17.1.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 16/11 
Udkast til Rådets henstilling om social sikring for u-landsfrivillige 
KOM(84) 710 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 12. december 1984) 
(85/C 16/09) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER — 
som henviser til traktaten om oprettelse af De euro­
pæiske Fællesskaber, 
som henviser til udkast til henstilling forelagt af Kom­
missionen, 
som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
som henviser til udtalelse fra Det økonomiske og so­
ciale Udvalg, og 
som tager følgende i betragtning: 
Det europæiske Råd gav på sit møde den 25. og 26. 
juni 1984 udtryk for ønsket om, at medlemsstaterne 
tager skridt til at tilskynde de unge til at deltage i 
projekter, der gennemføres af Fællesskabet uden for 
dets grænser, og for at de især støtter oprettelsen af 
landsforeninger for europæiske u-landsfrivillige, der 
er beskæftiget med udviklingsarbejde, med det formål 
at samle de unge europæere, der ønsker at arbejde 
ved projekter i udviklingslandene; 
Sådanne foranstaltninger, der tager sigte på at til­
skynde u-landsfrivillige til at arbejde med udviklings­
projekter, vil kunne bidrage til gennemførelsen af 
Fællesskabets og de enkelte medlemsstaters politik 
over for udviklingslandene; 
et sådant arbejde giver værdifulde arbejdserfaringer, 
især for unge arbejdssøgende, men også for andre le­
dige personer; 
ét af Fællesskabets mål på det sociale område går ud 
på at fremme mulighederne for erhvervsuddannelse; 
der bør derfor tages skridt til at fjerne de bestående 
hindringer for at blive beskæftiget som u-landsfrivil-
lig; 
en afgørende hindring for denne form for beskæfti­
gelse består i, at der inden for visse medlemsstaters 
socialsikringsordninger ikke findes nogen — i hvert 
fald ikke nogen fyldestgørende — dækning for så­
danne personer og deres familiemedlemmer, hverken i 
den periode, der tilbringes som u-landsfrivillig, eller i 
forberedelsesperioden eller med hensyn til anerken­
delsen af en af disse perioder eller af begge; der består visse forskelle mellem medlemsstaterne på 
socialsikringsområdet ved behandlingen af disse per­
soner — 
HENSTILLER TIL MEDLEMSSTATERNE 
A. 
— at de anerkender, at ét af målene for deres social­
politik er at få u-landsfrivillige dækket ind i social­
sikringsmæssig henseende; 
— at de ved »u-landsfrivillige, der er beskæftiget 
med udviklingsarbejde« forstår de personer, der 
udsendes til udviklingslande gennem anerkendte, 
ikke-statslige organisationer, hvad enten disse 
modtager statsstøtte eller ej, på aflønningsvilkår, 
der svarer til de lokale vilkår i de pågældende ud­
viklingslande, med det formål at yde et positivt bi­
drag til disse landes fysiske, økonomiske og so­
ciale udvikling; 
— at de tager de nødvendige skridt med henblik på 
gradvis at få indført en dækkende social sikring 
for u-landsfrivillige og for medlemmer af deres fa­
milie, såfremt disse ikke har noget selvstændigt 
krav på dækning i socialsikringsmæssig hen­
seende, under de lovfæstede eller erhvervstilknyt­
tede sociale sikringsordninger ud fra følgende 
principper: 
1. U-landsfrivillige, der er beskæftiget med udvik­
lingsarbejde, samt deres ovenfor nævnte famili­
emedlemmer bør være dækket af det udsen­
dende lands lovgivning på socialsikringsområ­
det i — og med hensyn til anvendelsen af — 
forberedelsesperioderne samt selve tjenesteperi­
oden i et udviklingsland, på lignende vilkår, 
som gælder for arbejdstagere eller indbyggere i 
det land, de udsendes fra. 
2. Forsikringen bør dække følgende områder: 
a) sygebehandling; 
b) kontantydelser ved sygdom; 
c) ydelser ved svangerskab og fødsel; 
d) ydelser ved invaliditet; 
e) ydelser i forbindelse med alderdom; 
f) ydelser til efterladte; 
Nr. C 16/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17.1.85 
g) ydelser i forbindelse med arbejdsulykker og indgås mellem det udsendende land og de be-
erhvervssygdomme; rørte udviklingslande, eller i mangel af sådanne 
h) arbejdsløshedsydelser efter hjemkomsten; aftaler ' det udsendende lands lovgivning; 
i) familieydelser. 
3. Medlemsstaterne bør tage de nødvendige skridt 
til at sørge for fuld forsikringsmæssig dækning 
for u-landsfrivillige og deres ovenfor nævnte 
familiemedlemmer inden for rammerne af deres 
nationale sikringsordning. Fuld dækning inde­
bærer, at den løn, der lægges til grund for be­
regningen af ydelser, ikke bør være lavere end 
det mindstebeløb, der berettiger til fuld dæk­
ning i socialsikringsmæssig henseende. 
4. Medlemsstaterne bør bestræbe sig for at bære 
en stor del af omkostningerne ved denne dæk­
ning, enten ved at bevilge de nødvendige mid­
ler til de ikke-statslige organisationer eller ved 
selv at bidrage til finansieringen af den sociale 
sikring. 
5. Den enkelte medlemsstat bør sikre ligebehand­
ling af de u-landsfrivillige og deres ovenfor 
nævnte familiemedlemmer, der er statsborgere i 
andre medlemsstater, og medlemsstatens egne 
u-landsfrivillige og deres ovenfor nævnte fami­
liemedlemmer, herunder flygtninge og statsløse 
personer, der er bosiddende i medlemsstaten. 
B. 
Medlemsstaterne bør så vidt muligt træffe deres for­
anstaltninger ud fra følgende retningslinjer: 
1. Den forsikringsmæssige dækning bør så vidt mu­
ligt ske på én af — eller ved en kombination af — 
følgende måder: 
a) med henblik på fastlæggelse af retten til ydelser 
(og, i givet fald, med henblik på beregning af 
størrelsen af disse ydelser) i forbindelse med be­
givenheder, der måtte indtræffe efter hjemkom­
sten, betragtes tjenesteperioder i et udviklings­
land som forsikringsperioder, beskæftigelsespe­
rioder eller opholdsperioder, der falder ind un­
der den udsendende stats lovgivning; 
b) de personer, der ellers ikke længere ville være 
undergivet det udsendende lands lovgivning 
med hensyn til begivenheder, der måtte ind­
træffe i forberedelsesperioden eller i selve tjene­
steperioden, bibeholder dog retten til ydelser — 
for så vidt som der er tale om en begivenhed af 
kun kortvarig karakter — i en periode, der er 
nærmere fastlagt i det udsendende lands lovgiv­
ning; 
c) der kan anvendes en udstationeringsordning, 
der da stadfæstes i de socialsikringsaftaler, der d) der kan tegnes en frivillig forsikring for stats­
borgere, der er bosat i udlandet, for så vidt det 
afgivende lands lovgivning åbner mulighed her­
for, eller — hvis en sådan ordning ikke er mu­
lig — kan der etableres en særlig frivillig forsik­
ringsordning for u-landsfrivillige, beskæftiget 
med udviklingsarbejde og deres ovenfor nævnte 
familiemedlemmer; 
e) der kan under de u-landsfrivilliges og deres 
ovenfor nævnte familiemedlemmers ophold i 
udviklingslandet ske en fortsat udbetaling af løn 
i perioder med midlertidig uarbejdsdygtighed 
som følge af sygdom, svangerskab og barsel el­
ler ulykkestilfælde. 
2. Kortvarige ydelser, der udbetales efter hjemkom­
sten til det udsendende land, samt langvarige 
ydelser og de indkomstrelaterede forsikringsbi­
drag, bør ikke beregnes på grundlag af et beløb, 
der er lavere end det mindstebeløb, der berettiger 
til fuld dækning i socialsikringsmæssig henseende 
under det udsendende lands lovgivning eller ved 
tegning af en frivillig forsikring inden for ram­
merne af den pågældende lovgivning. 
3. Det udsendende land bør enten bidrage til finan­
sieringen af den socialsikringsmæssige dækning af 
u-landsfrivillige, der er udstationerede eller som 
har tegnet en frivillig forsikring, og deres ovenfor 
nævnte familiemedlemmer, eller til dækningen af 
de udgifter, som de u-landsfrivillige og deres oven­
for nævnte familiemedlemmer påfører de sociale 
sikringsordninger, ved at betragte de tjenesteperio­
der, som de u-landsfrivillige tilbringer i udviklings­
landene, som perioder tilbragt under det udsen­
dende lands lovgivning. 
4. a) De udgifter i forbindelse med sygdom, som de 
u-landsfrivillige eller deres ovenfor nævnte fa­
miliemedlemmer må afholde i et udviklingsland, 
bør refunderes inden for den tidsfrist, der er 
fastsat af det udsendende land for refusion af 
lignende udgifter, der opstår i selve den pågæl­
dende medlemsstat; 
b) den ret til sygebehandling, som u-landsfrivillige, 
der er udstationeret eller som er dækket af en 
frivillig forsikring, har tillige med deres ovenfor 
17. 1. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 16/13 
nævnte familiemedlemmer, bør bevares, så den 
også omfatter en nærmere bestemt periode efter 
hjemkomsten til det udsendende land, med­
mindre de pågældende personer allerede er 
dækket eller ved at være arbejdsløse. 
5. U-landsfrivillige, der deltager i et forberedelses­
kursus i det udsendende land, bør i lovgivnings­
mæssig henseende betragtes som arbejdstagere, 
bl.a. med hensyn til retten til sygebehandling, med­
mindre de allerede er dækket ind i kraft af at op­
holde sig i landet. Også deres ovenfor nævnte fa­
miliemedlemmer bør være dækket i — og med 
hensyn til anerkendelsen af — sådanne perioder. 
6. Med henblik på at de u-landsfrivillige og deres 
ovenfor nævnte familiemedlemmer kan modtage 
arbejdsløshedsdagpenge i et nærmere fastsat tids­
rum efter deres hjemkomst til det udsendende 
land, bør de fritages for at skulle opfylde visse be­
tingelser af forsikringsmæssig og beskæftigelses­
mæssig art (i de tilfælde, hvor tjenesteperioder i 
udviklingslandet ikke betragtes som beskæftigelses-
eller forsikringsperioder og hvor sådanne arbejds­tagere i disse tjenesteperioder ikke er underlagt det 
udsendende lands lovgivning i kraft af at være ud­
stationeret eller at have tegnet en frivillig forsik­
ring), således at de efter hjemkomsten er sikret i 
forbindelse med ledighed. 
7. De tropesygdomme, som u-landsfrivillige er udsat 
for at pådrage sig, bør i forbindelse med fastlæg­
gelsen af de nærmere sikringsmæssige betingelser 
anerkendes som erhvervssygdomme, eller der bør 
ydes erstatning herfor på samme betingelser, som 
gælder for erhvervssygdomme. 
Senest to år efter vedtagelsen af denne henstilling til­
stiller medlemsstaterne Kommissionen de nødvendige 
oplysninger, så den kan udarbejde en rapport til Rå­
det om de fremskridt, der er opnået og de hindringer, 
man er stødt på i forbindelse med etablering af en so­
cialsikringsmæssig dækning af u-landsfrivillige, der er 
beskæftiget med udviklingsarbejde, og så Kommissio­
nen i givet fald kan stille forslag om yderligere foran­
staltninger, der måtte være påkrævet til opnåelse af de 
fælles mål.