Nr. C 232/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 87 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
sikkerhedskrav til legetøj C1) 
(87/C 232/13) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 20. november 1986 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 198 anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det 
nævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for miljø-, sundheds- og forbrugerspørgsmål. 
ØSU udpegede under sektionens arbejde Alma Williams til hovedordfører. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 247. plenarforsamling, den 1. juli 1987, enstemmigt 
følgende udtalelse: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Det er efterhånden 12 år siden, at Kommissionen for 
første gang havde planer om at gennemføre en fællesskabs­
lovgivning om sikkerhedskrav til legetøj. Der har tidligere 
været forskellige forslag til direktiv til høring i både Euro­
pa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg, men 
de blev senere trukket tilbage af Kommissionen. Kommissio­
nens dokument er i dette tilfælde baseret på de tidligere 
forslag. Det er udmærket, at der benyttes dele af disse 
forslag, men det har bevirket, at forslaget er uoverskueligt, 
især med hensyn til dets gennemførelse. 
1.2. Indledning 
1.2.1. Dette er det første direktiv om forbrugerspørgs­
mål, som udarbejdes i overensstemmelse med den nye 
metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standar­
der (2) og er derfor af en vis betydning. 
1.2.2. ØSU hilser forslaget til direktiv velkomment, men 
beklager de betydelige forsinkelser, der har gjort sig gælden­
de under dets udarbejdelse. Nogle medlemsstater har derfor i 
mellemtiden vedtaget deres egen nationale lovgivning om 
sikkerhedskrav til legetøj. 
1.2.3. Det er med forslaget til direktiv hensigten at 
harmonisere de forskelligartede lovgivninger vedrørende 
sikkerhedskrav til legetøj inden for det indre marked, således 
at der opnås og garanteres sikkerhed på et fælles grundlag og 
efter fælles regler. 
1.2.4. ØSU betragter desuden sikkerhedskrav til legetøj 
som en del af det mere generelle direktiv om produktansvar, 
og det fremhæver behovet for større offentlig ansvarsfølelse, 
hvad produktsikkerhed angår, og mere udbredt kendskab til 
mulighederne for at få tildelt skadeserstatning. Forslaget til direktiv om sikkerhedskrav til legetøj anses derfor på én og 
samme tid for at være et skridt fremad og et betydningsfuldt 
bidrag til det kommende omfattende direktiv om almindelige 
sikkerhedskrav i forbindelse med handel. 
1.2.5. ØSU er enig i, at udgangspunktet bør være et krav 
om, at al slags legetøj skal være sikkert, eftersom børn på 
grund af deres alder og uvidenhed er en sårbar gruppe og 
derfor har ret til speciel beskyttelse. 
1.2.6. ØSU erkender, at sikkerhed er forbundet med 
omkostninger for hele samfundet, og ikke blot økonomisk, 
men også med hensyn til forskellige former for ekstra 
kontrol, indskrænkninger i handlefriheden og krav om 
påpasselighed og overvågning. 
1.3. Definitioner 
1.3.1. ØSU har-med tilfredshed noteret, at Kommissio­
nen i flere tilfælde fremkommer med en definition (f.eks. af 
funktionelt legetøj), men i overskuelighedens interesse ville 
det være ønskeligt, om alle de begreber, der eventuelt kan 
give anledning til fortolkningsproblemer (f.eks. repræsen­
tant i artikel 10), blev defineret i artikel 1. 
1.3.2. Af forskellige grunde er det vanskeligt at finde en 
virkelig anvendelig og forståelig definition, som dækker alt 
legetøj, eftersom børn ikke skelner mellem genstande, der er 
købt som legetøj, og genstande, som de eventuelt selv vælger 
at anvende som legetøj. Desuden leger små børn med legetøj, 
der er beregnet for større børn, legetøj har forskellige 
egenskaber og er forbundet med forskellige farer, og endelig 
har de enkelte aldersgrupper forskellige behov. ØSU ville 
derfor foretrække en definition, som er tilstrækkelig omfat­
tende til at kunne beskytte børn under leg, og som ikke 
medfører fortolkningsproblemer med hensyn til, om en given 
vare er »konstrueret og bestemt« til at blive benyttet som 
legetøj af børn. 
(») EFT nr. C 282 af 8. 11. 1986, s. 4. 
(2) EFTnr. C 136 af 4. 6. 1985. 1.3.3. ØSU erkender, at faren er størst, jo mindre børn 
der er tale om, hvorfor det støtter kravet om, at der skal tages 
31. 8. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 232/23 
særligt hensyn til spædbørn og småbørn, og at der skal 
foretages en strengere kontrol af det legetøj, som disse børn 
leger med. 
ØSU foreslår, at Kommissionen fastsætter grænsen for denne 
gruppe børn til fire år. 
For så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt nogle former for 
legetøj er egnet for bestemte aldersgrupper, burde behovet 
for specialinformation i de tilfælde, hvor der er en risiko, 
tillægges større vægt. 
1.3.4. ØSU mener, at bilagene er en væsentlig del af 
forslaget til direktiv og understreger, at disse bilag ikke skal 
betragtes som en tilføjelse, der ingen betydning har. Det er 
desuden tilfreds med, at der i artiklerne i en række tilfælde 
henvises til bilagene. Der sættes dog spørgsmålstegn ved, om 
nogle af de vigtige sikkerhedskriterier ikke i stedet skulle have 
været anført i selve teksten til direktivforslag, og om de ikke 
burde have haft større rækkevidde. 
1.4. Attestering og standarder 
1.4.1. ØSU er ikke principielt modstander af et atteste-
ringssystem, men tager forbehold over for de foreliggende 
forslag, som bevirker, at der eventuelt bliver tale om to 
forskellige grader af sikkerhed. Disse må nødvendigvis 
tydeliggøres og forklares nærmere, hvis de skal kunne 
anvendes efter hensigten. 
1.4.2. ØSU ønsker således sikkerhed for, at der fremsæt­
tes nogle væsentlige krav, og at der fastlægges nogle 
standarder, samt at der opnås overensstemmelse med disse. 
Formålet med attestering og effektiviteten heraf ønskes 
tydeliggjort, og frem for alt sættes der spørgsmålstegn ved, 
om det er muligt at klare den meget store mængde legetøj 
(60.000 nye typer om året) og at behandle de enkelte sager 
inden for den tidsfrist, der er en betingelse for hurtig 
markedsføring. 
1.4.3. ØSU foreslår, at der i forbindelse med omarbej­
delsen af udkastet til forslag skal skelnes klarere mellem 
tilladelse, kontrol og håndhævelse. Desuden mener det, at 
enhver ny tekst mere eksplicit skal behandle spørgsmålet om 
straf for alvorlige overtrædelser. 
1.4.4. ØSU støtter i princippet forslaget om et mærke 
eller et symbol, som virkelig vil kunne få betydning for 
forbrugerne, selv om det ikke vil være en garanti for 
sikkerhed, men kun lade formode, at der er tale om et sikkert 
produkt. Der er en række umiddelbart praktiske problemer, 
som skal løses, såsom udvalget af legetøj, størrelsen af dette 
og den hyppighed, hvormed det udskiftes. Det er ØSU's 
opfattelse, at man ikke har været tilstrækkelig opmærksom 
på selve udformningen og anvendelsen af et passende europæisk sikkerhedsmærke, som både er let genkendeligt og 
forståeligt i og uden for Fællesskabet. F.eks. påpeges risikoen 
for at forveksle EF med EC. 
1.5. Importeret legetøj 
1.5.1. ØSU gør opmærksom på, at der i forslaget til 
direktiv tilsyneladende lægges størst vægt på det legetøj, som 
ere fremstillet i Europa, og fremhæver derfor de store 
vanskeligheder, der er forbundet med attestering, kontrol og 
undersøgelse af de store mængder legetøj, der importeres. 
1.5.2. ØSU anmoder derfor Kommissionen om, at det 
klart fremgår, hvorledes kontrol- og attesteringsbestemmel-
serne i praksis skal anvendes på importeret legetøj, især med 
henblik på konkurrencen. 
2. Specielle bemærkninger 
2.1. Ad artikel 1 
2.1.1. ØSU tager forbehold med hensyn til definitionen 
af ordet »legetøj« og foreslår, at ordet »bestemt« udskiftes 
med »egnet«. ØSU fordømmer desuden den nuværende 
praksis, som har til formål at skubbe ansvaret fra sig ved 
simpelthen at sige, at det pågældende legetøj ikke er beregnet 
på børn under 14 år. 
2.1.2. ØSU henleder opmærksomheden på de forskellige 
metoder til salg af legetøj. 
2.2. Ad artikel 2 
2.2.1. ØSU foreslår, at henvisningen til »husdyr« ude­
lades af dette forslag til direktiv og behandles i sin rette 
sammenhæng. 
2.2.2. ØSU erkender, at det er svært at tage højde for, 
hvorledes et barn vil bruge et stykke legetøj under leg, og 
påpeger, at der uvægerligt vil være tale om forskellige grader 
af misbrug. ØSU sætter spørgsmålstegn ved, om det overho­
vedet er muligt at definere børns normale adfærd, og 
anbefaler derfor, at ordet »normalt« slettes. 
2.3. Ad artikel 3 
2.3.1. Følgende bør tilføjes efter den sidste sætning: »Der 
skal på det første indgangssted til Fællesskabet udvises stor 
påpasselighed over for importeret legetøj.« 
2.3.2. ØSU har mærket sig henvisningen til »væsentlige 
krav«, som er opført i bilag II, og anmoder om, at alle 
relevante sikkerhedsorganer i fuldt omfang konsulteres i 
forbindelse med ændring af disse. 
Nr. C 232/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 87 
2.4. Ad artikel 5 2.6. Ad artikel 8 
2.4.1. Teksten burde forenkles; for det skal være klart for 
alle berørte parter, hvad der nøjagtigt kræves af legetøj for at 
være i overensstemmelse med forslaget til direktiv, og 
nøjagtigt hvilken betydning dette har for producenterne. 2.6.1. Ifølge ØSU er attesteringssystemet alt for bureau­
kratisk og det anbefaler derfor, at det forenkles, eftersom det 
sandsynligvis vil være uanvendeligt i betragtning af mængden 
og udvalget af legetøj samt den hastighed, hvormed dette 
udskiftes. 
2.4.2. ØSU noterer, at der i denne artikel ingen henvis­
ning er til importeret legetøj, efterligninger eller imiterede 
produkter. 2.7. Ad artikel 9 
2.4.3. Ifølge ØSU gøres offentligheden lettest bevidst på 
dette område, hvis produkterne udstyres med et vedtaget 
tegn eller symbol førend et typeidentifikationsnummer. 2.7.1. Det konstateres i ØSU, at betingelserne for at blive 
godkendt som kontrolorgan er anført i bilag III, og det 
understreges, at det er nødvendigt, at disse er uafhængige. 
Hvor det lader sig gøre, foreslås det, at der tages kontakt med 
forbrugerorganisationer og andre berørte organer. 
2.5. Ad artikel 7 
2.5.1. ØSU fremhæver, at der ikke omtales nogen form 
for sanktioner hverken for producenter eller importører, 
distributører og forhandlere, som overtræder bestemmelser­
ne. 2.7.2. ØSU understreger, at det er nødvendigt med 
krydshenvisninger til forslaget til direktiv om god laborato­
riepraksis (T), som kan være nyttigt i arbejdet med at 
begrænse forskellene i de enkelte landes standarder. 
2.8. Ad artikel 10 
2.5.2. Der burde gives en nærmere beskrivelse af de 
former for sanktioner, der skal anvendes. Den præventive 
virkning af »nødvendige forholdsregler« anses ikke for at 
være tilstrækkelig klar, da de sandsynligvis vil være forskel­
lige i de enkelte lande. ØSU støtter den mulighed, der gives 
for at trække produktet tilbage, men gør opmærksom på, at 
denne sanktionsmulighed kun har økonomisk karakter. 
ØSU henstiller, at der på nationalt plan stilles større krav til 
produktansvar. Det fremhæver ligeledes forbindelsen mel­
lem disse bemærkninger og bemærkningerne til artikel 14 
under punkt 2.10.1. 
2.5.3. Underforstået lægges der i teksten vægt på præ­
vention og kontrol, men også her er en tydeliggørelse 
nødvendig, således at konsekvenserne af manglende overens­
stemmelse står klart for producenterne. Det er ligeledes 
vigtigt, at forbrugerne har en kritisk forståelse for, hvilken 
betydning fabrikantens overensstemmelseserklæring har 
som garanti for forbrugersikkerhed. 
ØSU foreslår desuden, at den anmeldelsesprocedure, der 
foreskrives i artikel 7, stk. 1, udvides til også at omfatte 
orientering af offentligheden i de tilfælde, hvor et bestemt 
produkt trækkes tilbage fra markedet på grund af eventuel 
fare. 
Det ligger ganske vist uden for Kommissionens beføjelser at 
kræve, at en medlemsstat skal trække et legetøjsprodukt 
tilbage, men ØSU opfordrer alligevel Kommissionen til at 
træffe de skarpest mulige forholdsregler for at få denne 
vigtige form for beskyttelse gennemført. 2.8.1. Indtil der foreligger yderligere oplysninger, stiller 
ØSU sig stadig tvivlende over for systemet til kontrol af 
legetøj og sætter endnu en gang spørgsmålstegn ved dets 
anvendelighed i betragtning af: 
— markedets størrelse, selv når det begrænses til nye 
produkter, 
— mulighed for forskellige kompetenceniveauer i de enkelte 
laboratorier, 
— samt de udgifter, der er forbundet med gennemførelsen, 
og som nødvendigvis må betales af forbrugerne. 
2.8.2. Eftersom fabrikanterne har mulighed for at benyt­
te sig af kontrolorganerne i de øvrige medlemsstater, skal det 
gøres endnu klarere, at der kun kan indgives én anmodning. 
Desuden er det ØSU's opfattelse, at selv om der skal træffes 
en ordning, således at det er muligt at kontrollere, om der 
begås ulovligheder i forbindelse med anmodning om afprøv­
ninger i andre medlemsstater, så er det vigtigt, at holdningen 
til denne nye harmoniseringsmetode er præget af ansvarlig­
hed og hæderlighed. 
2.8.3. Med de begrænsninger, som kravet om fortrolig 
omgang med disse oplysninger sætter, burde det foreskrives, 
at visse organisationer og institutioner ud over medlemssta­
terne skulle have adgang til at få en kopi af godkendelserne, 
de tekniske bilag og rapporterne, hvis der er tilstrækkelig 
begrundelse herfor. 
(J) EFT nr. C 219 af 29. 8. 1985. 
31. 8. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 232/25 
2.9. Ad artikel 11 
2.9.1. Det skal gøres fuldstændig klart, at der med denne 
artikel i lige høj grad henvises til fabrikanter uden for som i 
Fællesskabet. 
2.9.2. Eftersom overensstemmelseserklæringer kun er et 
administrativt middel til at kunne klare et stort antal 
legetøjsformer, lader de kun formode, at der er tale om 
overensstemmelse. ØSU understreger derfor sin frygt for, at 
forbrugerne skal opfatte EF-mærket som en garanti for 
sikkerhed, og at uhæderlige fabrikanter skal bruge mindste­
kravene til sikkerhed som et markedsføringstrick. 
2.10. Ad artikel 14 
2.10.1. Eftersom det ikke ligger inden for Kommissio­
nens kompetence at fastlægge sanktioner, fremhæver ØSU, 
at medlemsstaterne nødvendigvis må være konsekvente i 
deres anvendelse af »passende foranstaltninger« i de tilfælde, 
hvor EF-mærket uberettiget er anbragt på legetøj. Når børns 
sikkerhed bevidst er bragt i fare, burde det overvejes at 
gennemføre en strafferetlig proces (se desuden pkt. 
2.5.1.). 
2.10.2. ØSU anmoder endnu en gang indtrængende om, 
at der udarbejdes et rammedirektiv om almindelige sikker­
hedskrav i forbindelse med handel. Hermed ville behovet for 
specialdirektiver blive fjernet. 
2.10.3. Andet led burde genovervejes og omskrives i lyset 
af det faktum, at fabrikanterne her kan blive straffet for 
noget, som ikke er deres, men kontrolorganets skyld, især i 
de tilfælde, hvor den indledende kontrol er blevet foretaget 
på forkert grundlag. 
2.11. Ad artikel 15 
2.11.1. (Stk. 3). ØSU anmoder om, at udarbejdelsen af et 
entydigt EF-mærke, som overalt er letgenkendeligt og letfor­
ståeligt, overvejes yderligere. 
2Al.2. ØSU understreger muligheden for forvirring 
blandt forbrugerne, hvis det skal fremgå, at der findes to 
mærker, Den dobbelte mærkning kan desuden føre til en 
falsk fornemmelse af større sikkerhed og vil ligeledes være i 
strid med princippet om loyal konkurrence. 
2.11.3. Det er nødvendigt med et ekstra afsnit: »Legetøj 
skal på emballagen eller en etikette (hvor det er formålstjen­
ligt) være udstyret med klare, enkle og logiske anvisninger på 
brug og vedligeholdelse«. 
2.12. Ad artikel 16 
2.12.1. ØSU støtter kravet om stikprøver, men så gerne, 
at det blev bedre præciseret, hvilken form for oplysninger disse prøver skal føre til, og hvorledes de indsamlede 
oplysninger konkret kan bruges til at øge sikkerheden. 
Grundlaget for at få adgang til beretningerne burde være så 
bredt som muligt, således at disse blev forbundet med de 
eksisterende systemer til overvågning af ulykker i hjemme­
ne. 
2.13. Ad artikel 19 
2.13.1. Hvor ønskeligt det end måtte være, tvivler ØSU 
på, at den fastsatte frist (januar 1988) kan overholdes. 
2.13.2. Mere realistisk foreslår ØSU, at direktivet skal 
træde i kraft senest to år efter datoen for vedtagelse af 
direktivet. I betragtning af den tid, der allerede er gået, vil de 
berørte parter således få tilstrækkelig mulighed for at træffe 
de nødvendige forberedelser. 
3. Kommentarer til bilagene 
3.1. Ad bilag 1 
3.1.1. ØSU er meget betænkelig ved mange af de undta­
gelser, der er opført i bilag I. Det bemærkes, at hvis der 
almindeligvis blev anvendt nogle grundlæggende sikkerheds­
kriterier i forbindelse med mekansike og fysiske egenskaber, 
elektrisk legetøj, giftighed og antændelighed, ville der ikke 
være brug for den foreliggende undtagelsesliste. 
3.1.2. Angående bestræbelserne på at sikre børn og unge 
undrer ØSU sig over, i hvilken anden sammenhæng der skal 
lovgives om beskyttelse i forbindelse med legeudstyr, sports-
og fritidsaktiviteter samt legepladser, hvis dette ikke skal 
omfattes af direktivet om legetøj. 
3.1.3. ØSU understreger, at de genstande, der er opført i 
bilaget, bør ses i lyset af definitionen på legetøj i artikel 1. 
ØSU gør dog opmærksom på eventuelle fortolkningsproble­
mer. Det er f.eks. tænkeligt, at børn betragter nogle af de 
opførte genstande, såsom dukker i folkedragt og julepynt, 
som legetøj. Grænsen er vanskelig at trække, f.eks. mellem 
skalamodeller for børn og skalamodeller for voksne. 
3.1.4.1. ØSU understreger, at Kommissionen er nødt til 
at udarbejde mere systematiske undtagelseslister og f.eks. 
foretage en opdeling med undergrupper bestående af beslæg­
tede genstande (f.eks. sportsudstyr, samlerobjekter og 
våben). 
3.1.4.2. ØSU er klar over de specielle problemer, der er 
forbundet med at udarbejde en præcis og udtømmende 
undtagelsesliste og foreslår derfor et system med generelle 
kategorier, der ledsages af en eksempelrække, som indledes 
med formuleringen »især«. Listen bør kunne suppleres, hvis 
Nr. C 232/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 87 
det viser sig nødvendigt. ØSU erkender, at det er uundgåeligt 
med »grå områder«, og at en stor del af tilliden må baseres 
på, at de, der skal træffe afgørelsen i tvivlstilfælde, er i 
besiddelse af dømmekraft og almindelig sund fornunft. 
3.1.5.1. ØSU så gerne, at der var mulighed for at ændre 
dette bilag. Følgelig foreslås det, at kategorien video- og 
computerspil, som i nogle tilfælde er beregnet på meget små 
børn, samt musikinstrumenter undersøges, og at der træffes 
afgørelse om dens placering. 
3.1.5.2. Undtagelsen af projektillegetøj betragtes med 
bekymring, eftersom nogle af disse almindeligvis betragtes 
som legetøj af børn, forældre og de forretninger, som sælger 
dem. Denne form for legetøj kan medføre øjenskader. 
3.1.6.1. Der kan blive tale om en overlapning mellem de 
forskellige typer legepladsudstyr (punkt 3 — rutschebaner, 
gynger og klatrestativer), som købes til familier og legegrup­
per eller små børnehaver. Betydningen af ordet »kollektiv« 
bør i denne forbindelse tages op til fornyet overvejelse. 
3.1.6.2. Legetøj til brug mod betaling i punkt 7 bør også 
defineres mere klart, og betydningen af dets brug skal 
undersøges i en familiekontekst. 
3.2. Ad bilag 2 
3.2.1. ØSU foreslår, at der i artikel 3 i direktivforslaget, 
dvs. på en mere fremstående plads medtages yderligere 
detaljer om kriterierne for væsentlige sikkerhedskrav. 
3.2.2. Særlige risici 
3.2.2.1. Fysiske og mekaniske egenskaber 
ØSU anmoder om, at der under punkt 1 b) også omtales 
»risikoen for at fingre kommer i klemme«, at der under 1 d) 
ved sætningens slutning tilføjes »eller indåndes«, samt at der 
under 1 h) tilføjes »Og denne slags legetøj skal ligeledes 
underkastes stabilitetstests«. Listen burde ligeledes indehol­
de en henvisning til behovet for at begrænse hastighed og 
styrke i forbindel med projektillegetøj. 
3.2.2.2. Antændelighed 
I punkt a) burde der ligeledes være en henvisning til 
problemerne i forbindelse med emission af giftig røg fra 
legetøj, som kommer i brand. 3.2.2.3. Kemiske egenskaber 
ØSU mener, at det i forbindelse med udarbejdelse af kriterier 
for, hvor meget små børn maksimalt må indtage om dagen, 
er nødvendigt at indhente bidrag fra et bredt udsnit af 
ikke-eksperter såvel som fra CEN's toksikologer. Risikofak­
toren vil selvfølgelig variere afhængigt af den enkelte lege­
tøj skategori og barnets alder. 
ØSU sætter spørgsmålstegn ved den lavere tilladte indtagelse 
af cadmium, hvis virkning, hvad tungmetaller angår, er 
kendt for at være alvorligere end virkningen af bly. 
3.2.2.4. Elektriske egenskaber 
I den engelske tekst bør ordet »spænding« i 5 a) erstattes med 
»volt«. 
ØSU tager til efterretning, at nogle medlemsstater måske 
ikke vil have elektrisk legetøj på markedet og understreger, at 
det er deres ret at forbyde den slags legetøj eller at udarbejde 
standarder, som de kan acceptere. 
Følgende nye indledningsafsnit indsættes: 
»Legetøj, som tilsluttes elektriske hovedkredsløb ved 
hjælp af transformere, der er en integreret del af legetøjet, 
bør være genstand for en skrap sikkerhedskontrol, være 
udstyret med en klar og tydelig advarselsetikette og bør 
udelukkende benyttes af børn overe 9 år.« 
Efter c) indsættes følgende nye afsnit: 
»Der bør ligeledes stilles krav om en sikkerhedsafbryder i 
tilfælde af overophedede eller dårligt fungerende produk­
ter.« 
ØSU gør ligeledes opmærksom på de mulige risici i forbin­
delse med legetøj, der er forsynet med elektriske batterier 
(batterier af beskeden størrelse, kviksølvsbatterier, ...). 
3.2.2.5. Radioaktivitet 
Følgende indsættes: »Der bør ligeledes fastsættes radioakti-
vitetsværdier.« 
3.2.2.6. Støj 
Det er nødvendigt at fastsætte værdier for legetøjs støjniveau, 
idet selv små lyde på nært hold kan påvirke spædbørn og 
småbørn. 
3.3. Ad bilag 3 
3.3.1. ØSU er enig i, at det er nødvendigt at sikre 
uafhængigheden for alle laboratorier, der foretager afprøv-
31. 8. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 232/27 
ninger, herunder i hele overvågningsprocessen. Denne uaf­
hængighed skal være under stadig kontrol. 
3.3.2. Da Kommissionen anerkender, at forbrugerorga­
nisationerne spiller en rolle i beslutningsprocessen i forbin­
delse med fastsættelse afstandarder, understreger ØSU, at de 
kan vise sig at være af betydning for opretholdelsen af 
minimumsstandarder for udstyr samt for kravet om gennem­
skuelige retningslinjer for afprøvning, der kan anvendes i alle 
medlemsstater. 
3.3.3. ØSU understreger endnu en gang, at sikkerhed 
koster penge, og at de enkelte medlemsstater som følge heraf 
er nødt til at erkende, at der skal tilvejebringes penge og 
arbejdskraft for at kunne indføre et effektivt afprøvnings- og 
overvågningssystem. 
3.4. Ad bilag 4 
ØSU understreger, at det ville være nyttigt, om Kommissio­
nen ville give dette bilag en passende overskrift. »Jævnligt« er ikke præcist ud fra et juridisk synspunkt og bør 
erstattes med »med mellemrum, som klart fastsættes af 
producenten«. 
3.4.3. Hvad funktionelt legetøj angår, foreslår ØSU, at 
definitionen af tydelighedshensyn skal anføres i begyndelsen 
af punktet. Herudover opfordrer ØSU til, at det gennemtæn­
kes endnu en gang, for det er alt for upræcist. Som punktet er 
affattet nu, dækker det såvel børnekopper og -tallerkner som 
modelvaskemaskiner. 
3.4.4. Kemisk legetøj 
ØSU bemærker, at der kun angives én aldersgrænse for 
kemisæt og gør samtidig opmærksom på, at sådanne sæt 
tilbydes i meget forskellige sværhedsgrader. ØSU undrer sig 
over, hvorfor alderen tillægges betydning her og ikke i 
forbindelse med elektrisk legetøj. 
3.4.1. ØSU erkender, at der er tale om forskellige grader 
af farer, og at formålet med advarsler og mærkater er at 
oplyse købere, forældre og børn om størrelsen af den 
eventuelle fare. 
3.4.2. På visse punkter er den foreliggende tekst util­
strækkelig. F.eks. burde der ved installeringen af legeudstyr, 
som beskrives i afsnit 2, også tages hensyn til udstyrets 
stabilitet, hastighed og højde. 3.4.5. Skateboards 
Eftersom skateboard-dillen nu er overstået, foreslår ØSU, at 
dette punkt udvides til at omfatte skøjter, cykler, go-karter til 
børn og alt andet bevægeligt legetøj. 
ØSU er enig i, at de personer, der beskæftiger sig med børn, 
børn opfordre til, at der bruges beskyttende tøj og sko. 
Bruxelles, den 1. juli 1987. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om den toldmæssige og statistiske nomenklatur og 
den fælles toldtarif (!) 
(87/C 232/14) 
Rådet for de Europæiske Fællesskaber besluttede den 26. maj 1987 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det 
nævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og tjenestey­
delser. Under arbejdets videre forløb udpegede Det Økonomiske og Sociale Udvalg Paul Broicher til 
hovedordfører. 
ØSU vedtog på sin 247. plenarforsamling, den 1. juli 1987, enstemmigt følgende udtalelse: 
(») EFT nr. C 154 af 12. 6. 1987, s. 6.