A4-0321/97

Beslutning om udviklingsproblemer og strukturinterventioner i Belgien (C4-0107/97)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til det samlede programmeringsdokument (SPD) for Faellesskabets strukturinterventioner i Hainaut, der er en region under maal 1,

- der henviser til de samlede programmeringsdokumenter (SPD) for Faellesskabets strukturinterventioner i regionerne under maal 2 i Belgien,

- der henviser til de samlede programmeringsdokumenter (SPD) for Faellesskabets strukturinterventioner i regionerne under maal 5b i Belgien,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Regionalpolitik og udtalelse fra Udvalget om Beskaeftigelse og Sociale Anliggender (A4-0321/97),

A. der henviser til, at den oekonomiske og sociale samhoerighedspolitik er et af Den Europaeiske Unions vigtigste maal,

B. der henviser til, at strukturfondene er et af de vigtigste redskaber til opnaaelse af dette maal,

C. der henviser til, at Belgien, selv om landets BNP pr. indbygger ligger hoejere end faellesskabsgennemsnittet (113%), alligevel oplever uligheder i den regionale udvikling, der varierer fra 77% for Hainaut til 137% for Antwerpen- regionen og 183% for Bruxelles-regionen,

D. der henviser til, at den samlede tildeling af strukturfondsmidler til Belgien er paa 2 mia ecu, dvs. ca. 3% af strukturfondenes samlede bevillinger,

E. der henviser til, at den samlede EF-stoette til Belgien er naesten tredoblet fra 864 mio ecu (1989-1993) til lige godt 2 mia ecu (1994-1999),

F. der henviser til, at Hainaut for foerste gang fik status som maal 1 i 1994, og at programmet for denne region er det stoerste af alle programmerne under dette maal (740 mio ecu),

G. der konstaterer, at der er sket en maerkbar stigning i bevillinger, der tildeles til regioner under maal 2 (321 mio ecu i perioden 1994-1999 over for 214 mio ecu i perioden 1989-1993), og en fordobling af bevillingerne til regioner under maal 5b (fra 33 mio ecu i perioden 1989-1993 til 77 mio ecu i perioden 1994-1999),

H. der henviser til den indflydelse, som de ledende principper for faellesskabsintervention har haft paa udviklingen af regionalpolitikken i Belgien, baade for saa vidt angaar dens indhold (tilstraebelse af synergi, med hovedvaegt paa stoette til virksomhederne, uddannelse, sanering af industriomraader, miljoebeskyttelse) og gennemfoerelsen heraf (partnerskab, evaluering),

I. der henviser til, at den geografiske definering af nogle omraader, der er stoetteberettigede under maal 5b, undertiden begraenses til blot en lille del af én og samme by,

J. der henviser til, at selv om strukturfondsinterventionerne har haft en ubestridelig virkning, er de imidlertid stadig ikke tilstraekkelige til at begraense de bestaaende uligheder og arbejdsloesheden i de mest beroerte regioner,

K. der henviser til, at det som en midtvejsvurdering generelt maa konstateres, at den endelige gennemfoerelsesgrad (udgifter, der faktisk gennemfoeres) for samtlige strukturfonde i Belgien i mange tilfaelde er utilstraekkelig og foruroligende,

L. der henviser til den voksende afvandring fra landdistrikterne, der skaerper strukturelle faktorer som den voksende befolkning og den oekonomiske udvikling,

M. der henviser til, at det derfor er yderst noedvendigt baade at forbedre gennemfoerelsen af Faellesskabets strukturpolitik i Belgien og at vedtage nye retningslinjer herfor, saa den goeres mere effektiv,

N. der henviser til de konklusioner, der fremkom under den offentlige hoering om udnyttelsen af strukturfondene i Belgien, som Udvalget om Regionalpolitik afholdt den 7. juli 1997,

1. konstaterer, at udviklingen i Hainaut i mange aar har vaeret vaesentligt forsinket paa grund af belastningerne fra en traditionel industriel specialisering (tekstiler samt jern- og staalindustrien) og strukturelle mangler saasom utilstraekkelig oekonomisk diversificering, et for begraenset teknologisk potentiale og en arbejdskraft, der i mange tilfaelde har vaeret daarligt uddannet;

2. understreger, at der i henhold til den aktuelle midtvejsvurdering til trods for positive aspekter ingen garanti er for, at den faelles strukturpolitik vil skabe mulighed for, at Hainaut, der er en region under maal 1, i vaesentlig grad vil naerme sig EU's gennemsnitlige BNP pr. indbygger i perioden fra nu af og frem til 1999;

3. mener, at den samme generelle vurdering gaelder for stoerstedelen af regionerne under maal 2 og maal 5b i Belgien;

4. er derfor af den opfattelse, at det ud fra et oenske om effektivitet er af stoerste vigtighed, at der opnaas en bedre gennemfoerelse af strukturpolitikken i Belgien og foretages en revision af retningslinjerne herfor;

En bedre gennemfoerelse af strukturpolitikken

5. er meget foruroliget over den meget lave endelige gennemfoerelsesgrad for bevillingerne (effektivt gennemfoerte udgifter), som her ved midtvejsvurderingen kun naar op paa 17% af de samlede EFRU-bevillinger til Hainaut, en maal 1-region, og som ligger paa fra 5 til 25% for maal 2- regionerne, selv om alle bevillingerne er blevet forpligtede, og under 10% for regionerne under maal 5b paa grund af, at der i utilstraekkeligt omfang er indgaaet forpligtelser for de disponible bevillinger (ca. 12%);

6. erkender, at denne foruroligende situation til dels kan forklares med den kompleksitet, der er tale om i forbindelse med ivaerksaettelsen af mange stoerre projekter, samt med den indledende forsinkelse i godkendelsen af programmeringsdokumenterne for regioner under maal 1, 2 og 5b;

7. glaeder sig over programmernes succes og kvaliteten heraf under maal 3 og konstaterer, at de til raadighed staaende midler ikke er tilstraekkelige til finansiering af det meget store antal projektforslag; beklager, at de lokale myndigheder systematisk udelukkes som initiativtagere til integration af hoej- risikogrupper, og anmoder om, at de ligestilles med de private initiativtagere;

8. tager de gode resultater af de socio-professionelle interventionsmetoder til efterretning og stoetter tanken om personlig vejledning og dannelsen af konsortier; kraever endvidere, at interventionsinitiativerne i princippet boer vedtages for en relativt laengere periode for at sikre planlaegningen og kontinuiteten i politikken om menneskelige ressourcer;

9. konstaterer, at der er tale om en enorm lav udnyttelsesgrad for de midler, der er afsat til gennemfoerelsen af maal 4; kraever, at dette nye maal hurtigst muligt gennemfoeres ved at oege virksomhedernes og isaer de smaa- og mellemstore virksomheders kendskab til uddannelse af arbejdstagerne; anmoder de ansvarlige myndigheder og Kommissionen om i forbindelse med den foreloebige evaluering at soerge for en overfoersel af ikke-udnyttede midler under maal 4 til maal 3;

10. mener imidlertid, at der vil blive foretaget en vurdering af resultaterne af alle programmeringsdokumenterne som helhed ved udgangen af den periode, der er fastsat for en samlet vurdering af udgifter til foranstaltninger som led i operationer under de samlede programmeringsdokumenter, som er fastsat til den 31. december 2001;

11. anmoder derfor indtraengende baade Kommissionen og de beroerte regionale og lokale myndigheder om straks at traeffe de noedvendige foranstaltninger til saa hurtigt som muligt at afhjaelpe den aabenlyse underudnyttelse af budgetbevillingerne, idet denne situation i realiteten risikerer at vanskeliggoere en forsvarlig og effektiv gennemfoerelse af Faellesskabets oekonomiske og sociale samhoerighedspolitik i Belgien;

12. henleder isaer de belgiske myndigheders opmaerksomhed paa, at gennemfoerelsesgraden for EF-bevillingerne pr. 1. januar 1999 skal tjene som referencegrundlag for beregningen af beloeb, der tildeles efter 1999, og opfordrer dem kraftigt til at udnytte disse EF-bevillinger maksimalt;

13. anmoder derfor de regionale og lokale myndigheder om at goere alt for:

- at begraense den tunge og langsommelige lokale forvaltningsgang i forbindelse med programmernes ivaerksaettelse, hvad angaar saavel beslutningsprocessen som udbetalingen af midlerne,

- straks at stille de modsvarende offentlige midler til raadighed, som er noedvendige for gennemfoerelsen af visse projekter, navnlig infrastrukturprojekterne,

- at indfoere et bedre forvaltningssystem (udpegelse af en programleder/- koordinator) og foretage en uafhaengig vurdering af de samlede programmeringsdokumenter; anerkender i den forbindelse de bestraebelser, der allerede goeres i saa henseende;

14. opfordrer desuden de belgiske myndigheder til at goere en stoerre indsats for at opnaa en fremskyndet overfoersel af EF-bevillingerne til deres bestemmelsessted, idet den langsommelighed, hvormed dette sker paa nuvaerende tidspunkt, ofte tager modet fra projektlederne (smaa og mellemstore virksomheder, foreninger), som er tvunget til at skaffe forudfinansiering af projekterne;

15. oensker paa den anden side at understrege, at Revisionsretten beklager, at der i virkeligheden ofte mangler en definition af de stoettemodtagende SMV'er, og at den, naar den findes, ikke altid er selektiv; er foruroliget over, at der selv ved foranstaltninger, som specifikt er tilsigtet SMV, tillades visse undtagelser og afvigelser, saaledes at virksomheder af enhver stoerrelse kan modtage stoette;

16. beklager, at bevillinger, der skulle vaere opfoert paa de regionale offentlige budgetter, som f.eks. de noedvendige midler til faerdiggoerelse af en allerede delvis bygget vej, til dels daekkes ind med strukturstoette, idet en saadan overfoerselsbudgettering ikke garanterer nogen yderligere udvikling i omraadet;

17. anmoder Kommissionen om at sikre:

- at kriterierne for udvaelgelse af stoetteberettigede projekter anvendes strengere,

- at der ved udvaelgelsen af projekter inden for rammerne af de operationelle programmer gives forrang til SMV'er,

- at der goeres en stoerre indsats med hensyn til faglig bistand, og at projektlederne og de organer, der staar for aktionernes gennemfoerelse, faar en bedre og mere omfattende orientering;

18. mener ogsaa, at det er oenskeligt, at Kommissionen spiller en mere aktiv rolle i overvaagningen af de foranstaltninger, der ivaerksaettes, saa det sikres, at de fastsatte prioriteringer i hoejere grad overholdes, navnlig for saa vidt angaar vaekst, beskaeftigelse og faglig uddannelse, samt stoerre samhoerighed (ved at undgaa dobbeltarbejde) og mere dynamik i forbindelse med aktionerne, idet man dog boer tage passende hensyn til de specifikke regionale forskelle;

19. mener, at en geografisk begraensning af de omraader, der kan komme i betragtning som berettigede til faellesskabsstoette under maal 5b (Westhoek- kystkommuner), ikke maa medfoere, at disse byer opdeles i stoetteberettigede og ikke-stoetteberettigede kvarterer, i betragtning af hvor smaa disse omraader er (Oostende, Bredene, Middelkerke), eftersom dette vil betyde formaalsloese restriktioner paa de tiltag, der kan komme fra disse regioner;.

Nye retningslinjer for Faellesskabets strukturpolitik i Belgien

20. frygter paa baggrund af de hidtil opnaaede resultater, at Faellesskabets strukturpolitik paa trods af de ressourcer, der er blevet sat ind siden 1994 i Hainaut, kun vil medvirke til at udligne virkningerne af den industrielle omstrukturering uden i oevrigt paa nogen vaesentlig maade at mindske Hainaut- regionens udviklingsefterslaeb i forhold til Faellesskabets gennemsnitlige BNP pr. indbygger;

21. er overbevist om, at de lokale udviklings- og beskaeftigelsesinitiativer er en forudsaetning for enhver form for baeredygtig udvikling; ikke blot bidrager de til at forbedre levevilkaarene i landdistrikterne, de skaber ogsaa en hensigtsmaessig ramme som forudsaetning for varig beskaeftigelse og bevarelse af det lokale omraade; mener derfor, at det er absolut noedvendigt at oprette decentraliserede lokaludviklingsbureauer, der skal beskaeftige sig med at fremme en genoplivning af landdistrikterne, aktiv deltagelse fra borgernes side og dialog mellem borgerne og de lokale og regionale myndigheder samt soerge for at forvalte den faglige selvhjaelp i forbindelse med programmerne;

22. konstaterer ogsaa, at der fortsat er tale om meget forskellige udviklingsniveauer og uligheder mellem de forskellige omraader i Hainaut- provinsen, og beklager, at EF-bidragene ikke har kunnet medvirke til at afhjaelpe dette;

23. opfordrer derfor Kommissionen og de regionale og lokale myndigheder i Hainaut til at foretage en nyvurdering af den aktuelle udviklingsstrategi, navnlig i de haardest ramte omraader, for at opnaa bedre resultater maalt i vaekst, udvikling og beskaeftigelse;

24. konstaterer med tilfredshed de paagaeldende regionale myndigheders vilje til fra nu af og frem til 1999 at tilstraebe vaesentlig stoerre jobskabelse end fastsat i det oprindelige maal med skabelse af 5.000 arbejdspladser i Hainaut, som det fremgaar af det samlede programmeringsdokument;

25. mener, at det er af afgoerende betydning, at der inden 1999 netto skabes et vaesentligt stoerre antal varige og faglaerte arbejdspladser i Hainaut-regionen i Belgien samt et betydeligt hoejere niveau for faglig uddannelse;

26. anmoder derfor Kommissionen og de regionale og lokale myndigheder om fra nu af og frem til 1999 at goere alt for at fremme beskaeftigelsen navnlig i Hainaut

- ved i hoejere grad at lade stoette til virksomheder vaere betinget af, at der effektivt skabes varige arbejdspladser, samt strengt at kontrollere, at de bevares,

- ved at laegge stoerre vaegt paa og tildele flere midler til projekter, der kan skabe kvalificeret beskaeftigelse i de sektorer, som er aabne for nye teknologier,

- ved at give smaa og mellemstore virksomheder forrang paa grund af deres jobskabende potentiel;

27. er foruroliget over, hvor faa projekter der finansieres i landdistrikterne; minder om Den Europaeiske Unions oenske om at foere en politik for en integreret udvikling i landdistrikterne og understreger, at det er noedvendigt at differentiere de programmer, der fremmer jobskabelse og aktiviteter i landdistrikterne; .

28. konstaterer, at opgaven med at fremme den oekonomiske udvikling paa lokalt plan som regel varetages af tvaerkommunale instanser, der hver isaer forsvarer deres egne subregionale projekter uden at tilstraebe synergi og vekselvirkning med projekterne hos de oevrige tvaerkommunale instanser eller i hele omraadet;

29. konstaterer, at resultatet heraf er en stor spredning af smaa projekter, der snarere har til formaal at tilfredsstille de lokale ansvarlige end at sikre en baeredygtig udvikling;

30. er ogsaa foruroliget over den virksomhedsflytning, der finder sted fra omraader beliggende i naerheden af stoetteberettigede regioner, hvor virksomheder, som ikke er stoetteberettigede, tiltraekkes af »nemme fortjenester« i form af EF- stoette; mener, at disse kunstige virksomhedsflytninger, som ofte begunstiger store selskaber, alvorligt skader regionalpolitikkens reelle effektivitet, og anmoder Kommissionen om at gribe ind ved at foere en meget streng kontrol med tildelingen af stoette og ivaerksaette sanktioner i tilfaelde af illoyal konkurrence;

31. mener, at der absolut er behov for en bedre maalretning af programmerne vedroerende faellesskabsinitiativer, saasom LEADER etc.;

32. opfordrer indtraengende Kommissionen til noeje at faa undersoegt den tildelte stoettes indvirkning paa flytning af virksomheder og til derudfra at drage de noedvendige konklusioner;

33. er forbavset over, at maalsaetningen for oprettelse af arbejdspladser i visse andre regioner under maal 1 i andre medlemsstater er langt hoejere end i Hainaut i Belgien, undertiden med anvendelse af langt faerre finansielle midler; anmoder derfor Kommissionen om at opstille praecise og harmoniserede indikatorer, der muliggoer en vurdering af og sammenligning hvad de forskellige regioner sakber af nettoarbejdspladser, og mellem gennemsnitsomkostningerne til hver enkelt arbejdsplads, der finansieres af EF-fondene;

34. understreger generelt, baade for Hainaut og for alle de stoetteberettigede regioner i Belgien under maal 2 og maal 5b, at der ufortoevet boer gennemfoeres en mere offensiv intern udviklingsstrategi, der som et prioriteret maal skal fokusere paa oekonomisk diversificering, fremme af forskning og spredning af nye teknologier samt faglig uddannelse; det samme gaelder for sanering af forladte industriomraader og byomraader og en forbedring af det naturlige og menneskeskabte miljoe (herunder turistprogrammer), der alle er vigtige aspekter med henblik paa at goere de paagaeldende omraader attraktive; en saadan strategi indebaerer en begraensning af det nuvaerende alt for store antal foranstaltninger inden for hvert enkelt programmeringsdokument; mener imidlertid, at princippet om foerst og fremmest at sanere omraader, der allerede raader over bystrukturer eller har vaeret udnyttet, skal indarbejdes i politikken for industriel udvikling;

35. haevder, at det ogsaa i fremtiden vil vaere noedvendigt at goere en faellesskabsindsats til fordel for de alvorligt underudviklede regioner og omraader i Belgien, til trods for de finansielle begraensninger der maatte opstaa i forbindelse med den forventede udvidelse;

36. opfordrer de regionale myndigheder til at traeffe foranstaltninger med henblik paa at modvirke forsinkelserne i den offentlige finansiering, saaledes at de faellesskabsmidler, der er baseret paa medfinansiering, kan blive udnyttet;

37. mener imidlertid, at der boer goeres en indsats for geografisk at koncentrere midlerne i de mest beroerte underregioner i Hainaut (f.eks. Mons, Charleroi, Borinage) eller andre omraader som f.eks. det vallonske Ouest du Brabant, Basse-Sambre-omraadet ved Namur eller flodomraadet Meuse-Vesdre, og at der samtidig skal fastsaettes en mere funktionel tematisk maalsaetning for programmerne som helhed - ogsaa for maal 5b - idet der er tale om alt for mange programmer, som i nogle tilfaelde vedroerer alt for smaa omraader;

38. anmoder Kommissionen om i stoerre udstraekning at inddrage de regionale myndigheder i fastlaeggelsen af disse regioner og at overveje, om de territoriale krav kan fortolkes mere fleksibelt, f.eks. ved at mindske den procentdel, der skal investeres af initiativtagere og stoetteberettigede i nabokommuner paa betingelse af, at dette kommer udviklingen af maal-regionen til gode; er endvidere af den opfattelse, at man i lignende tilfaelde maaske bedre kan vaelge tematiske eller sektorbestemte maal, der ikke tager sigte paa en saerlig region;

39. er af den opfattelse, at kvinders deltagelse i interventionsprogrammerne under Socialfonden i videst mulig omfang boer forbedres; anmoder derfor myndighederne i Belgien om at laegge stoerre vaegt paa udviklingen af smaa og mellemstore virksomheder og servicesektoren; beklager, at overflytningen til den offentlige og kvartiaere sektor og til socio-oekonomiske projekter i nogle regioner ikke tages i betragtning i forbindelse med beskaeftigelsesnormen;

40. understreger betydningen af kontroludvalg ikke alene, hvad angaar opfoelgning og gennemfoerelse af programmerne, men ogsaa hvad angaar udviklingen af en dynamik for de paagaeldende regioner; er af den opfattelse, at arbejdsmarkedets parter, de lokale myndigheder og de private integrationsinitiativer ligeledes boer inddrages i disse aktiviteter;

41. beklager Kommissionens manglende fleksibilitet i forbindelse med forhandlingerne om og kontrollen med gennemfoerelsen af programmerne; mener, at regionerne og lokalsamfundene boer inddrages mere og have stoerre ansvar i forbindelse med udarbejdelsen og gennemfoerelsen af programmerne saavel som ved fastlaeggelsen af de prioriterede aktioner og den geografiske definition paa stoetteberettigede regioner; mener dog, at Kommissionens evalueringsmuligheder boer styrkes gennem udarbejdelsen af objektive procedurer og indikatorer, som kan maales, og som muliggoer sammenligninger;

42. fremhaever, at enhver afgoerelse, der eventuelt vil medfoere en ny holdning til regionale udviklingsproblemer i Belgien efter 1999, ikke maa indebaere en brutal standsning af EF- finansieringen - hvilket ville vaere inkonsekvent og kontraproduktivt - men over en tilstraekkelig lang periode skal ledsages af alle de noedvendige vigtige overgangsforanstaltninger;

43. anmoder kraftigt Kommissionen og Raadet om at soerge for, at de forberedende arbejder med henblik paa den kommende programmeringsfase afsluttes rettidigt, saaledes at forhandlingsfasen om de enkelte programmeringsdokumenter (SPD) kan afsluttes paa det tidspunkt, hvor den nye programmeringsperiode i aar 2000 rent faktisk paabegyndes;

? ? ?

44. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, Belgiens forbundsregering og forbundsparlament samt regering og parlament i Flandern og Vallonien og i Bruxelles (hovedstadsomraadet).