DA Den Europæiske Unions Tidende C 228/47

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kommissionens beretning — Beretning om Konkurrencepolitikken (2007)

KOM(2008) 368 endelig

2009/C 228/07

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. juni 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Kommissionens beretning — Beretning om Konkurrencepolitikken (2007)«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Paulo BARROS VALE til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. marts 2009.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 412. plenarforsamling den 24. - 25. marts 2009, mødet den 25. marts, følgende udtalelse med 98 stemmer for, 2 stemmer imod og 3 hverken for eller imod:

1. Sammenfatning og konklusioner

1.1 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg godkender en gang om året Kommissionens beretning om konkurrencepolitikken og har benyttet sig af lejligheden til at give udtryk for en række betragtninger og forslag, som i mange tilfælde er faldet i god jord hos myndighederne og har sikret ændringer, som udvalget generelt opfatter positivt både for så vidt angår politikkens prioriteringer og instrumenter samt de midler, der er blevet anvendt stadig mere effektivt, hvilket EØSU glæder sig over.

1.1.1 Man er nødt til at nævne tidsforskydningen mellem det pågældende år (2007) og udarbejdelsen af denne udtalelse, da det har betydning for analysen, ikke kun med hensyn til den tid, der allerede er gået, men også med hensyn til den meget atypiske situation, der gør sig gældende nu, og som man umuligt kan se bort fra.

1.2 EØSU er imidlertid af den opfattelse, at man bør bevæge sig ind på nye områder i konkurrencepolitikken, som går videre end den traditionelle tilgang, som ganske vist er vigtig men alligevel noget begrænset. Udvalget har allerede ved tidligere lejligheder foreslået, at Kommissionen går med til at udvikle nye aktivitetsområder. Behovet for dette er så meget desto større i de nuværende komplekse og vanskelige tider som følge af den økonomiske situation og navnlig i lyset af den lære, alle implicerede er nødt til at drage af de fejl, der er begået, men frem for alt af det man har undladt at gøre, og som har været medvirkende til den nuværende situation.

1.3 Spørgsmål om manglende (og i visse tilfælde ligefrem slap) regulering/overvågning af strategisk vigtige sektorer skaber ikke blot uacceptable ubalancer og risici, men påvirker også den sunde konkurrence, beskytter lovovertræderne og er enormt skadelig for hele samfundet. Konkurrencepolitikken er nødt til at beskæftige sig med disse spørgsmål for at undgå en gentagelse af de enorme omkostninger, der bliver lagt over på virksomheder og enkeltpersoner på grund af »den manglende konkurrence,« forårsaget af dem, hvis ambition ikke er blevet hæmmet af de mangelfulde beskyttelsesmekanismer på markederne, navnlig finansmarkederne, som præger alle andre markeder.

1.4 Noget EØSU også tidligere har insisteret på er, at det er nødvendigt, at man også på et andet plan foretager en evaluering af, hvilke valgmuligheder der findes for at sikre en bedre koordinering (og fastlæggelse af de rette redskaber) i forhold til EU's andre politikker, der hindrer den illoyale konkurrence såvel på hjemmemarkedet (pga. forskel i størrelse, geografisk placering og skattemæssige forhold). På eksportmarkedet skal EU sikre, at tredjelande ikke kunstigt nyder godt af frihandel på grund af brud på internationale regler om handel og ILO's konventioner om faglige rettigheder, herunder også børnearbejde og umenneskelige arbejdsvilkår, eller grundlæggende miljøbeskyttelse, regler om friheden til at etablere sig og indgå i erhvervssammenslutninger, som kan medføre social- eller miljødumping. EU bør også resolut styrke WTO's regler imod statslige eksportrestitutioner og imod andre offentlige tiltag, som forvrider konkurrencen og hindrer EU-virksomheders markedsadgang.

1.5 I forhold til beretningen fra 2006 indeholder beretningen fra 2007 to nye instrumenter i konkurrencepolitikken (»Statsforanstaltninger« og »Konkurrencepolitikkens rolle inden for de overordnede politiske rammer«), hvilket er nogle af mest positive aspekter i Kommissionens arbejde, eftersom målsætningen er at forbedre denne grundlæggende fællesskabspolitik.

1.6 For så vidt angår anvendelsen af reglerne for statsstøttekontrol, fremgår det af beretningen, at Kommissionen har gjort et enormt stykke arbejde inden for dette område, hvilket er et bevis på dette spørgsmåls betydning i 2007.

1.7 Med hensyn til »Konkurrencepolitikkens rolle inden for de overordnede politiske rammer« glæder udvalget sig over Kommissionens betragtninger om dette emne, men mener samtidig, at selv samme aspekt bør uddybes nærmere, så man kan finde frem til måder eller midler til at inddrage konkurrencepolitikken i Lissabonstrategien. Med hensyn til de pågældende sektormarkeder er der behov for yderligere klarlægninger af de foranstaltninger, der skal træffes, de midler, der skal anvendes og de målsætninger, der skal nås.

1.8 I forhold til den store betydning energimarkedernes liberalisering har haft, synes beretningens oplysninger om lige netop dette område at være meget sparsomme. Ligesom på antitrustområdet, som der refereres til meget detaljeret, burde den tredje liberaliseringspakke være mere grundig i behandlingen af de målsætninger, der skal opfyldes.

1.9 I forbindelse med finansielle tjenesteydelser kommer beretningen ind på problemer med betalingskort, idet den påpeger, at der er tale om en meget koncentreret sektor, hvor der findes konkurrencerelaterede problemer, uden dog at fremsætte forslag til, hvordan sådanne problemer kunne løses. Man omtaler hverken bankovervågning eller de kompetente myndigheders kontrol af forsigtighedsregler, som ellers er et yderst vigtigt spørgsmål, der kan føre til konkurrenceforvridning og dermed også alvorlige konsekvenser for de forskellige markedsaktører. EØSU giver i den forbindelse udtryk for sin alvorlige bekymring over statslige interesser i finansieringsinstitutter, som i de fleste tilfælde har været meget uklare.

1.10 EØSU ville foretrække, at Kommissionens årlige beretning i mindre grad var en liste over, hvad der er blevet realiseret (og ofte blot en opgørelse over fremskridt og landvindinger) og i højere grad var et dokument, der tydeligt forholder sig til de positive skridt (som udvalget glæder sig over) og de problemer og vanskeligheder, man er stødt på, samt forslag til, hvordan de kan løses og føre til nye trin i konkurrencepolitikken.

2. Indholdet i beretningen for 2007

2.1 Med hensyn til konkurrencepolitikkens redskaber redegør beretningen ligesom alle andre år for hver enkelt instruments vedkommende for den vision, der har været ledetråd for Kommissionen i løbet af det pågældende år. — For så vidt angår »karteller og misbrug af dominerende stilling« udbredtes en langt mere effektiv metode til bekæmpelse gennem incitamenter for de berørte parter til at rapportere om sådan praksis. Som opfølgning på Europa-Parlamentets opfordring til Kommissionen om at udarbejde en hvidbog med detaljerede forslag til større effektivitet i kartel- og monopolsager afholdt Kommissionen en række høringer med regeringer, dommere og repræsentanter fra forskellige sektorer, der er berørt af denne problemstilling. — Et andet område, der blev prioriteret var »afsløring, undersøgelse og sanktionering af karteller,« hvor 41 virksomheder blev pålagt bødestraf (samme antal som i 2006) for et samlet beløb på 3 334 mio. EUR (mod 1 846 mio. EUR året før). — På området »statsforanstaltninger« afsluttedes en overtrædelsesprocedure mod Tjekkiet for at have begrænset de nationale konkurrencemyndigheders beføjelser i anvendelsen af konkurrencebestemmelserne i den elektroniske telekommunikationssektor. På baggrund af fusionsordningen blev der også vedtaget en afgørelse, der slog fast, at den spanske energistyrelse havde overtrådt denne forordning. — For så vidt angår »fusionskontrol« vedtog man en konsolideret meddelelse om kompetencespørgsmål såvel som nogle retningslinjer for ikke-horisontale fusioner, og der blev lanceret en offentlig høring om tilsagn inden for dette område. — Kommissionen var også meget optaget af »statsstøttekontrol« og har vedtaget en ny metode til fastsættelse af referencesatserne og lanceret en høring om en gruppefritagelsesforordning samt indledt en procedure for revision af Kommissionens meddelelse om statsstøtte i form af garantier. — Med hensyn til »Konkurrencepolitikkens rolle inden for de overordnede politiske rammer« blev Lissabonstrategien revideret, med henblik på at inddrage konkurrencespørgsmål yderligere og for at øge overvågningen af sektormarkedet.

2.2 På sektorielt niveau dækker beretningen for 2007 de mest relevante tiltag, der er gennemført på vigtige økonomiske områder som f.eks.: — Energi, hvor der blev fremlagt forslag om en tredje liberaliseringspakke for el- og gasmarkedet. På området for karteller og monopoler har man fokuseret på sager med markedsafskærmning og samordnet praksis. — Finansielle tjenesteydelser, hvor man offentliggjorde de endelige rapporter om de sektorielle undersøgelser af de europæiske detailbanker og forsikringsbranchen. — Elektronisk kommunikation, hvor den gældende lovramme har været med til at gøre kommunikationsmarkedet endnu mere konkurrencedygtigt. Det blev anbefalet at reducere antallet af markeder underlagt ex ante kontrol, der blev fremsat forslag om en forordning om roaming, og man vedtog flere beslutninger om statslig finansiering af bredbåndsinfrastrukturer. — Informationsteknologi, hvor de sagsanlæg, der tidligere var indledt mod Microsoft, AMD og Rambus, fortsatte. — Medierne, hvor Kommissionen fortsatte med at overvåge overgangen fra analogt til digitalt tv og prioritere en garanti for adgang til særligt populært programindhold (premium content) på åbne og gennemsigtige vilkår. — Motorkøretøjssektoren, hvor gruppefritagelsesforordningen styrker konkurrencen mellem de enkelte mærker. — Transport, hvor målet var, at konkurrencepolitikken skal sikre, at de markeder, der for nyligt er liberaliseret, fungerer effektivt. — Postsektoren, hvor man forhandlede om Kommissionens forslag om, at konkurrencen gives fri på EU's postmarkeder.

2.3 Der lader til at være en række uoverensstemmelser eller manglende klarhed på visse aktivitetsområder som f.eks. elektronisk kommunikation, hvor det er vanskeligt at forstå behovet for og målsætningen med den ny lovpakke, der blev henvist til i punkt 48, da de risikerer at være i strid med punkt 44, der henviser til den nuværende lovpakkes bidrag til øget konkurrence.

2.4 Heller ikke inden for informationsteknologi bliver der nævnt noget om de målsætninger, der bør følges. Der refereres blot til de sager, der blev indledt i de forgangne år, uden at der nævnes noget om fastsættelse af regler og politikker, eller hvad man i den forbindelse har til hensigt at gennemføre.

2.5 Endnu en gang bør man nævne den ny situation, der er opstået på grund af internettet, som er samlingssted for en intens erhvervsaktivitet, for hvilken der ikke rigtigt findes nogen regler, hvilket giver grobund for »manglende konkurrence« uden nogen egentlig forbrugerbeskyttelse. Det haster derfor med at regulere aktiviteterne på internettet.

2.6 Inden for transportsektoren bemærkes med glæde den detaljerede reference til de foranstaltninger, der er truffet for forskellige transportformer: vejtransport, jernbanetransport (såvel gods- som passagertransport), skibs- og luftfart.

2.7 For så vidt angår postsektoren hersker der mangel på klarhed i forhandlingsprocessen for Kommissionens forslag om at give konkurrencen fri på EU's postmarkeder.

2.8 Beretningen er klar og detaljeret i beskrivelsen af Det Europæiske Konkurrencenetværks funktion og i redegørelsen for de nationale kompetente myndigheders aktiviteter. Det er værd at fremhæve punktet om det styrkede samarbejde mellem medlemmerne af Det Europæiske Konkurrencenetværk. Det er samtidig positivt, at man i løbet af det pågældende år har brugt mange kræfter på at blive inddraget i internationale aktiviteter og det interinstitutionelle samarbejde.

2.9 I forbindelse med udvidelsen fortsatte indsatsen med håndhævelse af konkurrencereglerne i kandidatlandene, og man påbegyndte arbejdet med at forlange, at landene fremlagde troværdige resultater som bevis på, at reglerne var blevet vedtaget.

3. En ny generation af konkurrencepolitikker og identificering af de problemer, som konjunkturen tvinger os til at løse

3.1 EØSU har til hensigt at benytte sig af denne lejlighed til at anlægge en ny indfaldsvinkel til konkurrencepolitikken, hvor man ikke kun begrænser sig til at evaluere og overveje Kommissionens udvalgte områder i den årlige rapport, men ydermere foreslår at afdække andre områder i en kommende generation af konkurrencepolitik.

Opsummering:

3.1.1 Først og fremmest viser den hurtige udvikling inden for den globaliserede økonomi, at en ny generation af konkurrencepolitik ufravigeligt hænger tæt sammen med de nye begreber og prioriteter i en fælles europæisk udenrigshandelspolitik.

3.1.1.1 Denne fælles europæiske udenrigshandelspolitik skal sikre, at tredjelande ikke kunstigt nyder godt af frihandel på grund af brud på internationale regler om handel og ILO's konventioner om faglige rettigheder, herunder også børnearbejde og umenneskelige arbejdsvilkår, eller grundlæggende miljøbeskyttelse, regler om friheden til at etablere sig og indgå i erhvervssammenslutninger, som kan medføre social- eller miljødumping. EU bør også resolut styrke WTO's regler imod statslige eksportrestitutioner og imod andre offentlige tiltag, som forvrider konkurrencen og hindrer EU-virksomheders markedsadgang, herunder regler for penge- og valutakurspolitik med det eneste formål at sænke eksportpriserne eller holde dem på et kunstigt lavt niveau.

3.1.1.2 Europa bør fortsat arbejde for ensartede regler inden for international handel og styrke WTO's ret til at indlede tiltag imod statsstøtte og miljømæssig og social dumping, der bryder internationale aftaler. Det europæiske civilsamfund kræver ligeledes, at den handelspolitik og virksomhedernes og medarbejdernes rettigheder, der udspringer af de internationale aftaler inden for rammerne af WTO, ILO osv. altid skal håndhæves af Kommissionen. De må navnlig ikke fraviges eller tilsidesættes, så de går ud over virksomheders og medarbejderes rettigheder på grund af almene udenrigspolitiske hensyn eller på grund af virksomheders eller medlemsstaters særinteresser. Det handler ikke om at trække vores model eller regler ned over hovedet på andre lande eller samfund, men derimod om at kræve en minimumsstandard for praksis, der ikke kunstigt dikterer markedsvilkårene.

3.1.1.3 For det første er der hverken fornuft eller retfærdighed i, at Europa har travlt med at pålægge regler, der skal følges af de interne økonomiske kræfter for at sikre balance på markedet og konkurrenceområdet og derudover ser bort fra den konkurrenceforvridning, der dagligt kommer ind andre steder fra. Det eneste, der kan skabe balance i den nuværende situation er en egentlig forbindelse mellem konkurrencepolitik og en fair fælles udenrigshandelspolitik sammen med en klar og modig holdning i WTO-regi.

3.1.2 For det andet er der behov for at se nærmere på bestemte former for intern ubalance inden for konkurrencepolitikken, som fører til skævvridning, og evaluere konsekvenserne af markedsaktørernes forskelligheder og indføre regler, der tager højde for, at små og mikrovirksomheder i sagens natur afhænger af deres evne til at klare sig i konkurrencen mod de store virksomheder på samme måde som virksomheder i afsides liggende områder også er forfordelte i forhold til virksomheder, der er placeret tæt på store forbrugscentre. En europæisk politik for økonomisk, social og territorial samhørighed skal derfor fremover være tæt knyttet til konkurrencepolitikken, som i stadig større grad skal være på vagt over for de mange faktorer, der påvirker markederne.

3.2 Den konjunkturelle kontekst for evalueringen af Kommissionens arbejde i 2007 tvinger også EØSU til at stille en række konkrete spørgsmål, der som følge af deres aktualitet og relevans fortjener de europæiske politiske beslutningstageres opmærksomhed, da de er et bevis på, at de nuværende instrumenter ikke formår at takle de fænomener, som både borgere og virksomheder står over for.

3.2.1 Uafhængigt af målsætningen om en generel beskyttelse af økonomien, hvor man ikke blot tilgodeser nogle virksomheder og/eller sektorer frem for andre, og uanset hvor prisværdig denne målsætning end måtte være, skal medlemsstaterne så have lov til at gribe ind ved at hjælpe visse økonomiske aktører (og indirekte deres aktionærer, medarbejdere, kreditorer og leverandører) på bekostning af alle andre, så de, der ikke opfylder kravene, skummer fløden, mens de, der overholder kravene, forfordeles? Hvilken konsekvens har den konkurrenceforvridning, der opstår som følge af en ny bølge af ulige behandling af de økonomiske aktører?

3.2.2 Samtidig med at man gentager det presserende behov for en stærk og sammenhængende konkurrencepolitik som ledetråd for EU's overordnede tiltag, er EØSU indforstået med og enig i, at man under særlige omstændigheder som nu kan gennemføre særlige foranstaltninger – selv konkurrenceforvridende. Disse tilsigtede og tilladte forvridninger skal imidlertid overvåges meget nøje og konsekvent af Kommissionen og tilpasses så snart den økonomiske situation finder tilbage til sit normale leje.

3.2.3 For at undgå konkurrenceforvridninger i en hvilken som helst sektor kunne regeringernes mulighed for at vælge skattemæssige og/eller finansielle incitamenter, som alle (der opfylder de objektive kriterier) har adgang til, vise sig at være den bedste måde til at opmuntre til økonomisk fremgang uden at fremprovokere uberettiget forskelsbehandling.

3.2.4 Hvordan har konkurrencemyndighederne interveneret på de forskellige niveauer for at sikre en ordentlig funktion af systemet under den seneste priskrise for både brændstof og fødevarer? Prisstigninger på råstoffer fik umiddelbar og direkte indflydelse på den endelige salgspris, hvorimod prisfald ikke havde nogen tilsvarende effekt – det kunne godt give det indtryk, at de større aktører har koordineret prisfastsættelsen.

3.2.5 Derfor er tiden inde til, at Kommissionen anlægger en mindre stringent og bredere indfaldsvinkel til konkurrencepolitikken. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at overveje spørgsmålet og opfordrer til at fremsætte nye målsætninger for dette område, der har så stor betydning for Den Europæiske Unions opbygning.