[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 7.6.2007

KOM(2007) 307 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET

i henhold til artikel 19, stk. 1, i Rådets direktiv 2003/96/EF (differentierede afgiftssatser for benzin, der leveres af særligt udstyrede tankstationer)

1. INDLEDNING

I henhold til artikel 19, stk. 1, i Rådets direktiv 2003/96/EF[1] om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (i det følgende benævnt "energibeskatningsdirektivet" eller "direktivet") og direktivets øvrige bestemmelser, navnlig artikel 5, 15 og 17, kan Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen give en medlemsstat (der anmoder herom) tilladelse til at indrømme yderligere fritagelser eller lempelser, hvis særlige politiske hensyn taler herfor.

Kommissionen behandler sådanne anmodninger. Efterfølgende forelægger Kommissionen enten et forslag for Rådet eller giver Rådet en begrundelse for, hvorfor den ikke har foreslået at tillade en sådan foranstaltning.

I forbindelse med en større gennemgang af undtagelser fra energibeskatningsdirektivet, der udløber med udgangen af 2006, indgav Danmark en anmodning om, med virkning fra 2007 og i en periode på 2 år, tilladelse til at anvende en differentieret punktafgiftssats mellem benzin leveret fra benzinstationer udstyret med genindvindingssystem for benzindampe og for benzin leveret fra andre benzinstationer, forudsat at de differentierede satser er i overensstemmelse med bestemmelserne i direktivet, navnlig minimumsafgiftssatserne. Anmodningen blev registreret af Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunionen[2].

Formålet med denne meddelelse er at give Rådet en begrundelse for, hvorfor Kommissionen ikke agter at foreslå indrømmelse af den tilladelse, som anmodningen omhandler.

2. ANMODNINGEN I HOVEDTRÆK

Danmark ønsker at anvende en differentieret afgiftssats for benzin leveret fra benzinstationer udstyret med genindvindingssystem for benzindampe og benzin leveret fra andre benzinstationer under overholdelse af forpligtelserne i direktivet, navnlig minimumsafgiftssatserne.

Foranstaltningens formål er at bevare incitamentet for benzinstationer til at installere et genindvindingssystem for benzindampe, der begrænser udledningen af flygtige organiske forbindelser til luften med de hertil hørende miljøfordele.

I anmodningen er den 31. december 2008 fastsat som udløbsdato.

3. BAGGRUND FOR ANMODNINGEN

Den undtagelse, der blev indrømmet Danmark, går tilbage til 1995[3] og blev sidst forlænget i 2001[4]. I 2003 blev den indarbejdet i energibeskatningsdirektivet for siden hen at udløbe med udgangen af 2006.

I meddelelsen fra juni 2006 Gennemgang af de undtagelser i bilag II og III til Rådets direktiv 2003/96/EF, som udløber med udgangen af 2006 (herefter benævnt "juni2006-meddelelsen)[5] anførte Kommissionen, at foranstaltningen oprindeligt havde tjent som en tilskyndelse til indførelse af specifikt udstyr, men at den logiske udgang måtte være, at undtagelsen udfases efter en vis periode. Efter Kommissionens mening skulle undtagelsen ikke længere fornyes fra 2007 og fremover.

Skønt Kommissionen ikke foreslog at forny undtagelserne i bilag II og III til direktivet, anførte den, at medlemsstater kunne indsende anmodninger i overensstemmelse med direktivets artikel 19, hvis de af specifikke politiske hensyn stadig fandt, at en undtagelse var nødvendig.

4. KOMMISSIONENS VURDERING

Efter Kommissionens mening er bekæmpelse af flygtige organiske forbindelser (VOC) udledt i forbindelse med benzinpåfyldning af køretøjer generelt en miljøvenlig foranstaltning. Det blev for nyligt bekræftet ved de målsætninger, der blev fastsat i direktiv 2001/81/EF[6]. I forbindelse med det nye forslag om brændstofkvalitet og igen som en miljøbeskyttelsesforanstaltning anførte Kommissionen desuden, at den er villig til at fremsætte et nyt forslag i nær fremtid med henblik på at sikre, at der indføres dampgenvindingsudstyr overalt i EU[7].

Derfor blev der for første gang i 1995 indrømmet Danmark en undtagelse, der siden er blevet forlænget, senest med henblik på udløb i 2006 (jf. ovenfor). Siden ordningens begyndelse og i henhold til indgivne oplysninger har 1 802 tankstationer af i alt 1 843 installeret specialudstyret, hvilket svarer til 97 %. Foranstaltningens positive virkning har ikke været lineær i de 11 år med anvendelse af den differentierede sats. Virkningen har været faldende i de sidste seks år, hvor kun 180 tankstationer installerede systemet og en rest på 41 uden udstyret. I 2006 installerede kun 15 stationer udstyret sammenlignet med 437 i 1996. Det ser derfor ud til, at undtagelsens virkning næsten er udtømt.

I betragtning af den konkrete situation i Danmark forekommer foranstaltningen, som beskrevet ovenfor, ikke længere at stå i forhold til målsætningen, der er forblevet uforandret.

Hvad angår allerede udstyrede stationer, og tiden der er gået siden undtagelsen oprindeligt blev indrømmet, er investeringsomkostningerne i de fleste tilfælde allerede blevet afskrevet. Således ville den foranstaltning, som Danmark anmoder om – at anvende en lavere sats end den nationale standardafgiftssats på benzin leveret af alle benzinstationer udstyret med genindvindingssystem for benzindampe – betyde en uberettiget fordel for et stort antal tankstationer, der allerede er udstyret i dag. På denne baggrund kan foranstaltningen ikke længere berettiges af den ovenfor nævnte målsætning.

Disse overvejelser betyder ligeledes, at foranstaltningen er ude af proportioner i det omfang, den pågældende målsætning nu er koncentreret om at udstyre det lille resterende antal stationer (41), dvs. et incitament kun til dem.

5. KONKLUSION

Medens Kommissionen anerkender den reelle miljøberettigelse af bekæmpelse af VOC-udledninger under tankning af køretøjer[8], finder den, at de begrundelser, Danmark fremfører, ikke længere kan berettige behovet for en yderligere undtagelse fra fællesskabsreglerne om harmonisering af punktafgifterne, som fastsat i direktiv 2003/96/EF.

Hvis Danmark finder, at der er behov for yderligere støtte til installering af udstyr af tankstationer, som i alle henseender er forenelige med fællesskabsretten[9], kunne landet anvende bedre egnede midler, både i art og anvendelsesområde, og som ikke ville betyde en unormal fritagelse fra harmoniserede afgifter.

På grundlag heraf fremlægger Kommissionen ikke forslag om indrømmelse af de tilladelser, hvorom der anmodes .

[1] Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51). Senest ændret ved direktiv 2004/74/EF og 2004/75/EF (EUT L 157 af 30.4.2004, s. 87 og 100).

[2] Brev registreret den 13. november 2006.

[3] Rådets afgørelse 95/585/EF af 22. december 1995.

[4] Rådets beslutning 2001/224/EF af 12. marts 2001 om punktafgiftsnedsættelser og -fritagelser for visse mineralolier, når disse anvendes til særlige formål (EFT L 84 af 23. marts 2001, s. 23).

[5] KOM(2006) 342 af 30. juni 2006: "Gennemgang af de undtagelser i bilag II og III til Rådets direktiv 2003/96/EF, som udløber med udgangen af 2006".

[6] Direktiv 2001/81/EF af 23. oktober 2001 om nationale emissionslofter for visse luftforurenende stoffer, EFT L 309, s. 22.

[7] Jf. KOM(2007) 18 endelig/2, s. 8.

[8] Jf. første afsnit af Kommissionens vurdering og de henvisninger, der er anført der.

[9] Herunder reglerne om statsstøtte.