BEGRUNDELSE

1. BAGGRUND FOR FORSLAGET

· Begrundelse og formål

Reglerne for beskatning af energiprodukter og elektricitet i EU er fastlagt i Rådets direktiv 2003/96/EF([1]) (i det følgende benævnt "energibeskatningsdirektivet" eller "direktivet").

I medfør af direktivets artikel 19, stk. 1, og i tilslutning til bestemmelserne i navnlig artikel 5, 15 og 17, kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat tilladelse til at indrømme yderligere fritagelser eller lempelser af punktafgifter, hvis særlige politiske hensyn taler herfor.

Dette forslags formål er at give Italien tilladelse til i visse særligt ugunstigt stillede geografiske områder at anvende reducerede afgiftssatser for dieselolie og LPG, der anvendes til opvarmning, for delvist at kompensere for de høje varmeudgifter for indbyggere i sådanne geografiske områder. De høje varmeudgifter skyldes enten meget hårde eller hårde klimatiske forhold eller områdernes afsides beliggenhed kombineret med vanskelige forsyningsforhold med hensyn til brændstof.

· Generel baggrund

De italienske myndigheder anmodede pr. brev af 31. maj 2012 om tilladelse til i visse særligt ugunstigt stillede områder at anvende reducerede afgiftssatser for dieselolie og LPG, der anvendes til opvarmning, via en fornyelse af Rådets beslutning 2008/318/EF af 7. april 2008 om at bemyndige Italien til i bestemte geografiske områder at anvende reducerede afgiftssatser for dieselolie og LPG, der anvendes til opvarmning, i medfør af artikel 19 i direktiv 2003/96/EF([2]). I henhold til denne beslutning fik Italien tilladelse til at anvende reducerede punkafgiftssatser for dieselolie og LPG til opvarmning i visse særlig dårligt stillede områder indtil 31. december 2012. De italienske myndigheder anmodede desuden om en udvidelse af bemyndigelsen til kommuner i provinser, hvor over 70 % af kommunerne er klassificeret i klimazone F, selvom disse kommuner ikke selv falder ind under klimazone F. Yderligere oplysninger og præciseringer blev fremlagt af de italienske myndigheder den 4. december 2012, 16. juli 2013, 31. december 2013 og 22. januar 2014. De italienske myndigheder meddelte pr. brev af 19. marts 2014 Kommissionen, at de anmoder om en fornyelse af den bemyndigelse, som blev givet ved Rådets beslutning 2008/318/EF, for en ny periode på seks år, uden at der tilføjes nye kommuner til listen, sådan som der oprindeligt blev anmodet om.

I begrundelsen af undtagelsesanmodningen har Italien henvist til landets territoriale forskelligartethed med varierende klimatiske og geografiske forhold. De nationale punktafgifter på dieselolie og LPG, der anvendes til opvarmning i Italien, er relativt høje. For at undgå en for hård belastning af visse forbrugere, der er særligt afhængige af opvarmning, har Italien indført reducerede afgiftssatser i visse dele af landet. Italien ønsker at fortsætte anvendelsen af samme nedsættelse, som blev indført i 2006. Afgiftsnedsættelsen udgør 129,11 EUR pr. 1 000 liter dieselolie (herved reduceres afgiftssatsen til 274,10 EUR pr. 1 000 liter) og 159,07 EUR pr. 1 000 kg LPG (herved reduceres afgiftssatsen til 30,87 EUR pr. 1 000 kg). De således gældende afgiftssatser ligger over de minimumsafgiftssatser, som er fastsat i direktivet.

Afgiftsnedsættelsen anvendes i geografiske områder, som opfylder følgende kriterier:

I henhold til artikel 8, stk. 10, i den italienske lov nr. 448/1998, gælder afgiftsfordelen også for leverancer af de omhandlede brændsler (dieselolie og LPG), som anvendes i kommuner:

· der er klassificeret i klimazone F, jf. præsidentielt dekret nr. 412 af 26. august 1993

· der ikke har et gasforsyningsnet og er klassificeret i klimazone E, jf. ovennævnte præsidentielle dekret nr. 412/1993. I henhold til artikel 8, stk. 10, litra c), nr. 4, i lov nr. 448/1998 vil afgiftsfordelen i dette tilfælde blive ophævet, så snart kommunen bliver tilsluttet gasforsyningsnettet

· i regionen Sardinien og på mindre øer, for så vidt som naturgasnettet endnu ikke er tilgængeligt i den pågældende kommune. Denne del af ordningen omfatter alle italienske øer bortset fra Sicilien.

Afgiftsfordelen kan ikke kombineres med andre punktafgiftslempelser.

Ifølge de italienske myndigheder bygger de differentierede afgifter på objektive kriterier og har til formål at sikre geografisk kontinuitet i forhold til resten af det italienske territorium, dvs. at stille befolkningen i de berettigede områder mere lige i forhold til den øvrige befolkning ved at reducere deres uforholdsmæssigt høje varmeudgifter. Afgiftsnedsættelsen er af samme størrelse for alle brugere. Den skal kun delvist kompensere for de ekstra varmeudgifter i de berettigede områder, som skyldes et koldt klima eller vanskelige forsyningsforhold for brændstof.

Ifølge de italienske myndigheder er omkostningerne til transport af LPG og dieselolie i bjergområder henholdsvis 120 % og 132 % højere end i resten af landet.

Ifølge de italienske myndigheder svarer afgiftsnedsættelsen i klimazone E og F til gennemsnitlig 11-12 % af prisen på dieselolie og LPG til opvarmning.

Tallene skal sammenholdes med de gennemsnitlige varmeudgifter, der som følge af klimaforholdene er 90 % højere end landsgennemsnittet i klimazone E og 170 % højere end landsgennemsnittet i klimazone F.

Øernes særlige situation hænger sammen med, at deres særlige geografiske forhold begrænser brændstofforsyningen og derfor medfører højere brændstofpriser end på det italienske fastland på grund af de ekstra transportomkostninger. De italienske myndigheder har bekræftet, at afgiftsnedsættelsen ikke medfører overkompensation og ikke resulterer i lavere priser på LPG og dieselolie end på fastlandet. Med hensyn til støtten til de små øer vil logistikkæden på de pågældende lokaliteter uundgåeligt bidrage til en fordyrelse i forhold til det italienske fastland. De højere omkostninger skyldes manglen på den centrale logistik, hvilket medfører højere distributionsomkostninger. Højere omkostninger er ofte også en konsekvens af dårlige vejforbindelser, højere omkostninger til motorbrændstof end på fastlandet og de transportomkostninger, der er forbundet med adgang til de små øer, samt den begrænsede størrelse af de enkelte leverancer. De italienske myndigheder har vurderet, at disse omkostninger er ca. 10-15 % højere end på fastlandet.

De italienske myndigheder forklarer, at foranstaltningen de seneste tre år har reduceret den endelige pris på LPG og dieselolie til opvarmning med ca. 10 %.

De italienske myndigheder forklarer derudover, at der ikke er noget naturgasnet i disse områder, hvilket yderligere er med til at stille bjergkommunerne og kommunerne på Sardinien og de små øer dårligere.

De årlige budgetomkostninger forbundet med denne foranstaltning er 230 mio. EUR.

· Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører

Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet og Rådets beslutning 2008/318/EF af 7. april 2008 om at bemyndige Italien til i bestemte geografiske områder at anvende reducerede afgiftssatser for dieselolie og LPG, der anvendes til opvarmning, i medfør af artikel 19 i direktiv 2003/96/EF.

Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål

Alle anmodninger om undtagelser i medfør af energibeskatningsdirektivets artikel 19 behandles af Kommissionen, som tager hensyn til behovet for at sikre et velfungerende indre marked, behovet for at sikre loyal konkurrence samt EU's sundheds-, miljø-, energi- og transportpolitik.

De differentierede afgifter afbøder delvist de ekstra varmeudgifter, som afholdes af indbyggerne i visse geografiske områder af Italien, der sammenlignet med resten af landet er særligt ugunstigt stillede. For disse indbygger ville den almindelige afgiftssats for LPG og dieselolie udgøre en uforholdsmæssigt stor afgiftsbyrde. Den geografisk ugunstige stilling medfører yderligere varmeudgifter, som skyldes disse zoners hårde klimatiske forhold eller deres isolation fra omverdenen kombineret med den manglende tilgængelighed af alternative opvarmningsressourcer, især den manglende adgang til naturgasnettet.

De reducerede afgiftssatser for både dieselolie og LPG er fortsat højere end EU’s minimumsafgiftssatser, der er fastsat i energibeskatningsdirektivet, og de afbøder kun delvist de ekstra varmeudgifter i de pågældende geografiske områder.

Afgiftsnedsættelsen er derfor forenelig med målsætningen om at skabe et afgiftsmæssigt incitament til energieffektivitet. Foranstaltningen er ikke blevet vurderet som uforenelig med de relevante EU-politikker vedrørende miljø og energi.

Endvidere kan foranstaltningen godtages ud fra hensynet til et velfungerende indre marked og behovet for at sikre loyal konkurrence. Dens formål er begrænset til delvist at opveje de ekstra varmeudgifter, som skyldes objektive forhold i de berørte områder. Afgiftsnedsættelsen kumuleres ikke med andre afgiftsnedsættelser, og den gælder ikke anvendelse af opvarmningsbrændslet til andre formål end opvarmning.

I energibeskatningsdirektivets artikel 19, stk. 2, er det endvidere fastsat, at foranstaltninger, der vedtages i henhold til direktivets bestemmelser, skal være tidsbegrænsede og højst må være gældende i en periode på seks år med mulighed for forlængelse. Eftersom dette er en afgiftsforanstaltning af midlertidig karakter, er det Kommissionens opfattelse, at dens forlængelse bør give Italien tilstrækkelig tid til at foretage en vurdering af foranstaltningens miljømæssige virkning, men også til at skabe incitamenter til at forbedre energieffektiviteten og evaluere disse incitamenter. Forlængelsen af foranstaltningen bør give de italienske myndigheder tilstrækkelig tid til at indsamle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne foretage en sådan vurdering. Derved vil det også blive signaleret, at fokus i fremtiden vil være på mere målrettede energibesparende foranstaltninger med henblik på at forbedre energieffektiviteten og opnå en positiv indvirkning på miljøet. På den baggrund synes det på nuværende tidspunkt passende at give tilladelsen for en periode på tre år.

Statsstøtteregler

De reducerede afgiftssatser på 274,10 EUR pr. 1 000 l for gas til opvarmning og 30,87 EUR pr. 1 000 kg for LPG til opvarmning, som de italienske myndigheder ønsker indført, ligger over EU's minimumsafgiftssatser, jf. artikel 9 i direktiv 2003/96/EF. Foranstaltningen er derfor omfattet af artikel 25 i forordning 800/2008/EF([3]) (den generelle gruppefritagelsesforordning) og vil således være forenelig med det indre marked og fritaget for anmeldelsespligten. Gyldighedsperioden for den generelle gruppefritagelsesforordning var oprindelig begrænset til den 31. december 2013, men den blev forlænget til 30. juni 2014 ved Kommissionens forordning 1224/2013/EU([4]). Hvis nye statsstøtteregler vedtages af Kommissionen forud for Rådets afgørelse om nærværende forslag skal anmeldelsespligten revurderes i henhold til de nye regler.

2. RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER

· Høring af interesserede parter

Forslaget vedrører kun Italien.

· Ekspertbistand

Der var ikke behov for ekstern ekspertbistand.

· Konsekvensanalyse Forslaget vedrører en tilladelse til en enkelt medlemsstat, som denne selv har anmodet om.

3. JURIDISKE ASPEKTER AF FORSLAGET

Forslaget tager sigte på at bemyndige Italien til at fravige de generelle bestemmelser i Rådets direktiv 2003/96/EF og at anvende reducerede afgiftssatser for dieselolie og LPG til opvarmning.

Retsgrundlag

Artikel 19 i Rådets direktiv 2003/96/EF.

Nærhedsprincippet

Indirekte beskatning som omfattet af artikel 113 i TEUF er ikke i sig selv et område, der falder ind under EU's enekompetence i den i artikel 3 i TEUF fastlagte betydning.

Medlemsstaternes udøvelse af deres kompetence på dette område er imidlertid nøje reguleret og begrænset af den gældende EU-ret. Ifølge artikel 19 i direktiv 2003/96/EF har Rådet enekompetence til at give en medlemsstat tilladelse til at indføre yderligere fritagelser eller lempelser med hjemmel i denne artikel. Medlemsstaterne kan ikke sætte sig i stedet for Rådet.

Forslaget er derfor i overensstemmelse med nærhedsprincippet.

Proportionalitetsprincippet

Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Afgiftsreduktionen overstiger ikke, hvad der er nødvendigt for at nå det pågældende mål (jf. ovennævnte betragtninger om det indre marked og loyal konkurrence).

Reguleringsmiddel/reguleringsform

Foreslået instrument: Gennemførelsesafgørelse vedtaget af Rådet.

Artikel 19 i direktiv 2003/96 åbner kun mulighed for denne type bestemmelse.

4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Foranstaltningen indebærer ikke nogen finansiel eller administrativ byrde for EU. Forslaget har derfor ingen konsekvenser for EU's budget.

2014/0200 (NLE)

Forslag til

RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

om at bemyndige Italien til i bestemte geografiske områder at anvende reducerede afgiftssatser for dieselolie og LPG, der anvendes til opvarmning, i medfør af artikel 19 i direktiv 2003/96/EF

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, særlig artikel 19, stk. 1([5]),

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) I medfør af artikel 19, stk. 1, i direktiv 2003/96/EF fik Italien tilladelse til i visse særligt ugunstigt stillede områder at anvende reducerede punkafgiftssatser for dieselolie og LPG, der anvendes til opvarmning. Tilladelsen blev givet indtil 31. december 2012 ved Rådets beslutning 2008/318/EF af 7. april 2008 om at bemyndige Italien til i bestemte geografiske områder at anvende reducerede afgiftssatser for dieselolie og LPG, der anvendes til opvarmning, i medfør af artikel 19 i direktiv 2003/96/EF([6]).

(2) Ved brev af 31. maj 2012 anmodede de italienske myndigheder om tilladelse til i visse særligt ugunstigt stillede områder at anvende reducerede afgiftssatser for dieselolie og LPG, der anvendes til opvarmning, gennem forlængelse af den ordning, der blev indført for visse områder ved ovennævnte rådsbeslutning, inden dennes udløb. De italienske myndigheder afleverede supplerende oplysninger og forklaringer den 4. december 2012, 16. juli 2013, 31. december 2013 og 22. januar 2014. Ved brev af 19. marts 2014 anmodede de italienske myndigheder om en fornyelse af den tilladelse, som blev givet ved Rådets forordning 2008/318/EF, uden ændringer af det geografiske anvendelsesområde. Tilladelsen ønskedes bevilget for perioden 1. januar 2013 til 31. december 2018.

(3) Italiens territorium er meget varieret med skiftende klimatiske og geografiske forhold. Under hensyntagen til de særlige territoriale forhold har Italien indført reducerede afgiftssatser for dieselolie og LPG med henblik på delvist at kompensere for de uforholdsmæssigt høje varmeudgifter for indbyggerne i visse geografiske områder.

(4) De differentierede afgifter bygger på objektive kriterier og har til formål at stille befolkningen i de berettigede områder på mere lige fod med resten af den italienske befolkning ved at reducere deres uforholdsmæssigt høje varmeudgifter, som skyldes hårde klimatiske forhold eller vanskelige forsyningsforhold med hensyn til brændstof sammenlignet med resten af Italien.

(5) Afgiftsnedsættelsen anvendes i geografiske områder, som opfylder et af følgende kriterier: de har de hårdeste klimabetingelser inden for det italienske territorium (kommuner, der er omfattet af zone F som defineret i præsidentielt dekret nr. 412 af 1993([7])), de har hårde klimatiske betingelser kombineret med vanskelige forsyningsforhold med hensyn til brændstof (kommuner, der er omfattet af Zone E som defineret i præsidentielt dekret nr. 412 af 1993, for så vidt som naturgasnettet endnu ikke er tilgængeligt i den pågældende kommune), de er geografisk isolerede kombineret med vanskelig og dyr forsyning med brændsel: Sardinien og mindre øer. Da udviklingen af naturgasnettet i betydelig grad vil mindske de ekstra udgifter til opvarmning og, hvor det er relevant, føre til større mangfoldighed i brændselsforsyningen, skal anvendelsen af de reducerede satser ophøre, når naturgasnettet bliver udbygget til at omfatte de pågældende kommuner.

(6) Foranstaltningen er blevet undersøgt af Kommissionen og anses ikke for at fordreje konkurrencen eller hindre det indre markeds funktion, og den anses heller ikke for at være uforenelig med EU's miljø-, energi- og transportpolitik. De reducerede afgiftssatser for både dieselolie og LPG er fortsat højere end EU’s minimumsafgiftssatser, der er fastsat ved direktiv 2003/96/EF, og de afbøder kun delvist de ekstra varmeudgifter i de pågældende geografiske områder.

(7) Foranstaltningen gælder kun rumopvarmning (hos private såvel som i virksomheder). Den omfatter ikke virksomheders øvrige anvendelser af de nævnte brændselsprodukter. Ifølge de italienske myndigheder er størrelsen af afgiftslempelsen for virksomheder i hvert enkelt tilfælde omfattet af Kommissionens forordning (EU) nr. 1407/2013 af 18. december 2013 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på de minimis-støtte([8]). Hvis lempelsen for en virksomhed overstiger det i den nævnte forordning fastsatte loft, bør den imidlertid anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med Rådets forordning (EU) nr. 734/2013 af 22. juli 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93([9]).

(8) I betragtning af foranstaltningens potentielle miljømæssige virkninger er det passende at give tilladelsen for tre år. Denne anvendelsesperiode vil give de italienske myndigheder tilstrækkelig tid til at vurdere foranstaltningens miljømæssige virkning, og den vil samtidig signalere, at der i fremtiden er behov for mere målrettede energibesparende foranstaltninger med henblik på at forbedre energieffektiviteten og opnå en positiv virkning på miljøet —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Italien bemyndiges til at anvende reducerede afgiftssatser for dieselolie og LPG, der anvendes til opvarmning, i følgende ugunstigt stillede geografiske områder:

1. kommuner, der er omfattet af klimazone F, som defineret i præsidentielt dekret nr. 412 af 26. august 1993

2. kommuner, der er omfattet af klimazone E, som defineret i præsidentielt dekret nr. 412 af 26. august 1993

3. Kommuner på Sardinien og på mindre øer([10]).

For at undgå overkompensation må nedsættelsen ikke overstige de ekstra varmeudgifter i de pågældende områder. I tilfældet Sardinien og mindre øer må afgiftsnedsættelsen ikke føre til brændstofpriser, der er lavere end de tilsvarende brændstofpriser på det italienske fastland.

Den reducerede afgift skal være i overensstemmelse med kravene i Rådets direktiv 2003/96/EF, især med de i direktivets artikel 9 fastsatte minimumsafgiftssatser.

Artikel 2

Berettigelsen til afgiftsnedsættelse i de geografiske områder, der er omhandlet i stk. 2 og 3, er betinget af manglende adgang til naturgasnettet i kommunen.

Artikel 3

Denne afgørelse får virkning på dagen for meddelelsen. Den udløber tre år derefter.

Artikel 4

Denne afgørelse er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den […].

På Rådets vegne

Formand

([1]) Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51); senest ændret ved direktiv 2004/74/EF og 2004/75/EF (EUT L 157 af 30.4.2004, s. 87 og s. 100).

([2]) EUT L 109 af 19.4.2008, s. 27-29.

([3]) Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 af 6. august 2008 om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87 og 88, EUT L 214 af 9.8.2008, s. 3.

([4]) EUT L 320 af 30.11.2013.

([5]) EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51. Senest ændret ved direktiv 2004/75/EF (EUT L 157 af 30.4.2004, s. 100).

([6]) EUT L 109 af 19.4.2008, s. 27-29.

([7]) Det præsidentielle dekretet nr. 412 af 1993 opdeler det italienske område i seks klimazoner (A til F). Klassificeringen er baseret på enheden "grader pr. dag", som er udtryk for det antal dage om året, hvor udendørstemperaturen er forskellig fra de optimale 20 °C, og der derfor er behov for opvarmning.

([8]) EUT L 352 af 24.12.2013, s. 1.

([9]) EUT L 204 af 31.7.2013, s. 15.

([10]) Alle italienske øer bortset fra Sicilien.