hvidvaskning af penge via skattely.

EU's lovramme og regulering for samarbejde på skatteområdet kan generelt karakteriseres som tilfredsstillende: direktiver om gensidig bistand, om rentebeskatning og om inddrivelse af skattefordringer er enten allerede vedtaget eller er under behandling i øjeblikket. Tilbage står at se, hvordan og med hvor stor iver medlemsstaterne vil omsætte fællesskabsreglerne i praksis.

2.4.1 Hvad angår skadelig skattekonkurrence, er der udsendt en »adfærdskodeks for erhvervsbeskatning« (4), som allerede har opnået lovende resultater, men ikke desto mindre levner plads til yderligere forbedringer. Den er blevet vedtaget af medlemsstaterne og deres afhængige territorier. Udstrækningen af kodeksen til tredjelande er på arbejdsprogrammet 2009-2010. Et tema, der går igen i denne kontekst, er gennemsigtighed. Kommissionen har også en klar holdning til anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning.

Kommissionen har tænkt sig at foreslå, at medlemsstaterne foretager en koordineret indsats for at sikre, at der sker en hensigtsmæssig opfølgning af OECD-initiativerne på den internationale scene, og ser frem til gennemførelsen af de nyligt indgåede forpligtelser. Forpligtelserne er dobbelte: på den ene side sigter OECD mod at ophæve fordelagtige skatteordninger i de 30 medlemslande, på den anden side er organisationen begyndt at lægge pres på lande, der ikke er medlemmer, med henblik på at forpligte disse politisk til at samarbejde med OECD-landene, og dette arbejde har organisationen tænkt sig at fortsætte.

2.5.1 OECD har kontaktet en lang række lande (stort set alle verdens lande) og har allerede høstet de første positive resultater: 35 lande, der ikke er medlemmer af OECD, herunder adskillige skattely, har forpligtet sig politisk til at samarbejde omkring gennemsigtighed og udveksling af oplysninger på skatteområdet. En række andre lande (5) har for nylig forpligtet sig til at overholde OECD's regler om videregivelse af informationer på anmodning uden hensyn til nationale krav og bankhemmeligheden.

Når det gælder den internationale politik, er Kommissionens indsats rettet mod at indgå aftaler om god skattepolitisk og forvaltningsmæssig praksis med forskellige lande (6). Mere konkret foreslog Rådet (økonomi og finans) på sin samling i maj 2008, at Fællesskabets aftaler med tredjelande skal indeholde en klausul om god politik og forvaltning på skatteområdet. I december samme år blev denne klausul endnu mere stringent, da der blev udtrykt ønske om en mere beslutsom bekæmpelse af skattely og jurisdiktioner, der nægter at samarbejde.

2.6.1 Hvad rentebeskatningen angår, har Kommissionen opnået, at visse tredjelande (7) samt en række medlemslandes afhængige eller associerede territorier (hvoraf nogle tidligere blev betragtet som skattely) anvender foranstaltninger til beskatning af indtægter, der er de samme som eller svarer til foranstaltningerne i EU's direktiver. Sonderende kontakter er i gang med andre lande (8), men formelle forhandlinger er endnu ikke påbegyndt.

2.6.2 Der pågår en række forhandlinger med Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) (9) og Schweiz. EØS-landene gennemfører umiddelbart principperne for det indre marked, mens »tilsvarende regler« gælder for statsstøtte. Relationerne med Schweiz er reguleret af frihandelsaftalen fra 1972, men visse aspekter er for nylig blevet taget op til fornyet diskussion. Der forhandles for øjeblikket en ny aftale om bekæmpelse af svig med Liechtenstein. Hele området er under udvikling.

2.6.3 Principperne om gennemsigtighed, samarbejde og udveksling af informationer er blevet indskrevet i handlingsplanerne og de aftaler, der er indgået med adskillige lande i forbindelse med den europæiske naboskabspolitik og udvidelsespolitikken. Kommissionen arbejder på at udstrække disse principper til flere tredjelande. De første kontakter er lovende, for så vidt angår mange lande, men det skal besluttes, hvordan man skal forholde sig til de lande, som hidtil har afvist idéen.

2.6.4 Forhandlingerne med u-landene vies særlig opmærksomhed: åbenhed på nogle områder går hånd i hånd med en modstand, som må overvindes, på andre, f.eks. ved at gøre finansiering under det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENP) og det 10. Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) betinget af accept af reglerne for skatteforvaltning.

2.7 I et kapitel af meddelelsen opregnes igangværende initiativer: interne initiativer i form af de direktiver, som er nævnt i punkt 2.4, og eksterne initiativer, som konkret skal følge op på de initiativer, som er nævnt i punkt 2.5. Bemærk, at Kommissionen med rette anmoder Rådet om tilstrækkelig fleksibilitet i forhandlingerne, hvilket er en uundgåelig betingelse for at tilpasse den generelle politik til hver enkelt lands specifikke krav. Der sættes særlig fokus på udviklingssamarbejde, som kan anvendes over for modvillige lande som middel til at skabe større åbenhed (se ovenfor punkt 2.6.4).

2.8 Kommissionen slutter af med at henlede Rådets opmærksomhed på betydningen af de foreslåede foranstaltninger og på behovet for at sikre en hurtig gennemførelse på nationalt niveau af allerede udsendte direktiver, at fremskynde proceduren for direktiver i støbeskeen, at vedtage mere kohærente og bedre koordinerede politikker på EU-niveau, og endelig at sikre større sammenhæng mellem de enkelte medlemsstaters holdninger og de forvaltningsprincipper, man er enedes om.

3. Bemærkninger og kommentarer

3.1 EØSU hilser Kommissionens meddelelse hjerteligt velkommen: det var på tide, at der blev afstukket en kurs for handling og adfærd inden for rammerne af god skatteforvaltning på et så vanskeligt område som skatteunddragelse. Udvalget kan kun støtte og udtrykke fuld enighed med alle de aspekter, som Kommissionen fokuserer på, og med alle dens forslag. Men EØSU mener samtidig, at visse grundlæggende problemer eller detailproblemer bør trækkes frem – problemer, som efter udvalgets mening fortjener større opmærksomhed.

Kommissionen rejser spørgsmålet om sammenkædning af økonomisk støtte fra EU til bestemte lande med disses samarbejdsvilje, hvad angår principperne for god skatteforvaltning (se ovenfor, punkt 2.7). Den nævner muligheden for at vedtage hensigtsmæssige foranstaltninger i forbindelse med den næste midtvejsrevision af Den Europæiske Udviklingsfond og indføre konkrete foranstaltninger i Cotonou-aftalen (10). Sådanne foranstaltninger kunne bl.a. bestå i at reducere bevillinger til lande, som ikke samarbejder, og omvendt indføre incitamenter i form af teknisk bistand og ekstramidler til de lande, som viser vilje til at overholde deres forpligtelser.

3.2.1 Det foreslås således i Fællesskabets støttepolitik over for andre lande at indføre som koncept, at man skal gøre sig fortjent til bistand ved at vise konkret vilje til samarbejde, bl.a. – men ikke udelukkende - på skatteområdet. Efter EØSU's opfattelse bør dokumenter, som fastsætter regler for bistand, indeholde en udtrykkelig klausul herom. Der er brug for en klar og eksplicit vending i politikken for tildeling af midler, som bør blive et redskab til at fremme en håndgribelig og kontrollerbar proces i retning af etisk, social og økonomisk udvikling. Korrupte regeringer er ikke modtagelige for anmodninger om samarbejde. Den eneste måde, hvorpå man kan overtale dem, er ved at skade deres interesser. Det vil vise sig, hvorvidt Kommissionens forslag til politik kan omsættes til foranstaltninger i praksis. Hindringer af politisk og social art kan komme til at spille en afgørende rolle i forbindelse med gennemførelsen.

Visse andre overvejelser tager udgangspunkt i Kommissionens indledning, hvor Kommissionen beskriver god forvaltning på skatteområdet som et redskab til »en koordineret reaktion« på problemerne med hvidvaskning af penge, korruption og terrorisme. Dette bekræfter den tankgang, som ofte trækkes frem og som EØSU er enig i, nemlig at kun en global indsats kan føre til en strategi, der værner samfundet mod enhver form for finansielle forbrydelser, uanset om disse er af kriminel, terroristisk eller skattemæssig art.

3.3.1 Alle de foranstaltninger, som Kommissionen foreslår i sin meddelelse, er nyttige for skatteforvaltning. EØSU gør dog opmærksom på, at der mangler en klar reference til, at indsatsen skal være global. De igangværende eller planlagte aktioner på skatteområdet bør være parallelle til og kohærente med aktionerne mod hvidvaskning og korruptionsbekæmpelse, organiseret kriminalitet og terrorisme. Et første skridt kunne være at eliminere visse gråzoner og de selvmodsigelser, der er konstateret mellem skattedirektiverne og hvidvaskningsdirektiverne.

Direktiverne om bekæmpelse af skattesvig refererer ikke til bestemmelserne i det tredje hvidvaskningsdirektiv (11), på trods af at sidstnævnte bl.a. sætter skattesvig (eller i det mindste visse aspekter af skattesvig) på en liste over alvorlige lovovertrædelser (12). Man kan derfor spørge sig selv, om hvidvaskningsdirektivets bestemmelser skal anvendes på skatteområdet, navnlig for så vidt angår forpligtelserne til at rapportere, de finansielle efterretningsenheders (13) funktion og inddragelse af tredjepart, herunder de liberale erhverv (14). Svaret på dette spørgsmål er dog negativt. I skattedirektiverne pålægges ansvaret for bekæmpelse af svig udelukkende skattemyndighederne, de finansielle efterretningsenheders kompetencer, eller forbindelser til disse nævnes ikke, ligesom hvidvaskningsdirektivets regler ikke tages i betragtning.

3.4.1 Der er således tale om et misforhold mellem regler og handling i Fællesskabets direktiver. I praksis kan grænsen mellem skattesvig og hvidvaskning af kriminelle penge, selv om den teoretisk set kan defineres, være udflydende eller ikke-eksisterende. F.eks. kan momsunddragelse betragtes som smugleri (hvidvaskning) eller som skattesvig, og kan omfatte relationer mellem tilsyneladende »normale« virksomheder og handel med narkotika, våben osv. Korruption indebærer altid skatteunddragelse, men dækker ofte over andre typer af langt værre lovovertrædelser. Overførsler af i skattemæssig henseende tvivlsomme penge kan skjule terroraktivitet. Der er rig mulighed for tvivl om fortolkningen og kompetencekonflikter.

3.5 Hele området har således brug for genovervejelse og systematisk revision. Hvidvaskningsdirektivet skal føres tilbage til sit erklærede formål, hvilket vil sige at bekæmpe organiseret kriminalitet og terrorisme, idet lovovertrædelser af skattemæssig eller finansiel art udtrykkelig bør undtages, når disse ikke har rod i kriminalitet eller terrorisme. Omvendt bør skattedirektiverne udelukke enhver lovovertrædelse, der har en klar kriminel eller terroristisk oprindelse, fra skattemyndighedernes kompetence. Uden at ville skabe et hierarki af værdier mener udvalget, at bekæmpelse af kriminalitet og terrorisme er af større politisk og social relevans end kampen mod skatteunddragelse. De to områder er i øvrigt nært forbundet, ikke kun på grund af den allerede nævnte usikkerhed med hensyn til beføjelser, men også i forbindelse med den praktiske gennemførelse af konceptet »global indsats«, som indebærer en pligt til at samarbejde og udveksle informationer imellem de forskellige myndigheder. Behovet for samarbejde mellem de forskellige myndigheder nævnes faktisk i en meddelelse fra 2004 (15), men optræder ikke i noget direktiv.

3.6 Opdelingen af kompetencerne eller overlap i disse afspejler kompetencefordelingen i Rådet. Problemer med skatteunddragelse og skattely behandles af Rådet (økonomi og finans), mens bekæmpelse af kriminalitet og terrorisme hører under Rådet (retlige og indre anliggender). Den samme opdeling findes i øvrigt også på internationalt plan. G-20 og Den Finansielle Aktionsgruppe (FATF) (16) synes at tilhøre to forskellige verdener. I OECD er der en forbindelse, men kun på centralt hold. Samtalepartnerne på nationalt plan varierer afhængigt af deres ministerkompetencer.

De officielle erklæringer får en til at tro, at der er politisk vilje til at fremme en effektiv global indsats. Men praktiske løsninger er ikke inden for rækkevidde, så længe der ikke er et klart kendskab til problemet på højeste politiske og økonomiske niveau. En første gennemgang af visse grundlæggende aspekter er presserende og tåler ikke opsættelse. Blandt disse er selvfølgelig en vurdering af fænomenet skattely (17) som helhed. Takket være OECD's og Kommissionens indsats har mange skattely i den seneste tid accepteret at samarbejde i kampen mod skatteunddragelse (18) og har afskaffet eller begrænset bankhemmeligheden, således at der i dag ikke er nogen lande tilbage på »den sorte liste« (19). Den nærmeste fremtid vil vise, hvorvidt løfterne bliver holdt.

3.7.1 De forskellige lister er i øvrigt ikke udtømmende, eller levner i hvert fald plads til en vis usikkerhed. En vis mangel på gennemsigtighed synes at præge de nye finanscentre, hvoraf nogle har karakter af skattely (eller »skatteparadis«) eller lignende - eller kan få det i fremtiden. Der tænkes her på lande i Sydøstasien, Golfstaterne samt i et vist omfang Indien, Singapore og Kina (Hongkong er kun den kinesiske økonomis spydspids). Selv om finansiering af terrorisme er indskrevet i standardklausulerne, skøjter forhandlingerne ofte henover dette emne, fordi denne form for finansiering passerer ad kanaler, som ikke ønskes afsløret og endnu mindre ønskes taget op i forhandlinger. Disse og andre problemer er så følsomme, at tilbageholdenheden, der omgiver dem, er forståelig. Men det er ikke ensbetydende med, at de skal ignoreres.

3.7.2 Der er også andre aspekter, som ikke nævnes: handel med våben, hvor våbnene ofte er solgt lovligt og med de rigtige officielle autorisationer, men efterfølgende ad hemmelige kanaler ender i krige eller anvendes til terrorisme i mange lande - ofte finansieret af indtægter fra narkotika. Alt dette bliver til enorme pengestrømme, som synes at forsvinde ned i et bundløst sort hul. Fænomenet er velkendt, men problemet løses ikke med direktiver, aftaler eller forespørgsler. Det er af en helt anden natur, og må gøres til genstand for international politik.

3.7.3 Skattely-fænomenet i sin helhed er således et problem, som der skal gøres noget ved. I den forbindelse skal man dog holde sig de geopolitiske aspekter, som betinger en løsning, for øje. Når det kommer til praktiske løsninger, bør kampen mod skatteunddragelse og hvidvaskning (og frem for alt terrorisme) så vidt muligt være global, idet man skal huske på, at en global sejr endnu er et fjernt mål. Det er først og fremmest vigtigt til stadighed at sikre sig, at aktiviteter ikke omdirigeres fra kendte centre til andre, der er mindre kendte, eller uvillige til eller måske lige frem modvillige over for tanken om at forhandle. Den nuværende krise fremskynder det gradvise skift i styrkeforholdet mellem verdens finansielle centre. Asien og den islamiske verden er de kommende supermagter, hvis tankegang og adfærd ikke nødvendigvis er den samme som den, der traditionelt har været gældende i Vesten.

Et andet problem, som i et vist omfang er knyttet til skattely, er bekvemmelighedsflag (på engelsk: FOC – flags of convenience). 63 % af hele verdens handelsflåde og et stort antal større lystfartøjer er registreret under bekvemmelighedsflag. De fleste af disse hører hjemme i skattely og skaber en betydelig strøm af penge fra fuldt legale kilder, selv om de helt eller delvist er fritaget for skat. Blandt de lande, som huser sådanne registre, er der også nogle europæiske. Flåder, der sejler under bekvemmelighedsflag, opererer under særligt gunstige konkurrencebetingelser i forhold til dem, der sejler under nationalflag, og deres indtægter fra fragtafgifter undgår officiel beskatning (selvfølgelig uden at man kan tale om egentlig skatteunddragelse). Hertil kommer, at de ikke er underlagt kravene i sømændenes kollektive aftaler.

3.8.1 Der er ikke planer om nogen skatteforanstaltninger mod bekvemmelighedsflag – ikke kun fordi der mangler retsgrundlag for sådanne foranstaltninger, men også fordi indgreb, der udelukkende er baseret på skatteovervejelser, bl.a. ville risikere at skade en økonomisk aktivitet, der er af vital betydning for hele verden, og udtørre en vigtig økonomisk investeringskilde. Men ud over de alvorlige moralske overvejelser virker bekvemmelighedsflag konkurrenceforvridende og tilsidesætter kollektive aftaler. Alt sammen med hele verdens regeringers stiltiende accept eller samtykke. På fællesskabsplan er de eneste regler, som vedrører bekvemmelighedsflag, bestemmelserne om færdsel til søs og søsikkerhed.

3.8.2 Disse aspekter nævnes for at understrege, at ikke alle penge, som anbringes i skattely for siden at blive investeret i verdens finansieringscentre (20), kan kategoriseres som skatteunddragelse, hvidvaskning eller finansiering af terrorisme. I denne optik bør man støtte de aktioner, som G-20 har foreslået og Kommissionen har udviklet på skatteområdet. De skal også omfatte hvidvaskning af penge og terrorisme, men samtidig til stadighed søge at undgå uønskede virkninger på aktiviteter og pengestrømme, som er lovlige – eller i det mindste ikke ulovlige.

3.8.3 At opnå gennemsigtighed og samarbejde med skattelyene ville være en historisk sejr. De gråzoner, som bliver tilbage - også i fremtiden - viser, at det ud over at opstille store principper også er vigtigt at stræbe efter rimelige mål, også selv om de ikke er optimale. I sidste ende bliver der behov for, at initiativer på det finansielle og skattemæssige område styres og overvåges af de politiske myndigheder inden for rammerne af disses strategi for internationale forbindelser. Her har EU brug for en fælles politik - et mål, som regeringerne bør give høj prioritet, men som stadig synes langt væk, som situationen er i dag.

Bruxelles, den 17. december 2009 Mario SEPI Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Direktiv 2005/60/EF om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, EUT L 309 af 25.11.2005.

(2) Financial Action Task Force er et OECD-organ.

(3) Et skib sejler under bekvemmelighedsflag (FOC – flag of convenience, som det som regel hedder på engelsk), når det er indregistreret i et land med få regler med henblik på at reducere driftsomkostningerne eller undgå besværlige regler. Det internationale transportarbejderforbund har udarbejdet en liste med 32 skibsregistre, som det betragter som »FOC«.

(4) Vedtaget af Rådet (økonomi og finans) den 1. december 1997.

(5) Bl.a. Schweiz, Østrig, Belgien, Luxembourg, Hongkong, Macao, Singapore, Chile, Andorra, Liechtenstein og Monaco.

(6) Lande i Caribien og øer i Stillehavet.

(7) Schweiz, Liechtenstein, San Marino, Monaco og Andorra.

(8) Hongkong, Macao og Singapore.

(9) Island, Liechtenstein og Norge.

(10) Samarbejdsaftale mellem lande i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet på den ene side og EU og EU's medlemsstater på den anden. Aftalen blev undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000.

(11) Direktiv 2005/60/EF om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, EUT L 309 af 25.11.2005, s. 15 – i daglig tale hvidvaskningsdirektivet.

(12) Jf. art. 3, stk. 5 d) i hvidvaskningsdirektivet: I dette direktiv forstås ved … »alvorlige lovovertrædelser »…« svig … som defineret i artikel 1, stk. 1, og artikel 2 i konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser«. Dvs. at skatteunddragelse, i det mindste for så vidt angår moms, udtrykkeligt er blandt de lovovertrædelser, som falder ind under hvidvaskningsdirektivet.

(13) Financial Intelligence Unit (FIU), se artikel 21 i hvidvaskningsdirektivet.

(14) Jf. artikel 2, stk. 3 i hvidvaskningsdirektivet.

(15) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om forebyggelse og bekæmpelse af erhvervsmæssig og finansiel redelighed, KOM(2004) 611 endelig.

(16) FATF: Financial Action Task Force er et OECD-organ.

(17) Det er interessant at se, at det engelske udtryk »fiscal haven« på de fleste sprog gengives med »skatteparadis«. Forskellen mellem »haven« (»ly«) og»heaven« (»paradis«) kan ikke tilskrives en simpel oversættelsesfejl. Den afslører forskellige tankegange.

(18) Faktisk er der i aftalerne med skattelyene indføjet en standardklausul om organiseret kriminalitet og terrorisme, men skatteaspektet er stadig fremherskende.

(19) Der findes to andre lister: en »lysegrå liste« og en »mørkegrå liste« alt efter graden af samarbejde.

(20) Man har beregnet, at 35 % af verdens finansielle strømme går via skattely. Det vides dog ikke, på hvilket grundlag denne beregning er foretaget.