16. 2. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 35/31 
4.3. I  en udtalelse  om  behandlingen  af affald  ud-
talte  Udvalget  sig om nødvendigheden  af en forebyg-
gende  indsats  fremfor  en helbredende  indsats  på mil-
jøområdet  ('), f. eks.  anvendelsen  af genanvendelige, 
genbrugelige  og ikke-forurenende  materialer.  Det  ta-
ger med  glæde  til efterretning,  at der  forskes  i for-
brugsgoders  varighed.  Det  ønsker,  at Kommissionen 
undersøger,  hvorledes  man  kan  fremme  markedet  for 
papir  og andre  genanvendelige  produkter. 
4.4. Udvalget  udtrykker  ønske  om,  at en tilbunds-
gående  undersøgelse  af følgende  problemer  tillægges 
særlig  interesse: 
4.4.1.  Støj,  navnlig  i bymiljøet,  nær  gader,  i arbejds-
miljøet  og i rekreative  områder; 
4.4.2.  Undersøgelse  af alternative  muligheder  til 
landbrugets  massive  anvendelse  af biocider  og 
kemisk  kunstgødning; 
4.4.3.  De  virkninger,  som  en sandsynlig  uvikling  af 
kerneenergiinstallationer  kan  få på miljøet; 4.4.4.  Virkningerne  af en spredning  af forurenende 
stoffer  og decentralisering  af forurenende  in-
stallationer. 
4.4.5.  Eventuelle  økonomiske  virkninger  af beskyt-
telsesforanstaltninger  (anbringelse  af investe-
ringer,  virksomhedernes  konkurrencerne  osv.) 
og metoder  til  at opnå  balance  mellem 
omkostninger  og udbytte,  herunder  de sociale 
omkostninger. 
5. De  midler,  Fællesskabet  har  investeret  i forsk-
ningen,  udnyttes  kun  fuldt  ud,  såfremt  der  investe-
res tilstrækkeligt  i oplysningsvirksomhed,  både  i vi-
denskabelige  kredse,  pressen,  offentligheden,  diverse 
bevægelser,  organer  og institutioner,  som  berøres  af 
bestemmelser  på miljøområdet. 
6. Udvalget  glæder  sig over,  at Kommissionen  nu 
har forbindelse  med  miljøbeskyttelsesorganisationer 
og med  faglige  organisationer  og fagforeninger  samt 
forbrugerorganisationer,  som  alle  har  interesse  i mil-
jøproblemer.  Det  ønsker,  at disse  forbindelser  opret-
holdes  og udvikles. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  27. november  1975. 
Henri  CANONGE 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
(!) EFT  nr. C 16 af 23. 1. 1975. 
Udtalelse  om  et europæisk  institut  til forbedring  af leve-  og arbejdsvilkårene 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er endnu  ikke  offentliggjort  i De 
Europæiske  Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Kommissionen  anmodede  den  16.  juli  1975,  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om 
oprettelse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  Det  økonomiske  og  sociale 
Udvalg  om en udtalelse  herom. 
Nr. C 35/32 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 2. 76 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  135.  plenarforsamling,  afholdt  i 
Bruxelles  den  26.  og 27.  november  1975,  sin udtalelse  om  det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel 
198, 
under  henvisning  til brev  af 16.  juli  1975,  hvori 
Kommissionen  for  De  europæiske  Fællesskaber  an-
modede  om  en udtalelse  i medfør  af artikel  12 i for-
ordningen  om  oprettelse  af et »europæisk  institut  til 
forbedring  af leve-  og arbejdsvilkårene«, 
under  henvisning  til den  beslutning,  dets  præsidium 
traf den  23.  september  1975  om  at pålægge  Afdelin-
gen for  miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og forbrug 
at udarbejde  en udtalelse  og en beretning  herom, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen 
for miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og  forbrug  på 
mødet  den  11.  november  1975,  og mundtlig  beret-
ning  aflagt  af hr. de Grave, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  135.  ple-
narforsamling  den  26.  og 27.  november  1975,  mødet 
den 27.  november  1975  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
med  35 stemmer  for  og.24  imod,  mens  34 undlod  at 
stemme: 
1. Instituttets  program  vedrører  ikke  blot  arbejds-
vilkårene,  men  levevilkårene  betragtet  som  helhed,  og 
det berører  derfor  alle  europæere;  hvis  man  ønsker 
at finde  frem  til, hvorledes  samtlige  aspekter  ved  leve-
vilkårene  kan  forbedres,  arbejdsvilkårene  indbefat-
tet, må man  tage  hensyn  til samtlige  faktorer  i tilvæ-
relsen;  arbejde,  fritid,  befordring,  bolig,  miljø  osv., 
ligesom  det  må  undersøges,  hvilke  foranstaltninger 
der kan  bringe  disse  løsninger  til  gennemførelse 
(Hvilke  vanskeligheder  må  overvindes?  Hvorledes 
kan hindringer  og modvilje  fjernes?). 
2. De  fællesskabsmidler,  som  Instituttet  har  inve-
steret  i forskningen,  kan  kun  udnyttes  fuldtud,  så-
fremt  der  investeres  tilstrækkeligt  i oplysningsvirk-
somhed,  både  i videnskabelige  kredse,  pressen,  of-
fentligheden,  diverse  bevægelser,  organer  og institu-
tioner,  som  berøres  af bestemmelser  på miljøområ-
det. »Instituttet  vil  imidlertid  kun  i fuldt  omfang 
kunne  realisere  sine  målsætninger,  hvis  den  samarbej-der snævert  med  de andre  instanser  inden  for  Fælles-
skabet,  som  beskæftiger  sig med  sociale,  økonomiske, 
tekniske  og andre  problemer  (Det  økonomiske  og so-
ciale  Udvalg,  de rådgivende  sektorudvalg,  m.v.).  Hvis 
Fonden  har  et nært  samarbejde  med  disse  instanser 
om den  nødvendige  uddybning  af de teknisk-admini-
strative  problemer  på grundlag  af den  krævede  prio-
literingsgrad,  vil den  undgå  at løbe  nogen  risiko  for 
at forspilde  menneskelige  og økonomiske  ressourcer 
og vil nemmere  kunne  realisere  de målsætninger,  med 
henblik  på hvilke  den  er oprettet«. 
3. De  fem  aktionsområder,  der  er angivet  i Rådets 
forordning,  kræver  måske  en vis revision,  så opgaver-
ne nærmere  afgrænses,  hvorved  spredning  og overlap-
ninger  undgås. 
De væsentligste  kriterier  bør  være: 
— målundersøgelser,  der  tilsigter  forbedringer  og 
fremskridt-,  dette  medfører,  at der  må  foretages 
en analyse  af de eksisterende  forhold,  af målsæt-
ningen  for  disse  forbedringer  og af midlerne  til at 
realisere  disse; 
— målundersøgelser,  der  kræver,  at problemerne  an-
skues  meget  frit  og ikke  på forhånd  lader  bestem-
te opfattelser  eller  en bestemt  metodologi  ude  af 
betragtning; 
— det  er nødvendigt  med  metoder,  der  kan  benyttes 
til vurdering  af  målundersøgelsernes  sam-
fundsmæssige  gyldighed.  Den  betydning  samfun-
dets (eller  enkelte  samfundsområders)  kritiske 
problemer  har,  kan  eventuel  medvirke  til en prio-
ritering  af undersøgelserne.  Faren  for,  at institut-
tet »bureaukratiseres«  kan  måske  undgås,  når  de 
besluttende  og udøvende  organer  holdes  adskilt; 
— instituttet  bør  registrere  disse  fænomener  og ind-
samle  flest  mulige  oplysninger  gennem  direkte 
kontakt  med  de hovedsammenslutninger  eller  or-
ganisationer,  der  står  som  repræsentanter  herfor;  i 
16. 2. 76 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 35/33 
betragtning  af, at dets  udtalelse  om »Kommissio-
nens  meddelelse  til Rådet  om skabelsen  af et euro-
pæisk  institut  til forbedring  af leve-  og arbejds-
vilkårene«  (*) kun  delvis  er blevet  taget  til følge 
af Rådet,  skal  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
bekræfte  denne  udtalelse  og anmode  om,  at Kom-
missionen  ved  først  givne  lejlighed  foreslår  Rådet 
at gøre  de styrende  organer  mere  repræsentative. 
Udvalget  mener,  at undersøgelserne  må være  centre-
ret omkring  følgende  punkter. 
3.1. Arbejdsvilkårene 
— arbejde  og arbejdsmiljø  (arbejdstilrettelæggelse  og 
arbejdsvilkår  på arbejdspladsen); 
— arbejde  og samfundsmiljø  (infrastrukturer,  med-
bestemmelse  og konflikter,  samfundsstrukturer  og 
opbygningen  af disse,  medbestemmelse  og kon-
flikter  på samfundsplan); 
— arbejde  og politisk  miljø  (strukturer  og forbindel-
ser på forskellige  niveauer,  forskellige  former  for 
politisk  aktivitet,  beboerkomiteer,  medbestemmel-
se i virksomhederne:  konflikter  og medbestem-
melse); 
— arbejde  og videnskab  (fremme  og tilrettelæggelse 
af forskning  på følgende  områder:  arbejdsmedi-
cin, humanisering  af de forskellige  former  for ar-
bejdsteknologi,  osv.); 
— særlige  problemer,  der  er knyttet  til bestemte  ar-
bejdstagergrupper,  vandrende  arbejdstagere,  kvin-
der, unge  osv. 
3.1.1.  Instituttets  initiativer  bør  navnlig,  når  der  er 
tale om  arbejdsvilkår,  være  centreret  om  følgende 
spørgsmål: 
— den  skiftende  internationale  arbejdsfordeling  og 
de dermed  forbundne  kvantitative  og kvalitative 
følger  for en europæisk  beskæftigelses-  og uddan-
nelsespplitik; 
— demokratisering  og humanisering  af arbejdet; 
— arbejdstagernes  sikkerhed  og sundhed; 
— arbejdstidens  længde  og planlægning  af arbejds-
tidens  fordeling; 
— overgangen  fra skole  til arbejdsmiljø; 
— mindretalsgruppers  problemer  med  at tilpasse  sig 
erhvervslivet; 
(!) EFT  nr. C 109  af 19. 9. 1974,  s. 37. — ønsker  om  selvstændig  forvaltning  i virksom-
hederne; 
— den  tekniske  udviklings  indvirkning  på beskæfti-
gelsen. 
3.1.2.  Her  skal  eksempelvis  nævnes  initiativer,  som 
forekommer  hensigtsmæssige: 
— tilrettelæggelse  af et seminar  om  arbejdsfordelin-
gen og dens  følger,  med  deltagelse  af forskellige 
sagkyndige; 
— sammenlignende  undersøgelse  af de  forskellige 
former  for social-,  personale-  og beskæftigelsespo-
litik;  information  og kommunikation;  arbejdsvil-
kårene  i sammenlignelige  virksomheder  med  og 
uden  medbestemmelsesordning; 
— udarbejdelse  og udbredelse  af monografier  over 
forsøg  på humanisering  og demokratisering  af ar-
bejdet; 
— stimulering  og  kontrol  af eksperimenter  med 
koordination  inden  for arbejdslivet. 
3.2. Bolig-  og levemiljø 
3.2.1.  Instituttet  bør  undersøge  virkningerne  af 
den manglende  ligevægt  med  hensyn  til befolknings-
koncentration  og  den  økonomiske  og  geografiske 
fordeling  af befolkningen,  navnlig  i områder,  der  er 
tyndt  befolkede  eller  er ved  at affolkes,  og hvor  der 
ikke  findes  kollektive  faciliteter.  Tilværelsen  uden  for 
byerne  har  til tider  givet  anledning  til skuffelser, 
blandt  andet  på  grund  af utilstrækkelige  befor-
dringsfaciliteter,  manglende  eller  bekostelig  elektri-
citet,  afstandene  til skoler  og rekreative  områder, 
manglende  fjernsyns-  eller  vandværksfaciliteter,  og 
især fordi  der ikke  kan  påregnes  at få beskæftigelse  i 
sådanne  områder,  hvor  befolkningens  ønsker  fuld-
kommen  negligeres. 
3.2.2.  Det  forekommer  naturligt,  at en undersøgel-
se vedrørende  forbedring  af levevilkårene  i Europa 
samtidig  må  indebære  en indgående  undersøgelse  af 
de store  tætbebyggede  områder.  I hovedparten  af de 
europæiske  lande  er byerne  vokset  op omkring  et 
historisk  knudepunkt,  der ofte  havde  stor  kulturel  og 
social  betydning,  og denne  udvikling  fortsætter  gan-
ske planløst.  Selv  om  myndighederne  er klar  over, 
hvad  den  fortsatte  bydannelse  medfører,  betragter  de 
stadig  i alt for høj  grad  vanskelighederne  som  noget, 
der vedrører  byernes  evne  til at fungere  og virke. 
3.2.3.  Livet  i byerne  præges  i højere  og højere  grad 
af utilfredshed  forårsaget  af dårlige  boligforhold, 
luft-  og  støjforurening,  dehumanisering  af byerne 
gennem  skabelsen  af områder  til et bestemt  formål, 
»sanering«  af visse  kvarterer  uden  hensyntagen  til 
Nr. C 35/34 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 2. 76 
bevolkningens  interesse,  »planløs«  byplanlægning, 
for få rekreative  områder,  kaos  og voldsom  trafik  i 
bykernerne,  som  følge  af alt for mange  biler  og man-
gel på kollektive  transportmidler,  de unges  vilkår  i 
sovebyerne,  osv.  Der  burde  tilskyndes  til, at der  på 
disse  forskellige  områder  blev  foretaget  nøje  fastlag-
te undersøgelser. 
3.2.4.  En  analyse  af tilfældene  burde  gøre  det 
muligt  bedre  at indkredse  årsagerne  til forværringen 
af bymiljøet  og konsekvenserne  heraf  for  indbygger-
nes helbred  og levevilkår. 
3.2.5.  Der  er blevet  gjort  eller  overvejet  talrige 
konkrete  forsøg  på at forbedre  muligheden  for at bo 
i byerne  (gågader,  udnyttelse  af parkeringspladserne 
om søndagen,  undervisningsinstitutioner  osv.,  som 
ellers  ikke  benyttes,  grønne  områder).  Disse  foran-
staltningers  meget  konkrete  sigte  bør ikke  være  hind-
rende  for en undersøgelse,  som  vil kunne  give  man-
ge interessante  oplysninger. 
3.3. Levevilkår  og kultur 
3.3.1.  Menneskets  lykke  drejer  sig i virkeligheden 
om »livsformer«,  hvilket  vil sige  samtlige  former  for 
kultur,  og dette  er et spørgsmål,  som  ingen  stat  er i 
stand  til at løse  på egen  hånd. 
3.3.2.  Instituttet  burde  undersøge  i hvilket  omfang 
utrygge  og/eller  vanskelige  arbejdsforhold  fører  til, at 
der søges  eller  tildeles  »kompensationer«  i form  af 
lønninger  samt  efterspørges  varer  og  ydelser 
(fortrængning),  og i hvilket  omfang  det er muligt  at 
få fjernet  eller  begrænset  årsagerne  til utilfredshed  og 
utryghed. 
3.3.3.  Instituttet  burde  ligeledes  undersøge  i hvil-
ket omfang  de værdier,  der frembringes  af den  frem-
herskende  kulturform,  bidrager  til at give  menneskets 
udfoldelsesmuligheder,  og i hvilket  omfang  de eksi-
sterende  samfundsstrukturer  giver  borgeren  mulighed 
for at medvirke  ved  udarbejdelse  eller  kontrol  af de 
beslutninger,  der har indflydelse  på hans  tilværelse. 3.3.4.  Instituttet  burde  have  mulighed  for  at un-
dersøge  de faktorer,  der  medvirker  til at fremme 
marginalfænomener,  kriminalitet,  vold,  narkomani, 
usikkerhed  og andre  fænomener,  som  vidner  om,  at 
hele vort  samfund  befinder  sig i en alvorlig  krise. 
3.3.5.  Visse  negative  forandringer,  der følger  med 
ændringer  i levevis  og den  kommercialisme  og ned-
vurdering,  der  forekommer  i forbindelse  med  visse 
goder  og gratisydelser  (naturen,  turiststeder,  vand  og 
luft samt  fritidsaktiviteter,  sport,  osv.)  kræver,  at der 
snarest  gøres  en indsats  for at redde,  hvad  der er til-
bage,  og for til en vis grad  en genskabe,  hvad  der er 
gået tabt. 
3.3.6.  Instituttet  kunne  endvidere  undersøge,  om 
uddannelsessystemet  og programmernes  indhold  på 
egnet  måde  opfylder  det fremtidige  samfunds  behov. 
3.4. Bestemte  gruppers  levevilkår 
3.4.1.  De  undersøgelser,  der  henvises  til i oven-
stående  afsnit  om »arbejdsvilkår«,  hvori  der omtales 
de vandrende  arbejdstageres,  kvindernes  og de unges 
problemer  på arbejdsmarkedet,  burde  der  gøres  en 
virkelig  indsats  for  at udbygge,  så man  får  flere 
oplysninger  om personer  fra disse  grupper  og andre 
grupper  med  sælige  problemer,  ikke  nødvendigvis 
kun lønmodtagere.  Hjemmegående  husmødre,  de 
vandrende  arbejdstageres  familier,  de gamle  og de 
unge  er eksempler  på grupper,  der  hidtil  i vidt  om-
gang  er blevet  glemt  på EF-plan. 
3.5. Leveforhold  og medindflydelse 
3.5.1.  Det  ville  også  være  interessant  at undersøge 
de nye  fænomener,  der er opstået  på medbestemmel-
sesområdet  (beboerkomitéer  i byerne  og på landet, 
varetagelse  af forbrugernes  interesser  gennem  disses 
repræsentative  organisationer,  osv.). 
3.6. Miljøprogram 
3.6.1.  Udvalget  henviser  iøvrigt  til sin  udtalelse 
om »Forslag  til et flerårigt  forsknings-  og udvik-
lingsprogram  for  Det  europæiske  økonomiske 
Fællesskab  på  miljøområdet  (indirekte  aktion) 
1976—1980«,  som  blev  vedtaget  den  27.  november 
1975. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 27. november  1975. 
Henri  CANONGE 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg