A4-0272/98

Beslutning om arbejdsloeshedens specielle virkninger for kvinder

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Det Europaeiske Raads konklusioner i Essen i 1994 og til de fem prioriterede omraader, som blev vedtaget paa dette topmoede,

- der henviser til konklusionerne fra beskaeftigelsestopmoedet i Luxembourg i 1997 samt til beskaeftigelsesretningslinjerne for 1998 ((EFT C 30 af 28.01.1998, s. 1.)),

- der henviser til konklusionerne fra moedet af EU-ministre for kvindeanliggender i Belfast i maj 1998,

- der henviser til resultaterne af regeringskonferencen og Amsterdam-traktatens nye artikler 2, 3 og 141,

- der henviser til sin beslutning af 19. april 1991 ((EFT C 129 af 20.05.1991, s. 224.)) om boernepasning og lige muligheder,

- der henviser til sin beslutning af 16. september 1997 ((EFT C 304 af 06.10.1997, s. 50.)) om Kommissionens meddelelse om integrering af lige muligheder for kvinder og maend i alle faellesskabspolitikker og -aktioner,

- der henviser til sin beslutning af 6. november 1997 ((EFT C 358 af 24.11.1997, s. 51.)) om Kommissionens meddelelse om modernisering og forbedring af den sociale beskyttelse i Den Europaeiske Union,

- der henviser til sin beslutning af 19. november 1997 ((EFT C 371 af 08.12.1997, s. 60.)) om Kommissionens forslag til Raadets direktiv om rammeaftalen vedroerende deltidsarbejde, der er indgaaet af UNICE, CEEP og Den Europaeiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS),

- der henviser til sin beslutning af 16. december 1997 ((EFT C 14 af 19.01.1998, s. 34.)) om Kommissionens groenbog »Partnerskab - vejen til en ny tilrettelaeggelse af arbejdet«,

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder (A4-0272/98),

A. der henviser til, at alle unge kvinder som noget naturligt oensker at komme ud paa arbejdsmarkedet, naar de har afsluttet deres uddannelse eller studier,

B. der henviser til, at der i alle medlemsstaterne er et stigende antal arbejdssoegende kvinder i alle aldre, der oensker at faa adgang til eller vende tilbage til et arbejde uden for hjemmet,

C. der henviser til, at trods den stigende beskaeftigelse i alle EU's medlemsstater navnlig blandt kvinder, saa er arbejdsloesheden blandt kvinder stadigvaek hoejere end blandt maend undtagen i Det Forenede Kongerige og i den seneste tid i Sverige,

D. der henviser til, at efter undertegnelsen af Amsterdam-traktaten og efter Det Europaeiske Raads saerlige moede i Luxembourg har Den Europaeiske Union og medlemsstaterne forpligtet sig til at traeffe koordinerede foranstaltninger med henblik paa at bekaempe arbejdsloesheden, og understreger, at bekaempelsen af arbejdsloeshed blandt kvinder boer integreres fuldt ud i den generelle bekaempelse af arbejdsloeshed,

E. der henviser til, at selv om det er paaskoennelsesvaerdigt, at de 15 medlemsstater trods en meget stram tidsplan alle har udarbejdet, vedtaget og fremsendt deres nationale handlingsplaner, saa er der ikke i alle de nationale handlingsplaner draget samme omsorg for at integrere bekaempelsen af arbejdsloeshed blandt kvinder i de tre foerste soejler eller i den fjerde, der isaer har til formaal at sikre ligestilling mellem kvinder og maend,

F. der henviser til, at det nu kan dokumenteres, at standarden af kvinders og pigers uddannelse er bedre end maends og drenges i langt de fleste medlemsstater,

G. der mener, at medlemsstaterne boer tilrettelaegge informationskampagner om ligestilling i skolerne, saa snart boernene er gamle nok til at forstaa problematikken og, at der boer stilles et lokale til raadighed i skolerne, hvor unge kan droefte lige muligheder, samt at der boer tilskyndes til blandede skoler, da dette er et kulturelt element og et vigtigt middel til integration; oensker, at foraeldrene motiveres til at stoette deres doetre i videreuddannelse og forhindre, at piger vaelger linje for tidligt, idet dette er en form for forskelsbehandling;

H. der mener, at man allerede i basisundervisningen boer opmuntre piger til at skabe og organisere et arbejdsliv eller planlaegge deres karriere, og at man i gymnasieskolen og de videregaaende uddannelsesinstitutioner boer understrege betydningen af virksomhedsskabelse;

I. der henviser til, at omfanget af arbejdsloeshed blandt kvinder alvorligt undervurderes paa grund af den nuvaerende officielle definition paa arbejdsloeshed, der udelukker mange kategorier af arbejde, hvor kvinderne er i overtal, bl.a. loest arbejde, frivilligt arbejde og de grupper af personer, som ikke er erhvervsaktive, men som gerne ville i arbejde,

J. der henviser til, at stor arbejdsloeshed blandt maend inden for traditionelle sektorer ogsaa har konsekvenser for kvinderne og de beroerte familier,

K. der henviser til, at kvinder med stoerre sandsynlighed end maend er beskaeftiget i usikre, atypiske jobs, hvor der er en konstant trussel om arbejdsloeshed,

L. der henviser til, at i de medlemsstater, hvor beskaeftigelsen inden for den offentlige sektor ligger langt over gennemsnittet, er de kvinder, der er beskaeftiget inden for denne, i hoejere grad truet af afskedigelse paa grund af de noedvendige offentlige besparelsesforanstaltninger, samt til, at den offentlige sektor som foelge af nedskaeringen i de offentlige udgifter giver stadig faerre beskaeftigelsesmuligheder til kvinder, der for foerste gang soeger arbejde,

M. der henviser til, at deltidsarbejde ikke noedvendigvis goer det nemmere for kvinderne at forene arbejdsliv og familieliv, da arbejdsbetingelserne ofte er strammere end ved fuldtidsbeskaeftigelse, og da deltidsarbejde kan faa langsigtede konsekvenser for indtjening, ydelser og forfremmelsesudsigter,

N. der henviser til, at manglen paa boernepasningsordninger af hoej kvalitet, der er oekonomisk overkommelige, goer det vanskeligere for kvinderne at have erhvervsarbejde, samt til, at Raadets henstilling fra 1992 om boernepasning har vist sig ikke at vaere tilstraekkeligt til at sikre passende boernepasningsordninger i alle medlemsstaterne,

O. mener, at der i forbindelse med boernepasnings- og aeldreplejeforanstaltningerne ikke kun boer tages hensyn til kvinder, der har et arbejde, men ogsaa til kvinder, der er arbejdsloese, under uddannelse eller befinder sig i en social marginal situation;

P. der henviser til, at man ved at oege de sociale tjenesteydelser blandt andet via driftsformer, der er karakteristiske for ikke-kapitalistisk-organiserede virksomheder, kan skabe nye beskaeftigelsesmuligheder for kvinder og skabe harmoni mellem arbejde og familie,

Q. der henviser til, at det naesten udelukkende er kvinder, som tager foraeldreorlov for at passe deres boern, og selv om det er ved at blive mindre almindeligt, at kvinder forlaenger afbrydelsen af deres karriereforloeb ud over den lovsikrede foraeldreorlov, saa kan en saadan periode uden for arbejdsmarkedet faa negative virkninger for kvinders beskaeftigelsesudsigter,

R. der henviser til, at kvinderne paa grund af den sammenhaeng, der er mellem arbejdsloeshedsunderstoettelsen og den senest oppebaarne loen samt de loenforskelle, som stadig bestaar mellem maend og kvinder, i gennemsnit faar en arbejdsloeshedsunderstoettelse, der er lavere end maends,

S. der henviser til, at kvinder kan blive tvunget til at blive hjemme og holde sig ude af arbejdsmarkedet, hvis arbejdsloeshedsunderstoettelsen beregnes paa grundlag af husstandsindkomsten, idet omkostningerne i form af boernepasning, transport og mistede ydelser overstiger den gevinst, husstanden opnaar ved, at begge parter er udearbejdende,

T. der henviser til, at maend og kvinder, som aldrig har vaeret i arbejde, i visse medlemsstater ikke er berettiget til et minimum af socialsikring,

U. der henviser til, at kvinder ofte i hoejere grad end maend er overkvalificerede til det arbejde, de varetager, samt til, at uddannelse alene derfor ikke er svaret paa problemet kvindearbejdsloeshed,

V. der henviser til, at faglig uddannelse heller ikke er saerligt formaalstjenligt, hvis der ikke er sikre jobs til raadighed, naar uddannelsen er afsluttet,

W. der henviser til, at en hensigtsmaessig faglig uddannelse imidlertid er noedvendig i forbindelse med omskoling af voksne kvinder, der oensker at vende tilbage til arbejdsmarkedet,

X. der henviser til, at der er et stort potentiale for beskaeftigelse af kvinder i forbindelse med oprettelse af smaa og mellemstore virksomheder og ikke-kapitalistisk-organiserede virksomheder og kooperativer, men at der i hoejere grad skal fokuseres paa at bibringe kvinder en ivaerksaetterkultur samt goere det lettere for dem at faa adgang til midler til etablering af smaa virksomheder, herunder kooperativer med socialt formaal,

Y. der henviser til, at adgang til laan er vanskeligere for kvinder og navnlig for arbejdsloese kvinder;

Z. der henviser til, at der kun var sket en minimal eller slet ingen integrering af ligestillingsprincippet (»mainstreaming«) i de fleraarige programmer, som blev udarbejdet efter Essen-topmoedet, samt at det desuden blev postuleret, at medlemsstaternes programmer for gennemfoerelse af de fem prioriteringer fra Essen var koensneutrale,

AA. der henviser til, at medlemsstaterne ikke i tilstraekkeligt omfang har staaet til regnskab for, hvordan de har anvendt midlerne fra strukturfonden til fordel for arbejdsloese kvinder,

1. mener, at der er behov for en ny definition paa arbejdsloeshed, som paa en mere praecis maade end den nuvaerende ILO-definition, der alvorligt undervurderer arbejdsloesheden blandt kvinder, genspejler den kendsgerning, at kvinders erhvervsaktivitet er svingende; opfordrer Kommissionen til i mellemtiden at ivaerksaette en systematisk offentliggoerelse af statistikker, som fokuserer paa situationen for de kvinder, som hverken er fuldtidsbeskaeftigede eller officielt er registreret som arbejdsloese, samt til at foretage en sondring mellem koennene i alle de statistiske oplysninger, der offentliggoeres i alle dokumenter vedroerende beskaeftigelsespolitikken;

2. betoner, at deltidsarbejde kun kan medvirke til at afhjaelpe arbejdsloeshed, hvis den er frivillig, ikke skal afvikles paa umenneskelige tidspunkter, og ikke medfoerer, at retten til social sikring eller mulighederne for en bedre karriere fortabes;

3. mener, at det er noedvendigt at fastlaegge en konkret definition paa begrebet deltidsarbejde for at begraense tvetydigheder i forbindelse med den ugentlige arbejdstid og antallet af arbejdsdage pr. uge,

4. opfordrer indtraengende medlemsstaterne til at vedtage lovbestemmelser vedroerende retten til deltidsarbejde, hvori det understreges, at enhver arbejdstager frit kan goere brug af eller undlade at goere brug af denne ret, og anmoder Kommissionen om at spille en stimulerende og koordinerende rolle i denne forbindelse;

5. opfordrer medlemsstaterne og arbejdsgiverne til at goere et fremstoed for, at deltidsarbejde paa frivillig basis udvides til at omfatte faglaerte jobs, og at baade maend og kvinder tilskyndes til at arbejde paa deltid paa en maade, saa alle deltidsbeskaeftigede har samme adgang til videreuddannelse som fuldtidsbeskaeftigede;

6. opfordrer Kommissionen til i fremtidige beretninger om beskaeftigelsen i Europa at vaere mere opmaerksom paa virkningerne af kortsigtede kontrakter sat i relation til arbejdsloesheden blandt kvinder;

7. opfordrer arbejdsmarkedets parter til at indgaa en rammeaftale om alle former for atypisk arbejde, herunder ogsaa hjemmearbejde og telearbejde, hvor kvinderne klart er i overtal, og opfordrer Kommissionen til at fremsaette lovgivningsforslag, der daekker alle former for atypisk arbejde, hvis det ikke lykkes arbejdsmarkedets parter at naa til enighed herom;

8. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at vurdere den sociale oekonomis indvirkning paa kvinders arbejde baade kvantitativt og kvalitativt;

9. gentager sin opfordring til Kommissionen om at forelaegge et forslag til rammedirektiv om boernepasningsordninger i medlemsstaterne med henblik paa at sikre et grundlaeggende minimum af oekonomisk overkommelige boernepasningsordninger af hoej kvalitet i alle medlemsstaterne med fleksible og udvidede aabningstider, som ikke er begraensede til boern i foerskolealderen, men som ogsaa er tilgaengelige paa heltidsbasis for boern i skolealderen;

10. opfordrer medlemsstaterne og de sociale samarbejdspartnere i medlemsstaterne til at goere en stoerre indsats for foraeldreorlov og prioritere foranstaltninger, der goer foraeldreorlov attraktiv for saavel maend som kvinder, hvor der ydes en passende godtgoerelse for at afbryde karrieren, og retten til socialsikring bevares;

11. stoetter tanken om mulighed for orlov for at passe boern og tage sig af afhaengige familiemedlemmer, hvor den periode, hvor arbejdstageren afbryder sin karriere for at passe sine boern eller tage sig af et aeldre familiemedlem, anerkendes som pensionsgivende, saa det sikres, at arbejdstageren ikke straffes for at opfylde sine familiemaessige forpligtelser;

12. gentager sit krav om, at retten til socialsikring skal individualiseres, da anvendelsen af husstandsindkomsten som kriterium for retten til visse ydelser, bl.a. arbejdsloeshedsunderstoettelse, kan tvinge kvinder til at forlade arbejdsmarkedet i situationer, hvor den marginale gevinst fra en ekstra indtaegt ikke opvejer tabet af ydelser og ekstraudgifter i forbindelse med en tilbagevenden til arbejdsmarkedet;

13. betoner, at virksomhederne i deres uddannelsespolitik skal tages hensyn til kvinders behov ved fastlaeggelsen af tidspunkter og steder for videreuddannelse samt skal tilvejebringe passende boernepasning, og at der skal goeres alt for at sikre, at baade deltids- og fuldtidsbeskaeftigede kan deltage i saadanne videreuddannelsesforloeb;

14. opfordrer kraftigt Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at de faglige uddannelsesprogrammer gaar haand i haand med foranstaltningerne til at ophaeve forskellene mellem koennene paa arbejdsmarkedet, og oensker derfor, at potentialet i virksomheder organiseret som kooperativer, andelsvirksomheder eller foreninger udnyttes som en kilde til fleksible og konkrete uddannelsesmuligheder;

15. mener, at beskaeftigelsesretningslinjerne skal udvides, saa det sikres, at baade kvinder og unge specielt rustes til at tilpasse sig den teknologiske og oekonomiske udvikling og udstyres med kvalifikationer, der er relevante for det omskiftelige arbejdsmarked;

16. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til ved tildelingen af midler til videreuddannelse at afstemme dette efter den relative arbejdsloeshed blandt kvinder og maend; kraever, at uddannelsesprogrammerne for arbejdsloese ogsaa skal vaere tilgaengelige for kvinder, der ikke er registreret som arbejdsloese, men som gerne vil i arbejde;

17. opfordrer medlemsstaterne til ved gennemfoerelsen af deres strukturfondsprogrammer at sikre, at projekterne skaber beskaeftigelse for kvinder i et omfang, der staar i forhold til arbejdsloesheden blandt kvinderne i den paagaeldende region, fremmer de former for arbejde, som kvinder traditionelt beskaeftiger sig med, og navnlig i fjerntliggende omraader, og bestyrker muligheden for, at kvinder faar fodfaeste inden for sektorer, hvor maend er de toneangivende;

18. opfordrer medlemsstaterne til at skabe stoerre gennemsigtighed og aflaegge bedre regnskab for, hvordan strukturfondsforordningerne om lige muligheder overholdes, samt til at foretage en systematisk opdeling af udgifter, der er maalrettet mod kvinder; kraever, at der i de nye strukturfondsforordninger fastsaettes klare forpligtelser med incitamenter for de medlemsstater, der gennemfoerer programmer til fordel for lige muligheder, og sanktioner over for dem, der undlader at fremme dem;

19. opfordrer medlemsstaterne til inden for rammerne af strukturpolitikken, og idet de anerkender den voksende skaevhed med hensyn til lige muligheder for maend og kvinder, at opfoere bevillinger til etablering af et net af boernepasningsinstitutioner og plejehjem for aeldre;

20. beklager, at der ikke goeres horisontale tiltag med hensyn til ligestillingspolitikken i alle europaeiske beskaeftigelsesretningslinjer; beklager tillige, at de fleste medlemsstater i deres nationale handlingsplaner i meget ringe omfang har taget hensyn til de lige muligheder for maend og kvinder; mener, at kvinders situation paa arbejdsmarkedet kun kan fremmes effektivt, hvis »mainstreaming-princippet« bliver integreret i alle beskaeftigelsesretningslinjerne, og anmoder Kommissionen, Raadet og medlemsstaterne om at tage hensyn hertil ved vurderingen og tilpasningen af disse; er foruroliget over, at der i de nationale handlingsplaner ikke er opstillet kvantitative maal eller tidsplaner for foroegelsen af kvinders deltagelse i arbejdslivet;

21. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at anerkende, at kvinders ivaerksaettervirksomhed har stor betydning for jobskabelsen ved at tilskynde til og udvikle initiativer, f.eks. saerlige laanefaciliteter for kvinder, der opretter smaa virksomheder;

22. mener, at det er vigtigt at foretage en vurdering af den potentielle virkning for kvinder af alle de foranstaltninger, der traeffes til gennemfoerelse af beskaeftigelsesretningslinjerne; kraever derfor, at der inddrages koensspecifik ekspertise i opfoelgningen og evalueringen af de nationale handlingsplaner, der forelagdes for Det Europaeiske Raad i Cardiff, og i udarbejdelsen af fremtidige beskaeftigelsesretningslinjer;

23. oensker, at de fremtidige retningslinjer skal omfatte passende positive aktioner til fremme af kvinders beskaeftigelse med henblik paa at overvinde den traditionelle kulturelle modstand mod kvinders adgang til arbejdsmarkedet, jf. Amsterdam-traktatens artikel 141;

24. oensker, at Kommissionen, Raadet og medlemsstaterne i de kommende beskaeftigelsesretningslinjer indarbejder ambitioese maalsaetningskriterier (benchmark targets) med maaltal og klare tidsplaner og budgetbevillinger for gennemfoerelsen af:

- en drastisk mindskelse af de forskellige arbejdsloeshedsniveauer for maend og kvinder;

- kvinders fuldstaendige deltagelse i arbejdsmarkedet og begraensning af den horisontale og vertikale adskillelse mellem koennene;

- et kvalificeret tilbud af boernepasningsordninger og ordninger for plejekraevende familiemedlemmer, der er oekonomisk overkommelige i forhold til foraeldrenes indkomst;

- kvinders deltagelse i uddannelse og foranstaltninger til genintegrering paa arbejdsmarkedet;

- lige adgang for maends og kvinders deltagelse i deltidsarbejde, orlov og foraeldreorlov inden for alle arbejdsomraader;

- en fjernelse af loenforskellene mellem maend og kvinder,

og mener, at disse kvantificerede kriterier (benchmarks) skal baseres paa gennemsnittet i de tre medlemsstater, der er naaet laengst paa dette omraade;

25. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter og arbejdsmarkedets parter i Europa.