EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 23.3.2022 COM(2022) 133 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE RÅD, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET Beskyttelse af fødevaresikkerheden og styrkelse af fødevaresystemernes modstandsdygtighed







1.Indledning Ruslands uprovokerede invasion af Ukraine har yderligere destabiliseret de i forvejen sårbare landbrugsmarkeder. Landbruget i hele verden er under pres som følge af covid-19-pandemien og klimaændringerne. I den seneste rapport fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) dokumenteres det, hvordan truslen mod fødevare- og ernæringssikkerheden som følge af tørke, oversvømmelser, hedebølger og stigende vandstand allerede er blevet til virkelighed — en trussel, der forventes at vokse på grund af den globale opvarmning, der navnlig påvirker sårbare regioner. Allerede inden invasionen var råvaremarkederne præget af en betydelig prisstigning, som på landbrugsmarkederne resulterede i en kraftig stigning i energi- og gødningsomkostningerne efterfulgt af en stigning i landbrugspriserne. Fødevarepriserne i EU er steget med 5,6 % sammenlignet med februar sidste år. Fødevareforsyningen står ikke på spil i EU i dag. EU er i vid udstrækning selvforsynende med vigtige landbrugsprodukter, idet vi er en vigtig eksportør af hvede og byg, og vi er i vid udstrækning i stand til at dække vores eget forbrug af andre basisafgrøder såsom majs og sukker. EU er også stort set selvforsynende med animalske produkter, herunder mejeriprodukter og kød, dog med fiskevarer og skaldyrsprodukter som en nævneværdig undtagelse. Invasionen af Ukraine og de stigende råvarepriser på verdensplan presser imidlertid priserne på markederne for landbrugsprodukter samt fiskevarer og skaldyrsprodukter op og eksponerer sårbarheder i vores fødevaresystemer, bl.a. vores afhængighed af importeret energi, gødning og foder. Dette resulterer i højere omkostninger for producenterne og vil påvirke fødevarepriserne, hvilket vækker bekymring med hensyn til forbrugernes købekraft og producenternes indkomster. Handelsforstyrrelserne vækker også alvorlig bekymring om den globale fødevaresikkerhed, både som følge af krigens kortsigtede virkninger og den usikkerhed, der er forbundet hermed på længere sigt. De belejrede byer i Ukraine oplever en alvorlig mangel på fødevarer. Vigtige handelsstrømme af korn og oliefrø fra Sortehavet er praktisk taget gået i stå. Krigen i Ukraine har ændret markedsforventningerne drastisk og har påvirket priserne på alle råvarer, også landbrugsråvarer til fødevareproduktion. Det er hovedsagelig det globale hvedemarked, der giver anledning til bekymring om fødevaresikkerheden. Priserne på futuresmarkederne for hvede er steget med 70 % siden invasionen. Den globale hvedeproduktion er truet af chok i både udbudsleddet som følge af Ukraines og Ruslands betragtelige andel af hvedemarkederne og chok i inputomkostningerne, navnlig i forbindelse med naturgas, kvælstofgødning og ilt. Det vil være nødvendigt at finde en erstatning for op til 25 mio. ton for at dække verdens fødevarebehov i indeværende og næste produktionsår. Mere end nogensinde er tiden nu inde til at udvise solidaritet. I denne meddelelse beskrives Kommissionens reaktion på den opfordring, som Det Europæiske Råd fremsatte i Versailleserklæringen af 10. og 11. marts 2022 til at fremlægge forslag til, hvordan problemet med de stigende fødevarepriser og spørgsmålet om global fødevaresikkerhed kan løses. Meddelelsen bygger på en vurdering af situationen (bilag 1) og på Kommissionens vision om et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem som beskrevet i den europæiske grønne pagt og i jord til bord-strategien. Der præsenteres kortsigtede foranstaltninger til støtte for fødevaresikkerheden og landbruget i Ukraine, den globale fødevaresikkerhed samt producenterne og forbrugerne i EU. Meddelelsen indeholder også en opfordring til at afhjælpe de mangler, som den tiltagende krise har afsløret, på en måde, som sætter skub i omstillingen til bæredygtige, modstandsdygtige og fair fødevaresystemer i EU og på verdensplan. 2.Den globale fødevaresikkerhed Den russiske invasion af Ukraine risikerer at få alvorlige konsekvenser for den globale fødevaresikkerhed, ikke alene i Ukraine, men også i mange lande med fødevareunderskud i Afrika (herunder i Afrika syd for Sahara), Mellemøsten og det vestlige Balkan. I kombination med de stigende fødevarepriser vil dette sandsynligvis føre til større fattigdom og ustabilitet i disse lande. Fødevaresikkerheden i det krigshærgede Ukraine vækker alvorlig bekymring, navnlig fordi Rusland tilsyneladende bevidst angriber og ødelægger fødevarelagre og oplagringssteder. Det vurderes i forbindelse med FN's appel, at op mod 18 millioner mennesker i Ukraine vil blive berørt, herunder op mod 6,7 millioner mennesker, der for nylig er blevet internt fordrevet. Fødevaremanglen i byer og de flere millioner flygtninge og fordrevne betyder, at Ukraine har akut behov for fødevarehjælp. Humanitære aktører såsom Verdensfødevareprogrammet yder nu fødevarehjælp og arbejder på at opskalere aktiviteterne. EU mobiliserer bistand både gennem civilbeskyttelsesmekanismen og den humanitære mekanisme. Den humanitære bistand fra EU er allerede undervejs og beløber sig til 93 mio. EUR fordelt på Ukraine og Moldova, herunder fødevarehjælp og støtte til dækning af basale behov. 2022-høsten i Ukraine, der er kendt som Europas brødkurv, vil blive væsentligt påvirket af krigsførelsen og den generelle uro. De ukrainske landbrugere har brug for frø, diesel, gødning og plantebeskyttelsesmidler for at sikre produktionen. Kommissionen støtter Ukraine i at udvikle og gennemføre en kort- og mellemsigtet fødevaresikkerhedsstrategi for at sikre, at rå- og hjælpestoffer så vidt muligt når frem til bedrifterne, og at transport- og oplagringsfaciliteterne opretholdes, således at Ukraine kan brødføde sine borgere og i sidste ende genvinde sine eksportmarkeder. Kommissionen samarbejder med De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisation (FAO) på stedet i det vestlige Ukraine for at støtte små bedrifter og sikre landbrugsproduktionen. På anmodning fra Ukraines landbrugsmyndigheder vil Kommissionen desuden sikre, at adgangen til EU's markeder bevares og lettes på en fleksibel måde for både import fra og eksport til Ukraine. Ukraines regering har planer om at finansiere renterne af lån til landbrugere inden for rammerne af et program, hvortil der er afsat 25 mia. hryvnia (760 mio. EUR), som led i en række nye foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe det økonomiske chok som følge af krigen. Og sidst, men ikke mindst, yder EU's landbrugsorganisationer bistand og støtte til de ukrainske landbrugere. Krigen har direkte indvirkning på fødevareforsyningerne på verdensplan (navnlig hvede, majs, byg og solsikkeolie) og på priserne på gødning og energi. De aktuelle bratte prisstigninger forværrer en allerede vanskelig socioøkonomisk situation, der skyldes covid-19-pandemien, tørke og andre konflikter. I september 2021 oplevede mere end 161 millioner mennesker i 42 lande akut fødevareusikkerhed. Næsten hvert tredje menneske i verden har ikke adgang til nok mad, og ca. 3 milliarder mennesker havde ikke råd til en sund kost. Disse tal risikerer at stige yderligere, hvilket betyder, at vi er endnu længere væk fra at nå verdensmålene for bæredygtig udvikling inden 2030. Ifølge en foreløbig FAO-analyse forventes antallet af underernærede på verdensplan at stige med 7,6 millioner (scenario med et moderat chok) op til 13,1 millioner mennesker (scenario med et alvorligt chok). For mange lavindkomstlande og endda lande i den lavere mellemindkomstklasse resulterer disse omstændigheder i en større (fødevare-)importregning på et tidspunkt, hvor gælden er steget, og valutakurserne er under pres. Lande, der importerer en stor del af deres fødevarer, navnlig hvede, der er en basal råvare, fra Rusland og Ukraine (f.eks. i Afrika, Mellemøsten og det vestlige Balkan), påvirkes i svær grad og kan risikere at opleve stigende spændinger, der fører til social uro, radikalisering og ustabilitet. Lande, der er afhængige af importeret gødning til en betydelig del af deres landbrugsproduktion, hvoraf nogle også er afhængige af importeret hvede, vil opleve stigende omkostninger, som kan blive uholdbare og resultere i en ond cirkel, der i alvorlig grad truer høsten og dermed fødevareproduktionen i de nærmeste år. Både de humanitære behov og omkostningerne i forbindelse hermed vil sandsynligvis stige og lægge yderligere pres på den humanitære bistand. Verdensfødevareprogrammet skønner f.eks., at dets driftsomkostninger som følge af den samlede virkning af stigende fødevare- og brændstofpriser vil stige med 26,1 mio. EUR om måneden i forhold til det nuværende niveau. Sammenlignet med niveauet før pandemien udgør disse ekstraomkostninger 63,8 mio. EUR om måneden. EU er en meget vigtig humanitær aktør og udviklingsaktør hvad angår fødevare- og ernæringssikkerhed og yder betydelig finansiel og politisk støtte. Siden 2015 har EU brugt mindst 350 mio. EUR på humanitær fødevarebistand om året. Dertil kommer, at EU i perioden 2014-2020 har afsat over 10 mia. EUR til udviklingssamarbejde med det formål at forbedre fødevaresikkerheden for de fattigste og mest sårbare, bidrage til at udrydde sult og til bedre at afhjælpe alle former for fejlernæring. For perioden 2021-2024 har EU givet tilsagn om at anvende mindst 2,5 mia. EUR (1,4 mia. EUR til udvikling og 1,1 mia. EUR til humanitær bistand) på internationalt samarbejde med et ernæringsmæssigt formål. Inden for rammerne af det internationale samarbejdsprogram for 2021-27 vil EU støtte fødevaresystemerne i ca. 70 partnerlande. Den bratte, asymmetriske stigning i futurespriserne siden Ruslands invasion af Ukraine viser, at det navnlig er hvedemarkedet, der giver anledning til bekymring om den globale fødevaresikkerhed. Det er ud fra et geostrategisk synspunkt helt afgørende, at EU bidrager til at dække produktionsgabet og dermed til at afhjælpe den globale mangel på hvede, der forventes at opstå. EU er ikke alene nettoeksportør af hvede, men har også det højeste udbytte på verdensplan. Siden sidste sommer har EU eksporteret 19 mio. ton hvede, og der forventes en eksport på yderligere 13 mio. ton indtil udgangen af juni. Dette tal kan stige en smule som følge af høje priser, der tilskynder til eksportsalg. Udsigterne for EU's vinterhvedehøst i 2022 er gode, eftersom arealerne blev forøget med 1 % sammenlignet med sidste år, og afgrøderne ikke led under ugunstige vejrforhold i de medlemsstater, der tegner sig for den største produktion. På kort sigt følger og analyserer Kommissionen regelmæssigt fødevarepriserne og spørgsmålet om fødevaresikkerhed — en opgave, der skal koordineres med andre globale aktører og omfatte lagerbeholdninger på nationalt og regionalt niveau. Dette skal så vidt muligt ske på grundlag af landbrugsmarkedsinformationssystemet (AMIS). Kommissionen overvåger behovet for de råvarer, som der kun findes begrænsede lagre af på verdensplan, med henblik på at sende de rette markedssignaler til at sætte skub i en bæredygtig produktion heraf. Den humanitære bistand bør intensiveres for at hjælpe lavindkomstlande med fødevareunderskud samt konfliktramte lande i Nordafrika, Mellemøsten, Asien og Afrika syd for Sahara. Bistanden bør i det omfang, det er relevant, ydes i overensstemmelse med en trestrenget indbyrdes sammenhængende tilgang, dvs. baseret på sammenhængen mellem humanitær bistand, udviklingsbistand og fred, og den bør bidrage til at udvide arbejdet i det globale netværk til bekæmpelse af fødevarekriser til at omfatte det nationale og lokale plan. På det første europæiske humanitære forum (21.-23. marts 2022) blev der opfordret til et Team Europe-samarbejde om at afhjælpe den humanitære fødevaresikkerhedskrise på verdensplan. I kraft af løftestangseffekten af deres kollektive indsats kan EU og dets medlemsstater sammen øge den humanitære bistand til nødhjælp og hjælp til genopbygning. Det foreslåede EU-nødhjælpsprogram til fordel for Ukraine (330 mio. EUR) har til formål at bidrage til at lindre den ukrainske befolknings lidelser som følge af den russiske invasion ved at sikre adgang til basale varer og tjenesteydelser samt beskyttelse. Foranstaltningen skal også både bidrage til at styrke landets modstandsdygtighed generelt og dets modstandsdygtighed over for hybride trusler ved at styrke regeringens, de økonomiske aktørers, mediernes og civilsamfundets kapacitet til at modstå virkningerne af krisen og bidrage til landets genopretning. Der vil også blive fokuseret på genopbygningen af mindre civil infrastruktur og den strategiske planlægning heraf samt energisikkerhed.

Dette kan i de tilfælde, hvor støttebetingelserne er opfyldt, suppleres med makroøkonomisk bistand til afhjælpende foranstaltninger til støtte for de grupper, der er hårdest ramt af de stigende (fødevare-)priser, og med bistand til udvikling af sociale beskyttelsesmekanismer. EU kan også fortsat integrere gældslettelse i den bredere politiske dialog og de forskellige finansieringsstrategier og -foranstaltninger for at støtte den grønne genopretning. Der bør indføres mekanismer, der har til formål at forebygge fremtidige chok, før de opstår, og mindske deres virkninger, hvis de opstår, i stedet for at reagere på konsekvenserne heraf. EU vil desuden fortsat, også i internationale fora, arbejde intenst på at undgå, at der indføres restriktioner for og forbud mod eksport af fødevarer, eftersom sådanne foranstaltninger tidligere har vist sig at være katastrofale, hvilket krisen i 2007-2008 var et tydeligt eksempel på rundt om i verden. Koordinering inden for rammerne af WTO vil være afgørende. Importlandene tilskyndes til at sikre en større diversificering af fødevareforsyningskilderne for at øge modstandsdygtigheden. Desuden er velfungerende globale forsyningskæder og logistik en forudsætning for den globale fødevaresikkerhed. På mellemlang sigt vil EU fortsat støtte lande i omstillingen til modstandsdygtige og bæredygtige landbrugsfødevaresystemer og akvatiske fødevaresystemer. Støtten omfatter analytisk og politisk støtte i forbindelse med opfølgningen af topmøderne i 2021 om henholdsvis fødevaresystemer og ernæring med henblik på vækst. EU vil i denne forbindelse intensivere sit internationale samarbejde om fødevareforskning og -innovation, herunder spille en ledende rolle i Den Rådgivende Gruppe for International Landbrugsforskning (CGIAR). Der vil blive sat særligt fokus på tilpasning til og modvirkning af klimaændringer og bæredygtig forvaltning og beskyttelse af naturressourcerne, f.eks. ved hjælp af agroøkologi, landskabsforvaltning og skovlandbrug, diversificering af handelsstrømme og produktionssystemer samt reduktion af madtab og madspild. EU vil desuden intensivere sit internationale samarbejde om ernæring og sund kost, f.eks. gennem humanitær bistand, og det internationale samarbejde om modstandsdygtige og inklusive værdikæder. For Afrikas vedkommende kan handlingsdagsordenen for omstilling af landdistrikterne under partnerskabet mellem Den Afrikanske Union og EU, som blev vedtaget i 2019, danne grundlag for et øget samarbejde. EU er rede til sammen med internationale organisationer og inden for rammerne af den igangværende G7-proces at kortlægge behovene hos de lande, der er nettoimportører af fødevarer, og om nødvendigt reagere med målrettet støtte til disse landes dagsordener (f.eks. tilpasset efter de nationale køreplaner, der er udarbejde som opfølgning på FN's topmøde om fødevaresystemer, og det samlede landbrugsudviklingsprogram for Afrika (Comprehensive Africa Agriculture Development Programme (CCADP)). EU tilskynder aktivt det internationale samfund til hurtigst muligt at opskalere den multilaterale indsats, der gøres i tillæg til den humanitære bistand. Dette omfatter sikring af, at FN-organer med fødevaresikkerhedsrelaterede mandater er i stand til at træffe de nødvendige foranstaltninger. Fødevaresikkerhed er f.eks. en helt central del af FAO's mandat. FAO spiller en nøglerolle med hensyn til at analysere og håndtere de virkninger, som Ruslands invasion af Ukraine har på de internationale fødevaresystemer, og med hensyn til at hindre en yderligere forværring, idet der sættes særligt fokus på at beskytte de mest sårbare. EU arbejder også på at sikre, at fødevaresikkerhed integreres i hele FN-systemets indsats, bl.a. i FN's Sikkerhedsråd og FN's Generalforsamling, for påny at bekræfte international fred og sikkerhed. Kommissionen foreslår følgende og opfordrer medlemsstaterne til at: ·udvise solidaritet med Ukraine ved at yde fødevarehjælp, humanitær bistand og støtte til landets landbrugssektor og fiskerisektor i tæt samarbejde med internationale partnere ·fortsat integrere gældslettelse i den bredere politiske dialog og i de forskellige finansieringsstrategier og -foranstaltninger for at støtte den grønne genopretning ·sikre regelmæssig opfølgning på og analyse af fødevarepriserne og spørgsmålet om fødevaresikkerhed, herunder lagerbeholdninger på nationalt og regionalt niveau — en opgave, der bør koordineres med andre globale aktører, og stille lagre til rådighed for lande i nød ·fortsat støtte landene i omstillingen til modstandsdygtige og bæredygtige landbrugsfødevaresystemer og akvatiske fødevaresystemer ·optrappe den humanitære bistand til de regioner og befolkningsgrupper, der er hårdest ramt af manglende fødevaresikkerhed ·i de tilfælde, hvor støttebetingelserne er opfyldt, overveje makroøkonomisk bistand til lavindkomstudviklingslande med fødevareunderskud med henblik på gennemførelse af afbødende foranstaltninger til støtte for de grupper, der er hårdest ramt af de stigende (fødevare-)priser ·arbejde, også i internationale fora, for at undgå, at der indføres restriktioner for og forbud mod eksport af fødevarer, og arbejde for et velfungerende indre marked. 3.Fødevaresikkerhed i EU 3.1.Tilgængeligheden af fødevarer og prisoverkommelighed For EU står tilgængeligheden af fødevarer ikke på spil, men der er risiko for, at fødevarepriserne ikke længere vil være overkommelige for personer med lav indkomst. EU er i vid udstrækning selvforsynende med mange landbrugsprodukter og er nettoeksportør af hvede. EU er imidlertid en betydelig nettoimportør af specifikke produkter, som kan være vanskelige (hurtigt) at finde en erstatning for, f.eks. foderprotein, solsikkeolie samt fiskevarer og skaldyrsprodukter. Der er ingen risiko for, at forbrugerne kommer til at opleve udbredt mangel. Selv om den stabile fødevareforsyning i EU ikke er i fare, er disse sårbarheder sammen med de stigende inputomkostninger i fødevareforsyningskæden med til at presse fødevarepriserne yderligere op. Hvis de væsentligt højere produktionsomkostninger på bedriftsniveau ikke kompenseres af højere priser, kan dette påvirke forsyningssikkerheden. Kommissionen har i lyset heraf for nylig oprettet en europæisk kriseberedskabs- og indsatsmekanisme for fødevaresikkerhed (EFSCM), som har til formål at styrke den koordineringsindsats, som de europæiske og de nationale forvaltninger samt de relevante tredjelande og de private interessenter gør for at sikre fødevareforsyningen såvel som fødevaresikkerheden i krisetider. Der skal i forbindelse med mekanismen, som påbegyndte sit arbejde den 9. marts 2022, foretages en grundig kortlægning af risici og sårbarheder i EU's fødevareforsyningskæde, som skal følges op med henstillinger og passende afbødende foranstaltninger. Et velfungerende indre marked er forudsætningen for, at EU kan sikre fødevareforsyningerne og opretholde fødevaresikkerheden, også under den nuværende krise. Vores forsyningskæder er indbyrdes forbundne, og enhver uberettiget restriktion for det indre marked kan få utilsigtede konsekvenser, der kan true vores forsyning af sikre fødevarer. Kommissionen er stærkt imod medlemsstaternes foranstaltninger til at beskytte den indenlandske fødevareforsyning ved at forhindre eksport. Sådanne handelsforvridende foranstaltninger er som udgangspunkt inkompatible med det indre marked og vil i sidste ende have en negativ indvirkning på fødevaresikkerheden. Det er vigtigt, at medlemsstaterne koordinerer deres foranstaltninger med henblik på at forbedre handelsstrømmene og bringe råvarer og fødevarer derhen, hvor der er mest behov for dem. Oprettelsen af nødinstrumentet for det indre marked vil yderligere styrke Unionens beredskab og reducere risikoen for uberettigede restriktioner. Kommissionen og medlemsstaterne screener udenlandske direkte investeringer (FDI) inden for rammerne af forordning (EU) 2019/452, som fastsætter, at de kan overveje den potentielle virkning af udenlandske direkte investeringer for forsyningen af kritiske rå- og hjælpestoffer og fødevaresikkerheden. Nye sager vil blive underkastet en tilbundsgående vurdering af deres potentielle indvirkning på fødevareforsyningen og fødevarepriserne. Der bør sættes særligt fokus på de mest sårbare, herunder flygtninge fra Ukraine og personer med lav indkomst, der allerede er berørt af de høje energipriser og stadig lider under det socioøkonomiske chok forårsaget af covid-19-pandemien. Undersøgelser har vist, at husholdningerne efter stigningen i fødevarepriserne i 2008 har købt færre frugter og grøntsager og skiftet til billigere fødevarer, der ofte er kalorietætte og næringsfattige (de indeholder med andre ord ikke de vitaminer, mineraler og fibre, der er så vigtige for sundheden). I en situation med stigende fødevarepriser er socialpolitiske foranstaltninger vigtige, både for at beskytte de mest sårbare borgere mod manglende fødevaresikkerhed og for at sikre, at alle har råd til tilstrækkelige mængder sunde og nærende fødevarer, navnlig sårbare grupper såsom familier med børn, ældre og personer med lav indkomst. Disse skal indgå i en integreret tilgang med henblik på at tackle de grundlæggende årsager til fattigdom og social udstødelse. Den europæiske børnegaranti indeholder desuden en vejledning, som medlemsstaterne kan gøre brug af med henblik på at sikre reel adgang til tilstrækkelig og sund ernæring for børn i nød, herunder mindst ét gratis sundt måltid hver skoledag. Medlemsstaterne kan trække på EU-midler fra f.eks. Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede (FEAD). Denne fond yder støtte til EU-landenes indsats for at levere fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede og har gjort det muligt at yde fødevarehjælp til over 15 millioner mennesker. Medlemsstaterne kan supplere deres ressourcer ved at mobilisere genopretningsbistanden til samhørighed og til områder i EU (REACT-EU), ligesom de kan gøre bedst mulig brug af den yderligere fleksibilitet i forbindelse med deres FEAD-programmer, der tilvejebringes af samhørighedsaktionen for flygtninge i Europa (CARE), som Kommissionen for nylig har fremsat forslag om. For at afbøde virkningerne af høje fødevarepriser for de mest sårbare kan medlemsstaterne nedsætte momssatserne og tilskynde de økonomiske aktører til at sænke priserne for forbrugerne. I december 2021 nåede Rådet til enighed om en reform af momssatserne på EU-plan, som giver medlemsstaterne mulighed for yderligere at nedsætte deres satser — helt ned til 0 % for visse varer og tjenesteydelser, der opfylder basale behov, navnlig fødevarer. Medlemsstaterne kan allerede gøre brug af denne mulighed, ligesom de kan foretage engangsoverførsler til husholdningerne som en effektiv løsning på problemet med prisoverkommelighed. 3.2.Stabilisering af EU's landbrugsmarkeder og støtte til producenterne Markedsdynamikken påvirker producenternes valg. For at lette presset fra de høje priser kan justeringer på kort sigt reducere efterspørgslen efter brændstof og gødning og øge udbuddet ved f.eks. at tilskynde til, at der i større omfang sås vårhvede. Landbrugerne anvender i stigende grad bæredygtige metoder, og dette bør tilskyndes yderligere. Den fælles landbrugspolitik og den fælles fiskeripolitik omfatter en række foranstaltninger, herunder et prissikkerhedsnet og muligheden for at træffe ekstraordinære foranstaltninger. Disse foranstaltninger kan anvendes for at sikre stabile markeder og imødegå ekstraordinære omstændigheder. Målrettet støtte til producenter, der står over for stigende inputomkostninger, er nødvendig, men må ikke undergrave de langsigtede mål om et mere modstandsdygtigt og bæredygtigt fødevaresystem.

Kommissionen overvåger nøje den nuværende situation på grundlag af de markedsanalyseværktøjer, der er udviklet siden 2008. For bedre at kunne overvåge lagerbeholdningerne i denne situation med høje priser og opfattelsen af, at der er usikkerhed om forsyningerne, vil Kommissionen foreslå, at medlemsstaterne indberetter månedlige data om private lagre af vigtige fødevarer og foderstoffer, således at det er muligt at give et rettidigt og nøjagtigt billede af, hvilke mængder der er rådighed. I lyset af den nuværende ekstraordinære situation har Kommissionen foreslået en støttepakke på 500 mio. EUR, som skal tilvejebringes ved bl.a. at gøre brug af krisereserven, for at støtte de producenter, der er hårdest ramt af de alvorlige konsekvenser af krigen i Ukraine. Medlemsstaterne kan på grundlag heraf yde finansiel støtte til landbrugere for at bidrage til den globale fødevaresikkerhed eller afhjælpe markedsforstyrrelser som følge af højere inputomkostninger eller handelsrestriktioner. Det bør prioriteres at støtte landbrugere, der anvender bæredygtige metoder, samtidig med at det sikres, at foranstaltningerne er rettet mod de sektorer og de landbrugere, der er hårdest ramt af krisen. For at afhjælpe potentielle likviditetsproblemer i dette efterår vil Kommissionen give medlemsstaterne mulighed for fra den 16. oktober 2022 at udbetale større forskud på direkte betalinger og areal- og dyrerelaterede foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. Hvad angår forsyningerne er EU's indsats begrænset af tilgængeligheden af frugtbar jord. For at udvide EU's produktionskapacitet har Kommissionen i dag vedtaget en gennemførelsesretsakt, der undtagelsesvis og midlertidigt giver medlemsstaterne lov til at fravige visse forpligtelser vedrørende grøn omstilling. Der er specifikt tale om at give medlemsstaterne lov til i 2022 at producere en hvilken som helst fødevare- eller foderafgrøde på braklagt jord, der indgår i miljømæssige fokusområder, samtidig med at det fulde niveau for den grønne betaling opretholdes. Denne midlertidige fleksibilitet vil gøre det muligt for landbrugerne at tilpasse og udvide deres afgrødeplaner i år. Kommissionen støtter medlemsstaterne i at udnytte muligheden for at sænke kravet til iblanding af biobrændstoffer, hvilket potentielt vil kunne reducere den andel af EU's landbrugsarealer, der benyttes til produktion af råprodukter til biobrændstof, og dermed lette presset på markederne for fødevarer og foder. Hvad angår fiskerisektoren overvejer Kommissionen at aktivere Den Europæiske Hav-, Fiskeri- og Akvakulturfonds (EHFAF's) krisemekanisme, der kan tages i brug med henblik på at afbøde virkningen af usædvanlige hændelser, der forårsager betydelige markedsforstyrrelser. Mekanismen giver medlemsstaterne mulighed for at yde kompensation til de erhvervsdrivende for tabt indkomst og andre økonomiske tab og til anerkendte producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer, som oplagrer fiskevarer. For at sætte medlemsstaterne i stand til at afhjælpe de alvorlige forstyrrelser i økonomien som følge af krigen i Ukraine vedtog Kommissionen den 23. marts 2022 nye selvstændige midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte i krisetider. Disse rammebestemmelser giver mulighed for at støtte virksomheder, der direkte eller indirekte er berørt af krisen, bl.a. landbrugere og fiskere, i form af likviditetsstøtte og støtte til dækning af de højere gas- og elektricitetsomkostninger. Bestemmelserne giver mulighed for at yde støtte, også i form af direkte tilskud, til producenter, der er berørt af krisen (f.eks. dem, der er berørt af væsentligt højere inputomkostninger til navnlig foder og gødning), samt støtte til energiintensive virksomheder (f.eks. gødningsproducenter og forarbejdningsindustrien). På kort sigt giver tilgængeligheden af foder også anledning til bekymring. Husdyravlerne og akvakulturproducenterne er allerede i færd med at søge alternative forsyningskilder til erstatning for de forsyninger, der er gået tabt på grund af krigen. Nogle medlemsstater har besluttet undtagelsesvis og midlertidigt at gøre brug af den fleksibilitet vedrørende import i behørigt begrundede tilfælde, der allerede gives mulighed for i henhold til EU-lovgivningen, så længe dette ikke bringer fødevaresikkerheden og forbrugernes sundhed i fare. Kommissionen overvåger sådanne nationale foranstaltninger. Endelig gøres der brug af markedsstøtteforanstaltninger for at støtte markedet for svinekød i lyset af de særlige vanskeligheder i denne sektor. Høje gødningspriser tilskynder til en mere effektiv anvendelse og fremmer nytænkende brug af mere bæredygtige alternativer, hvilket bidrager til jord til bord-strategiens mål om at reducere tabet af næringsstoffer med 50 % inden 2030. Økologiske landbrug anvender f.eks. begrænsede mængder mineralsk gødning og er derfor mindre sårbare over for prisstigninger. På kort sigt skal omkostningerne i forbindelse med og tilgængeligheden af mineralske gødningsstoffer imidlertid fortsat være en prioritet i afventning af omstillingen til bæredygtige gødningstyper eller -metoder. Gødningsindustrien i EU skal have adgang til den nødvendige import, herunder gas til produktion af gødning inden for EU. Gødningspriserne og forsyningen til landbrugerne vil blive overvåget for at sikre, at udsigterne for EU-høsten ikke bringes i fare. 4.Sikring af fødevaresystemets modstandsdygtighed 4.1.Bæredygtige fødevaresystemer Selv om kortsigtede nødhjælpsforanstaltninger er vigtige, erstatter de ikke behovet for at omlægge landbrugssektoren på lang sigt i retning af bæredygtighed og modstandsdygtighed. Fødevarernes bæredygtighed er en grundlæggende forudsætning for fødevaresikkerheden. Uden den omstilling, der er beskrevet i jord til bord-strategien og biodiversitetsstrategien, vil fødevaresikkerheden være alvorligt truet på både mellemlang og lang sigt med uoprettelige konsekvenser på globalt plan. I forbindelse med gennemførelsen af disse strategier ønsker Kommissionen at sikre, at den samlede produktivitet i EU's landbrugssektor og sektoren for fiskevarer og akvakulturprodukter ikke bringes i fare. Kommissionen, der er yderst bevidst om de indbyrdes forbindelser mellem vores sundhed, økosystemerne, forsyningskæderne, forbrugsmønstrene og jordklodens begrænsninger, gør i jord til bord-strategien rede for sin vision om et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem. I nævnte strategi understreger Kommissionen betydningen af, at EU har et modstandsdygtigt fødevaresystem, således at borgerne under alle forhold sikres adgang til tilstrækkelige forsyninger af fødevarer til overkommelige priser, og betydningen af, at der omstilles til bæredygtige fødevaresystemer på en retfærdig og demokratisk måde i overensstemmelse med den europæiske søjles sociale rettigheder. Den aktuelle krise viser med al tydelighed, hvor afhængigt EU's fødevaresystem er af importerede rå- og hjælpestoffer såsom fossile brændstoffer, gødning, foder og råstoffer. Dette bekræfter nødvendigheden af en grundlæggende omstilling af EU's landbrug og fødevaresystemer, således at de bliver bæredygtige — en omstilling, der skal ske i overensstemmelse med den europæiske grønne pagt og landbrugspolitikken efter reformen og fremmes af de foranstaltninger, der er foreslået i den langsigtede vision for EU's landdistrikter. En forbedret og reduceret anvendelse af rå- og hjælpestoffer (næringsstoffer og pesticider) og økologisk landbrug (som er mindre afhængigt af sådanne input) udgør fundamentet for omstillingen til et bæredygtigt landbrug. Ophør med unødvendigt udsmid til havs af fiskeressourcer, der blot går til spilde, og bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri vil kunne bringe fiskebestandene tilbage på bæredygtige niveauer. Den aktuelle krise sætter også fokus på omkostningerne ved manglende handling, herunder det presserende behov for at tackle udfordringerne med hensyn til landbrugets produktivitet og de miljømæssige konsekvenser af indirekte ændringer i arealanvendelsen, også i tredjelande. Innovation gennem forskning, viden, teknologi, agroøkologi og indførelse af bedste praksis kan mindske presset på inputomkostningerne uden at skade produktionskapaciteten og dermed føre til produktivitetsstigninger på lang sigt og bidrage til at realisere den grønne omstilling. Som noget endnu vigtigere vil dette bidrage til at skabe en grundlæggende ændring i samfundet ved at reducere madspild, tilskynde til en mere plantebaseret kost og opbygge partnerskaber med tredjelande med henblik på at udvikle bæredygtige fødevaresystemer. Bedre information om vores fødevarers bæredygtighed vil sætte forbrugerne i stand til at træffe det bæredygtige valg. Bekæmpelse af madtab og madspild mindsker presset på de begrænsede naturressourcer og fører til besparelser, ligesom en omfordeling af overskydende fødevarer hjælper dem, der har behov for det. Det er nødvendigt at prioritere tiltag, der øger udbyttet på bæredygtig vis gennem både teknologisk og agroøkologisk innovation. Kommissionen vil foreslå nye regler for at gøre det lettere at bringe plantebeskyttelsesmidler, der indeholder biologiske aktivstoffer, i omsætning. Den undersøger også mulighederne for regler om nye genomteknikker, der potentielt vil kunne skabe plantesorter, der er mindre følsomme over for skiftende temperaturer og klimarelaterede trusler, mere modstandsdygtige over for planteskadegørere og mere effektive med hensyn til anvendelsen af gødning. For at beskytte jordens frugtbarhed har Horisont Europa-missionen "En jordpagt for Europa" til formål at etablere 100 levende laboratorier og udpege fyrtårnsvirksomheder, som skal føre an i omstillingen hen imod en sund jordbund. Den nuværende dramatiske krise bekræfter, at vi er nødt til at fremskynde omstillingen af vores fødevaresystem, således at det bliver bæredygtigt, og vi er bedre rustet til at modstå kommende kriser. Som opfølgning på FN's topmøde i 2021 om fødevaresystemer agter Kommissionen at deltage i otte koalitioner, der alle sigter mod omstilling af fødevaresystemer, modstandsdygtighed og bæredygtig produktivitetsvækst. De strategiske planer under den fælles landbrugspolitik for perioden 2023-2027 kommer til at spille en afgørende rolle med hensyn til at støtte omstillingen til bæredygtige landbrugsmetoder og modstandsdygtige produktionssystemer, navnlig ved hjælp af en kombination af en mere resultatorienteret politisk ramme og et mere effektivt sæt politiske instrumenter og mekanismer. Dette vil være i fokus i forbindelse med Kommissionens kommende gennemgang af medlemsstaternes udkast til deres strategiske planer. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at sikre en mere retfærdig fordeling af indkomststøtten for navnlig at styrke modstandsdygtigheden i små og mellemstore bedrifter, der er sårbare over for udsving på markederne, der kan true kontinuiteten. Kommissionen tilskynder også medlemsstaterne til at gøre større brug af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne til at finansiere risikostyringsværktøjer, hjælpe landbrugerne med at klare indtægts- og indkomsttab og støtte udviklingen af korte forsyningskæder og andre former for diversificering af landbrugsindkomsten. Kommissionen bifalder også planerne om at lette landbrugernes adgang til kredit, som skal sætte dem i stand til at investere i bæredygtige produktionsmetoder, herunder produktion og anvendelse af vedvarende energi.