KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 12.12.1997 
KOM(97)677 endelig udg. 
97/ 0368 (ACQ 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
OM 
BEHANDLINGEN AF LANDE, DER TIDLIGERE VAR LANDE UDEN 
MARKEDSØKONOMI, I FORBINDELSE MED ANTIDUMPINGPROCEDURER 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 384/94 om beskyttelse mod 
dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
I EU's nuværende antidumpingregler er en række tredjelande klassificeret som "lande 
uden markedsøkonomi". For disse landes vedkommende anses det for umuligt at beregne 
den normale værdi på grundlag af standardoplysninger om de indenlandske priser, fordi 
den gennemgribende statskontrol har stærkt fordrejende virkning, og fordi der ikke 
foreligger meningsfyldte markedssignaler. Der blev derfor udviklet et system med et 
såkaldt analogt land, således at den normale værdi i landene uden markedsøkonomi 
fastsættes på grundlag af priser og omkostninger i en sammenlignelig markedsøkonomi i 
et tredjeland. For lande, der klassificeres som markedsøkonomier, eksisterer problemet 
ikke, og den normale værdi beregnes på grundlag af indenlandske økonomiske 
oplysninger vedrørende det pågældende land. 
Den særlige behandling i antidumpingregleme af landene uden markedsøkonomi går helt 
tilbage til 1950'erne, og fremgangsmåden for landene uden markedsøkonomi blev 
kodificeret af EU i 1979. Siden da har kommunismens fald i Central- og Østeuropa og 
det tidligere Sovjetunionen og iværksættelsen af økonomiske reformer af hidtil ukendt 
omfang i Kina og andre steder imidlertid fundamentalt ændret de økonomiske forhold i 
mange af de lande, der klassificeres som lande uden markedsøkonomi. I erkendelse af de 
central- og østeuropæiske landes økonomiske omdannelse og fremskridt hen imod 
medlemskab af Den Europæiske Union er disse lande allerede fjernet fra listen over lande 
uden markedsøkonomi, og de behandles nu som markedsøkonomier i EU's 
antidumpingregler. 
For Ruslands og Kinas vedkommende har de bemærkelsesværdige fremskridt i det 
økonomiske reformarbejde imidlertid endnu ikke givet sig udslag i nogen ændring i EU's 
antidumpingregler. Som følge deraf er de prisberegningsmetoder, der automatisk benyttes 
i forbindelser med alle undersøgelser med tilknytning til disse to lande, ikke længere altid 
velegnede, og det er økonomisk velbegrundet at ændre EU*s antidumpingmetoder, 
således at de afspejler de nuværende forhold i disse lande. 
Både Rusland og Kina er vitalt vigtige handelspartnere for EU og udgør enorme 
potentielle fremtidige markeder. Samhandelen mellem Fællesskabet og disse to lande er 
vokset kraftigt i det seneste årti og vil utvivlsomt vedblive med at vokse i takt med, at 
4&~ 
landenes økonomiske vægt tiltager. Antidumpingreglerne har naturligvis spillet en central 
rolle i bestræbelserne for at opretholde ligevægten i handelsforbindelserne i tilfælde, hvor 
prisfastsættelsen har været illoyal. Men til trods for, at det kun er en beskeden del af 
samhandelen, som er omfattet af antidumpingforanstaltninger (eksempelvis blev kun ca. 
1% af importen fra begge lande omfattet af antidumpingforanstaltninger i Den 
Europæiske Union i 1996), har både Rusland og Kina tillagt EU's antidumpingpolitik, 
navnlig deres status som lande uden markedsøkonomi, stor politisk betydning. 
Sigtet med dette forslag er at foretage specifikke tilpasninger af EU's antidumpingmetode 
baseret på en objektiv vurdering af de eksisterende økonomiske forhold i Rusland og 
Kina uden at svække EU's instrumenter til forsvar af samhandelen. Navnlig vil dette 
forslag gøre det muligt at sikre en vis fleksibilitet på et individuelt grundlag for at 
imødekomme disse landes ønsker i situationer, hvor det er tydeligt, at de 
markedsøkonomiske principper er fremherskende. Det vil også ophæve klassificeringen 
af Rusland og Kina som lande uden markedsøkonomi og sikre en mere systematisk 
approach for fastlæggelsen af individuel behandling og komparative fordele. 
Derved vil de foreslåede ændringer være en anerkendelse af Kinas og Ruslands hidtidige 
bestræbelser for at omdanne deres økonomier. De vil også være et vigtigt incitament til 
fortsat hurtigt reformarbejde i de russiske og kinesiske virksomheder, som endnu ikke 
fungerer på markedsøkonomiske vilkår, og vil fremme den russiske og den kinesiske 
regerings bestræbelser for at gennemføre reformer på mikroøkonomisk plan. Endelig vil 
de bringe EU's antidumpingregler på linje med de regler, som nogle af vore vigtigste 
handelspartnere (f.eks. USA, Australien og Canada) benytter, idet disse alle har mulighed 
for at tilpasse deres antidumpinginstrumenter efter den økonomiske realitet "i marken". 
Denne meddelelse omhandler følgende: 
• baggrunden for og virkningerne af den behandling, som lande uden markedsøkonomi i 
øjeblikket underkastes under antidumpingprocedurer 
• virkningerne på antidumpingområdet af den økonomiske reformproces i Rusland og 
Kina 
• et forslag til ændring af den nuværende antidumpingmetode. 
AI> 
MEDDELELSE TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET OM 
BEHANDLINGEN AF LANDE, DER TIDLIGERE VAR LANDE UDEN 
MARKEDSØKONOMI, I FORBINDELSE MED ANTIDUMPINGPROCEDURER 
A. Indledning 
1. I EU's nuværende antidumpingregler er tredjelande enten klassificeret som 
"markedsøkonomier" eller "lande uden markedsøkonomi". De lande, der af EU 
betragtes som lande uden markedsøkonomi, er ikke opført i selve den 
grundlæggende antidumpingforordning, men i et bilag til Rådets forordning 519/94 
om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande1. Alle andre lande betragtes 
som markedsøkonomier. Den største konkrete forskel mellem disse to kategorier 
vedrører den måde, hvorpå den "normale værdi" (dvs. den pris, til hvilken 
eksportørerne sælger varerne på deres hjemmemarked) og dermed eksistensen af 
dumping fastlægges i forbindelse med antidumpingundersøgelser. 
2. Der er tale om dumping, når en producent sælger varer på et eksportmarked til en 
pris, der er lavere end den normale værdi, dvs. varernes pris på producentens 
hjemmemarked. I forbindelse med antidumpingprocedurer vedrørende lande med 
"markedsøkonomi" baseres den normale værdi i almindelighed på priserne på 
eksportlandets hjemmemarked. Hvis priserne på hjemmemarkedet ikke giver et 
sandt billede af den normale værdi, eksempelvis fordi omsætningen på 
hjemmemarkedet ikke er tilstrækkelig stor, benyttes produktionsomkostningerne i 
eksportlandet i stedet. 
3. Hvad angår landene uden markedsøkonomi, anses det for umuligt at beregne den 
normale værdi på grundlag af standardoplysninger om priserne på hjemmemarkedet, 
fordi den gennemgribende statskontrol har stærkt fordrejende virkning, og fordi der 
ikke foreligger meningsfyldte markedssignaler. Antidumpingforordningen 
indeholder derfor særlige bestemmelser om beregning af den normale værdi2, der 
automatisk finder anvendelse på alle lande, der er opført som lande uden 
markedsøkonomi. Ifølge disse bestemmelser benyttes priser eller omkostninger i et 
De lande, der anses for at være lande uden markedsøkonomi, er Albanien, Armenien, Aserbajdsjan, 
Belarus, Folkerepublikken Kina, Georgien, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Mongoliet, Nordkorea, 
Rusland, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraine, Usbekistan og Vietnam. 
Artikel 2, stk. 7, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995. 
A<-
analogt tredjeland med markedsøkonomi i stedet for priserne eller omkostningerne 
på hjemmemarkedet. Som analogt land vælger Kommissionens som led i sin 
approach så vidt muligt en markedsøkonomi, hvis priser og omkostninger ikke 
ligger på et overdrevent højt niveau sammenlignet med et verdensgennemsnit for 
den pågældende vare. Landet vælges på grundlag af en række faktorer, herunder 
konkurrencevilkårene i det land, der påtænkes anvendt som analogt land, og særtræk 
ved dets industri såsom rationaliserings- og moderniseringsgrad og 
omkostningsbevidsthed. 
4. For fuldt ud at kunne forstå ræsonnementet bag behandlingen af landene uden 
markedsøkonomi er det nyttigt at se på dennes oprindelse og historiske udvikling. 
Ved fastlæggelsen af dumping lægger artikel VI i GATT hovedvægten på begrebet 
transaktioner "i den sædvanlige handel". Dette betyder, at det er en betingelse for, at 
priserne og omkostningerne kan være pålidelige, at de fastlægges på grundlag af 
markedssignaler, der afspejler udbuds- og efterspørgselsforholdene. I 1955 var dette 
tydeligvis ikke tilfældet for et antal kommandoøkonomier, hvor statskontrollen med 
produktionsmidlerne og deri statslige intervention i økonomien var så omfattende, at 
priser og omkostninger kunne fordrejes væsentligt. I erkendelse af disse 
vanskeligheder blev der vedtaget en fortolkende note til artikel VI i GATT med 
følgende ordlyd: "Det anerkendes, at der i forbindelse med import fra et land, der 
har et komplet eller i alt væsentligt komplet monopol over sin handel, og hvor alle 
indenlandske priser fastsættes af staten, kan foreligge særlige vanskeligheder med at 
anstille prissammenligninger i henhold til stk. 1, og importerende kontraherende 
parter kan i sådanne tilfælde anse det for nødvendigt at tage hensyn til den 
mulighed, at det ikke altid kan være hensigtsmæssigt at foretage en stringent 
sammenligning med indenlandske priser i et sådant land." 
5. Den fortolkende note rettede søgelyset mod de potentielle vanskeligheder med pris-
og omkostningsdataene i landene uden markedsøkonomi, men foreslog ingen 
alternative kriterier for, hvorledes den normale værdi skulle fastsættes. I mangel af 
forskrifter skulle der derfor findes en løsning, og systemet med et analogt tredjeland 
blev udviklet af USA efter Kennedy-rundens afslutning. Formålet med dette system 
var klart: for at kunne sammenligne priserne i eksportlandet med varernes normale 
værdi i den sædvanlige handel skulle der søges et ikke-fordrejet pejlemærke uden 
for eksportørernes land uden markedsøkonomi, og der skulle benyttes priser og 
2 
omkostninger i en sammenlignelig erstatnings-markedsøkonomi i et tredjeland. 
Denne approach blev hurtigt taget op af andre GATT-signatarstater, og EU indførte i 
1979 særlige regler, hvor dens praksis på dette område blev kodificeret. 
6. En anden forskel på behandlingen af lande uden markedsøkonomi og 
markedsøkonomier i antidumpingprocedurer er den måde, hvorpå 
antidumpingtolden fastsættes. For markedsøkonomiernes vedkommende fastsættes 
der individuelle toldsatser for hver eksportør, medens der for et land uden 
markedsøkonomi anvendes én gennemsnitlig toldsats på al import fra det 
pågældende land. Det er ikke muligt at sondre mellem individuelle producenter i et 
land uden markedsøkonomi, fordi alle produktionsmidler og naturressourcer tilhører 
én og samme enhed, nemlig staten. Al import fra lande uden markedsøkonomi anses 
derfor for at hidrøre fra én producent, og det er nødvendigt at benytte én toldsats for 
at undgå omgåelse af tolden ved kanalisering af eksporten via den eksportør, der har 
den laveste toldsats. EU's nuværende regler gør det muligt at fastsætte undtagelser 
fra denne generelle regel, når de involverede selskabers økonomiske forhold gør 
dette rimeligt. Der kan derfor anvendes individuelle toldsatser i de ekstraordinære 
tilfælde, hvor et selskab kan dokumentere, at det arbejder uafhængigt af staten. I 
marts 1997 blev de administrative regler for individuel behandling revideret med 
henblik på at sikre en mere udtalt fleksibilitet. Hvis eksportørerne skal kunne gøres 
til genstand for en sådan behandling, skal de nu opfylde fem vigtige kriterier (der 
henvises til punkt (i), (iv), (vi), (vii) og (viii) i bilaget), medens Kommissionen 
bevarer en vis skønsmargen for de resterende tre kriteriers vedkommende. 
7. Kina og Rusland er to af de lande, der i antidumpingreglerne traditionelt behandles 
som lande uden markedsøkonomi. De ovenfor skitserede bestemmelser tog sigte på 
at imødegå de forhold, der er fremherskende i en kommandoøkonomi, og afspejlede 
disse to landes situation på det tidspunkt, da den fortolkende note til artikel VI i 
GATT blev vedtaget. Siden da er EU's antidumpingregler imidlertid forblevet 
uændrede, skønt både Kina og Rusland tydeligt har bevæget sig væk fra de forhold, 
der kendetegner en kommando- eller planøkonomi. Denne situation har gjort det 
rimeligt at foretage en intern gennemgang af EU's antidumpingpolitik med henblik 
på at slå fast, om det er nødvendigt at foretage tilpasninger. 
B. Ændringer i Rusland 02 Kina 
8. Det er ikke altid nemt at måle det præcise reformniveau for at konstatere, om et 
givet land har udviklet sig "nok" til, at der kan indrømmes det behandling som 
markedsøkonomi, og eftersom de tidligere lande uden markedsøkonomi ofte følger 
deres egne og meget særskilte veje i reformprocessen, vil deres resultater være 
meget uensartede på de forskellige områder. De forskellige lande egner sig derfor 
ikke uden videre til direkte sammenligninger. For Ruslands og Kinas vedkommende 
har Kina eksempelvis siden 1979 tilstræbt en langsom, men støt reform og har 
indledningsvis eksperimenteret i et begrænset omfang i kystområderne og først 
derefter udvidet reformerne til at omfatte hele landet. Rusland er derimod siden 
1992 skredet hurtigt frem. 
9. Det er imidlertid for begge landes vedkommende tydeligt, at de definitivt har 
bevæget sig væk fra en kommandoøkonomi: produktionen fastsættes ikke længere 
overvejende af en central planlægningsenhed, de fleste restriktioner på import- og 
eksporthandel er ophævet, priserne er i vid udstrækning liberaliseret, den nationale 
valuta er gjort konvertibel for de løbende posters vedkommende, privatiseringen er 
skredet frem i hurtigt tempo, og der er ansporet til øget privat erhvervsudøvelse. 
Sideløbende dermed ændres de retlige og institutionelle strukturer, og nye skattelove 
og -ordninger er under udarbejdelse. 
10. På det mikroøkonomiske plan ændres virksomhedernes struktur. Ved siden af de 
statsejede virksomheder, der anspores til at slutte sig sammen og omstrukturere, er 
der ved at opstå nye selskaber, der arbejder uafhængigt af staten og på stadig mere 
konkurrenceprægede vilkår. Én bemærkelsesværdig faktor er det voksende antal 
udenlandsk ejede firmaer, der virker i disse lande på grundlag af 
markedsøkonomiske principper. Det er tydeligt, at disse virksomheders egne priser 
og omkostninger i voksende omfang kan benyttes som led i 
antidumpingundersøgelser. 
11. Følgende faktorer illustrerer de økonomiske ændringer i Rusland og Kina: 
Rusland 
I makroøkonomisk henseende er den russiske økonomi i de seneste to år stabiliseret 
mærkbart. Reformprocessen er yderligere udbygget ved indsættelse af en ny regering i 
marts 1997 byggende på det mandat til yderligere reformer, som præsident Jeltsin fik 
ved valget i 1996. Regeringen har konsekvent ført en stram pengepolitik: valutakursen 
er stabiliseret, inflationstakten er nede på 1-2% om måneden, og Ruslands voksende 
muligheder for at trække på de internationale kapitalmarkeder har bidraget til at bringe 
realrenten ned på 24% (juni 197) mod 120% i juni 1996. Endelig tyder meget på, at 
produktionen er for opadgående. 
Det formindskede statslige engagement er tydeligt dokumenteret, idet statstilskuddene 
eksempelvis er formindsket drastisk, ligesom lønningerne er liberaliseret. Rublen er 
fuldt konvertibel. Resultatet af forhandlingerne om en ny skattelov og vedtagelsen af 
et budget, der gør det muligt for Rusland at holde sig inden for IMF's mål for 
budgetunderskuddet (tæt på 5% af BNP), vil få central betydning. 
Priserne blev i vid udstrækning liberaliseret for første gang i 1992. Priserne for 
markedsmæssige varer er ændret, så de stemmer bedre overens med markedsniveauet 
og endog i visse tilfælde ligger over dette. Priserne for tjenesteydelser er i de fleste 
tilfælde lavere end verdensmarkedsniveauet, omend de stiger i hastigere tempo, 
efterhånden som de gøres markedsmæssige. For boligernes og de offentlige værkers 
vedkommende optrappes omkostningsdækningen eksempelvis med henblik på at 
afvikle prissubsidieringen på disse områder. 
Privatiseringen fandt sted i to bølger. I 1992 blev de største statsejede selskaber 
forpligtet til at udstede aktier i form af "vouchers", der blev stillet vederlagsfrit til 
rådighed for hele befolkningen. Siden 1994 er hovedvægten i 
privatiseringsprogrammet lagt på overførsel af de resterende aktiebeholdninger til den 
private sektor ved auktionssalg eller udbud; dette gælder også for den ordning med 
"aktier for lån", ved hvilken der sælges aktier fra 29 førende selskaber til banker og 
konsortier. Skønt de senere privatiseringsprogrammer er kritiseret for omfanget af 
insiderhandel, er de overvejende blevet gennemført på et forretningsmæssigt grundlag. 
Midt i 1997 var der sammenlagt privatiseret 128 000 virksomheder af alle størrelser 
og i alle sektorer. Privatiseringsprogrammet blev atter aktiveret ved udgangen af 1997, 
til dels som en reaktion på den krise, som budgetindtægterne udløste. 
• Bank- og rentesatsordningen: Der er i de seneste to år sket en kraftig udbygning af 
bankaktiviteten på markedsvilkår og af de finansielle markeder med støtte i en stærkt 
forbedret lovstruktur. Navnlig har to love af 1995 om selskaber og 
værdipapirmarkeder øget beskyttelsesniveauet for aktionærer kraftigt. Udviklingen på 
fondsbørsen befinder sig dog stadig på et tidligt stadium, og der er både ny lovgivning 
og øget tilsyn under forberedelse. Der gælder stadig visse begrænsninger for 
udenlandske aktører. 
• Handelsliberalisering: I overensstemmelse med sin ansøgning om tiltrædelse af WTO 
har Rusland foretaget en mærkbar liberalisering af sin udenrigshandelsordning. 
Afslutningen på udenrigshandelsmonopolet blev bebudet i 1991, og reformerne i 1994 
og 1995 fuldendte overgangen til en generelt åben ordning. 
• Det kan konkluderes, at de økonomiske reformer på makroøkonomisk niveau er et 
veletableret faktum i Rusland. Der findes dog fortsat visse interne stridspunkter i form 
af uoverensstemmelser mellem lovgivning og praksis, mellem føderale hensigter og 
regional gennemførelse og mellem de enkelte selskaber. Den russiske regering gav sig 
i år i kast med en række "policy"-reformer med henblik på at omsætte hensigterne i 
praksis, eksempelvis i form af aktiviteter for at bringe de "naturlige monopoler" under 
kontrol, og sideløbende med de igangværende forhandlinger om den nye skattelov har 
den forstærket indsatsen for at opkræve udestående fordringer, ligesom regnskabs- og 
revisionsreformen på landsplan vidner om regeringens ønske om at fremskynde 
reformprocessen på mikroøkonomisk plan. 
Kina 
• Kina har gjort en betydelig indsats for at liberalisere sin økonomi, siden Deng 
Xiaoping i 1979 tog initiativ til en gradvis afvikling af kommandoøkonomien. 
Reformprocessen er allerede godt i gang, og den politiske vilje til at fastholde den blev 
bekræftet af Jiang Zemin på den 15. partikongres i september 1997. 
• Takket være liberahseringen af priserne, skabelsen af en konvertibel valuta, fjernelsen 
af handelsrestriktionerne og ansporingen til øget privat erhvervsudøvelse bl.a. ved 
hjælp af udenlandske investeringer har de markedsøkonomiske principper gradvis 
vundet indpas i den kinesiske økonomi. I store dele af denne økonomi, ikke mindst de 
mange "særlige økonomiske zoner", arbejder udenlandske og indenlandske selskaber 
allerede nu på grundlag af markedsøkonomiske principper. 
Prisliberalisering. Ifølge oplysninger fra Verdensbanken fra 1996 fastsættes 90% af 
detailpriserne og 80% af priserne for landbrugsvarer og råvarer af markedet. Dette skal 
sammenholdes med 1978, hvor 97% af detailpriserne, 94,4% af landbrugspriserne og 
99,7% af priserne på råvarer var statskontrollerede. I 1993 blev priserne på råolie og 
stål liberaliseret. De statskontrollerede priser er nu ophævet på alle områder bortset fra 
gas, vand og elektricitet tij civil anvendelse. Også her er prisliberaliseringen imidlertid 
på vej, eksempelvis i Beijing, hvor regningen for vand og brændsel er forhøjet 
mærkbart. 
Erhvervssystemet. Der findes allerede en effektiv international selskabsmodel i Kina 
(Verdensbankens landeundersøgelse for Kina, 1997). På de områder, hvor de 
statsejede virksomheder allerede er indarbejdet i modellen, har den bidraget til at gøre 
overskud og tab mere gennemsigtige, ligesom der er fastlagt regnskabsmæssige 
værdier for aktiverne og rettigheder med hensyn til realværdierne. De private og 
halvoffentlige selskaber tegner sig nu for mere end to tredjedele af den økonomiske 
produktion i Kina, og denne procentdel vokser hvert år. Desuden voksede de 
udenlandske selskabers andel i importen og eksporten fra 21% i 1991 til 47% i 1996 
(database for markedsadgang, Europa-Kommissionen). De udenlandsk finansierede 
produktionsselskaber tegner sig nu for en betydelig del af Kinas eksport til Europa. 
Valutaspørgsmål og kapitalmarkeder. Kina indførte i 1996 fuld konvertibilitet for 
transaktioner på de løbende poster, hvorved landet gav afkald på retten til nogensinde 
at genindføre valutarestriktioner på aktiviteter på de løbende poster uden Den 
Internationale Valutafonds samtykke. Inflationen er blevet effektivt bekæmpet - den lå 
på mere end 25% i begyndelsen af 1990'erne og er i dag nede på encifrede tal (med 
hensyn til detailpriser var inflationen gennemsnitlig på 1,8% fra januar til juni 1997, 
medens forbrugerprisinflationen samme år gennemsnitlig var på 5%). Kinas tiltagende 
integrering med de globale kapitalmarkeder fremgår af det forhold, at landet nu tegner 
sig for 40% af de udenlandske investeringer, 10% af banklångivningen og et voksende 
omfang af værdipapirinvesteringer i udviklingslandene. Desuden blev der i 1993 
iværksat en gradvis reform af den finansielle sektor omfattende en styrkelse af 
centralbankens kontrolbeføjelser over for regeringens långivning og en omdannelse af 
fire specialiserede banker til ægte forretningsbanker. 
• Særlige økonomiske zoner. Væksten i den private sektor skyldes ud over de reformer, 
som har til formål at fremme den indenlandske private erhvervsudøvelse, Beijings 
aktive politik til fremme af udenlandske firmaers etablering af joint ventures i Kinas 
fem "særlige økonomiske zoner" Shenzhen (hvorfra Hongkong får en stor del af sine 
leverancer), Zhuhai, Shantou, Xiamen og Hainan. Lovgivningsrammen, der tager sigte 
på at tiltrække højteknologi og anspore til øget produktion med eksport for øje, giver 
ret til at etablere helejede selskaber og eksportere uafhængigt, dvs. uden den ellers 
obligatoriske brug af statslige handelsselskaber og uden forudgående tilladelse fra 
statens side. Desuden tilbyder den på visse betingelser præferentielle toldsatser og 
præferentiel indkomstskat, vareskat og moms. I mange tilfælde har de pågældende 
reformer slået rod i disse zoner og derefter spredt sig ud over disses grænser. De 
særlige økonomiske zoner har betydelig autonomi i forhold til centralregeringen og 
nyder godt af en virksomhedskultur, der er skabt af udenlandske investorer, 
forbindelser med Taiwan og Hongkong og statslige ordninger, der tager sigte på 
indførelse af en moderne selskabsstruktur. En række udenlandske banker gennemfører 
allerede omfattende transaktioner på mange af disse områder. 
Ud over de særlige økonomiske zoner blev 14 vigtige kystbyer i 1984 åbnet for fri 
erhvervsudøvelse, og det samme blev efterhånden tilfældet for en række grænsebyer, 
provinshovedstæder inde i landet og byer langs Yangtse-floden. De åbne kystbyer har 
senere sluttet sig sammen med det formål at oprette store udviklingsområder såsom 
Perleflodsdeltaet i Guangdong og Yangtse-deltaet (der inkluderer Shanghai). Mange 
selskaber i disse zoner arbejder rent faktisk allerede nu på markedsvilkår. Der bor 350 
millioner mennesker i Kinas kystzoner, hvor markedsreformerne er skredet hurtigst 
frem. 
• Handelsliberalisering. Efter den kinesiske ledelses opfattelse er den gradvise fjernelse 
af barriererne for handel og investeringer et absolut nødvendigt supplement til landets 
egne interne reformprogram, og Kina har allerede i vid udstrækning liberaliseret sin 
handelsordning. I 1979 var der 14 statsejede handelsselskaber. I dag er der mere end 
12 000 selskaber, som har udenrigshandelsrettigheder. I sammenhæng med 
forhandlingerne om tiltrædelsen af WTO har Kina allerede tilbudt at nedsætte sine 
importtoldsatser fra gennemsnitlig 17% i dag til 10% i 2005 (i 1994 var gennemsnittet 
på 34%) og at fjerne alle resterende kontingenter i 2005. 
Det kan konkluderes, at den økonomiske reform for alvor har slået rod i Kina. 
Reformprocessen er endnu ikke afsluttet overalt i Kina, f.eks. med hensyn til 
fastlæggelse af lønninger og arbejdsvilkår, men der er en tydelig politisk vilje til at 
foretage de nødvendige ændringer. Navnlig gør den kinesiske regering en 
koordineret indsats for at sprede de med den økonomiske reform forbundne goder til 
alle regioner og at sætte øget skub i omstruktureringen af de statsejede 
virksomheder. Desuden er en udvikling af nye velfærds- og 
arbejdsmarkedspolitikker på vej, bl.a. for at tage hensyn til væksten i 
migrantarbejdskraften og imødegå en forbigående stigning i arbejdsløsheden, fordi 
arbejdskraften skifter fra de traditionelle industrier til nye økonomiske 
aktivitetsområder. 
12. Nærværende forslag er udarbejdet på baggrund af detaljerede overvejelser i 
Kommissionen baseret på tegnene på en omfattende økonomisk reform i Rusland og 
Kina og den positive virkning, som behandlingen af spørgsmålet kan få på 
forbindelserne mellem EU og Rusland og Kina. Forslaget repræsenterer en 
udvikling væk fra en status som lande uden markedsøkonomi (idet det dog stadig 
ikke indrømmer status som fuld markedsøkonomi) baseret på en mere fleksibel 
individuel analyse af de økonomiske betingelser, som er af relevans for den enkelte 
antidumpingundersøgelse. 
13. Et vigtigt punkt er, at en sådan approach vil støtte de "policy"-initiativer, som 
regeringerne tager for at anspore til en grundlæggende omstrukturering på 
virksomhedsplan, herunder indførelse af moderne regnskabs- og revisionssystemer 
og moderne styringsteknikker, en effektiv konkurrence- og konkurslovgivning og 
løsninger på problemer med manglende tilbagebetaling af gæld. Dette forslag udgør 
i den forbindelse et incitament til bæredygtig reform i både Rusland og Kina, og EU 
vil fortsat anspore til dette måls virkeliggørelse ved hjælp af passende bistand. ' 
14. De foreslåede ændringer vil bringe EU's antidumpingbestemmelser på linje med de 
bestemmelser, der benyttes af nogle af vore vigtigste handelspartnere, der allerede 
kan tilpasse deres antidumpingmetoder efter den økonomiske virkelighed "i 
marken". I sammenhæng hermed er også andre GATT-signatarstaters 
antidumpingmetoder blevet undersøgt. 
15. Australien og Canada har allerede lovbestemmelser, der gør det muligt at benytte 
priser og omkostninger på hjemmemarkedet i lande, der befinder sig i en 
overgangsfase, forudsat at der menes at foreligge markedsvilkår. Australien 
benyttede for nylig sådanne data vedrørende den indenlandske økonomi i to sager, 
der vedrørte Kina. USA har også lignende bestemmelser i sin lovgivning, og 
beslutningerne træffes i overensstemmelse med en på forhånd fastsat liste over 
kriterier, der kan anvendes på et individuelt grundlag. Navnlig gør De Forenede 
Staters lovgivning det muligt at basere den normale værdi på priser og omkostninger 
i lande, der befinder sig på et overgangsstadium, hvis det kan påvises, at de af 
undersøgelsen omfattede varer fremstilles af en "markedsorienteret industri". Ved 
fastlæggelsen af, om der er tale om en markedsorienteret industri, undersøger USA, i 
hvilken udstrækning udgifterne til rå- og hjælpestoffer bestemmes af markedet, og 
omfanget af statslig indblanding i de kommercielle afgørelser om produktion og 
prisfastsættelse. De selskaber, der har været omfattet af antidumpingundersøgelser i 
USA, har ikke i synderlig stor udstrækning påberåbt sig denne bestemmelse, og den 
har derfor kun fundet særdeles beskeden anvendelse. USA underkaster for tiden 
"markedsorienteret industri"-testen en fornyet undersøgelse med henblik på at skabe 
øget gennemsigtighed i og forståelse for anvendelsen af dette kriterium. Desuden 
indrømmer USA i næsten alle tilfælde individuel behandling. Den amerikanske 
approach er i denne henseende fremadskuende og baseret på systematiske 
kontrolbesøg "i marken". 
C. Forslag til ændring af EU's antidumpingpolitik over for Rusland og Kina 
16. Som følge af den ufleksible regel om et analogt land kan EU's antidumpingordning 
ikke i øjeblikket tage hensyn til ændringerne i den russiske og den kinesiske 
økonomi: hvis et land er opført som land uden markedsøkonomi, har EU ikke noget 
alternativ, men må benytte data for et analogt land, også selv om det kan bevises, at 
de økonomiske forhold gør dette valg unødvendigt eller uhensigtsmæssigt. For at 
sikre en vis fleksibilitet i EU's metode, således at der kan tages hensyn til tilfælde, 
hvor der utvetydigt er tale om markedsøkonomiske vilkår, er der fastlagt følgende 
ændringer af den aktuelle behandling af disse lande: 
10 
(1) Rusland og Kina udgår på listen over lande, der behandles som lande uden 
markedsøkonomi. 
(2) EU får mulighed for at indrømme undtagelser fra metoden med et analogt 
land i de tilfælde i Rusland og Kina, hvor de økonomiske omstændigheder 
gør det berettiget. Navnlig: 
- vil der blive indsat en særlig bestemmelse i den grundlæggende 
antidumpingforordning, som gør det muligt for EU på et individuelt 
grundlag at undersøge, om en eller flere producenter, der er omfattet af en 
antidumpingundersøgelse, arbejder på en måde, der kan gøre brugen af 
deres priser og omkostninger på hjemmemarkedet meningsfyldt ved 
fastsættelsen af den normale værdi. Denne fastsættelse vil finde sted på 
grundlag af behørigt begrundede anmodninger fra den berørte producent 
eller de berørte producenter og i lyset af de kriterier, der er fastsat i bilag I 
til vedlagte forslag til rådsforordning3 
- bør selskabets regnskaber eksempelvis give et retvisende billede af 
produktionsomkostningerne for den pågældende vare, for at der kan 
benyttes indenlandske priser og omkostninger som led i 
antidumpingprocedurerne. Desuden bør værdien af udgifterne til inputs 
som f.eks. jord, råvarer, arbejdskraft osv. ansættes på et rimeligt grundlag. 
Det samme gælder udgifterne til leverancer som f.eks. energi og til 
teknologi (inkl. intellektuelle ejendomsrettigheder). I situationer, hvor 
udgifterne til visse inputs synes at være fordrejede, vil disse inputs blive 
erstattet med den tilsvarende værdi i et analogt tredjeland med 
markedsøkonomi. Der vil blive taget hensyn til, om selskabet finansieres 
med lånte midler eller med egentlig egenkapital. Selskabet skal også frit 
kunne bestemme sine priser og den producerede mængde med henblik på 
at nå målet om et maksimalt afkast af de investerede midler4 
3 Dette vil ikke forhindre erhvervsgrenen i Fællesskabet i at indgive en klage på grundlag af data for et 
analogt land. Hvis det imidlertid på et senere tidspunkt i løbet af antidumpingundersøgelsen påvises, at 
de pågældende virksomheder arbejder under markedsøkonomiske vilkår, vil EU benytte priserne eller 
omkostningerne på hjemmemarkedet som grundlag for beregningen af den normale værdi. 
4 Den fuldstændige liste over kriterier fremgår af bilag 1 til vedlagte forslag til rådsforordning. 
11 
- vil Kommissionen, når sagen er indledt, behørigt meddele de pågældende 
producenter, at de har mulighed for at stille sådanne krav. Bevisbyrden vil 
påhvile den eller de berørte eksporterende producenter. Kommissionen vil 
som led i sin undersøgelse af sådanne krav benytte alle oplysninger, som 
den har adgang til. Hvis de markedsøkonomiske principper er 
fremherskende, vil der blive anvendt data vedrørende hjemmemarkedet, 
og der vil blive beregnet individuelle dumpingmargener for de 
pågældende selskaber. Denne approach vil kun blive anvendt på 
antidumpingundersøgelser, der indledes, efter at de relevante 
lovændringer er trådt i kraft 
- vil det være nødvendigt, at det yderligere arbejde, der er påkrævet til 
undersøgelsen af sektorens status som markedsøkonomi, afsluttes så 
betids under undersøgelsen, at de fastlagte frister respekteres. Det er i den 
sammenhæng afgørende, at der på det tidligst mulige stadium under 
proceduren, dvs. inden for én måned efter, at sagen er indledt, træffes en 
uigenkaldelig afgørelse om de individuelle selskabers status som 
markedsøkonomi. 
(3) Hvis det ikke kan bevises, at de markedsøkonomiske principper er 
fremherskende, vil der blive benyttet data for et analogt land, ligesom det nu 
er tilfældet. Vor fremgangsmåde vil dog blive forbedret i følgende 
henseender: 
- Under den nuværende fremgangsmåde undersøger Kommissionen, om det 
er nødvendigt at tilpasse den normale værdi i det "analoge land" for at 
tage behørigt hensyn til de samlede naturlige komparative fordele, som 
russiske eller kinesiske producenter måtte have sammenholdt med 
producenterne i det analoge land5.1 den sammenhæng vil Kommissionen 
5 Ifølge De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis skal der i forbindelse med 
antidumpingundersøgelser tages hensyn til naturlige komparative fordele for producenterne i landene 
uden markedsøkonomi, sag C-16/90, Detlef Nolle v. Hauptzollamt Bremen-Freihafen. Der henvises 
udtrykkelig til "komparative fordele" i fælleserklæringen vedrørende artikel 18 i partnerskabs- og 
samarbejdsaftalen mellem EU og Rusland, hvori det blev aftalt, at der generelt skulle tages behørigt 
hensyn til naturlige komparative fordele for de pågældende producenter vedrørende faktorer som f.eks. 
adgang til råvarer, produktionsprocesser, produktionsstedets beliggenhed tæt ved forbrugerne og 
særlige kendetegn ved varen. 
12 
i fremtiden underrette de pågældende producenter om deres rettigheder, 
sende dem spørgeskemaer og efterprøve de fremlagte oplysninger vod 
hjælp af kontrolbesøg "i marken". Der vil i fornødent omfang blive 
foretaget justeringer. Den således fastlagte normale værdi vil give et 
præcist billede af de reelle produktions- og salgsvilkår i Rusland og Kina. 
- Endelig vil der blive foretaget forbedringer med hensyn til individuel 
behandling, dvs. fastlæggelse af individuelle dumpingmargener som en 
undtagelse fra reglen om, at der fastsættes én margen for hele landet. 
Under den nuværende praksis kan der indrømmes individuel behandling 
på grundlag af kriterierne i bilag 1 til denne meddelelse og i henhold til 
den administrative praksis, der er beskrevet i punkt 6 i denne meddelelse, 
hvis en producent kan bevise, at han virker uafhængigt af staten. 
Kommissionen vil benytte de samme kriterier som tidligere. I den 
sammenhæng vil det blive tillagt stor betydning, om der er risiko for 
omgåelse af tolden eller ej. Kommissionen vil ved hjælp af kontrolbesøg 
"i marken" undersøge alt bevismateriale, der fremlægges til støtte for 
anmodninger om en sådan behandling, for at sikre, at dens afgørelse 
træffes på grundlag af en samlet vurdering af omfanget af det eller de 
pågældende selskabers uafhængighed. 
De ovennævnte tilpasninger danner grundlag for en afbalanceret pakkeløsning, som 
nu bør føres ud i livet som en passende reaktion på de økonomiske ændringer i de 
pågældende to lande. 
17. Hvis de markedsøkonomiske principper er fremherskende for visse virksomheder i 
Rusland eller Kina, vil forslaget indebære, at der anvendes priser og omkostninger 
på hjemmemarkedet i de tilfælde, hvor der ellers ville have været anvendt data for 
det analoge tredjeland. Forslagets virkninger vil derfor afhænge af, hvor omfattende 
reformerne i disse lande vil blive, og de vil desuden afspejle de individuelle 
virksomheders specifikke optræden og arbejdsvilkår. Det vil således ikke på nogen 
måde svække effektiviteten af EU's antidumpinginstrumenter. Der vil naturligvis 
stadig blive truffet antidumpingforanstaltninger, hvor dette er velbegrundet. 
18. Dette forslag foregriber ikke resultatet af de igangværende forhandlinger om disse 
landes tiltrædelse af WTO. Selv om man kan nære håb om, at dette forslag vil øve 
13 
positiv indflydelse på de igangværende forhandlinger om tiltrædelsen af WTO, fordi 
det stimulerer til yderligere reformer, vil det ikke slække på eller nedsætte EU's 
krav til disse landes medlemskab af WTO. Hvad angår de øvrige lande, der i 
øjeblikket er opført som lande uden markedsøkonomi, vil Kommissionen nøje følge 
udviklingen i disse lande og med jævne mellemrum aflægge rapport om fremskridtet 
hen imod markedsøkonomi som led i de igangværende reformprocesser med henblik 
på at tilpasse deres behandling under antidumpingprocedurerne herefter. 
14 
BILAG 
KRITERIER FOR INDIVIDUEL BEHANDLING 
i) Størstedelen af aktierne skal tilhøre ægte private virksomheder, og der må ikke sidde 
statsembedsmænd i bestyrelsen eller i centrale ledende stillinger; hvis den 
pågældende virksomhed kontrolleres af en udenlandsk investor, betragtes dette som 
et relevant bevis på uafhængighed. 
ii) Det areal, hvorpå virksomhedens anlæg er bygget, skal være lejet af staten på vilkår, 
der svarer til vilkårene i et land med markedsøkonomi, eller være købt (eventuelt 
omfattet af særligt lejemål). 
iii) Virksomheden skal have ret til at ansætte og afskedige arbejdskraft og til at fastsætte 
lønningerne. 
iv) Virksomheden skal have fuld kontrol over sine tilførsler af rå- og hjælpestoffer og 
alle andre tilførsler. 
v) Leveringerne fra offentlige værker skal være sikret ved hjælp af passende 
kontraktuelle bestemmelser. 
vi) Der skal være ført bevis for, at overskuddet kan eksporteres, og at den investerede 
kapital kan repatrieres (kun i forbindelse med udenlandske investeringer, f.eks. joint 
ventures). 
vii) Eksportprisen skal fastsættes frit; det forhold, at eksportsalg finder sted til en 
forbunden part med sæde uden for det pågældende land, skal være en afgørende 
faktor. 
viii) Friheden til at udføre erhvervsvirksomhed skal være sikret, navnlig hvad angår 
følgende forhold: 
• Der må ikke være nogen restriktioner på salget på hjemmemarkedet. 
• Retten til at drive erhvervsvirksomhed må ikke trækkes tilbage, medmindre det 
sker i henhold til passende kontraktuelle bestemmelser. 
• De mængder, der produceres til eksport, skal fastsættes frit af virksomheden i 
overensstemmelse med den traditionelle efterspørgsel på dens eksportmarkeder. 
15 
BILAG 
FORSLAG 
TIL RÅDETS FORORDNING (EF) NR. 191 
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 384/94 om beskyttelse mod 
dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab 
16 
Rådets forordning (EF) nr. 191 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 384/94 
om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det 
Europæiske Fællesskab 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 
113, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen6, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet7, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ved forordning (EF) nr. 384/968 ("den grundlæggende antidumpingforordning") vedtog 
Rådet fælles regler til beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer 
af Det Europæiske Fællesskab; 
ved forordning (EF) nr. 519/949 vedtog Rådet en fælles ordning for indførsel fra visse 
tredjelande, der er nævnt i bilag I dertil; 
i henhold til artikel 2, stk. 7, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 skal den normale værdi 
ved indførsel fra lande uden markedsøkonomi og særlig de lande, på hvilke Rådets 
forordning (EF) nr. 519/94 finder anvendelse, fastsættes på grundlag af prisen eller den 
beregnede værdi i et analogt tredjeland med markedsøkonomi; 
reformprocessen i Rusland og Folkerepublikken Kina har fundamentalt ændret disse 
landes økonomier og ført til, at der er opstået virksomheder eller sektorer, hvor de 
markedsøkonomiske principper er fremherskende; begge lande har som følge deraf 
bevæget sig bort fra de økonomiske forhold, der gjorde det hensigtsmæssigt at benytte 
metoden med et analogt land; 
6 EFT 
7 EFT 
8 EFT 
9 EFT 
17 
det er hensigtsmæssigt at revidere Fællesskabets antidumpingmetoder for at gøre det 
muligt at tage hensyn til de ændrede økonomiske forhold i Rusland og Folkerepublikken 
Kina;'navnlig er det hensigtsmæssigt at bestemme, at den normale værdi kan fastsættes i 
overensstemmelse med de regler, der gælder for lande med markedsøkonomi, i sager, 
hvor det kan påvises, at de markedsøkonomiske principper er fremherskende for en eller 
flere producenter, der er omfattet af en undersøgelse vedrørende fremstilling og salg af 
den pågældende vare; 
det bør fastlægges, at der vil blive foretaget en undersøgelse af, om de 
markedsøkonomiske principper er fremherskende, på grundlag af velbegrundede krav 
herom fra én eller flere producenter, der er omfattet af undersøgelsen, og som ønsker at 
drage nytte af muligheden for, at den normale værdi kan fastsættes på grundlag af de 
regler, der gælder for lande med markedsøkonomi; 
for at tage den reviderede metode i anvendelse uden at påvirke de fælles regler for import 
fra Rusland og Folkerepublikken Kina bør henvisningen i artikel 2, stk. 7, i den 
grundlæggende antidumpingforordning til den landeliste, der er knyttet som bilag til 
forordning (EF) nr. 519/94, udgå og erstattes med en fodnote indeholdende en revideret 
liste over de pågældende lande -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Artikel 2, stk. 7, i forordning (EF) nr. 384/96 affattes således: 
"(a) Ved indførsel fra lande uden markedsøkonomi^) fastsættes den normale værdi på 
grundlag af prisen eller den beregnede værdi i et tredjeland med markedsøkonomi eller 
prisen ved salg fra et sådant tredjeland til andre lande, herunder Fællesskabet, eller, hvis 
dette ikke er muligt, på ethvert andet rimeligt grundlag, herunder den pris, der faktisk er 
betalt eller skal betales i Fællesskabet for samme vare, om nødvendigt justeret for at 
indregne en rimelig fortjenstmargen. 
(1) Albanien, Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Mongoliet, 
Nordkorea, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraine, Usbekistan og Vietnam. 
18 
Et egnet tredjeland med markedsøkonomi udvælges på en ikke urimelig måde under 
skyldig hensyntagen til alle pålidelige oplysninger, der er fremlagt på tidspunktet for 
udvælgelsen. Der tages også hensyn til tidsfrister, og er det relevant, anvendes et 
tredjeland med markedsøkonomi, som er omfattet af samme undersøgelse. 
Umiddelbart efter iværksættelsen af undersøgelsen underrettes parterne i undersøgelsen 
om det påtænkte tredjeland med markedsøkonomi, og de indrømmes en frist på ti dage til 
at fremsætte bemærkninger. 
(b) I forbindelse med antidumpingundersøgelser vedrørende indførsel fra Den 
Russiske Føderation og Folkerepublikken Kina fastsættes den normale værdi i 
overensstemmelse med artikel 2, stk. 1 til 6, hvis det på grundlag af velbegrundede krav 
herom fra én eller flere producenter, der er omfattet af undersøgelsen, og i lyset af de i 
bilag I til denne forordning fastsatte kriterier er påvist, at de markedsøkonomiske 
principper er fremherskende for denne producent eller disse producenter med hensyn til 
fremstilling og salg af den berørte samme vare. Hvis dette ikke er tilfældet, finder 
reglerne i litra a) anvendelse." 
Artikel 2 
1. Denne forordning træder i kraft den Den anvendes på alle 
antidumpingundersøgelser, der indledes efter datoen for dens ikrafttrædelse. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, 
19 
BILAG 1 
Kriterier for fastlæggelse af. om priser og omkostninger på hjemmemarkedet bør 
tages i anvendelse i forbindelse med antidumpingprocedurer, der omfatter lande, 
som tidligere var lande uden markedsøkonomi 
Afgørelser om, hvorvidt og i hvilken udstrækning priser og omkostninger på 
hjemmemarkedet i lande, som tidligere var lande uden markedsøkonomi, kan tjene som 
grundlag for fastsættelsen af den normale værdi i forbindelse med 
antidumpingundersøgelser, baseres på følgende kriterier: 
• Virksomhedernes beslutninger om priser og omkostninger, herunder rå- og 
hjælpestoffer, teknologi, arbejdskraft, produktion og investeringer, skal træffes som 
reaktion på markedssignaler, der afspejler udbuds- og efterspørgselsforholdene, og 
uden nogen omfattende statslig indgriben; i den sammenhæng skal udgifterne til de 
vigtigste inputs i alt væsentligt afspejle markedsværdierne. 
• Virksomhederne skal benytte ét klart sæt grundlæggende regnskabsforskrifter, som er i 
overensstemmelse med passende kontrollerede internationale regnskabsstandarder og 
anvendes til alle formål. 
• Virksomhedernes produktionsomkostninger og økonomiske situation må ikke gøres til 
genstand for væsentlige fordrejninger, der er overført fra det tidligere ikke-
markedsøkonomiske system, navnlig for så vidt angår nedskrivning af aktiver, andre 
afskrivninger, kompensations- eller byttehandel og betaling via gældskompensation. 
• De pågældende virksomheder skal sikres ved rimelig anvendelse af egnede love om 
konkurs og ejerforhold, der giver retlig sikkerhed og stabilitet i forbindelse med 
driften af virksomheder. 
Valutaomregninger skal finde sted til markedskurs. 
20 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 677 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 11 10 06 
Katalognummer : CB-CO-97-734-DA-C 
ISBN 92-78-29709-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg