30. 1. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/3 
ofte tilsættes levnedsmidlerne. Et forskningspro­
gram kunne f.eks. være koncentreret om følgende 
emner: Hvor stort er sporstofbehovet i dag? Har de 
almindelige spisevaner i Fællesskabet medført man­
gel på sporstoffer? I hvor vidt omfang påvirker lev­
nedsmiddelteknologiens standardprocedurer spor­
stoffers faktiske tilstedeværelse og fysiologiske 
disponibilitet? 
4.3. Bestråling (ionisering) 
En vigtig proces, der endnu ikke er undersøgt til 
bunds, er bestråling (ionisering) af levnedsmidler i 
konserveringsøjemed. Dette er en af de grundlæg­
gende undersøgelser af nye fremstillingsmetoder, 
der helt klart er en fordel for levnedsmiddelindu­
strien, og skønt der allerede er et omfattende inter­
nationalt samarbejde på dette område, mener 
Udvalget, at der bør foretages en grundigere under­
søgelse. 
4.4. »Naturlige« levnedsmidler 
Det er af større og større betydning for forbrugerne 
at vide nøjagtigt, hvorledes levnedsmidler, der 
betegnes som »naturlige« eller »organiske«, adskiller 
sig fra traditionelle levnedsmidler, således at de kan 
gøre sig klart, om sådanne levnedsmidlers påståede 
egenskaber er reelle eller ej. 5. Udvalget anerkender den mere eller mindre »fri­
villige« karakter af COST-aktionerne, herunder 
COST-aktion 91 og 9Ibis, men håber ikke, at resul­
taterne får lov til at forblive uudnyttede og opfor­
drer både Kommissionen og medlemsstaterne til at 
sikre, at resultaterne spredes videst muligt og ikke 
blot til de deltagende laboratorier. Man må ikke 
glemme, at det højst sandsynligt er de små og mel­
lemstore virksomheder, der vil få brug for denne 
type forskningsstøtte, idet de større virksomheder 
normalt har deres egne forskningsafdelinger. 
6. Udvalget mener også, at forbrugerorganisatio­
nerne ud over regeringerne bør spille aktivt med for 
at sikre, at forbrugerne forstår, hvilke fortrin og 
mangler der er ved en hvilken som helst ny teknik, 
der måtte blive udviklet under COST-aktionen, og 
at relevant mærkning, emballering og reklamear-
bejde iværksættes. 
7. Udvalget mener, at Kommissionen burde tage 
sig af kontrol- og follow-up-arbejdet i forbindelse 
med disse COST-aktioner, ikke kun i teknisk hense­
ende, men også med hensyn til juridiske og admini­
strative hindringer særlig på fællesskabsplan. 
8. Endelig anmoder Udvalget Kommissionen om 
at aflægge beretning om gennemførelsen af det 
pågældende forskningsprogram. Den forbeholder 
sig endvidere retten til at udarbejde en udtalelse om 
resultaterne og om et bredere udsnit af beslægtede 
ernæringsproblemer. 
Bruxelles, den 23. november 1983. 
Francis CEYRAC 
Formandfor 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om udkast til Rådets henstilling vedrørende jernbanetariffer i international 
transport, der udføres i form af containertransport og huckepack-transport 
(84/C 23/02) 
Den tekst, som er udtalelsens genstand, er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende nr. C 187 af 13. juli 1983, side 7. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 11. juli 1983, i medfør af artikel 198, stk. 1, afsnit 2, i traktaten 
om oprettelse af Det europæiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og 
sociale Udvalg om det nævnte forslag. 
Nr. C 23/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1. 84 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 212. plenarforsamling 
afholdt i Bruxelles den 23. og 24. november 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig arti­
kel 198, stk. l,afsnit 2, enstemmigt 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
1. Generelle bemærkninger 
under henvisning til Rådets beslutning af 11. juli 
1983 om at anmode om Det økonomiske og sociale 
Udvalgs udtalelse om ovennævnte udkast ('), 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
præsidium den 28. juli 1983 om at pålægge Afdelin­
gen for transport og kommunikation at udarbejde 
udtalelsen herom (artikel 22 i forretningsordenen), 
under henvisning til udtalelse vedtaget af Afdelin­
gen for transport og kommunikation på det 153. 
møde den 9. november 1983, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af 
ordføreren, Querleux (artikel 29 i forretningsorde­
nen), 
under henvisning til forhandlingerne på den 212. 
plenarforsamling den 23. og 24. november 1983, 
mødet den 23. november 1983, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Kommissionen bebudede i sin meddelelse (2) til 
Rådet om et handlingsprogram for det internatio­
nale jernbanesamarbejde nogle konkrete foranstalt­
ninger til gennemførelse af dette program; 
nogle af de påtænkte aktioner vedrører huckepack-
transport; 
denne nye transportteknik fortjener at blive udviklet 
på grund af de mange fordele, som den har at byde 
på-
(') EFTnr. C 187 af 13. 7. 1983, s. 7. 
(2) (af 7. 5. 1982). 1.1. Udvalget har ingen principielle indvendinger 
at fremføre mod det foreliggende udkast til henstil­
ling. Det har i øvrigt noteret sig, at jernbaneselska­
berne som helhed godkender udkastet. 
1.2. Når dette er sagt, vil Udvalget gerne gøre 
opmærksom på, at det afgørende spørgsmål ikke er 
den matematiske sammensætning af den reference­
tarif, som jernbaneselskaberne offentliggør — eller 
vil offentliggøre — men derimod de dør-til-dør pri­
ser, som rent faktisk tilbydes kunderne. 
1.3. Jernbaneselskaberne er stillet over for to pro­
blemer: 
dør-til-dør prisen skal kunne konkurrere med 
priserne på transportmarkedet, navnlig inden 
for vejtransporten, 
hvert jernbanenet skal have en andel, der kan 
dække dets direkte omkostninger, og derudover 
også et overskud, der kan bidrage til at dække 
de faste udgifter (artikel 7 i beslutning nr. 82/ 
529/EØF). 
1.4. Uanset jernbanernes uomtvistelige kommerci­
elle interesse i udviklingen af huckepack-transport 
og containertransport, og uanset deres overbevis­
ning om, at referencetariffer og faktiske markedspri­
ser bør være konkurrencedygtige, er det beklagelig­
vis ikke usædvanligt, at de løber ind i omkostnings-
problemer trods alle mulige tekniske bestræbelser 
for at forbedre produktiviteten. 
1.5. På denne baggrund forstår Udvalget, selv om 
det i princippet godkender Kommissionens forslag, 
jernbaneselskabernes nuværende arbejdsmetode: 
Fastsættelse af dør-til-dør priser, som er afpasset 
efter markedet, og nødvendige indbyrdes drøftelser 
30. 1. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/5 
med det formål at fordele den samlede indtjening 
under hensyntagen til det enkelte selskabs udgifter, 
som naturligvis er meget forskellige på grund af det 
store antal mulige forbindelser. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Artikel 2 
Der udtrykkes i udkastet til henstilling ønske om, at 
hvert jernbaneselskab, der er deltager i en transport­
forbindelse, — i lighed med hvad der er tilfældet for 
bestemte internationale jernbanetariffer (f.eks. ang. 
EKSF-gods) — tildeles en tarifandel for sin del af 
strækningen, som rummer et degressivt element, 
beregnet proportionalt i forhold til den samlede 
strækning. 
Selv om Udvalget godkender dette princip, mener 
det at det kan vise sig umuligt at gennemføre det i 
praksis, da den matematiske fastlagte degressivitets-
koefficient, hvor der er tale om en betydelig samlet 
distance ville bringe et selskabs andel ned på et 
niveau, som ville være lavere end den direkte der­
med forbundne omkostning. 
Udvalget gør for øvrigt opmærksom på, at den aktu­
elle internationale tarif nr. 9145 for containertrans­port, selv om dens struktur ikke svarer til den 
ønskede i forslaget til henstilling, giver samlede pri­
ser med en degressivitet, der øges med afstanden; 
eksempelvis kan nævnes de tre forbindelser Antwer­
pen-Paris (332 km) Zeebrugge-Bordeaux (855 km) 
og Le Havre-Milano (1 127 km), hvor kilometerpri­
serne for 20 tons er henholdsvis 7,08, 4,49 og 3,59 
francs (UIC). 
2.2. Artikel 3 og 4 
Jernbaneselskaberne har givet selskabet Intercontai-
ner permanent fuldmagt til at justere de transport­
priser, der opgives til kunderne, i forhold til referen­
cetarifferne ; selskabet skal kun konsultere jernbane­
selskaberne, hvis denne fuldmagt resulterer i priser, 
der ikke er konkurrencedygtige set ud fra markedssi­
tuationen eller en hurtig udvikling på markedet. 
Jernbaneselskaberne forsøger at forbedre deres pro­
cedurer med det formål at afkorte tidsfristen for 
afgivelse af svar til selskabet. 
Huckepack-selskaberne mødes regelmæssigt (i gen­
nemsnit mere end en gang om året) med jernbane­
selskaberne til samråd for at fastsætte transportpri­
serne på de forskellige huckepack-forbindelser, som 
drives. Hver gang en ny transportforbindelse åbnes, 
arrangeres et særskilt samråd. 
Bruxelles, den 23. november 1983. 
Fran^ois CEYRAC 
Formandfor 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om ændring af Rådets første direktiv af 23. juli 
1962 om indførelse af fælles regler for visse former for godstransport ad landevej mellem 
medlemsstaterne 
(84/C 23/03) 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende nr. C 200 af 27. juli 1983, side 5. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 14. juli 1983, i medfør af artikel 75, stk. 1 i traktaten om opret­
telse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale 
Udvalg om det nævnte emne.