DA Den Europæiske Unions Tidende C 185/46

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget Handicappedes situation i det udvidede EU-handlingsplan 2006-2007

KOM(2005) 604 endelig

(2006/C 185/10)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 28. november 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Tatjana Greif til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. marts 2006.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 426. plenarforsamling den 20.-21. april 2006, mødet den 20. april 2006, følgende udtalelse med 55 stemmer for og 1 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 EØSU støtter de af Kommissionen foreslåede aktioner i handicaphandlingsprogrammet 2006-2007.

1.2 EØSU mener, at overvågningen af direktivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv forsat bør være en prioritet i perioden dækket af handlingsprogrammet.

1.3 EØSU beder Kommissionen om at fremsætte et specifikt direktiv om handicappede på baggrund af en gennemførlighedsundersøgelse om udvikling af ikke-diskriminationslovgivning på EU-plan.

1.4 Den tydelige mangel på konkrete aktioner inden for den europæiske beskæftigelsesstrategi er et klart tegn på et utilstrækkeligt engagement fra EU's side. Den europæiske beskæftigelsesstrategi var en af de store markører, der skulle teste EU's og medlemsstaternes engagement i forhold til handicaphandlingsplanen. Ingen af disse bestod prøven. De reviderede mål for den europæiske beskæftigelsesstrategi bør styrke integrationen af handicapspørgsmål i beskæftigelsesretningslinjerne og de nationale reformprogrammer.

1.5 EU bør holde sig selv fast på princippet om at integrere handicapproblematikken i følgende initiativer: — Strukturfondene — her skal det sikres, at den nuværende forordning, de strategiske retningslinjer og de operationelle programmer tager højde for principperne om ikke-diskrimination og tilgængelighed for handicappede. — Det 7. rammeprogram — her skal det sikres, at der er forskningsprojekter på områder som design for alle, ikt-systemer, overgang til uafhængigt liv osv. — Transport, der fremmer integrationen af mere tilgængelig jernbanetransport, internationale busser og søtransport.

1.6 EØSU beklager, at der er manglende interesse for EU-medlemsstaternes indsats for at integrere handicapaspekter i de nationale politikker. Handicaphandlingsplanen afhænger af den interesse, medlemsstaterne udviser for at efterleve principperne i handlingsplanen.

1.7 EØSU opfordrer også EU-institutionerne til at tage højde for og efterleve principperne i handicaphandlingsplanen på EU-plan. Indsatsen inden for intern kommunikation samt med henblik på at øge bevidstheden bør føre til bedre synlighed af handicapspørgsmål i de europæiske politikker.

1.8 Organisationer på europæisk plan såsom Europæisk Handicapforum og andre repræsentative ngo'er bør fortsætte deres arbejde, som støttes inden for rammerne af det nye Progress-program.

1.9 Angående den fremtidige dagsorden opfordrer EØSU Kommissionen til at være opmærksom på følgende specifikke forhold: — den centrale betydning af begrebet uafhængigt liv og alle handicappedes ret til ikke at være afsondret på institutioner eller udelukket fra samfundet, adgang til information, mobilitet, bolig, det menneskeskabte miljø og først og fremmest personlig støtte er afgørende faktorer for de handicappedes mulighed for uafhængigt liv. I den henseende er moderniseringen af det sociale sikringssystem en af prioriteterne (1). — den centrale betydning af handicappedes aktive politiske deltagelse i samfundet; handicappede bør have lige muligheder for at realisere deres ret til aktiv deltagelse i beslutningsprocessen, politikudformning, overvågning og evaluering osv. via deres repræsentative ngo'er og netværker. De relevante ngo'ers rolle bør styrkes både på nationalt og EU-plan, hvor også mindre og svagere ngo'er bør få plads mellem de øvrige større foreninger. — områder uden for beskæftigelse bør behandles i fremtiden f.eks. uddannelse, kultur, fritid osv. — der bør gives behørig opmærksomhed til virkningen af de mange forskellige former for diskrimination, kulturelle forskelle, fattigdom osv. Med en passende fokus på disse aspekter kunne der kastes nyt lys over kategorier blandt handicappede, der nu er »usynlige«. — tilpassede arbejdspladser (herunder støtteteknologi, jobcoaching) og udnævnelsen af ligebehandlingsansvarlige i virksomheder kan være incitament til lige muligheder inden for beskæftigelse. — sikkerhed på arbejdspladsen med henblik på forebyggelse af handicap bør gives passende opmærksomhed.

2. Indledning

2.1 EØSU har modtaget meddelelsen (2)med stor interesse.

2.2 EU-handicaphandlingsplanen (3) vedtaget i 2003 som en flerårig handlingsplan fra 2004-2010 sigter på at gøre handicapspørgsmål til en fast del af alle relevante EU-politikker og på at udvikle konkrete aktioner for at styrke handicappedes integration i de europæiske samfund.

2.2.1 Prioriteten i første fase af handicaphandlingsplanen var centreret om handicappedes adgang til arbejdsmarkedet, brug af ikt og adgang til offentlige bygninger.

2.2.2 De prioriterede aktioner i anden fase af handlingsprogrammet sætter fokus på de handicappedes aktive deltagelse i samfundet, adgang til kvalitetsstøtte, pleje og sundhedsservice, fremme af adgang til varer og tjenester og en styrket analytisk kapacitet.

2.3 I handlingsplanen opereres der med en rapport, der skal afgives hvert andet år om handicappedes situation med henblik på at revidere målene såvel som at analysere handicappedes situation i referenceperioden.

2.4 EØSU beklager, at denne rapport i sidste ende i stedet er ændret til en kort meddelelse; meddelelsens første del består af rapporten over toårsperioden 2004-2005 og anden del er handlingsplanen for anden fase 2006-2007.

2.4.1 Oplysningerne i kommunikationens bilag er af stor betydning for evalueringen. Ikke desto mindre beklager EØSU, at de formidlede oplysninger er begrænsede, idet analysen ikke tager højde for alle de initiativer, der foregår i EU. Medlemslandene burde have givet flere oplysninger på spørgeskemaet, som Kommissionen udarbejdede med henblik på rapporten.

2.4.2 EØSU beklager, at oplysningerne i bilagene endnu ikke er oversat til andre officielle EU-sprog end engelsk.

2.5 Handicappede udgør 10 % af befolkningen, og denne procent stiger i takt med vore samfunds aldring. Dette betyder, at der er over 50 mio. handicappede i det udvidede EU (4).

2.6 Handicappede — mænd, kvinder, drenge og piger — udgør en forskelligartet, ikke-homogen gruppe. Der bør tages højde for denne forskelligartethed på alle politikudformningsniveauer.

2.7 EØSU har regelmæssigt udtrykt stærk støtte til den fulde integration af handicappede og har plæderet for et specifikt direktiv om handicapspørgsmål (5).

2.8 Det fremsatte nogle specifikke anbefalinger i udtalelsen om handlingsplanen 2004-2006 (6). EØSU medgiver, at nogle af de fremsatte anbefalinger er blevet taget til følge, men det er uheldigvis ikke tilfældet for mange andre af dem, især appellen om et specifikt handicapdirektiv og inkorporeringen af handicapproblematikken i Den Europæiske Beskæftigelsesstrategi.

2.9 EØSU analyserer denne handlingsplan i lyset af de aktuelle forhandlinger inden for FN's konvention om handicappedes rettigheder (7).

3. Den aktuelle situation

Oversigt

3.1 EØSU er enig i, at målene for anden fase af handicaphandlingsplanen er vigtige.

3.2 EØSU mener, at Kommissionen bør anlægge en social tilgang til handicapspørgsmålet, når den behandler dette emne i forskellige kommissionsdokumenter, som vil gøre det muligt at fremme anvendelsen af mere neutralt og rummeligt sprog på det bredere handicapområde. I oversættelsen fra engelsk af nogle af Kommissionens dokumenter bruges der et sprog, der ikke er fuldt ud i overensstemmelse med den sociale tilgang til handicap.

3.3 EØSU deler Kommissionens betænkeligheder for så vidt angår manglen på relevante statistiske data om handicappede, som er nødvendige for den videre politikudvikling på området. Den eksisterende forskning dækker nu kun handicappede, som er aktive/i beskæftigelse, men ikke størsteparten af handicappede borgere (personer, der bor i institutioner, børn).

3.4 EØSU er bekymret over, at der er en kløft mellem ikke-handicappede og handicappede personers beskæftigelsesprocent. Eurostat bekræftede i 2003, at deltagelsen på arbejdsmarkedet er meget lavere for handicappede: 78 % af svært handicappede mellem 16 og 64 år er uden for arbejdsmarkedet i forhold til 27 % for personer uden langvarige helbredsproblemer eller handicap. Selv blandt personer på arbejdsmarkedet er ledigheden næsten dobbelt så høj blandt de alvorligt handicappede i forhold til de ikke-handicappede. Kun 16 % af dem, der er konfronteret med arbejdsbegrænsninger, modtager støtte til at arbejde (8).

3.5 I visse henseender kan EØSU ikke fuldt ud tilslutte sig nogle af begrundelserne i Kommissionens rapport som forklaring på, at handicappedes ledighedsprocent er dobbelt så høj som resten af befolkningens. Argumentet med at være »fanget i understøttelse« (9) er en ufuldstændig begrundelse, der flytter hele ansvaret over på de handicappede.

3.5.1 Bag de negative statistikker er der mere komplekse hindringer, som f.eks. arbejdsgivernes uvilje, utilpassede arbejdspladser, ulige adgang til arbejdsmarkedet, manglende støtte til at bo selvstændigt (enten med personlig støtte eller via hjælpemidler), diskrimination inden for transport, uddannelse, adgang til varer og tjenester, ikt osv. Skønt 43,7 % af de adspurgte handicappede mener, at de kan arbejde med passende støtte, er det i realiteten kun 15,9 % af dem, der faktisk modtager en sådan støtte (10).

3.5.2 EØSU mener derfor, at enhver revision af de sociale sikringssystemer såvel som beskæftigelsesordninger bør medtænke hele det kompleks af grunde til, at en handicappet ikke kan få adgang til samt blive på arbejdsmarkedet (11).

3.6 Beskæftigelsesfremme

3.6.1 EØSU glæder sig over, at Kommissionen har taget seriøse skridt i retning af at overvåge omsættelsen og gennemførelsen af beskæftigelsesdirektivet (12). EØSU er overbevist om, at beskæftigelsesdirektivet, som forbyder forskelsbehandling på arbejdsmarkedet på grund af flere faktorer, herunder handicap, er en ufravigelig forpligtelse og ikke bare en ret, der kan »udfordres«, og at Kommissionen har en nøglerolle at spille i forbindelse med overvågningen af, at direktivet gennemføres konkret.

3.6.2 EØSU deler ikke Kommissionens udsagn om de handicappedes synlighed i Den Europæiske Beskæftigelsesstrategi (13). Dette at integrere handicapproblematikken i beskæftigelsesstrategien blev temmelig reduceret, og dette har været tilfældet, fordi dette aspekt er blevet glemt i de nationale reformprogrammer.

3.6.3 Udvalget har allerede givet sin støtte til Kommissionens Forordning om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til beskæftigelse (14) og undtagelser fra statsstøtten til inddragelse af handicappede på det ordinære arbejdsmarked.

3.6.4 EØSU appellerer kraftigt til arbejdsmarkedets parter om at træffe yderligere foranstaltninger vedrørende handicappedes beskæftigelse. I 2004 redegjorde arbejdsmarkedets parter for deres initiativer på området (15).

3.6.5 EØSU støtter også Den Europæiske Socialfonds initiativer med henblik på integration af handicappede på arbejdsmarkedet. Equal-initiativet har været meget nyttigt for at fremme lige muligheder for handicappede. Den Europæiske Socialfonds nye rammer bør tage højde for nogle principper, der er glemt i den nuværende lovgivning, f.eks. princippet om tilgængelighed og design for alle i projekter finansieret via ESF.

3.6.6 EØSU glæder sig over, at Kommissionen har lanceret en EU-handlingsplan mod diskrimination (16).

3.6.7 EØSU mener, at andre initiativer som f.eks. ligestillingstopmødet og Det Europæiske år for Lige Muligheder for Alle (2007) bør følges op af markante beslutninger eller politikker og lovgivning.

3.6.8 EØSU beklager, at handicapforeninger på nationalt plan generelt har været udelukket fra udformningen af de nationale reformprogrammer. Den reviderede Lissabon-dagsorden bør styrke civilsamfundets deltagelse, så målene bedre nås.

3.6.9 EØSU mener, at dialogen med civilsamfundet — arbejdsmarkedets parter og relevante ngo'er — på såvel europæisk som nationalt plan — er vigtig for at sikre effektiviteten i beskæftigelsesstrategierne. Det er af afgørende betydning, at repræsentanter for handicap-ngo'er inddrages.

3.7 Integration af handicappede i samfundet

3.7.1 EØSU har for nyligt afgivet udtalelse om handicapåret, hvori det opfordrer Kommissionen til i sin kommende toårige rapport om handicappedes situation at evaluere opfølgningen af de politiske forpligtelser, der blev indgået i løbet af det europæiske år, herunder Rådets resolutioner vedrørende beskæftigelse, uddannelse, e-tilgængelighed og kultur, og udarbejde henstillinger til, hvordan handicapspørgsmål kan integreres i den åbne koordinationsmetode under Lissabon-strategien (17).

3.7.2 EØSU glæder sig over god praksis i forordningen om flypassagerer, hvor fordelene ved mainstreaming-tilgangen klart fremstår.

3.7.3 EØSU glæder sig over resultaterne (18) inden for rammerne af adgang til ikt for personer med handicap og de yderligere initiativer (19). Der er andre områder, hvor der kunne trænges til fremskridt f.eks. telekommunikation med en lovramme og tv-radiospredningsvirksomhed.

3.7.4 EØSU mener, at de Europæiske Strukturfonde er et redskab for EU til at fremme sine principper, og dette bør indebære ikke-diskrimination og tilgængelighed i disse fondes lovgivning og programmering. Handicap bør være et tværgående tema inden for Fondene.

3.7.5 EØSU er bekymret over de forskellige niveauer for beskyttelse af handicappedes rettigheder i EU. Omfanget af enkeltpersoners beskyttelse og rettigheder afhænger af, hvor de bor.

3.7.6 Udvalget er også bekymret over, at visse aspekter af diskrimination mod handicappede overses eller ikke behandles tilstrækkeligt i rapporten om første fase af handlingsprogrammet, f.eks. bør virkningen af diskrimination af handicappede analyseres på basis af en række kriterier f.eks. køn, racemæssig eller etnisk oprindelse, religion eller tro, alder eller seksuel orientering, handicappedes ret til et uafhængigt liv (20). EØSU mener, at handicap ikke er den eneste bestemmende faktor for handicappede og at de andre omstændigheder også kan påvirke og have konsekvenser for deres daglige livskvalitet.

4. EU's handicaphandlingsplan 2006-2007

4.1 Kommissionen har vedtaget en ny pakke af mål for anden fase. EØSU glæder sig over, at målene forsat tager fat på de handicappedes største problemer.

4.2 EØSU er ikke enig i, at »dette at integrere handicap i samtlige politikker har været en succes på nogle områder, navnlig beskæftigelse, ikt og uddannelse«. Dette strider mod visse af bemærkningerne i de fælles rapporter om social integration, hvori det anerkendes, at »… på baggrund af en økonomi, hvis resultater højst kan betegnes som blandede, er der ikke tale om en markant forbedring af situationen. Det fremgår klart, hvad man konstaterede ved gennemgangen af Lissabon strategien, at der er et svælg mellem det, medlemsstaterne har forpligtet sig til i de fælles mål, og den politiske indsats for at gennemføre disse mål« (21).

4.3 EØSU mener, at EU's gruppe på højt niveau vedrørende handicap er meget vigtig i forbindelse med gennemførelsen af handicaphandlingsplanen og at den bør styrkes; gruppen bør levere konkrete resultater og anbefalinger, der skal vedtages af Rådet for Den Europæiske Union.

4.3.1 EØSU støtter kraftigt inddragelsen af det europæiske handicapforum og andre specifikke europæiske handicaporganisationer i drøftelserne i gruppen på højt niveau for at sikre handicapbevægelsens medvirken i udformningen af politikker, der vedrører EU's handicappede borgere.

4.4 EØSU glæder sig over, at Kommissionen tager skridt til at indlede en overtrædelsesprocedure over for stater, der endnu ikke har omsat EU-direktivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv 2000/78 i deres nationale system eller endnu ikke har gennemført det korrekt (22).

4.5 Prioriterede områder i anden fase

4.5.1 Anden fase af handicaphandlingsprogrammet er centreret om aktiv integrering af handicappede og bygger på borgernes begreb om handicap (23). Det betyder, at handicappede har de samme individuelle valg og samme kontrol i deres daglige liv som ikke-handicappede.

4.6 Ansporing til aktivitet

4.6.1 EØSU bemærkede i sin tidligere udtalelse, at handicappede ikke nævnes i den nye strømlinede Lissabon-strategi (24).

4.6.2 EØSU advarer om, at det ikke er muligt at øge handicappedes beskæftigelses- og aktivitetsprocenter, hvis man ikke forbedrer arbejdsvilkårene og bekæmper diskrimination på områder som uddannelse, transport, ikt, adgang til varer og tjenester osv.

4.6.3 EØSU mener, at revisionen af målsætningerne i den europæiske beskæftigelsesstrategi bør tage højde for, at handicapproblematikken skal integreres i alle foranstaltninger. Hvis dette ikke er tilfældet, vil handicapbeskyttelsen fortsat være meget begrænset.

4.6.4 EU's Strukturfonde er meget vigtige i forbindelse med integrationen, hvis princippet om ikke-diskrimination og adgangsmuligheder for handicappede medtages i overvejelserne. Strukturfondenes nye programperiode skal både forhindre, at der opstår nye miljøbarrierer og sørge for at tilvejebringe en mere integrerende anvendelse af Fondene.

4.6.5 Kommissionens nye forordning om gruppefritagelser inden for beskæftigelse og uddannelsesstøtte skal skabe et retfærdigt system for at fremme handicappedes deltagelse på arbejdsmarkedet. Den nye revision bør forenkle procedurerne for at fremme arbejdsgivernes adgang til at støtte deres handicappede ansatte.

4.6.6 Virksomheder i socialøkonomien kan yde et værdifuldt bidrag til at integrere handicappede på arbejdsmarkedet.

4.7 Fremme af adgang til kvalitetsstøtte og sundhedspleje

4.7.1 EØSU er enig med Kommissionen i dette emnes betydning.

4.7.2 EØSU mener, at enhver indsats for at forbedre livet for de handicappede i de europæiske samfund bør være baseret på grundlæggende menneskerettigheder. f.eks.: — retten til fri bevægelighed og frihed til selv at vælge opholdssted — retten til respekt for privatlivet og familielivet — ingen må vilkårligt berøves sin frihed — ingen må underkastes tortur eller umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf — retten til uddannelse — retten til sundhed, herunder adgang til oplysninger og tjenester vedrørende sundhed og frugtbarhed — ingen må vilkårligt berøves sine personlige ejendele.

4.7.3 Derfor glæder det EØSU, at Kommissionen giver forsikringer om støtte til uafhængighed, og til at få mennesker, der er placeret i store institutionelle bofællesskaber, ud af institutionen og væk fra adskillelsen fra det øvrige samfund.

4.7.3.1 EØSU beder Kommissionen om at sikre, at alle aktører på området uafhængighed f.eks. offentlige myndigheder på nationalt plan, organisationer, der repræsenterer de handicappede og EU, aktivt medvirker i processen.

4.7.3.2 Uafhængighed drejer sig ikke kun om dette at leve i samfundet men også om at være en lige part i samfundet. Uafhængighed betyder fuld deltagelse i alle samfundsmæssige aspekter.

4.7.3.3 EØSU mener, at enhver aktion til revision af sundhedsplejen bør fremme uafhængigheden for handicappede. Et specifikt mål om deinstitutionalisering og udvikling af fællesskabsbaserede alternativer bør være en komponent i den nye strategi for langvarig pleje samt i den nye strategi for social sikring. Alternativerne bør indbefatte initiativer som personlige assistenter, hjælpemidler, støttetjenester, information, coaching, inddragelse af handicappede i deres egne plejeordninger osv.

4.7.4 EØSU beder om, at standarderne for kvaliteten af tjenester til handicappede forbedres. Standarderne skal udvikles i samarbejde med handicaporganisationerne. Enhver model for støtte og plejetjenester bør være baseret på kvalitet, kontinuitet og tilgængelighed

4.7.5 Den åbne koordinationsmetode inden for sundhed bør også tage højde for de handicappedes behov og deres grundlæggende rettigheder vedrørende adgang til tjenester.

4.8 Fremme af tilgængeligheden af varer og tjenesteydelser

4.8.1 EØSU glæder sig over forordningen om flypassagerer med begrænset mobilitet og initiativer på det bredere transportområde (jernbanetrafik, busser og søfart) og turisme, som vil give handicappede større bevægelsesfrihed.

4.8.2 Adgang til ny teknologi er afgørende for at slå bro over den digitale kløft i de europæiske samfund. EU skal sikre, at projekter i det 7. rammeprogram forbedrer forskningen inden for ny teknologi, hjælpemidler og design for alle varer og tjenester.

4.8.3 EØSU mener, at man i de løbende forhandlinger om direktivet om tjenesteydelser i det indre marked bør tage højde for handicappede forbrugeres behov, når man taler om adgangen til varer og tjenester i EU.

4.8.4 EØSU råder Kommissionen til i den kommende meddelelse om sociale forsyningspligtydelser at tage højde for principperne om kontinuitet, tilgængelighed og europæiske kvalitetsstandarder.

4.8.5 EØSU påpeger, at der er hindringer for varer og tjenester, fordi erklæring 22 til EU-traktaten ikke er gennemført.

4.9 Styrkelse af EU's analytiske kapacitet

4.9.1 EU bør være i stand til at måle de handicappedes situation.

4.9.2 EØSU mener, at der bør produceres mere pålidelige og sammenlignelige data vedrørende handicappede. De nuværende EU-statistikker indbefatter analyser baseret på køn og alder. Det er af afgørende betydning for analysen af handicappedes situation og udvikling af fremtidige nøgleforanstaltninger, at der opstilles detaljerede statistikker på EU-plan.

4.9.3 Der er behov for yderligere forskning med særlig opmærksomhed på de behov, handicappede selv peger på, plus en bedre analyse af de mange former for diskrimination.

Det Europæiske År for Lige Muligheder 2007 er en enestående lejlighed for Kommissionen til at påtage ansvaret for at afbalancere/harmonisere den juridiske beskyttelse mod forskelsbehandling af handicappede i EU og træffe foranstaltninger i tilfælde af overtrædelser.

EØSU ser frem til den næste rapport, der afgives hvert andet år, om handicaphandlingsplanen i 2008.

Bruxelles, den 20. april 2006 Anne-Marie SIGMUND Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) En række repræsentative ngo'er påpeger, at personlig støtte derfor bør blive en rettighed for handicappede, hvilket kan gennemføres via direkte finansiering. Dette er en betingelse for en strukturel omkalfatring med henblik på at sikre en grundlæggende menneskerettighed.

(2) KOM(2003) 650 endelig.

(3) På engelsk forkortet til DAP (Disability Action Plan).

(4) Det hedder i Eurostats udgivelse om Handicappedes beskæftigelse, 2002, »Blandt disse personer mellem 16 og 64 anførte 44,6 mio. – dvs. 1 ud af 6 (15,7 %) – at de har længerevarende helbredsproblemer eller handicaps«.

(5) Udtalelse af 14.2.2006 om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om gennemførelse, resultater og samlet evaluering af det europæiske handicapår 2003. Ordfører: Gunta Anca (EUT C 88 af 11.4.2006).

EØSU's udtalelse af 25.2.2004 om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om lige muligheder for handicappede – en europæisk handlingsplan. Ordfører: Miguel Angel Cabra De Luna (EUT C 110 af 30.4.2004).

EØSU's udtalelse af 6.3.2003 om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet - Mod et juridisk bindende FN-instrument til fremme og beskyttelse af handicappedes rettigheder og værdighed. Ordfører: Miguel Angel Cabra De Luna (EUT C 133 af 6.6.2003).

EØSU's initiativudtalelse af 17.7.2002 om Handicappedes integrering i samfundet. Ordfører: Miguel Angel Cabra De Luna (EUT C 241 af 7.10.2002).

EØSU's udtalelse af 17.10.2001 om Forslag til Rådets afgørelse om Det Europæiske Handicapår 2003. Ordfører: Miguel Angel Cabra De Luna (EUT C 36 af 8.2.2002).

(6) EØSU's udtalelse af 25.2.2004 om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om lige muligheder for handicappede – en europæisk handlingsplan. Ordfører: Miguel Angel Cabra De Luna (EUT C 110 af 30.4.2004).

(7) International Konvention om Handicappedes Rettigheder. FN New York, 2006 (arbejdsdokument).

(8) Statistics in Focus, Thema 3: Handicappedes beskæftigelse i Europa 2002 - Eurostat 26/2003.

(9) Formentlig højere understøttelse end lønninger, risiko for at miste støtte, når man begynder at arbejde.

(10) Statistics in Focus, Thema 3: Handicappedes beskæftigelse i Europa 2002 - Eurostat 26/2003.

(11) 57 % af de handicappede får deres handicap i løbet af deres arbejdsliv.

(12) DIR 2000/78, 27. november 2000.

(13) Rådets beslutning af 12. juli 2005 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik, Disability Mainstreaming in the European Employment Strategy. http://europa/comm/dgs/emloyment_social/index_en.htm. (foreligger d.d. ikke på dansk).

(14) Forordning (EF) nr. 2204/2002

(15) CEEP, UNICE/UEAPME og ETUC 2004 - Rapport om arbejdsmarkedets parters aktioner i medlemsstaterne med henblik på at gennemføre beskæftigelsesretningslinjerne.

(16) 2000/750/EF: Rådets afgørelse af 27. november 2000 om et EU-handlingsprogram mod diskrimination (2001 til 2006).

(17) Se fodnote 5.

(18) Meddelelse om e-tilgængelighed - KOM(2005) 425 endelig af 13.9.2005.

(19) Initiativer om at harmonisere tilgængelighedskravene på ikt-området, Web accessibility Guidelines; European Curriculum on Design for All.

(20) Jf. EF-traktatens artikel 13.

(21) Fælles rapport om social integration og social sikring 2006 (KOM(2006) 62 endelig).

(22) Østrig, Finland, Tyskland og Luxembourg.

(23) Som afspejlet i EU's Charter om grundlæggende rettigheder, artikel 26, anerkender EU også retten for mennesker med handicap til at nyde godt af foranstaltninger, der skal sikre deres autonomi, deres sociale og erhvervsmæssige integration og deres deltagelse i samfundslivet.

(24) Udtalelse af 14.2.2006 om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om gennemførelse, resultater og samlet evaluering af det europæiske handicapår 2003. Ordfører: Gunta Anca (EUT C 88 af 11.4.2006).