MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97

1. Baggrund

1.1 Kommissionen fremlagde for Parlamentet og Rådet den 13. oktober 1999 et forslag, der var baseret på EF-traktatens artikel 152, stk. 4, litra b), og som fastsætter almindelige bestemmelser for en obligatorisk mærkningsordning for oksekød [KOM(1999)487 endelig -1999/0204 (COD)].

1.2 På sit plenarmøde den 12. april 2000 godkendte Parlamentet i alt 56 ud af de 62 oprindeligt foreslåede ændringer til dette forslag.

1.3 Kommissionen godkendte formelt 18 af disse ændringer, som blev inkorporeret i dens ændrede forslag [KOM(2000) 301endelig], der blev vedtaget den 17. maj 2000, og gav tilsagn om at redegøre for Parlamentets holdning til en række andre ændringer i Rådet.

1.4 Den 5. juni 2000 vedtog Rådet den fælles holdning, der er omhandlet her, i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 251, stk. 2.

2. Forslagets Formål

2.1 Sigtet med Kommissionens forslag var at få fastlagt almindelige bestemmelser for en obligatorisk ordning omfattende to uafhængige faser.

- Efter forslaget skulle der øjeblikkeligt indføres en ordning med obligatorisk mærkning af oksekød i alle medlemsstater. Det blev foreslået, at erhvervsdrivende og organisationer, der afsætter oksekød, på slagtestedet for det eller de dyr, oksekødet stammer fra, i mærkningen anfører oplysninger om visse af oksekødets karakteristika.

- I den anden fase, der begynder den 1. januar 2003, skulle der ske en skærpelse af den obligatoriske mærkningsordning for oksekød. Det blev foreslået, at erhvervsdrivende og organisationer, der afsætter oksekød, desuden skal anføre oplysninger om oprindelse, navnlig om fødsels-, opdræts- og slagtestedet for det eller de dyr, som oksekødet stammer fra.

- Uanset disse regler blev der foreslået visse forenklinger med hensyn til mærkning af hakket oksekød og oksekød fra tredjelande.

2.2 Hvad angår anden fase, inkluderede Kommissionen i sit ændrede forslag KOM (2000) 301 endelig Parlamentets forslag om, at det kun er oplysningen om medlemsstaten, der skal angives, og at oprindelsen bestemmes på grundlag af fødsels-, opdræts- og slagtestedet for det dyr, oksekødet stammer fra (dvs. at udbeningsstedet slettes).

2.3 Kommissionen var endvidere enig med Parlamentets forslag om at slette angivelsen "Oprindelse: EF" for oksekød, som stammer fra et dyr, der er født, opdrættet og slagtet i én medlemsstat.

2.4 De øvrige godkendte ændringsforslag omfattede dels en tydeliggørelse af, hvorledes regional mærkning kan anvendes samtidigt med medlemsstaternes obligatoriske mærkning uden at forringe værdien af de beskyttede geografiske betegnelser og de beskyttede oprindelsesbetegnelser som fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92, dels starttidspunktet for første fase af den obligatoriske mærkning.

2.5 Kommissionen godkendte også en række af Parlamentets ændringsforslag, som forbedrer tekstformuleringen, hvad angår definitioner af oksekødsmærkningen og forholdet mellem mærkning af oksekød og anden relevant EF-lovgivning.

2.6 I sit ændrede forslag godkendte Kommissionen ikke formelt Parlamentets ændringsforslag om at fremrykke startdatoen for anden fase af mærkningen til 1. september 2001, da dette ansås for stadig at være et centralt emne for drøftelserne.

2.7 Kommissionen foretrak endvidere at holde fast ved sit oprindelige forslag med hensyn til angivelsen "Oprindelse: EF" til beskrivelse af oprindelsen for kød, der stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i mere end en medlemsstat og med hensyn til angivelsen af den dyrekategori, oksekødet stammer fra.

2.8 På grund af den sammensatte produktionsproces for hakket oksekød tog Kommissionen også forbehold over for Parlamentets forslag om at opgive de forenklede mærkningsordninger for denne type oksekød. Kommissionen informerede på plenarmødet Parlamentet om, at den stadig anså det for nødvendigt med en eller anden form for forenklet procedure, selvom det ikke var den løsning, der fandtes i forslagets artikel 14.

2.9 Hvad angår en række ændringsforslag vedrørende den frivillige ordning for mærkning af oksekød, oplyste Kommissionen over for Parlamentet, at dets ønske om genetablering af en formel godkendelse fremgik tydeligt, men at den imidlertid ikke var i stand til at godkende dem på plenarmødet. Kommissionen forsikrede Parlamentet, at dets holdning til disse ændringer ville komme tydeligt frem under de drøftelser, der skulle finde sted i Rådet.

3. Kommentarer til Rådets Fælles Holdning

3.1 Rådet godkendte i sin fælles holdning alle de ændringer, der er inkorporeret i Kommissionens ændrede forslag. Med hensyn til andre punkter indførte Rådet i enighed med Kommissionen de nedenfor angivne ændringer.

3.2 I forbindelse med den første type ændringer godkendte Rådet i enighed med Kommissionen tre af Parlamentets ændringsforslag, der blev indføjet i den fælles holdning, nemlig at:

- Der bør foretages en afklaring af forholdet mellem den nuværende forordning og anden relevant EF-lovgivning, herunder især vedrørende oksekød. Med henblik på tydeligt at fastslå, hvilken lovgivning der skal anvendes, gav Kommissionen sit tilsagn til den erklæring, der findes i bilag 1.

- Angivelsen "Oprindelse: EF" til beskrivelse af oprindelsen for oksekød, der stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i mere end en medlemsstat (artikel 13, stk. 5), bør slettes. Eftersom sletningen af en sådan angivelse frembyder en vis risiko for, at oksekødsmarkedet igen får et nationalt præg, godkendte Kommissionen kun dette forslag, med støtte fra Parlamentet og et klart flertal i Rådet, med henvisning til erklæringen i bilag 2.

- Der bør genindføres en formel godkendelsesprocedure for frivillige mærkningsspecifikationer (artikel 17). Denne ændring styrker Kommissionens forslag, men lægger flere byrder over på medlemsstaternes myndigheder. Da der er flertal for en skærpelse af denne foranstaltning, kan Kommissionen erklære sig enig.

3.3 Den anden type ændringer omfatter to ændringer af teksten, som ligger meget tæt på Parlamentets ændringsforslag:

- Ånden i Parlamentets ændringsforslag til artikel 7, stk. 4, blev accepteret, men Rådet foretrak, at medlemsstaterne inden for grænser, der var godkendt af Parlamentet, fik mulighed for selv at fastsætte producenternes frist for at anmelde flytninger af kvæg. Eftersom produktionssystemerne og flytninger af nyfødte dyr varierer fra den ene medlemsstat til den anden, anser Kommissionen dette forslag for at være en acceptabel løsning på et praktisk problem.

- Der indsættes en ny artikel 13, stk. 6, således at det i videre omfang end foreslået af Parlamentet kan lade sig gøre at anvende regional mærkning samtidigt med obligatorisk medlemsstatsmærkning uden at forringe værdien af de beskyttede geografiske betegnelser og de beskyttede oprindelsesbetegnelser. Kommissionen havde på plenarmødet allerede givet udtryk for, at formuleringen i forbindelse med denne foranstaltning skulle forbedres for at gøre den mere effektiv og er tilfreds med den tekst, der er udarbejdet af Rådet.

3.4 Der er endelig fem punkter, hvor Rådet i enighed med Kommissionen har foreslået nedenstående ændringer, som ikke er fuldstændigt sammenfaldende med Parlamentets:

- Tilføjelsen af artikel 37 som et fælles retsgrundlag sammen med artikel 152.

- De angivelser, mærkningen skal omfatte i første fase af den obligatoriske mærkning. Parlamentet foreslog at slette dyrekategori og minimumsmodningsperiode, men at beholde slagtedato. Det foreslås nu, at slette slagtedato og minimumsmodningsperiode, men at holde fast ved kategori (artikel 13, stk. 2).

- Parlamentet foreslog, at de obligatoriske nationale mærkningsordninger kunne fortsætte efter, at anden fase med fuldstændig oprindelsesmærkning i EF var gået i gang. Rådet støtter Kommissionens oprindelige forslag om, at sådanne nationale ordninger ikke kan anvendes efter dette tidspunkt [artikel 13, stk. 3].

- Parlamentet foreslog, at den anden fase med fuldstændig oprindelsesmærkning skulle starte den 1. september 2001. Det foreslås nu, at den starter 1. Januar 2002 [Article 13, stk. 3].

- Parlamentet foreslog fuldstændigt at opgive den forenklede mærkning for hakket oksekød. Rådet holdt fast ved den forenklede mærkning for denne type oksekød, men skærpede det oprindelige forslag ved at gøre det obligatorisk for de erhvervsdrivende at angive sporbarhedskoden og den medlemsstat eller det tredjeland, hvor det hakkede kød blev tilberedt, uden mulighed for anvendelse af angivelsen "tredjelande". De erhvervsdrivende kan endvidere supplere mærkningen med andre af de krævede angivelser under den obligatoriske mærkningsordning (artikel 14).

3.5 Kommissionens holdning til Rådets Fælles holdning på disse fem områder er følgende:

- Efter Amsterdam-traktatens ikrafttrædelse mener Kommissionen, at traktatens artikel 152 er det relevante retsgrundlag for forordningen, eftersom den vedrører veterinærforanstaltninger, der tager direkte sigte på beskyttelse af folkesundheden. Kommissionen anerkender imidlertid EF-domstolens dom af 4. april 2000 vedrørende retsgrundlaget for Rådets forordning (EF) nr. 820/97 (sag C-269/97) og anerkender Rådets enstemmige ønske om at tilføje artikel 37, og Kommissionen kan derfor godkende et dobbelt retsgrundlag, forudsat at dette ikke udhuler Parlamentets beføjelser i henhold til artikel 152.

- Den tvungne angivelse af kategorien af det eller de dyr, fra hvilket oksekødet stammer, indgik i Kommissionens oprindelige forslag og er en vigtig indikator for oksekødets kvalitet. I sine ændringsforslag ved førstebehandlingen slog Europa-Parlamentet til lyd for, at mærkningsordningen begrænses til angivelser, der kan sikre sporbarheden. Under henvisning til Rådets fælles holdning og fordelene for forbrugeren ved at have adgang til sådanne oplysninger om oksekød kan Kommissionen støtte det kompromis, der er foreslået af Rådet.

- Kommissionen har altid forsvaret det synspunkt, at den foreslåede mærkningsordning for oksekød skal være ensartet for hele EF, og at de nationale ordninger skal høre op, når den fuldstændige EF-ordning tages i brug. På baggrund af Rådets foreslåede kompromisløsning, hvori der indgår visse komponenter fra de nuværende nationale mærkningsordninger, som har været efterspurgt af forbrugerne, kan Kommissionen tilslutte sig Rådets fælles holdning på dette punkt.

- Kommissionen har slået til lyd for, at gennemførelsen af anden fase af den fuldstændige mærkningsordning i EF sker lempeligt. Under hensyntagen til Parlamentets ønsker er der imidlertid gjort en særlig indsats ved at lade anden fase gå i gang den 1. januar 2002, hvilket er kun fire måneder efter den dato, der er foreslået af Parlamentet. Denne kompromisløsning er derfor acceptabel for Kommissionen.

- Hvad angår mærkning af hakket oksekød, har Rådet i sin fælles holdning udvist vilje til at tilnærme sig Parlamentet, som foreslog meget strengere mærkningskrav for hakket oksekød end Kommissionen oprindeligt havde gjort. Efter Kommissionens opfattelse udgør Rådets fælles holdning på dette punkt en god løsning, der sikrer ligevægt mellem forbrugernes ret til garantier for sporbarhed og behovet for en anvendelig ordning.

4. Konklusioner

4.1 Kommissionen kan på baggrund af ovennævnte betragtninger støtte Rådets fælles holdning.

BILAG 1

"Rådet og Kommissionen erklærer, at den liste over EF-retstekster, der er omhandlet i artikel 11, vil blive udarbejdet og ajourført af Kommissionen og videresendt til Forvaltningskomitéen for Oksekød".

BILAG 2

"Kommissionen bekræfter, at den anser det for vigtigt at sikre, at anvendelsen af mærkningsordningen for oksekød er forenelig med et velfungerende indre marked. Den vil følge handelsudviklingen i EF på nært hold, navnlig med hensyn til situationen for de eksporterende medlemsstater, for om nødvendigt at træffe korrigerende foranstaltninger."