13. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 104/75 
Forslag  til Rådets  direktiv  om  tilnærmelse  af medlemsstaternes  lovgivning  om  ikke-
svejsede  gasflasker  af aluminiumlegering 
(Forelagt  Rådet  af Kommissionen,  den  18. juli 1974) 
RÅDET  FOR  DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel 
100, 
under  henvisning  til forslag  fra Kommissionen, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Europa-Parlamen-
tet, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
I medlemsstaterne  er fremstilling  af og kontrol  med 
gasflasker  genstand  for præceptive  bestemmelser,  som 
er forskellige  fra den  ene  medlemsstat  til den  anden 
og således  forhindrer  samhandelen  med  disse  flasker; 
disse  bestemmelser  bør  derfor  tilnærmes; 
Rådets  direktiv  af om  tilnærmelse  af medlems-
staternes  lovgivning  om  fælles  bestemmelser  for  be-
holdere  og kontrolmetoder  for  disse  beholdere  har 
blandt  andet  beskrevet  fremgangsmåden  ved  EØF-
godkendelse  og EØF-kontrol  af disse  beholdere;  i 
overensstemmelse  med  dette  direktiv  bør  der  ske 
fastsættelse  af de tekniske  forskrifter,  som  ikke-svej-
sede  gasflasker  af aluminiumlegering  af EØF-type  fra 
0.2.til  150  liter  skal  opfylde  for at kunne  bringes  i 
omsætning,  markedsføres  og anvendes  frit  efter  at 
have  været  underkastet  kontrol  og være  forsynet  med 
de fastsatte  mærker  og symboler  — 
UDSTEDT  FØLGENDE  DIREKTIV: 
Artikel  1 
1. Dette  direktiv  anvendes  på holdbare  kapper  af 
aluminiumlegering  til ikke-svejsede  gasflasker,  det vil 
sige bestående  af ét stykke,  som  kan  fyldes  flere 
gange,  med  en kapacitet  på fra 0,2  liter  til og med 
150 liter,  beregnet  til at indeholde  komprimeret,  kon-
denseret  eller  under  tryk  opløst  gas hvis  effektive  tryk 
ved en temperatur  på 15°C  kan  overstige  1 bar rela-
tiv. Disse  gasflasker  benævnes  i det  følgende  »flas-
ker«  ; 
2. Dette  direktiv  finder  ikke  anvendelse  på: 
— flasker  udført  af en aluminiumlegering  med  en 
trækstyrke  på over  500  N/mm2; — flasker,  hvor  metal  tilføres  under  bundluknings-
proceduren. 
Artikel  2 
Flasker,  som  svarer  til de forskrifter,  der  angives  i 
bilaget  til dette  direktiv,  er flasker  af EØF-type. 
Artikel  3 
Medlemsstaterne  kan  ikke  af grunde,  som  vedrører 
fremstilling  og kontrol,  nægte,  forbyde  eller  begrænse 
markedsføringen  og hensigtsmæssig  ibrugtagen  af en 
flaske  af EØF-type,  som  er forsynet  med  EØF-kon-
trolmærke  og EØF-godkendelsestegn,  i henhold  til de 
betingelser,  der er fastsat  i artikel  4 i dette  direktiv. 
Artikel  4 
Flasker  af EØF-type  underkastes: 
a) EØF-godkendelse,  såfremt  trykket  ved  hydraulisk 
trykprøvning  er under  eller  lig med  225  bar,  og 
hvis deres  kapacitet  er over  eller  lig med  0,2 liter 
og under  eller  lig med  1 liter; 
b) EØF-godkendelse  og EØF-kontrol: 
1. såfremt  trykket  ved  hydraulisk  trykprøvning  er 
under  eller  lig med  225  bar,  og hvis  deres  kapa-
citet er over  1 liter  og under  eller  lig med  150 
liter; 
2. såfremt  trykket  ved  hydraulisk  trykprøvning  er 
over  225  bar uafhængigt  af deres  kapacitet. 
Artikel  5 
1. Medlemsstaterne  sætter  de nødvendige  admini-
strativt  eller  ved  lov fastsatte  bestemmelser  i kraft  for 
at efterkomme  dette  direktiv  inden  18 måneder  efter 
dets meddelelse  og underretter  straks  Kommissionen 
herom. 
2. Medlemsstaterne  drager  omsorg  for at meddele 
Kommissionen  ordlyden  af de nationale  retsforskrif-
ter, som  de udsteder  på det  område,  der  er omfattet 
af dette  direktiv. 
Artikel  6 
Dette  direktiv  er rettet  til medlemsstaterne. 
Nr. C 104/76  De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende  13.  9. 74 
BILAG  I 
1. UDTRYK  OG  SYMBOLER,  SOM  ANVENDES  I DETTE  BILAG 
1.1. Elasticitetsgrænse 
Udtrykket  »elasticitetsgrænse«  angiver  den  konventionelle  elasticitetsgrænse  Rp  0,2, 
det vil sige  værdien  af den  spænding  (o),  som  medfører  en ikke  proportional  forlæn-
gelse  på 0,2 % af prøvestangens  målelængde. 
1.2. De  symboler,  der  anvendes  i dette  bilag  har  følgende  betydning: 
Ph =  relativt  tryk  ved  hydraulisk  trykprøvning  (konstruktionstryk),  udtrykt  i bar; 
= flaskens  relative  brudtryk,  målt  under  brudprøvning,  udtrykt  i bar; 
minimumsværdien  for  elasticitetsgrænsen  (Rp  0,2),  garanteret  af flaskens  fabri-
kant,  udtrykt  i N/mm2; 
minimumsværdien  for  trækstyrken,  garanteret  af flaskens  fabrikant,  udtrykt  i 
N/mm2; 
a =  minimal  vægtykkelse  på flaskens  cylindriske  del,  udtrykt  i mm; 
D =  flaskens  maksimale  ydre  diameter,  i mm; 
Rt =  effektiv  trækstyrke,  udtrykt  i N/mm2; 
d =  bøjedornens  diameter  ved  bøjeprøvning. 
2. TEKNISKE  FORSKRIFTER 
2.1. Materialer 
2.1.1.  De  materialer,  der  anvendes  til fremstilling  af flasker  skal  være  aluminiumlegeringer, 
som efter  den  planlagte  varmebehandling  af flaskerne  fremviser  tilstrækkelig  mod-
standsdygtighed  overfor  korrosion  som  følge  af klimatiske  faktorer. 
2.1.2.  Til  fremstilling  af flasker  tillades  aluminiumlegeringer  med  en sammensætning  som 
angivet  i følgende  tabel. 
Legeringstyper Kemisk  sammensætning 
Legeringstyper 
Cu Mg Si Fe Mn Zn Cr Ti+Zr 
a) 
Al-Mg  3 Mn min. 
max. 0,10 2,4 
3,8 0,5 0,5 0,3 
1,0 0,2 0,25 0,2 
b) 
Al-Mg  4,5 Mn min. 
max. 0,10 4.0 
5.1 0,5 0,5 0,3 
1,0 0,2 0,25 0,2 
c) 
Al-Si  1 Mg min. 
max. 0,10 0,4 
1,4 0,6 
1,6 0,5 0,4 
1,0 0,2 0,35 0,2 
d) 
Al-Cu-Mg min. 
max. 5,2 
6,0 0,2 
0,4 0,2 0,3 0,15 
0,35 0,10 0,10 0,25 
2.1.2.1. Til fortolkning  af de kemiske  analyseresultater  for  disse  legeringer  refereres  til ISO-
rekommandation  R 209-1971,  side  4. 
13. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 104/77 
2.1.3.  Enhver  anden  aluminiumlegering  kan  anvendes  til fremstilling  af flaskerne,  forudsat 
den i forvejen  tilfredsstillende  har  passeret  prøver  for  modstandsdygtighed  over  for 
klimabetinget  korrosion,  som  beskrevet  i bilag  II til dette  direktiv  eller  i mangel 
heraf  tilfredsstiller  de specifikationer,  som  er defineret  af udvalget  for tilpasning  til 
den tekniske  udvikling,  som  anført  i artikel  19 af Rådets  direktiv  af om  til-
nærmelse  af medlemsstaternes  lovgivning  om fælles  bestemmelser  for trykbeholdere  og 
kontrolmetoder  for disse  beholdere. 
2.2. Termisk  og mekanisk  behandling 
2.2.1.  Fabrikanten  skal  angive  fabrikationstype:  hærdning,  arten  af varmebehandling 
(temperatur  og varighed)  og kølemåde. 
2.2.2.  Flaskefabrikanten  skal  skaffe  og levere  analysecertifikater  fra udstøbningen  af den 
aluminiumlegering,  som  blev  leveret  til fremstillingen  af flaskerne. 
2.2.3.  Kontrolmyndigheden  bør  have  mulighed  for  at foretage  uafhængige  analyser.  Disse 
analyser  skal  udføres  enten  på prøver  udtaget  ved  udstøbningen,  sådan  som  de leveres 
af forarbejdningsfabrikken  til flaskefabrikanten,  eller  på de færdige  flasker. 
2.3. Beregning  af dele  under  tryik 
2.3.1.  Vægtykkelsen  på gasflasker  må på intet  punkt  være  under  den,  der  beregnes  for den 
cylindriske  del ved  hjælp  af følgende  formel: 
Ph • D 
Den værdi  af Re,  der  indsættes  i denne  formel,  må  i intet  tilfælde  overstige  0,85 
Rm  uanset  hvilken  legering,  der anvendes. 
2.3.2.  Den  minimale  vægtykkelse  må i intet  tilfælde  være  mindre  end  1,5 mm,  2 mm  og 3 mm 
afhængigt  af om  flaskens  diameter  er henholdsvis  mindre  end  eller  lig med  50 mm, 
mellem  50 og 150  mm,  og større  end  eller  lig med  150  mm. 
2.3.3.  Tykkelsen  og formen  af bund  og hvælvet  ende  skal  tilfredsstille  de prøver,  som  er 
angivet  i punkt  3.2 (brudprøvning)  og 3.3 (udmattelsesprøvning)  i dette  bilag. 
2.3.4.  For  at opnå  en tilfredsstillende  fordeling  af spændingerne  skal  flaskens  vægtykkelse 
stige  gradvis  i overgangsområdet  mellem  den  cylindriske  del og bunden,  og væggen 
skal være  uden  fejl. 
2.4. Konstruktion  og rigtig  udførelse 
2.4.1.  Hver  flaske  skal  undersøges  med  hensyn  til vægtykkelse  og indvendige  og udvendige 
overfladefejl: 
— vægtykkelsen  må på intet  punkt  være  mindre  end  den,  der er angivet  på tegningen; 
— de indre  og ydre  overflader  af flasken  skal  være  uden  sådanne  fejl,  som  kunne 
nedsætte  sikkerheden  ved  brugen  af flasken. 
2.4.2.  Ovaliteten  af det  cylindriske  hovedstykke  skal  være  begrænset  til en værdi  svarende 
til, at forskellen  mellem  den  maksimale  og minimale  ydre  diameter  af det  samme 
tværsnit  ikke  overstiger  2% af middelværdien  af disse  diametre. 
2.4.3.  Hvis  en sokkel  forefindes,  skal  den  være  tilstrækkelig  modstandsdygtig  og udført  i et 
materiale,  som  er foreneligt  med  flasken.  Den  skal  helst  være  af cylindrisk  form  og 
skal give  flasken  en passende  stabilitet.  Soklen  må ikke  kunne  fremme  vandansamling, 
og der må ikke  kunne  trænge  vand  ind mellem  sokkel  og flaske. 
Nr.'C  104/78 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 13. 9. 74 
3. AFPRØVNING 
3.1. Mekanisk  afprøvning 
3.1.1.  Almindelige  forskrifter 
Al mekanisk  afprøvning  til kontrol  af gasflaskernes  legeringssammensætning  udføres 
på prøver  udtaget  af færdige  flasker. 
3.1.2.  Prøvningstyper  og  vurdering  af prøveresultaterne 
På hver  flaskeprøve  foretages  en trækprøvning  i længderetningen  og fire  bøjeprøvninger 
i omkredsretningen. 
3.1.2.1.  Trækprøvning 
3.1.2.1.1.  Trækprøvning  foretages  på en prøvestang  af en type,  som  angivet  på fig.  1 i dette 
bilag,  og med  en målelængde  på L0  — 5,65  VF  hvor  F er længden  af den  lige  del af 
prøvestangen.  De to overflader  på prøvestangen,  som  repræsenterer  den  indvendige  og 
udvendige  væg  af flasken,  må ikke  være  bearbejdede. 
3.1.2.1.2.  Forlængelsen  i procent  må ikke  være  mindre  end: 
— 12%  for  de legeringstyper,  som  omtales  under  a), b), c) i tabellen  under  punkt 
2.1.2  samt  de legeringer,  som  er genstand  for  de bestemmelser,  der  er fastsat  i 
punkt  2.1.3; 
— 10%  for  de legeringstyper,  som  omtales  under  d) i tabellen  under  punkt  2.1.2. 
3.1.2.2.  Bøjeprøvning 
3.1.2.2.1.  Bøjeprøvning  foretages  på prøvestangen,  som  fremkommer  ved overskæring  af en ring 
med en tykkelse  på »3a«  i to lige  store  dele.  Prøvestangens  bredde  må ikke  være  mindre 
end 25 mm. 
Ringene  må kun  være  bearbejdet  på skærefladerne. 
3.1.2.2.2.  Bøjeprøvningen  foretages  ved  hjælp  af en bøjedorn  med  en diameter  d og to cylindre 
med en indbyrdes  afstand  på d + 3 a. Under  prøven  placeres  ringens  indre  overflade 
mod  bøjedornen. 
3.1.2.2.3.  Prøvestangen  må ikke  revne,  når dens  indre  sider  under  bøjningen  om en dorn  er ad-
skilt  ved  en afstand  på ikke  over  bøjedornens  diameter. 
3.1.2.2.4.  Forholdet  (n) mellem  bøjedornens  diameter  og prøvestangens  tykkelse  skal  svare  til 
værdierne  i følgende  tabel: 
Effektiv  trækstyrke 
Rt i N/mm2 Værdi  af n 
til og med  330 6 
over  330  til og med  400 7 
over  400  til og med  500 8 
3.2. Brudprøvning  ved  hjælp  af hydraulisk  tryk 
Prøvningsbetingelser 
Brudprøvning  ved  hydraulisk  tryk  skal  udføres  i to på hinanden  følgende  faser  ved 
hjælp  af en installation,  som  muliggør  en jævn  trykstigning  indtil  flasken  brydes  og 
en registrering  af trykvariationskurven  som  funktion  af tiden. 
3.2.1.2.  Under  første  fase  bør  trykstigningshastigheden  indtil  en trykværdi  svarende  til 
begyndelsen  af den  plastiske  deformation  være  ca. 1 bar/s. 3.2.1. 
3.2.1.1. 
13.9.74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 104/79 
Fra denne  trykværdi  (anden  fase)  skal  pumpens  ydelse  sættes  op til fire gange  ydelsen 
i første  fase,  og holdes  konstant  indtil  flasken  bryder. 
3.2.2.  Udførelse  af prøvningen 
Brudprøvning  ved hydraulisk  tryk  skal  tillade: 
— undersøgelse  af tryk/tid-kurven,  som  gør  det muligt  at bestemme  det tryk,  ved 
hvilket  den  plastiske  deformation  af flasken  begynder,  brudtrykket  og flaskens  de-
formation  under  prøvningens  forløb; 
— undersøgelse  af brudstedet  og formen  på dets  kanter. 
3.2.3.  Godkendelsesbetingelser  for  afprøvningen 
3.2.3.1.  Trykket  ved begyndende  plastisk  deformation  skal  være  lig med  4/3  af det hydrauliske 
prøvetryk  eller  derover. 
3.2.3.2.  Det  målte  brudtryk  (Pr)  må ikke  være  mindre  end 5/3  af prøvetrykket  (Ph). 
3.2.3.3.  Brudprøvningen  må ikke  fremkalde  nogen  fragmentering  af flasken. 
3.2.3.4.  Det  største  brud  må ikke  vise  nogen  tegn  på skørhed,  det vil sige  at bruddets  kanter 
ikke er radiale,  men  bør  danne  en vinkel  i forhold  til det diamentrale  plan  og vise 
indsnøring  i hele  deres  tykkelse. 
3.2.3.5.  Bruddet  må ikke  fremvise  særlige  fejl i metallet. 
3.2.3.6.  Bruddet  skal  udgå  fra og udvikle  sig i den cylindriske  del og må aldrig  udstrække  sig 
til hverken  bund  eller  hvælvet  ende. 
3.2.4.  Data  til hjælp  ved  fortolkning  af afprøvningen 
3.2.4.1.  Målingen  af rumfanget  af det vand,  som  tilførtes  fra begyndelsen  af trykstigningen 
og indtil  flaskens  brud,  hvilket  giver  udtryk  for flaskens  rumfangsforøgelse. 
3.2.4.2.  Målingen  af forøgelsen  af flaskens  omkreds  i brudzonen. 
3.3. Pulserende  udmattelsesprøvning 
3.3.1.  Udmattelsesprøvning  ved hjælp  af en ikke  korrosionsfremmende  væske  foretages  på to 
flasker,  der af fabrikanten  er garanteret  som  værende  tilnærmelsesvist  repræsentative 
for den ved konstruktionen  fastlagte  minimumstykkelse. 
3.3.2.  Til  udførelse  af denne  prøve  foretages  en hydraulisk  prøve  med  gentagne  trykpå-
virkninger  fra begyndelses-  eller  resttrykket  og til det såkaldte  prøvetryk. 
Prøveparametrene  skal  være  i overensstemmelse  med  et af følgende  sæt betingelser, 
idet valget  heraf  overlades  til medlemsstaterne: 
1. — totalt  antal  cykler:  80  000 
— prøvetryk:  %  Ph + resttryk 
— frekvens:  15  cykler/minut 
2. — totalt  antal  cykler:  15  000 
— prøvetryk:  Ph  + resttryk 
— frekvens:  5  cykler/minut 
Resttrykket  (det,  der resterer  ved  aflastning  fra prøvetrykket)  må ikke  overstige  5% 
af værdien  af prøvetrykket. 
Temperaturen  på flaskens  udvendige  væg  må under  prøven  ikke  overstige  50 °C. 
3.3.3.  Der  må ikke  forekomme  brud  under  afprøvningen. 
Nr.'C  10.4/80 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 13.9.74 
3.4. Trykprøve  (med  væske) 
3.4.1.  Værdien  af trykket  ved hydraulisk  trykprøvning  skal  være  lig med  konstruktionstrykket 
(Ph). 
3.4.2.  Vandtrykket  i flasken  skal  stige  jævnt  indtil  prøvetrykket  nås. 
3.4.3.  Flasken  forbliver  under  tryk  i et tidsrum,  som  er tilstrækkelig  langt  til at sikre,  at 
trykket  ikke  aftager,  og at tætheden  er garanteret. 
3.4.4.  Enhver  flaske,  som  ikke  består  denne  prøve,  skal  afvises. 
4. EØF-G  OD KENDELSE 
4.1. Godkendelsesansøgeren  skal  fremlægge  fornøden  dokumentation  til nedennævnte  efter-
prøvning  samt  et antal  (ikke  over  otte)  prototypeflasker,  der er repræsentative  for 
den fremtidige  produktion,  og som  er nødvendige  for  de neden  for fastsatte  prøver, 
og enhver  anden  yderligere  oplysning,  som  kræves  af medlemsstaten. 
4.2. Ved  EØF-godkendelsen  skal  medlemsstaten: 
— kontrollere  at de under  punkt  2.3 nævnte  beregninger  er korrekte; 
— kontrollere  at betingelserne  i punkterne  2.1 og 2.2 or opfyldt; 
— på de leverede  prototypeflasker  udføre: 
— de i punkt  3.1  nævnte  prøver,  bortset  fra at antallet  af trækprøver  skal  være 
tre; 
— prøven  i punkt  3.2 på to flasker; 
— prøven  i punkt  3.2 på to flasker  bortset  fra det tilfælde,  hvor  kun  parameteren 
flaskelængde  afviger  og ligger  mellem  flasketyper,  som  allerede  er godkendt; 
— levere  EØF-godkendelsesattest  i overensstemmelse  med  den  model,  som  findes 
i bilag  IV til dette  direktiv. 
5. EØF-KONTROL 
5.1. Med  henblik  på EØF-kontrol  skal  flaskefabrikanten: 
5.1.1.  stille  til rådighed  for kontrolmyndigheden: 
— EØF-godkendelsesattesten; 
— analysecertifikatet  for den  aluminiumslegering,  som  blev  leveret  til fremstilling  af 
flaskerne  samt  tillige  resultaterne  af de interkrystalinske  korrosionsforsøg  udført 
efter  en af de i punkt  1 i bilag  II til dette  direktiv  foreskrevne  metoder,  når flasker-
ne er fremstillet  med  legeringen  omtalt  i punkt  d) i den  tabel,  der  findes  under 
punkt  2.1.2; 
— midler  til at identificere  den  aluminiumslegeringscharge,  som  hver  flaske  stammer 
fra; 
— tilstrækkelig  dokumentation  til bekræftelse  af, at de flasker,  der underkastes  EØF-
kontrol,  har  gennemgået  den  samme  varmehandling  som  dem,  der  blev  forestillet 
til godkendelsen; 
— listen  over  flaskerne  med  angivelse  af de numre  og de påskrifter,  som  er fastsat  i 
punkt  6. 
13.9.74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 104/81 
5.2. Ved  EØF-kontrol 
5.2.1.  Kontrolmyndigheden  skal: 
— konstatere  at godkendelse  er opnået,  og at flaskerne  er i overensstemmelse  hermed; 
— foretage  kontrol  af de dokumenter,  der giver  oplysninger  om materialerne; 
— kontrollere,  at de tekniske  forskrifter  i punkt  2 er opfyldt,  og særligt  ved  udvendig 
og indvendig  optisk  undersøgelse  af flasken,  udtaget  ved  stikprøve,  undersøge  på 
5 til 10%  af flaskerne  i hvert  parti,  om  konstruktionen  og den  af fabrikanten 
udførte  kontrol  i overensstemmelse  med  punkt  2.4.1  er tilfredsstillende; 
— deltage  i prøverne  under  punkterne  3.1 og 3.2 og kontrollere  deres  forløb; 
— kontrollere,  at de oplysninger,  som  fabrikanten  har  leveret  i henhold  til listen  i 
punkt  5.1.1  (5. led),  er nøjagtige. 
Et antal  af 5 til 10 % af flaskerne  i hvert  parti  underkastes  denne  kontrol; 
— levere  EØF-kontrolattest  i henhold  til den  model,  som  findes  i bilag  V til dette 
direktiv. 
5.2.2.  Til  udførelse  af de to prøvetyper,  som  beskrives  i punkterne  3.1  og 3.2,  udtages 
vilkårligt  2 flasker  af hvert  parti  på 402  flasker,  der kommer  fra samme  charge,  og 
som har været  underkastet  samme  varmebehandling,  samt  af hvert  restparti  på under 
402 flasker. 
Den ene  flaske  underkastes  de prøver,  der beskrives  i punkt  3.1 (mekanisk  afprøvning) 
og den  anden  den  prøve,  der beskrives  i punkt  3.2 (brudprøvning). 
Hvis  en af prøverne  ikke  er tilfredsstillende,  også  delvis,  udtages  vilkårligt  af samme 
parti  yderligere  2 flasker,  som  underkastes  den  prøve,  der  var  utilfredsstillende.  Hvis 
en af disse  2 nye flasker  ikke  er tilfredsstillende,  bliver  alle  flasker  af det  pågældende 
parti  definitivt  kasseret. 
5.2.3.  Prøveudtagning  og al afprøvning  foretages  i nærværelse  af en repræsentant  for kontrol-
myndigheden. 
5.2.4.  Samtlige  flasker  fra partiet  underkastes  en trykprøvning,  som  beskrevet  i punkt  3.4 
under  tilstedeværelse  og overvågning  af en repræsentant  for kontrolmyndigheden. 
5.3. Fritagelse  for EØF-kontrol 
For de flasker,  som  nævnes  i artikel  4 punkt  a) i dette  direktiv,  og i overensstemmelse 
med artikel  15 punkt  a) i Rådets  direktiv  af om  tilnærmelse  af medlemsstaternes 
lovgivning  om fælles  bestemmelser  for trykbeholdere  og kontrolmetoder  for disse  be-
holdere  udføres  alle  prøve-  og kontroloperationer,  som  angives  i punkt  5.2,  af fabri-
kanten  på hans  ansvar. 
Fabrikanten  stiller  alle  dokumenter  samt  prøve-  og kontrolrapporter  til rådighed  for 
kontrolmyndigheden. 
Tilstedeværelsen  af en repræsentant  for kontrolmyndigheden,  som  angivet  i punkterne 
5.2.3  og 5.2.4  i dette  bilag,  er ikke  påkrævet. 
6. STEMPLING  OG  PÅSKRIFT 
6.1. Når  alle  de foreskrevne  kontroller  er udført  af kontrolmyndigheden,  og såfremt  resul-
tatet  er tilfredsstillende,  udleverer  denne  en attest,  som  redegør  for de udførte  prøver. 
6.2. Påskrifterne  skal  være  samlet  og der må ikke  foretages  indstansning  på flaskens  svøb. 
Nr. C 104/82 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 13. 9. 74 
6.3. På  hver  flaske  trykkes  på metallet  i den hvælvede  ende  eller  på en eventuel  navneplade 
af en minimal  tykkelse  på 3 mm  et mærke«  (£}«,  som  angivet  i punkt  5.3 i bilag  I 
til Rådets  direktiv  af om  tilnærmelse  af medlemsstaternes  lovgivning  om fælles 
bestemmelser  for trykbeholdere  og kontrolmetoder  for disse  beholdere,  for de flasker, 
som omtales  i artikel  4 punkt  a) i dette  direktiv,  og EØF-godkendelsesmærket  »£<< 
som nævnt  i punkt  5.1 i bilag  I, fulgt  af EØF-kontrolmærket  »e«,  som  nævnt  i punkt 
3.1.1.1  a) i bilag  II til ovennævnte  direktiv,  for de flasker,  der omhandles  i artikel  4 
punkt  b) i dette  direktiv. 
Disse  følges  af følgende  påskrifter: 
6.4. Påskrifter  med  hensyn  til konstruktionen 
6.2.1.  med  hensyn  til metallet 
Et tal, som  angiver  den værdi  af re i N/mm2,  som  beregningen  er baseret  på. 
6.2.2.  med  hensyn  til trykprøvningen 
Prøvetryksværdien  i bar i tal, der er større  end de andre  og ovenfor  disse,  samt  dato 
for den første  prøve  (måned  og år). 
6.2.3.  med  hensyn  til flasketype 
Under  det tal, som  angiver  prøvetrykket,  flaskens  vægt  i kg uden  hane  og ventil  og 
minimumskapaciteten  i liter,  garanteret  af flaskefabrikanten. 
Vægten  og kapaciteten  skal  udtrykkes  med  tre betydende  cifre,  idet det tredje  ciffer  skal 
afrundes  nedad  for kapacitetens  og opad  for vægtens  vedkommende. 
6.2.4.  med  hensyn  til oprindelse 
Fabrikantmærke  og fabrikationsnummer 
6.2.5.  eksempel: 
04/72 
£ e 270  225  ••••6,851 
10,4/40,5 
13. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 104/83 
TT" 
s .60 
S S LO CD c rt in 
1 Cu 3 
H 
V 
O 
Nr. C 104/84 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 13. 9. 74 
BILAG  11 
KORROSIONSFORSØG 
I. FORSØG  TIL  UNDERSØGELSE  AF FØLSOMHEDEN  OVER  FOR  INTERKRYSTALLINSK 
KORROSION 
Den i det følgende  beskrevne  metode  består  i samtidigt  i to forskellige  korrosionsfremkaldende 
væsker  at nedsænke  de prøver,  som  i forvejen  er udtaget  af den  flaske,  der skal  afprøves,  og at 
undersøge  dem  efter  et givet  tidsrum  for  at afsløre  den  eventuelle  tilstedeværelse  af inter-
krystallinsk  korrosion  og at bestemme  arten  og intensiteten  af samme.  Udbredelsen  af den  inter-
krystallinske  korrosion  bestemmes  ved  metallografisk  undersøgelse  af de polerede  overflader, 
som fremkommer  ved  at skære  på tværs  af den  angrebne  overflade. 
1.1. Prø  veu dtagnin  g 
Prøverne  udtages  samtidig  på halsen,  svøbet  og i bunden  af flasken  (fig.  1) således, 
at prøverne  med  opløsning  A som  defineret  i 2.1.1  og med  opløsning  B som  defineret 
i 2.1.2  kan  foretages  på metallet  fra disse  tre dele  af flasken. 
Prøverne  bør  udtages  i tilstrækkeligt  antal  til at tilfredsstille  bestemmelserne  i punkterne 
2.2.1  og 2.2.2. 
Hver  prøve  bør  have  den  form  og de dimensioner,  der er angivet  i fig.  2. 
Overfladerne  al a2 a3 a4, bl b2 b3 b4, al a2 b2 bl og a4 a3 b3 b4 udskæres  alle  med 
båndsav  og bearbejdes  derefter  omhyggeligt  med  en fin fil.  Overfladerne  al a4 b4 bl 
og a2 a3 b3 b2,  som  svarer  henholdsvis  til flaskens  indre  og ydre  overflade,  lades  i 
den tilstand,  de har  fået  ved  fabrikationen. 
1.2. Forberedelse  af overflade  før korrosionsangrebet 
1.2.1.  Nødvendige  ingredienser  ^ 
HN03,  p.a.,  med  massefylde  1,33 
HF, p.a.  med  massefylde  1,14  (ved  40%) 
af ioniseret  vand. 
1.2.2.  Fremgangsmåde 
I et 1 liters  pyrexbægerglas  fremstilles  følgende  opløsning: 
HN03:  63  cm3 
HF: 6  cm3 
H20:  929  cm3 
Opløsningen  opvarmes  til 95 °C. 
Hver  prøve  nedsænkes  ved  hjælp  af en aluminiumstråd  i ét minut  i denne  opløsning. 
Prøven  vaskes  derefter  i rindende  vand  og derefter  i afioniseret  vand. 
Prøven  nedsænkes  i salpetersyreopløsningen  defineret  i 1.2.1  i ét minut  ved  stuetempera-
tur for at fjerne  enhver  kobberaflejring,  som  måtte  være  dannet. 
Der renses  i afioniseret  vand. 
For at undgå  enhver  oxydering  af prøverne,  må  de nedsænkes  straks  efter,  at de er 
præparerede,  i det korrosionsbad,  de skal  i (se punkt  2.2 herunder). 
13. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 104/85 
2. GENNEMFØRELSE  AF PRØVEN 
2.1. Det  er fastsat  at bruge  to korrosionsfremkaldende  opløsninger,  en på 57 g/l natrium-
klorid  og 3 g/l brintperoxid,  kaldet  opløsning  A, den  anden  på 30 g/l natrium-
klorid  og 5 g/l HC1,  kaldet  opløsning  B. 
2.2. Fremstilling  af korrosionsfremkaldende  opløsninger 
2.2.1.  Opløsning  A 
2.2.1.1.  Nødvendige  ingredienser 
NaCl  krystalliseret,  p.a. 
H202  100  til 110  rumfang  — til medicinsk  brug 
KMn04  p.a. 
H2S04  p.a.,  massefylde  1,83. 
2.2.1.2.  Dosering  af brintperoxid 
Da brintperoxid  er et ustabilt  stof,  er det strengt  nødvendigt  at undersøge  koncentra-
tionen  inden  hver  benyttelse.  Hertil  kræves: 
Der tages  10 cm3  brintperoxid  med  en pipette,  dette  fortyndes  til 1 000 cm3  (i måle-
bæger)  med  afioniseret  vand,  der  opnås  således  en opløsning  af brintperoxid  som 
kaldes  C. 
Med  en pipette  overføres  til en Erlenmeyer-kplbe: 
— 10 cm3  af opløsning  C med  brintperoxid 
— ca. 2 cm3  svovsyre  med  massefylde  1,83. 
Doseringen  foretages  ved  hjælp  af en permanganatopløsning  på 1,859  g/l.  Permanga-
natet  virker  selv  som  indikator. 
2.2.1.3.  Forklaring  af dosering 
Permanganatreaktionen  med  brintperoxid  i svovlsur  atmosfære  kan  skrives: 
2 KMn04  -f- 5H202  + 3H2S04  —> K2S04  + 2 MnS04  + 8 H20  + 5 Oa  hvilket  giver 
ækvivalensen:  316  g KMn04  = 170  g H202 
dvs. 1 gram  ren  brintperoxid  reagerer  med  1,859  g permanganat,  hvoraf  følger,  ar en 
permanganatopløsning  på 1,859  g/l netop  danner  en mættet  opløsning  med  1 g/l 
opløsning  af brintperoxid.  Da denne  brintperoxid  i forvejen  er blevet  fortyndet  100 
gange,  repræsenterer  den  udtagne  prøve  på 10 cm3,  0,1 cm3  oprindeligt  brintperoxid. 
Ved at multiplicere  det antal  kubikcentimeter  permanganatopløsning,  som  bruges  til 
doseringen,  med  10 findes  koncentrationen  T i g/l af brintperoxid. 
2.2.1.4.  Fremstilling  af opløsning 
Fremgangsmåde  for 10 liter: 
570 g natriumklorid  opløses  i afioniseret  vand,  således  at et totalt  volumen  på ca. 9 liter 
opnås.  Den  mængde  brintperoxid,  som  er beregnet  herunder,  tilsættes.  Det  hele  blandes, 
hvorefter  afioniseret  vand  tilsættes,  indtil  volumen  er ca. 10 1. 
Beregning  af det volumen  brintperoxid,  der  skal  tilsættes  opløsningen 
Nødvendig  mængde  ren brintperoxid:  30 g 
Da brintperoxiden  indeholder  T gram  H202  pr. liter,  bliver  det nødvendige  volumen 
udtrykt  i kubikcentimeter: 
1000  x 30 
T 
Nr. C 104/86 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 13. 9. 74 
2.2.2.  Opløsning  B 
2.2.2.1.  Nødvendige  ingredienser: 
NaCl  krystallinsk,  p.a. 
HC1  ren koncentreret  37%  HCl 
afioniseret  vand 
2.2.2.2.  Fremstilling  af opløsning: 
Fremstillingsmetode  for 10 liter  opløsning:  I 9 1 afioniseret  vand  opløses  300  g natrium-
klorid  og 50 g HCl  (50  = 0,5%).  Efter  at denne  opløsning  er blandet,  fyldes  op til 
10 1. 
2.3. Betingelser  for angreb 
2.3.1.  Angreb  i opløsning  A 
Den korrosionsfremkaldende  opløsning  anbringes  i en krvstallisator  (eller  eventuelt  i et 
stort  bægerglas);  dette  anbringes  i et vandbad.  Der  omrøres  i vandbadet  med  en 
magnetisk  omrører,  og temperaturen  reguleres  med  et kontakttermometer. 
Prøven  anbringes  nu i den  korrosionsfremkaldende  opløsning  på en af to måder;  enten 
ophængt  i en aluminiumstråd,  eller  anbragt  således,  at den  kun  hviler  på sine  hjørner. 
Den sidste  metode  er at foretrække.  Varigheden  af korrosionsangrebet  er 6 timer,  og 
temperaturen  er indstillet  på 30 i 1°C.  Det  påses,  at mængden  af reagens  mindst 
svarer  til 10 cm3  pr. cm2  prøveoverflade. 
Efter  korrosionsangrebet  vaskes  prøven  i vand,  dyppes  i ca. 30 sekunder  i salpeter-
syre fortyndet  til halv  styrke,  renses  igen  i vand  og tørres  derpå  ved  hjælp  af trykluft. 
2.3.2.  Flere  prøver  kan  udsættes  for korrosionsangreb  samtidigt,  forudsat  at de tilhører  den 
samme  legeringstype,  og at de ikke  berører  hinanden.  Den  minimale  mængde  reagens 
pr. overfladeenhed  på prøverne  skal  naturligvis  overholdes. 
2.3.3.  Korrosionsangreb  i opløsning  B 
Den korrosionsfremkaldende  opløsning  hældes  i en passende  glasbeholder  (for  eksempel 
et bægerglas).  Forsøget  udføres  ved  stuetemperatur.  Flvis  det  er umuligt  at undgå 
temperaturvariationer  under  forsøget,  er det at foretrække  at udføre  forsøget  i et vand-
bad,  hvis  temperatur  sættes  til 23 °C  ved  hjælp  af en termostat  Varigheden  af 
korrosionsangrebet  er 72 timer. 
Anbringelsen  af prøverne  i den  korrosionsfremkaldende  opløsning  foregår  som  be-
skrevet  i punkt  2.3.1.  Efter  angrebet  renses  prøverne  omhyggeligt  med  afioniseret  vand 
og tørres  med  trykluft  fri for olie.  Det  er vigtigt  i hvert  enkelt  tilfælde  at sørge  for, 
at forholdet  mellem  mængden  af korrosionsfremkaldende  opløsning/prøveoverflade  i 
ml/cm2  skal  være  10:1  (se 2.3.1). 
3. KLARGØRING  AF PRØVERNE  TIL  UNDERSØGELSE 
3.1. Nødvendige  ingredienser 
Små udstøbningsglas  med  for eksempel  følgende  dimensioner: 
— yderdiameter:  40  mm 
— højde:  27  mm 
— vægttykkelse:  2,5  mm 
Araldit  DCY  230  | 
eller andre  materialer  af samme  art. 
Hærder  HY  951  | 
13. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 104/87 
3.2. Fremgangsmåde 
Hver  prøve  anbringes  lodret  i et glas  hvilende  på fladen  al a2 a3 a4. Omkring  den 
hældes  en blanding  af araldit  DCY  230  og hærder  HY  951  i forholdet  9:1. 
Hærdetiden  er ca. 24 timer. 
Der fjernes,  helst  ved  drejning,  en vis mængde  materiale  fra overfladen  al a2 a3 a4, 
således  at der  i snittet  a'l a'2  a'3  a'4,  som  undersøges  i mikroskopet,  ikke  kan 
forekomme  korrosion,  som  stammer  fra overfladen  al a2 a3 a4. Afstanden  mellem 
fladerne  al a2 a3 a4 og a'l a'2  a'3 a'4,  dvs.  den  afdrejede  længde,  bør  være  mindst 
2 mm  (figur  2 og 3). 
Det snit,  der  skal  undersøges,  poleres  mekanisk  på smergelpapir  og derefter  med 
aluminiumoxid  på filt. 
4. MIKROSKOPISK  UNDERSØGELSE  AF PRØVERNE 
Prøven  består  i at undersøge  den  interkrystallinske  korrosionsintensitet  i hele  snittets 
omkreds.  På den  måde  opnås  klarhed  over  metallets  egenskaber  både  på flaskens  yder-
og inderflade  og radielt  derpå. 
Snittet  undersøges  først  i svag  forstørrelse  (x 40 for eksempel)  for at finde  de zoner, 
der er mest  korroderede,  og derefter  i tilstrækkelig  forstørrelse,  normalt  i størrelses-
ordenen  x 300,  for at afgøre  arten  og udstrækningen  af korrosionen. 
5. FORTOLKNING  AF DEN  MIKROSKOPISKE  UNDERSØGELSE 
Det kontrolleres,  at den  interkrystallinske  korrosion  er oVerfladisk,  dvs.  at dybden  i en 
retning  vinkelret  på den  undersøgte  overflade  ikke  overstiger  tre korn.  En lokal  over-
skridelse  af disse  værdier  kan  dog  accepteres  på betingelse  af, at den  kun  optræder  i 
højst  4 undersøgelsesfelter  ved  forstørrelse  på 300  gange. 
II. FORSØG  TIL  UNDERSØGELSE  AF  VÆGTYKKELSENS  FORMINDSKELSE  VED 
KLIMATISK  BETINGET  KORROSION 
Undersøgelsen  af korrosionens  virkning  skal  fuldstændiggøres  med  en afprøvning,  der består  i at 
udsætte  færdige  flasker  og/eller  prøver,  udtaget  på de færdige  flasker,  for de mest  korrosions-
fremkaldende  klimatiske  forhold,  som  flaskerne  kan  tænkes  at komme  ud for  under  brugen. 
Denne  prøves  resultater  skal  tillade  en overslagsberegning,  over  den  eventuelle  formindskelse  af 
vægtykkelsen  i løbet  af en flaskes  middellevetid. 
Den således  opnåede  værdi  skal  være  mindre  end  eller  lig med  0,2 mm.  En værdi  større  end 
0,2 mm  kan  dog  tillades  på betingelse  af, at vægttykkelsen  fastsættes  til en tilsvarende  større 
værdi  ved  konstruktionsberegningerne  over  flaskens  svøb. 
Nr. C 104/88 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 13. 9. 74 
Figur  1 
II 
13. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 104/89 
Figur  2 
a2 a3 
a'3 Flaskens  vægtykkelse a'2, 
0 3 mm 
b2 
b3 
b4 
20 mm 
Figur  3 
Udstøbnirigsskål 
a'2 
a'3 
Prøve 
a'4 
Araldit 
Nr. C 104/90 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 13. 9. 74 
BILAG  III 
EØF-GODKENDELSESATTEST 
Kontrolmyndighed. Anvendelse  af Rådets 
direktiv  nr af 
Dato: 
Beholdernes  betegnelse: 
Konstruktørens  navn  og adresse: Kendenr.  for 
EØF-godkendelse: 
Kapacitet 
Undertegnede  erklærer  at have  kontrolleret,  at undersøgelser,  prøver  og kontroller  i henhold  til 
punkt  4.2 i bilag  I til Rådets  direktiv  nr. ......  af er  udført  tilfredsstillende. 
Flasker  af den  godkendte  model  j er  underkastet  EØF-kontrol. 
Almindelige  bemærkninger:  vedlagt  den  tegning,  som  ligger  til grund  for godkendelsen. 
Udfærdiget  og bekræftet  den:  i:  j 
(Underskrift  og titel) 
13. 9. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 104/91 
BILAG  IV 
EØF-KONTROLATTEST 
Kontrolmyndighed: Anvendelse  af Rådets  direktiv 
nr af  . 
Dato: 
Beholdernes  betegnelse: Kendenr.  for EØF-godkendelse: 
Kendenr.  for EØF-kontrol: 
Kapacitet: 
Partiets  fabrikationsnr.: 
Konstuktørens  navn  og adresse: 
Undertegnede  erklærer  at have  kontrolleret,  at undersøgelser,  prøver  og kontroller  i henhold 
til punkt  5.2 i bilag  I til Rådets  direktiv  nr af  er  udført  tilfredsstillende. 
Særlige  bemærkninger: 
Almindelige  bemærkninger: 
Udfærdiget  og bekræftet  den:  i: 
(Underskrift  og titel)