KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(94) 578 endelig udg. 
Bruxelles, den 08.12.1994 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
AKTIVITETSRAPPORT 
OM DET 11. EKSF-PROGRAM FOR SOCIALE BOLIGER 
(1989-1993) 

Indhold 
1. Indledning 
2. Gennemførelse af det 11. program 
2.1. Retningslinjer for gennemførelsen 
2.2. Status over finansieringstransaktioner 
2.2.1, Bevillinger 
2.2.2. Brug af kreditter 
2.2.3 Type finansierede boliger 
2.2.4. EKSF-støtte i forhold til de samlede boligudgifter 
2.3. Omfordeling af resterende bevillinger 
2.4. Opfølgning og evaluering 
3. Møder med de regionale udvalg 
4. Konklusioner - perspektiver for det 12. program 
INDLEDNING 
Lån til sociale boliger spiller en stor rolle som ledsageforanstaltning til omstruktureringen i 
mine- og stålindustrien. Dette understreges i en beslutning fra Det Rådgivende EKSF-Udvalg1, 
der ligesom arbejdsmarkedets parter inden for de to sektorer opmærksomt følger udviklingen 
af denne foranstaltning. 
Denne opfattelse deles af de lokale aktører og myndigheder, der, om end de ikke er 
Kommissionens direkte partnere, har en særlig interesse i dette instrument, som bidrager til 
at løse nogle af de problemer, der er skabt af EKSF-virksomhedernes tilstedeværelse. Det er 
klart, at der er problemer forbundet med de arbejderboligkomplekser, der er etableret i kul-
og stålindustriområder, og at den igangværende omstilling i de berørte regioner nødvendiggør 
en modernisering af boligerne. Dette er en af konklusionerne i en omfattende undersøgelse 
med titlen "boliger til ansatte i EKSF-industrier - behov og strategier", som er foretaget af to 
rådgivningsvirksomheder med speciale i socialt boligbyggeri, og hvis endelige rapport vil 
foreligge i november 1994. 
Lige fra begyndelsen har formålet med programmerne for sociale boliger været at reducere 
virksomhedernes udgifter og dermed bidrage til at forbedre kul- og stålproducenters 
konkurrenceevne (jf. EKS F-traktaten s artikel 54, andet afsnit) og samtidig bidrage til højnelse 
af levestandarden og forbedring af arbejdsvilkårene for ansatte i EKSF-industrierne (jf. artikel 
2 og 3). 
EKSF-lånet er baseret på suppleringsprincippet og tegner sig som oftest mellem 10 og 15% 
af de samlede boligudgifter. Den resterende del af finansieringsplanen er fordelt på 
arbejdsgiverlån, offentlige lån og banklån, hvortil i de fleste tilfælde kommer opsparede midler 
samt støttemodtagernes arbejdsydelser. Med kombinationen af disse forskellige 
finansieringsformer opnås en betragtelig lettelse af arbejdstagernes boligudgifter, idet de 
anvendte satser er en del lavere end de gængse banksatser, navnlig fordi EKS-lånene kun 
forrentes med 1%. Uden EKSF-lånene ville arbejdstagerne normalt ikke være i stand til at 
virkeliggøre deres boligprojekter. 
I forbindelse med de kollektive ordninger viser suppleringsprincippet undertiden endnu 
tydeligere sin eksistensberettigelse. I nogle regioner er det alene i kraft af EKSF-låneordningen 
- i kombination med arbejdsgiver- og statslån - og den heraf følgende nedsættelse af 
udgifterne, at nyopførte boligkomplekser stadig kan henregnes til kategorien "BLM" (bâtiments 
à loyer modéré, svarende til socialt byggeri). EKSF-støtten til moderniserings-
/saneringsprojekter bidrager endvidere indirekte til at forbedre boligmiljøet, hvilket er af stor 
betydning for den økonomiske udvikling, i særdeleshed i kriseramte regioner, som f.eks. de 
nye tyske delstater, hvor EKSF-lånene til sociale boliger i mange tilfælde har fungeret som 
en redningskrans. 
Erfaringerne med gennemførelsen af det 11. program, hvis vigtigste resultater præsenteres i 
nærværende rapport, har vist, at EKSF-boligprogrammet - bl.a. fordi det ikke er underlagt alt 
for meget "bureaukrati" (formaliteterne er begrænset til det absolut nødvendige) og på grund 
af den direkte kontakt mellem EKSF og de lokale aktører og støttemodtagere - udgør et 
særdeles effektivt socialpolitisk instrument. 
Beslutning af 18. december 1992 - EFT nr. C 31 af 
04.02.93 
2. GENNEMFØRELSE AF DET 11. PROGRAM 
I perioden 1954 til 1993 har EKSF gennemført 11 programmer for sociale boliger: i alt er 
205.691 boliger blevet finansieret, og der er tildelt 361 mio. ECU. 
Det 11. EKSF-boligprogram, der omfatter perioden 1989-1992, blev vedtaget af Kommissionen? 
i 1988. Programmets operationelle fase blev iværksat i 1990 efter høring af de regionale 
udvalg og forhandling af finansieringskontrakter med pengeinstitutterne. 
Den 12. december 1991 forelagde Kommissionen en status over, hvor langt man var nået med 
gennemførelsen af det 11. program (situationen den 30. juni 1991) \ Udarbejdelsen af denne 
midtvejsstatus var blevet drøftet med repræsentanter for samtlige regionale udvalg, der har 
ansvar for gennemførelse af HKSF's boligpolitik. 
Nu da gennemførelsen af det 11. program er afsluttet, herunder også omfordelingen af de 
resterende bevillinger, er tiden inde til at gøre endelig status og evaluere de opnåede resultater. 
2.1. RETNINGSLINJER 
Kommissionens målsætninger på EKSF-boligområdet har udviklet sig i tidens løb og er blevet 
tilpasset udviklingen i de to sektorers socioøkonomiske situation 
Retningslinjerne for gennemførelsen af det 11. EKSF-boligprogram4 understreger, at hoved­
formålet med programmet er at imødekomme boligbehovet for de ansatte, hvis gennemsnits­
alder er stadigt faldende, og som stiller større og større krav til komfort, at sikre en passende 
boligstandard og at lette omstruktureringen, uden at der opstår vanskeligheder af social art 
(f.eks. i tilfælde af overførsel). Det konstateres ligeledes, at det ville være malplaceret 
udelukkende at anlægge økonomiske betragtninger på EKSF-boligområdet, og at der også må 
tages hensyn til velfærdsmæssige forhold, som f.eks. den sociale integration af beboerne i 
boligkomplekserne samt generel hensyntagen til boligmiljøet. 
Kommissionen accepterede i det 11. EKSF-program at udvide tildelingen af økonomisk støtte 
fra blot at omfatte selve boligen til også at omfatte visse arbejder med henblik på forbedring 
af det umiddelbare boligmiljø i de kollektive boligområder. 
7 SEK (88) 1930 
3 SEK (91) 2393, endelig udg. 
A EFT nr. C 176 af 12.07.1989 
4 
2.2. STATUS OVER FINANSIERINGSTRANSAKTIONER 
2.2.1. Bevillinger 
Den oprindelige bevilling til det 11. program, som blev vedtaget af Kommissionen den 20. 
december 1988 5, beløb sig til 48 mio. ECU. Som følge af de fem nye tyske delstaters (det 
tidligere DDR) indtræden i Fællesskabet blev bevillingerne forøget med et beløb på 4 mio. 
ECU for 1991 og 6 mio. ECU for 1992, som er beregnet til EKSF-boliger i disse nye regioner. 
Den endelige bevilling til det 11. program beløb sig således til 58 mio. ECU. 
1 beslutning af 10. juli 1989 6 fastsatte Kommissionen fordelingen af disse midler pr. 
medlemsstat og pr. industri på følgende måde: 
label 1 
Fordeling af bevillinger pr. medlemsstat og pr. industri 
MHDFHMSSTAT 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig, 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede Kongerige 
I alt oprindeligt 
Supplement tidl. DDR 
I ALT KUF STÅL I ALT 
i lvCU 
830.000 
0 
7.500.000 
0 
3.500.000 
2.200.000 
70.000 
0 
0 
0 
300.000 
7.500.000 
21.900.000 
5.000.000 
26.900.000 i % 
1,7 
0 
15,6 
0 
7,3 
4,6 
0,2 
0 
0 
0 
0,6 
15,6 
45,6 
22,8 i F:CU 
1.800.000 
200.000 
5.000.000 
500.000 
4.000.000 
4.000.000 
100.000 
4.000.000 
700.000 
1.200.000 
600.000 
4.000.000 
26.100.000 
5.000.000 
31.100.000 I % 
3,8 
0,4 
10,4 
1,1 
8,3 
8,3 
0,2 
8,3 
1,5 
2,5 
1,3 
8,3 
54,4 
19,2 i IvCU 
2.630.000 
200.000 
12.500.000 
500.000 
7.500.000 
6.200.000 
170.000 
4.000.000 
700.000 
1.200.000 
900.000 
11.500.000 
48.000.000 
10.000.000 
58.000.000 I % 
5,5 
0,4 
26,0 
1,1 
15,6 
12,9 
0,4 
8,3 
1,5 
2,5 
1,9 
23,9 
100,0 
20,8 
'• SEK (88) 1930 
11 SEK (89) 90 6 
2.2.2. Brug af kreditter 
På basis af denne fordeling udbetaltes 51 mio ECU til samfinansiering af 6.718 boliger 
(herunder i de nye tyske delstater) i den omhandlede fireårsperiode. De samlede direkte 
udbetalte bevillinger, dvs. før omfordelingen af de resterende bevillinger, tegnede sig således 
for 90% af de beløb, der oprindelig var til rådighed (for de nye tyske delstater, hvor den 
operationelle fase først iværksattes i 1992, er der udbetalt 75% af de tildelte bevillinger i løbet 
af det første år). 
Nærmere oplysninger om de enkelte medlemsstater gives i nedenstående skema: 
Tabel 2 
Oversigt over betalinger (i ECU) foretaget pr. 31.12.1992 
Medlemsstat 
Belgien 
Danmark 
tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
1 uxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Del forenede Kongerige 
1 alt oprindeligt 
Supplement ti dl. DDR 
1 AI/T Tildelle 
bevillinger 
2.630.000 
200.000 
12.500.0(H) 
500.000 
7.500.000 
6.200.000 
170.000 
4.000.000 
700.000 
1.200.000 
«00.000 
11.500.000 
48.000.000 
10.000.000 
58.000.000 l'Oielagne 
bevillinger 
2.622.624 
25.813 
12.437.236 
499.531 
4.822.950 
6.061.078 
100.000 
3.983.400 
662.677 
1.045.738 
794.218 
10.687.176 
43.742.441 
7.672.312 
51.414.753 keslbelob 
7.376 
174.187 
62.764 
469 
2.677.050 
138.922 
70.000 
16.600 
37.323 
154.262 
105.782 
812.824 
4.257.559 
2.327.688 
6.585.247 keslbelob 
i % 
0,28 
87,09 
0,50 
0,09 
35,69 
2,24 
41,18 
0,42 
5,33 
12,86 
11,75 
7,07 
8,87 
23,28 
1135 Antal 
boliger 
425 
14 
1.0X6 
127 
1.048 
1.123 
8 
328 
92 
144 
143 
783 
5.321 
1.397 
6.718 
Med hensyn til gennemførelsen af det 11. program kan der efter region og medlemsstat 
registreres følgende situationer: 
En første gruppe medlemsstater har anvendt samtlige tildelte bevillinger, der i mange tilfælde 
er utilstrækkelige i forhold til efterspørgslen (Belgien, Tyskland, Grækenland, Frankrig og 
Italien). 
Andre medlemsstater er stødt på vanskeligheder i forbindelse med gennemførelsen af 
programmet, vanskeligheder, der for en dels vedkommende skyldes uligevægt mellem sektorer 
og/eller regioner og i størstedelen af tilfældene forskellig udnyttelsesgrad i stålsektoren og 
kulsektoren (Danmark, Spanien, Irland, Portugal, Det Forenede Kongerige). 
Den danske stålindustri har kun anvendt en del af de tildelte midler; dette skyldes 
stagnation på boligmarkedet som følge af skatte- og afgiftssystemet og en vis mætning af 
boligbehovet for et lavt, men relativt stabilt antal ansatte. 
Den spanske kulsektor har anvendt så godt som samtlige tildelte bevillinger, medens 
stål sektoren kun har anvendt 40%. Situationen varierer meget i de selvstyrende regioner: 
for flere regioners vedkommende er det for første gang de deltager i EKSF-
boligprogram m et, og derfor har de regionale udvalg haft problemer med igangsætning og 
organisering af arbejdet; 
i nogle regioner har regeringsskift skabt problemer med kontinuiteten i de regionale 
udvalg, som er et absolut nødvendigt led i forvaltningen af låneansøgninger, navnlig for 
så vidt angår opfølgning. 
Den irske kulscktor har som følge af den gennemførte omstrukturering ikke deltaget i det 1 1. 
KKSF-boligprogram. 
Den portugisiske kulsektor har kun anvendt 65% af de tildelte midler, hvilket skyldes 
usikkerhed omkring kulsektorens fremtid i Douro-området. 
Den britiske kulsektor er stødt på vanskeligheder med hensyn til gennemførelsen af 
moderniseringsprojekter i kollektive udlejningsboliger. Restbeløbet var reserveret til 
samfinansiering af disse projekter. 
2.2.3. Type finansierede boliger 
Det fremgår af tabel 3, at 61% af disse beløb er blevet tildelt individuelle projekter, mens 39% 
er blevet tildelt kollektive projekter. Vægtningen af henholdsvis nyopførclser (40%) og 
eksisterende boliger (32% til anskaffelse og 28% til almindelige moderniseringer) varierer 
betydeligt medlemsstaterne imellem, navnlig på baggrund af situationen på det lokale marked 
og de regionale udvalgs prioriteringer. 
Tabel 3 
Antal og type finansierede boliger 
Med­
lemsstat 
Hi­
nk 
ni;/ai 
ni-:/ni 
1-S 
lk 
GR 
IR 
IT 
I.M 
NI. 
l'O 
Hk 
I-UR 12 
I alt 
% 
I alt % Nye boliger 
opførelse 
ind 
294 
120 
46 
12 
273 
48 
20 
41 
38 
892 kol 
215 
170 
385 anskaffelse 
ind 
15 
24 
833 
7 
35 
33 
1 
56 
33 
1.037 kol 
354 
354 
2.668 
13 6 15 5 
40 I-lksistcrcndc boliger 
anskaffelse 
ind 
28 
49 
11 
82 
53 
10 
8 
36 
88 
40 
783 
1.188 kol 
560 
560 ansk. i 
modernisering 
ind 
28 
39 
42 
231 
7 
10 
26 
383 kol 
35 
35 
2.166 
18 8 6 1 
32 modernisering 
ind 
60 
14 
3 
195 
121 
92 
27 
24 
24 
32 
592 kol. 
282 
548 
467 
1.297 
1.889 
9 19 
28 Antal i alt 
ind 
425 
14 
235 
294 
1.048 
656 
127 
8 
123 
92 
144 
143 
783 
4.092 kol 
0 
0 
851 
1.108 
0 
467 
0 
205 
0 
0 
0 
0 
2.631 1 alt 
425 
14 
1.086 
1.042 
1.048 
1.123 
127 
8 
328 
92 
144 
143 
7X3 
6.723 
6.723 
61 39 100 
2.2.4. EKSF-støtte i forhold til de samlede boligudgifter 
fabel 4 herunder viser EKSF's deltagelse i den samlede boligfinansiering. EKSF's samlede 
gennemsnitlige bidrag er på 15%; 11% til nyopførelser og 22% til eksisterende boliger (20% 
til anskaffelser og 28% til almindelige moderniseringer). Den relativt høje procentdel af 
EKSF's bidrag til moderniseringer skyldes, at de samlede udgifter til sådanne arbejder er 
betydeligt lavere end udgifterne til nyopførelser. 
Tabel 4 
EKSF's bidrag i % af de samlede boligudgifter 
Medlems­
stat 
Industri 
Hl-
Dk 
DK/al 
DK/nl 
1-S 
1-R 
GR 
IR 
IT 
LU 
NL 
l'O 
UK 
KUR 12 Nye boliger 
opforelse 
individuel 
7,9 
8,9 
11,6 
10,1 
11,1 
10,1 
16,1 
7,4 
25,2 
9,6 kollektiv 
13,5 
18,4 
15,3 anskaffelse 
individuel 
9,9 
10,6 
11,0 
19,0 
13,8 
20,3 
8,5 
12,9 
19,9 
11,8 kollektiv 
10,9 
10,9 Lksistcrcndc boliger 
anskaffelse 
individuel 
7,9 
12,8 
20,8 
9,4 
9,5 
3,5 
26,5 
23,7 
10,7 
26,8 
23,3 
20,1 kollektiv 
34,2 
22,0 
33,7 anskaf, i moder­
nisering 
individuel 
8,5 
13,5 
24,1 
12,9 
10,6 
17,6 
8,3 
13,5 kol­
lek­
tiv 
20,6 
20,6 modernisering 
indivi­
duel 
20,4 
37,4 
14,5 
23,8 
27,5 
27,5 
26,8 
25,7 
18,7 
45,8 
24,7 kollek­
tiv 
24,7 
36,0 
22,6 
28,7 I ALI 
indi­
viduel 
8,2 
37,4 
10,1 
18,3 
11,3 
12,0 
12,4 
26,5 
20,1 
8,5 
11,6 
24,7 
23,3 
14,0 kol­
lek­
tiv 
12,8 
35,4 
22,6 
18,7 
17,3 1 alt 
8,2 
37,4 
12,0 
27,5 
11,3 
13,8 
12,4 
26,5 
19,2 
8,5 
11,6 
24,7 
23,3 
15,1 
2.3. Omfordeling af de resterende bevillinger 
Af forskellige grunde, som er omtalt ovenfor, har ikke alle regionerne været i stand til inden 
for den fastsatte frist at anvende samtlige tildelte midler under det 11. program, og 
Kommissionen har derfor - ligesom i forbindelse med de tidligere programmer - foretaget en 
omfordeling af de resterende bevillinger. 
Efter at have drøftet omfordelingen med repræsentanter for de regionale udvalg på mødet den 
6. juli 1992 opfordrede Kommissionen efter programmets udløb de regionale udvalg til at 
indgive forslag om gentildeling. Der er modtaget ansøgninger om genanvendelse af de 
resterende bevillinger fra størstedelen af udvalgene, dels til nye projekter, dels til projekter, 
der oprindelig måtte afvises på grund af manglende midler. Disse ansøgninger repræsenterede 
et samlet beløb på 11.336.824 ECU, medens det samlede disponible beløb kun var på 
4.257.559 ECU. 
Det foresloges derfor at basere omfordelingen mellem medlemsstaterne på følgende kriterier: 
antal beskæftigede i EKSF-industrierne pr. 30. juni 1992; 
mulighed for snarlig gennemførelse af projekterne 
mindstebeløb på 50.000 ECU 
udvalgenes prioriteter. 
Det var med denne omfordeling, der blev vedtaget af Kommissionen den 28. juli 19937, muligt 
at tilgodese samtlige lande, der havde ansøgt om støtte, og at genetablere en vis ligevægt 
mellem de to sektorer i nogle medlemsstater og afhjælpe visse skævheder medlemsstaterne 
imellem. 
Det skal understreges, at samtlige betingelser, der var fastsat for gennemførelsen af det 11. 
program, også fandt anvendelse på omfordelingsrunden, dvs.: 
retningslinjerne 
iværksættelse og gennemførelse ved Kommissionens tjenestegrene 
finansieringsvilkår: da der i langt de fleste tilfælde var tale om de samme pengeinstitutter, 
indføjedes finansieringsbestemmelserne for omfordelingen i form af tillæg til de 
eksisterende lånekontrakter. 
fabel 5 
Gcntildeling af de resterende bevillinger 
Medlemsstat 
Hclgicn 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
l-'rankrig 
Irland 
Italien 
I .uxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Del forende 
kongerige 
1 Al/l KUR 12 Oprindelig tildeling 
i KCU 
2.630.000 
200.000 
12.500.000 
500.000 
7.500.000 
6.200.000 
170.000 
4.000.000 
700.000 
1.200.000 
900.000 
11.500.000 
48.000.000 i % 
5,48 
0,42 
26,04 
1,04 
15,63 
12,92 
0,35 
8,33 
1,46 
2,50 
1,K8 
23,96 
100,00 Restbeløb 
i KCU 
7.376 
174.187 
62.764 
469 
2.677.050 
138.922 
70.000 
16.600 
37.323 
154.262 
105.782 
812.824 
4.257.559 i % 
0,17 
4,09 
1,47 
0,01 
62,88 
3,26 
1,64 
0,39 
0,88 
3,62 
2,48 
19,09 
100,00 Gcntildcltc bevillinger 
i KCU 
203.620 
0 
1.821.564 
50.785 
519.716 
451.675 
51.655 
378.479 
56.994 
0 
51.797 
671.274 
4.257.559 i % 
4,78 
0,00 
42,78 
1,19 
12,21 
10,61 
1,21 
8,89 
1,39 
0,00 
1,22 
15,77 
100,00 Kndclig tildeling 
i KCU 
2.826.244 
25.813 
14.258.800 
550.316 
5.342.666 
6.512.753 
151.655 
4.361.879 
719.671 
1.045.738 
846.015 
11.358.450 
48.000.000 i % 
5,89 
0,05 
29,71 
1,15 
11,13 
13,57 
0,32 
9,09 
1,50 
2,18 
1,76 
23,66 
100,00 
7 C (93) 2079 endelig udg 
10 
2.4. Opfølgning og evaluering 
Ud over spørgsmålet om behov og strategier, som tages op til behandling i den i indledningen 
omtalte undersøgelse, der udføres af eksterne rådgivningsvirksomheder, har Kommissionen i 
forbindelse med gennemførelsen af det II. program lagt vægt på at fremskaffe oplysninger 
om boligprogrammets konkrete betydning i de omhandlede områder. Dette spørgsmål drøftedes 
ved flere lejligheder med de lokale ansvarlige, ligesom det havde en central placering i 
forbindelse med de kontrolbesøg, Kommissionen gennemførte i størstedelen af 
medlemsstaterne. På denne baggrund har Kommissionen kunnet konstatere, at EKSF-lånene 
spiller en stor rolle for den endelige støttemodtager. 1 de fleste tilfælde er denne lånemulighed 
afgørende for EKSF-ansattes beslutning om at kobe eller opføre en bolig. 
Det kunne ligeledes konstateres, at EKSF-lån er aldeles afgørende for programmerne for salg 
af huse og lejligheder i mine- og stålselskabernes boligmasse Det konstateredes endvidere, 
at EKSF-lån er afgørende for visse arbejder i kollektive boliger. De ansvarlige for 
boligselskaber, der er tilknyttet HKSF-virksomheder, har brug for EKSF-lån til samfinansiering 
af rehabiliteringsprojekter. Besøgene pa stedet har endvidere givet Kommissionen mulighed 
for at vurdere resultaterne af den valgte fremgangsmade i forbindelse med gennemførelsen af 
de successive boligprogrammer. De har ligeledes gjort det muligt at kontrollere, at det rent 
faktisk er EKSF-ansatte, der benytter de finansierede boliger. For at tage højde for problemer 
med langsom sagsbehandling i nogle regioner har Kommissionen på grundlag af evalueringen 
af procedurerne foreslået en række forenklinger, som vil blive gennemført i forbindelse med 
iværksættelsen af det 12. program 
Ud over ovennævnte kontrolforanstaltninger udøver de regionale udvalg og 
finansieringsinstitutterne løbende kontrol - inden for rammerne af en i vid udstrækning 
decentraliseret struktur. Kommissionen holdes således orienteret om alle væsentlige ændringer 
og forhold vedrørende de finansierede boliger, og den skal desuden formelt tilkendegive sin 
tilslutning i tilfælde af overførsel af lånet. Denne form for opfølgning gør det endvidere muligt 
løbende at undersøge, om EKSF-låneinstrumentet i tilstrækkeligt omfang er tilpasset 
udviklingen på det nationale og regionale boligmarked. 
Det skal indrømmes, at der ved afslutningen al det I I program endnu ikke er fundet et 
tilfredsstillende svar på spørgsmålet om evalueringen af långivningen til sociale boliger i sin 
helhed, og særlig med hensyn til en undersøgelse af nytteværdien. Spørgsmålet er af afgørende 
betydning for EKSF's fremtidige finansielle aktiviteter. Det 12. program skal derfor allerede 
fra det tidpunkt, operationerne iværksættes reelt, kombineres med en grundig evaluering for 
på den måde at få afgjort, i hvilket omfang det pågældende redskab fortsat er tilpasset til den 
nye situation, der er opstået efter den omfattende omstrukturering inden for jern-, stål- og 
kulindustrien. 
3. Møder med de regionale udvalg 
I forbindelse med forberedelsen af et 12. EKSF-program for finansiering af sociale boliger 
indbød Kommissionen formændene for samtlige regionale udvalg til et møde i Bruxelles den 
6. juli 1992. Følgende hovedpunkter var på dagsordenen: 
forberedende undersøgelse med henblik på iværksættelse af det 12. program ved to 
rådgivningskontorer 
præsentation af undersøgelsens konklusioner og forslag til forbedring 
foreløbigt udkast til retningslinjer for gennemførelsen af et nyt program 
præsentation af forslag til tildelingskriterier under det 12. program 
forslag til procedurer og fastlæggelse af de forskellige organers rolle. 
Dokumentation vedrørende ovennævnte punkter omdeltes på mødet. 
På baggrund af drøftelserne med de regionale udvalg kunne følgende ønsker konstateres: 
fortsættelse af EKSF-programmet for lån til opførelse af sociale boliger 
kontinuitet på det boligpolitiske område 
større fleksibilitet i Kommissionens udvælgelseskriterier, forenkling af procedurerne 
og større autonomi, således at der bedre kunne tages hensyn til nationale, regionale 
og lokale forhold. 
Endnu et møde med repræsentanter for de regionale udvalg afholdtes den 4. marts 1994 i 
forbindelse med indledningen af det 12. program. På mødet udarbejdedes en status over det 
11. program, og nogle eksempler på god praksis af særlig interesse præsenteredes. Deltagerne 
blev således informeret om låneordningens rolle i forbindelse med den vanskelige 
privatiseringsproces i det tidligere DDR (de nye tyske delstater). Treuhandanstalt 
(privatiseringskontor) havde fået til opgave at privatisere en stor stålvirksomhed og gennem 
omstruktureringsforanstaltninger og passende investeringer at gøre den økonomisk rentabel. 
Trcuhand besluttede, at virksomhedens omfattende boligpark skulle sælges, da der ikke var 
midler til at foretage den påkrævede modernisering. Beboerne var i den aktuelle økonomiske 
situation ikke i stand til at betale den forlangte pris, men hvis boligerne blev solgt til eksterne 
instanser, risikerede de at miste deres bolig. Derfor blev der oprettet et andelsboligselskab 
(Wohnungsbaugenossenschaft), hvori beboerne blev parthavere for således at blive i stand til 
at erhverve og modernisere deres boliger. Denne strategi, der ikke ville have kunnet 
gennemføres uden EKSF-låneordningen, har stor betydning for de berørte arbejdstagere, da 
den letter deres økonomiske byrde og dermed udgør en social ledsageforanstaltning til 
privatiseringsprocessen. 
12 
4. Konklusioner - perspektiver for det 12. program 
Under hensyntagen til drøftelserne med repræsentanter for de regionale udvalg udarbejdedes 
et forslag til retningslinjer for et 12. EKSF-program for finansiering af sociale boliger for 
perioden 1993-1997, som dernæst skulle vedtages af Kommissionen. I forhold til 
retningslinjerne for det 11. program indeholder det 12. program følgende nye aspekter: 
en mere selektiv udvælgelse af de støtteberettigede, idet det skal gøres lettere at få en 
bolig for unge nyansatte arbejdstagere samt for dem, der må flytte for at beholde deres 
arbejde 
adgang til støtte for førtidspensionerede og andre, der er nødsaget til at ophøre med at 
arbejde før tiden, i det mindste i den periode, hvor de omfattes af de i EKSF-traktatens 
artikel 56 fastsatte foranstaltninger 
vægtning af modernisering af arbejderboligerne og miljøet omkring disse 
en vis procentdel af det til rådighed stående beløb anvendes til demonstrationsprojekter 
i særligt ugunstigt stillede områder 
de prioriterede mål skal gennemføres på en sådan måde, at de tilpasses behovene på det 
lokale boligmarked 
decentralisering af forvaltningen, hvor det er praktisk muligt, gennem indgåelse af 
forvaltningsaflaler med finansieringsinstitutterne og/eller de regionale udvalg. 
Forelæggelsen af disse forslag er blevet forsinket på grund af drøftelserne om EKSF-
låne/udlånspolitikkens fremtid.8 Størrelsen af den samlede bevilling til EKSF sociale boliger 
har ligeledes været genstand for langvarige drøftelser på baggrund af de knappe finansielle 
midler og nødvendigheden af at finansiere et særligt ledsageprogram til omstillingen i 
stålindustrien. 
Den 1. september vedtog Kommissionen det 12. program for EKSF-finansiering af sociale 
boliger9 og besluttede samtidig at give tilsagn om en første tranche på 19 mio. ECU for 1993, 
der tages fra den særlige reserve og/eller den tidligere EKSF-pensionsfond; det præciseredes 
samtidig, at for de efterfølgende år vil den årlige bevilling blive fastsat hvert år i forbindelse 
med udarbejdelsen af EKSF's driftsbudget for det efterfølgende år. Den 21. december 1993 
vedtog Kommissionen EKSF's driftsbudget for 1994 og foreslog en bevilling på 17 mio. ECU 
for 1994. 
Den 17 december 1993 afgav Kadet samstemmende udtalelse i henhold til artikel 54, stk. 2, 
i HKSF-traktatcn'0, om ydelse af lån inden for rammerne af de af Kommissionen bevilgede 
midler for 1993 og 1994. Dernæst offentliggjordes retningslinjerne11, og Kommissionen 
kunne indlede de praktiske procedurer til iværksættelse af programmet, dvs. afgørelse om 
if jf. KOM (94) 2 69 endelig udg 
'' SEK (93) 1175 endelig udg. 
10 EFT C 21 af 25.01.1994 
11 EFT C 19 af 22.01.1994 
13 
omfordeling af resterende bevillinger12 og fastsættelse af kriterier for støttetildelingen for 
samtlige regionale udvalg. 
I forbindelse med gennemførelsen af det 12. program agter Kommissionen at tage højde for 
nogle af de kritikpunkter, som de regionale udvalg har rejst vedrørende visse praktiske 
aspekter af programmernes forvaltning. Den agter bl.a. at: 
- indføre en mere fleksibel ordning for indgåelsen af lånekontrakter med finansierings­
institutterne og udbetalingen af de tildelte bevillinger 
- decentralisere og forenkle behandlingen af låneansøgninger. 
SEK(94) 857 
14 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 578 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 0105 
Katalognummer : CB-CO-94-600-DA-C 
ISBN 92-77-83304-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg