Nr. C 62/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 3. 90 
Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) 
nr. 2727/75 om den fælles markedsordning for korn 
(90/C 62/06) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 6. oktober 1989 under henvisning til EØF-
Traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for landbrug og fiskeri, som udpegede 
Michael P. Strauss til orddører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 30. november 1989. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 272. plenarforsamling den 19. december 1989 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Kommissionens rapport om medansvarsafgiftsord-
ningen i kornsektoren giver efter ØSU's mening en korrekt 
beskrivelse af, hvorledes producentmedansvaret i denne 
sektor historisk set har udviklet sig. 
2. I rapporten gøres der opmærksom på de administrati­
ve og kontrolmæssige vanskeligheder, som anvendelsen af 
den nuværende medansvarsafgiftsordning frembyder for 
medlemsstaterne. I særdeleshed er det vanskeligt at 
kontrollere salget af korn mellem landbrugerne indbyrdes, 
og dette og andre problemer kan efter ØSU's mening føre til 
markedsforvridninger. De nuværende medansvarsafgifter 
skal imidlertid sammen med stabilisatorordningerne 
underkastes en revision efter 1991/1992-høsten. Man må i 
den forbindelse se grundigt på de problemer, som disse 
forvridninger rejser. 
3. Det er langt fra klart, hvorvidt de nuværende 
stabilisatormekanismer, og især medansvarsafgifterne 
bidrager til at kontrollere produktionen, som er roden til 
budgetproblemerne. At den opadgående tendens i produk­
tionen standsedes i 1988 og 1989, skyldtes snarere de 
dårlige klimaforhold. Afgifts- og stabiiisatorordningerne 
indebærer imidlertid en kraftig forøgelse af EUGFL's 
ressourcer. Samtidig øver de et kumulativt nedadgående 
pres på støtteniveauerne. 
4. I Kommissionens rapport anføres det, at medansvars-
afgiften i dens nuværende form ud fra et teknisk og 
administrativt synspunkt fungerer tilfredsstillende. Her må 
ØSU dog tilføje, at den indebærer en betydelig administra­
tiv byrde for købere og producenter i det første handelsled; 
f.eks. øger opkrævning, fakturering og indbetaling af 
afgiften til myndighederne nødvendigvis de handlendes 
omkostninger, og det vil sandsynligvis blive afspejlet i den 
pris, der betales til producenterne. Endvidere har produ­
center i mange medlemslande haft vanskeligheder med at få 
refunderet tillægsafgiften, når denne oprindeligt var fastsat 
på et for højt niveau. 
5. Sidstnævnte vanskelighed skyldes den nuværende 
måde at prognosticere høsten på. 
6. Efter ØSU's mening bør overproduktion ikke straffes 
på grundlag af høstprognoser, som ikke kan undgå at være 
unøjagtige. Korn har en lang række afsætnings- og anvendelsesmuligheder, og produktionen kan ikke opgøres 
så nøjagtigt som f.eks. produktionen af olieholdige frø, 
som det er nødvendigt at forarbejde. Det erkendes 
imidlertid, at der ikke kan foretages fundamentale 
ændringer i stabilisatormekanismen før revisionen i 1991/ 
1992. 
7. Under de nuværende ordninger er produktions-
prognosen afgørende for tillægsafgiftens størrelse samt for 
den eventuelle 3 % -nedsættelse af interventionsprisen i det 
efterfølgende år. Det er efter ØSU's mening umuligt at 
foretage et definitivt skøn over den samlede kornproduk­
tion i EF før udgangen af kalenderåret eller de første 
måneder i det efterfølgende år. Der er fare for, at tidlige 
skøn over kornmængden bliver mindre objektive, hvis de er 
bestemmende for tillægsafgiftens størrelse og enhver 
prisnedsættelse i det kommende år. 
8. ØSU tilslutter sig derfor den grundlæggende tanke i 
Kommissionens forslag, hvorefter et definitivt skøn over 
kornhøsten, som foretages inden 1. marts i det efterfølgen­
de år, skal være afgørende for, om prisen skal sættes ned, og 
om den allerede erlagte tillægs-medansvarsafgift skal 
korrigeres. 
9. Under den ordning, Kommissionen foreslår, vil der 
blive rettet op på en for stor eller for lille erlagt 
tillægsmedansvarsafgift gennem en justering af basisafgif­
ten i det efterfølgende år. I praksis vil dette binde 
basisafgiften til stabilisatorerne. 
10. Efter ØSU's mening skulle det være muligt at 
udtænke en mekanisme, som gør en foreløbig høstprognose 
overflødig, og som ikke binder basisafgiften til stabilisato­
rerne. 
11. ØSU udtrykker derfor tilfredshed med Rådets 
beslutning af 20. november 1989, hvorefter tillægsmedan-
svarsafgiften fra og med 1990-høsten i første omgang vil 
være på 1 Vi %, idet der så i det efterfølgende høstår vil 
blive korrigeret for en for stor eller for lille erlagt afgift i 
lyset af den definitive konstatering af kornhøsten. 
12. ØSU godkender Kommissionens grundlæggende 
tanke, men understreger, at man ved revisionen af de 
nuværende stabilisator- og afgiftsordninger må behandle 
hvert enkelt delaspekt for sig. Selv om stabilisatormekanis-
12. 3.. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 62/11 
men videreføres i en eller anden form, behøver det samme 
ikke nødvendigvis at være tilfældet med medansvarsafgifts-
ordningen. Denne ordning indebærer eksempelvis en 
nedgang i landbrugernes indtægter, uden at forbrugerne 
tilskyndes til at anvende mere korn. 
13. ØSU ønsker at understrege, at kornsubstitutter er 
afgiftsfritagede, og at ordningerne derfor virker som et 
yderligere incitament til at anvende importerede substitut­
ter i stedet for EF-korn. 
Bruxelles, den 19. december 1989 
1. Indledning 
1.1. Kommissionen anfører i indledningen til sin 
18. konkurrenceberetning, at Fællesskabets konkurrence­
politik befinder sig på skillevejen. Den økonomiske 
højkonjunktur har bevirket, at behovet for en tilpasning til 
de nye markedsvilkår, som må påregnes fra og med 1993, i 
stadig stigende grad indgår i de økonomiske beslutnings­
tageres forventninger. Virksomhederne sigter i deres 
strategiske planlægning på at overvinde de indre økonomi­
ske grænser i EF og giver sig i kast med tværnationale 
transaktioner af forskellig art. 
1.2. Disse generelle betragtninger foranlediger ØSU til 
at opdele udtalelsen i to specifikke kapitler. 
1.2.1. Et kapitel med en kritisk — positiv og negativ — 
gennemgang af den 18. beretning. 
1.2.2. Et kapitel med forslag til visse retningslinjer for 
EF's konkurrencepolitik som oplæg til enhedsmarkedet. 14. Måske er der ved at indtræffe fundamentale 
ændringer i fødevareudbuddet og -efterspørgslen på 
verdensmarkedet, som kan gøre stabilisatorordningerne 
overflødige. Hvis strukturelle overskud imidlertid vedbli­
ver med at være en trussel, er det usandsynligt, at 
stabilisatorordningerne i deres nuværende form vil kunne 
sikre en balance. Det vil i så fald blive vigtigt at gribe mere 
direkte ind over for udbud og efterspørgsel. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
1.3. I disse forslag tages der hensyn til ikke blot 
konkurrenceforholdene i EF, men også til de konkurrence­
mæssige forhold, som er en følge af kommercielle 
transaktioner med tredjelande. 
2. Udtalelse om selve den 18. beretning 
2.1. Generelle bemærkninger 
2.1.1. Forordningen om kontrol med virksomheds­
sammenslutninger, virksomhedsovertagel­
ser og erhvervelse af kapitalinteresser lader 
vente på sig 
2.1.1.1. Kapitel I i den 18. beretnings fjerde del 
indeholder en fortrinlig status over fremskridtene med 
hensyn til virksomhedssammenslutninger. Oplysningerne 
er ikke udtømmende, og de analyseres ikke på basis af en 
gennemgang af officielle systematiske statistikker, men ud 
fra oplysninger af generel karakter. Udtalelse om Kommissionens 18. beretning om konkurrencepolitikken 
(90/C 62/07) 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 1. december 1989 under henvisning 
til EØF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om 
Kommissionens 18. beretning om konkurrencepolitikken. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede Bernard Mourgues til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
29. november 1989. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 272. plenarforsamling (mødet den 19. december 
1989) uden stemmer imod og med 1 stemme hverken for eller imod følgende udtalelse: