DA Den Europæiske Unions Tidende C 267/12

Regionsudvalgets udtalelse: »Udvidelsesstrategi og vigtigste udfordringer 2009-2010: potentielle kandidatlande«

(2010/C 267/04)

I. POLITISKE ANBEFALINGER

GENERELLE FREMSKRIDT OG TIDSPLAN

Regionsudvalget

1. ser positivt på rapporterne om de potentielle kandidatlande i Kommissionens meddelelse »Udvidelsesstrategi og vigtigste udfordringer 2009-2010« og meddelelsen om Islands ansøgning om medlemskab;

2. bifalder også de potentielle kandidatlandes fremskridt, som resulterede i Albaniens og Serbiens ansøgning om medlemskab i 2009, og den fortsatte gennemførelse af interimaftalerne om handel og handelsrelaterede anliggender og af stabiliserings- og associeringsaftaler i alle potentielle kandidatlande samt de forsatte reformer i Kosovo;

3. konstaterer, at der er blevet gjort en stor indsats fra EU's side for at tilnærme de potentielle kandidatlande til EU. Nylige tiltag har bl.a. drejet sig om at afbøde finanskrisens virkninger samt de foreslåede lempelser af visareglerne. I begge tilfælde er der tale om initiativer, som tydeliggør EU's værdi for befolkningen;

4. bifalder afskaffelsen af visumordningen for borgere fra Montenegro og Serbien, så disse får mulighed for at rejse i de fleste EU-medlemsstater uden visum, og håber, at Albanien og Bosnien-Herzegovina inden længe ligeledes vil opfylde kriterierne for afskaffelse af visum;

5. noterer sig Rådets konklusioner af 26. oktober 2009 angående EU's strategi for Østersøregionen og erklæringen fra rådet for Adriaterhavet/Det Joniske Hav til støtte for EU-strategien for regionen Adriaterhavet/Det Joniske Hav, som blev vedtaget i Ancona den 5. maj 2010 (1) af udenrigsministrene fra de otte lande, der deltager i initiativet for Adriaterhavet/Det Joniske Hav (Albanien, Bosnien og Hercegovina, Kroatien, Grækenland, Italien, Montenegro, Serbien og Slovenien), og ser med tilfredshed på, at EU's strategi for makroregioner udgør et vigtigt instrument for at fremskynde integrationsprocessen, bl.a. via større vægtning af de lokale og regionale myndigheder;

6. påpeger, at den brede offentligheds opbakning til et fremtidigt medlemskab er en vigtig succesfaktor for integrationsprocessen. Lokale og regionale samfundsniveauer kan bidrage hertil såvel som til den såkaldte kapacitet til at absorbere EU's regelværk og finansielle støtte. Det er derfor af største betydning:

— at kommuner og regioner får mulighed for at deltage aktivt i den nationale integrationsproces, hvilket er foreneligt med principperne i Europarådets charter for lokalt og regionalt selvstyre,

— at IPA-instrumentet (instrumentet for førtiltrædelsesbistand) bør udformes, så kommuner og regioner i højere grad kan udnytte programmet til investeringer og kapacitetsopbygning;

— at det lokale og regionale niveau inddrages i integrationsprocessen, da Københavnskriterierne forudsætter robuste institutioner og finansieringssystemer. På den måde skabes de fornødne betingelser for gennemskuelige behandlings- og beslutningsprocedurer;

— Rådets IPA-forordning 1085/2006 har i henhold til artikel 2, stk. 1, som mål at støtte »a) styrkelse af demokratiske institutioner …« og »c) reform af offentlig administration, herunder indførelse af et system, som gør det muligt at decentralisere bistandsforvaltningen til modtagerlandet …«. Under hensyntagen til dette mål og aktuel praksis i de potentielle kandidatlande bør forordningen indeholde en bestemmelse om en obligatorisk mekanisme til høring af repræsentanter for lokale og regionale myndigheder i IPA-programmeringsfasen;

— varigheden af IPA-programplanlægningen på nationalt niveau er uacceptabelt lang. Udvalget henstiller, at Kommissionen straks reviderer programmeringsbetingelserne med henblik på at strømline procedurerne.

Information

7. konstaterer, at det lokale og regionale niveau har usædvanligt gode forudsætninger for at bidrage til en dialog med og oplysning til borgerne om integrationsprocessen og ikke mindst om de udfordringer, tilnærmelsen til EU's regelværk afføder;

8. understreger, at EU bør tilskynde til deltagelse og god adgang til information på alle samfundsniveauer. Ikke mindst i de nye demokratier er adgangen til information af største betydning. Sådanne lande er ofte særligt sårbare over for populistiske strømninger, som ikke altid afvejes mod en pluralistisk debat;

9. understreger vigtigheden af, at EU's informationstiltag, ligesom analyserne af situationen i de potentielle kandidatlande, er konkrete og tydelige. Ellers er der en fare for misfortolkninger. Det kan indebære, at regeringer med ansvar for integrationsprocessen får vanskeligt ved at varetage alle processens dimensioner. Åben debat og oplyste borgere kan derimod være med til at skabe forudsætningerne for, at der kan rokkes ved konfliktrelaterede systemløsninger, som med tiden er blevet cementeret til etniske modsætninger.

Kapacitetsopbygning

10. finder, at IPA-programmet bør forvaltes bedre, så kommuner og regioner ligesom civilsamfundet får mulighed for at bidrage med kompetence, der udvider integrationsprocessen. IPA kan desuden bidrage til institutionel kapacitetsopbygning på alle samfundsniveauer;

11. er enigt med Kommissionen i, at det mellemregionale samspil i regionen er af største betydning for integrationsprocessen. Det lokale niveau i regionen har via NALAS (2) skabt et forbillede for udvekslingen landene imellem;

12. konstaterer, at Kommissionsrapporten ville være af langt større værdi, hvis perspektivet i højere grad kom til at omfatte det lokale og regionale niveau. Her gennemføres væsentlige dele af de regler, som følger med integrationen;

13. beklager, at Kommissionen ikke også foretager regelmæssige kapacitetsvurderinger med fokus på samfundsniveauerne under det centrale niveau i kandidatlandene.

Det lokale og regionale niveau og civilsamfundet

14. finder, at civilsamfundet er af stor betydning for opbygningen af stabile demokratier. Derfor bør den civile sektor også være repræsenteret i integrationsprocessen;

15. anbefaler en større reguleringsindsats til støtte for samfundets udsatte. I flere af kandidatlandene har folkesundhed og social- og arbejdsmarkedspolitiske spørgsmål haltet bagefter, og det samme har spørgsmål om kvinders udsatte position og ligestilling;

16. konstaterer, at de potentielle kandidatlandes evne til at tage hensyn til mindretals interesser er af største betydning for integrationsprocessen. Praktiske løsninger baseret på bred enighed kan ofte netop findes på lokalt eller regionalt niveau;

17. deler Kommissionens opfattelse, at den institutionelle kapacitet bør styrkes i de potentielle kandidatlande. Når den regionale skole for offentlig forvaltning starter i fuld skala, er det af største betydning, at de regionale og lokale repræsentanter kan deltage i uddannelsesprogrammerne.

Landespecifikke bemærkninger

Albanien

18. bifalder, at oppositionen på ny deltager i det parlamentariske arbejde om end med visse begrænsninger. Hvad integrationsprocessen angår, mangler der fortsat en koordineringsfunktion mellem samfundsniveauerne i Albanien;

19. noterer sig de fremskridt, der er blevet gjort med harmoniseringen af lovgivning på flere områder, som omfattes af fællesskabets regelværk – ikke mindst siden landets formelle ansøgning om EU-medlemskab. Når regelmæssige forhandlinger indledes, vil disse følge Lissabontraktatens proces, hvorfor det er vigtigt med en analyse af kommuner og regioner, samt at de inddrages;

20. understreger vigtigheden af, at kommunerne inddrages i den proces, Albanien nu står over for, nemlig en fremtidig forhandlingsproces;

21. understreger, at Kommissionens instrument til kapacitetsudvikling udnyttes i den igangværende forvaltningsreform på alle niveauer i Albanien (Twinning, TAIEX og SIGMA). Det er af største betydning både for at skabe effektive og åbne institutioner og for at stimulere tiltag, som kan begrænse den omfattende korruption;

22. påpeger, at Albanien er nødt til at fremskynde udviklingen af et velfungerende ejendomsmarked. En sådan proces giver også på længere sigt kommunerne mulighed for at forbedre deres skattegrundlag;

23. minder om, at decentraliseringsprocessen i Albanien fortsat er i sin spæde barndom. Vedtaget lovgivning til gennemførelse på kommunalt niveau er ikke altid implementeret. Gennemførelse af lovgivning er også vigtigt, når det gælder om at beskytte mindretals interesser;

24. bemærker også, at Kommissionen har begrænset afsnit om økonomiske og sociale rettigheder til en vurdering af lovgivningsområdet. Afsnittet bør også omfatte implementering og analyse af, hvordan mangler i gennemførelsen af ny lovgivning påvirker udsatte grupper;

25. deler Kommissionens opfattelse, at der er sket fremskridt på skatteområdet, men bemærker samtidig, at ubalancen mellem ansvars- og ressourcefordelingen i decentraliseringsprocessen rummer risici.

Bosnien-Hercegovina

26. konstaterer, at Bosniens forfatning, som er baseret på Dayton-aftalen, har bidraget til en kompliceret forvaltningsstruktur. Dayton-aftalens opbygning indebærer, at Bosnien-Hercegovina mangler den beslutningsdygtighed, som kræves for tilpasning til EU's regelværk. Det delte Bosnien har brug for en ledelse, som formår at overvinde modsætninger og i stedet tage initiativ til løsninger, der skaber samdrægtighed. En ledelse, som opfatter etnisk identitet som det vejledende princip for deres beslutninger, er ikke i de bosniske borgeres interesse;

27. beklager sammenbruddet i Butmir-forhandlingerne om konstitutionelle reformer og opfordrer lederne for alle etniske grupper i Bosnien-Herzegovina til at enes om en løsning, så landet kan opnå fuldstændig suverænitet og være i stand til at fortsætte reformerne og den europæiske integrationsproces;

28. konstaterer også, at når konsekvenserne af den opsplittede ledelse i Bosnien bliver gjort synlige for offentligheden, opstår der er pres på beslutningssystemet, som alligevel fører til reformer. For at frigøre denne drivkraft kræves der tydelighed fra EU's side om de virkelige politiske alternativer – nemlig en fortsat fokus på spørgsmål, som skærper modsætningerne, eller en politik, som åbner landet mod det indre markeds fire friheder;

29. konkluderer, at visaspørgsmålet peger i retning af, at debatten skal føres i nye former og med et nyt indhold. Visaspørgsmålet viser, at når den offentlige opinion forventes at kræve det, så findes der også en handlekraft hos de nationale ledere. EU og ikke mindst Regionsudvalget har her et ansvar. Det handler om, at borgerne i Bosnien via deres lokale ledere kan få mulighed for at forstå, hvad integrationen kræver og hvad den kan bidrage til. Her findes der et behov for at bidrage til engagement og sammenhæng samt for at sætte fokus på værdier - og idéer, der er i tråd med princippet om respekt for mennesket og dets rettigheder;

30. deler Kommissionens opfattelse, at den nuværende samfundsopbygning skaber ineffektivitet med negative følger for erhvervsklimaet;

31. ser muligheder for at støtte reformkræfterne i Bosnien, som både ønsker en stærkere stat og en decentraliseringsproces med styrkede kommuner. Borgere, som ønsker at rejse, som forstår, hvorfor investeringerne udebliver, eller hvorfor strukturfondene forbliver fremtidige fonde, kan blive netop den gruppe, som presser debatten i retning af andre områder end visaregler. Regionsudvalget bør deltage i informationstiltag og møder i Bosnien med lokale folkevalgte ledere, der kan bidrage til forandringer;

32. konstaterer, at den komplicerede samfundsopbygning har medvirket til, at kommunerne og deres organisationer kun råder over begrænset information om EU og IPA-støtten;

33. konkluderer, at det nationale niveau bør styrkes inden for flere ansvarsområder, ikke mindst ved at tildele dette niveau ansvaret for en fælles kommunallov;

34. vil tilskynde til, at IPA åbnes for engagement på kommunalt niveau.

Serbien

35. udtrykker tilfredshed med, at det serbiske parlament har godkendt den nye status for den selvstyrende provins Vojvodina, som har været i kraft siden januar 2010, og som styrker Vojvodinas regionale beføjelser, og konstaterer, at Serbien gør vigtige fremskridt i integrationsprocessen. Decentraliseringsprocessen må dog beskrives som ret fragmenteret og med uheldige overlapninger mellem ministeriernes ansvarsområder. Reformer gennemføres for at udvikle et regionalt niveau med ansvar for udviklings- og vækstspørgsmål, men gennemførelsen er fortsat præget af uklarhed. Den kapacitetsforøgelse, som er blevet gennemført med international støtte af kommunalforbundet i Serbien (3), er ifølge Regionsudvalget et vigtigt middel til at modernisere kommunerne;

36. noterer, at integrationsprocessen skal ledsages af interne reformer på alle samfundsniveauer;

37. udtrykker tilfredshed med, at det i marts 2009 oprettede nationale råd for decentralisering af republikken Serbien (National Council for Decentralisation of the Republic of Serbia) fik til opgave at udarbejde en omfattende strategi for decentralisering efter europæiske normer med bistand fra en ekspertgruppe. Det kan medføre en styrkelse af det fortsatte reformarbejde;

38. bifalder de hidtidige fremskridt med at styrke kommunerne institutionelt. Solide og dermed forudsigelige finanser er nøglespørgsmål, som ved siden af kapacitetsforbedrende tiltag kræver foranstaltninger, så kommunerne fuldt ud kan opfylde Københavnskriteriernes krav om stabile offentlige finanser. Et vigtigt spørgsmål på kort sigt er tilbageleveringen af fast ejendom til kommunerne samt tilvejebringelse af muligheden for, at kommunerne erhverver fast ejendom;

39. konstaterer, at visse kommuner har svært ved at opretholde et grundlæggende serviceniveau, selv om Serbien har et skatteudligningssystem. Blandt reformbehovene kan nævnes tiltag til at øge graden af selvfinansiering i kommunerne. Det kan gøres i kombination med et finansieringsprincip, som indebærer, at der via statslig finansiering kompenseres for omkostningerne for nye ansvarsområder;

40. bifalder det initiativ, der er blevet taget i Serbien for at fremme kommunernes miljøindsats via en miljøfond, som baseres på miljøskatter, hvilket er et godt eksempel på tiltag til fremme af kommunernes tilpasning til EU. Andele af disse skatteindtægter tilfalder kommunerne som særlige indtægter, der bl.a. kan anvendes til at sikre den fornødne kompetence til at foretage miljøkonsekvensbeskrivelser;

41. har konstateret, at IPA overvejende betragtes som et instrument til at reformere centralforvaltningen i Serbien samt for at muliggøre en større infrastrukturindsats. På den baggrund er det beklageligt, at kun en meget begrænset del afsættes til de presserende nødvendige tiltag til f.eks. kapacitetsudvikling på lokalt niveau;

42. bifalder det serbiske parlaments resolution af 31. marts 2010 om hændelserne i Srebrenica i juli 1995, der fordømmer den massakre, som udspillede sig på dette sted. Vedtagelsen af resolutionen er et vigtigt skridt i landets bearbejdelse af sin egen historie. Den serbiske regering sender hermed et positivt signal om forsoning, den interne udvikling i Serbien og landets videre tilnærmelse til EU.

Kosovo (4)

43. ser positivt på den stabilisering, som har fundet sted i Kosovo. Den indsats, som udføres af internationale organisationer og deriblandt en større gruppe EU-lande, har banet vej for at opretholde retsstaten og øge borgernes sikkerhed. Samtidig findes der træk ved udviklingen hen imod mere stabilitet, som minder om situationen i Bosnien-Hercegovina, og en risiko for etnisk opsplitning, som kan vanskeliggøre en fremtidig integration. Det kan hæmme integrationsprocessen i Kosovo, der er et samfund med et lavt uddannelsesniveau og endnu svagt udviklede offentlige institutioner;

44. understreger det vigtige i, at retsstatens principper opretholdes i Kosovo, og tillægger den internationale tilstedeværelse i Kosovo en afgørende betydning for den indsats, som er blevet gjort for at sikre fredelig sameksistens mellem landets etniske grupper;

45. bifalder initiativerne i forbindelse med kommunalreformer og den igangværende decentralisering i Kosovo;

46. konstaterer, at den nuværende udvikling i Kosovo fører til, at der oprettes endnu flere etnisk definerede kommuner. Det indebærer samtidig et øget behov for dialog på lokalt niveau. Gennem denne udvikling får ikke mindst det lokale niveaus samarbejdsorgan en vigtig opgave med at fremme samarbejde. I sådanne tiltag bør fælles IPA-projekter kunne overvinde modsætningerne. For den fremtidige udvikling i Kosovo og i betragtning af såvel de begrænsede samfundsressourcer i landet som institutionernes vigtige rolle i forbindelse med fremme af social solidaritet og den universelle karakter af de grundlæggende tjenester af almen interesse er det af største betydning, at etnisk baserede dobbelte institutioner som skoler og sygehuse kan undgås. Sådanne tiltag vil fremstå som symboler for politiske nederlag og dårlig husholdning med offentlige ressourcer og vil kun uddybe kløften mellem de etniske grupper;

47. anbefaler, at der sættes fokus på Kosovos uddannelseskapacitet, så Kosovo kan drage fordel af sin demografiske sammensætning. Der er stor risiko for, at en betydelig del af dagens store ungdomsårgange udvandrer efter afsluttet skolegang;

48. fremhæver, at institutionernes kapacitet skal udvikles, hvis man skal opnå en effektiv udnyttelse af landets begrænsede samfundsressourcer. Samtidig kan ressourcer derved frigøres til forbedringer inden for eksempelvis sundhedsvæsenet;

49. mener ligesom Kommissionen, at der er brug for en omfattende uddannelsesindsats for at forbedre anvendelsen af den nyligt vedtagne lovgivning om offentlige indkøb;

50. henstiller, at førtiltrædelsesinstrumentet anvendes som en ressource til bred kapacitetsudvikling i landet. Dermed kan man øge forståelsen i landet for de integrationskrav og fordele, som EU-medlemskab indebærer.

Montenegro

51. bifalder, at Montenegro har udvist beslutsomhed i integrationsprocessen. Dette afspejles i en institutionaliseret dialog mellem regering og kommunale repræsentanter, som mødes flere gange om året;

52. deler Kommissionens vurdering, at alle niveauer af Montenegros offentlige forvaltning har stort behov for uddannede medarbejdere. Det har betydet, at regeringen har samlet sine ressourcer i en koordineringsfunktion, hvor det lokale niveau er godt repræsenteret. Det har vist sig at påvirke såvel takten i reformprocessen som landets evne til at koordinere de eksterne finansieringskilders tiltag. Alt sammen har været muligt på grund af den fokus, der er blevet sat på det lokale niveau i IPA-programmet;

53. konstaterer, at der inden de igangværende reformer i kommunerne trods en langtrukken reformproces blev gennemført en bred debat, dels om borgmesterrollen, dels om frivillige kommunesammenlægninger, så kommunerne står bedre rustet til strukturfondsstøtten;

54. bifalder den skærpede lovgivning, der er blevet indført for ved hjælp af øget ekstern revision at begrænse korruption, herunder korruption i forbindelse med lokale valg;

55. bemærker, at kommunernes indflydelse på skatteniveauet er begrænset, hvilket har indvirkning på det kommunale selvstyre;

56. konstaterer desuden, at den treårsperiode fra programplanlægning til programstart, som kræves, for at de første IPA-finansierede projekter i landet skal nå gennemførelsesfasen, er uacceptabel lang tid. Selv om forberedelsesprocessen bliver kortere under de kommende års IPA-støtte, er det vigtigt med regelforenklinger for at afkorte tiden.

Island

57. er enig i Kommissionens anbefaling om at indlede tiltrædelsesforhandlinger med Island, og at Island berettiges til at modtage finansiel førtiltrædelsesstøtte under instrumentet til førttiltrædelsesstøtte (IPA).

Bruxelles, den 9. juni 2010 Mercedes BRESSO Formand for Regionsudvalget

(1) www.aii-ps.org.

(2) Netværk af sammenslutninger af lokale myndigheder i Sydøsteuropa.

(3) Den permanente konference af byer og kommuner.

(4) Ifølge FN's Sikkerhedsråds resolution 1244/99.