EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 3.6.2015 COM(2015) 279 final BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG REVISIONSRETTEN Sammenfatning af Kommissionens resultater på forvaltningsområdet i 2014



Indledning Dette er den første sammenfattende rapport, som fremlægges af den Kommission, der blev indsat den 1. november 2014. I overensstemmelse med de politiske prioriteringer, som Kommissionens formand Jean-Claude Juncker har fastlagt, forfølger den nye Kommission en mere fokuseret dagsorden og lægger særlig vægt på princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. I sin "opgavebeskrivelse" til Kommissionens medlemmer understregede formand Juncker kraftigt nødvendigheden af at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning af de programmer, som de er ansvarlige for, og at der skal træffes alle nødvendige foranstaltninger for at beskytte EU's budget. Han opfordrede også til at styrke en resultatorienteret forvaltning og lægge fornyet fokus på at påvise merværdien ved EU's budget. Dette er baggrunden for rapportens beskrivelse af Kommissionens forvaltningsresultater i 2014. Rapporten indeholder desuden en analyse og et sammendrag af oplysningerne i de årlige aktivitetsrapporter fra hver af Kommissionens tjenestegrene. Med vedtagelsen af denne rapport påtager Kommissionen sig det overordnede politiske ansvar for forvaltningen af EU's budget. 1 Styrkede forvaltningsrammer De styrkede forvaltningsrammer, som Kommissionen lovede at indføre i den sammenfattende rapport fra sidste år, har nu givet de første resultater. Den større vægt på forvaltning viser sig nu i form af bedre rapportering om politiske resultater og disses indvirkning på og merværdi for EU's borgere. Den nye Kommission fornyede dette tilsagn og tilskynder til yderligere, mere resultatorienterede initiativer. 1.1Politiske resultater Den strategiske planlægning og programmering er baseret på to nøgleinstrumenter – årlige forvaltningsplaner og årlige aktivitetsrapporter – som skal tilvejebringe detaljerede oplysninger om Kommissionens tjenestegrenes arbejde. I de senere år har de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede fremlagt mere detaljerede oplysninger om, hvordan de har anvendt de allokerede finansielle og menneskelige ressourcer til at opfylde Kommissærkollegiets politiske målsætninger, og om hvordan deres gennemførelse af politikker har skabt merværdi for EU's samfund. Kommissionen peger på de seneste års store fremskridt med rapporteringen om de politiske resultater og på resultaterne af dens programforvaltning. Desuden indeholder dette års aktivitetsrapporter et væld af oplysninger om politiske målsætninger, resultater og deres direkte og indirekte indvirkning på det europæiske samfund. Bilag 1 indeholder et sammendrag af de vigtigste resultatindikatorer for, i hvilken grad Kommissionens mål er nået. For de fleste indikatorer er Kommissionen nået langt med hensyn til at opfylde sine flerårige målsætninger. Der er truffet en lang række yderligere foranstaltninger for at sikre bedre resultater: I.inddragelse af mere udtømmende oplysninger fra forskellige kilder, såsom evalueringer, undersøgelser, revisioner og konsekvensanalyser II.illustrative eksempler på, hvordan EU tilfører værdi til de forskellige EU-programmer III.større overensstemmelse mellem forvaltningsplaner og årlige aktivitetsrapporter (f.eks. brug af samme skabeloner for rapportering om målsætninger og indikatorer) og IV.krav om, at aktivitetsrapporterne skal indeholde eksempler på, hvad der er gjort for at gøre forvaltningen mere effektiv og økonomisk. Eksempler på bestræbelser på at gøre forvaltningen mere effektiv og økonomisk: ✓ Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (GD AGRI) foretog i 2014 en fuldstændig opgradering af lovgivningen om informationsnettet for landøkonomisk bogføring. Det resulterede i en betydelig forenkling, idet man konsoliderede fem gennemførelsesretsakter i én enkelt lov og reducerede dobbeltarbejde og behovet for krydshenvisninger. ✓ I Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder (PMO) resulterede forhandlingen om den nye rammekontrakt, der dækker ulykkesforsikring for personale i en række institutioner, i et stort fald i udbetalte præmier. Med den nye kontrakt blev der i 2013 opnået en nedgang på 23 % til 23 mio. EUR sammenlignet med 2011. 1.2Initiativer for yderligere at styrke resultatrammen

1.2.1Et EU-budget med fokus på resultater Den nye Kommission sigter mod at udvikle en mere resultatorienteret kultur i relation til EU-budgettet. En af dens topprioriteringer er at sikre, at budgettet fokuserer på at skabe konkrete resultater til fordel for borgerne, og der er derfor nedsat et netværk af kommissærer ("et resultatorienteret EU-budget"). Dette netværk er ansvarligt for den politiske styring, ledelse og koordinering af tiltag, der skal forbedre budgetgennemførelsen og sikre valuta for pengene. På det første møde den 4. marts 2015 fastlagde netværket en fælles tilgang til analyse og forbedring af budgetgennemførelsesforløbet og de områder, hvor budgettet skal bruges (budgettildeling), hvordan midlerne skal bruges (budgetgennemførelse), og hvordan Kommissionen bliver bedømt (dechargeproceduren). Netværket identificerede de seks vigtigste arbejdsstrømme, som Kommissionens tjenestegrene for at gennemføre strategien vil arbejde med i løbet af Kommissionens embedsperiode: I.forenkling: mindske den administrative byrde og strømline overensstemmelseskravene på tværs af de politiske områder for at gøre programgennemførelsen resultatorienteret, samtidig med at gennemførelsen er lovlig og i overensstemmelse med de fastsatte regler II.budgetprocedure: tilvejebringe oplysninger om resultater, der kan bruges i forbindelse med budgettildeling og gøre det muligt at træffe beslutninger baseret på programgennemførelsen som et mål for, at midlerne anvendes effektivt, og der opnås resultater III.omkostningseffektivitet i kontroller: rationalisere og strømline kontroller og omfordele ressourcer til de kontroller, der anses som mest hensigtsmæssige til at styre risici med hensyn til lovlighed og formel rigtighed inden for de lovgivningsmæssige rammer IV.revisionserklæring og decharge: kombinere budgetbeskyttelsesmekanismer såsom inddrivelser og finansielle korrektioner med forenkling og omkostningseffektivitet i kontroller for at skabe en bedre balance mellem opnåelse af politiske resultater og overholdelse af de finansielle bestemmelser V.projektdatabase: forbedre borgernes adgang til projektresultater på nøgleområder for at øge gennemsigtigheden i og sammenligneligheden af EU-finansierede initiativer og påvise de forskellige måder, hvorpå EU's budget bidrager til samfundet, og VI.kommunikation: forbedre kommunikation og samarbejde mellem aktører inden for budgetplanlægning, gennemførelse og decharge og med den brede offentlighed ved at tilpasse forventninger, dele erfaringer med gennemførelse og aflægge beretning om opnåelse af resultater. En af de planlagte aktiviteter er at nedsætte en interinstitutionel arbejdsgruppe om resultatbaseret budgettering med deltagelse af repræsentanter for de institutioner, der deltager i budgetprocessen (Kommission, Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten), hvis målsætning skal være at skabe en fælles forståelse af begrebet resultatbaseret budgettering, dets hovedtræk samt EU-institutionernes og medlemsstaternes rolle og ansvar med hensyn til at sikre en effektiv gennemførelse af EU's budget. Arbejdsgruppen vil på grundlag af de eksisterende lovgivningsmæssige og retlige rammer afsøge, hvordan og inden for hvilken tidsramme man kan forbedre den model for resultatorienteret budgettering, der for indeværende anvendes på EU-budgettet. 1.2.2Ligevægt mellem kontrolintensitet og risiko Sikring af omkostningseffektive forvaltnings- og kontrolmekanismer er en af målsætningerne for strategien for et "resultatorienteret budget". Ineffektive kontrolsystemer koster mange ressourcer, som ellers kunne have bidraget til at skabe resultater. Samtidig pålægger de modtagerne en stor administrativ byrde og kan derfor afholde nogen fra at deltage i programmerne. I henhold til den reviderede finansforordning skal den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede tage hensyn til risici og omkostningseffektivitet i forbindelse med etableringen af interne kontrolmekanismer (artikel 66, stk. 2, i finansforordningen) og redegøre for fordele og ulemper ved kontrollerne i de årlige aktivitetsrapporter (artikel 66, stk. 9, i finansforordningen). Det primære formål med at vurdere kontrollernes omkostningseffektivitet er at støtte dem, der udarbejder kontrolsystemer og tildeler ressourcer hertil. Kontrolstrategier og -systemer bør omfatte en højere grad af kontrol og kontrolhyppighed på de mere risikofyldte områder og sikre, at kontrollerne altid tilfører værdi. Rapporteringen om omkostningseffektivitet blev bedre i 2014. 42 af de 49 tjenestegrene nåede til en konklusion med hensyn til deres forvaltnings- og kontrolsystemers omkostningseffektivitet. De resterende kunne ikke gøre det, enten fordi de ikke havde adgang til ældre data eller benchmarks eller på grund af problemer med at vurdere fordelene ved kontrollerne. Flere GD'er kunne indberette mere fyldige sæt af nøgletal og sondrede mellem enten alle eller nogle af faserne i kontrolstrategien. Der blev i 2014 igangsat to initiativer for at løse de største problemer, som tjenestegrenene havde afdækket: udviklingen af en funktion i IT-systemet (ABAC) til at registrere kontrolresultaterne indførelsen af et forenklet sæt indikatorer til at måle fordele og ulemper ved kontroller. Alle tjenestegrene, der nåede til en konklusion, anførte, at deres interne kontrolsystemer er omkostningseffektive, fordi værdien af de kvantificerbare fordele overstiger ulemperne eller på grund af ikkekvantificerbare fordele, og/eller fordi effektivitetsindikatorerne udviser en stabil eller positiv tendens. Kommissionen pålægger sine tjenestegrene at udvikle en fælles beregningsmodel for deres kontrolomkostninger for at skabe større konsekvens i hele Kommissionen, og udarbejde et sæt pålidelige resultater, der kan bruges til at bestemme det eksisterende kontrolsystems relative omkostningseffektivitet i forhold til de relevante politiske målsætninger. 1.2.3Kortlægning af resultatrapportering

I den sammenfattende rapport for 2013 blev tjenestegrenene opfordret til i fremtidige årlige aktivitetsrapporter at analysere de forskellige former for resultatrapportering. For 2014 fandt man følgende: Resultatrapportering findes i del I i den årlige aktivitetsrapport. Den årlige evalueringsrapport (artikel 318-rapport) indeholder resultatbaserede oplysninger om, hvordan de vigtigste finansielle programmer har bidraget til EU's politiske nøglemålsætninger, herunder hvis relevant, Europa 2020. Den sammenfattende rapport skal indeholde en fortegnelse over nøgleresultatindikatorerne for rapporteringen om ikke-udgiftsprogrammer og henvise til den årlige aktivitetsrapport for yderligere analyse. Yderligere rapportering om Europa 2020 kan fås gennem dedikerede kanaler. Rapportering om flagskibsinitiativer skal strømlines og kanaliseres gennem hovedpolitikker. Separat rapportering anbefales ikke, fordi overvågnings- og rapporteringssystemerne for programmer under den nye flerårige finansieringsramme ikke muliggør dette. Kommissionen pålægger sine tjenestegrene fortsat at forbedre rapporteringen om resultater i de årlige aktivitetsrapporter. 2 Specifikke udfordringer for ressourceforvaltning Effektiv, resultatorienteret forvaltning af ressourcer bidrager til at nå målene i Kommissionens politikker. I 2014 stod Kommissionen over for store udfordringer på dette område. I nogle tilfælde var problemerne enkeltstående, f.eks. hvis Kommissionens tjenestegrene ikke have tilstrækkelige betalingsbevillinger, mens de i andre tilfælde var tilbagevendende. Den øgede delegering af opgaver til agenturer, fællesforetagender og andre betroede enheder fik Kommissionen til at revidere de gældende overvågningsmekanismer. Et andet opmærksomhedskrævende område var pålideligheden af data fra medlemsstaterne. For hver udfordring traf Kommissionen afbødende eller korrigerende foranstaltninger for at mindske de identificerede risici. 2.1Mangel på betalingsbevillinger Den flerårige finansieringsramme for 2014-2020 er den første, hvor der er færre budgetmidler til rådighed end tidligere. Presset på betalingslofterne er meget større nu end under den foregående flerårige finansieringsramme, hvilket skyldes to forhold: ubetalte forpligtelser fra 2007-2013-programmene var et stort problem i starten af 2014-2020-rammen (21,7 % af betalingslofterne for denne periode), og betalingsloftet blev sænket kraftigt i 2014 (næsten 9 mia. EUR lavere end det budgetterede beløb i 2013) og 2015. På denne baggrund bestod udfordringen for Kommissionen (især i 2014) i at honorere de retlige forpligtelser affødt af tidligere forpligtelser og samtidig iværksætte en ny generation af programmer. Kommissionens tjenestegrene overvågede budgetgennemførelsen nøje. De traf foranstaltninger, for at sikre at de sparsomme bevillinger blev brugt forsigtigt. Samtidig sænkede de morarenter og tog hensyn til de negative følger for tredjepart, idet de f.eks. prioriterede at finansiere sårbare modtagere såsom medlemsstater, der modtager økonomisk støtte, SMV'er og NGO'er. Kommissionen informerede løbende Europa-Parlamentet og Rådet om budgetgennemførelsen. Så tidligt som i maj 2014 fremlagde den et forslag til ændringsbudget for at håndtere det hidtil uset store antal betalingsanmodninger for samhørighedsprogrammerne for 2007-2013, der indkom i de sidste uger af 2013. Den 17. december 2017 vedtog man et ændringsbudget, som øgede betalingsbevillingerne i 2014-budgettet, navnlig ved at udnytte margenen til uforudsete udgifter. Det betød, at en stor mængde betalinger kunne afholdes i løbet af årets sidste fire arbejdsdage, og puklen af ubetalte regninger kunne således begrænses ved udgangen af 2014. Trods de trufne foranstaltninger og det øgede antal betalingsbevillinger, der blev modtaget sent på året, kunne Kommissionen ikke undgå en vis forsinkelse i betalinger og kontraktaktiviteter og den deraf følgende afsmitning på betalinger under nye programmer. Kommissionen har vurderet disse problemers indvirkning på målopfyldelsen og under hensyntagen til den aktive forvaltning af de tilgængelige betalingsbevillinger i løbet af rapporteringsåret konkluderet, at både situationens finansielle og omdømmemæssige indvirkning blev tilstrækkelig afhjulpet. Med hensyn til finansiel indvirkning stod Kommissionens tjenestegrene over for en række forvaltnings- og driftsmæssige udfordringer. Nogle udgiftsprogrammer løb f.eks. tør for betalingsbevillinger flere måneder før årets udgang. For disse programmer blev mulighederne for omfordeling mellem budgetposter udtømt, inden anmodningen om supplerende betalingsbevillinger i ændringsbudgettet var blevet godkendt. Morarenterne blev næsten femdoblet i 2014 til omkring 3 mio. EUR for hele budgettet. Trods denne stigning er rentebeløbet i absolutte tal relativt begrænset sammenholdt med ubetalte regninger ved udgangen af 2014. De var i vid udstrækning (24,7 mio. EUR) koncentreret inden for samhørighedspolitikken, hvor godtgørelsen af betalingsanmodninger til offentlige instanser i medlemsstaterne er betinget af, at midlerne er tilgængelige på budgettet, og der pålægges ikke renter ved forsinket betaling, hvilket i høj grad begrænser den finansielle indvirkning på EU's budget. Der er ikke rapporteret om tvister på grund af sen betaling.

Med hensyn til den omdømmemæssige indvirkning søgte tjenestegrenene på forskellige måder at forvalte de til rådighed værende bevillinger aktivt: proaktiv inddrivelse af skyldige beløb sænkning af forfinansieringsprocent bedst mulig udnyttelse af betalingsfrister og udskydelse af forslagsindkaldelser/udbud og dermed forbundne kontraktaktiviteter, hvilket betød, at en række betalingsfrister blev udskudt til 2015. Dette begrænsede ganske vist den negative indvirkning på EU's budget, men påvirkede de legitime forventninger hos interessenterne, som kan blive nødt til at udskyde deres projekter og/eller midlertidigt øge deres andel af medfinansieringen. Det er indtil videre lykkedes at inddæmme den omdømmemæssige skade og dermed begrænse indvirkningen på nøgleaktiviteter. Kommissionen pålægger sine tjenestegrene fortsat at forvalte budgetgennemførelsen og træffe foranstaltninger for at afbøde de risici, der skyldes eventuelle manglende bevillinger. 2.2Bemyndigede enheders betydning for kontrolkæden Kommissionen overdrager i stigende grad forvaltningen af EU-midler til andre enheder (se bilag 4), hvoraf nogle er genstand for en specifik dechargeprocedure, der adskiller sig fra Kommissionens. Under denne procedure skal det pågældende organs ledelse gøre rede for midlernes faktiske anvendelse, mens den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede skal sikre forholdsmæssig, men effektiv overvågning af organet. Eftersom udgifter er omfattet af revisionserklæringen, skal de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede i de årlige aktivitetsrapporter aflægge rapport om resultaterne af overvågningskontrollerne og, hvor det er relevant, om eventuelle svagheder, der kan give anledning til forbehold. I 2014-2020-programmeringsperioden forventes de bemyndigede enheder at spille en stadig større rolle i budgetforvaltningen. Dette blev klart i 2014, det første gennemførelsesår for de nye programmer, og denne tendens afspejles i de årlige aktivitetsrapporter for 2014. Generaldirektoratet for Uddannelse og Kultur (GD EAC) og Generaldirektoratet for det Indre Marked, Erhvervspolitik, Iværksætteri og SMV'er (GD GROW, tidligere GD ENTR) gennemfører f.eks. 95 % og 89 % af deres respektive budget ved at overdrage forvaltningsopgaver til andre enheder. For Generaldirektoratet for Mobilitet og Transport (GD MOVE) og Generaldirektoratet for Finansiel Stabilitet, Finansielle Tjenesteydelser og Kapitalmarkedsunionen (GD FISMA, tidligere GD MARKT) er procenten på over 50 %. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes mulighed for at overvåge de bemyndigede enheder og opnå rimelig sikkerhed er i høj grad betinget af regnskabsstrukturerne og gennemsigtighedsordningerne i delegationsaftalerne med hver bemyndiget enhed. I det væsentlige omfatter kontrolstrategien en sikring af, at delegationsaftalerne indeholder bestemmelser med krav om følgende: I.at enhederne skal indberette deres kontrolresultater på en pålidelig, gennemsigtig måde og II.gennemførelse af passende tilsyn med enhedernes regnskabsstrukturer. For 2014-2020-programmerne har hvert GD fået ansvar for de finansielle instrumenter på dets respektive politiske område. Kommissionen har indgået finansielle og administrative rammeaftaler med Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og Den Europæiske Investeringsfond, som forventes at mindske de administrative omkostninger, styrke ansvarligheden og sikre konsekvens. Kommissionen har udviklet en skabelon, for at sikre at de vigtigste krav med hensyn til styring, kontrol og rapportering indgår i hver delegationsaftale med de relevante tjenestegrene. For 2014 blev strukturen i de årlige aktivitetsrapporter forbedret, for at sikre at alle former for og eksempler på forvaltning af midler i de bemyndigede enheder er dækket, herunder om nødvendigt i forbindelse med forbehold. Kommissionen pålægger tjenestegrene, der overdrager budgetgennemførelsesopgaver til andre enheder, at sikre, at delegationsaftaler indeholder de nødvendige forholdsmæssige bestemmelser og praktiske ordninger til sikring af rettidig, gennemsigtig rapportering om kontrolresultater fra disse enheders side samt at træffe hensigtsmæssige overvågningsforanstaltninger, som giver rimelig sikkerhed for, at de indberettede oplysninger er pålidelige. Kommissionen pålægger de relevante tjenestegrene i deres årlige aktivitetsrapporter at gøre rede for deres tilsyn med disse enheder samt for alle andre elementer af relevans for konklusionen om sikkerhed. Det skal navnlig sikres, at der ikke er større mangler i kontrolkæden. 2.3Pålideligheden af medlemsstaternes kontrolrapporter Pålideligheden af medlemsstaternes kontrolrapporter er stadig en udfordring. Under delt forvaltning er medlemsstaterne ansvarlige for at indføre og vedligeholde pålidelige forvaltnings- og kontrolsystemer. Lovgivningen tillader under visse omstændigheder Kommissionen at anvende medlemsstaternes revisionsmyndigheders arbejde til at opnå rimelig sikkerhed. Inden for samhørighedspolitikken giver revisionsmyndighederne Kommissionen sikkerhed for, at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, og for de attesterede udgifters lovlighed og formelle rigtighed. Med hensyn til den fælles landbrugspolitik afgiver de uvildige certificeringsorganer en udtalelse om kvaliteten af kontroller på stedet og nøjagtigheden af kontrolstatistikkerne fra hvert udbetalende organ.

Desuden er det nettokorrektionssystem, som Kommissionen anvender i tilfælde af fejl (se afsnit 2.4) et incitament for medlemsstaterne til at intensivere afdækningen af fejl. Dette system burde tilskynde medlemsstaterne til at vise, at de er indstillet på at forbedre ansvarlighed og gennemsigtighed ved, hvor det er nødvendigt, at styrke kontrolforanstaltningerne, navnlig med hensyn til primære forvaltningskontroller, før de attesterer udgifter til Kommissionen, og ved at indføre entydige støtteberettigelsesbestemmelser for at mindske fejlrisikoen. Kommissionen henviser i den sammenhæng til forordningen om fælles bestemmelser for programmeringsperioden for 2014-2020 for ESI-fondene, der omfatter en række forbedringer af forvaltningssystemer og rapporteringskrav. Skønt der gennem lovgivningsprocessen er tilkommet yderligere undtagelser og mere konsekvente betingelser, hvilket betyder, at Kommissionen skal afbøde de dermed forbundne risici, forventes disse at forbedre medlemsstaternes ansvarlighed, således at de retter bedre op på fejl og sikrer, at de transaktioner, som de forvalter eller kontrollerer, er lovlige og formelt rigtige. De omfatter navnlig forhåndsbetingelser, harmoniserede og forenklede støtteberettigelsesbestemmelser, udvidet mulighed for at indberette støtteberettigede udgifter på en forenklet måde og en ny årlig kontrolpakke, der omfatter årsregnskaber, en forvaltningserklæring samt en revisionserklæring og en kontrolrapport. De relevante generaldirektorater har fastlagt en enkelt revisionsstrategi og revisionsplan for at opnå rimelig sikkerhed for overholdelse, og for at kontrolsystemerne fungerer effektivt. Den overordnede kontrolproces er baseret på en kontrolstruktur, der følger konceptet med en enkelt revision, dvs. at Kommissionens kontrol kan baseres på kontrolarbejde udført af andre organer (medlemsstaternes programrevisionsmyndigheder). For landbruget kræver ændringerne i den nye særskilte horisontale forordning også, at de uafhængige certificeringsorganer fra og med 2015 skal kontrollere resultaterne af kontroller på stedet udført af de betalende organer, idet de skal gentage kontrollerne på grundlag af en repræsentativ stikprøve og afgive en revisionserklæring om udgiftens lovlighed og formelle rigtighed. Selv om dette forventes at højne kvaliteten af medlemsstaternes kontroller på stedet, er formålet faktisk at bruge den fejlprocent, som de uafhængige certificeringsorganer har valideret. De tjenestegrene, der er ansvarlige for udgifter under samhørighedspolitikken, kontrollerede nøjagtigheden af medlemsstaternes data og vurderede primære kontroller for 2007-2013 gennem målrettede revisioner af højrisikoprogrammer, især for at identificere de grundlæggende årsager til forvaltningskontrollernes utilstrækkelige pålidelighed. Generaldirektoratet for Regionalpolitik og Bypolitik (GD REGIO) og Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion (GD EMPL) besluttede også at udvide revisionen af data om tilbagetrækninger og inddrivelser fra medlemsstaterne i de kommende år og desuden udnytte alle tilgængelige resultater fra revisionsmyndighederne for at opnå større sikkerhed med hensyn til de indberettede data, der bruges til beregning af den kumulative restfejlrisiko. Resultaterne af denne vurdering for regnskabsåret 2014 er som følger: Udgifter under EFRU og samhørighed vedrørende 2007-2013: GD REGIO vurderede 96 % af de indberettede fejlprocenter til at være en pålidelig informationskilde og forhøjede derfor den gennemsnitlige fejlprocent på 1,8 % som indberettet af de nationale revisionsmyndigheder til 2,6 %. Den Europæiske Socialfond (ESF) 2007-2013: GD EMPL vurderede 88,1 % af indberettede fejlprocenter til at være en pålidelig informationskilde og forhøjede derfor den gennemsnitlige fejlprocent som indberettet af de nationale revisionsmyndigheder med 0,9 % fra 1,9 % til 2,8 %. Den fælles landbrugspolitik: De tilpasninger, som Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (GD AGRI) foretog af de fejlprocenter, der var et resultat af data indberettet af betalingsorganerne, medførte en forhøjelse på 1,99 % for direkte betalinger (fra 0,55 % til 2,54 %) og på 3,57 % for udvikling af landdistrikter (fra 1,52 % til 5,09 %). De årlige aktivitetsrapporter for 2014 omfatter resultaterne af Kommissionens vurdering af nøjagtigheden og pålideligheden af revisionsoplysninger og -resultater fra de nationale myndigheder. De omfatter detaljerede kvantitative resultater af vurderingen af hvert operationelt program eller betalingsorgan, herunder Kommissionens eventuelle efterfølgende tilpasninger eller skøn vedrørende de indberettede fejlprocenter. For operationelle programmer eller betalingsorganer med forbehold afspejler de årlige aktivitetsrapporter også de handlingsplaner, der er indført for at afbøde de konstaterede systemiske svagheder. Det er vigtigt at understrege, at: I.størsteparten af revisionskontrolrapporterne fra medlemsstaterne er pålidelige, og II.Kommissionen ikke kun baserer sig på resultaterne, men vurderer dem for at drage sine egne konklusioner. Hvor det er nødvendigt, tilpasser de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede de indberettede fejlprocenter eller kontrolstatistikker på grundlag af eventuelle supplerende oplysninger eller anvender en fast sats, hvis man ikke mener, at medlemsstatens oplysninger er tilstrækkeligt pålidelige. Eftersom bestemmelserne vedrørende forvaltning, rapportering og ansvarlighed er blevet gennemgribende omarbejdet, pålægger Kommissionen de tjenestegrene, der forvalter budgettet i delt forvaltning, efter behov at tilpasse metoden for den nye programmeringsperiode for at vurdere effektiviteten af de forvaltnings- og kontrolsystemer, som de relevante organer og kontorer i medlemsstaterne har indført, for alle ESI-fonde og så vidt muligt for EGFL. Derved tages der hensyn til ændringerne i de lovgivningsmæssige rammer, som er afledt af den reviderede finansforordning. 2.4Kontrolsystemernes risikobeløb og korrigerende effekt Revisionsretten (i sin årsberetning for 2013) og Europa-Parlamentet (i sin beslutning om decharge) fandt, at nogle af "risikobeløbene" i de årlige aktivitetsrapporter er undervurderet, og foreslog at få præciseret beregningen af disse beløb og at anslå effekten af korrigerende foranstaltninger herpå. Som reaktion på disse betragtninger medtog de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede for første gang i deres årlige aktivitetsrapporter for 2014 deres bedste skøn over det samlede risikobeløb for hele det budget, de havde ansvaret for. I tidligere år skete dette kun for udgifter med forbehold. Det bedste skøn vedrører udgifter, som måske ikke er i overensstemmelse med gældende lovgivningsmæssige og kontraktlige krav på det tidspunkt, hvor betalingen foretages, dvs. efter anvendelsen af efterfølgende kontroller, der har til formål at forebygge fejl og uregelmæssigheder. Desuden indberettede de ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede de skønnede fremtidige korrektioner, dvs. deres skøn over finansielle korrektioner og inddrivelser, der forventes at følge af de kontroller, de gennemfører fremover. Skønnene har været baseret på det gennemsnitlige korrektionsbeløb siden 2009, da dette er den bedste tilgængelige indikation for den efterfølgende kontrols korrigerende effekt. De ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede indberettede de samlede risikobeløb for året sammen med deres bedste skøn over mængden af fejl og uregelmæssigheder, som kunne rettes i fremtiden. Dette giver et fornuftigt, kvantificeret øjebliksbillede af kontrolsystemernes effektivitet ved regnskabsårets afslutning, hvor der tages hensyn til det forhold, at kontrolforløbet er flerårigt, og at der vil blive gennemført yderligere korrigerende foranstaltninger i fremtiden. Det er vigtigt at forstå, at risikobeløbet vedrører manglende overholdelse af lovgivningsmæssige og kontraktlige bestemmelser. Mange af disse tilfælde resulterede ikke i uretmæssigt udbetalte beløb og giver derfor ikke anledning til indtægtsordrer eller finansielle korrektioner.

I peer reviews af de årlige aktivitetsrapporter var der særlig fokus på eventuelle undervurderinger af risikobeløbet og overvurderinger af den korrigerende effekt og på at sikre konsekvent anvendelse af fejlrelaterede koncepter. De anvendte definitioner findes i bilag 3 og de detaljerede data i bilag 2. Tabel 1 viser data aggregeret efter grupper af tjenestegrene. En række tjenestegrene tilpassede deres skøn på baggrund af deres specifikke omstændigheder. Dette medførte konsekvent mere konservative skøn i de årlige aktivitetsrapporter. Tabel 1: Samlet risikobeløb og anslåede fremtidige korrektioner i 2014 (mio. EUR) Område Samlede udgifter Risikobeløb Anslåede fremtidige korrektioner Laveste værdi Højeste værdi Landbrug 55 650 1 727 1 727 863 Samhørighed 56 770 1 395 2 693 1 574 Ekstern bistand 10 288 289 302 91 Forskning 10 560 210 245 152 Andre interne politikker 3 587 31 36 21 Forvaltning 5 583 0 34 2 I alt 142 439 3 651 5 036 2 703 For Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion (GD EMPL), Generaldirektoratet for Regionalpolitik og Bypolitik (GD REGIO), Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri (GD MARE), Generaldirektoratet for Migration og Indre Anliggender (GD HOME), Generaldirektoratet for Naboskabspolitik og Udvidelsesforhandlinger (GD NEAR, tidligere GD ELARG), Generaldirektoratet for Humanitær Bistand og Civilbeskyttelse (GD ECHO), Generaldirektoratet for Miljø (GD ENV), Generaldirektoratet for det Indre Marked, Erhvervspolitik, Iværksætteri og SMV'er (GD GROW, tidligere GD ENTR), Generaldirektoratet for Mobilitet og Transport (GD MOVE) og Generaldirektoratet for Energi (GD ENER) og Forvaltningsorganet for Innovation og Netværk (INEA) overstiger den anslåede korrigerende effekt den laveste værdi af det samlede risikobeløb. Inden for samhørighedspolitik skyldes dette navnlig, at den korrigerende effekt er baseret på et gennemsnit af seks år, mens risikobeløbet henviser til det vurderede anslåede fejlniveau i 2014, som er lavere end i de foregående år. I andre tilfælde skyldes dette det høje korrektionsniveau for aktiviteter under tidligere programmer. Endelig viser data, at det bedste skøn over risikobeløb for 2014 for Kommissionen som helhed ligger mellem 3 651 mio. og 5 036 mio. EUR. På grundlag af tidligere erfaringer anslår Kommissionen, at de kontroller, den vil gennemføre i de kommende år, vil afdække og rette op på fejl svarende til et samlet beløb på ca. 2 700 mio. EUR. I 2014 forbedrede Kommissionen også kvaliteten af medlemsstaternes data om finansielle korrektioner og inddrivelser. Man fremmede brugen af god praksis for at forbedre inddrivelsesmekanismerne på medlemsstats- og EU-niveau. De foreløbige konsoliderede årsregnskaber (se note 6 om "Beskyttelse af EU's budget") viser finansielle korrektioner og inddrivelser, der er blevet bekræftet/besluttet og gennemført på tværs af alle politiske områder i 2014. Disse udgjorde 2 980 mio. EUR (sammenlignet med 3 362 mio., 4 419 mio. og 1 840 mio. EUR i henholdsvis 2013, 2012 og 2011) og er vist for hvert politisk område i tabel 2 og 3. Tabel 2 Finansielle korrektioner og inddrivelser bekræftet/besluttet i 2014 (mio. EUR) Politisk område Finansielle korrektioner Inddrivelser I alt Landbrug EGFL 1 649 213 1 862 Udvikling af landdistrikter 220 165 385 Samhørighedspolitikken EFRU 1 330 – 1 330 Samhørighedsfonden 292 - 292 ESF 342 1 343 FIUF/EFF 39 29 67 EUGFL, Udviklingssektionen 13 5 18 Andet - - - Interne politikker 5 293 298 Eksterne politikker I/A 127 127 Forvaltning Ikke relevant 5 5 I alt bekræftet/besluttet i 2014 3 890 838 4 728 Tabel 3 Finansielle korrektioner og inddrivelser gennemført i 2014 (mio. EUR) Politisk område Finansielle korrektioner Inddrivelser I alt Landbrug EGFL 796 150 946 Udvikling af landdistrikter 86 167 252 Samhørighedspolitikken EFRU 823 1 824 Samhørighedsfonden 191 - 191 ESF 289 1 290 FIUF/EFF 41 25 66 EUGFL, Udviklingssektionen 13 5 18 Andet - - - Interne politikker 5 274 279 Eksterne politikker I/A 108 108 Forvaltning Ikke relevant 5 5 Samlet gennemførelse i 2014 2 244 736 2 980 Inddrivelse af uberettiget udbetalte beløb er et vigtigt aspekt af en forsvarlig økonomisk forvaltning. Kommissionen vil ved enhver lejlighed tilskynde medlemsstaternes myndigheder til at gøre maksimal brug af tilgængelige instrumenter for at forebygge fejl og opfylde deres ansvar og forpligtelser for alle programmer under delt forvaltning og dermed beskytte EU's budget og håndtere resterende mangler i deres forvaltnings- og kontrolsystemer. For så vidt angår svig, bestræbte alle Kommissionens tjenestegrene sig på at styrke deres interne kontrolsystemer for bedre at håndtere risikoen for svig. De har alle indført en strategi til bekæmpelse af svig og opfylder dermed dette krav i Kommissionens strategi til bekæmpelse af svig (CAFS). 3 Sikkerhed med hensyn til forvaltning I afsnit 1 og 2 gøres der rede for, hvordan Kommissionens tjenestegrene har forbedret deres indberetning af politiske resultater og udfordringer med hensyn til ressourceforvaltning. I dette afsnit behandles generaldirektørernes revisionserklæringer og den overordnede udtalelse fra den interne revisionstjeneste (IAS), som udgør grundlaget for Kommissionens politiske ansvar for budgetforvaltningen.

3.1Sikkerhed opnået gennem de årlige aktivitetsrapporter De ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede vurderede kontrolresultaterne og alle andre relevante elementer, for at opnå sikkerhed for at kontrolmålsætningerne blev opfyldt. De behandlede eventuelle betydelige svagheder og vurderede disses kumulative virkning på den generelle sikkerhed, både kvantitativt og kvalitativt, med det formål at fastslå om de var væsentlige. Som følge heraf forsynede de deres revisionserklæringer med i alt 25 forbehold, hvoraf 20 kunne kvantificeres; fem kunne ikke, men var baseret på omdømmemæssige forhold. De ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes revisionserklæringer var uden forbehold med hensyn til indtægtstransaktioner. Antallet af forbehold i de årlige aktivitetsrapporter steg fra 21 i 2013. Der var fire nye forbehold, mens et blev ophævet. Et tilbagevendende forbehold blev delt i to separate forbehold, hvert med en specifik handlingsplan. Trods denne stigning i antallet af forbehold er de udgifter, der er berørt af de kvantificerbare forbehold, faldet med 6 856 mio. EUR (fra 51 248 mio. EUR i 2013 til 44 392 mio. EUR) eller tæt ved 31 % af de samlede udgifter, som blev forvaltet i 2014. Dette skyldes, at rækkevidden af eksisterende forbehold fra GD AGRI, GD REGIO og GD EMPL samt forbehold på det forskningspolitiske område blev mindsket. Nye forbehold vedrører ikke de største udgiftsprogrammer og medførte derfor ikke en større forøgelse af rækkevidden. Risikobeløbet for udgifter omfattet af et forbehold anslås, idet der tages hensyn til inddrivelser og finansielle korrektioner til dato, til 2 285 mio. EUR. Resultaterne er vist efter politisk område i tabel 4. Detaljerede resultater efter tjenestegren er vist i bilag 2. Tabel 4: Risikobeløb i forbehold for 2014 (mio. EUR) Politisk område Samlede udgifter Rækkevidde: udgifter med forbehold Risikobeløb med forbehold Landbrug 55 650 27 255 1 447 Samhørighed 56 770 5 650 418 Ekstern bistand 10 288 7 940 216 Forskning 10 560 3 489 200 Andre interne politikker 3 587 58 4 Forvaltning 5 583 – – I alt 142 439 44 392 2 285 Disse forbehold påvirker alle de vigtigste udgiftsområder (landbrug, struktur- og samhørighedsfonde, eksterne forbindelser samt forskning og andre interne politikker). Under alle omstændigheder har de relevante ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede vedtaget handlingsplaner med henblik på at håndtere de bagvedliggende svagheder og afbøde de deraf følgende risici. Hvor fejlniveauerne er vedvarende høje, bestemmer finansforordningen, at Kommissionen kan identificere svaghederne i de juridiske bestemmelser og/eller kontrolsystemet, analysere fordele og ulemper ved mulige korrigerende foranstaltninger og træffe eller stille forslag til passende foranstaltninger. Forvaltnings- og kontrolsystemerne har undergået omfattende ændringer i 2014-2020-programmerne. Man er netop begyndt at gennemføre dem, men Kommissionen vil først over tid kunne bestemme de nye foranstaltningers betydning for fejlniveauet. De ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede beskrev hovedårsagerne til deres forbehold, og hvad der kunne gøres for at håndtere dem. Kommissionen pålægger sine tjenestegrene fortsat at identificere yderligere forenklingsforanstaltninger og forbedre kontrolsystemerne for at mindske fejlrisikoen, idet der tages hensyn til omkostningerne og den deraf følgende administrative byrde. 3.1.1Konkurrenceevne for vækst og beskæftigelse Som i 2013 fastholdt de fire GD'er og de to forvaltningsorganer, der gennemfører det syvende rammeprogram for forskning (FP7), deres forbehold vedrørende lovligheden og den formelle rigtighed af støtte udbetalt til dækning af udgiftsanmeldelser. Den fejlprocent, der blev konstateret i den fælles repræsentative revisionsstikprøve, ligger fortsat på omkring 5 % for 2014 (som i 2013) med en restfejlprocent på omkring 3 %. Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd (ERCEA) og Forvaltningsorganet for Forskning (REA) havde ingen forbehold for to specifikke delpopulationer (Ideas-projektet og People-projektet), hvor der var tilstrækkelig supplerende dokumentation for, at fejlprocenterne for disse programmer lå under væsentlighedstærsklen. Direktøren for REA fastholdt forbeholdet vedrørende den specifikke delpopulation af programmet for små og mellemstore virksomheder (SMV-projekter) på grund af SMV'ers relativt højere risikoprofil og de specifikke risici, der er forbundet med deres bogføring af støtten. Der er etableret en specifik handlingsplan for at afbøde disse risici. Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (EACEA) fastholdt forbeholdet vedrørende programmet om livslang læring på grund af restfejlprocenten (4,1 %). Fejlene vedrører navnlig nogle modtageres problemer med at fremlægge fyldestgørende støttedokumenter og deres manglende overholdelse af nogle af støtteberettigelseskriterierne. EACEA analyserer de hyppigste fejl og vil om nødvendigt træffe yderligere korrigerende foranstaltninger og her tage hensyn til fordele og ulemper. Modtagernes obligatoriske anvendelse af revisionsattester og en forbedret kommunikation om finansielle forpligtelser burde reducere restfejlprocenten yderligere. Generaldirektøren for Kommunikationsnet, Indhold og Teknologi fremsatte et nyt forbehold vedrørende restfejlprocenten (2,94 % i 2014) med hensyn til nøjagtigheden af udgiftsanmeldelserne i støtteprogrammet for IKT-politik (PSP) under rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (CIP). Der blev foretaget færre revisioner for at bestemme de kumulative fejlprocenter og restfejlprocenter (18 efterfølgende revisioner dækkende 10,9 mio., hvilket repræsenterer 1,6 % af den EU-støtte, der blev anmodet om), og resultaterne bør derfor behandles med forsigtighed. Alligevel har fejlprocenten (5,29 % i 2014, 2,82 % i 2013) været stigende i de seneste år, og man regner ikke med, at den restfejlprocent på 2 %, der forventedes nået ved udgangen af programmeringsperioden for CIP, vil blive nået. For yderligere at mindske restfejlprocenten for IKT PSP vil GD'et fortsat gennemføre efterfølgende revisioner i overensstemmelse med sin strategi for efterfølgende kontroller af ikkeforskningsudgifter (42 revisioner iværksat i 2014) og give deltagerne og de attesterende revisorer vejledning og feedback for at forebygge fejl. 3.1.2Økonomisk, social og territorial samhørighed Generaldirektøren for Regionalpolitik og Bypolitik fremsatte forbehold vedrørende alvorlige mangler i centrale aspekter af forvaltnings- og kontrolsystemerne i specifikke operationelle programmer: et finansielt forbehold vedrørende EFRU-fonden og Samhørighedsfonden for 2007-2013 for 77 operationelle programmer i 12 medlemsstaters forvaltnings- og kontrolsystemer. Kvantificeringen af forbeholdet svarer til 0,5 % af de mellemliggende betalinger under EFRU/Samhørighedsfonden i 2014

et andet finansielt forbehold vedrørende to førtiltrædelsesstøtteprogrammer (for Tyrkiet og Adriaterhavet) svarende til 7 % af de mellemliggende betalinger i 2014 et omdømmemæssigt forbehold for forvaltnings- og kontrolsystemerne for EFRU/Samhørighedsfonden for 2000-2006 for tre programmer (to i Italien og et i Irland) og for to transportsektorer under Samhørighedsfonden (i Rumænien og Bulgarien), men uden finansiel virkning. I hvert tilfælde er der taget eller planlagt specifikke forholdsregler, for at skabe sikkerhed for at de nødvendige korrigerende foranstaltninger gennemføres. Disse korrigerende foranstaltninger består af en stram politik med afbrydelser og suspensioner for at beskytte EU-midler. Betalingerne vil først blive genoptaget, når der foreligger dokumentation for, at de korrigerende foranstaltninger, herunder om nødvendigt finansielle korrektioner, er gennemført. Med hensyn til 2000-2006-programmeringsperioden er der truffet specifikke foranstaltninger i alle sager, og den finansielle korrektionsprocedure er iværksat som led i afslutningsprocessen. Generaldirektøren for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion fremsatte to forbehold vedrørende alvorlige mangler i centrale aspekter af forvaltnings- og kontrolsystemerne i specifikke operationelle programmer: Det største er et finansielt forbehold for programmeringsperioden 2007-2013 for ESF i 2014 for 36 operationelle programmer i 11 medlemsstater (Belgien, Tjekkiet, Frankrig, Tyskland, Grækenland, Ungarn, Italien, Rumænien, Slovakiet, Spanien og Det Forenede Kongerige). Risikobeløbet for 2007-2013-forbeholdet anslås til 1,7 % af de mellemliggende betalinger under ESF for programmeringsperioden 2007-2013. Det andet vedrører et omdømmemæssigt forbehold vedrørende ESF, programmeringsperioden 2000-2006, i 2014 for syv operationelle programmer i Frankrig, Italien og Spanien. Med hensyn til 2000-2006-programmeringsperioden er der ingen finansielle risici, da de endelige betalinger ikke vil blive foretaget, før alle spørgsmål er afklaret, og der er opnået enighed med medlemsstaterne om den finansielle korrektion. Kommissionen har taget specifikke forholdsregler for hvert program, for at opnå sikkerhed for at de nødvendige korrigerende foranstaltninger vil blive gennemført. Disse foranstaltninger er baseret på en stram politik med afbrydelser og suspensioner for at beskytte EU-midler og på gennemførelsen af de nødvendige finansielle korrektioner, men Kommissionen vil også fortsat aktivt fremhæve fordelene ved at bruge forenklede omkostningsscenarier for ESF. Det største nye element i 2014 vedrører Grækenland, hvor fejlprocenten for de fire operationelle ESF-programmer foreløbigt er anslået til 5 %. Alle græske programmer er nu opført på listen over forbehold, og der foretages af forsigtighedshensyn ingen betalinger, førend drøftelserne med Revisionsretten og de græske myndigheder er afsluttet. 3.1.3Bæredygtig vækst: naturressourcer Generaldirektøren for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (GD AGRI) fastholdt forbehold vedrørende: visser EGFL-markedsforanstaltninger for støtteordninger i seks medlemsstater (Østrig, Frankrig, Nederlandene, Polen, Spanien og Det Forenede Kongerige), mens der blev fremsat et nyt forbehold i henseende til Frankrig (yderligere foranstaltning) og Rumænien. Risikobeløbet svarer til 3,13 % af de udbetalte udgifter. For størsteparten af foranstaltningerne konstaterede Kommissionen mangler i revisionerne på stedet. For skolemælksordninger i Frankrig blev forbeholdet udløst af en høj fejlprocent indberettet af medlemsstatens myndigheder. I alle sager er der indført de nødvendige korrigerende foranstaltninger, og medlemsstaterne er blevet underrettet. direkte EGFL-betalinger gennem 15 betalingsorganer i seks medlemsstater (Spanien (10), Frankrig, Det Forenede Kongerige (England), Grækenland, Ungarn og Portugal). Risikobeløbet svarer til 2 % af de udbetalte udgifter. Da manglerne blev afdækket af Kommissionen selv, er de nødvendige korrigerende foranstaltninger allerede fastlagt og medlemsstaterne underrettet. ELFUL-udgifter i henseende til 22 betalingsorganer i 14 medlemsstater, idet der blev fremsat seks nye forbehold. I alt blev der fremsat 28 forbehold i 16 medlemsstater i 2014 (Bulgarien, Tyskland (3), Danmark, Spanien (6), Frankrig (2), Det Forenede Kongerige (2), Grækenland, Ungarn, Italien (4), Litauen, Letland, Nederlandene, Polen, Portugal, Rumænien og Sverige). Risikobeløbet svarer til 4,76 % af de udbetalte udgifter. Da manglerne blev afdækket af Kommissionen selv, er de nødvendige korrigerende foranstaltninger allerede fastlagt og medlemsstaterne underrettet. Udgifter i Tyrkiet fra Instrumentet til førtiltrædelsesbistand til udvikling af landdistrikter (IPARD). Risikobeløbet svarer til 3,2 % af de samlede udgifter under IPARD. De nødvendige korrigerende foranstaltninger er allerede truffet og de tyrkiske myndigheder underrettet. GD AGRI vil træffe de nødvendige afbødende foranstaltninger i form af finansielle korrektioner for at dække ikkestøtteberettigede udgifter. Generaldirektøren for Maritime Anliggender og Fiskeri fastholdt sit forbehold vedrørende forvaltnings- og kontrolsystemerne i Den Europæiske Fiskerifond (EFF) (støtteberettigelse af anmeldte udgifter for Tyskland (Mecklenburg-Vorpommern), Italien, Nederlandene, Polen og Rumænien). Betalinger i henseende til de pågældende fem programmer er blevet afbrudt. Der er udarbejdet en handlingsplan for hver sag med en beskrivelse af foranstaltninger og tidsfrister for at rette op på de svagheder, der ligger til grund for fejlene. Betalingerne vil først blive genoptaget, når disse udfordringer er håndteret tilfredsstillende. Risikobeløbet for disse programmer udgør kun 1,26 % af de samlede EFF-betalinger i 2014. Generaldirektøren for Klima (GD CLIMA) fastholdt sit omdømmemæssige forbehold vedrørende de fortsat store sikkerhedsmæssige svagheder i registret i EU's emissionshandelsordning (EU ETS). Efter de organiserede cyberangreb på en række nationale registre i perioden fra november 2010 til januar 2011 anlagde en operatør sag ved EU-Domstolen mod Kommissionen vedrørende tyveri af kvoter. Dette førte til registrering af en eventualforpligtelse på 16,2 mio. EUR i GD CLIMA's regnskaber. Domstolen har endnu ikke truffet afgørelse i sagen. De sikkerhedsmæssige foranstaltninger, som GD CLIMA, DIGIT og HR fastlagde efter en indledende risikovurdering af EU ETS-registret, er kun delvist gennemført. Som følge af en formel, tilbundsgående risikovurdering, der blev gennemført i 2014, blev der identificeret yderligere sikkerhedsforanstaltninger, som skulle gennemføres for at mindske risikoen til et acceptabelt niveau. Den rettidige, vellykkede gennemførelse af handlingsplanen efter den interne revisionstjenestes revisionsberetning om forvaltningspraksis og sikkerhed i EU ETS-systemet inden udgangen af 2016 burde skabe rimelig sikkerhed for, at den resterende risiko for vellykkede cyberangreb er faldet til et acceptabelt niveau. 3.1.4Sikkerhed og EU-borgerskab Generaldirektøren for Sundhed og Fødevaresikkerhed kunne ophæve sit forbehold vedrørende nøjagtigheden af medlemsstaternes udgiftsanmeldelser under programmerne for udryddelse og overvågning af dyresygdomme på fødevare- og foderstofområdet. Generaldirektøren havde allerede truffet en række afbødende foranstaltninger for at sænke fejlprocenten på dette område. Alle foranstaltningernes samlede virkning nedbragte fejlprocenten til under tærsklen på 2 %.

3.1.5Det globale Europa Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter (FPI) fremsatte et nyt forbehold vedrørende restfejlprocenten på 2,3 % for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP). Det blev på grundlag af de efterfølgende kontroller konstateret, at FUSP-budgettet for ikkespredning af kernevåben og atomnedrustning var behæftet med en meget høj fejlprocent. FPI analyserer muligheden for at inddrive de ikkestøtteberettigede beløb fra to modtagere, i lyset af at projekterne ellers blev gennemført med et godt resultat. Man analyserer også, hvordan man kan undgå lignende fejl i fremtiden, f.eks. ved at forbedre skabelonerne for støtteaftaler, navnlig med hensyn til krav til støttedokumenter og boardingpas som dokumentation for rejser. Generaldirektøren for Udvikling og Samarbejde – EuropeAid (GD DEVCO) fastholdt sit overordnede forbehold, som dækkede alle aktiviteter og forvaltningsforløb, da den samlede restfejlprocent i henseende til de bagvedliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed lå på 2,81 % i 2014 (3,35 % i 2013 og 3,63 % i 2012). GD DEVCO forvalter Den Europæiske Udviklingsfond (EDF) og seks forskellige instrumenter med forskelligt retsgrundlag, referenceretsakter og forvaltningsordninger: direkte (fra hovedkvarter eller delegationer), indirekte (med internationale organisationer eller andre organer og agenturer). Operationerne omfatter tilskud, offentlige indkøb, trustfonde samt administrations- og støtteudgifter. Kombineret med den geografiske faktor (operationer i lande og regioner med et lavt udviklingsniveau, ufuldstændig infrastruktur og svag regeringsførelse) fører dette til et komplekst billede, der bestemmer risikoprofilen for hver undergruppe af finansielle operationer og behovet for at gennemføre effektive forebyggende kontroller. Skønt GD DEVCO tilpasser sin kontrolstrategi til operationernes forskellige kendetegn og udnytter kontrolresultaterne til at indhente mere detaljerede fejlrelaterede data om de forskellige instrumenter og områder, giver dette ikke en differentieret sikkerhed. Konsekvensen af denne situation er, at GD DEVCO i de sidste tre år har fremsat et forbehold vedrørende alle disse operationer. Kommissionen er bekymret over, at dette meget brede forbehold kan få indvirkning på den samlede sikkerhed i GD DEVCO's revisionserklæring. Kommissionen pålægger GD DEVCO at undersøge mulighederne for i højere grad at tage hensyn til kontrolresultaterne for at opnå en mere risikodifferentieret sikkerhed og følgelig rette flere af dets kontrolressourcer mod områder, der er omfattet af specifikke forbehold, idet der bør tages hensyn til de forskellige kontrollers relative omkostningseffektivitet. Der forventes konkrete forbedringer inden udgangen af 2015. Generaldirektøren for Naboskab og Udvidelse fremsatte to nye forbehold vedrørende: restfejlprocenten for indirekte forvaltning ved modtagerlande, som oversteg væsentlighedstærsklen på 2 % (2,67 %). Generaldirektoratet foretager inddrivelser i relation til fejl og uregelmæssigheder. Som anbefalet af Revisionsretten har generaldirektøren reduceret forfinansieringen til modtagerlande kraftigt. Dette gælder navnlig for indirekte forvaltning, og det vil mindske den finansielle eksponering den skade, som Kommissionens omdømme har lidt på grund af en svaghed, der er konstateret i procedurerne for godkendelse af mellemliggende betalinger under indirekte forvaltning ved andre betroede enheder end modtagerlande. Interne kontroller viste, at de udgifter, som var anmeldt af kontrahenter for kontrakter under indirekte forvaltning ved betroede enheder ikke blev registreret systematisk som udgifter i ABAC. På grund af svagheder i det interne kontrolsystem er de mellemliggende betalinger ansat alt for lavt i regnskabsbilagene. Som korrigerende foranstaltning vil alle ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede og deres medarbejdere få tilbud om undervisning i reglerne for godkendelse af mellemliggende betalinger og clearing af forfinansiering. Det pågældende beløb anslås til 150 mio. EUR. Der var imidlertid ikke tale om indvirkning på regnskabernes pålidelighed, eftersom de nødvendige tilpasninger af regnskaberne var foretaget inden regnskabsårets udgang. 3.1.6Forvaltning Generaldirektøren for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed (GD HR) fastholdt sit omdømmemæssige forbehold i overensstemmelse med resultatet af Revisionsrettens undersøgelse af Europaskolernes årsregnskaber for 2012 og konstateringen af uregelmæssigheder i forbindelse med muligt svig i relation til en af skolerne. GD HR har allerede truffet foranstaltninger inden for de eksisterende ledelsesrammer og holder herunder fast i kravet om øjeblikkelig gennemførelse af Revisionsrettens og IAS' henstillinger. Specifikke foranstaltninger gennemført i 2014 omfatter: rådgivning til Europaskolerne om de ændringer, der skal foretages i finansforordningen for at få etableret de lovgivningsmæssige rammer for gennemførelsen af periodiseret regnskabsførelse, ajourføring af bestemmelser for offentlige indkøb og betalinger, forbedring af det interne kontrolsystem og sikring af, at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har kompetence i europaskolesystemet, og udstationering af en tjenestemand fra Kommissionen for at støtte gennemførelsen af forsvarlig økonomisk forvaltning og indførelsen af effektive regnskabssystemer. Kommissionen pålægger GD HR fortsat gennem bestyrelsen at fastholde, at Europaskolerne skal styrke deres kontrolprocedure yderligere og forbedre det generelle kontrolmiljø. Skolerne skal følge op på Revisionsrettens og IAS' henstillinger, indføre et periodiseringsbaseret regnskabssystem og styrke de interne kontrolsystemer. 3.2Sikkerhed opnået via det interne revisionsarbejde Kommissionen baserede også sin kontrol på arbejde udført af den interne revisionstjeneste (IAS) og de interne revisionsfunktioner, deres hovedresultater og anbefalinger samt information fra revisionsopfølgningsudvalget. Revisionsopfølgningsudvalget bistår Kommissionen med at sikre den interne revisors uafhængighed, og sikre, at der tages hensyn til og følges op på revisionshenstillingerne.