[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 19.12.2006

KOM(2006) 832 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut

1. INDLEDNING

Denne rapport forelægges i overensstemmelse med artikel 17 i Rådets forordning om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (i det følgende benævnt "instituttet"), ændret ved Rådets forordning fra 2003[1], hvori det hedder, at Kommissionen fastlægger en procedure for tilsyn med og evaluering af instituttet og forelægger resultaterne af denne procedure i en rapport.

Denne rapport har til formål at give en oversigt over de erfaringer, der er indhøstet i forbindelse med instituttets virksomhed i perioden 2002-2005. Der er taget hensyn til ændringerne af instituttets geografiske dækning, operationelle betingelser og rolle siden 2000, som afspejlet i midtvejsprognoserne for personale og finansielle ressourcer , som instituttets bestyrelse vedtog i november 2000 og i midtvejsprognoserne for 2004-2006 , som instituttets bestyrelse vedtog i november 2003.

Rapporten er udarbejdet på grundlag af resultaterne, konklusionerne og anbefalingerne i den uafhængige evalueringsrapport fra ITAD, den eksterne kontrahent (jf. afsnit 3). Der er også taget hensyn til Kommissionens erfaringer fra aktiviteter og samarbejde med instituttet og til de anbefalinger, Kommissionen fremsatte i sin meddelelse fra 2003.

I rapporten tages der endvidere hensyn til udviklingen i EU's politik over for tredjelande og de ændringer, der forventes i EU's politikinstrumenter efter 2006. De nuværende eksterne bistandsprogrammer (Phare, Tacis, Meda og Cards), som fastlægger omfanget af instituttets aktiviteter, bliver erstattet af tre nye eksterne bistandsprogrammer i 2007, dvs. det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI), instrumentet for førtiltrædelsesbistand (IPA) og instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde (DCI). Disse ændringer gør det nødvendigt at tilpasse forordningen om oprettelse af instituttet. Resultaterne af den eksterne evalueringsproces vil danne grundlag for forslaget til ændring af Rådets forordning om oprettelse af instituttet.

Rapporten er udarbejdet i fællesskab af alle de tjenestegrene i Kommissionen, som samarbejder med instituttet, dvs. GD Uddannelse og Kultur (det ansvarlige GD), GD Eksterne Forbindelser, GD Udvidelse, GD EuropeAid og GD Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Ligestilling.

2. DET EUROPÆISKE ERHVERVSUDDANNELSESINSTITUTS UDVIKLING I 2002-2005

2.1. Instituttets baggrund

Instituttet[2] har hjemsted i Torino i Italien og har 105 medarbejdere. Det er et fællesskabsagentur, som blev oprettet ved Rådets forordning (EØF) nr. 1360/90 af 7. maj 1990. Agenturets overordnede mål er som beskrevet i forordningens artikel 1 og 2 at bidrage til udviklingen af erhvervsuddannelsessystemerne i de fire regioner (landegrupper), som hører under dets mandat: Kaukasus og Centralasien[3], ansøgnings- og kandidatlandene[4], de potentielle kandidatlande[5] og landene i det sydlige og østlige Middelhavsområde[6]. Støtteberettigede lande betegnes som "partnerlande".

Instituttet servicerer nu seks generaldirektorater (GD'er) i Europa-Kommissionen: GD Uddannelse og Kultur (det tilsynsførende GD), GD Eksterne Forbindelser, GD EuropeAid, GD Udvidelse, GD Erhvervs- og Virksomhedspolitik (i forbindelse med udviklingsfonden for små og mellemstore virksomheder) og GD Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Ligestilling.

Med hensyn til servicering er instituttets vigtigste samarbejdspartnere i kandidatlandene og de potentielle kandidatlande som regel EF-delegationerne (Det Europæiske Genopbygningsagentur[7] er den vigtigste samarbejdspartner for Serbien, Montenegro og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien). I de andre områder (Kaukasus, Centralasien og nabolande) er det EuropeAid, som har ansvaret for at gennemføre EF-samarbejdsaktiviteter sammen med de relevante EF-delegationer.

2.2. Nuværende prioriteter og aktiviteter

Instituttets nuværende prioriteter er udledt af målsætningerne i dets midtvejsprognose for 2004-2006, som bestyrelsen vedtog i november 2003. De operationelle prioriteter tager udgangspunkt i EU's politik for eksterne forbindelser med de enkelte partnerregioner.

På det operationelle plan anvender instituttet tre hovedinstrumenter:

- støtte til EF-programmer og formidling af oplysninger om EU-politikker

- kapacitetsopbygning, information og analyser for partnerlande

- innovation, læring og udvikling, herunder pilotprojekter, som analyserer erfaringer indhøstet i forbindelse med partnerlandes gennemførelse af reformstrategier.

2.3. Tidligere evalueringer og undersøgelser

I 2002 blev der foretaget en ekstern evaluering[8], som førte til en meddelelse fra Kommissionen i midten af 2003[9]. Resultaterne af den første eksterne evaluering findes i en meddelelse fra 1997[10].

2.4. Finansiering

Instituttet finansieres over kapitlet for eksterne forbindelser i De Europæiske Fællesskabers budget, og midlerne har siden 2000 været fordelt på to budgetposter - én under GD Eksterne Forbindelser (15 03 03, ex-B7-664) og én under GD Udvidelse (15 03 02, ex-B7-033).

Finansieringsniveauet for de enkelte år i perioden 2002-2005 er blevet fastlagt i overensstemmelse med bestyrelsens aftaler om løbende midtvejsprognoser (2002-2004 og derefter 2004-2006). Prognoserne er undergivet den årlige budgetprocedure. Disse midler udgør næsten samtlige instituttets indtægter.

Bilag 2 viser udviklingen i det samlede budget (herunder bevilgede, overførte og ikke-anvendte midler) for at illustrere, hvordan midlerne typisk er blevet fordelt.

3. RESUMÉ AF DEN EKSTERNE EVALUERING

I henhold til artikel 17 i forordningen om oprettelsen af instituttet, ændret ved Rådets forordning fra 2003, foretager Kommissionen en evaluering af instituttet hvert tredje år. Den nuværende eksterne evaluering blev iværksat i slutningen af 2004, og der skal foreligge en rapport i 2006.

GD Uddannelse og Kultur iværksatte et offentligt udbud vedrørende en uafhængig ekstern evaluering af instituttet. Der blev indgået aftale med ITAD Ltd. (som også foretog den foregående evaluering). Der blev nedsat en styringskomité under forsæde af GD Uddannelse og Kultur med repræsentanter for GD Eksterne Forbindelser, GD Udvidelse, GD EuropeAid, GD Beskæftigelse samt tre medlemsstater (bestyrelsesmedlemmer) og instituttet.

Evalueringens overordnede mål var, at:

- vurdere, i hvilket omfang de forpligtelser, som instituttet indgik i arbejdsprogrammerne for 2002, 2003 og 2004 og i handlingsplanen for 2003 var opfyldt

- vurdere, i hvilket omfang de forpligtelser, Kommissionen indgik i meddelelsen fra 2003, var opfyldt

- samle nyttige erfaringer og formulere anbefalinger med henblik på de udfordringer, instituttet står over for i programmeringsfasen 2006-2008.

Den eksterne evalueringsekspert benyttede forskellige metodeværktøjer. Der blev udarbejdet en detaljeret evalueringsmatrix, således at de vigtigste evalueringsspørgsmål, som er sammenfattet ovenfor, kunne analyseres, og således at styringskomitéen præcist kunne se, hvorledes de enkelte spørgsmål skulle besvares. Evalueringseksperten gennemgik en lang række dokumenter om instituttets aktiviteter og dets egne evalueringer i en treårsperiode. Der blev gennemført interview med Kommissionens medarbejdere, medlemmer af Europa-Parlamentet og størstedelen af instituttets medarbejdere. Denne kvalitative information blev suppleret med to undersøgelser, nemlig en undersøgelse, som var rettet mod berørte parter i Kommissionen, Europa-Parlamentet, medlemsstaterne, partnerlandene og andre organer, og en særskilt undersøgelse vedrørende instituttets medarbejdere. Derudover blev der udvalgt fire casestudier, som repræsenterede de forskellige regioner, aktivitetstyper, temaer og gennemførelsesperioder, og der blev aflagt besøg i fire partnerlande for at undersøge disse cases mere indgående.

De første resultater blev forelagt for bestyrelsen på dens møde i november 2005. De generelle konklusioner og anbefalinger efter den eksterne evalueringsproces blev også drøftet på bestyrelsens møde den 6. juni 2006.

4. DE VIGTIGSTE ANBEFALINGER I DEN EKSTERNE EVALUERINGSRAPPORT OG KOMMISSIONENS REAKTIONER OG ANBEFALINGER

I dette afsnit har Kommissionen sammenfattet og analyseret de af evalueringsekspertens resultater, konklusioner og anbefalinger, som den mener bør fremhæves. Nogle anbefalinger kræver tiltag fra Kommissionens side, mens andre er rettet til instituttet. Kommissionen opfordrer instituttet til at analysere og reagere på evalueringsekspertens anbefalinger og identificere de foranstaltninger, det har til hensigt at træffe. Resultaterne vil blive fulgt op af instituttet (via bestyrelsen) og Kommissionen.

Kommissionen vil navnlig være opmærksom på anbefalingerne i den eksterne evalueringsrapport, når den udformer forslaget til ændring af Rådets forordning om oprettelse af instituttet.

For at gøre det lettere at læse den eksterne evalueringsrapport[11] parallelt med denne meddelelse er dette afsnit opbygget lige som rapportens afsnit om anbefalinger.

4.1. Politik og strategi

Evalueringseksperten fandt, at instituttet leverer en række fokuserede serviceydelser med tydelige politiske målsætninger, som er beskrevet i midtvejsprognosen og arbejdsprogrammet. De er forskellige fra region til region alt efter EU's prioriteter for eksterne forbindelser. Evalueringseksperten fandt også, at instituttets programmer både er på linje med EU's og de enkelte landes strategier, og at instituttet har været i stand til at påvirke den drejning, reformen kan få.

Evalueringen bekræfter, at instituttets arbejde anses for at være udbytterigt. Kommissionen i Bruxelles har lige som delegationerne et positivt indtryk af den ekspertbistand, som instituttet yder inden for erhvervsuddannelse på forskellige områder. Instituttets merværdi skyldes dets bæredygtighed, forståelse af situationen omkring reformen, netværk af eksperter og evne til at være fleksibelt og reagere hurtigt på forespørgsler.

Evalueringseksperten konkluderede, at emneområdet for instituttets nuværende mandat, som er begrænset til erhvervsuddannelse, er for restriktivt, selv om mandatet i de senere år er blevet fortolket ret frit både af Kommissionen og instituttet. Ved den kommende ændring af instituttets mandat, bør der tages hensyn til det synspunkt, at erhvervsuddannelse er en del af et større program for udvikling af menneskelige ressourcer , og evalueringseksperten anbefaler, at der gøres brug af udtrykkene menneskelige ressourcer, erhvervsuddannelse, livslang læring samt forbindelser til arbejdsmarkedet og beskæftigelse i forbindelse med den planlagte ændring.

I henhold til rapporten bør instituttets geografiske mandat også gøres mere fleksibelt. På den måde ville Fællesskabet også kunne anvende instituttets særlige ekspertise i lande, som befinder sig på tilsvarende udviklingsstadier og står over for lignende sociale og økonomiske udfordringer. Evalueringseksperten understreger, at større frihed med hensyn til mandatets fortolkning bør gå hånd i hånd med indførelse af mekanismer, som kan sikre en nøje prioritering af instituttets aktiviteter.

Kommissionen kan i store træk tilslutte sig evalueringsekspertens analyse og anbefalinger, navnlig med hensyn til instituttets emnespecifikke mandat. Livslang læring spiller en stadig større rolle i forbindelse med almen uddannelse og erhvervsuddannelse i EU's politikker og instrumenter, og derfor er det nødvendigt at udvide instituttets emnespecifikke mandat. Kommissionen foreslår, at spørgsmålet tages op i forbindelse med den kommende ændring af forordningen om oprettelse af instituttet, og at mandatet udvides til "i forbindelse med EU's politik for eksterne forbindelser at bidrage til at forbedre udviklingen af menneskelige ressourcer, navnlig livslang læring inden for almen uddannelse og erhvervsuddannelse, og tilknyttede arbejdsmarkedsspørgsmål".

Kommissionen mener, at instituttet, som har begrænsede ressourcer, bør bevare sit geografiske fokus. Det foreslås derfor, at instituttets primære geografiske mandat defineres med henvisning til instrumentet for førtiltrædelse (IPA) og til det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI). For at sikre, at instituttets ekspertise eventuelt kan benyttes i områder, som falder uden for det primære geografiske mandat, f.eks. i de centralasiatiske lande, foreslås det, at instituttets bestyrelse træffer en relevant ad hoc-afgørelse på forslag fra Kommissionen.

4.2. Instituttets programmer og deres effektivitet

Rapporten indeholder en vurdering af instituttets aktiviteter og deres effektivitet, navnlig i forhold til partnerlandene. Informationerne og analysen har hovedsagelig rod i landeundersøgelserne. Her ses der nærmere på instituttets aktiviteter og deres effektivitet i fire partnerlande udvalgt ved stikprøve. Evalueringseksperten fandt, at det var noget af en udfordring at vurdere de specifikke resultater og konsekvenser af instituttets arbejde. Det skyldes sektorens karakter, omfanget af instituttets aktiviteter og de mange forskellige berørte parter.

Rapporten konkluderede, at instituttet generelt set har ydet et effektivt bidrag til erhvervsuddannelsesreformen i partnerlandene. Både Kommissionens tjenestegrene i Bruxelles og delegationerne mener, at instituttet yder et meget positivt bidrag, for det giver brugerne værdifuld ekspertviden inden for erhvervsuddannelse og udvikling af menneskelige ressourcer på forskellige områder.

Instituttets støtte til formidling af erfaringer inden for erhvervsuddannelsespolitik og -reform blev også betragtet som et nyttigt bidrag til reformprocessen og medvirkede til at øge kendskabet til EU's politikker blandt de berørte parter i landene. Evalueringseksperten fandt, at instituttets egne aktiviteter supplerede de programmer, Kommissionen finansierede, og bidrog til at gøre gennemførelsen heraf mere effektiv. Det fremgår dog tydeligt af rapporten, at det er nødvendigt at sikre en tæt forbindelse mellem instituttets pilotaktioner og større EF-finansierede aktioner, eller aktioner, som kan finansieres af andre bidragsydere.

Rapporten konkluderede, at instituttet bør levere en række forskellige serviceydelser både til Kommissionen og til partnerlandene.

På baggrund af denne analyse foreslår Kommissionen, at instituttets opgaver tages op til overvejelse i forbindelse med den forestående ændring af forordningen om oprettelse af instituttet. Det sker også i betragtning af de nye eksterne bistandsinstrumenter. Kommissionen mener, at instituttet bør have følgende opgaver i de kommende år:

- formidle informationer, politikanalyser og rådgivning i relation til spørgsmål om udvikling af menneskelige ressourcer og deres forbindelse med sektorspecifikke politikmål i partnerlande

- bistå berørte parter i partnerlande med at opbygge kapacitet inden for udvikling af menneskelige ressourcer

- lette udveksling af informationer og erfaringer mellem bidragydere, som deltager i reform inden for udvikling af menneskelige ressourcer i partnerlande

- støtte formidling, opfølgning og analyse af fællesskabsbistand til partnerlande inden for udvikling af menneskelige ressourcer

- formidle informationer og fremme oprettelse af netværk og udveksling af erfaringer og eksempler på god praksis mellem EU og partnerlande og mellem partnerlande indbyrdes om spørgsmål i relation til udvikling af menneskelige ressourcer.

4.3. Opfølgning af instituttets programmer

I evalueringsrapporten blev det fremhævet, at instituttets kapacitet til at følge op på egne aktiviteter på projekt- og landeniveau skal forbedres. I den forbindelse hedder det dog i rapporten, at det er vanskeligt følge op på instituttets resultater på landeniveau, fordi meget af instituttets arbejde ikke blot kan "projektspecificeres" som en række aktiviteter, der bidrager til bestemte resultater. Instituttets arbejde drejer sig mere om at lette informationsstrømmen end om at fremstille produkter eller frembringe resultater (publikationer, nye læseplaner, etc.). Endvidere havde instituttet i mange tilfælde primært fungeret som serviceudbyder for EF-tjenester og ydet bistand i forbindelse ved definition, udarbejdelse og opfølgning af projekter.

I henhold til rapporten ligger instituttets største udfordring deri, at det ikke blot skal følge op på udarbejdelsen af et bestemt dokument, men også måle konsekvenserne for nationale planer og reformtiltag. Ifølge evalueringens konklusion var instituttets nuværende opfølgningsordning, som er udformet med henblik på at spore resultater på aktivitets- og projektniveau, ikke i tilstrækkeligt omfang i stand til at måle kvaliteten af instituttets serviceydelser/produkter og instituttets betydning for erhvervsuddannelsesreformen på nationalt niveau.

Kommissionen kan tilslutte sig evalueringsekspertens positive konklusion, nemlig at instituttet yder effektiv faglig bistand til Tempus-programmet. Den sætter navnlig pris på, at instituttets Tempus-afdeling blev ved med at efterkomme anmodninger om at ændre arbejdsgangen og fortsat fungerede effektivt på trods af den uvished, der herskede i evalueringsperioden om Tempus-programmets fremtid.

Kommissionen kan tilslutte sig den eksterne evalueringseksperts analyse og den konklusion, at instituttet bliver nødt til at udbygge opfølgningsordningen på nationalt plan. Det er nødvendigt at gå systematisk til værks ved indsamling af forhåndenværende informationer om de enkelte landes programmer for at kunne træffe tilstrækkeligt informerede afgørelser på organisationsniveau. Kommissionen anmoder instituttet om at overveje den eksterne evalueringseksperts kritik og anbefalinger og indføre en relevant opfølgningsordning for at korrigere konstaterede mangler. Som evalueringseksperten anfører, ligger udfordringen i at skabe en tilgang, som giver meningsfyldte informationer på det pågældende niveau uden at virke tung og mekanisk.

4.4. Ledelsesstruktur

Evalueringseksperten undersøgte navnlig bestyrelsens rolle og spørgsmålet om strategisk ledelse, medlemmernes kvalifikationer, afvikling af møder, integration af nye medlemmer og information og orientering forud for møder.

I henhold til rapporten har bestyrelsen bl.a. til hovedopgave at godkende forslaget til det årlige arbejdsprogram og budget med forbehold af Europa-Parlamentets endelige godkendelse. Evalueringseksperten konkluderer, at selvom bestyrelsen varetager sin hovedopgave, kan der sættes spørgsmålstegn ved, hvilken rolle den egentlig spiller, når der skal træffes afgørelser af strategisk betydning. I rapporten anerkendes det, at den strategiske ledelse hovedsagelig udspringer fra formanden og Kommissionens medlemmer. Der sættes spørgsmålstegn ved, om det er realistisk at forvente, at andre medlemmer yder et meningsfyldt bidrag til den strategiske vision. Der er nemlig stor forskel på bestyrelsesmedlemmerne, som hovedsagelig har baggrund i EU's interne uddannelsespolitik, og instituttets rolle og ansvar, som først og fremmest er bestemt af politikken for eksterne forbindelser.

Rapportens konklusion med hensyn til Det Rådgivende Forum var, at netværket giver god mulighed for dialog mellem repræsentanter for Europa-Kommissionen, medlemsstater, partnerlande og internationale organisationer. Men i henhold til evalueringen varetager Det Rådgivende Forum ikke sin opgave med at rådgive bestyrelsen om det fremtidige arbejdsprogram.

Kommissionen kan i et vist omfang tilslutte sig den eksterne evalueringseksperts analyse og anbefalinger. Men instituttets målsætninger er defineret i retsgrundlaget, og dets aktiviteter og prioriteter er i et stort omfang bestemt af EU's politik og instrumenter for eksterne forbindelser. Derfor er det et spørgsmål, hvor stor en strategisk rolle, bestyrelsen kan og/eller bør spille. Anbefalingen, som lyder på at nedsætte underudvalg for vigtige sager, skal undersøges nærmere. Kommissionen føler sig ikke overbevist om det forslag, som går ud på at lede efter midler til at oprette en stilling i instituttet for en sagsbehandler til at bistå bestyrelsen.

Kommissionen har forelagt et udkast til interinstitutionel aftale om rammer for europæiske reguleringsorganer (KOM(2005) 59 fra februar 2005) (IIAOFERA) for Europa-Parlamentet og Rådet. I aftalen foreslås det, at organernes bestyrelser begrænses i størrelse, således at beslutningstagningen kan blive mere effektiv, og driftsomkostningerne kan holdes på et minimum, og at der tildeles samme antal stemmer til de medlemmer, der udpeges af Rådet, og til dem, der udpeges af Kommissionen. Kommissionen har til hensigt at følge disse principper i sit forslag til ændring af forordningen om oprettelse af instituttet.

Kommissionen kan tilslutte sig evalueringsekspertens konklusion om, at Det Rådgivende Forum er koblet fra sin lovbestemte rolle. Det Rådgivende Forum er et vigtigt netværk, men det har stort set mistet sin lovbestemte rolle som et af instituttets ledelsesorganer. Instituttets aktiviteter programmeres oftere gennem en dialog med Kommissionen på grundlag af prioriteterne for EU's bistand til tredjelande, og de lovbestemte udtalelser fra Det Rådgivende Forum spiller ikke længere en væsentlig rolle for planlægningen af instituttets aktiviteter på årsbasis. Det foreslås derfor, at det ikke indgår som et lovbestemt organ, når forordningen om instituttets oprettelse ændres. Kommissionen opfordrer instituttet til at analysere evalueringsekspertens anbefalinger, når Det Rådgivende Forum tages op til overvejelse.

4.5. Meddelelser og informationsformidling

Konklusionen på vurderingen var, at instituttet har et velfungerende og professionelt kommunikationssystem på organisationsniveau i kraft af sit websted og sine publikationer. Evalueringseksperten anførte, at kommunikations- og formidlingssystemet var blevet væsentligt bedre siden sidste evaluering. Rapporten viste, at instituttets kommunikationstiltag var meget effektive, navnlig webstedet, workshopperne, udvekslingsbesøgene, nyhedsbrevene og de trykte publikationer (80 %).

I henhold til rapporten lægges der måske lidt for megen vægt på at promovere instituttet som en institution. I rapporten foreslås det derfor, at instituttet gør en indsats for at blive bedre til at formidle oplysninger om sine resultater på en effektiv måde og til at oplyse om ideer og udsende materiale om forskellige emner vedrørende erhvervsuddannelse. Det bør også overveje at udsende mere materiale på partnerlandenes sprog for at gøre det lettere for berørte parter i partnerlandene at få adgang til dets arbejde.

Kommissionen er tilfreds med den positive udvikling, der er sket inden for kommunikation og informationsformidling siden sidste evaluering. Den opfordrer instituttet til at analysere den eksterne evalueringseksperts anbefalinger og foreslå relevante korrigerende tiltag .

5. KONKLUSION

Kommissionen kan tilslutte sig evalueringsekspertens samlede positive vurdering af instituttets arbejde, som betegnes som effektivt, og mener, at instituttet har leveret et værdifuldt bidrag til Fællesskabets aktiviteter inden for erhvervsuddannelse og arbejdsmarkedsreform i partnerregionerne. Kommissionen værdsætter det arbejde, instituttet har gjort for at bidrage med ekspertviden i forbindelse med identificering og gennemførelse af projekter.

Som evalueringseksperten fremhæver, bliver instituttet nødt til at se nærmere på sin planlægning, og instituttet anmodes navnlig om at undersøge, hvordan forbindelserne mellem midtvejsprioriteter, det årlige arbejdsprogram, landeplanerne og årsberetningen kan udbygges og tydeliggøres. Der bør defineres relevante målelige indikatorer for at gøre det lettere at følge op på de givne målsætninger og for at lette vurderingen af instituttets betydning inden for dets interventionsområder. Nye tilgange bør undersøges nærmere for at forbedre udformningen af relevant materiale om erhvervsuddannelser og hensigtsmæssig formidling heraf og for at forbedre instituttets evne til at formidle oplysninger om dets resultater.

De nye instrumenter for bistand til tredjelande, IPA og ENPI, viser, at der er taget et stort skridt i retning af en politikbaseret frem for programstyret tilgang til bistand til tredjelande i sektorregi. Begge instrumenter har til formål at støtte partnerlandes egne reformer inden for de berørte sektorer. Målsætningerne defineres gennem en dialog med partnerlandenes regeringer, som får støtte til at gennemføre reformer, de selv udformer og forvalter.

I betragtning af den nye situation vil instituttet i højere grad blive anmodet om at sørge for informationer og analyser til Kommissionen i den fase, hvor politikken udarbejdes og programmeres. Derudover skal der fokuseres på at hjælpe partnerlande med at skabe kapacitet til at definere og gennemføre egne reformstrategier og på at fremme oprettelse af netværker og udveksling af erfaringer og eksempler på god praksis mellem EU og partnerlandene og mellem partnerlandene indbyrdes.

Instituttet bør tilpasse sin opbygning og arbejdsproces til denne nye situation. Instituttet skal sammen med bestyrelsen og Kommissionen opstille entydige prioriteter og koncentrere de forhåndenværende ressourcer omkring de vigtigste aktiviteter.

Både i Kommissionen og instituttet bør der skabes øget bevidsthed om og tilsyn med den form for service, der tilbydes og kræves, for at sikre, at organets kerneaktiviteter fortsat er nyttige og relevante. Det betyder, at Kommissionen bør holde instituttet orienteret om alle nye og reviderede prioriteter og strategier. Instituttet bør på samme måde holde Kommissionens tjenestegrene, i marken og i hovedsædet, orienteret om alle sine aktiviteter, initiativer og kontakter med relevante berørte parter i partnerlande og med andre internationale bidragsydere og organer for at sikre en kohærent og synlig indsats fra Fællesskabets side. Det kræver, at begge parter på ny forpligter sig til at sørge for effektiv kommunikation og udveksling af erfaringer.

Instituttets ledelse skal fortsat bestræbe sig på at sikre, at der internt i instituttet er en klar forståelse af instituttets stilling og rolle som et europæisk ekspertisecenter i den nye institutionelle sammenhæng.

Generelt mener Kommissionen, at den eksterne evalueringsrapport indeholder nyttige erfaringer og anbefalinger, som kan medvirke til at styrke instituttets udvikling som ekspertisecenter. Kommissionen opfordrer instituttet til at forelægge et forslag til handlingsplan for bestyrelsen med analyser af og aktionsforslag til alle de anbefalinger, som evalueringseksperten og Kommissionen er fremkommet med i denne rapport.

Kommissionens forslag til ændring af forordningen om oprettelse af instituttet vil også give mulighed for at drøfte og udveksle erfaringer med Europa-Parlamentet og Rådet om instituttets fremtidige rolle, dets målsætninger og prioriteter og dets ledelsesstruktur.

[pic]

Bilag 2

BUDGETUDVIKLINGEN i 2002-2006

År |EF-tilskud | Personale-udgifter | Udgifter til administration og infrastruktur |Drifts-omkostnin-ger |Stillings-fortegnelse | Bevilgede midler |Midler overført til det efterfølgende år |Ikke-anvendte midler | | 2002 | B7-664: 12,8

B7-033 4,0

I alt: 16,8 mio. |9 890 000

(63,0 %)

|1 386 050

(8,0 %)

|5 523 950

(29,0 %) |105 |16 795 986 |3 365 833 |4 014 | | 2003 | 15 03 03 13,7

15 03 02 3,5

I alt: 17,2 mio. |10 529 000

(65,0 %)

|1 421 000

(8,0 %) |5 250 000

(27,0 %) |104 |16 969 378 |1 725 970 |230 622 | | 2004 | 15 03 03: 15,1

15 03 02: 2 ,5

I alt: 17,6 mio. | 10 993 973

(62,0 %)

|1 390 027

(8,0 %)

|5 276 000

(30,0 %) |104 |17 321 617 |1 537 855 |278 383 | | 2005 | 15 03 03: 16,0

15 03 02: 2 ,5

I alt: 18,5 mio. | 11 287 000

(61,0 %)

|1 453 000

(8,0 %)

|5 760 000

(31,0 %) |104 |18 089 560 |2 729 149 |410 440 | | 2006 | 15 03 03: 16,95

15 03 02 : 2 ,5

I alt: 19,45 mio. | 11 956 800

61,0 %

|1 688 000

9,0 %

|5 805 200

30,0 % |105 | | | | |Efter overgangen til et aktivitetsbaseret budget i 2003: 15 03 02 erstatter B7-033 og 15 03 03 erstatter B7-664.

[1] Rådets forordning (EF) nr. 1648/2003 af 18. juni 2003.

[2] Instituttets websted: http://www.etf.eu.int/.

[3] Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Mongoliet, Den Russiske Føderation, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraine, Usbekistan.

[4] Bulgarien, Kroatien, Rumænien, Tyrkiet og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.

[5] Albanien, Bosnien-Hercegovina, Serbien, herunder Kosovo (i henhold til FN's Sikkerhedsråds resolution 1244) og Montenegro.

[6] Algeriet, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Marokko, Den Palæstinensiske Myndighed (Vestbredden og Gaza-striben), Syrien og Tunesien.

[7] Jf. Det Europæiske Genopbygningsagenturs websted: http://ear.europa.eu/.

[8] External Evaluation of the European Training Foundation , ITAD, November 2002: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/index_en.htm#ETFinterim1.

[9] KOM(2003) 287 af 22.5.2003.

[10] KOM(1997) 379 af 18.7.1997.

[11] External Evaluation of the European Training Foundation , ITAD, November 2002: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/index_en.htm#ETFinterim3.

Direktør

Muriel Dunbar

Planlægning, opfølgning og evaluering

Peter Greenwood

Tempus

Marleen Voordeckers

Driftsafdeling

Sandra Stefani

Ekstern kommunikation

Bent Sørensen

Administration og centrale serviceydelser

Olivier Ramsayer

Instituttets opbygning 1.1.2006