22. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 328/23 
Udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om »gennemfø­
relse af det interne marked: EF-levnedsmiddellovgivningen« 
(86/C 328/10) 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber besluttede den 20. november 1985 at anmode 
om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet 
og Europa-Parlamentet om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for miljøbeskyttelse, sundhedsvæsen 
og forbrug, som udpegede G.H.E. Hilkens til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
1. og 2. september 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 239. plenarforsamling, den 17. september 
1986, med et flertal for, 2 stemmer imod og 9 stemmer hverken for eller imod, følgende 
udtalelse: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Det økonomiske og sociale Udvalg glæder sig 
over, at Kommissionen har til hensigt at fremskynde 
gennemførelsen af det interne marked for levnedsmid­
ler, og det er dermed i overensstemmelse med sin tidlige­
re udtalelse (*) om gennemførelse af det interne marked. 
ØSU beklager, at det ikke tidligere er lykkedes Fæl­
lesskabet at finde frem til en sammenhængende levneds­
middelpolitik. 
1.2. ØSU deler Kommissionens opfattelse, at skabel­
sen af et fælles levnedsmiddelmarked rejser specielle 
problemer, og at disse problemer kræver særlige 
løsninger. 
1.2.1. Der må således især drages omsorg for, at 
denne proces ikke får negative konsekvenser for den 
offentlige sundhed eller for forventningerne med hensyn 
til levnedsmiddelkvaliteten. 
1.2.2. Der må derfor ved en harmonisering af lev­
nedsmiddellovgivningen sørges for et højt beskyttelses­
niveau, idet man orienterer sig efter den mest avancere­
de standard. 
1.2.3. ØSU har gentagne gange i sine udtalelser givet 
udtryk for, at der er en sammenhæng mellem sundhed 
og ernæring, f.eks. i udtalelsen om handlingsprogram­
met til forebyggelse af cancer (EFT nr. C 101 af 
28. 6. 1986, s. 22 ff.). 
1.2.4. Hvad angår sundheden og kvaliteten hviler 
Kommissionens meddelelse på den antagelse, at de en­
kelte medlemsstaters levnedsmiddellovgivninger funge­
rer tilfredsstillende. 
1.2.4.1. På grund af de store forskelle i de enkelte 
medlemsstaters levnedsmiddellovgivninger er ØSU af 
den opfattelse, at det ikke er muligt at diskutere, om 
beskyttelsesniveauet er lige højt. Der er således konsta­
teret store forskelle inden for kontrollen med, om be­
stemmelserne overholdes, hvilket naturligvis også har 
stor indflydelse på det faktiske beskyttelsesniveau. ØSU 
er derfor af den opfattelse, at det er absolut nødvendigt, 
at Kommissionen fremlægger en sammenlignende 
undersøgelse, som klart gør rede for forskellene i lev­
nedsmiddellovgivningerne. 
(!) EFT nr. C 344 af 31. 12. 1985. 2. Sundhed 
2.1. ØSU har med glæde taget til efterretning, at 
Kommissionen har til hensigt at varetage sundhedsbe­
skyttelsen og sikkerheden ved hjælp af EF-lovgivning. 
ØSU er af den opfattelse, at der med henblik herpå må 
udarbejdes et EF-direktiv, hvori kravene til sundhedsbe­
skyttelsen og sikkerheden fastlægges. På denne måde 
kan eventuelle handelshindringer fjernes. Uden afgøren­
de klarhed på sundheds- og sikkerhedsområdet er det 
ikke muligt at realisere det interne marked for levneds­
midler. 
2.2. Tilsætningsstoffer 
Kommissionens planer om at supplere positivlisten over 
tilladte tilsætningsstoffer hilses i princippet med glæde. 
Disse lister skal også i fremtiden kunne tilpasses. Det 
skal kun være tilladt at anvende tilsætningsstoffer i 
levnedsmidler, når de er optaget på positivlisten, og når 
de ud fra et sundhedsmæssigt synspunkt er fuldstændig 
ufarlige og teknisk set absolut nødvendige. 
2.3. Plantebeskyttelsesmidler og veterinære læge­
midler 
ØSU henleder opmærksomheden på, at rester af plante­
beskyttelsesmidler (f.eks. DDT) og veterinære præpara­
ter (f.eks. hormoner eller antibiotika) i levnedsmidler 
udgør en fare for sundheden. Der bør gælde strenge 
regler herfor, og ØSU beklager da også, at Kommissio­
nen ikke er gået ind på dette punkt. 
2.4 Hygiejnebestemmelser 
ØSU beklager, at Kommissionen ikke har til hensigt 
at fremsætte yderligere forslag om harmonisering af 
hygiejnebestemmelserne på levnedsmiddelområdet, som 
er et af de vigtigste problemer i forbindelse med den 
offentlige sundhed. 
Nr. C 328/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 12. 86 
3. Forbrugerbeskyttelse og mærkning 
3.1. ØSU glæder sig over, at Kommissionen har til 
hensigt at udbygge direktivet om mærkning, præsenta­
tion og reklame. I denne forbindelse må det understre­
ges, at et effektivt system med informativ etikettering 
kombineret med en systematisk skoling af forbrugerne 
er absolut nødvendigt, hvis ikke den foreslåede harmo­
nisering af det interne marked for levnedsmidler skal 
ske på forbrugernes bekostning. 
3.2. Et mærkningsdirektiv bør omfatte et klart og 
forståeligt skema for etiketter, hvis anvendelse skal 
være obligatorisk i hele EF, for at undgå, at forbrugerne 
vildledes på grund af angivelserne på etiketten. 
4. Konkurrence og levnedsmiddelkvalitet 
4.1. Går man ud fra, at forbruget inden for Fæl­
lesskabet forbliver konstant, vil gennemførelsen af det 
interne marked for levnedsmidler på grund af den sti­
gende konkurrence føre til en ændring af afsætnings­
mønstrene på udbudssiden. En sådan strukturel æn­
dring af udbuddet indebærer først og fremmest en fare 
for konkurrenceforvridning og ringere kvalitet. 
4.2. ØSU gør opmærksom på, at den indenlandske 
lovgivning vil komme under pres, hvis der gælder stren­
gere bestemmelser for den hjemlige industri end for de 
virksomheder, der importerer til landet. 
4.3. Skal levnedsmiddelkvaliteten sikres og konkur­
renceforvridning forebygges, kommer man sandsynlig­
vis ikke uden om at fastsætte mindstenormer. Både 
direktiver om produktgruppers sammensætning og om 
sammensætningen af traditionelle specialiteter kan 
komme på tale såvel som kvalitetsstempler, kvalitetsan-
givelser og klar angivelse af imitationer. Man kunne 
også overveje at opstille en adfærdskodeks i samarbejde 
med industrien og forbrugerorganisationerne. 
4.4. ØSU er af den opfattelse, at det også i fremtiden 
bliver nødvendigt i et begrænset antal tilfælde at iværk­
sætte vertikale rammedirektiver på levnedsmiddelområ­
det. ØSU har med tilfredshed taget Kommissionens 
meddelelse til efterretning, at de gældende vertikale 
direktiver vil blive opretholdt. 
4.5. Såfremt lokale og regionale kvalitetsprodukter 
skal bevares, må der indføres en bedre konkurrencekon­
trol. I denne forbindelse må det overvejes at opstille 
både kvalitetskrav og obligatoriske mindstenormer for 
at lette kontrollen og inddæmme konkurrencefor­
vridningen. 
4.6. Ved en nærmere undersøgelse af EF-Domstolens 
domme, som Kommissionen henviser til, er Kommissio­
nens generelt afvisende holdning over for kvalitetsspeci-
fikationer i denne henseende ikke helt forståelig. For 
Domstolen har i sag 120/78 og i følgeafgørelserne, hvor den har beskæftiget sig med fortolkningen af EØF-
traktatens artikel 30 ff., udtrykkeligt og i stigende grad 
anerkendt, at medlemsstaterne kan bevare nationale 
foranstaltninger, der begrænser den frie varebevægelse 
i Fællesskabet, såfremt de er tvingende nødvendige af 
hensyn til bl.a. god handelsskik og forbrugerbeskyttelse. 
5. Offentlig kontrol 
5.1. ØSU er enig med Kommissionen i, at offentlig 
kontrol med henblik på sundhedsbeskyttelse ifølge sa­
gens natur må henhøre under lovgivningen. Det under­
streger, at det er nødvendigt at harmonisere medlems­
staternes kontrolforanstaltninger. 
5.2. Hvad angår Kommissionens planlagte nye direk­
tivforslag, anbefaler ØSU, at der skal kunne foretages 
kontrol på alle relevante punkter (navnlig på produk­
tions- og videreforarbejdningsstedet i de forarbejdende 
virksomheder samt i engros- og detailhandelen). 
5.3. For at skaffe kontrollen direkte adgang til den 
egentlige fremstillingsvirksomhed bør varens oprindelse 
angives på pakningen, i det mindste ved et kodenum-
mer, og i tilfælde af varer i løs vægt på containeren. 
Foruden producentkontrol og -ansvar bør der indføres 
kontrol med og ansvar for de videreforarbejdede virk­
somheder. 
5.4. Ved hjælp af moderne informationsteknologi 
(Kommissionens IRIS-program) bør der indføres en di­
rekte informationsudveksling mellem EF-staternes kon­
trolmyndigheder. Derigennem skulle det blive muligt 
uden om den lange tjenestevej at udveksle oplysninger 
mellem de enkelte lokale myndigheder om, hvorvidt 
det »udenlandske« produkt er i overensstemmelse med 
landets bestemmelser. Endvidere bliver det muligt at 
udveksle resultater af undersøgelser af bestanddele i 
allerede analyserede levnedsmidler. 
5.5. ØSU foreslår endvidere, at man overvejer en 
fordeling af opgaverne og samarbejdet mellem med­
lemsstaternes nationale administrationer, således at: 
— beslutninger, der er truffet af et laboratorium, der 
er godkendt i én medlemsstat, også er gyldige for 
de øvrige medlemsstater. Herved mindskes risikoen 
for dobbeltarbejde i forbindelse med grænsekontrol, 
— de forskellige administrationers specialisering 
fremmes. 
5.6. ØSU foreslår desuden, at der oprettes et EF-
inspektorat med den opgave at foretage stikprøvekon­
trol af levnedsmidler på stedet, hvor de sælges til den 
endelige forbruger. 
22. 12. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 328/25 
6. Lovgivningsbeføjelsernes fordeling mellem Rådet og 
Kommissionen: Ny procedure 
6.1. Under forbehold af nedenstående bemærkninger 
godkender ØSU Kommissionens forslag, som indebærer 
en hastigere og mere enkel procedure for vedtagelse af 
levnedsmiddeldirektiver inden for rammerne af 
gennemførelsen af det interne marked inden 1992. 
6.2. ØSU konstaterer, at Kommissionens oprindelige 
forslag, som er forelagt den til udtalelse, er blevet 
ændret i medfør af Den europæiske fælles Akt. 
6.3. Mens rammedirektiver om levnedsmidler ifølge 
forslaget fortsat skal forelægges Rådet, vil Kommissio­
nen efter den nye konsultative procedure få bemyndigel­
se til efter høring af Den videnskabelige komité for 
Sundhedsspørgsmål og Den stående Levnedsmiddelko­
mité i alle tilfælde at udstede specifikke gennemførelses-
direktiver, uden at Den stående Komité behøver at 
foretage afstemning, som hidtil krævet. Kommissionen 
kan, hvis den ønsker det, som hidtil også konsultere 
Den rådgivende Komité for Levnedsmidler. 
6.4. ØSU kan ikke tilslutte sig indførelsen af den nye 
procedure, som er beskrevet ovenfor, fordi Kommissio­
nen dermed ville få for store beføjelser, uden at tilstræk-
Bruxelles, den 17. september 1986. kelig og passende konsultation er sikret. En sådan pro­
cedure er ikke tilstrækkelig transparent. 
6.5. I denne forbindelse konstaterer ØSU med bekla­
gelse, at Kommissionen i sine forslag ikke tilstrækkelig 
grundigt har beskrevet de forskellige levnedsmiddelko­
miteers opgaver og funktion. 
6.6.1. ØSU insisterer på for fremtiden at blive kon­
sulteret af Kommissionen. I den forbindelse kræver det, 
at Kommissionens forslag offentliggøres. De obligatori­
ske udtalelser fra Den rådgivende Levnedsmiddelkomité 
og udtalelser fra Den videnskabelige komité for Lev­
nedsmidler bør vedlægges anmodningen om Det økono­
miske og sociale Udvalgs udtalelse. 
6.6.2. ØSU mener, at princippet om afstemning i 
Den stående Levnedsmiddelkomité må opretholdes. 
Med henblik på en hurtig gennemførelse af det indre 
marked foreslår ØSU, at Den stående Levnedsmiddel­
komité træffer sine afgørelser med kvalificeret flertal. 
6.7. ØSU mener endelig, at Kommissionen hvert år 
bør udarbejde en rapport til Parlamentet om, hvilke 
gennemførelsesdirektiver der er vedtaget. 
For Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
Formand 
Nr. C 328/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 12. 86 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Følgende ændringsforslag blev forkastet under forhandlingerne: 
Der indsættes følgende pkt. 1.1.a): 
»Kommissionen gør i sit forslag en »generel status« over harmoniseringen af EF-levnedsmiddellovgivningen. 
Denne status er ufuldstændig, idet bl.a. følgende direktiver og forordninger er udeladt: 
— rapsolie 
— mælkekonserves 
— pesticidrester (grønsager) 
— kød: rester, der er uønskede ud fra et forbrugersynspunkt (hormoner, antibiotika osv.) 
— vand i fjerkræ 
— forbud mod ioniserende bestråling af kød 
— mærkning af vin 
— mærkning af frugt og grønsager (kvalitetsnormer) 
— mærkning af æg (friskhed, størrelse, emballeringsdato) 
— fedtstof i smør 
— frisk mælk (fedtstofindhold osv.). 
På baggrund af disse lakuner er det reelle omfang af det mandat, Kommissionen anmoder om, uklart, ligesom 
omfanget af direktivforslaget om mærkning. 
Drejer det sig om harmonisering af alle levnedsmidler, eller om visse levnedsmidler, om mærkning af alle 
levnedsmidler eller om mærkning af visse levnedsmidler, og hvilke? 
En overdragelse af beføjelser til Kommissionen kan ikke diskuteres, hvis anvendelsesområdet er så uklart og 
behæftet med så store juridiske usikkerhedsmomenter.« 
Begrundelse 
Ændringsforslaget, som ordføreren har accepteret på sektions- og studiegruppeniveau, taler for sig selv. 
Afstemningsresultat 
26 stemmer for, 
34 stemmer imod, 
39 stemmer hverken for eller imod.