GLOSSAR

Anlæg og teknologier til behandling af radioaktivt affald : Anlæg og teknologier til behandling af radioaktivt affald er det udstyr, den tekniske viden og de anlæg, der er nødvendige for indsamling, konditionering, behandling, transport, oplagring og (så vidt muligt) deponering af radioaktivt affald.

Atom- eller kernekraftværk : Kraftværk, som bruger fissilt nukleart materiale som brændstof.

Ikke-opgraderbare atomreaktorer omfattet af de reviderede programmer :

Efter en undersøgelse, som Kommissionen gennemførte i 1993 (KOM(93) 635 endelig), blev to specifikke reaktortyper anset for ikke at være tilstrækkeligt sikre og ikke-opgraderbare, nemlig RBMK- og VVER 440/230-atomreaktorer:

"RBMK" står for Reaktor Bolschoi Moschnosti Kanalnij eller "High Power Channel Type Reactor" (høj-energi kanal-reaktor). Ulykken på kernekraftværket i Tjernobyl skete med denne reaktortype.

"VVER" står for Vodo-Vodyanoi Energetichesky Reaktor eller Water-Water Energetic Reactor (vand-vand energireaktor).

Kritisk vej :

Gængs praksis i projektforvaltning – omfatter forberedelse af detaljerede tidsplaner for projekter, hvor alle de opgaver, der skal løses for at opfylde projektmålene inden for den fastsatte frist, identificeres, og det angives, hvordan de identificerede opgaver hænger sammen.

Inden for rammerne af disse tidsplaner er den kritiske vej de opgaver, hvis gennemførelse ville kunne påvirke den overordnede tidsplan for projektets gennemførelse.

Materialer fra nedlæggelsesprocessen :

Nedlæggelsen af et kernekraftværk genererer forskellige materialer. Der kan skelnes mellem følgende bredt definerede kategorier:

Ikke-kontaminerede materialer med handelsværdi

Denne kategori omfatter normalt specifikt teknologisk udstyr og brændsel eller råmaterialer, f.eks. jern eller stål.

Almindeligt affald

Denne kategori er underlagt kontrol af, at affaldet ikke er radioaktivt kontamineret. Dette affald bortskaffes gennem de almindelige affaldsbehandlingsanlæg og -faciliteter.

Radioaktivt affald

Denne kategori omfatter alle materialer, der er berørt af radioaktiv kontaminering. Disse materialer underinddeles yderligere efter radioaktivitetsniveau (meget lavt, lavt, middel eller højt) og form (flydende, fast eller gasformig). Hver affaldskategori skal bortskaffes gennem specifikke radioaktive affaldsstrømme.

Nukleart brændsel

På alle atomkraftværker er størsteparten af radioaktiviteten koncentreret i det nukleare brændsel, uanset om det er ubrugt eller brugt. Brændsel skal oparbejdes i specialiserede anlæg.

Nedlæggelsesplan : Nedlæggelsesplanen er det centrale dokument, der omhandler hele nedlæggelsesprocessen. Den beskriver, hvordan kernekraftværket foreslår, at nedlæggelsen skal foregå. Den udarbejdes normalt, inden anlægget permanent ophører med at fungere, og den skal godkendes af tilsynsmyndigheden.

Princippet om, at forureneren betaler :

"Princippet om, at forureneren betaler" stammer fra De Forenede Nationers konference om miljø og udvikling i 1992, hvor det blev fastslået, at: "de nationale myndigheder bør bestræbe sig på at fremme internalisering af miljøomkostningerne og anvendelse af økonomiske virkemidler, idet de tilgodeser princippet om, at forureneren bør afholde forureningsomkostningerne, med behørig hensyntagen til offentlighedens interesse og uden fordrejning af international handel og investeringer".

Dette princip er en del af EU’s retsregler ( jf. artikel 191, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde).

Stresstest : Målrettet genvurdering af sikkerhedsmargener for kernekraftværker i drift i EU i tilfælde af ekstreme begivenheder, der udgør en trussel for sikkerhedsfunktionerne på kraftværket, og som kan føre til en alvorlig ulykke.

RESUMÉ

I. Inden for rammerne af EU-tiltrædelsesforhandlingerne og med henblik på at øge den nukleare sikkerhed forpligtede Bulgarien, Litauen og Slovakiet sig til tidlig nedlukning og efterfølgende nedlæggelse af otte ikke-opgraderbare reaktorer. I erkendelse af den ekstraordinære sociale, økonomiske og finansielle byrde, som denne forpligtelse medfører, vedtog Den Europæiske Union at yde et finansielt bidrag til disse tre lande.

II. Det vigtigste formål med Rettens revision var at vurdere, om de EU-finansierede programmer (1999-2010) effektivt havde bidraget til nedlæggelsen af kernereaktorerne og effektivt havde afbødet konsekvenserne af deres tidlige nedlukning.

III. Retten konkluderede følgende:

a) Som følge af relativt løse politikrammer foretages der ikke nogen dækkende behovsvurdering i forbindelse med programmerne, der foretages ikke nogen prioritering, og det er ikke fastsat, hvilke specifikke mål og hvilke resultater man ønsker at opnå. Ansvaret er spredt, navnlig ansvaret for overvågningen og opfyldelsen af programmålene samlet set. Kommissionens overvågning fokuserer på budget- og projektgennemførelsen.

b) Der er ikke en dækkende vurdering af, hvordan nedlæggelses- og afbødningsprocessen skrider frem. Der blev konstateret forsinkelser og omkostningsoverskridelser for mange centrale infrastrukturprojekter.

c) Selv om reaktorerne blev lukket ned mellem 2002 og 2009, har programmerne endnu ikke udløst de krævede organisationsændringer, således at operatørerne kan blive effektive nedlæggelsesorganisationer.

d) De nuværende disponible finansielle ressourcer (herunder et EU-bidrag frem til 2013 på 2,85 milliarder euro) vil ikke være tilstrækkelige, og der er et stort finansieringshul (ca. 2,5 milliarder euro).

IV. Retten fremsætter følgende anbefalinger:

a) Kommissionen bør sikre, at betingelserne er til stede for, at EU-midlerne kan anvendes effektivt, produktivt og sparsommeligt. Den bør udarbejde en detaljeret behovsvurdering, der viser, hvordan programmerne er skredet frem, og hvilke aktiviteter der endnu ikke er gennemført, samt en overordnet finansieringsplan med angivelse af finansieringskilderne. Inden der afholdes yderligere udgifter, bør Kommissionen analysere de disponible ressourcer og de forventede fordele. Dette bør medføre, at målene tilpasses til det disponible budget, og at der fastsættes meningsfyldte resultatindikatorer, der efterfølgende kan overvåges og rapporteres om efter behov.

b) Hvis EU skulle beslutte at yde yderligere finansiel bistand i den næste flerårige finansielle ramme, som foreslået af Kommissionen, bør denne støtte være betinget af, at der gennemføres en forudgående evaluering af en sådan interventions EU-merværdi, hvor de specifikke aktiviteter, der skal finansieres over EU-budgettet, identificeres, under hensyntagen til andre finansieringsmuligheder, f.eks. strukturfondene.

INDLEDNING

BAGGRUND

1. Nedlæggelse er det afsluttende trin i et kernekraftværks livscyklus. Kernekraftværkers levetid er typisk er 30-40 år og op til 60 år for de nyeste værker (jf. bilag I). Nedlæggelse dækker en række forberedende aktiviteter, der går forud for den endelige nedlukning (f.eks. udfærdigelse af en nedlæggelsesplan, forberedelse af dokumenter vedrørende licens og affaldsinfrastrukturprojekter), og alle aktiviteter efter at reaktorerne er lukket ned, såsom fjernelse af brugte brændselselementer, dekontaminering, demontering og/eller nedrivning af kernekraftværkerne, deponering af resterende radioaktivt affald og miljømæssig genopretning af det forurenede område. Nedlæggelsesprocessen ender, når anlægget frigives fra enhver lovfæstet kontrol og strålingsrelateret restriktion.

2. Nedlæggelsesprocessen genererer store mængder materialer. Bortskaffelsen af dette affald er forbundet med meget store miljømæssige og finansielle omkostninger [1]. Derfor anbefales det i overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler, og international praksis, at operatørerne sikrer, at der er tilstrækkelige finansielle ressourcer til rådighed til sikker nedlæggelse, inden et nukleart anlæg lukkes permanent ned. Disse ressourcer bør dække alle aspekter af nedlæggelsen fra den tekniske nedlæggelse af anlægget til affaldsforvaltningen. Hvis nedlæggelsesprojektet under gennemførelsen viser sig at være dyrere end det godkendte omkostningsoverslag, bør operatøren dække de yderligere udgifter [2].

3. I tilfælde af en tidlig nedlukning må landene også se yderligere sociale, økonomiske og finansielle konsekvenser i øjnene. Det skyldes især et fald i den forventede produktion og det forventede salg af elektricitet og behovet for at finansiere alternative kilder.

4. Nedlæggelsen af atomreaktorer vil blive et stadig vigtigere anliggende i de kommende år. Antallet af atomkraftværker i Europa, der allerede er under nedlæggelse, eller som vil blive nedlagt på kort/mellemlang sigt, er stigende. Ved udgangen af juni 2011 var der 220 atomreaktorer i Den Europæiske Union. Som det fremgår af figur 1, var 77 af disse reaktorer lukket ned, og de fleste af dem var under nedlæggelse. Endvidere skal omkring en tredjedel af de 143 reaktorer, som i dag er i drift i 14 EU-medlemsstater, nedlukkes inden 2025 [3]. Endelig er det muligt, at medlemsstaterne og kernekraftværksoperatørerne må se i øjnene, at yderligere kraftværker skal lukkes tidligt som følge af de "stresstest" af atomreaktorer, der skal gennemføres inden udgangen af 2011 [4].

FIGUR 1

ATOMREAKTORER I EU PR. JUNI 2011

+++++ TIFF +++++

Kilde: Den internationale Atomenergiorganisations kraftreaktorinformationssystem.

EU’S FINANSIELLE BISTAND TIL STØTTE AF NEDLÆGGELSE AF KERNEKRAFTVÆRKER I BULGARIEN, LITAUEN OG SLOVAKIET

5. Tjernobylulykken i 1986 og de grænseoverskridende følger heraf viste, at nuklear sikkerhed er af global vigtighed. Ulykken medførte udbredt bekymring om, hvordan de ikke-opgraderbare atomreaktorer i Central- og Østeuropa fungerede. For at øge den nukleare sikkerhed vedtog det internationale samfund og navnlig Den Europæiske Union derfor fra begyndelsen af 1990’erne at yde forskellige former for finansiel bistand til adskillige lande [5].

6. Inden for rammerne af tiltrædelsesforhandlingerne til Den Europæiske Union forpligtede Bulgarien, Litauen og Slovakiet sig til tidlig nedlukning og efterfølgende nedlæggelse af otte reaktorer (jf. figur 2).

FIGUR 2

ATOMKRAFTVÆRKER OMFATTET AF TIDLIG NEDLUKNING

Kilde: Revisionsretten på grundlag af Den internationale Atomenergiorganisations kraftreaktorinformationssystem og den tekniske dokumentation, som Revisionsretten indhentede under revisionen.

Atomkraftværk | Reaktorblok (og type) | Start på kommerciel drift | Teoretisk nedlukningsdato (ifølge udformningen) | Faktisk nedlukningsdato (efter aftale) | Nedlæggelse fuldført (nuværende prognose) |

Kozloduy (Bulgarien) | Blok 1 (VVER 440 / 230) | 1974 | 2004 | 2002 | 2035 |

Blok 2 (VVER 440 / 230) | 1975 | 2005 | 2002 | 2035 |

Blok 3 (VVER 440 / 230) | 1981 | 2011 | 2006 | 2035 |

Blok 4 (VVER 440 / 230) | 1982 | 2011 | 2006 | 2035 |

Ignalina (Litauen) | Blok 1 (RBMK 1500) | 1984 | 2013 | 2004 | 2029 |

Blok 2 (RBMK 1500) | 1987 | 2017 | 2009 | 2029 |

Bohunice V1 (Slovakiet) | Blok 1 (VVER 440 / 230) | 1980 | 2008 | 2006 | 2025 |

Blok 2 (VVER 440 / 230) | 1981 | 2010 | 2008 | 2025 |

7. EU erkendte, at denne forpligtelse udgjorde en ekstraordinær byrde for de berørte lande på grund af det væsentlige tab af produktionskapacitet. For at hjælpe dem med at opfylde denne forpligtelse vedtog EU derfor at yde et finansielt bidrag med det dobbelte formål:

a) at støtte modtagerlandenes bestræbelser på at nedlægge deres lukkede atomreaktorer ("nedlæggelsesforanstaltninger") og

b) at bidrage til at afhjælpe konsekvenserne af tidlig nedlukning ("afbødningsforanstaltninger").

8. Den finansieringsordning, Kommissionen foreslog, var ikke baseret på en omfattende forudgående vurdering [6]. Finansieringen skulle stilles til rådighed som en generel tildeling, der var baseret på modtagerlandenes faktiske betalingsbehov og absorbtionsevne. Programmerne blev oprettet til at støtte bredt definerede prioriteringer: nedlæggelse, genopretning af miljøet, modernisering og erstatning af den konventionelle produktionskapacitet, andre foranstaltninger, som ligger i forlængelse af beslutningen om at nedlukke, og som bidrager til modernisering af energiproduktionen, -transmissionen og -distributionen og til at øge forsyningssikkerheden og forbedre energieffektiviteten. De samlede omkostninger og prioriteringsrækkefølgen, EU’s andel og tidsfristerne for EU’s intervention var ikke definerede. Der blev fastsat lofter over de disponible midler for hver enkelt finansiel ramme [7].

UDNYTTELSE OG FORVALTNING AF EU’S FINANSIELLE BISTAND

9. Som vist i figur 3 beløber den samlede EU-finansiering sig til 2850 millioner euro for perioden 1999-2013. Pr. 31. december 2010 havde Kommissionen indgået forpligtelser for over 70 % af EU’s finansielle bidrag (eller 2066 millioner euro). Betalinger til kontrahenter beløb sig til 1030 millioner euro og udgjorde dermed næsten halvdelen af de beløb, der var indgået forpligtelser for [8]. Omkring 60 % af dette beløb gik til nedlæggelsesforanstaltninger og 40 % til afbødningsforanstaltninger. Der gives en oversigt over programmernes finansielle strømme i bilag II.

10. I overensstemmelse med de relevante bestemmelser [9] uddelegerede Kommissionen forvaltningen af størstedelen (83 %) af EU’s finansielle bistand til landeprogrammer til Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), der havde forvaltet atomsikkerhedsprojekter og nedlæggelsesfaciliteter siden begyndelsen af 1990’erne. Til dette formål oprettede man sammen med nogle europæiske lande tre internationale fonde for støtte til nedlæggelse af kernekraftværker i 2001 [10]. Der blev undertegnet en rammeaftale mellem modtagerlandene, EBRD og bidragsyderne til fonden, (jf. fodnote 10).

FIGUR 3

FORDELING AF EU-STØTTEN PR. PROGRAM

Kilde: Retsgrundlag og Kommissionens regnskab.

Program | EU-bidrag (millioner euro) | Procentdel af det samlede beløb |

Kozloduy | 870 | 30,5 % |

Ignalina | 1367 | 48,0 % |

Bohunice | 613 | 21,5 % |

I alt | 2850 | 100 % |

11. I henhold til rådsforordningerne skal EBRD forvalte de offentlige midler til programmerne for nedlæggelse af kernekraftværker og overvåge den finansielle forvaltning af disse programmer med henblik på at optimere brugen af offentlige midler. Endvidere skal EBRD udføre de budgetopgaver, Kommissionen overdrager til den i overensstemmelse med bestemmelserne i finansforordningen [11].

12. Med hensyn til Litauen overdrog Kommissionen endvidere en del af bistanden til en parallel struktur, det centrale projektstyringskontor [12] (CPMA). Det skete ud fra den betragtning, at landet havde en passende national gennemførelsesstruktur. Kontorets ledelsesansvar svarer i stor udstrækning til det ansvar, der påhviler EBRD.

13. De tre modtagerlande foreslår de projekter, som skal støttes, i samråd med EBRD eller CPMA. For så vidt angår de tre støttefonde, er det donorforsamlingerne (hvor Kommissionen er repræsenteret), der godkender projekterne. For så vidt angår finansieringskanalen CPMA, godkender Kommissionen projekterne direkte. I 2007 blev der nedsat en forvaltningskomité med medlemsstaterne til at bistå Kommissionen i gennemførelsen af bistandsprogrammerne. Bidraget kan komme op på 100 % af projektomkostningerne. Der er dog en forventning om, at der skal gøres alt, hvad der er muligt for at fortsætte den samfinansieringspraksis, der blev indført som led i førtiltrædelsesbistanden [13].

14. Normalt gennemføres projekterne af eksterne kontrahenter på støttemodtagernes ansvar [14]. De relevante nationale myndigheder, EBRD eller CPMA overvåger projektgennemførelsen. På grundlag af deres rapporter overvåger henholdsvis donorforsamlingen og Kommissionen projektgennemførelsen.

15. I sidste ende er det Kommissionen, der er ansvarlig for anvendelsen af EU-midlerne, som forvaltes af Generaldirektoratet for Energi.

REVISIONENS OMFANG OG REVISIONSMETODE

16. Rettens revision dækkede gennemførelsen af tre nedlæggelsesprogrammer fra 1999 og frem til udgangen af 2010. Hovedformålet var at vurdere effektiviteten af de EU-finansierede nedlæggelsesprogrammer i forhold til deres dobbelte formål (jf. punkt 7). Ved revisionen søgte man at besvare tre spørgsmål:

a) Er programaktionerne med henblik på nedlæggelse udformet under hensyntagen til identificerede behov, og er de indtil videre blevet gennemført som planlagt?

b) Er programaktionerne til afbødning af konsekvenserne af tidlig nedlukning af reaktorer blevet udformet i overensstemmelse med identificerede behov, og er de indtil videre blevet gennemført som planlagt?

c) Har ansvarsfordelingen og styringsordningerne kunnet sikre en effektiv anvendelse af EU-midlerne?

17. Revisionsarbejdet omfattede:

en gennemgang af den forberedende dokumentation og retsakterne vedrørende programmerne og en analyse af relevante tekniske og finansielle oplysninger

interview i Kommissionen, EBRD og CPMA, de relevante ministerier i modtagerlandene og kernekraftværkerne

en gennemgang af internationale normer og best practice, navnlig nedlæggelsesprocessen i forbindelse med Greifswaldkernekraftværket [15]

høring af eksperter i nedlæggelsesprojekter

en gennemgang af omfanget af og tidsplanen for de 149 projekter, der er i gang på nuværende tidspunkt, i forhold til de identificerede behov og generelle programmål, og

en vurdering af resultaterne af en subjektiv stikprøve på 22 projekter (16 vedrørende nedlæggelse og 6 vedrørende afbødning) med besøg i alle tre modtagerlande [16].

BEMÆRKNINGER

FREMSKRIDT MED NEDLÆGGELSEN AF REAKTORERNE

18. Som anført i punkt 6 skulle målet om at forbedre den nukleare sikkerhed nås gennem tidlig nedlukning af otte ikke-opgraderbare reaktorer og den efterfølgende nedlæggelse af disse. Bulgarien, Litauen og Slovakiet har lukket reaktorerne, således som de forpligtede sig til at gøre. Med hensyn til nedlæggelsen, er der nået vigtige milepæle, men den største del af processen er stadig foran os.

IDENTIFICERINGEN AF NEDLÆGGELSESAKTIVITETER ER STADIG I GANG

19. Den detaljerede planlægning og forvaltning af alle de aktiviteter, der skal gennemføres i nedlæggelsesprocessen, er en central faktor for, at processen lykkes. Ifølge internationale standarder skal der forud for nedlæggelsesaktiviteternes gennemførelsesfase udarbejdes en nedlæggelsesplan, der fastslår, hvordan projektet vil blive forvaltet. Planen bør bygge på en nedlæggelsesstrategi og identificere de efterfølgende aktioner, der skal gennemføres, fra nedlukning af reaktorer til den endelige deponering eller oplagring af affald [17].

20. En vurdering af dokumenterne vedrørende planlægningen af nedlæggelsen af de tre anlæg er gengivet i figur 4. Der blev konstateret adskillige svagheder:

a) Der skal foretages en klassificering og en kvantificering af det affald, der skal behandles, som skal danne grundlag for en passende identifikation af nedlæggelsesaktiviteterne. Affaldsfortegnelsen for Bohunice V1-kernekraftværket blev færdig i juli 2010. Fortegnelserne over radioaktivt affald for Ignalina- og Kozloduykraftværkerne var dog ikke fuldstændige, da de konkrete mængder af hver type af radioaktivt materiale, der skulle behandles, endnu ikke var kendt (den radiologiske karakterisering af værkerne var ikke afsluttet). De planlægningsdokumenter, som operatørerne af kernekraftværkerne brugte, var stadig baseret på foreløbige data om radioaktivt affald.

b) Nedlæggelsesplanerne forventes at indeholde planer for forvaltning af radioaktivt affald, hvor de specifikke aktiviteter, faciliteter og teknologier, der er nødvendige for demontering, konditionering, transport, oplagring og endelig deponering af alle affaldstyper, navnlig de mest kritiske materialer (reaktortanke, primære køleanlæg og andre aktive komponenter med stor volumen og affald med høj radioaktivitet), er identificeret. Selv i det eneste tilfælde, hvor fortegnelsen er færdig (Bohunice V1), er den endnu ikke blevet integreret i en detaljeret nedlæggelsesplan, hvor det er beskrevet i detaljer, hvordan identificeret affald vil blive behandlet og deponeret under hele nedlæggelsesprocessen. Den nuværende plan fokuserer kun på den første fase i nedlæggelsesprocessen, der næsten udelukkende dækker ikke-radioaktive materialer.

c) Nedlæggelsesplanerne bør indeholde overslag over de samlede omkostninger ved hele nedlæggelsesprocessen, og de bør opdateres så ofte, som det er nødvendigt for at sikre, at overslagene er korrekte. Men overslagene i de nedlæggelsesplaner, der forelå ved udgangen af 2010, er ikke fuldstændige, da der ikke foreligger præcise oplysninger om mængderne af hver type af radioaktivt affald, der skal behandles, og/eller om de anlæg og teknologier, der er nødvendige for at behandle dem. Disse planer dækker endvidere ikke kernekraftværkernes nedlæggelsesprocesser fuldt ud.

d) Nedlæggelsesprocessen kan kun overvåges på en hensigtsmæssig måde, hvis der er en forbindelse mellem de individuelle projekter, de aktiviteter, der er planlagt i nedlæggelsesplanerne, og omkostningsoverslagene. Ingen af de tre programmer opfylder dette krav.

FIGUR 4

VURDERING AF PLANLÆGNINGEN AF NEDLÆGGELSEN

Revisionsspørgsmål | RETTENS VURDERING |

KOZLODUY-PROGRAMMET | IGNALINA-PROGRAMMET | BOHUNICE V1-PROGRAMMET |

Er der udfærdiget en fuldstændig affaldsfortegnelse? | Nej | Nej | Ja |

Er der lavet planer for håndtering af affald? | Delvist | Delvist | Delvist |

Er der udarbejdet et passende overslag over nedlæggelses-omkostningerne? | Delvist | Delvist | Delvist |

Var der tilfredsstillende ordninger for overvågningen af gennemførelsen af nedlæggelsesplanerne? | Nej | Nej | Nej |

STORE INFRASTRUKTURPROJEKTER ER FORSINKEDE OG HAR OVERSKREDET BUDGETTET

21. Pr. 31. december 2010 var der under programmerne lanceret 101 projekt, der bidrog til nedlæggelse af de otte reaktorer. Den samlede værdi af disse projekter, der næsten udelukkende blev finansieret af EU, var 1125 millioner euro. Figur 5 er en oversigt over de nedlæggelsesprojekter, der blev finansieret af de reviderede programmer.

22. En analyse af de infrastrukturprojekter, der blev besøgt på stedet (jf. bilag III), viser forsinkelser og budgetoverskridelser. Navnlig centrale projekter, der indgår i nedlæggelsesprocessens kritiske vej, er forsinkede, f.eks. anlæg til brugt brændsel og forvaltning af radioaktivt affald (dvs. oplagringsanlæg til brugt brændsel og anlæg til behandling, oplagring og endelig deponering af radioaktivt affald).

FIGUR 5

OVERSIGT OVER NEDLÆGGELSESPROJEKTER PR. PROGRAM OG FINANSIERINGSKANAL

Kilde: Den Europæiske Revisionsret på grundlag af oplysninger fra EBRD og CPMA.

Program | Finansierings-kanal | Antal projekter | Projekternes samlede værdi (millioner euro) | Samlet EU-støtte (millioner euro) |

Kozloduy | KIDSF | 30 | 334,1 | 318,4 |

Ignalina | IIDSF CPMA | 17 21 | 421,9 146,9 | 390,7 135,3 |

Bohunice V1 | BIDSF | 33 | 222,2 | 203,7 |

| I alt | 101 | 1125,1 | 1048,1 |

FINANSIERINGSHULLET ER STORT

23. I marts 2011 opdaterede modtagermedlemsstaterne deres overslag over omkostningerne til nedlæggelse til 5,3 milliarder euro [18]. En sammenligning med den nedlæggelsesstøtte, der er disponibel på nuværende tidspunkt på nationalt plan og i programmer, tyder på, at der mangler omkring 2,5 milliarder euro (jf. figur 6).

24. Slovakiet har forpligtet sig til at yde de supplerende midler, der er nødvendige for nedlæggelsen [19], og har skabt en specifik finansieringsmekanisme (en skat på el-transmission) for at bidrage til at reducere finansieringshullet. Litauen og Bulgarien har ikke indført en tilsvarende mekanisme. Der er ikke tilstrækkelige finansieringsordninger, og det bringer nedlæggelsesprocesserne i fare.

OPNÅEDE FREMSKRIDT MED HENSYN TIL AT AFBØDE VIRKNINGERNE AF NEDLUKNINGEN AF ANLÆGGENE

UTILSTRÆKKELIG VURDERING AF BEHOVET FOR AT AFBØDE VIRKNINGERNE

25. I overensstemmelse med principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning er det god praksis for ethvert udgiftsprogram at fastsætte mål på grundlag af en behovsvurdering [20]. Det indebærer en evaluering af konsekvenserne af tidlig nedlukning (f.eks. tab af el-produktion, forsyningssikkerhed) i overensstemmelse med internationale standarder. Ved udformning af eventuelle foranstaltninger bør der tages hensyn til omkostningerne set i forhold til foranstaltningernes afbødningseffekt [21]. Omfanget af den afbødning, der opnås med de støttede projekter, skal vurderes, således at man kan finde ud af, om målene for afbødning kan anses for at være opfyldt.

TEKSTBOKS 1

FORSINKELSER OG BUDGETOVERSKRIDELSER

I Bulgarien valgte man en eksperimentel plasmasmeltningsteknologi i Kozloduy, uden at det reelt var blevet bevist, at den var effektiv, og uden at der blev taget behørigt hensyn til udformningen og konstruktionen (ca. 30 millioner euro, hvor traditionelle teknologier ville have kostet en femtedel af dette beløb).

På tidspunktet for revisionsbesøget var de store infrastrukturprojekter, der var en forudsætning for nedlæggelsen af Ignalinakernekraftværket i Litauen, betydeligt forsinket i forhold til de i kontrakten fastsatte oprindelige frister for, hvornår projekterne skulle være afsluttede. Det drejede sig bl.a. om det midlertidige anlæg til brugt brændsel - over 32 måneder forsinket; indsamlingsanlægget til fast affald - 44 måneder forsinket; anlægget til behandling og oplagring af fast affald med henblik på kort- og langlivet radioaktivt affald på lavt og mellemliggende niveau - 34 måneder forsinket. De samlede projektomkostninger til det midlertidige anlæg til brugt brændsel steg med 22 millioner euro (15,6 %).

I Slovakiet var den midlertidige oplagring af affald på Bohuniceområdet, der oprindeligt forventedes bestilt i 2010, stadig i indkøbsprocessen, da revisionen fandt sted. Det medførte, at tilgængeligheden af bufferoplagringsområder er blevet identificeret som en potentiel flaskehals. Anlægget til frigivelse af materialer fra nedlæggelsen blev forsinket med over et år. Først når dette anlæg er operationelt, kan materiale frigøres fra Bohunice V1-kernekraftværket.

FIGUR 6

FINANSIERINGSHUL I FORBINDELSE MED NEDLÆGGELSERNE

Kilde: Nedlæggelsesplaner og oplysninger forelagt på mødet i programkomitéen for bistand til nedlukning af kernekraftværker i marts 2011.

| Overslag i nedlæggelsesplanerne (millioner euro) | Seneste omkostningsoverslag (millioner euro) | Disponible midler (alle kilder) (millioner euro) | Finansieringshul (millioner euro) |

Kozloduy Blok 1-4 | 1118 | 1243 | 664 | 579 |

Ignalina Blok 1 og 2 | 2019 | 2930 | 1450 | 1480 |

Bohunice V1 Blok 1 og 2 | 950 | 1146 | 720 | 426 |

I ALT | 4087 | 5319 | 2834 | 2485 |

26. Figur 7 er en oversigt over Rettens gennemgang af de behovsvurderinger, der ligger til grund for de strategiske planer, der er defineret for de reviderede programmer. Kun for Kozloduyprogrammet blev der oprindeligt udført en behovsvurdering på programniveau, der førte til en konkret afbødningsstrategi. Men denne behovsvurdering er forældet og ikke længere relevant. Som følge heraf betragtes ethvert projekt, der passer ind i den nationale energistrategi, pr. definition som en konsekvens af lukningen af anlæggene.

27. EBRD har kun lavet overslag over den potentielle effekt af planlagte projekter for Kozloduy. Hverken gennemførelsesorganerne (EBRD, CPMA) eller Kommissionen har vurderet de faktiske resultater af afbødningsaktionerne, og hvordan disse aktioner har bidraget til opfyldelsen af programmålene.

FIGUR 7

VURDERING AF PLANLÆGNINGEN AF AFBØDNINGSFORANSTALTNINGER

Revisionsspørgsmål | RETTENS VURDERING |

KOZLODUY-PROGRAMMET | IGNALINA-PROGRAMMET | BOHUNICE-PROGRAMMET |

Er der gennemført en behovsvurdering på programniveau? | Ja | Nej | Nej |

Er der gennemført en evaluering af programmernes afbødning af effekten af lukningen? | Delvist | Nej | Nej |

TEKSTBOKS 2

AFBØDNINGSAKTIVITETERNE HÆNGER KUN LØST SAMMEN MED DEN TIDLIGE NEDLUKNING AF REAKTORERNE

I Bulgarien finansierede programmet energieffektivitetsforbedringer i offentlige bygninger (skoler, hospitaler, ministeriebygninger, teatre). Sammenhængen mellem programmet og nedlukningen af blok 1-4 i Kozloduy er, at energiforbedringer vil kompensere for en lille del af produktionstabet, forudsat at forbrugsmønstrene er de samme.

I Litauen ydede programmet et bidrag til bolig- og byudviklingskontorets mekanisme til renovering af flerfamiliehuse, som var etableret med henblik på at forbedre energieffektiviteten for 24000 beboelsesejendomme. Ignalinaprogrammet støttede en tredjedel af de ca. 570 individuelle projekter, der reelt blev lanceret under denne ordning. Forbindelsen til nedlukningen af Ignalinakernekraftværket er, at disse energieffektivitetsforbedringer vil reducere forbruget og dermed kompensere for en del af produktionstabet. I september 2009 blev mekanismen nedlagt og erstattet af et finansieringsteknisk instrument, der finansieres af strukturfondene.

I Slovakiet finansierede programmet moderniseringen af 220kV-transmissionsnetværket med den begrundelse, at Bohunice V1 var netværkets vigtigste energileverandør. Netværket var dog allerede forældet på det tidspunkt, hvor nedlukningen blev besluttet, og det ville have været nødvendigt at modernisere det, selv hvis kernekraftværket ikke var blevet lukket. Moderniseringen kom fortrinsvis de andre bidragsydere til transmissionsnetværket (f.eks. andre kernekraftværker) til gode.

DER ER FINANSIERET MANGE FORSKELLIGE AFBØDNINGSAKTIVITETER

28. Programmerne støttede en række foranstaltninger til at afbøde virkningen af tabet af el-produktion som følge af den tidlige nedlukning af kernekraftværker. Pr. 31. december 2010 var der under programmerne lanceret 48 projekter, der bidrager til afbødningen af den tidlige nedlukning af de tre kraftværker. Den samlede værdi af disse projekter var 1,34 milliarder euro. EU finansierede over halvdelen af dette beløb. Figur 8 er en oversigt over de afbødningsprojekter, der finansieres af de tre reviderede programmer.

29. Besøgene på stedet bekræftede, at de individuelle projekter var i overensstemmelse med programmernes bredt definerede prioriteringer, og at de bidrog til at afbøde virkningerne af den tidlige nedlukning af de otte kernereaktorer (jf. bilag IV). Omfanget af den opnåede afbødning er dog ikke kendt. Det var endvidere ikke altid muligt at etablere en direkte sammenhæng med den tidlige nedlukning af reaktorer, og der var ingen bevis for, at afbødningsaktiviteterne var opstillet i prioriteringsrækkefølge (jf. tekstboks 2). I en situation, hvor der allerede er utilstrækkelige ressourcer, medfører det risiko for, at programmålene ikke opfyldes, og for, at nedlæggelsesprocessen bliver forsinket.

FIGUR 8

OVERSIGT OVER AFBØDNINGSPROJEKTERNE PR. PROGRAM OG FINANSIERINGSKANAL

Kilde: Revisionsretten på grundlag af oplysninger fra EBRD og CPMA.

Program | Finansierings-kanal | Antal projekter | Projekternes samlede værdi (millioner euro) | Samlet EU-støtte (millioner euro) |

Kozloduy | KIDSF | 28 | 454,8 | 241,8 |

Ignalina | IIDSF CPMA | 3 10 | 475,5 36,1 | 260,4 36,1 |

Bohunice V1 | BIDSF | 7 | 376,8 | 190,4 |

| I alt | 48 | 1343,2 | 728,8 |

ANSVARSFORHOLD I FORBINDELSE MED PROGRAMMER OG LEDELSESORGANISATION

UKLARE ANSVARSFORHOLD MED HENSYN TIL PROGRAMRESULTATERNE

30. Hvis forvaltningen skal være effektiv, er det nødvendigt, at det er defineret klart, hvem der er ansvarlig for anvendelsen af programressourcerne og for opfyldelsen af programmålene. Uanset forvaltningsmetoden bør Kommissionen være i stand til at varetage sit endelige ansvar for gennemførelsen af programmerne, og den bør kunne stilles til ansvar for brugen af disse midler [22].

31. Programforvaltningen foregår på forskellige niveauer. Ansvaret for opstillingen af programmerne involverer Kommissionen, EBRD, CPMA, forsamlingen af bidragsydere til de internationale fonde for støtte til nedlæggelse af kernekraftværker, operatører af nukleare anlæg og de berørte medlemsstater. Kommissionen sikrede ikke, at de prioriteringer, der er bredt formuleret i tiltrædelsestraktaterne og efterfølgende rådsforordninger (jf. punkt 8), blev omsat til en sammenhængende række af detaljerede mål og indikatorer.

32. Ingen af de ovennævnte organer har etableret et system til overvågning og vurdering af fremskridt med hensyn til opfyldelsen af de generelle mål for programmerne, nedlæggelsen af de otte reaktorer og afbødningen af effekterne af deres nedlukning. Det er derfor vanskeligt at overvåge og rapportere om, hvilke fremskridt der er sket med programmerne på alle niveauer.

33. I juli 2011 rapporterede Kommissionen om nedlæggelsesprogrammet for Litauen, Slovakiet og Bulgarien, navnlig med hensyn til administration, udgifter og nøgleprojekters fremadskriden [23]. Der blev også givet nogle oplysninger om de fremskridt, der var opnået med hensyn til de tre nedlæggelsesprogrammer, til underbygning af Kommissionens årlige finansieringsafgørelser og i de to generelle rapporter, Kommissionen udfærdigede i 2004 og 2007, om anvendelsen af de finansielle ressourcer beregnet til nedlæggelse af kernekraftværker i alle 27 medlemsstater [24].

34. Beretningen fra 2011 er den første konsoliderede vurdering af anvendelsen af finansielle ressourcer beregnet til Bulgarien, Litauen og Slovakiet og af programmernes fremskridt. Den angiver dog ikke tydeligt, om de generelle mål for nedlæggelse og afbødning er blevet opfyldt. Inden denne beretning blev offentliggjort, var den eneste disponible kilde i denne henseende den midtvejsevaluering, der blev offentliggjort i 2007 [25], og som udelukkede Kozloduyprogrammet med den begrundelse, at det byggede på et andet retsgrundlag.

35. Manglen på fyldestgørende oplysninger kombineret med mange forvaltningsniveauer medførte, at ansvaret var spredt. Det var ikke klart, hvem der havde det overordnede ansvar for gennemførelsen af programmet, og navnlig om EU-midlerne havde den ønskede effekt. Kommissionens overvågning har fokuseret på budgetgennemførelsen af de finansielle bevillinger og på projektgennemførelsen og ikke på, i hvilket omfang der var opnået fremskridt med hensyn til gennemførelsen af programmålene som helhed.

36. Der foretages ikke tilstrækkelige målinger af fremskridt i gennemførelsen af programmålene, og det overvåges ikke tilstrækkeligt, om ressourceudnyttelsen er effektiv, og det betyder, at ingen kan stilles til ansvar for programmets overordnede performance.

UFULDSTÆNDIGE ORGANISATORISKE ÆNDRINGER

37. For at man kan opnå de ønskede resultater af nedlæggelsesprocessen til tiden og til rimelige omkostninger, er det nødvendigt, at man kan tilpasse sig de ændrede behov. Det betyder navnlig, at overgangen fra et fungerende kernekraftværk til en nedlæggelsesorganisation skal være glidende [26]. En intern forvaltningsstruktur bør derfor:

prioritere, hvordan de disponible ressourcer skal fordeles

koordinere og overvåge alle aktiviteter, indtil nedlæggelsesprocessen er fuldført og

lede nedlæggelsesholdene for at sikre projektets sikkerhed og omkostningseffektivitet.

38. En væsentlig del af programudgifterne (26 %) er afsat til at støtte planlægningen og gennemførelsen af nedlæggelsesprocessen, navnlig gennem:

fuld dækning af alle omkostninger til konsulenter, der er specialiseret i nedlæggelse, og som er integreret i kraftværksoperatørernes organisationer, til en værdi af 125 millioner euro, og

finansiering af personaleomkostninger på 147 millioner euro for ca. 1500 ansatte i alle tre værker.

Disse omkostninger kommer oven i EBRD’s driftsomkostninger (16,8 millioner euro) og CPMA’s driftsomkostninger (1,5 millioner euro).

39. Reaktorerne blev lukket ned mellem 2002 og 2009, men programmerne har endnu ikke medført, at der er foretaget de krævede organisatoriske ændringer, således at operatørerne kan blive effektive nedlæggelsesorganisationer. Det skal navnlig bemærkes, at:

nedlæggelsesorganisationerne eller -tjenesterne har begrænset indflydelse på, hvordan prioriteterne fastsættes, og på den efterfølgende tildeling af disponible ressourcer

der ikke findes tilstrækkelige planlægnings- og overvågningsredskaber, og at nedlæggelsesorganisationerne ikke kan vurdere de fremskridt, der er opnået med hensyn til gennemførelsen af nedlæggelsesplanerne, og at

de ansvarlige kontorer stadig er meget afhængige af eksterne konsulenters arbejde, selv for opgaver, der udelukkende er af administrativ art.

KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER

40. EU’s finansielle bistand til støtte af nedlæggelses- og afbødningsforanstaltninger i Bulgarien, Litauen og Slovakiet har hjulpet disse medlemsstater til at opfylde deres forpligtelse til tidlig nedlukning af otte kernereaktorer. Reaktorerne er nu lukket og delvist tømt for brændstof, der er gennemført et større forberedende arbejde, og demonteringsarbejdet er begyndt. Men selv om der er ydet EU-bistand i over ti år, har fremskridtene været langsomme, da mange projekter stadig vedrører forberedende aktiviteter. Endvidere er situationen temmelig uklar med hensyn til de behov, der stadig mangler at blive opfyldt som følge af den tidlige nedlukning, da der stadig ikke findes nogen omfattende behovsvurdering.

41. Som følge af relativt løse politikrammer foretages der ingen dækkende behovsvurdering i forbindelse med programmerne, der foretages ikke nogen prioritering af målene, og der fastsættes ikke specifikke mål for, hvilke resultater man ønsker at opnå. Der mangler grundlæggende data om fortegnelserne over radioaktivt affald (og deres karakteristikker), eller disse data er endnu ikke omformet til detaljerede nedlæggelsesplaner. Udformningen af de fornødne teknologier og anlæg til behandling og oplagring af radioaktivt affald er endnu ikke helt færdig. Ansvaret er spredt. Kommissionens overvågning fokuserer på budget- og projektgennemførelsen, og ikke på gennemførelsen af programmålene taget under ét.

42. Selv om man ikke kender de samlede omkostninger ved gennemførelsen af programmerne, er det klart, at der er et stort finansieringshul. Det udgør en risiko for gennemførelsen af nedlæggelsesforanstaltningerne.

ANBEFALING –

RESULTATORIENTERET ETABLERING AF OMFANGET AF EU-STØTTEN

a) Kommissionen bør sørge for, at EU-midlerne kan anvendes effektivt, produktivt og sparsommeligt, og den bør derfor:

udarbejde en detaljeret behovsvurdering, der viser, hvordan programmerne hidtil er skredet frem, og hvilke aktiviteter der endnu ikke er gennemført, samt en overordnet finansieringsplan med angivelse af finansieringskilderne fra de forskellige interessenter.

analysere de disponible ressourcer og de forventede fordele, inden der afholdes yderligere udgifter. Dette bør igen medføre, at målene tilpasses det disponible budget, og at der fastsættes meningsfyldte resultatindikatorer, der efterfølgende kan overvåges og rapporteres om efter behov for programgennemførelsen generelt.

b) Hvis EU skulle beslutte at yde yderligere finansiel bistand i den næste flerårige finansielle ramme som foreslået af Kommissionen, bør denne støtte være betinget af, at der gennemføres en forudgående evaluering af en sådan interventions EU-merværdi, hvor de specifikke aktiviteter, der skal finansieres over EU-budgettet, identificeres under hensyntagen til andre finansieringsmuligheder, f.eks. strukturfondene, og betingelserne for EU-udbetalinger.

Vedtaget af Afdeling II, der ledes af Harald NOACK, medlem af Revisionsretten, i Luxembourg på mødet den 26. oktober 2011.

På Revisionsrettens vegne

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Formand

[1] Ifølge Kommissionen koster genopretningen af et kernekraftværksområde 10-15 % af den oprindelige investering pr. reaktor, der nedlukkes (jf. KOM(2004) 719 endelig af 26. oktober 2004 – Rapport om anvendelsen af de finansielle ressourcer beregnet til nedlukning af kernekraftværker).

[2] Jf. punkt 3, 4 og 13 i Kommissionens henstilling 2006/851/Euratom af 24. oktober 2006 om forvaltningen af de finansielle ressourcer til nedlæggelse af nukleare anlæg og til forvaltning af brugt brændsel og radioaktivt affald (EUT L 330 af 28.11.2006, s. 31). I juli 2003 understregede EuropaParlamentet, Rådet og Kommissionen i en interinstitutionel erklæring, at det var nødvendigt med tilstrækkelige finansielle ressourcer til nedluknings- og affaldsforvaltningsforanstaltninger (EUT L 176 af 15.7.2003, s. 56). Se også "Technical Document No 1476 on the Financial Aspects of Decommissioning" fra Den internationale Atomenergiorganisation (IAEA) (http://wwwpub.iaea.org/MTCD/publications/PDF/te_1476_web.pdf).

[3] Jf. KOM(2007) 794 endelig af 12. december 2007, s. 10 – Anden rapport om anvendelsen af de finansielle ressourcer beregnet til nedlæggelse af kernekraftværker.

[4] Efter uheldet på FukushimaDaiichi-atomkraftværket i marts 2011 vedtog Det Europæiske Råd, at sikkerheden i forbindelse med alle EU’s nukleare anlæg bør kontrolleres på grundlag af en omfattende og gennemsigtig risiko- og sikkerhedsvurdering ("stresstest"). Det Europæiske Råd vedtog at vurdere de første resultater inden udgangen af 2011 på grundlag af en rapport fra Kommissionen (jf. formandskabets konklusioner af 24- 25. marts 2011, punkt 31).

[5] De vigtigste instrumenter for EUfinansieringen var Tacisprogrammet (faglig bistand til partnerstater i Østeuropa og Centralasien) og Phareprogrammet (støtte til finansielt og teknisk samarbejde i kandidatlandene i Central- og Østeuropa). En række lande modtog denne bistand (Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Ungarn, Litauen, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Armenien, Kasakhstan, Rusland og Ukraine). Retten rapporterede om brugen af disse midler i særberetning nr. 25/98 (EFT C 35 af 9.2.1999, s. 1).

[6] Det er et retskrav i EU, at der forud for frigørelsen af EUmidler foretages en vurdering for at sikre, at de fordele, der opnås herved, svarer til omfanget af de anvendte midler (jf. Rådets forordning (EF, Euratom, EKSF) nr. 2333/95 af 18. september 1995 om ændring af finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 240 af 7.10.1995, s. 1); jf. også artikel 27, stk. 4, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1).

[7] I dokumentet "Et budget for Europa 2020", Del I, KOM(2011) 500 endelig af 29. juni 2011 foreslår Kommissionen, at EU’s finansielle støtte til nedlæggelse af atomkraftværker fortsætter i perioden 2014-2020 (Udgiftsområde – Smart og inklusiv vækst).

[8] Kommissionen øremærker bevillinger til de specifikke aftaler, der er undertegnet med formidlingsorganerne (eller i nogle tilfælde med støttemodtagerne) med godkendelsen af de enkelte forpligtelser. Betalingerne godkendes efterfølgende på dette grundlag til formidlingsorganerne, der derefter fordeler disse midler til specifikke projekter og kontrakter. Endelig udbetaler de formidlende organer midlerne til kontrahenterne.

[9] I finansforordning nr. 1605/2002 (jf. artikel 53-57) er det fastsat, at Kommissionen kan uddelegere gennemførelsesopgaver på visse betingelser. Det er endvidere specifikt fastsat i tiltrædelsestraktaterne og i de relevante rådsforordninger, at Kommissionen kan gøre dette.

[10] EU er hovedbidragsyder til de tre internationale fonde for støtte til nedlæggelse af kernekraftværker (96 % af de samlede midler). Andre europæiske donorer har bidraget med 60 millioner euro. Det drejer sig om: Belgien, Danmark, Tyskland, Irland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Polen, Finland, Sverige, Det Forenede Kongerige, Norge og Schweiz. Siden 2004 har EU været den eneste bidragsyder.

[11] Jf. Rådets forordning nr. 647/2010 af 13. juli 2010 (Bulgarien), Rådets forordning nr. 1990/2006 af 21. december 2006 (Litauen) og Rådets forordning nr. 549/2007 af 14. maj 2007 (Slovakiet). EBRD forvalter EUmidler under den fælles forvaltning af budgetgennemførelsen, der indebærer overdragelse af forvaltningsfunktioner til internationale organisationer. Denne overdragelse sker på betingelse af, at de internationale organisationer anvender regnskabs-, revisions- og interne kontrolstandarder samt procedurer for indkøb, der frembyder garantier svarende til de internationalt anerkendte standarder (artikel 53d i forordning nr. 1605/2002).

[12] CPMA forvalter EUmidler ved indirekte central forvaltning af budgetgennemførelsen, hvilket indebærer, at Kommissionen overdrager bestemte opgaver til et nationalt kontor. Denne overdragelse sker på betingelse af, at det nationale kontor anvender regnskabs-, revisions- og interne kontrolstandarder samt procedurer for indkøb, der frembyder garantier svarende til de internationalt anerkendte standarder (artikel 53a, 54-57 i forordning nr. 1605/2002). CPMA forvalter 332 millioner euro, eller 16 % af den samlede støtte, der er indgået forpligtelser for, til de tre lande frem til udgangen af 2010.

[13] Rådsforordningerne vedtaget i 2006, 2007 og 2010 nævner denne mulighed (jf. fodnote 11).

[14] Operatørerne af kernekraftværkerne er de vigtigste store modtagere af nedlæggelsesprojekterne. De vigtigste modtagere af afbødningsprojekterne er offentlige organer eller private selskaber.

[15] En række internationale organisationer (Den internationale Atomenergiorganisation, Kerneenergiagenturet og Kommissionen) anser nedlæggelsen af Greifswaldkernekraftværket (Tyskland) for best practice.

[16] Der blev foretaget en begrænset gennemgang af indkøbsprocedurerne på grundlag af gennemførelsesorganernes egne procedurer. Kontrakter finansieret gennem de internationale fonde for støtte til nedlæggelse, som forvaltes af EBRD, sættes i udbud af støttemodtagerne. Firmaer udvælges i overensstemmelse med EBRD’s indkøbsregler. EBRD handler som administrator af fonden og overvåger proceduren. CPMA foretager indkøb i overensstemmelse med de nationale regler for offentlige indkøb.

[17] Dette omfatter områdeforvaltningsplanen, de involverede organisationers roller og ansvar, sikkerheds- og strålebeskyttelsesforanstaltninger, kvalitetssikring, en plan for håndtering af affald, dokumentations- og registreringskrav, en sikkerhedsvurdering og en miljøvurdering og kriterierne herfor, overvågningsforanstaltninger i gennemførelsesfasen, fysiske beskyttelsesforanstaltninger i fornødent omfang og alle andre krav fastsat af tilsynsmyndigheden (jf. Den Internationale Atomenergiorganisations sikkerhedskrav – International Atomic Energy Agency’s Safety Requirement No. WSR-5, Decommissioning of facilities using radioactive material, s. 10, Wien 2006, og teknisk dokument nr. 1394 "Planning, managing and organizing the decommissioning of nuclear facilities: lessons learned" Wien, maj 2004).

[18] Bidrag til mødet i Nuclear Decommissioning Assistance Programme Committee (programkomitéen for bistand til nedlukning af kernekraftværker) af 16. marts 2011.

[19] KOM(2004) 624 endelig af 29.9.2004, s. 3.

[20] Fodnote 9.

[21] Kommissionens henstilling 2006/851/Euratom.

[22] Ifølge traktaten gennemfører Kommissionen EUbudgettet på eget ansvar (artikel 17, stk. 1, i TEU og artikel 317 i TEUF). EUretsreglerne har siden 1990 indeholdt et krav om kvantificering af mål og kontrol af virkeliggørelsen heraf (jf. Rådets forordning (Euratom, EKSF, EØF) nr. 610/90 af 13. marts 1990 om ændring af finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget). Konceptet blev udviklet yderligere i 2002, hvor SMARTmetoden blev indført (jf. artikel 27, stk. 3, i forordning nr. 1605/2002).

[23] Beretning fra Kommissionen til EuropaParlamentet og Rådet om anvendelse af de finansielle ressourcer i 2004-2009 ydet til Litauen, Slovakiet og Bulgarien til støtte for dekommissioneringen af tidligt nedlukkede kernekraftværker i henhold til tiltrædelsesakterne (KOM(2011) 432).

[24] KOM(2004) 719 og KOM(2007) 794. En tredje rapport er under forberedelse.

[25] Midtvejsevaluering af den bistand til nedlæggelse af kernekraftværker i Litauen og Slovakiet, der ydes i henhold til protokollerne til tiltrædelsestraktaten, endelig beretning, september 2007. Den generelle konklusion er, at EU’s program vedrørende bistand til nedlæggelse af kernekraftværker i de berørte lande har givet meget blandede resultater. Et centralt element fremgår tydeligt, nemlig at EU’s bistand til nedlæggelse ikke bygger på en sammenhængende strategi.

[26] Jf. IAEA, Organization and management for decommissioning of large nuclear facilities, Technical reports series No. 399, Wien 2000; Planning, managing and organizing the decommissioning of nuclear facilities: lessons learned, IAEATECDOC-1394, Wien, maj 2004; Decommissioning of facilities using radioactive material, Safety requirements No WSR-5, Wien, 2006.

--------------------------------------------------

BILAG I

ET ATOMKRAFTVÆRKS LIVSCYKLUS

+++++ TIFF +++++

Kilde: Den Europæiske Revisionsret, på grundlag af generelt vejledningsmateriale offentliggjort af Den Internationale Atomenergiorganisation og Kerneenergiagenturet.

--------------------------------------------------

BILAG II

OVERBLIK OVER DE FINANSIELLE STRØMME PR. 31. DECEMBER 2010

Kozloduyprogrammet (Bulgarien)

+++++ TIFF +++++

Ignalinaprogrammet (Litauen)

+++++ TIFF +++++

Bohunice V-1 programmet (Slovakiet)

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

BILAG III

VURDERING AF 16 NEDLÆGGELSESPROJEKTER

Kerne-kraftværk | Projekt | Rettens vurdering |

Bohunice | Revideret projekt 1 Projektforvaltningsenheden – Konsulenttjenester til at støtte projektforvaltningsenheden på Bohunice V1-værket med henblik på en sikker og omkostningseffektiv gennemførelse af alle nedlæggelsesstøtteaktiviteter finansieret af BIDSF i perioden 2003-2011, og for at fortsætte den systematiske udvikling af en projektpipeline til støtte for nedlæggelsen af Bohunice V1, med særlig vægt på perioden 2007-2013. | Projektforvaltningsenhedens konsulent har spillet en central rolle i udformningen og gennemførelsen af nedlæggelsesprocessen, men der blev ikke opnået tilstrækkeligt fremskridt i formuleringen og gennemførelsen af nedlæggelsesstrategien. Der er også svagheder i den organisatoriske struktur. |

Revideret projekt 2 Et pålideligt opvarmnings- og dampdistributionssystem og genopførelse af et reservekedelvarmeværk ved Bohuniceværket: ændringer af reservedampsystemerne for at sikre back up til Bohunice V2 værket (anlægget i drift), Bohunice A1 (et separat anlæg under nedlæggelse) og de eksisterende anlæg til brugt brændsel og radioaktivt affald efter nedlukningen af Bohunice V1-værket. | Projektet har fuldt ud nået sine mål. Men dette projekt har ikke en klar forbindelse til nedlæggelsesprocessen. Det hænger mere sammen med driften af Bohunice V2 værket end med lukningen af Bohunice V1-værket. |

Revideret projekt 3 Beholdere til oplagring af brugt brændsel: levering af 26 kompakte oplagringskurve til brugt nukleart brændsel og dertilhørende produktion, transport, afprøvning og godkendelse af kurve. | Revisionen bekræfter, at målene for projektet er opfyldt til fulde under overholdelse af tidsplan og budget. Det skal dog bemærkes, at de købte kurve ikke vil blive anvendt til brugt nukleart brændsel, der reelt er fjernet fra Bohunice V1-blokkene, og at de derfor ikke var nødvendige for at komme videre med nedlæggelsen af værket. |

Revideret projekt 4 Feasibilityundersøgelse af udvidelsen af det nationale depot i Mochovce. | Dette projekt er væsentligt forsinket, da Bohunice V1-værket ikke har givet de oplysninger, der var nødvendige for gennemførelsen af undersøgelsen. Adskillige faktorer risikerer at begrænse den potentielle anvendelse af feasibilityundersøgelsen. |

Revideret projekt 5 Gennemførelse af nedlæggelsesprogrammet – anvendelse af de menneskelige ressourcer, der er til rådighed på Bohunice V1-værket: finansieringen af de ansatte, der deltager i forberedelsen og gennemførelsen af nedlæggelsesaktiviteter med henblik på at bevare de erfaringer og den viden, som værkets personale har. | Finansieringen af det personale, der bidrog til gennemførelsen af opgaver forud for nedlæggelsen har ikke medført en organisatorisk ændring: der gør det muligt klart at afgrænse, hvilket personale der beskæftiger sig med overgangen til en nedlæggelsesorganisation, ogsom garanterer central og passende overvågning af de aktiviteter, der går forud for nedlæggelsen. |

Ignalina | Revideret projekt 6 (IIDSF) Midlertidig oplagring af brugte brændselselementer fra Ignalinaværkets blok 1 og 2: udformning og konstruktion af et midlertidigt oplagringsanlæg til 19000 brugte nukleare brændselselementer, der stadig findes i blok 1 og 2, og som skal oplagres i strålingsskærmede transportbeholdere (der udformes og produceres i forbindelse med projektet). | Projektgennemførelsen er væsentligt forsinket. Disse forsinkelser har en væsentlig effekt på den nukleare sikkerhed, indtil alle brugte brændselselementer er blevet lagt i strålingsskærmede transportbeholdere, og på anlæggets driftsomkostninger (yderligere vedligeholdelsesomkostninger). |

Revideret projekt 7 (IIDSF) Anlæg til forvaltning og oplagring af fast affald: udformning, licensstøtte, anskaffelse, konstruktion og ibrugtagning af nye anlæg til forvaltning og oplagring af fast affald, der skal bygges ved Ignalinaværket. | Der er væsentlige forsinkelser i projektgennemførelsen (underprojekt B2 (anlæg til indsamling af fast affald) er forsinket med 44 måneder og underprojekt B3/4 (anlæg til behandling og oplagring af fast affald) er forsinket med 34 måneder). Disse forsinkelser er kritiske for den overordnede gennemførelse af nedlæggelsesprogrammet, da det er nødvendigt på et tidligt tidspunkt at have affaldshåndteringsmetoder, som gør det muligt at gennemføre de første demonterings- og dekontamineringsprojekter, og det er sandsynligt, at det bliver nødvendigt med yderligere IIDSF-finansiering, for at de kan fuldføres. |

Revideret projekt 8 (IIDSF) Pålidelige varme- og dampkilder til Ignalinaværket og byen Visaginas: rehabilitering/erstatning og udvidelse af det forældede midlertidige reservekedelvarmeværk for – efter nedlukningen af blok 2 – at sikre en fortsat pålidelig varme- og dampforsyning til Ignalinaværket under nedlæggelsen og til distriktopvarmningssystemerne i byen Visaginas. | Projektet har opfyldt de oprindelige mål mht. art, tid og budget og bidrager til gennemførelsen af nedlæggelsesprocessen. Projektet var først og fremmest nødvendigt, fordi de eksisterende systemer var forældede. Det var ikke nødvendigt, at forvaltningsenheden for nedlæggelsesprojektet deltog i dette projekt, da konstruktionen ikke direkte var forbundet med nedlæggelsen af værket. |

Revideret projekt 9 (IIDSF) Ingeniørarbejde, planlægning og licens i forbindelse med demonterings- og dekontamineringsaktiviteter og redskaber til demontering og dekontaminering i Ignalinaværkets turbinebygning i blok 1: forberedelse af de vigtigste dokumenter vedrørende ingeniørarbejde, planlægning og licens, der er nødvendige for at få en godkendelse til at gennemføre demonterings- og dekontamineringsaktiviteter i turbinebygningen på Ignalinaværket, blok 1, og identifikation og indkøb af de redskaber, der er nødvendige til at gennemføre disse demonterings- og dekontamineringsaktiviteter. | Eksternaliseringen af dette projekts aktiviteter byggede hverken på en tilstrækkelig vurdering af, om anlæggets personale havde de fornødne evner og den fornødne tekniske kapacitet eller på hensynet til omkostningseffektiviteten ved den valgte eksternalisering. |

Ignalina | Revideret projekt 10 (IIDSF) Støtte til projektforvaltningsenheden: forvaltningsstøtte og teknisk støtte til nedlæggelsestjenestens projektforvaltningsenhed på Ignalinaværket. | Projektforvaltningsenhedens konsulent har bidraget væsentligt til udviklingen af nedlæggelsesprojektet. Men der er identificeret adskillige mangler: Konsulentarbejdets omfang medfører en stigning i omkostningerne (generel projektforvaltning og administrative opgaver i stedet for fokus på specifik teknisk ekspertise i spørgsmål om nedlæggelse af atomkraftværker).Utilstrækkelig udvikling af den organisatoriske struktur på Ignalinaværket. |

Revideret projekt 11 (CPMA) Ignalinaværket infrastrukturer på stedet: klargørelse af området og udvikling af infrastrukturer (rydning af området, elektricitetsforsyning, varmeforsyning, telekommunikation, vandforsyning) til støtte for gennemførelsen af de store nedlæggelsesprojekter. | Dette projekt blev generelt gennemført på en tilfredsstillende måde. Men de væsentlige forsinkelser i gennemførelsen af de første nedlæggelsesprojekter, der er en forudsætning for efterfølgende projekter, (og navnlig underprojekt B3/4 vedrørende anlægget til behandling og oplagring af fast affald, jf. revideret projekt 7) har haft indflydelse på gennemførelsen af infrastrukturrelaterede underprojekter på stedet. |

Revideret projekt 12 (CPMA) Deponeringsanlæg for affald med meget lav radioaktivitet: udformning og konstruktion af og licens til et deponeringsanlæg til kortlivet solidt affald med meget lav radioaktivitet. | Det skal bemærkes: at dette projekt ikke omfatter alle de faser, der er nødvendige for oplagringen af radioaktivt affald i anlægget – det omfatter kun udformning af deponeringsanlæg og bygning af et bufferoplagringsområde med henblik på akkumulering og sikker midlertidig oplagring af radioaktivt affald mellem deponeringsaktionerat projektets godkendelsesprocedure (licens) var væsentligt forsinket. |

Kozloduy | Revideret projekt 13 Projektforvaltningsenheden – Konsulenttjenester: konsulentbistand til Kozloduyværket – bistand til gennemførelsen af støtteaktiviteter i forbindelse med nedlæggelsen af blok 1-4. | Selv om projektforvaltningsenhedens konsulent spillede en central rolle i ændringen af nedlæggelsesstrategien, er forvaltningen af dette projekt behæftet med forskellige mangler: projektforsinkelserikke tilstrækkeligt pålidelige overslag over omkostningerne ved nedlæggelseutilstrækkelig identifikation af de nedlæggelsesaktiviteter, der skal gennemføresingen fortegnelser over radioaktivt affalden meget væsentlig del af konsulentarbejdet vedrørte projektadministration og ikke teknisk rådgivning om gennemførelsen af nedlæggelsesprocessen. |

Revideret projekt 14 Lageranlæg til tørt brugt brændsel: udformning og konstruktion af et anlæg til oplagring af tørt brugt brændsel med henblik på oplagring af brugte brændselselementer i strålingsskærmede transportbeholdere. | Der er væsentlige forsinkelser og budgetoverskridelser for dette projekt: færdiggørelsen af lageranlægget til tørt brugt brændsel er 2,5 år forsinketændringer i de oprindelige krav medførte prisstigninger og en ændring af prisgrundlaget for kontrakten, hvilket førte til en budgetoverskridelse, der på nuværende tidspunkt er på 19 %. |

Revideret projekt 15 Anlæg til behandling og konditionering af solidt affald med høj volumereduktionsfaktor: udformning, konstruktion og ibrugtagning af et plasmasmelteanlæg for at nå en høj volumereduktionsfaktor for affald med lavt eller middel radioaktivitetsniveau. | Der er en væsentlig risiko for omkostningsafvigelser forbundet med dette projekt. Der blev valgt eksperimentel teknologi uden: egentlig demonstration af denne teknologis effektivitet oguden tilstrækkelig hensyntagen til omkostningerne ved at drive anlægget. |

Revideret projekt 16 Menneskelige ressourcer: fremme af produktiv brug af de disponible menneskelige ressourcer i blok 1-4 på Kozloduyværket for at gennemføre den opdaterede nedlæggelsesstrategi, hvor den viden, folk på stedet ligger inde med, bevares, og hvor der sikres en dynamisk overgang fra drift til nedlæggelse. | Finansieringen af det personale, der deltog i gennemførelsen af opgaver forud for nedlæggelsen, har ikke medført organisatoriske ændringer: der gør det muligt klart at udskille, hvilket personale der bidrager til overgangen til nedlæggelsesorganisationen ogder sikrer en centraliseret og passende overvågning af de aktiviteter, der går forud for nedlæggelsen. |

--------------------------------------------------

BILAG IV

VURDERING AF SEKS AFBØDNINGSPROJEKTER

Kernekraftværk | Projekt | Rettens vurdering |

Bohunice | Revideret projekt 1 Genetablering af understationen i Križovany: tilvejebringelse af en sikker og pålidelig elektricitetsforsyning til det nationale transmissionssystem efter den endelige nedlukning af Bohunice V1 værket ved genopbygning af en 400 kW understation i Križovany, herunder levering, installation, afprøvning og ibrugtagning af udstyr og dertilhørende ingeniørtjenester og tekniske tjenester i perioden 2004-2009. | Revisionen bekræftede, at de planlagte genopbygningsarbejder var udført effektivt inden for den fastsatte tidsfrist og under overholdelse af budgettet. Men dette projekt hænger kun løst sammen med lukningen af Bohunice V1. |

Ignalina | Revideret projekt 2 (IIDSF) Opgradering af et litauisk kraftværk og bygning af et kombianlæg med gas- og dampturbine: genopretning af miljøet, opgradering af energieffektiviteten og af driftssikkerheden på det litauiske 1800 MWe kraftværk for at forlænge dets levetid og øge Litauens forsyningssikkerhed og forbedre elektricitetsprisernes stabilitet. | Revisionen bekræftede, at projektet nåede sine resultater, men projektets omfang var begrænset (reduktion af opgraderede enheder på det litauiske kraftværk). Det bemærkes, at efterfølgende begivenheder har ændret de oprindelige strategiske faktorer, der blev taget i betragtning i forbindelse med afbødningsprojekterne. Det litauiske kraftværk vil derfor kun fungere som en produktionskapacitetsreserve og ikke erstatte produktionskapaciteten, som oprindeligt planlagt. |

Revideret projekt 3 (CPMA) Installering af understationer til distriktopvarmning i boligområde 1 og 2+3 i Visaginas: ændring af fjernvarmenettet i byen Visaginas fra "åben type" til "lukket-type", for at forbedre effektiviteten og sikkerheden af varmeforsyningen efter den endelige nedlukning af Ignalinaværket. | Ved revisionen konstateredes der væsentlige forsinkelser i gennemførelsen af dette projekt. Navnlig er anden fase, vedrørende Visaginas’ andet og tredje boligområde blevet forsinket med næsten 18 måneder i forhold til gennemførelsesplanen, så CPMA overvejede at afslutte projektet i dets nuværende form. |

Revideret projekt 4 (CPMA) Bidrag til bolig- og byudviklingskontorets mekanisme til støtte af opgraderingen af energieffektiviteten for boligblokke med flere lejligheder. | Besøgene på stedet bekræftede de positive resultater, som kontoret havde rapporteret: der blev opnået varmeenergibesparelser på mellem 30 % og 60 % af det oprindelige forbrug for de samfinansierede projekter. Den begrænsede del af EU bidraget, der blev tildelt denne mekanisme gennem CPMA kanalen set i forhold til kontorets samlede dækning (180 boligblokke med flere lejligheder i forhold til en målpopulation på 24000 boligblokke) formindskede imidlertid betydningen af disse positive resultater. |

Kozloduy | Revideret projekt 5 Bulgarsk kreditfacilitet til fordel for energieffektivitet og vedvarende energi: etablering af en kreditfacilitet, der skal finansiere firmaer i den private sektor med henblik på industriel energieffektivitet og små vedvarende energiprojekter. | Kreditfaciliteten har givet resultater på linje med de fastsatte mål og bidrager til afbødning af den aftalte tidlige lukning af blok 1-4 på Kozloduyværket. Det er dog ikke fuldt ud begrundet, hvorfor det var nødvendigt at tildele yderligere KIDSF midler til faciliteten, da finansierede underprojekter viser sig at være økonomisk levedygtige, og da andre europæiske programmer har tilsvarende mål. De relevante offentlige myndigheder i Bulgarien er ikke involveret i forvaltningen af faciliteten. Projektforvaltningen er fuldstændig eksternaliseret, og det er derfor begrænset, hvor meget de foranstaltninger, der er iværksat med kreditfaciliteten, kan koordineres med de foranstaltninger, der gennemføres gennem andre nationale eller europæiske programmer. |

Revideret projekt 6 Energieffektivitetsforanstaltninger på efterspørgselssiden i offentlige bygninger: opgradering af energieffektiviteten i offentlige bygninger (hospitaler, skoler m.m.). | Projektet har leveret resultater, der har bidraget til afbødningen af konsekvenserne af den tidlige lukning af reaktor 1-4 på Kozloduyværket. Men da der findes andre nationale og europæiske programmer med samme mål, kan der sættes spørgsmålstegn ved, om KIDSF’s finansiering med henblik på at forbedre energieffektiviteten i offentlige bygninger er nødvendig. |

--------------------------------------------------