Nr. C 112/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 90 
»Øget anvendelse af ressourcer fra landbrug og skov­
brug i energisektoren og anden ikke-fødevareindustri: 
Bryssel, den 28. februar 1990. 
1. Indledende bemærkninger 1 
1.1. Ved forelæggelsen for Rådet af forslagene om 
priser og tilknyttede foranstaltninger for produktionså­
ret 1990-1991 understreger Kommissionen, at 
»de tal, der foreligger for produktion, priser og 
indkomster i 1989, bekræfter den generelt set til-
freddstillende tendens for Fælleskabets land­
brug« i1) 
og at \ 
»de foranstaltninger, der er blevet vedtaget i de e 
seneste år som led i reformen af den fælles land- t 
brugspolitik (kvoter, stabilisatorer, mindre brug af 1 
intervention m.v.) er begyndt at give resultater« (*) t 
i form af en opbremsning i produktionen, nedbringelse 
af lagrene, en stigning i produktionspriserne osv. Konse­
kvensen heraf er for Kommissionen, at 
»hovedformålet med prisforslagene for 1990-1991 
er at videreføre den nuværende prisudvikling og at 
styrke foranstaltningerne til fordel for de struktur­
mæssigt set svagere familiebedrifter, især i de ugun­
stigt stillede områder.« (*) 
(!) EFT nr. C 49 af 28. 2. 1990. hvilke perspektiver åbner forskningen og den teknol­
ogiske innovation?«. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
1.2. Kommissionen erklærer således, at 
»der for langt de fleste produkter bør foreslås fortsat 
anvendelse af 1989-1990-priserne med anvendelse af 
stabilisatorerne. De få undtagelser fra denne regel 
vedrører sektorer, hvor der hersker særlige mar­
kedsforhold.« (!) 
1.3. Kommissionen agter at bekræfte viljen til at føre 
en politik, der har til formål at skabe balance mellem 
udbud og efterspørgsel, og som skal stimulere EF's 
landbrugere i bestræbelserne på at rationalisere deres 
bedrifter. Dette er ifølge Kommissionen nødvendigt for 
at værne om EF-landbrugets rentabilitet, idet den inter­
nationale konkurrence skærpes stadig mere. 
»Det er derfor nødvendigt af fortsætte og fremskyn­
de bestræbelserne på at forbedre Fælleskabets land­
brugs konkurrenceevne. Dette er formålet med en 
prispolitik, der er i nær overensstemmelse med de 
faktiske markedsforhold, og en strukturpolitik, som 
råder over større midler, og som er bedre tilpasset 
de faktiske forhold i Fælleskabet med de store for­
skelle, som der er på regionalt plan.« (!) Udtalelse om Kommissionens forslag om fastsættelse af priser for landbrugsprodukter og om 
dertil knyttede foranstaltninger (1990-1991) (l) 
(90/C 112/14) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. januar 1990 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
ovennævnte emner. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for landbrug og fiskeri, som udpegede 
Francesco Fresi til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 21. februar 1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 274. plenarforsamling den 1. marts 1990 
med 72 stemmer for, 8 imod, mens 5 stemte hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
7. 5. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 112/35 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. ØSU er helt enig i den strategiske plan om ved 
hjælp af en større indsats med henblik på rationalisering 
af EF's landbrug og bedre udnyttelse af landbrugsudgif­
terne at tilvejebringe et integreret agro-alimentært sy­
stem, som er mere konkurrencedygtigt internationalt 
set, og i målet om at opnå bedre balance på markederne 
på den ene side; på den anden side tilslutter sektionen 
sig målet om fuldt ud at udnytte EF's egne naturlige 
ressourcer med de dertil hørende fordele, at bidrage til 
bedre ligevægt mellem de forskellige produktionsområ­
der, at undgå at landbrugsområder og landdistrikter 
sygner hen, samt at sikre landbrugsbefolkningen en 
rimelig indkomst og forbrugerne rimelige priser. 
2.1.1. Desuden konstaterer ØSU, at det ifølge Trak­
tatens og EF-landbrugslovgivningens målsætninger er 
nødvendigt at anvende de finansielle ressourcer og pro­
duktionspotentialet på en rationel og præcis måde for 
bedre at sikre den fælles landbrugspolitiks fremtid. 
2.2. ØSU konstaterer, at Kommissionen med sine 
forslag om at nedsætte priserne for visse produkter 
og at videreføre det foregående produktionsårs priser 
fortsat forfølger målet om at iværksætte en stadig mere 
restriktiv prispolitik, hvor priserne efterhånden bringes 
i overensstemmelse med de gældende verdensmarked­
spriser, idet Kommissionen ikke har undladt at tage 
højde for de konsekvenser, som stabilisatorernes anven­
delse og visse undtagelser fører med sig. 
2.3. Forslagene til priser og tilknyttede foran­
staltninger for 1990-1991 indebærer i realiteten en lang 
række betydelige prisnedsættelser. Disse nedsættelser 
er, når man også per på de stigende produktionsom­
kostninger og på inflationen, ikke helt begrettigede, 
hverken på baggrund af situationen på EF's marked og 
verdensmarkedet eller ud fra budgetkravene. 
2.3.1. ØSU gør opmærksom på, at det på grund af de 
forventninger om levnedsmiddelbistand og leverancer, 
som udviklingen i den internationale situation, ikke 
mindst i Østlandene, på kort sigt ikke kan undgå at 
udløse, vil være nødvendigt på ny at se på spørgsmålet 
om forsyningerne af visse væsentlige produkter og om 
den nedgang i produktionen, som vil følge af stabilisato­
rerne og andre landbrugspolitiske foranstaltninger. 
2.3.1.1. I øvrigt påpeger ØSU, at den begrænsning 
af produktionen, som vil blive følgen, kan afstedkomme 
problemer i EF, hvis hastende levnedsmiddelbistand til 
tredjelande skulle blive nødvendig. 
2.4. ØSU bemærker, at en for kraftig reduktion af 
støtten og den eksterne beskyttelse af EF's landbrug vil 
have en tendens til i betydelig grad at udvide omfanget af ugunstigt stellede områder og lægge et betydeligt 
pres på landbrugernes indkomster, med det resultat, 
at der opstår er helt og aldeles samfundsstøttet land­
brugserhverv på halvdelen eller endnu mere af EF's 
område. 
2.4.1. En begrænsning af støtten og af den eksterne 
beskyttelse forekommer desuden at være lidet belejlig 
netop nu hvor man ikke bør svække EF's forhandling­
sposition. 
2.5. Endelig skal der, hvad Den almindelige overen­
skomst om Told og Udenringshandel (GATT)-forhand-
ligerne angår, henvises til Det Europæiske Råds konklu­
sioner i Bruxelles den 11. og 12. februar 1988 angående 
det nødvendige i 
»inden for rammenerne af Uruguay-runden og i 
overensstemmelse med GATT-reglerne at tage be­
hørigt hensyn til EF's bestemmelser om priser og 
mængder samt insistere på, at der findes en passende 
løsning på de problemer, som EF støder på som 
følge af importen af kornsubstitutionsprodukter, 
olieholdige frø og proteinholdige planter« 
og at 
»de fra 1984 til i dag vedtagne foranstaltninger, 
herunder de, som angår begrænsningen af land­
brugsproduktionen og -udgifterne, modsvarer disse 
forpligtelser og kun bringes fuldt ud i anvendelse, 
hvis også de øvrige producenter overalt i verden 
iagttager en tilsvarende disciplin.« (]) 
I ØSU forberedes udarbejdelsen af en udtalelse indehol­
dende en analyse af problemerne i denne sammenhæng. 
2.6. ØSU er ikke enig i princippet om at bringe 
EF's priser på niveau med de priser, som i øjeblikket 
praktiseres på verdensmarkedet, idet man bør undgå, 
at Fællesskabets interesser bliver underlagt et rest-ver­
densmarked, hvorpå der kun afsættes marginale pro­
duktmængder. 
2.6.1. Målet skal være, at man sigter mod priser, 
som tager hensyn dels til det nødvendige i at dække 
produktionsomkostningerne, og dels til i det mindste en 
væsentlig del af landbrugernes indkomstforventninger. 
2.7. ØSU går i øvrigt imod tanken om et landbrug, 
der ikke kan regne med priselementet som en af de 
afgørende faktorer for rentabiliteten. 
2.7.1. I modsat fald vil interventionsmidlerne blive 
udvidet kraftigt i form af større direkte produkt- eller 
inkomststøtte, som vil medføre en kraftigere belastning 
(*) Det Europæiske Råd i Bruxelles - den samlede aftale - bilag 
II, dok. SN/517/88. 
Nr. C 112/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 90 
af EF-budgettet, uden at man opnår sikkerhed for, at 
alle situationer tackles på passende vis, og samtidig vil 
der dels blive skabt endnu flere vanskeligheder med 
forvaltningen og dels opstå administrative komplika­
tioner. 
2.7.2. Princippet om finansiel solidaritet ville således 
forsvinde, og det må om økonomisk og social samhørig­
hed, som er nedfældet i Fællesakten ville blive undermi­
neret. 
2.8. ØSU mener derfor af alle de ovenfor nævnte 
grunde, at der bør føres en fornuftig politik for priser 
og ledsageforanstaltninger for ikke at videreføre en 
overskudsproduktion, som ikke kan afsættes rentabelt 
på markedet, idet interventionen atter bør spille sin 
rolle som et beskyttelsesnet i tilfælde, hvor markedslige-
vægten ændres som følge af klimatiske forhold og over-
kudsproduktion. 
2.9. Det er nødvendigt i denne sammenhæng at fore­
tage en tilstrækkelig præcis definition af de parametre, 
der benyttes ved fastlæggelsen af minimumskvaliteten 
for produkter, som accepteres til intervention for at 
undgå opbygning af lagre af produkter, som det ofte er 
vanskeligt at få afsat på grund af deres kvalitetsmæssi­
ge karakteristika. 
2.10. Via en række passende instrumenter skal den 
fælles landbrugspolitik sikre, at der sker en forbedring 
af produktions-, forarbejdning- og afsætningsstruktu-
rerne, at interventionerne koncentreres i de regioner, 
som har de svageste strukturer, og hvor indkomsterne 
er utilstrækkelige samt at der tages hensyn til de ekstra­
omkostninger, som producenterne i ugunstigt stillede 
områder påføres som følge af naturlige eller strukturbe­
tingede handicap eller mere generelt af miljømæssige 
og sociale hensyn. 
2.11. Man bør samtidig være særligt opmærksom på 
producenterne i EF's bjergegne eller ugunstigt stillede 
områder i øvrigt, som ikke råder over rentable produk-
tionsalternativer; hér er bedrifterne ofte af begrænset 
størrelse, og støtten bør antage form af direkte produkt­
eller indkomststøtte. 
2.12. I denne forbindelse skal der henvises til be­
mærkningerne i ØSU's udtalelse om »Landdistrikternes 
fremtid« (!), herunder i særdeleshed punkt 3.1.1: 
»Efter at landbrugsudgifterne er blevet begrænsede, 
må man i forbindelse med reformen af landbrugspo­
litikken og med ledsageforanstaltningerne ikke for­
sømme at sikre landbrugernes indkomster og at 
gennemføre strukturforbedringer inden for landbru­
get. Herunder må miljøbeskyttelse og de ugunstigt 
stellede landdistrikter prioriteres højere end hidtil.« 
(!) EFTnr. C 298 af 27. 11. 1989. 2.13. For at opnå tilfredsstillende resultater på struk­
turområdet er det nødvendigt at revurdere hele viften 
af instrumenter med det formål at nå frem til en foren­
kling, idet der skal foretages en nødvendig og løbende 
kontrol af interventionskriterierne, støttebeløbet og det 
administrative forvaltningssystem for at undgå enhver 
form for forskelsbehandling mellem støttemodtagerne 
og for at sikre effektiviteten inden for rammerne af de 
overordnede strategier for landdistrikterne. 
2.14. Ud fra disse forudsætninger og forudsat der 
mobiliseres passende finansielle ressourcer — på EF-, 
nationalt og regionalt plan — vil princippet om tilpas­
ning af støtteforanstaltningerne til de forskellige situa­
tioner kunne føre til betydelige resultater. 
2.15. For at sikre finansieringen af specifikke foran­
staltninger til støtte for landbruget er det desuden helt 
nødvendigt, at Den europæiske udviklings- og garanti­
fond for Landbruget (EUGFL)'s to sektioner — udvi­
kling og garanti — hele tiden supplerer hinanden, så 
man kontinuerligt og på mere hensigtsmæssig vis kan 
imødegå de problemer, som til enhver tid kan opstå i 
denne eller hin sektor som følge af markedsproblemer; 
samtidig skal man dog fastholde sondringen mellem 
EUGFL's to sektioner og ressourcefordelingen mellem 
disse indbyrdes. 
2.16. Der bør lægges særlig vægt på spørgsmålet om 
bedre udnyttelse af produkterne. Det er i den forbindel­
se nødvendigt med en nuancering af støtteforan­
staltningerne, så de bliver til større gavn for produkter 
bestemt til levnedsmidler end for produkter til andre 
formål; desuden bør der med alle midler satses på 
alternative produkter og alternativ udnyttelse af almin­
deligt forekommende varer. 
2.17. Det bemærkes, at de mængder at landbrugs­
produkter, som udelukkende fremstilles til ikke-fødeva-
reformål på basis af aftaler herom, ikke må medregnes 
til de maksimale garantimængder, idet man ellers ville 
fjerne ethvert perspektiv for udvikling af landbrugssek­
toren. 
2.18. Som led i den igangværende reform af den 
fælles landbrugspolitik tilkommer der også spørgsmål­
ene omkring uddannelse, information, arealsammen­
lægninger osv. en ganske særlig betydning. 
2.18.1. Sidstnævnte spørgsmål, som ganske vist hen­
hører under de nationale myndigheder, fortjener større 
støtte fra EF, så der opnås en forøgelse af bedriftstørrel­
sen, hvilket vil resultere i større produktivitet og ud­
bytte. 
2.18.2. Det er også af stor vigtighed, at man tackler 
problemet omkring sund og mere effektiv administrativ 
forvaltning af foranstaltningerne, så alt for store og 
overflødige udgifter samt markedsforstyrrelser undgås. 
7. 5. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 112/37 
2.19. De foreslåede agromonetære foranstaltninger 
og de foranstaltninger, som er en følge af den italienske 
lires justering den 6. januar 1990, indebærer ikke på 
lang sigt nogen nævneværdig ændring for producenter­
ne efter den automatiske nulstilling af de monetære 
udligningsbeløb, bortset fra UK, hvor afviklingen på 
en tredjedel af afvigelsen indebærer en nedsættelse på 
omkring 5 points. 
2.20. Er middel til at genskabe landbrugets konkur­
renceevne, som successive prisnedsættelser har bragt i 
fare, uden at gribe ind i standstill-reglen vedrørende 
støtte og beskyttelse mod tredjelande, består i at ophæ­
ve eller afvikle basismedansvarsafgiftsordningen for 
samtlige de produkter, for hvilke sådanne afgifter fin­
des. ØSU slår til lyd for, at der vedtages en sådan 
foranstaltning. 
2.21. Stabilisatorordningen har afgjort givet mærk­
bare resultater med hensyn til produktionskontrol i 
sektorer med strukturbetingede overskud samt med 
hensyn til lagernedbringelse og begrænsning af land­
brugsudgifterne, som var kommet ud af kontrol. Det 
er dog helt nødvendigt at forvalte stabilisatorerne fleksi­
belt for bedre at imødekomme EG- og verdensmarke­
dets behov. 
2.22. ØSU fremhæver i ganske særlig grad det nød­
vendige i at vedtage egnede foranstaltninger på EF- og 
nationalt plan, så betalingsfristerne ikke bliver alt for 
lange for de producenter, som leverer varer til interven­
tion. Herved vil man desuden kunne undgå den betyde­
lige forskelsbehandling, som producenterne i forskellige 
lande i dag udsættes for. Der bør fastsættes ensartede 
betalingsfrister for hele EF på ikke over 30 dage. 
2.23. ØSU beklager den måde, hvorpå Kommissio­
nen behandler produktionen i de ugunstigt stellede re­
gioner. 
2.23.1. Det er ØSU's opfattelse, at begrænsningen af 
produktionen af produkter, som der er underskud af, vil 
afstedkomme meget store sociale problemer og dermed 
blive uacceptabel for landbrugerne i de forskellige regio­
ner i EF. 
2.24. Foranstaltningerne til begrænsning af produk­
tionen i EF, via braklægning, ekstensiv dyrkning, om­
stilling, skovbeplantning af landbrugsjorder osv., forud­
sætter, hvis skal have den ønskede effekt, at Fælleskab­
ets vigtigste partnere vedtager tilsvarende foran­
staltninger, og at alle disse foranstaltninger iværksættes 
på koordineret vis. I modsat fald vil der kun ske et 
begrænset fald i udbuddet på verdensmarkedet. 
2.25. ØSU mener endelig, at EF-præferencen ikke 
bør ofres, således som det er sket i forskellige sektorer, men at den bør genoprettes i andre følsomme produk­
tionssektorer, hvorved man bevarer muligheden for at 
holde væsentlige produktioner i gang inden for EF. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Korn 
3.1.1. ØSU sætter spørgsmålstegn ved effektiviteten 
af en støtte på henholdsvis 30 og 50 ecu pr. hektar til 
landbrugsområder eller ugunstigt stillede områder, idet 
der højst kan ydes støtte til 10 hektar og til produktion 
af hirse, boghvede og kanariefrø. ØSU tilslutter sig den 
foreslåede støtte til hirse, boghvede og kanariefrø på 
eksperimentel basis. At indføre så mange forskellige 
støtteformer kan kun begrundes med, at støtten skal 
stimulere til omlægning af produktionen i retning af 
produkter, som det kan betale sig at markedsføre. Ellers 
fører støtten blot til forventninger, som ikke kan ind­
fries. 
3.1.2. ØSU erkender, at det er nødvendigt at undgå, 
at hård hvede erstattes af blød hvede i forædlingsindu­
strien, samt at produktionen af hård hvede udvides uden 
for de traditionelle dyrkningsområder, hvor udbyttet er 
væsentligt højere. Under hensyntagen til, at der i de 
seneste år er sket en mærkbar tilnærmelse af priserne, 
finder ØSU det dog klogest, at man (for øjeblikket) 
suspenderer en ny tilnærmelse. Enhver ændring af for­
holdet mellem prisen på hård og blød hvede bør under 
alle omstændigheder opvejes i fuldt omfang via hektar­
støtten i de traditionelle dyrkningsområder, hvor der 
hyppigt ikke findes alternative produktions- og ind­
komstmuligheder. 
3.1.3. Der erindres om, at Rådet er i færd med at 
behandle et forslag om at bruge korn i foderblandinger. 
Vedtagelse af en foranstaltning af denne art vil også 
stemme overens med Det Europæiske Råds konklusio­
ner fra mødet i Bruxelles i februar 1988. 
3.1.3.1. ØSU understreger, at det er nødvendigt at 
afvikle medansvarsafgifterne som anført i pkt. 2.20. 
3.1.4. ØSU er imod, at den støtte, som i princippet 
ydes til dyrkningen af flintmajs af høj kvalitet, nedsæt­
tes fra 155 til 100 ecu/ha. 
3.2. Ris 
3.2.1. Opretholdelse i det nuværende omfang af støt­
ten til produktion af ris i kvaliteten »indica« er nødven­
dig for at sætte skub i en omlægning fra andre sorter. 
Hvis støtten nedsættes med en tredjedel som foreslået 
af Kommissionen, bringes opfyldelsen af denne målsæt­
ning i fare. 
Nr. C 112/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 90 
3.3. Tobak 
3.3.1. ØSU mener, at man i højere grad bør tilskynde 
til produktion af de sorter, som efterspørges på marke­
det. En justering af præmierne til fordel for visse sorter 
bør dog nødvendigvis foretages på en sådan måde, at 
der ikke opstår diskrimination mellem de forskellige 
produktionsregioner. 
3.4. Olieholdige frø 
3.4.1. ØSU fremsætter alvorlige forbehold over for 
forslaget om at yde differentieret støtte til forarbejdning 
og iblanding af olieholdige frø i foder, fordi det kan 
tilskynde til, at der i mindre grad iblandes olieholdige 
frø fra EF i foder, især i produktionsområderne. 
3.5. Proteinafgrøder 
3.5.1. Med forslaget om at skærpe kvalitetsnormerne 
for ærter, bønner og hestebønner ligger der fra Kommis­
sionens side en erkendelse af, at der gør sig et afsætning-
sproblem gældende. Sektionen anmoder om, at der 
findes frem til andre løsninger på de tekniske problemer 
med afsætningen af disse produkter, uden at producen­
ternes indkomster bringes i fare. 
3.6. Vin 
3.6.1. ØSU kan ikke gå med til endnu en undtagelse, 
selv ikke for blot ét år, for nye tilplantninger af kvali­
tetsvine fra bestemte dyrkningsområder (KVBD), fordi 
det strider mod produktionsbegrænsningspolitikken. 
3.6.2. ØSU finder det acceptabelt at fastsætte samme 
pris for hvid- og rødvin; dog bemærkes det, at prisni­
veauet bør rette sig efter rødvinsprisen, bla. a. under 
hensyntagen til, at markedsprisen i de sidste to produk­
tionsår har udvist en stigende og ikke en faldende 
tendens; sektionen mener, at et fald i interventionsni-
veauet i vinsektoren risikerer at udgøre en fare for 
balancen i producenternes økonomi uden at bringe en 
løsning på overskudsproblemet, som hænger sammen 
med produktionsstrukturernes omfang set i forhold til 
nedgangen i forbruget. 
3.7. Frugt og grønsager 
3.7.1. Friske produkter 
3.7.1.1. ØSU tilslutter sig: 
— initiativet til en citrusfrugtplan, 
— ydelse af en rydningspræmie for mandariner og en 
præmie for ophør med produktionen af æbler og andre frugter, hvor formålet er en produktionsom-
stilling i retning af produkter eller sorter, som efter­
spørges på markedet. ØSU mener dog, at denne 
foranstaltning bør udvides til at gælde for alle citrus­
frugter og krydsninger heraf, 
— en styrkelse af kriterierne for anerkendelse af produ­
centsammenslutninger, 
— en sammenlægning af producentsammenslutninger­
ne, som muliggør en bedre varetagelse af de institu­
tionelle opgaver samt lettere kontrol med sammen­
slutningernes aktiviteter. 
3.7.1.2. ØSU mener dog, at produktionsind-
skrænkningen bør undersøges i sammenhæng med par­
ternes tilsagn om at regulere sektoren. 
3.7.1.3. Prisnedsættelsen på 7,5% (som er højere 
for citroners vedkommende på grund af justeringen af 
tilpasningskoefficienterne for de enkelte kvalitetskate-
gorier og emballeringsformer) rammer alt for hårdt. 
For denne foranstaltning gælder også bemærkningerne 
om reduktion af støtten og den eksterne beskyttelse. 
ØSU anser ikke en sådan foranstalting for hensigtsmæs­
sig, idet den svækker EF's forhandlingsposition. 
3.7.2. Forarbejdede produkter 
3.7.2.1. Kommissionens forslag om at benytte for­
holdet mellem al tilbagetagelse og industriel forarbejd­
ning i de sidste 5 år som udgangspunkt for fastsættelse 
af interventionstærsklen bør tages op til nyvurdering, 
så der tages hensyn til det forhold, at Spaniens og 
Portugals medlemskab er af nyere dato. 
3.7.2.2. ØSU går imidlertid ind for foranstaltninger, 
som lægger størst vægt på de markedsførte mængder, 
og som atter før tilbagetagelsesordningen til et beskyt-
telsesnet for ekstraordinære mængder. 
3.7.3. Rosiner 
3.7.3.1. ØSU mener, at alle aspekter af Kommissio­
nens forslag om rosiner bør undersøges nærmere med 
henblik på at styrke positionen for et traditionelt pro­
dukt, som EF ikke er selvforsynende med. 
3.8. Mælk og mejeriprodukter 
3.8.1. ØSU er af den opfattelse, at der bør ske en 
intensivering af bestræbelserne for at nå frem til: en 
bedre ligevægt på markederne gennem en omhyggelig 
forvaltning af støtten; en fortsat afvikling af medansvar-
safgiften; udformning af hensigtsmæssige programmer 
til fremme af internt og eksternt konsum via en EF-
fremmeforanstaltning) en smidig forvaltning af kvote­
systemet; tilbagekøbte kvoter skal dels gå til unge land­
mænd, som opstarter en bedrift, og dels omfordeles til 
fordel for små producenter i ugungstigt stillede områder 
og i bjergområder. 
7. 5. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 112/39 
3.8.2. ØSU finder det i øvrigt afgørende vigtigt, at 
alle foranstaltninger vedrørende såvel kvotesystemet 
som markedsforvaltningen offentliggøres på så fyldest­
gørende måde som mulligt og med angivelse af tidsfri­
ster og vilkår i øvrigt, således at det bliver muligt at 
gennemføre en effektiv produktionsplanlægning. 
3.9. Olivenolie 
3.9.1. Man finder det nødvendigt, at garantietærsk­
len reguleres med regelmæssige mellemrum under hen­
syntagen til de producerede mængder, idet småprodu­
centerne dog ikke skal være omfattet af stabilisator­
systemets virkninger. 
3.9.1.1. ØSU anmoder Kommissionen om snarest 
muligt at meddele, hvilke elementer den agter at benytte 
ved omlægningen af markedsordningen for dette pro­
dukt. 
3.10. Bomuld 
3.10.1. Der er ingen begrundelse for at skabe ringere 
vilkår for denne produktionssektor, som udviser et stort 
underskud; den kunne udgøre et realistisk alternativ 
for producenter, som er nødsaget til at omstille deres 
produktion, specielt i det indre af visse medlemslande. 
Dette kunne opnås ved en passende forhøjelse af de 
maksimale garantimængder, hvorved der på en hen­
sigtsmæssig måde kunne tages højde for Grækenlands 
og Portugals produktionspotentiale. 
3.11. Oksekød 
3.11.1. Der lægges afgørende vægt på, at præmie­
ordningerne anvendes på ensartet måde i hele Fælles­
skabet, at der i begrænsningerne af støtten til det forud 
fastsatte antal stykker kvæg tages hensyn til forskellene 
i bedriftsstrukturer, at den offentlige interventionsord-
ning sikrer en effektiv understøtning af markedet, samt 
at forvaltningen sker på en sådan måde, at den sikrer 
størst mulig markedsgennemsigtighed. 
Bryssel, den 1. marts 1990. Præmien for malkekøer bør ydes inden for visse grænser 
ud over 60 000 liter til alle de producenter, som har 
ammekøer, med det sigte at fremme den specialiserede 
oksekødsproduktion. 
3.12. Fåre- og gedekød 
Der er tale om en sektor, hvor der hersker underskud. 
Det er derfor absolut påkrævet at få justeret stabilisa­
tormekanismen hurtigst muligt. 
3.13. Svinekød 
Det er nødvendigt at forbedre det statistiske værktøj, 
idet dette er en forudsætning for enhver foranstaltning 
med sigte på at forbedre markedsforvaltningen, så store 
prisudsving undgås. 
3.14. Revision af de fælles markedsordninger (FMO) 
for middelhavsprodukter 
3.14.1. ØSU henleder Kommissionens opmærksom­
hed på nødvendigheden af at styrke FMO's erne for 
middelhavsprodukter, hvori der skal tages hensyn dels 
til de præferentielle indrømmelser, der ydes tredjelande 
og stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS), og 
som i praksis har berøvet EF-præferencen for en række 
produkter enhver betydning, dels til kravet om at bringe 
FMO'erne for Spanien og Portugal i overensstemmelse 
med de tidsfrister, der gælder for første fase af disse 
landes integration i EF. 
3.15. Foranstaltninger vedrørende flere produkter 
3.15.1. ØSU understreger desuden nødvendigheden 
af at ajourføre de månedlige forhøjelser under hensynta­
gen til den kraftige stigning i rentesatserne, som gælder 
alle de berørte produkter. 
3.15.2. ØSU anmoder om, at man gradvis reetablerer 
interventionspriserne, som er reduceret kraftigt i de 
seneste år, som den købspris, der skal betales for pro­
dukter, som udbydes til intervention. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 112/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 90 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
(Forretningsordenens art. 43, stk. 4) 
Følgende ændringsforslag blev forkastet under debatten: 
Pkt. 2.2 
Affattes således: 
»ØSU konstaterer, at Kommissionen fortsat viderefører de forløbne års forsigtige prispolitik, hvor ikke blot 
markedsbalancen i landbrugssektoren, men også den internationale kontekst i stigende grad spiller en rolle, 
idet Kommissionen ikke har undladt at tage højde for de konsekvenser, som stabilisatorernes anvendelse og 
visse undtagelser fører med sig.« 
Begrundelse 
Teksten svarer ikke til realiteten. 
Resultat af afstemningen 
23 stemte for, 50 stemte imod, 7 stemte hverken for eller imod.