lOMVH SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
KOM(95) 17 endelig udg. 
Bruxelles, den 27.03.1995 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
OM GARANTIER OPFØRT I DET ALMINDELIGE BUDGET 
SITUATIONEN PR. 30. JUNI 1994 
-2-
BERETNING OM GARANTIER OPFØRT I DET ALMINDELIGE BUDGET 
SITUATIONEN PR. 30. JUNI 1993 
I denne beretning gøres der rede for garantier, der var opført i det almindelige budget pr. 30 juni 
1994. 
Med beretningen lever Kommissionen op til den erklæring, som den afgav i forbindelse med 
vedtagelsen af tillægs- og ændringsbudget nr. 1/91, og hvori den forpligtede sig til to gange pm 
året at aflægge beretning for budgetmyndigheden om de garantier, der er opført på budgettet, 
og de tilknyttede risici. 
Kommissionen har allerede afgivet seks beretninger til budgetmyndigheden. 
Beretningen falder i tre dele: 
1. En beskrivelse af de transaktioner, der er opført i budgettet, og af ændringerne siden 
foregående beretning. 
2. En oversigt pr. 30. juni 1994 over de risici, der påhviler budgettet i de kommende år, og de 
tilfælde, hvor garantier er kommet til udbetaling. 
3. En vurdering pr. 30. juni 1994 af den økonomiske og finansielle situation i de tredjelande, 
som de største transaktioner vedrører. 
3-
DEL1: TRANSAKTIONER, SOM ALLEREDE ER OPFØRT PÅ 
BUDGETTET 
Budgetmyndigheden har givet tilladelse til, at der i budgettet for 1994 oprettes 22 p.m.-poster 
til opførelse af eventuelle garantibetalinger. Posterne kan opdeles i tre kategorier, nemlig 
lånoptagelse/långivning inden for Fællesskabet, lånoptagelse/långivning uden for Fællesskabet 
og garantier, som ydes finansielle institutioner. 
I. OPTAGELSE AF LÅN MED HENBLIK PÅ GENUDLÅN INDEN FOR 
FÆLLESSKABET 
A. FÆLLESSKABETS OPTAGELSE AF LÅN MED HENBLIK PÅ 
BETALINGSBALANCESTØTTE 
Fællesskabet kan optage lån på kapitalmarkederne eller i penge- og finansieringsinstitutter 
med det formål at stille beløbene til rådighed for medlemsstater, som har forbigående 
problemer med betalingsbalancen. 
De samlede optagne lån, der således kan ydes medlemsstaterne, er begrænset til 
14 mia. ECU. 
Den 30. juni 1994 omfattede långivningen et lån til Grækenland, som blev besluttet den 
4. marts 1991, og et lån til Italien besluttet den 18. januar 1993. 
I forbindelse med de lån, der er ydet, var der den 30. juni 1994 et udestående på 
henholdsvis 1 000 mio. ECU for Grækenland og 4 004,9 mio. ECU for Italien (jf. tabel 1). 
B EURATOM-LÅNOPTAGELSE 
Kommissionen fik i 1977 bemyndigelse til at optage lån med henblik på at bidrage til 
finansieringen af atomkraftværker. 
Lånene tager sigte på el-producenter og ledsages af de sædvanlige bankgarantier. 
Lånemodtagerne er ofte statsejede virksomheder eller virksomheder, der råder over en 
statsgaranti. 
Det højst tilladte lånoptagelsesbeløb er fastsat til 4 mia. ECU, hvoraf 500 mio. ECU blev 
godkendt i 1977, 500 mio. ECU i 1980, 1 mia. ECU i 1982, 1 mia. ECU i 1985 og 
1 mia. ECU i 1990. Lånoptagelsen androg pr. 30. juni 1994 ca. 2 900 mio. ECU, og der 
kan derfor optages lån på endnu 1 100 mio. ECU. 
Udeståendet på lånoptagelser androg pr. 30. juni 1994 861,6 mio. ECU. 
Kommissionen foreslog den 9. december 1992, at det restbeløb, der ikke er udlånt til 
medlemsstaterne, anvendes til finansiering af effektivitetsforbedringer og øget sikkerhed i 
atomkraftanlæg i de central- og østeuropæiske lande og i SNG. 
-4-
Rådet vedtog i løbet af første halvår af 1994 en afgørelse herom, (se del II om låntagning til 
fordel for tredjelande). 
C. LÅNOPTAGELSE BEREGNET TIL INVESTERINGSSTØTTE I FÆLLES­
SKABET 
Kommissionen har i medfør af Rådets afgørelse af 16. oktober 1978 fået bemyndigelse til at 
optage lån til fremme af investeringerne i Fællesskabet (det nye fællesskabsinstrument). 
Det højst tilladte lånoptagelsesbeløb er i afgørelsen af 16. oktober 1978 fastsat til 
1 mia. ECU, men siden er det blevet hævet med 1 mia. ved afgørelse af 15. marts 1982. 
Loftet er derefter blevet hævet med yderligere 3 mia. ved afgørelse af 19. april 1983 og 
med 750 mio. ved afgørelse af 9. marts 1987. 
Provenuet af disse lån genudlånes af EIB - der i denne sammenhæng optræder på EFs 
vegne - til finansiering af investeringsprojekter, der bidrager til øget konvergens og 
integration, og som er i overensstemmelse med Fællesskabets prioriterede mål inden for 
energi- og industrisektorerne samt på infrastrukturområdet, idet der bl.a. lægges vægt på 
projekternes regionale betydning og deres arbejdsløshedsbekæmpende virkning. I medfør af 
en afgørelse af 26. april 1982 er også støtte til små og mellemstore virksomheder blevet et 
prioriteret mål. 
Desuden har Fællesskabet i medfør af en afgørelse af 20. januar 1981 fået bemyndigelse til 
at optage lån med det formål at yde en ekstraordinær genopbygningsstøtte på 1 mia. ECU 
til de områder i Italien, der blev ødelagt af jordskælvet i november 1980. Den 14. december 
1981 blev der truffet en lignende afgørelse om et støttebeløb på 80 mio. ECU til fordel for 
de områder i Grækenland, der blev ødelagt af jordskælvene i februar og marts 1981. 
Det højst tilladte lånoptagelsesbeløb er således på 6 830 mio. ECU. 
Udeståendet for lånoptagelsen var pr. 30. juni 1994 1 880,2 mio. ECU, hvilket er et fald på 
33,16% siden 30. juni 1993. 
Risikoen er fordelt på et stort antal låntagere i Den Europæiske Investeringsbank. Desuden 
er størstedelen af lånene globallån, der er ydet af EIB til penge- og finansieringsinstitutter, 
der er ansvarlige for tilbagebetalingen af midlerne. 
EIB giver årligt Kommissionen en liste over de debitorer, der ifølge Bankens oplysninger 
risikerer ikke at kunne overholde deres betalingsforpligtelser i de kommende år. Denne liste 
har hidtil været tom. 
5-
H. OPTAGELSE AF LÅN MED HENBLIK PÅ GENUDLÅN TIL TREDJELANDE 
A. EURATOM-LÅN TEL FORDEL FOR VISSE TREDJELANDE 
Rådet besluttede den 21. Marts 1994 at ændre afgørelse 77/270/Euratom med henblik på at 
bemyndige Kommissionen til at optage Euratom-lån for at bidrage til finansieringen af 
forbedringen af sikkerheden og effektiviteten i visse tredjelandes atomkraftanlæg. 
Ved denne afgørelse udnyttes en stor del af lånemulighederne for Euratom-lån (ca. 1 100 
mio. ECU) til projekter, der for at komme i betragtning enten 
- skal vedrøre atomkraftanlæg eller anlæg i brændselscyklen, der er i drift eller under 
konstruktion; eller 
- skal tage sigte på nedlæggelse af anlæg, hvis modernisering hverken teknisk eller 
økonomisk er berettiget. 
Anlæg i følgende tredjelande kan komme i betragtning: 
Republikken Bulgarien 
Republikken Ungarn 
Republikken Litauen 
Rumænien 
Republikken Slovenien 
Den tjekkiske Republik 
Den slovakiske Republik 
Den russiske Federation 
Republikken Armenien 
Ukraine 
Det blev i konklusionerne af Det Europæiske Råd på Korfu den 24. og 25. juni 1994 og af 
7-landegruppens topmøde i Napoli den 7. og 8. juli 1994 anført, at der skulle ydes en 
international finansiel støtte bl.a. til lukning af Atomkraftværket i Tjernobyl. 
B. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
FINANSIEL STØTTE TIL CENTRAL- OG ØSTEUROPÆISKE LANDE 
1. UNGARN 
a) Ungarn I 
Fællesskabet har bevilget Ungarn et mellemfristet lån med en hovedstol på maksimalt 
870 mio. ECU og en løbetid på højst fem år. Lånet er beregnet til at lette omstillingen af 
den ungarske økonomi, så landet bliver i stand til at udnytte alle de fordele, der er 
forbundet med markedsøkonomi. Lånet stilles til rådighed for Ungarn i trancher. 
-6 
Den første tranche på 350 mio. ECU blev udbetalt den 20. april 1990. Anden tranche på 
260 mio. ECU blev udbetalt den 14. februar 1991. Den tredje tranche på maksimalt 
260 mio. ECU skulle have været udbetalt i løbet af 1992. Denne tranche er ikke kommet 
til udbetaling, da Ungarns betalingsbalance er bedre end forventet. De udbetalte trancher 
skal tilbagebetales på én gang 5 år efter udbetalingen, og renterne, som beregnes efter en 
variabel sats, skal betales hvert halve år. 
Udeståendet på lånoptagelserne til dette formål androg pr. 30. juni 1994 610 mio. ECU. 
b) Ungarn II 
Da opløsningen af Rådet for Gensidig Økonomisk Bistand (Comecon) og Golfkrisen 
risikerer at bringe de første opmuntrende resultater af de iværksatte reformer i fare, er 
det blevet besluttet gennem lånoptagelse at yde et yderligere lån på 180 mio. ECU som 
led i 24-landegruppens samlede støtteprogram på ca. 360 mio. ECU. 
Den første tranche på 100 mio. ECU blev udbetalt den 14. august 1991. Den skal 
tilbagebetales på én gang 7 år efter udbetalingen, og renterne, som beregnes efter en 
, variabel sats, skal betales hvert halve år. Udbetalingen af anden tranche på 80 mio. ECU 
skete den 15. januar 1993. Den skal være tilbagebetalt i januar 1997, og renterne, der 
beregnes til fast sats, skal betales årligt. 
Udeståendet på lånoptagelserne til dette formål androg pr. 30. juni 1994 180 mio. ECU. 
2. DEN TJEKKISKE OG DEN SLOVAKISKE REPUBLIK 
I forbindelse med en samlet støtte på ca. 750 mio. ECU fra 24-landegruppen er 
Kommissionen på Fællesskabets vegne blevet bemyndiget til at optage et lån i 
to trancher på 375 mio. ECU med en længste løbetid på syv år. Provenuet af dette lån 
blev på samme vilkår genudlånt til Den Tjekkiske og Slovakiske Føderative Republik. 
Den første tranche på 185 mio. ECU blev udbetalt den 14. august 1991. Den skal 
tilbagebetales på én gang 7 år efter udbetalingen, og renterne, som beregnes efter en 
variabel sats, skal betales hvert halve år. 
Anden tranche på 190 mio. ECU blev udbetalt den 2. marts 1992. Den skal tilbage­
betales på én gang 6 år senere. 
Landets deling i en Tjekkisk Republik og en Slovakisk Republik den 1. januar 1993 
medførte, at Kommissionen foreslog en fordeling af lånet på de to republikker. 
Denne fordeling blev ved Rådets afgørelse af 24. januar 1994 foretaget således, at to 
tredjedele, dvs. 250 mio. ECU, tilfalder Den Tjekkiske Republik og en tredjedel, dvs. 
125 mio. ECU, Den Slovakiske Republik. 
Udeståendet på lånoptagelser til fordel for de to republikker androg pr. 30. juni 1994 
375 mio. ECU. 
-7 
3. BULGARIEN 
a) Bulgarien I 
I forbindelse med en samlet støtte på 580 mio. ECU fra 24-landegruppen er 
Kommissionen på Fællesskabets vegne blevet bemyndiget til at optage et lån i to 
trancher på 290 mio. ECU med en længste løbetid på syv år. Provenuet af dette lån blev 
på de samme vilkår genudlånt til Bulgarien. 
Den første tranche på 150 mio. ECU blev udbetalt til Bulgarien den 14. august 1991. 
Den skal tilbagebetales på én gang 7 år efter udbetalingen, og renterne, som beregnes 
efter en variabel sats, skal betales halvårligt. 
Anden tranche på 140 mio. ECU blev udbetalt den 2. marts 1992. Den skal 
tilbagebetales på én gang fem år senere, og renterne til variabel sats skal betales 
halvårligt. 
Udeståendet på lånoptagelser til fordel for Bulgarien androg pr. 30. juni 1994 
290 mio. ECU. 
b) Bulgarien II 
Kommissionen er, som led i en ny støtte fra 24-landegruppen på 220 mio. ECU for 
perioden 1992-1993, på Fællesskabets vegne blevet bemyndiget til at optage lån på 
110 mio. ECU med en længste løbetid på syv år i to trancher på 70 og 40 mio. ECU. 
Provenuet af dette lån skal genudlånes til Bulgarien på samme vilkår. 
Da de betingelser, der er knyttet til den finansielle støtte, ikke var opfyldt pr. 30.6.1994, 
er ingen af de to trancher endnu blevet udbetalt. 
4. RUMÆNIEN 
a) Rumænien I 
Som led i en samlet støtte på ca. 750 mio. ECU fra 24-landegruppen har Kommissionen 
på Fællesskabets vegne fået bemyndigelse til i to trancher at optage et lån på 
375 mio. ECU med en længste løbetid på syv år. Provenuet skal på samme vilkår 
genudlånes til Rumænien. 
Første tranche på 190 mio. ECU med en løbetid på syv år blev udbetalt den 22. januar 
1992. Den skal tilbagebetales på én gang den 1. februar 1999, og renterne til variabel 
sats skal betales halvårligt. 
Anden tranche på 185 mio. ECU og med en længste løbetid på seks år blev udbetalt i 
april 1992. Den skal tilbagebetales på én gang den 18. marts 1998, og renterne til 
variabel sats skal betales halvårligt. 
-8 
Udeståendet på lånoptagelser til fordel for Rumænien androg pr. 30. juni 1994 455 
mio. ECU. 
b) Rumænien II 
Som led i en ny støtte fra 24-landegruppen på 160 mio. ECU har Kommissionen på 
Fællesskabets vegne fået bemyndigelse til at optage et lån på 80 mio. ECU med en 
længste løbetid på syv år. Provenuet skal på samme vilkår genudlånes til Rumænien. 
Som følge af lånets størrelse skal det udbetales på én gang den 26. februar 1993. Det 
skal tilbagebetales på én gang den 26. februar 2000, og renterne skal betales halvårligt. 
c) Rumænien III 
Som led i én global makrofinansiel støtte er Kommissionen på Fællesskabets vegne ved 
Rådets afgørelse af 20.06.1994 blevet bemyndiget til at optage lån på 125 mio. ECU 
med en maksimal løbetid på 7 år i to trancher på henholdsvis 90 og 35 mio. ECU. 
Provenuet skal på samme vilkår genudlånes til Rumænien. 
Ingen tranche var endnu udbetalt pr. 30.06.1994. 
C. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
FINANSIEL STØTTE TEL REPUBLIKKERNE I DET TIDLIGERE 
SOVJETUNIONEN 
- Mellemfristet lån på 1 250 mio. ECU 
Kommissionen har foreslået, at der bevilges et mellemfristet lån på højst 1 250 mio. ECU til 
Sovjetunionen og/eller dens republikker til finansieringen af import af landbrugsprodukter, 
levnedsmidler og lægemidler med oprindelse i EF og Østeuropa. Lånet har en længste 
løbetid på tre år. 
Efter at Parlamentet havde afgivet en positiv udtalelse, traf Rådet afgørelse den 
16. december 1991. 
Lånebeløbet blev i begyndelsen af 1992 fordelt mellem republikkerne i det tidligere 
Sovjetunionen. 
1 Lånekontrakter på grundlag af den oprindelige fordeling 
De fleste lånekontrakter blev underskrevet i 1992, bl. a.: 
- den 10. juli 1992 med Armenien (38 mio. ECU), Kirgisistan (32 mio. ECU), 
Turkmenistan (45 mio. ECU) og Moldova (27 mio. ECU). Beløbet til Kirgisistan blev 
senere nedsat til 23,7 mio. ECU efter ønske fra landets myndigheder. 
9-
- den 13. juli 1992 med Ukraine (130 mio. ECU); 
- den 24. juli 1992 med Hviderusland (102 mio. ECU), Tadsjikistan (55 mio. ECU) og 
Georgien (70 mio. ECU); 
- den 9. september 1992 med Rusland (150 mio. ECU); 
- den 9. december 1992 med Rusland (349 mio. ECU); 
- den 15. december 1992 med Kasakhstan (25 mio. ECU). 
2. Lånekontrakter på grundlag af den ændrede fordeling 
En række lånekontrakter blev ligeledes underskrevet i 1993 efter en ændring af den 
oprindelige fordeling af det samlede lånebeløb 
- Den 5. maj 1993 blev to nye kontrakter underskrevet med henholdsvis Armenien (20 
mio ECU) og Georgien (10 mio. ECU). Beløbene til de to lån var oprindeligt tildelt 
Kasakhstan. 
- Den 6. december 1993 blev en yderligere lånekontrakt på 40 mio. ECU underskrevet 
med Georgien. Dette lån finansieres ved en nedsættelse af tildelingen til Usbekistan. 
3. Endnu ikke underskrevne lånekontrakter 
Pr. 30. juni 1994 var tre andre forberedte lånekontrakter stadig ikke underskrevet, nemlig 
for lån til 
- Kasakhstan (30 mio. ECU). Lånet skal finansieres ved nedsættelsen af tildelingen til 
Usbekistan. 
- Aserbajdsjan (68 mio. ECU) og Usbekistan (59 mio. ECU). Lånebetingelserne var for 
disse to lande ikke opfyldt ved udgangen af 1993 (Usbekistan) og begyndelsen af 1994 
(Aserbajdsjan) 
-10 
4. Udnyttelse af lånet på 1 250 mio. ECU 
Republikker 
Armenien a 
Armenien b 
Aserbajdsjan 
Hviderusland 
Georgien a 
Georgien b 
Georgien c 
Kasakhstan a 
I Kasakhstan b 
I Kirgisistan 
I Moldova 
1 Rusland a 
1 Rusland b 
Tadsjikistan 
Turkmenistan 
Ukraine 
Usbekistan 
I alt Oprindelig 
fordeling 
(1992) 
38 
68 
102 
70 
55 
32 
27 
150 
349 
55 
45 
130 
129 
1250 Fordeling 
pr. 30.6.1994 
38 
20 
68 
100,5 
70 
10 
40 
25 
30 
23,7 
27 
150 
349 
55 
45 
130 
59 
1240, Faktisk udnyttelse 
af lånet pr. 
30.6.1994 
37,7 
19,4 
100,5 
69,4 
9,8 
32,0 
23,8 
22,7 
26,9 
63,9 
298,8 
54,5 
44,9 
129,8 
934,4 
* Kontrakter ikke underskrevet den 30/06/94 
Pr. 30. juni 1994 androg modtagerlandenes faktiske udnyttelse af lånet 934,4 mio. 
ECU. 
Forfaldsplanen for tilbagebetalingerne af hovedstol og renter 
Forfaldsplanen for tilbagebetalingerne af hovedstol og renter i forbindelse med denne 
transaktion varierer alt efter datoen for lånekontrakternes underskrivelse og beløbene. 
Armenien (38 mio. ECU), Hviderusland, Georgien (70 mio. ECU), Kirgisistan, 
Moldova, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraine og Rusland (150 mio. ECU): 
renter den 20. april og 20. oktober, 
hovedstol den 20 august 1995, undtagen Hviderusland, Ukraine og Rusland, der 
betaler halvdelen henholdsvis den 20. august 1994 og 1995; 
Armenien (20 mio. ECU), Kasakhstan, Rusland (349 mio. ECU), Georgien (10 og 40 
mio ECU): 
renter den 15. januar og 15. juli, 
hovedstol den 15. januar 1996, undtagen Rusland, der betaler halvdelen 
henholdsvis den 15. januar 1995 og 1996, og Georgien (40 mio. ECU), der 
betaler den 15. januar 1997. 
11 
Pr. 30. juni 1994 konstateredes der manglende betalinger af renter for 7,42 mio. ECU fra 
Georgien, Kirgisistan og Tadsjikistan (se IV, "Garantiinterventioner", anden del). 
Finansiel bistand til Moldova 
Som led i Fællesskabets deltagelse i den internationale hjælp til Moldova blev 
Kommissionen ved afgørelse af 13.06.1994 bemyndiget til på Fællesskabets vegne at 
optage lån i to trancher på ialt 45 mio. ECU med en maksimal løbetid på ti år. Provenuet af 
dette lån skal genudlånes på samme vilkår til Moldova. 
Denne bistand er et led i Moldovas økonomiske reformprogram, der støttes af IMF. Der 
blev den 17. december 1994 indgået en bekræftende aftale med IMF. 
Ingen tranche var endnu udbetalt pr. 30. juni 1994. 
D. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
FINANSIEL STØTTE TIL DE BALTISKE LANDE 
Som led i et samlet støtteprogram fra 24-landegruppen til de pågældende tre lande på 
440 mio. ECU har Kommissionen på Fællesskabets vegne faet bemyndigelse til at optage et 
lån på 220 mio. ECU med en længste løbetid på syv år. Provenuet skal genudlånes på 
tilsvarende vilkår i to trancher til de tre lande med følgende fordeling: 
- 40 mio. ECU til Estland, 
80 mio. ECU til Letland, 
100 mio. ECU til Litauen. 
De første lånetrancher til Estland (20 mio. ECU) og Litauen (40 mio. ECU) blev udbetalt 
den 31. marts 1993. Lånene skal tilbagebetales på én gang den 31. marts 2000, og renterne 
til variabel sats skal betales halvårligt den 31. marts og 30. september. 
Den første tranche til Litauen blev udbetalt den 27. juli 1993. Den skal tilbagebetales på en 
gang den 27. juli år 2000 og renterne til en fast sats den 27. juli hvert år. 
Udeståendet på låntagningen til fordel for De Baltiske Lande androg pr. 30. juni 1994 
110 mio. ECU. 
E. LÅN OPTAGET AF FÆLLESSKABET MED HENBLIK PÅ YDELSE AF 
FINANSIEL STØTTE TIL MIDDELHAVSLANDENE 
1. ISRAEL 
Med henblik på at yde finansiel støtte til Israel og befolkningerne i de besatte områder 
har Kommissionen faet bemyndigelse til på Fællesskabets vegne at optage et lån på 
160 mio. ECU i én tranche med en længste løbetid på 7 år. Provenuet skal på samme 
12-
vilkår genudlånes til Israel, der desuden modtager en rentegodtgørelse på 
27,5 mio. ECU, der konteres over EF's budget. 
Transaktionen fandt sted den 2. marts 1992. Lånet skal være fuldstændigt tilbagebetalt 
den 15. december 1997. 
Udeståendet på lån, optaget til fordel for Israel androg pr. 30. juni 1994 
160 mio. ECU 
2. ALGERIET 
Kommissionen er på Fællesskabets vegne blevet bemyndiget til at optage lån på 
400 mio. ECU i to trancher på henholdsvis 250 og 150 mio. ECU med en længste 
løbetid på syv år. Provenuet af dette lån skal på samme vilkår genudlånes til Algeriet. 
Første tranche blev udbetalt den 23. december 1991 ved hjælp af en midlertidig 
bankkredit, der blev tilbagebetalt med nettobeløbet for lånet, der blev optaget den 
14. januar 1992 med en løbetid på seks år. 
Lånet skal betales tilbage på én gang den 15. december 1997, og renterne betales årligt 
den 15. december. 
Udeståendet på lån, optaget til fordel for Algeriet, androg pr. 30. juni 1994 
250 mio. ECU1. 
HI. GARANTIER, SOM FÆLLESSKABET HAR YDET TREDJELANDE 
A. LÅN, DER ER YDET AF DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK TIL 
LANDE I MIDDELHAVSOMRÅDET, OG SOM ER GARANTERET OVER DET 
ALMINDELIGE BUDGET 
I overensstemmelse med Rådets afgørelse af 8. marts 1977 yder Fællesskabet som led i 
Fællesskabets finansielle forpligtelser over for landene i Middelhavsområdet garanti for de 
lån, der bevilges af Den Europæiske Investeringsbank. 
På grundlag af denne afgørelse blev der den 30. oktober 1978 (Bruxelles) og den 
10. november 1978 (Luxembourg) underskrevet en kautionskontrakt mellem Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Europæiske Investeringsbank, ifølge hvilken 
der ydes en samlet garanti svarende til 75% af de kreditter, der åbnes i forbindelse med 
lånetransaktioner i følgende lande: Portugal (finansprotokol, støtte forud for tiltrædelsen), 
Grækenland, Spanien (finansielt samarbejde), Malta, Tunesien, Algeriet, Marokko, Tyrkiet, 
Cypern, Ægypten, Jordan, Syrien, Israel, Jugoslavien og Libanon. 
1 Anden tranche blev udbetalt den 17. august 1994. Hele lånet skal være tilbagebetalt den 17. august 2001. 
Renterne betales årligt den 17. august. 
-13 
Herudover ydes der undtagelsesvis en garanti på 100% for kreditterne i forbindelse med 
nødhjælpen til Portugal i henhold til bestemmelserne i Rådets afgørelse af 7. oktober 1975. 
For hver ny finansprotokol udarbejdes et dokument om forlængelse af kautionskontrakten. 
Den 30. juni 1994 var den tilladte lånesum på i alt 7 782 mio. ECU, heraf 1 500 mio. ECU 
til Spanien, Grækenland og Portugal og 6 282 mio. ECU til tredjelande i 
Middelhavsområdet. Udeståendet pr. 31. december 1993 androg 2 161 mio. ECU, under 
hensyn til grænsen på 75% af kreditterne. Heraf faldt 527 mio. ECU på Spanien, 
Grækenland og Portugal og 1 634 mio. ECU på tredjelande i Middelhavsområdet. 
Desuden kan der ligeledes ydes lån fra EIB uden for protokollerne i henhold til Rådets 
forordning (EØF) nr. 1763/92 af 29. juni 1992 om finansielt samarbejde af interesse for alle 
tredjelande i Middelhavsområdet. 
I forbindelse med denne transaktion er det største beløb, der kan udlånes af EIB, 
1 800 mio. ECU. Der er oprettet en samlet garanti på 75%. 
Pr. 30. juni 1994 var der åbnet kreditter for 422 mio. ECU, hvoraf 5,2 mio. ECU er blevet 
udbetalt. Udeståendet svarer i øjeblikket til det udbetalte beløb. 
Den 19. juli 1993 besluttede Rådet at indgå en ny protokol med Republikken Slovenien om 
finansiering af projekter til landets økonomiske udvikling. Finansieringen skulle 
gennemføres som lån over EIB's egne midler og lånet skulle garanteres over EF's budget 
svarende til 75% af et samlet beløb på 150 mio. ECU for en femårig periode. 
Den 24. januar 1994 besluttede Rådet at indgå den fjerde protokol med Syrien om 
finansiering af projekter til landets økonomiske udvikling. Finansieringen skulle 
gennemføres som lån over EIB's egne midler og lånet skulle garanteres over EF's budget 
svarende til 75% af et samlet beløb på 115 mio. ECU for en treårig periode. 
-14 
Pr. 30. juni 1994 var fordelingen af de godkendte lån følgende for tredjelande: 
Godkendte lån 
Algeriet 640 
Cypern 92 
Egypten 802 
Israel 215 
Jordan 198 
Libanon 222 
Malta 55 
Marokko 517 
Slovenien 150 
Syrien2 323 
Tunesien 418 
Tyrkiet 90 
Jugoslavien 3 760 
I alt protokoller 4 482 
Horisontalt finansielt samarbejde 1 800 
I alt Middelhavsområdet | 6 282 
Lånene har som regel en gennemsnitlig løbetid på 15 år og er afdragsfri i en 3-4-års 
periode. 
B. LÅN YDET AF DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK TEL 
TREDJELANDE I CENTRAL-OG ØSTEUROPA 
På foranledning af en anmodning, som Rådet fremsatte den 9. oktober 1989, vedtog Den 
Europæiske Investeringsbanks Styrelsesråd den 29. november 1989 at tillade, at Banken af 
sine egne midler yder en række lån til finansiering af investeringsprojekter i Ungarn og i 
Polen til et samlet beløb på maksimalt 1 mia. ECU. Disse lån ydes til finansiering af 
investeringsprojekter, som opfylder de kriterier, der normalt lægges til grund ved Bankens 
udlån af egne midler. Kautionskontrakten mellem Fællesskabet og EDB blev undertegnet 
den 24. april 1990 i Bruxelles og den 14. maj 1990 i Luxembourg. 
Herefter er der oprettet en garanti på 100% af lånetransaktionerne. 
Den 14. maj 1991 vedtog budgetmyndigheden at udvide denne garanti, svarende til 100% 
af lånegarantien, til at omfatte et maksimumsbeløb på i alt 700 mio. ECU for lån, der ydes 
til Tjekkoslovakiet, Bulgarien og Rumænien. 
Tilføjelsen til kautionskontrakten blev undertegnet den 31. juli 1991. 
2 Dette beløb omfatter de 115 mio. ECU under fjerde protokol, som blev godkendt i januar 1994. 
3 Anden protokol med Jugoslavien blev opsagt, da der endnu manglede at blive bevilget 100 mio. ECU. 
-15-
Kommissionen forelagde den 23. oktober 1992 et forslag til afgørelse for Rådet om 
udvidelse af Fællesskabets garanti til 100% af lånetransaktionerne i tilfælde af tab på de lån, 
som EIB har ydet Estland, Letland og Litauen og som er godkendt af budgetmyndigheden 
ved afgørelsen af 15. marts 1993. 
Det samlede loft for de lån, som EIB ønsker at yde disse lande, blev fastsat til 
200 mio. ECU for en tre-års periode. 
Kommissionen forelagde ligeledes den 18. december 1992 et forslag om udvidelse af denne 
garanti til 100% af lånetransaktionerne i tilfælde af tab på lån fra EIB til Albanien. 
Budgetmyndigheden forlængede den 13. december 1993 Fællesskabets garanti til 100% af 
lånetransaktionerne for EIB's lån i de tre kommende år til De Central- og Østeuropæiske 
Lande, herunder De Baltiske Lande og Albanien, inden for et samlet loft på 3 mia. ECU 4. 
Lånene er generelt langfristede, dvs. gennemsnitligt 15 år med 3-4 års afdragsfrihed på 
hovedstolen. 
Der var pr. 30. juni 1994 åbnet kreditter for 1 660 mio. ECU i De Central- og 
Østeuropæiske Lande, men kun 393 mio. ECU var udbetalt på det pågældende tidspunkt. 
C. LÅN YDET AF DEN EUROPÆISKE INVESTERINGSBANK TIL ANDRE 
TREDJELANDE 
På ECOFIN-Rådet den 19. maj 1992 blev de retningslinjer vedtaget, som Kommissionen 
havde foreslået for udvidelsen af EIB's virksomhed til også at omfatte lande uden for 
Fællesskabet, og Banken opfordredes til at yde lån i overensstemmelse med sine vedtægter 
og sædvanlige kriterier til projekter af gensidig interesse i visse tredjelande 
(Udviklingslande i Latinamerika og Asien), med hvilke Fællesskabet har indgået 
samarbejdsaftaler. 
Der blev fastsat et samlet loft på 250 mio. ECU om året for en tre-års periode. Loftet skal 
revideres ved denne periodes udløb. 
Lånene garanteres med 100% over EF's budget. Kommissionen forelagde et forslag til 
afgørelse herom den 3. juni 1992, som Rådet formelt vedtog den 15. februar 1993. 
Kautionskontrakten mellem Fællesskabet og EIB blev underskrevet den 4. november 1993 i 
Bruxelles og den 17. november 1993 i Luxembourg. 
Pr. 30. juni 1994 androg kontraktbeløbet 139 mio. ECU, men der var endnu ikke foretaget 
udbetalinger. 
Kautionskontrakten blev undertegnet den 22. juli 1994 i Bruxelles og den 12. august 1994 i Luxembourg. 
16-
D. KREDITGARANTI YDET AF FÆLLESSKABET TIL EKSPORT AF 
LANDBRUGS- OG FØDEVAREPRODUKTER FRA FÆLLESSKABET TIL DET 
TIDLIGERE SOVJETUNIONEN 
Fællesskabet har besluttet at stille garanti for en kredit, som af et bankkonsortium er blevet 
ydet det tidligere Sovjetunionen til finansiering af import af landbrugs- og 
fødevareprodukter med oprindelse i Fællesskabet og en række central- og østeuropæiske 
lande. 
Fællesskabets garanti dækker op til 500 mio. ECU og 98% af eventuelle kapital- og 
rentetab (henholdsvis ca. 408 mio. ECU og ca. 92 mio. ECU). 
Da kreditten ikke er blevet udnyttet fuldstændigt og fristen for udnyttelsen ikke er blevet 
forlænget, repræsenterer garantien kun 375,5 mio. ECU for kapitaltab og 80,3 mio. ECU 
for rentetab. 
Fællesskabet har modtaget en kommission for denne garanti på 0,67% af garantibeløbet. 
Halvdelen af denne kommission blev udbetalt den 26. december 1991 i overensstemmelse 
med kontrakten. Saldoen, hvori der tages hensyn til ovennævnte nedsættelse af EF-
garantien, blev udbetalt den 28. januar 1993. 
Den 26. november 1991 blev bestemmelserne for långivning og vilkårene for midlernes 
anvendelse fastsat ved en brevveksling mellem Kommissionen og de sovjetiske 
myndigheder. Samme dag blev der undertegnet en kautionskontrakt mellem Fællesskabet 
og bankerne. 
Efter Sovjetunionens opløsning blev det besluttet, at midlerne skal anvendes af Republikken 
Rusland. 
Lånets løbetid er på tre et halvt år fra underskrivelsesdatoen. 
Renterne forfalder til betaling hvert halve år, og lånebeløbet skal betales tilbage ad 
tregange, henholdsvis tyve, enogtredive og toogfyrre måneder efter datoen for aftalens 
underskrivelse. 
Situationen for overholdelsen af forfaldsdagene for renter betalt indtil 30. juni 1994 er 
følgende: 
forfald forfaldsdag faktiske betalingsdag 
1. 9.9.1992 25.9.1992 
2. 9.3.1993 2.4.1993 
3. 9.9.1993 18.11.1993 
4. 9.3.1994 24.3.1994 
-17 
Situationen for overholdelsen af forfaldsdagene for tilbagebetalingen af hovedstolen pr. 
30. juni 1994 er følgende: 
forfald forfaldsdag faktiske betalingsdag 
1. 26.7.1993 18.11.1993 
2. 26.6.19945 
Alle morarenter for de for sene indbetalinger indtil 09.03.94 er betalt. 
Forfaldsdagen for hovedstolen den 26. juni 1994 og for de tilsvarende renter blev betalt den 14. juli 1994. 
-18 
DEL 2: OVERSIGT OVER RISICI 
Vurderingen af risiciene for fællesskabsbudgettet kan foretages på to måder: 
den ene måde, som ofte anvendes af bankerne, består i på en given dato at opgøre den 
samlede udestående kapital for de pågældende transaktioner 
den anden måde, som er mere egnet i budgetsammenhæng, består i at vurdere den højst 
tænkelige udbetalingsrisiko for Fællesskabet i et givet regnskabsår. 
I sidstnævnte tilfælde kan vurderingen ligeledes foretages på to måder, nemlig ved 
udelukkende at angive, hvilke transaktioner der er udbetalt pr. 30. juni 1994. Heraf ses 
minimiimsrisikoen for Fællesskabet, hvis der ikke er tale om forskudsvise tilbagebetalinger 
på grundlag af prognoser at vurdere, hvilken virkning de transaktioner, som Kommissionen 
har fremsat forslag om, vil have for de kommende budgetter. Heraf fremgår 
maksimumsrisikoen for Fællesskabet, forudsat at alle Kommissionens forslag bliver 
vedtaget. 
Det er klart, at den sidstnævnte fremgangsmåde forudsætter, at der opstilles en række hypoteser 
vedrørende udbetalingsdatoeme, tilbagebetalingsvilkår, rentesatser og valutakurser, hvilket der 
redegøres for i detaljer i bilaget. Fremgangsmåden gør det dog muligt at anslå, hvorledes de 
risici, der er forbundet med de nuværende forslag, vil udvikle sig. 
Resultaterne fremgår af tabellen i bilaget, hvori der skelnes mellem risiciene for lande uden for 
og inden for Fællesskabet. 
Det skal desuden bemærkes, at de samlede tal, der er anført, dækker risici af forskellig art, 
herunder lån ydet til et enkelt land, f.eks. i forbindelse med finansielle støttetransaktioner, og lån 
til projekter, der garanteres af låntagerne, f.eks. i forbindelse med det nye fællesskabsinstrument 
(NIC) og EIB-transaktioner. 
I den følgende analyse skelnes der mellem den samlede risiko, risikoen for så vidt angår 
medlemsstaterne og risikoen i forbindelse med tredjelande. 
I. DEN SAMLEDE RISIKO 
A. UDESTÅENDET PR 30. juni 1994 (tabel 1) 
Den samlede risiko androg 13 798 mio. ECU pr. 30. juni 1994, hvilket er en nedgang 
på 4% i forhold til 31. december 1993. 
-19-
B. DEN MAKSIMALE ÅRLIGE RISIKO FOR FÆLLESSKABS-BUDGETTET -
UDBETALINGER I FORBINDELSE MED TRANS-AKTIONER PR. 30. juni 
1994 (tabel 2) 
Den samlede risiko androg 2 780 mio. ECU i 1994 og vil fra år til år udvikle sig på 
følgende måde: 
- 1995: 2 856 mio. (+3%) 
- 1996: 3 056 mio. (+7%) 
- 1997: 2 797 mio. (-8,5%) 
- 1998: 3 055 mio. (+9%) 
- 1999*: 794 mio. (-74%) 
- 2000:3 241 mio. (+408%) 
* ingen forfald for tilbagebetalinger af hovedstol for betalingsbalancelån til 
medlemsstaterne og tilbagebetalingerne af hovedstol på lån til Ungarn, Den 
Tjekkiske og Den Slovakiske Republik og Bulgarien afsluttes i 1998. 
C. DEN ÅRLIGE MAKSIMALE TEORETISKE RISIKO FOR FÆLLESSKABS­
BUDGETTET (tabel 3) 
Denne risiko andrager 3 035 mio. ECU i 1994 og vil stige jævnt indtil år 2000 (dog 
ikke i 1999: 2 588 mio. ECU) i følgende takt: 
- 1995: 3 628 mio. (+ 19,5%) 
- 1996: 4 026 mio. (+11%) 
- 1997: 4 221 mio. (+5%) 
- 1998: 4 602 mio. (+ 9%) 
- 1999: 2 588 mio. (- 44%) 
- 2000:7 116 mio. (+275%) 
II. RISIKOEN I FORBINDELSE MED MEDLEMSSTATERNE 
A. UDESTÅENDE PR 30. JUNI 1994 (tabel 1) 
Kapitaludeståendet i forbindelse med transaktioner vedrørende medlemsstaterne 
androg pr. 30. juni 1994 8274 mio. ECU, hvilket er en nedgang på 7,9% i forhold til 
31. december 1993. 
Denne nedgang skyldes væsentligst faldet i udeståendet for lån til Grækenland, 
Euratom-lån og NIV-lån. 
Udeståendet for de øvrige transaktioner er faldende eller uændret. 
20 
B. DEN MAKSIMALE ÅRLIGE RISIKO FOR FÆLLESSKABSBUDGETTET -
UDBETALINGER I FORBINDELSE MEDTRANSAKTIONER PR. 30. JUNI 
1994 (tabel 2) 
Der er tale om et beløb på 1 900 mio. ECU for 1994. 
Den maksimale årlige risiko for fællesskabsbudgettet i forbindelse med de udbetalte 
transaktioner, der er anført i tabel 2, udvikler sig i takt med forfaldstidspunkterne for 
tilbagebetalingerne af hovedstolene (hver andet år) i forbindelse med betalingsbalance 
lånene til Grækenland og Italien. Således er maksimumsrisiciene i de lige år indtil år 
2000 højere og vil nå 2 784 mio. ECU i dette år. 
C. DEN ÅRLIGE MAKSIMALE TEORETISKE RISIKO FOR FÆLLES­
SKABSBUDGETTET (tabel 3) 
Udviklingen er stort set som vist i tabel 2 indtil år 2000, hvor risikoen vil andrage 
5 168 mio. ECU. Den vil nå op på 2 201 mio. ECU i 2001. 
IH. RISICI I FORBINDELSE MED TREDJELANDE 
A. UDESTÅENDE PR 30. JUNI 1994 (tabel 1) 
Kapitaludeståendet pr. 30. juni 1994 androg 5 524 mio. ECU, hvilket er en stigning på 
5% i forhold til 31. december 1993. 
B. DEN MAKSIMALE ÅRLIGE RISIKO FOR FÆLLESSKABSBUDGETTET -
UDBETALINGER I FORBINDELSE MED TRANSAKTIO-NER PR 30. juni 
1994 (tabel 2) 
Risikoen androg 880 mio. ECU i 1994 og stiger til 1 654 mio. ECU i 1995, især på 
grund af at følgende låns hovedstole er forfaldne til betaling: 
- 350 mio. ECU fra Ungarn 
553 mio. ECU fra republikkerne i det tidligere Sovjetunionen. 
Derefter konstateres der et fald i 1996 til 976 mio. ECU, der efterfølges af en ny 
stigning til 1 327 mio ECU i 1997, fordi følgende beløb forfalder til betaling: 
80 mio. ECU fra Ungarn 
- 127 mio. ECU fra Den Tjekkiske Republik 
- 63 mio. ECU fra Den Slovakiske Republik 
- 140 mio. ECU fra Bulgarien 
21 
- 250 mio. ECU fra Algeriet 
160 mio. ECU fra Israel. 
Risikoen i 1998 ligger lavere, men fortsat højt (1 010 mio. ECU), hvorefter den igen 
falder til 502 og 457 mio. ECU i 1999 og år 2000. 
C. DEN ÅRLIGE MAKSIMALE TEORETISKE RISIKO FOR FÆLLESSKABS­
BUDGETTET (tabel 3) 
Risikoen stiger fra 964 mio. ECU i 1994 til 2 084 mio. ECU i 1995, hvoraf 
republikkerne i det tidligere Sovjetunionen tegner sig for 687 mio. ECU som 
kapitaltilbagebetalinger. 
Efter et fald til 1 520 mio. ECU i 1996 øges risikoen på ny til 2 328 mio. ECU i 1997, 
2 128 mio. ECU i 1998, 1 901 mio. ECU i 1999, 1 948 mio. ECU i 2000 og 2 322 
mio. ECU i 2001. 
IV. GARANTIINTERVENTIONER 
1. Lån fra Den Europæiske Investeringsbank til tredjelande 
I første halvår af 1994 måtte budgetgarantien igen effektueres i forbindelse med EIB-
lån til republikkerne i det tidligere Jugoslavien (Bosnien-Hercegovina, Makedonien og 
Serbien) til et beløb på ca. 6,0 mio. ECU. Udbetalingen til EIB fandt sted den 28. maj 
1994. 
Den 21. juni måtte EIB igen benytte sig af budgetgarantien i forbindelse med lån til 
republikkerne i det tidligere Jugoslavien (Makedonien og Serbien) for et beløb på ca. 
8,6 mio. ECU. Udbetalingen til EIB fandt sted ved udgangen af september 1994. 
Den 30. juni 1994 androg de fordringer, som Fællesskabet har betalt, og som endnu 
ikke er tilbagebetalt af debitorerne, 34,6 mio. ECU, for så vidt angår republikkerne i 
det tidligere Jugoslavien med undtagelse af Slovenien og Kroatien. 
2. Kommissionen har desuden foretaget udbetalinger over sine likvide midler i 
overensstemmelse med artikel 12 i Rådets forordning nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om 
gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom vedrørende ordningen for 
Fællesskabets egne indtægter. 
a) Lån ydet af et bankkonsortium og garanteret af Fællesskabet (500 mio. ECU). 
for Rusland: forfaldne renter den 9. marts 1994 og forfalden kapital og 
forfaldne renter den 26. juni 1994 for kreditter ydet af et bankkonsortium og 
garanteret af Fællesskabet. 
22-
b) Lån ydet af Fællesskabet til republikker i det tidligere Sovjetunionen (1 250 mio. 
ECU). 
Betaling af renter 
forfaldne beløb for 4 republikker i det tidligere Sovjetunionen (Rusland, Armenien, 
Georgien og Kasakhstan) den 15. januar 1994 i forbindelse med lånoptagelses-
/långivningstransaktioner på 1 250 mio. ECU bevilget de pågældende republikker. 
forfaldne beløb for 9 republikker i det tidligere Sovjetunionen den 20. april 1994 af 
samme grund. 
De forskellige forfaldne beløb er senere blevet betalt af de pågældende debitorer med 
undtagelse af tre republikker: Tadsjikistan, Kirgisistan og Georgien der pr. 30.6.1994 
stadig ikke havde betalt deres gæld. 
Situationen for forfaldne, men ikke betalte fordringer var den 30.06.94 følgende: 
Republikkerne i det tidligere Jugoslavien: 43,2 mio. ECU (heraf 28,6 mio. ECU før 
1994) 
Tadsjikistan 4,2 mio. ECU (heraf 2 mio. ECU før 
1994) 
Kirgisistan 0,79 mio. ECU 6 
Georgien 2,6 mio. ECU 
6 Forfaldne renter pr. 20. april 1994 blev betalt 21. juli 1994. 
-23 
DEL 3: VURDERING AF MULIGE RISICI 
De tal, der er anført i de foregående afsnit, angiver størrelsen af risiciene for det almindelige 
budget. 
Imidlertid bør disse oplysninger sammenholdes med risicienes beskaffenhed, som er afhængig af 
transaktionernes art og låntagernes situation. 
I. TRANSAKTIONERNES ART 
De risici, der er angivet i det ovenstående talmateriale, dækker over forskellige 
interventioner, som man kan opdele i to kategorier, nemlig transaktioner med henholdsvis 
makro- og mikro-økonomisk sigte. 
A. TRANSAKTIONER MED MAKRO-ØKONOMISK SIGTE 
Det drejer sig først og fremmest om betalingsbalancelån til medlemsstater, hvortil der 
normalt er knyttet nogle præcise økonomiske og forpligtelsesmæssige betingelser. 
Finansielle støttetransaktioner tilhører den samme form for interventioner, men 
vedrørende tredjelande. 
Endelig hører under denne kategori den lånegaranti på 500 mio. ECU og de lån på 
1 250 mio. ECU, der skal finansiere importen af landbrugsprodukter og fødevarer til 
det tidligere Sovjetunionen, idet risikoen i forbindelse med disse to transaktioner i vidt 
omfang afhænger af modtagerlandenes makro-økonomiske og politiske udvikling. 
B. TRANSAKTIONER MED MIKRO-ØKONOMISK SIGTE 
Der er tale om lån til finansiering af bestemte projekter, som normalt skal 
tilbagebetales over en lang periode ved hjælp af de forventede overskud af projekterne. 
Lånene tildeles som regel statslige virksomheder eller penge- og 
finansieringsinstitutter, og de er foruden af fællesskabsgarantien dækket af de 
sædvanlige bankgarantier. 
Der er tale om Euratom- og NIC-lån, der ydes i medlemsstaterne, samt om Euratom-
og EIB-lån, der bevilges låntagere uden for Fællesskabet (Middelhavsområdet, 
Central- og Østeuropa og visse tredjelande - udviklingslande i Latinamerika og Asien). 
-24 
A. ALGERIET 
1. Den generelle økonomiske situation 
Efter den hurtige forværring af Algeriets interne og eksterne økonomiske situation i slutningen 
af 1993 som følge af den politiske usikkerhed i landet og de faldende eksportpriser for olie og 
gas nåede myndighederne til enighed med IMF om en ny aftale om et økonomisk 
reformprogram i april 1994. Hovedformålet med programmet var at give en ny impuls til 
økonomisk vækst og samtidig begrænse inflationen og nedbringe budgetunderskuddet. 
Programmet omfatter en betydelig liberalisering af priserne, importen og valutaordningen, 
ligesom en stram penge- og finanspolitik. 
Der blev i april indført betydelige prisforhøjelser og forskellige liberaliserings-foranstaltninger. 
Samtidig devalueredes dinaren fra 25 til 36 dinar pr. dollar. Herefter forventes det, at 
inflationsstigningen gradvis kan nedbringes. Inflationen forventes som gennemsnit for 1994 at 
forblive under 40%. Valutarationeringsordnihgen er blevet erstattet af en mere liberal ordning, 
som tillader bankerne selv at træffe beslutning om tildelinger. Den deraf følgende importstigning 
har stimuleret industri og anlægsvirksomhed. Stigningen i BNP forventes at nå 3% i 1994 efter 
et fald på 1,8% i 1993. Det offentliges samlede underskud skulle falde fra de uholdbare 9,2% i 
1993 til højst 5,7% af BNP i 1994. Den seneste stigning i eksportpriserne på olie og gas vil 
formentlig gøre det lettere at imødekomme de finansielle krav udefra til det økonomiske og 
finansielle genoplivningsprogram. 
2. Betalingsbalancen 
Eksportindtægterne, der næsten udelukkende stammer fra olie- og gaseksporten, faldt med 10% 
i 1993 og forventes fortsat at forblive på et lavt niveau i 1994 som følge af faldet i 
verdenspriserne for disse produkter ved udgangen af 1993 og begyndelsen af 1994. Den 
stramme importordning, der blev indført ved afslutningen af 1992, blev ophævet i maj 1994 og 
erstattet af en mere liberal ordning. En følge deraf er, at importen forventes at stige med 20% i 
1994, hvilket vil sætte skub i den økonomiske vækst. Den løbende balance vil vise et underskud, 
der delvis skal finansieres ved en omlægning af gældsbetjeningen af udlandsgælden. På grund af 
den økonomiske og sikkerhedsmæssige situation blev der ikke foretaget direkte udenlandske 
investeringer i 1993. 
Den forventede forøgelse af underskuddet på den løbende balance skal finansieres ved, at der 
indgås aftaler om en omlægning af udlandsgælden med Paris-klubben og de private kreditorer 
og ved, at der tilføres nye penge fra bl.a. IMF, Verdensbanken og EF. Den resterende anden 
tranche (150 mio. ECU) af det betalingsbalancelån, som EF ydede i 1992, blev udbetalt i august 
1994. Der overvejes nu et yderligere betalingsbalancelån fra EF på 200 mio. ECU for at støtte 
det økonomiske reformprogram. 
Situationen for Algeriets udenlandske reserver forværredes noget i 1993 og de forventes at 
forblive på ca 1.5 mia. $ eller svarende til 6 ugers import i det meste af 1994. 
25 
3. Udlandsgæld 
Ved udgangen af 1993 androg Algeriets samlede udlandsgæld 24,6 mia. $ og lagde beslag på 
2,1 mia. $ i rentebetalinger og 7,1 mia. til nedbringelse af selve gælden. Næsten tre fjerdedele af 
gælden bestod af statsgaranterede private kreditter. Næsten 13% var bilaterale kreditter på ikke 
koncessionelle vilkår. 
Faldet i eksportindtægterne som følge af de faldende oliepriser har undermineret Algeriets evne 
til at betjene sin gæld. Ved begyndelsen af 1994 var gældsbetjenings/eksportforholdet steget til 
næsten 100% og for første gang oversteg de samlede restancer 0,5 mia. $ i marts 1994. Denne 
situation var ikke holdbar. Efter aftalen med IMF om et økonomisk reformprogram opnåede de 
algierske myndigheder i juni til en aftale med Paris-klubbens kreditorer om en omlægning af den 
bilaterale gæld. Samtidig meddelte myndighederne, at de havde til hensigt at forhandle om en 
gældsomlægningsaftale med de kommercielle kreditorer, der skulle omfatte lignende vilkår som 
aftalen med Paris-klubben. 
Efter disse omlægninger skulle gældsbetjeningen af udlandsgælden i IMF-programperioden (maj 
1994 - maj 1995) falde med ca. 4.9 mia $ eller med over 50% i forhold til situationen uden 
omlægninger. Algeriet vil derfor ved udgangen af 1977 nå en bæredygtig situation udadtil. Over 
de næste tre år vil yderligere finansiel hjælp fra udlandet, især IMF og i form af 
gældsomlægninger, være nødvendig. 
EF-betalingsbalancelånet fra 1992 (250 mio. ECU) er ikke omfattet af omlægningsordningerne 
og gældsbetjeningen på dette lån skulle fortsætte som hidtil. 
-26-
B. BULGARIEN 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Stabiliseringen og reformerne i Bulgarien gik langsommere i 1993 og har kun gjort beskedne 
fremskridt siden begyndelsen af 1994. At der blev tale om et fremskridt skyldtes det 
økonomiske program, der blev påbegyndt med finansiel støtte fra IMF under det nye stand-by 
arrangement, der blev godkendt i marts 1994. Programmets mål er bl.a. at genoprette både den 
interne og eksterne balance ved at stramme finans-, indkomst- og pengepolitikkerne og 
fremskynde strukturforbedringen, især ved en reform af finanssektoren og privatisering. 
Gennemførelsen af regeringens stabiliseringspolitik i første halvdel af 1994 har i det store og 
hele virket til støtte for programmets mål trods den uhørt store devaluering af valutaen i årets 
første måneder. Valutakrisen, der fik næring af den politiske usikkerhed, af forsinkelserne med 
hensyn til at fremskaffe international finansiel støtte og, vigtigst, af de politiske tilbageslag i 
1993 (Finansunderskuddet anslås i 1993 at have nået et niveau på over 13% af BNP i forhold til 
7% året før), kulminerede i marts 1994, da kursen for lev faldt fra 37 til 65 leva for en dollar 
(den stabiliserede sig senere på ca. 55 lev for 1 $). Foruden strukturreformerne er 
privatiseringen nu blevet fremskyndet noget og parlamentet har vedtaget en moderne 
konkurslov. Der er ligeledes blevet renset ud i de mange ineffektive banklån. 
2. Betalingsbalancen 
r 
Bulgariens eksterne finansielle situation er fortsat svag, skønt der har været forbedringer siden 
begyndelsen af 1994. Eksporten i konvertibel valuta, der steg i 1992, forblev stabil i 1993, 
medens importen øgedes en smule. Det er klart, at Bulgariens eksport blev uheldigt påvirket af 
FN's sanktioner over for Serbien og Montenegro og af den store reelle opskrivning af 
valutakursen (indtil årets sidste måneder). Virkningerne af FN's sanktioner og af den forværrede 
konkurrenceevne forstærkedes af, at offentlig finansiering udefra udeblev som følge af, at det 
ikke lykkedes Bulgarien at nå til en aftale med IMF. Bulgarien var ligeledes fortsat afskåret fra 
privat finansiering, fordi landet ikke betjente den forretningsgæld, som det havde arvet fra det 
foregående regime. De direkte investeringer fra udlandet var fortsat meget beskedne, trods en 
meget liberal lov om udenlandske investeringer. 
Handelsbalancen er blevet forbedret væsentligt i løbet af første halvdel af 1994 i takt med, at 
eksporten steg med skønsvis 13% og der indtrådte et importværdifald på en femtedel. Den 
forbedrede handelsbalance kan i det mindste delvis forklares ved det store fald i kursen på lev 
fra sidst i 1993 til foråret 1994. 
-27 
3. Udlandsgæld 
Bulgariens udlandsgæld blev ved udgangen af 1993 anslået til ca. 13 mia. $. Den omfatter bl.a. 
en gæld på over 9 mia. $ til ca. 300 forretningsbanker. Omkring halvdelen af dette beløb skyldes 
renterestancer, restancer på kortfristet kredit og vekselkredit. I november 1993, næsten fire år 
efter, at Bulgarien havde anmodet om udsættelse med at betale sin gæld, hvorefter fulgte to år 
med forhandlinger med det rådgivende bankudvalg, nåedes der til en principiel aftale om 
parametrene for en omfattende gælds- og gældsbetjeningsnedsættelse. Denne aftale, der 
forventes at føre til en betydelig bedring af landets finansielle situation på mellemlang sigt, blev 
indgået i slutningen af juli 1994. 
I forbindelse med nedsættelsen af gælden og gældsbetjeningen skulle i alt 8.3 mia. $ indgå i de 
forskellige elementer af gældssaneringspakken, dvs. tilbagekøb af gældsbeviser (til ca. 25% af 
pålydende) og udstedelse af langfristede papirer ("discount bonds" til 50% af pålydende, 
"interest reduction bonds" og "past due interest bonds"). Generelt forventes der som resultat 
heraf et fald i Bulgariens gæld til forretningsbankerne på ca. 46-48%. Aftalens øjeblikkelige 
omkostninger, der udgøres af udgifterne til tilbagekøb af gældsbeviser, betaling af renter og 
sideløbende hermed forudbetalinger på de langfristede obligationer, er over 700 mio. $, hvilket 
svarer til centralbankens nuværende internationale reserver. IMF og Verdensbanken har åbnet 
særlige finansieringsmuligheder til støtte for denne gældssanering. 
Inden indgåelsen af aftalen om gældsomlægningen med London-klubben forhandlede Bulgarien 
også med Paris-klubben om omlægning af sin offentlige gæld. Der opnåedes i 1994-ordningen 
med Paris-klubben samme vilkår som i december 1992. 
28-
C. DEN TJEKKISKE REPUBLIK 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Recessionen nåede sit dybeste punkt i 1993, hvor BNP i faste priser forblev praktisk taget 
uændret (-0,3%). Ledigheden faldt fra 3,5% ved slutningen af 1993 til 3,2% i juli 1994 (den var 
2,6% ved udgangen af 1992). På grund af fornyet aktivitet inden for anlægs- og servicesektoren 
forventes økonomien at vokse med ca. 2-3% i 1994 og med 3-5% næste år. 
Efter prishoppet på 8,5% i januar 1993, da momsen blev indført, faldt inflationen hurtigt og den 
var ved 1993's udgang 18,2% på årsbasis. Inflationen forblev under kontrol i første halvdel af 
1994, dvs. på under 10% om året, hvilket var første gang siden midten af 1992. Den store 
forøgelse af pengeforsyningen (M2), der steg med 8,8% mellem december 1992 og juli 1993, 
risikerer imidlertid at medføre et øget inflationspres i årets anden halvdel. 
M2's stærke vækst afspejler den voldsomme tilstrømning af fremmed valuta, som den tjekkiske 
nationalbank kun delvis har kunnet neutralisere ved markedsoperationer og ved at forhøje (pr. 
4. august) kravene til mindstereserverne for bankernes a vista-beholdninger. For statsbudgettet 
afsluttedes første halvdel af 1994 med et overskud på 9,7 mia. Ck (ca. 336 mio. $) og 
regeringen forbereder et budget i balance for 1995. 
Anden bølge af de omfattende privatiseringer er i gang. Som ved første bølge vil næsten en 
tredjedel af aktiverne blive solgt ved hjælp af folkeaktier. Anden bølge forventes afsluttet ved 
udgangen af 1994 og hermed vil ca. 80-90% af produktionskapitalen være på private hænder. 
2. Betalingsbalancen 
Den tjekkiske løbende balance viste i 1993 et overskud på 580 mio. $ (1,8% af BNP). Dette er 
et overraskende godt resultat på baggrund af stigningen i den indenlandske efterspørgsel og i 
importen og svagheden på de vigtigste tjekkiske eksportmarkeder. Overskuddet forventes 
imidlertid at begynde at falde i anden halvdel af 1994 og helt forsvinde eller vende til et 
beskedent underskud i 1995 på grund af den fortsat øgede indenlandske efterspørgsel og 
realopskrivningen af den tjekkiske valuta. 
Nettotilstrømningen af udenlandske direkte investeringer faldt betydeligt i 1993 (til 517 mio. $ 
fra 983 mio. $ i 1992) og første halvdel af 1994 (275 mio.$), men Den Tjekkiske Republik har 
oplevet en voldsom stigning i den øvrige kapitaltilstrømning siden tredje kvartal af 1993. 
Således androg investeringerne i papirer (for det meste aktieinvesteringer på Prags fondsbørs og 
udenlandske opkøb af tjekkiske internationale obligationer) 1 062 mio. $ sidste år og 530 mio. $ 
i første halvdel af 1994. Den Tjekkiske Republiks adgang til de internationale kapitalmarkeder 
lettedes ved, at landets ratings fortsat er blevet forbedret. Således hævede Moody igen i juli Den 
Tjekkiske Republiks rating (fra Baa3 til Baa2) og S&P forbedrede sin rating fra BBB- til BBB+ 
i samme måned. 
-29 
Kombinationen af en sund løbende balance og stor kapitaltilstrømning har presset den nominelle 
valutakurs opad og ført til en hurtig stigning i reserverne af udenlandsk valuta, der ved 
udgangen af august 1994 androg 5,6 mia. $ sammenholdt med 0,7 mia. $ ved udgangen af 1992. 
For at bremse det opadgående pres på valutakursen planlægger den tjekkiske nationalbank at 
gøre kronen fuldstændig konvertibel for transaktioner over de løbende poster og efterhånden at 
liberalisere kontrollen af kapitalbevægelserne. Banken besluttede ligeledes ikke at udtrække den 
resterende tranche af den stand by-kredit, som IMF godkendte i marts 1993, og at tilbagebetale 
471 mio. $ til IMF, som oprindeligt først skulle have været betalt i perioden 1996-99, før tiden. 
3. Udlandsgæld 
Trods den store vækst i gælden i konvertibel valuta i 1993 og første halvdel af 1994, der mest 
skyldtes tjekkiske selskabers og kommunale myndigheders voldsomme låntagning i fremmed 
valuta, er Den Tjekkiske Republiks gældsbyrde fortsat meget lav. Den samlede konvertible gæld 
øgedes fra 6,9 mia. $ ved udgangen af 1992 til 8,7 mia.$ i slutningen af marts 1994, men 
gæld/BNP-forholdet på 27.7% er stadig forholdsvis lavt. Den samlede gældsbetjening på 1,4 
mia.$ i 1993 er ligeledes stadig moderat og er endog faldet set i forhold til eksporten (fra 9,1% i 
1992 til 8,4%). Udsigterne for 1994 og 1995 peger i retning af en stigning i gælden og 
gældsbetjeningen, men de forventes dog at forblive på rimelige niveauer. 
-30 
D.ESTLAND 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Efter det stærke fald i produktionen i 1991 (-12%) og 1992 (-19%) og et yderligere fald i første 
halvdel af 1993 forbedredes Estlands økonomiske situation betydeligt i anden halvdel af 1993, 
idet den negative vækst blev begrænset til kun 3%. Den fornyede økonomiske vækst, der 
forventes at give en positiv vækstrate på 4-5% i 1994, viser, hvor stor en succes Estlands 
makroøkonomiske stabiliserings- og reformprogram, der er blevet støttet af to på hinanden 
følgende IMF stand-by programmer (siden midten af 1992), har været, og at landet nu igen er 
orienteret efter vestlige markeder, ligesom denne vækst afspejler støtten fra det internationale 
samfund. Den officielle ledighed steg næsten ikke i 1993 og 1994, trods de seneste års fald i den 
økonomiske aktivitet. Ledigheden er nu på 2%. 
Selv om inflationen midlertidigt tog til igen sidste vinter efter de store prisstigninger på russisk 
import, har de estiske myndigheder haft meget held med at nedbringe inflationen siden 1992. 
Dette skyldtes, foruden at der ved udgangen af 1992 reelt blev indført fuldstændig 
prisliberalisering, resultaterne af den stramme penge- og indkomstpolitik. Centralbanken 
udvidede heller ikke sin långivning til regeringen, der imidlertid kunne skabe et mindre 
budgetoverskud i 1993 efter det noget større overskud i 1992. Imidlertid steg statens 
nettolånoptagelse til ca. 1,5% af BNI i 1993. Denne lånoptagelse måtte næsten fuldstændig 
finansieres med midler udefra. 
Estland har gjort fortsatte fremskridt med strukturreformerne. I 1993 og 1994 blev 
privatiseringerne videreført, især af de små virksomheder, hvoraf over 80% nu er solgt til 
private ejere. Der oprettedes i 1993 et privatiseringskontor for bedre at koordinere politikken i 
retning af virksomhedssektoren og i 1994 blev der oprettet et særligt kontor i 
økonomiministeriet med ansvaret for omstrukturering af de statslige virksomheder før 
privatisering. I nogle tilfælde blev konkursloven anvendt. Banktilsynet er blevet forbedret og 
efter bankkrisen i 1993 omstruktureredes banksektoren. Således blev antallet af 
forretningsbanker begrænset til 21, for det meste ved sammenslutninger. Det er centralbankens 
politik gradvis at øge kravene til bankernes mindstekapital og dette presser dem fortsat til at 
slutte sig sammen. Estland har opretholdt en liberal udenrigshandel og liberal lovgivning på 
investeringsområdet. 
2. Betalingsbalancen 
Estlands løbende balance viste et uventet overskud i 1992 på 83 mio. $, hvilket væsentligst 
skyldtes en dynamisk vækst i vareeksporten til industrilandene, der begrænsede 
bruttohandelsunderskuddet til 63 mio. $. I løbet af 1993 steg importen fra vesten imidlertid 
stærkt, samtidig med at eksporten hertil faldt betydeligt som følge af stærkt stigende 
indenlandsk efterspørgsel, mindskede mulighederne for at reeksportere varer fra det tidligere 
Sovjetunionen og større eksport til dette land. Resultatet blev et handelsunderskud med landene 
uden for det tidligere Sovjet (107 mio. $), der var ti gange større end i 1992. En væsentlig 
grund til at eksporten igen skiftede retning og nu mod vest, var den store reelle opskrivning af 
31-
rublen i anden halvdel af 1993 der førte til, at Estlands handelsbalance over for det tidligere 
Sovjetunionen nu udviste et overskud på 15 mio. $, dvs. et skift fra et underskud på 51 mio.$. 
Estlands samlede handelsunderskud øgedes dermed til 142 mio. $ og overskuddet på den 
løbende balance sank til 8,5 mio.$, trods et øget overskud på serviceydelser. Sandsynligvis vil 
stigningen i den hjemlige efterspørgsel og det gradvise fald i international konkurrencedygtighed 
føre til yderligere forværring af den løbende balance i 1994. 
Overskuddet på kapitalbalancen i 1992 (120 mio. $) øgedes igen i 1993 til 148 mio. $, på trods 
af at den i 1992 i usædvanlig grad var blevet gunstigt påvirket af guldtilbageførslerne på 140 
mio. $. Hovedårsagen til forbedringen i 1993 var den stærke stigning i de udenlandske direkte 
investeringer, der gik fra 58 mio. $ i 1992 til 144 mio. Denne udvikling støttedes af Estlands 
liberale handels-,valuta- og investeringslovgivning og af landets stabile valuta (bundet til DM 
efter en ordning med en valutakommission siden juni 1992). Herved blev Estlands centralbank i 
stand til at samle reserver i størrelsesordenen 200 mio. $ i 1992 og ca. 157 mio. $ i 1993, dvs. et 
beløb svarende til 4,8 måneders vareimport. 
Der er fortsat gode muligheder for kapitaltilstrømning i 1994. I august accepterede Estland 
artikel VIII under IMF, dvs. landet godkendte at afstå fra at indføre restriktioner på 
pengeoverførsler og -betalinger i forbindelse med løbende internationale transaktioner. 
3. Udlandsgæld 
I 1993 øgedes Estlands udenlandsgæld fra 38 mio. $ til 140 mio. $ (ca. 7% af BNP). De 46 mio. 
$ heraf skyldes køb fra Fonden. Gældsbetjeningen stabiliserede sig på omkring 20 mio. $ i 1992 
og 1993, hvilket vil sige et fald fra 3,2% til 1,8% set i forhold til vare- og ydelseseksporten. 
-32 
E. UNGARN 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Trods en 4% stigning i industriproduktionen faldt BNP i faste priser med 2,3% i 1993 
væsentligst som følge af det stærke fald i landbrugsproduktionen og -eksporten. Ledigheden 
nåede sit højdepunkt i marts 1993, men har derefter været støt faldende til 11% i august 1994. 
Der forventes en stigning i BNP på 1-2% i 1994, men som følge affaldet i den indenlandske 
efterspørgsel på grund af den svage betalingsbalancesituation kan BNP igen falde i 1995. 
Med hensyn til inflationen blev der kun opnået små fremskridt i 1993, idet CPI-inflationen nåede 
22,5%, hvilket er tæt på 1992-niveauet på 23%. En forhøjelse af de indirekte skatter og 
hurtigere devaluering af forinten vil være til hinder for, at inflationen kan bringes ned under 20% 
ved udgangen af 1994. 
Den nye socialistisk/liberale regering meddelte i august, at den havde vedtaget et tillægsbudget 
for 1994 for at holde det konsoliderede budgetunderskud på 330 mia. Ft (eller 7% af BNP), 
hvilket er et fald fra de senest bebudede 390 mia. Ft. IMF har under sine sidste samtaler med 
den nye regering fastholdt, at det er nødvendigt at begrænse budgetunderskuddet til ca. 3% af 
BNP næste år, hvis IMF skal genoptage sin finansiering. Imidlertid peger regeringens 
budgetplaner for 1995 i retning af et underskud på 7-8%. 
Der blev i 1993 igangsat en bankkonsolideringsplan, der indebar, at de største ungarske banker 
skulle rekapitaliseres i to trin ved overførsel af statsobligationer. Den nye regering forventes 
imidlertid at nedprioritere planen til fordel for bankprivatisering. Privatiseringsprocessen, der gik 
langsommere i 1993, standsede næsten helt i første halvdel af 1994, men det er regeringens plan 
at genoplive og revidere denne strategi. 
2. Betalingsbalancen 
Ungarns løbende balance blev stærkt forværret i 1993 og underskuddet anslås til ca. 3,5 mia. $ 
(næsten 10% af BNP). Underskuddet androg næsten 2 mia. $ i første halvdel af 1994 og det 
forventes igen at overskride 3 mia. $ i år. Som følge af forintens svaghed og spekulationen imod 
den devaluerede myndighederne forinten med 8% den 5. august. Dette var en afvigelse fra den 
hidtidige politik med små regelmæssige devalueringer med det formål at stabilisere valutakursen. 
Trods det meget store underskud på de løbende poster øgedes reserverne af fremmed valuta 
hurtigt i 1993 og nåede op på 7 mia. $ ved årets udgang, dvs. en stigning fra 4,4 mia. i 
slutningen af 1992. Grunden til denne stigning var den fortsat store nettotilførsel af direkte 
investeringer udefra (der nåede rekordhøjde på 2,3 mia. $) og centralbankens udstedelse af 
internationale obligationer i 1993 for et beløb på 4,5 mia.$. 
Skønt nationalbanken i første halvdel af 1994 udstedte for yderligere 1,5 mia. $ i internationale 
obligationer, sørgede færre direkte investeringer og store førtidige tilbagebetalinger på 
33 
udlandsgælden for, at statens beholdning af fremmed valuta faldt fra det højeste niveau på 7,5 
mia. $ i januar 1994 til 6,6 mia. ved udgangen af august 1994. 
IMF har bevilget Ungarn et 15-måneders SDR stand by-lån på 340 mio., som udløber i 
december 1994. Som følge af valutareservernes komfortable størrelse og da Ungarn ikke har 
opfyldt alle programmålene, har regeringen kun trukket første tranche af stand by-kreditten. 
IMF forhandler i øjeblikket med de ungarske myndigheder om hovedindholdet i et økonomisk 
program, som IMF skal støtte ved en genoptagelse af långivningen. 
3. Udlandsgæld 
Den ungarske nationalbanks internationale låntagningsprogram har medført en hastig vækst i 
udenlandsgælden. Den samlede konvertible gæld, øgedes således fra 21,5 mia. $ ved udgangen 
af 1992 til 24,6 mia. $ ved afslutningen af 1993 og til 26,6 mia. ved udgangen af juni 1994. 
Nettogældsætningen i udlandet er steget tilsvarende (fra 13.1 mia. $ ultimo 1992 til 18,1 mia. 
ultimo juni 1994) på grund af afstanden mellem underskuddet på de løbende poster og 
nettotilførslen ved direkte udenlandske investeringer. Gældsætningsstrukturen er imidlertid 
blevet betydeligt forbedret, idet andelen af mellem- og langfristet gæld er øget fra 89,8% i 
slutningen af 1992 til 92,4% ved afslutningen af juni 1994. 
Den samlede gældsbetjening androg 4.3 mia. $ i 1993, hvilket er uændret i forhold til 1992. Med 
et fald i eksporten på ca. 20% i 1993 er gældsbetjeningsbyrden i forhold til vareeksporten blevet 
forværret, idet den er steget fra 43,9 til 53,1%. Nationalbankens tidlige tilbagebetalinger har dog 
i betydelig grad begrænset koncentrationen af tilbagebetalinger i 1995 og 1996, der ellers ville 
have nået henholdsvis 3,4 mia. $ og 3,9 mia. $. Det forudses nu, at de vil andrage henholdsvis 3 
mia. og 3,9 mia. $. 
-34 
F. ISRAEL 
1. Den almindelige økonomiske situation 
BNP steg med kun 3,5% i 1993, hvilket er den laveste vækst siden 1989. Lukningen af de 
besatte områder i andet kvartal sænkede den økonomiske aktivitet, men mod årets slutning steg 
den igen efter fredsaftalen med palestinenseme. Den væsentligste årsag til væksten i de tidlige 
90'ere var immigrationen, medens privatiseringen og liberaliseringen nu er ved at skabe 
grundlaget for en mere stabil langsigtet vækst. 
Det offentlige budgetunderskud reduceredes til 3,6% af BNP, efter at privatiseringen havde 
taget fart og husningsprogrammet samt de øvrige subsidier til immigranter, herunder 
arbejdsløshedsunderstøttelsen, var blevet begrænset. Budgetindtægterne fra privatiseringen blev 
kun på 250 mio. $ i 1992, hvilket ikke var meget i betragtning af, hvor stor en del af økonomien 
statsvirksomhederne tegnede sig for. Det øgede privatiseringstempo, som blev bebudet i august 
1993, øgede indtægterne derfra til næsten 1 mia. $ ved udgangen af 1993. I 1994 forventes 
privatiseringsindtægterne at nå 1,5 mia. $ eller mere end 2% af BNP. 
Ledigheden fortsatte med at falde, fra 11,2% ved udgangen af 1992 til 9% ultimo 1993, som 
følge af at immigrationsbølgen fra Østeuropa og det tidligere Sovjetunionen i de tidlige 90'ere 
ophørte. Senere immigranter integreres gradvis i økonomien. Lukningen af De Besatte Områder 
i andet kvartal nedbragte ledigheden yderligere, fordi immigranter erstattede de palestinensiske 
arbejdere. 
Ved 1993's begyndelse steg inflationen stærkt, nemlig til 16% om året i første kvartal. Som en 
konsekvens heraf strammedes pengepolitikken, idet centralbanken satte sin refinansieringssats 
op, hvilket medførte en stigning i den korte rente. Omkring juli var inflationspresset faldet så 
meget, at pengepolitikken kunne lempes igen. Ved udgangen af 1993 var inflationen nede på 
11.3% om året, hvilket er noget over det oprindelige mål på 10%. 
2. Betalingsbalancen 
Udenrigshandelen blev yderligere liberaliseret i 1993, da en 2% ekstra importtold, en 2% 
eksportstøtte og en rejseafgift, der efter GATT-reglerne alle var handelsrestriktioner, blev 
ophævet. Desuden blev der i juli for første gang i Israels historie indført en enheds- valutakurs. 
I september accepterede Israel, at shekel skulle være konvertibel i forbindelse med transaktioner 
på den løbende balance i overensstemmelse med artikel VIII i IMF-aftalen. Israels centralbank 
opretholder et "crawling peg"-valutakurssystem, i forbindelse med hvilket den meddeler en 
nedskrivningsmålsats, der ligger på linje med den forventede inflation. Tolerancen er 2% 
omkring denne målsats. Den bebudede nedskrivningssats reduceredes i juli fra 8% til 6%, 
hvilket er på linje med det forventede fald i inflationsraten. 
Efter golfkrigens afslutning øgedes udenrigshandelen igen i 1992 og denne udvikling fortsatte i 
1993. Eksportstigningen, der anslås til 12% på dollarbasis, var en stærk vækstskabende faktor i 
1993. Industrieksporten steg med 18%, hvoraf tre fjerdedele gik til OECD-landene. Men også 
35-
importen steg stærkt. Som et resultat heraf vendtes overskuddet på den løbende balance på 0,1 
mia. $ i 1992 til et underskud på 1,2 mia. $ i 1993. Den private kapitalindstrømning øgedes, 
samtidig med at pengepolitikken strammedes og renten blev sat i vejret. Også indstrømningen af 
langfristet kapital øgedes stærkt, nemlig fra en nettoudstrømning i 1992 til en tilstrømning på 
2,2 mia. $ i 1993. 
Reserverne af udenlandsk valuta nåede op på et tilfredsstillende niveau, nemlig 6,4 mia. $ ved 
udgangen af 1993, hvilket svarer til næsten 2,4 måneders import. 
3. Udlandsgæld 
De kreditgarantier for 10 mia. $, som Israel opnåede fra USA i 1992, satte myndighederne i 
stand til at optage mellem- og langfristede lån til investeringsprojekter. Den samlede 
udenlandsgæld steg til 36,1 mia. $, hvoraf næsten tre fjerdedele Var offentlig gæld. Forholdet 
mellem gældsbetjeningen og eksporten forbedredes lidt som følge af den store eksportstigning i 
1993. 
36-
G. LETLAND 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Efter det alvorlige fald i produktionen i 1991 (-8,3%) og 1992 (-33,8%) stabiliserede Letlands 
økonomi sig i 1993 på en produktion, der for året som helhed var faldet med ca. 12%. For 1994 
forventes BNP at stige med 4-5%. Den officielle ledighed, der i 1993 var steget fra 2,3% til 
5,8%, steg yderligere til 6,4% i august 1994. Samtidig steg lønningerne med 12% fra første 
kvartal 1993 til første kvartal 1994. 
Indtil sommeren 1993 var det lykkedes Letlands myndigheder at nedbringe inflationen 
betydeligt. Ved udgangen af 1993 lå forbrugerpriserne således 35% højere end året før 
(sammenlignet med 960% i 1992). Dette skyldtes foruden den fuldstændige prisliberalisering, 
der blev gennemført i 1992, den stramme pengepolitik (siden pengereformen i juli 1992) 
sammen med den stramme finans- og indkomstpolitik. I slutningen af 1993 og begyndelsen 1994 
steg inflationen imidlertid igen. Momsforhøjelsen pr. 1. november var medvirkende til denne 
udvikling. Hovedårsagen var dog sandsynligvis den lettiske nationalbanks intervention på 
valutamarkedet for at bremse valutaens opskrivning som en reaktion på den betydelige 
kapitaltilstrømning. 
Der var overskud på Letlands budget i 1993 (1% af BNP eller 0,6%, hvis statens 
nettolånoptagelse tages i betragtning). Dette skyldtes ikke blot den stramme budgetkontrol, men 
også et højere provenu fra udbytteskatten og momsen end forventet og lavere 
ledighedsunderstøttelse. Trods den betydelige forhøjelse af pensionerne og de offentlige 
lønninger den 1. november 1993 forblev budgettet i balance i fiafrste kvartal af 1994 (-1% af 
BNP med nettolånoptagelsen). For 1994 forudses der et underskud på 1,7% af BNP (4% af 
BNP, inkl. nettolånoptagelse). 
Letlands strukturreform gjorde fremskridt på en række områder i 1993. Der blev især gjort store 
fremskridt med hensyn til at omstrukturere og privatisere de tidligere forretningsbankfilialer af 
den lettiske nationalbank og at sanere og endelig privatisere den statslige sparekasse. Tilsynet 
med bankerne strammedes ligeledes. Også med hensyn til tilbagegivelsen af jordarealer og 
privatiseringen af mindre virksomheder blev der gjort fremskridt. Der blev i 1994 gennemført 
flere privatiseringslove, og der blev oprettet et privatiseringskontor og en fond for statsejendom 
til at føre tilsyn med privatiseringen og de virksomheder, der forblev under statskontrol. Dette 
vil sandsynligvis sætte mere skub i en privatisering i stor stil. 
2. Betalingsbalancen 
Situationen på Letlands løbende betalingsbalance var både for 1992 og især 1993 betydeligt 
bedre end forventet under det første IMF-program. Overskuddet steg fra 21 mio. $ i 1992 til 
193 mio. $ i 1993, hvilket skal sammenlignes med de forventede underskud på henholdsvis 90 
mio. $ og 240 mio. $. Et fortsat problem er måske i en vis udstrækning skævheden i importen 
fra de tidligere sovjetrepublikker, men også her viser resultaterne, at tjenesteydelsesbalancen er 
bedre end forventet og at eksporten er dynamisk. Omstillingen af handelen i retning af de 
-37-
vestlige lande bremsede op i 1993, idet eksporten til SNG og De baltiske Lande steg med 8% i 
faste priser, medens den steg med 9% til resten af verden. Dette afspejler på den ene side en stor 
reel opskrivning af den lettiske valuta i forhold til dollars siden juli 1992 og på den anden side en 
stor reel nedskrivning af lat over for rubler siden midten af 1993, der næsten helt har vendt det 
lettiske tab af konkurrenceevne over for Rusland, der havde gjort sig gældende siden september 
1992. Mulighederne for at reeksportere varer fra det tidligere Sovjetunionen (især energi) til 
Vesten er naturligvis forringet med denne udvikling, og sandsynligvis vil den øgede hjemlige 
efterspørgsel og den forringede internationale konkurrenceevne føre til en forværring af den 
løbende balance i 1994. 
Som følge af den stærke kapitaltilstrømning i 1993 samlede Letlands nationalbank store reserver 
(ca. 356 mio. $) og øgede disse brutto til omkring 518 mio. $ eller svarende til 5,9 måneders 
samlet import (fra 1,8 ved udgangen af 1992). 
Letland har siden juli 1994 haft artikel Vlll-status i IMF, dvs, at landet har forpligtet sig til ikke 
at indføre restriktioner for betalinger og overførsler i forbindelse med løbende internationale 
transaktioner. 
3. Udlandsgæld 
Letlands udenlandsgæld er øget fra 65 mio. $ til ca. 300 mio. $ (ca. 10% af BNP). 
Gældsbetjeningen faldt i forhold til 1992 med en tredjedel, nemlig til 10 mio. $ i 1993, dvs., at 
forholdet mellem vareeksporten og gældsbetjeningen faldt fra 2% til 1%. 
-38-
H. LITAUEN 
1. Den almindelige økonomiske situation 
I Litauen synes produktionsfaldet at være ophørt ved udgangen af 1993 og det samlede fald i 
BNP anslåstil 16% for hele året (13% i 1991 og 38% i 1992). Den officielle ledighedssats steg 
kun moderat til 1,6% i 1993 og den steg ikke yderligere i de første otte måneder af 1994. Den 
skjulte arbejdsløshed anslås imidlertid til ca. 7%. 
Myndighederne i Litauen reducerede inflationen i 1993, men mindre hurtigt end i de andre to 
Baltiske Stater. Stigningen i forbrugerpriserne, der nåede 1163% ved udgangen af 1992, faldt til 
189% ultimo 1993. En stram indkomst- og finanspolitik hele året sammen med pengepolitikken, 
der strammedes i foråret 1993, bidrog til, at inflationen faldt i løbet af sommeren. Henimod årets 
slutning øgedes pengemængden imidlertid voldsomt, hvilket bevirkede en stor stigning i 
inflationen, da centralbanken samtidig intervenerede for at forhindre en for stærk opskrivning af 
litas på grund af kapitaltilstrømningen. Siden 1994 har Litauen haft et valutaråd, der binder 
udvidelsen af pengemængden til betalingsbalancen. 
Det lykkedes for myndighederne at holde de offentlige udgifter under skarp kontrol i 1993. 
Ligeledes blev statens indtægter øget som følge af handelsreformeme og en forhøjelse af 
omsætningsafgiften. Budgettet viste derfor for tredje år i træk et overskud (1% af BNP). Hvis 
den offentlige låntagning imidlertid medregnes, blev der et finansunderskud på 4,6% af BNP, 
der finansieredes af udlandet. For 1994 forventes der et underskud på ca. 1% af BNP (4,9% 
under hensyn til nettolåntagningen). 
Desuden har Litauen gjort fremskridt med hensyn til strukturreformerne inden for en række af 
de områder, hvor det ventedes i IMF stand-by arrangementet fra oktober 1993. Således har 
privatiseringen gjort landvindinger, idet nu 90% af de små virksomheder er blevet privatiseret 
og næsten 90% af privatiseringerne af fast beboelsesejendom er blevet gennemført ved, at 
beboerne har overtaget boligerne. Der er ligeledes blevet gennemført yderligere 
prisliberaliseringer, hvorunder fortjenestemargenerne er blevet ophævet. Fremskridtene inden 
for bankreformerne er foregået temmelig langsomt i 1993, men efter oprettelsen af valutarådet 
er en lovgivning om både centralbanken og forretningsbankerne til behandling i parlamentet. 
2. Betalingsbalancen 
Overskuddet på den løbende betalingsbalance på 62 mio. $ i 1992 (der forventedes oprindeligt 
et underskud på 160 mio. $) forvandledes til et underskud på formentlig 192 mio. $ i 1993 
(6,2% af BNP). Den væsentligste grund til denne seneste forværring var, at Rusland i efteråret 
1992 begyndte at kræve verdensmarkedspriser for sin energieksport til Litauen. Herefter 
ændredes handelsbalance fra et overskud på 65 mio. $ til et underskud på 267 mio. $. 
Omstillingen af handelen fortsatte i 1993 og 1994. Den løbende balance forventes yderligere at 
forværres i 1994 og udvise et underskud på ca. 330 mio. $ ( ca. 5% af BNP). 
-39 
Forværringen af den løbende balance i 1993 ledsagedes af en væsentlig forbedring af 
kapitalbalancen, nemlig fra et overskud på 90 mio. $ i 1992 til et på ca. 313 mio. $ i 1993. De 
udenlandske direkte investeringer steg væsentligt (fra 10 mio. $ til 23 mio. $), men var fortsat 
lave i forhold til de andre baltiske stater. Indstrømningen af offentlige mellem- og langfristede 
lån mere end fordobledes til ca. 245 mio $ i 1993. Som følge af kapitaltilstrømningen kunne 
centralbanken øge sine reserver med 304 mio. $ til 410 mio. $. Dette svarer omregnet til 
månedlig eksport til et ubetydeligt fald fra 2,6 i 1992 til 2,4 i 1993, væsentligst som følge af 
importstigningen. 
Litauen har siden juli 1994 haft artikel Vlll-status i IMF, dvs. at landet har forpligtet sig til ikke 
at indføre restriktioner for betalinger og overførsler i forbindelse med løbende internationale 
transaktioner. 
3. Udlandsgæld 
Litauens gæld til udlandet steg i 1993 fra 99 mio. $ til 345 mio. $ (ca 11% af BNP) og 
gældsbetjeningen øgedes fra kun 2 mio. $ i 1992 til 15 mio. (0,7% af eksporten af varer og 
ydelser). 
40 
I. ANDRE NU UAFHÆNGIGE TIDLIGERE USSR-REPUBLBKKER 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Situationen i de andre republikker, der for nylig er blevet uafhængige, varierer betydeligt. Alle 
tidligere republikker har i 1992 - 1993 lidt under svækkelsen af de gamle strukturer, der endnu ikke er 
blevet erstattet af markedsorienterede institutioner, og under, at handelen mellem republikkerne er 
brudt sammen. Nedgangen i handelen mellem disse (formentlig 20-30% om året siden 1992) har haft 
en voldsom negativ virkning på produktionen. Den løse finanspolitik i mange af republikkerne 
forstærkede chockvirkningerne udefra. Inflationen er fortsat meget høj i hele området og adskillige 
stater lider klart under hyperinflation. 
Der er i de fleste republikker indledt vidtrækkende økonomiske reformer og nogle af dem har allerede 
gjort betydelige skridt i retning af overgang til markedsbaserede ordninger, samtidig med at de fører 
en strammere finanspolitik. Kirgisistan, Moldova, Kasakhstan og Hviderusland har modtaget eller vil 
modtage finansiel støtte fra IMF, og i oktober 1994 indgik Ukraine en finansiel aftale med fonden. Der 
vil formentlig blive indgået flere aftaler af denne art i slutningen af 1994 og begyndelsen af 1995 
(Georgien, Armenien og igen Hviderusland). Også Aserbajdsjan og Usbekistan har gjort fremskridt 
imod omfattende reformer. 
2. Betalingsbalancen 
Betalingsbalancesituationen i området er ekstremt svag, dog formentlig med undtagelse af 
Turkmenistan. Dette gælder især på kort sigt. Store handelsunderskud med Rusland og Turkmenistan, 
som hovedsagelig skyldes højere priser på energi og råvarer, gør situationen på en række af de nye 
staters løbende balance meget spændt. De fleste af de nye republikkers finansielle troværdighed er 
blevet yderligere svækket af, at de ikke råder over internationale reserver. 
Udsigterne på længere sigt er meget forskellige for de nye stater. Nogle har betydelige muligheder for 
at tjene hård valuta (Kasakhstan, Usbekistan og Aserbajdsjan) og en stor potentiel industrikapacitet. 
Andre er meget tæt på at være udviklingslande og er derfor stærkt afhængige afhjælp udefra. Der er 
allerede åbnet mulighed for, at Armenien, Kirgisistan og Georgien kan ydes lån på meget lempelige 
vilkår. 
3. Udlandsgæld 
I 1993 blev der gjort betydelige fremskridt med hensyn til at klarlægge SNG-staternes holdninger til 
spørgsmålet om det tidligere Sovjetunionens udenlandsgæld. Oprindeligt (ultimo 1991) blev de 
tidligere republikker gjort solidarisk ansvarlige for den pågældende gæld. Aftalememorandummet med 
principperne for denne solidariske hæftelse blev underskrevet den 28. august 1991. Paris-Klubbens 
aftale i april 1993 med Rusland medførte dog en ændring af bestemmelserne for gældsbetjeningen 
inden for det tidligere Sovjetunionen, idet Rusland reelt blev gjort til eneforvalter af gælden. I 
overensstemmelse hermed anerkendte kreditorerne, at den såkaldte "zero-option"-aftale, som Rusland 
havde indgået med andre tidligere republikker (hvorefter Rusland hæfter for hele det tidligere 
-41 
Sovjetunionens gæld og til gengæld overtager alle de tidligere udenlandske aktiver), fritager disse fra 
enhver betjening af denne gæld. 
Vesten har ydet en række SNG-stater (især Ukraine, Hviderusland og Kasakhstan) nye kreditter siden 
deres uafhængighed. Den største del af disse staters udenlandsgæld tegner Rusland og Turkmenistan 
sig imidlertid for. Denne gæld skyldes den russiske centralbanks tilgodehavender på SNG-landenes 
centralbanker og restancer på energileverancer. Rusland indgik i 1993 aftaler om henstand (indtil en 
periode fra 1994-1997 med Aserbajdsjan, Georgien og Moldova og indtil 2000-2007 med 
Hviderusland) for sine fordringer på alle SNG-landene (dog ikke med Turkmenistan). Der forventes 
indgået flere sådanne aftaler i 1994, efterhånden som handelsrestancer opbygges med de to 
energieksporterende SNG-lande i løbet af året. 
-42 
J. RUMÆNIEN 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Faldet i BNP i faste priser vendte i 1993. Den årlige vækst i BNP nåede 1% i 1993 og forventes at 
forblive på dette lave niveau i hele 1994 og 1995 som følge af den langsomme gennemførelse af 
reformerne i statsvirksomhederne. Den væsentligste vækst vil skyldes eksporten. 
Det lykkedes omsider myndighederne at nå til enighed med IMF om et nyt program ved udgangen af 
1993 og de påbegyndte gennemførelsen af en strammere pengepolitik. Dette medførte, at inflationen 
faldt betydeligt til 2,6% om måneden i juni 1994 og den vil sandsynligvis forblive på et tocifret tal i 
1994, dvs. et fald fra over 300% ved udgangen af 1993. Realrentestigningen til et positivt niveau 
tidligt i 1994 bidrog til at stabilisere lei på ca. 1650-1700 lei/$ og gjorde det muligt at slå den officielle 
kurs og markedskursen sammen til en enhedsmarkedskurs. Den nominelle rente for træk på 
nationalbanken faldt til 92% p.a. ultimo juli 1994. 
Statsbudgettet var stort set i balance i 1993. I 1994 forventes underskuddet at komme ned på et så 
lavt niveau som 2,5% af BNP 
Aftalen med IMF gav impulsen til en reform af statsvirksomhederne. Virksomheder med store tab og 
/eller store restancer blev isoleret fra det finansielle system og der blev iværksat finansielle 
omstruktureringsplaner. Der har imidlertid kun været beskedne fremskridt med hensyn til 
privatiseringen af små og mellemstore virksomheder. Der blev bebudet en ny masseprivatiseringsplan 
for udgangen af 1995. Der er blevet indført banktilsynsregler og strengere kontrol med 
bankporteføljer, men privatiseringen afbanker har ikke gjort store fremskridt. 
2. Betalingsbalancen 
Nedskrivningen af lei mellem udgangen af 1993 og begyndelsen af 1994 har forbedret den rumænske 
økonomis konkurrenceevne. Importen forventes at stabilisere sig tæt på 1993-niveauet, da den 
indenlandske efterspørgsel fortsat er svag. Eksporten vil vokse som følge af den bedrede 
konkurrenceevne og den lettere adgang til markederne, der er opnået som følge af, at (interims) 
Europaaftalen med Den Europæiske Union er blevet godkendt og De Forenede Stater har indrømmet 
rumænsk import mestbegunstigelsesstatus. 
Handelsbalancen og den løbende balance bedredes fortsat i første halvdel af 1994. Underskuddet på 
de løbende poster androg for samme periode kun 166 mio. $, der skal sammenholdes med 
underskuddet på 1,6 mia. $ for hele 1993. Kapitalbalancen registrerede et overskud på over 700 mio. 
$ (inkl. IMF finansieringsfaciliteter) i første halvdel af 1994, der skal sammenholdes med overskuddet 
på 1,2 mia. $ for hele 1993. Den nye aftale med IMF, der blev godkendt af styringsrådet i maj 1994, 
vil formentlig udløse en ny strøm af statsstøtte til Rumænien. Adgangen til de private 
finansieringsmarkeder er stadig begrænset. De direkte udenlandske investeringer er ligeledes fortsat 
meget lave, fordi privatiseringer i større omfang endnu ikke er begyndt. 
-43 
Som følge af denne positive udvikling på betalingsbalancen steg nationalbankens reserver af 
udenlandsk valuta voldsomt fra det meget lave niveau på 40 mio. $ ved udgangen af 1993 til over 800 
mio. $ medio 1994. De meste afstigningen skyldes skiftet fra indeståender i fremmed valuta til lei-
indeståender i forretningsbankerne, der blev udløst af den store stigning i realrenten. 
3. Udlandsgæld 
Den samlede udenlandsgæld steg hurtigt fra reelt 0 i 1989 til over 4,4 mia $ eller 16% af BNP sidst i 
1993. Gældsbetjeningen tegnede sig i 1993 for 6,2% af indtægterne over den løbende balance. Da der 
ikke ventes en hurtig stigning i de udenlandske investeringer, vil mellem- og langfristede statslån 
stadig være den betydeligste finansieringskilde for det løbende betalingsbalanceunderskud, og det 
forudses, at væksten i gældsætningen fortsætter. Gældsbetjeningsforholdet over for udlandet vil stige 
langsomt i de kommende år. 
-44 
K. RUSLAND 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Ruslands økonomiske resultater, der var yderst skuffende i 1992 og 1993, var fortsat dårlige i 
begyndelsen af 1994. Produktionsfaldet i årets første halvdel rapporteres til -17% (-19% i 1992 og -
12% i 1993). Industriproduktionen er faldet endnu hurtigere (-26% i første halvdel af 1994) og 
investeringerne er faldet til under halvdelen af deres 1989-niveau. Levestandarden er faldet markant. 
Der har kun været spredte fremskridt med hensyn til vedtagelsen af en lovgivmngsmæssig og 
institutionel ramme for en markedsøkonomi og i mange henseender har strukturreformerne været 
langsomme. Især er omstruktureringen af virksomhederne ikke blevet iværksat i samme tempo som 
privatiseringen af statsaktiverne. Dog er en stor del af de mindre virksomheder blevet privatiseret og 
der blev udarbejdet et masseprivatiseringsprogram. Næsten to tredjedele af virksomhederne var 
privatiseret medio 1994. 
I maj 1993 nåede regeringen og centralbanken til enighed om at begrænse kreditudvidelsen, forhøje 
renten og begrænse budgetunderskuddet. Siden er der blevet gennemført foranstaltninger til at 
begrænse væksten i pengeforsyningen, hvilket har bidraget til at nedsætte den månedlige inflation til 
under 10% siden marts 1994 (og endog til under 5% i august). Som følge af 
stabiliseringsfremskridtene kunne IMF i april udbetale anden rate på 1,5 mia. $ som led i sin nye 
"Systemic Transformation Facility" (første rate var blevet udbetalt i juli 1993), og forhandlinger 
indledtes om et nyt stand-by program. De finansielle forhold er imidlertid fortsat skrøbelige, således 
som det kunne ses af de meget store valutaudsving i oktober 1994. Især budgetforholdene giver 
anledning til bekymring. 
2. Betalingsbalancen 
Ruslands situation over for udlandet har været svag siden 1992 som fiaflge af virkningerne af 
systemændringerne, omlægningen af de traditionelle handels- og betalingsmønstre og den interne 
makroøkonomiske politik. Imidlertid er Ruslands reserver af udenlandsk valuta brutto steget til 
næsten 5 mia. $ ved udgangen af oktober 1994, dvs. svarende til 1 måneds import (de var reelt 0 for 
to år siden). 
I perioden 1992 til første halvdel af 1994 nærmede den statslige betalingsbalancestøtte fra Vesten 
(bilaterale handelskreditter, gaveydelser og IMF-kreditter) sig 30 mia. $. På grund af den dårligere 
eksport, en voldsom stigning i gældsbetjeningsforpligteiserne og stor registreret eller uregistreret 
kapitalflugt (anslået til ca. 10 mia. $ i 1992 og formentlig noget mindre i 1993-1994) kunne den 
vestlige støtte dog hverken hindre et skarpt fald i importen eller en dramatisk stigning i 
gældsrestancerne. 
45 
3. Udlandsgæld 
Ved udgangen af 1993 var det tidligere Sovjetunionens udenlandsgæld tæt på 84 mia. $, dvs. en 
stigning fra 79 mia. året før og fra 67 mia. to år tidligere. Af dette beløb er over 70 mia. $ mellem- og 
langfristede tilgodehavender (54 mia. ved udgangen af 1991). Ca. 65% af denne gældsætning tegner 
offentlige kreditorer sig for (stigning fra 45% ved udgangen af 1991). Den russiske gældsætning er 
imidlertid forholdsvis beskeden på baggrund af økonomiens størrelse (ca. en fjerdedel af BNP). I 1993 
beregnedes gældsbetjeningen (20 mia. $) til at svare til næsten 30% af eksporten og til over 40% af 
eksporten til lande uden for det tidligere Sovjetunionen. 
I december 1991 -januar 1992 blev det tidligere Sovjetunionens offentlige og private kreditorer enige 
med de tidligere republikker om henstand for ca. 7,1 mia. $ (for amortiseringen af kreditter ydet 
USSR før 1991). Henstanden viste sig imidlertid at være utilstrækkelig, for Rusland, der som eneste 
tidligere sovjetrepublik havde foretaget gældsbetjening i 1992 (alle de nye uafhængige stater, der 
hæfter solidarisk for gælden, skulle have betalt), var ikke i stand til at efterkomme de stadig betydelige 
forpligtelser. Ruslands gældsbetalinger androg i 1992 kun 1,6 mia. $. Som følge heraf steg restancerne 
drastisk til næsten 12 mia. $ ved udgangen af 1992. 
Tidligt i april 1993 blev der med Paris-Klubben indgået aftale om en generøs gældsomlægningsplan, 
der nedsatte den offentlige gældsbetjening i 1993 med omkring 15 mia. $. Aftalen blev denne gang 
indgået med Rusland alene, der således blev gjort til eneforvalter af det tidligere Sovjetunionens gæld. 
Aftalen går noget længere end den tidligere aftalte henstand og omfatter en mellemfristet henstand 
med betalingen af en del af morarenterne. Tidligst i juni 1994 forhandlede Rusland sig til en ny aftale 
med Paris-klubben. Herefter skal henstanden omfatte beløb forfaldne til betaling i 1994 og aftalen 
svarer i øvrigt stort set til 1993-aftalen.. 
Ligeledes i juli 1993 nåede Rusland i princippet til enighed med forretningsbankerne om en langfristet 
omlægning af det tidligere Sovjetunionens handelsgæld (24-26 mia. $ til ca. 600 banker). Samtidig 
med forhandlingerne med de kommercielle kreditorer steg prisen for russiske gældsbeviser på det 
sekundære marked, der havde været under 20% ved 1993's begyndelse, gradvis til ca. 55% primo 
december. Som følge af de senere forsinkelser i den endelige aftale på grund af uløste juridiske 
spørgsmål (som først blev løst i september 1994) og Ruslands manglende betaling af en del af 
renterestancerne i 1993 (450 mio. $) faldt denne pris (primo 1994) dog igen til 35%. 
-46-
L. DEN SLOVAKISKE REPUBLIK 
1. Den almindelige økonomiske situation 
Slovakiets BNP faldt med 4,1% i 1993 og landet oplevede således sit fjerde recessionsår i træk. 
Aktiviteten har imidlertid været stigende siden begyndelsen af 1994. BNP i faste priser steg 
derfor med 4,4% om året i første halvdel af 1994 og ledigheden synes at have stabiliseret sig på 
ca. 14.5%. Tendensen i inflationen, der var stigende i 1993 (til 25,1% i december) som følge af 
stigningen i de indirekte skatter og devalueringen af den slovakiske krone, har været faldende 
siden begyndelsen af 1994 med en årlig CPI-inflation, der faldt til 13,5% i juli. 
Inflationsfaldet støttedes af en restriktiv makroøkonomisk politik. Nettoaktiverne faldt med 9% i 
årets første halvdel og den nominelle pengemængde forblev praktisk taget uændret. 
Finanspolitisk anslås statsunderskuddet at have været stort set i balance ultimo juni. Dette skal 
sammenlignes med et statsunderskud på 7,5% af BNP i 1993 og det er i overensstemmelse med 
regeringens mål om nedsættelse af underskuddet til 4% af BNP i 1994 og til 3% af BNP i 1995. 
Disse mål er led i det økonomiske program for 1994/1995, der blev aftalt med IMF, og 
ledsagedes af en 20-måneders SDR stand by-kredit på 115,8 mio., andet opkøb (af 64,34 mio. 
SDR) fra Systemic Transformation Facility og supplerende makrofinansiel bistand fra EU/24-
landegruppen til et beløb på indtil 243 mio. $. 
Med hensyn til strukturreformerne fik privatiseringprocessen nye impulser i 1994 som følge af 
iværksættelsen af anden bølge af privatiseringer på folkeaktier og nye foranstaltninger inden for 
bankreformen. Den nye regering, der dannedes efter valgene i september 1994, mangler 
imidlertid at klarlægge sin fremtidige strategi for så vidt angår strukturreformerne. 
2. Betalingsbalancen 
Slovakiets betalingsbalance var svag i 1993. Den løbende balance viste et underskud på 3,9% af 
BNP, tilstrømningen af udenlandske direkte investeringer var fortsat beskeden (100 mio. $) og 
spekulationerne omkring en devaluering medførte en betydelig udstrømning af kortfristet 
kapital. Resultatet heraf var en meget sårbar position for beholdningen af fremmed valuta hele 
året igennem, idet de officielle reserver aldrig oversteg 1 måneds eksport. 
I 1994/1995-programmet forudses der imidlertid en gradvis styrkelse af betalingsbalancen. 
Underskuddet på den løbende balance forventes at falde til 2,5% af BNP i år og forblive på et 
tilsvarende niveau i 1995. Udbetalingen af statslån forventes at nå ca. 450 mio. $ både i 1994 og 
1995 og det internationale samfunds støtte til regeringens økonomiske program skulle lette 
nationalbankens salg af internationale obligationer til en værdi af omkring 500 mio. $ i 1994/95. 
På baggrund heraf skønnes de officielle reserver af fremmed valuta at være steget til ca. 1,4 mia. 
$ (eller 2,4 måneders import) ved udgangen af 1995. 
De seneste tendenser for den løbende balance, kapitalbalancen og valutareserverne er i 
overensstemmelse med disse forudsigelser. F. eks. har balancen på clearing-kontoen med Den 
Tjekkiske Republik fra et stort underskud ved årets begyndelse bevæget sig til et betydeligt 
-47-
overskud. Ligeledes anbragte nationalbanken med held for 250 mio. $ obligationer på det 
japanske marked. Dette lettedes af, at "Japan Bond Research Institute" i juli vurderede disse 
investeringer til BBB. Sammen med udbetalingen af fiafrste tranche af IMF stand by-lånet og 
andet opkøb fra Systemic Transformation Facility samt den fornyede tillid til den slovakiske 
valuta har dette medført en stigning i de officielle reserver af fremmed valuta fra 372 mio. $ ved 
udgangen af februar til 1 mia. $ eller 1.8 måneders import medio august. Bankernes samlede 
reserver steg i samme periode fra 1,39 mia. $ til 2,27 mia. 
Som led i IMF-programmet skal regeringen inden udgangen af 1994 ophæve den 10% 
ekstraafgift på forbrugsimport, der blev indført sidste marts, og træffe foranstaltninger til at 
indføre fuld konvertibilitet for transaktioner over den løbende balance med henblik på at opnå 
artikel VIQ-status inden for IMF senest 1. januar 1996. 
3. Udlandsgæld 
Slovakiet arvede en meget lav udlandsgæld fra Den Tjekkoslovakiske Føderation. 
Udlandsgælden og gældsbetjeningsforholdet vil formentlig forværres i de kommende år, men 
forblive på relativt lave niveauer. Forholdet mellem gælden i konvertibel valuta og BNP 
forventes at stige fra 30,5% ved udgangen af 1993 til ca. 40% ved udgangen af 1995 og 
stabilisere sig på 43-45% efter 1997. Gældsbetjeningen i konvertibel valuta som procent af 
eksporten af varer og ydelser forventes at stige fra 8,9% i 1993 til 11% i 1995 og derefter 
forblive på omtrent dette niveau. 
48 
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
25/10/94 Land: Algeriet 
Realvækst i BNP (i %) 
Industriproduktion (ændring %) 
Ledighed (periodens slutning) 
Inflationssats (december/december) 
Valutakurs (i forhold til 1 USD) (periodens slutning) 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- - nedskrivning) 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) {- - nedskrivning) 
Generel officiel balance (som 1 af BNP) 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 
i måneders import af varer og ydelser 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (> 1 år) 
kortfristet (- < 1 år) 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 
hovedstol 
renter 
Udenlandsgæld/BNP (%) 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning 
IMF-arrangementer 
Type/nr. 
(Dato/-) 
On track/off track 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
S«P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
EIU-risiko (1) 
Score (periodens slutning) 
Rating (periodens slutning) 
Euromoney 
Position (2) 
(antal lande) 
Institutionelle investorer 
Position (2) 
(antal lande) 
Kreditvurdering (3) 1991 
-2,80 
1,00 
20,20 
22,80 
21,39 
-50,00 
-39,50 
-3,30 
13,00 
2,60 
-90,00 
1,60 
2,00 
26,96 
26,20 
1,00 
9,20 
6,70 
2,50 
63,30 
209,40 
70,50 
(b) 
(b) 
(d) 
(6/91-3/92) 
(e) 
(f) 
(c) 
(c) 
(c) 
(c) 
83 
(130) 
Mar Sep 
47 52 
(UD (113) 
37.9 34.2 1992 
2,20 
-2,50 
21,90 
32,10 
22,78 
1,00 
27,00 
-1,30 
12,15 
1,17 
40,00 
1,50 
2,00 
26,11 
25,00 
1,20 
9,10 
6,80 
2,30 
58,60 
215,60 
75,00 
(b) 
(b) 
(b) 
(c) 
(c) 
(c) 
(c) 
66 
(169) 
Mar Sep 
53 57 
(119) (126) 
33.1 28.9 1993 
-1,80 
(a) 
(a) 
20,50 
24,12 
7,90 
14,20 
-9,20 
10,90 
2,50 
1,50 
1,90 
24,58 
(a) 
(a) 
9,10 
7,00 
2,10 
53,40 
225,30 
83,60 
(b) 
(b) 
(b) 
(c) 
(c) 
(c) 
(c) 
Mar Sep 
68 79 
(169) (170) 
Mar Sep 
62 69 
(127) (133) 
28.2 27.1 
(1) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
og 100 svarer til den største risiko. 
(2) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(3) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking),, hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
U) 
(b) 
(c) 
(d) 
(e) i .o. 
I ngen 
Ikke vurd. 
S BA 
Off-track 
(f) Ql 1992 
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
24/10/94 Land: Bulgarien 
1992 1993 (1) 
Realvakst i BNP (i %) -5,60 -4,20 
Industriproduktion (andring %) -11,00 -9,00 
Ledighed (periodens slutning) 15,30 16,30 
Inflationssats 79,40 63,90 
Valutakurs (i forhold til 1 USD) (periodens slutning) 24,50 33,32 
Nominel effektiv valutakurs (andring Q4/Q4) (- - nedskrivning) -15,74 (Q3/Q3) -3,10 
Reel effektiv valutakurs (andring Q4/Q4) (- » nedskrivning) 43,62 59,17 
Generel officiel balance (som % af BNP) -7,40 -13,60 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 4,00 4,00 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) -9,20 -7,90 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 42,00 55,00 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 1,00 0,70 
i måneders import af varer og ydelser 2,20 1,50 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld (2) 12,50 12,80 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (> 1 år) (a) (a) 
kortfristet (= < 1 år) (a) (a) 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 2,00 1,70 
hovedstol 1,40 1,10 
renter 0,60 0,60 
Udenlandsgæld/BNP (%) 144,00 124,00 
Udenlandsgald/eksport af varer og ydelser (%) 248,00 249,00 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 39,00 32,00 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mia USD) 6,05 (a) 
Aftaler om gældslettelser og -omlagning (g) (h) 
IMF-arrangementer 
Type/nr. (d) (b) 
(Dato/-) (03/94-03/95) 
On track/off track (e) 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (c) (c) 
S&P, langfristet tremmedvaluta-rating (periodens slutning) (c) (c) 
EIU-risiko (3) 
Score (periodens slutning) 80 80 
Rating (periodens slutning) E E 
Euromoney Sep Mar Sep 
Position (4) 91 122 125 
(antal lande) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer Mar Sep Mar Sep 
Position (4) ' 81 86 91 89 
(antal lande) (119) (126) (127) (133) 
Kreditvurdering (5) 21.1 19.8 18.9 19.5 
(1) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Toute dette à court terme constitue en fait des arriérés. 
(3) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
og 100 svarer til den største risiko. 
(4) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(5) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
(a) 
(b) 
(c) 
(d) 
(g) 
(h) l.O. 
Ingen 
Ikke vurd. 
S BA 
(e) On-track 
Parisklub. (omlagt); Londonklub. (roll-overs) 
Londonklub. (roll-overs, og i princippet DDSR godkendt) 
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
24/10/94 Land: Den Tjekkiske Republik 
1992 1993 
Realvakst i BNP (i %) -7,10 -0>30 
Industriproduktion (ændring %) -10,60 -5,40 
Ledighed (% af arbejdsstyrken) (periodens slutning) 3,10 3,50 
Inflationssats (december/december) 12,70 18,20 
Valutakurs (i forhold til 1 USD (periodens slutning) 28,90 29,90 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- - nedskrivning) 0,98 (Q3/Q3) 3,70 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- - nedskrivning) 9,43 (Q3/Q3) 15,90 
Generel officiel balance (som % af BNP) 0,40 0,00 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mio. USD) 14800,00 16728,00 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 0,40 1,80 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 983,00 517,00 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) • 
i mia. USD 0,73 3,80 
i måneders import af varer og ydelser 1,10 2,70 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 6,92 9,00 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (> 1 år) 5,12 6,80 
kortfristet (- < 1 år) 1,80 2,20 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 1,35 1,41 
hovedstol 0,83 0,90 
renter 0,52 0,51 
Udenlandsgæld/BNP (%) 25,36 28,57 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 46,78 53,80 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 9,12 8,43 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) (b) (b) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning (b) (b) 
IMF-arrangementer 
Type/nr. (d) (d) 
(Dato/-) (4/92-4/93) (3/93-3/94) 
On track/off track (el) (e2) 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets-syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (1) Bal Baa3 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (c) BBB-
EIU-risiko (2) 
Snore, (periodens slutning) 30 25 ( 
K.itimi (pot UH1«MI.S slutning) B B 
Kuiomonoy Mar - Sep 
Position (3) 49 48 43 
(vintal lande) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer (1) Mar - Sep Mar - Sep 
Position (3) 37 39 42 40 
(antal lande) (119) (125) (127) (133) 
Kreditvurdering (4) 47.1 46.1 44.6 46.6 
-^^^^———^^——^^^^^——^^—1——^-^——-I—^^^^—^——— 
(1) 
(2) 
(3) 
(4) For 1992, rating og ranking for den tidligere Tjekkiske og Slovakiske Republik. 
Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
og 100 svarer til den største risiko. 
Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
(a) i.o. 
(b) Ingen 
(c) Ikke vurd. 
(d) SBA 
(el) On-track men udløbet med Tjekkoslovakiets opløsning 
(e2) On-track 
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
24/10/94 Land: Estland 
1992 1993 (1) 
Realvækst i BNP (i %) -19,00 -3,00 
Industriproduktion (ændring %) -38,70 -27,00 
Ledighed (periodens slutning) 2,00 1,70 
Inflationssats 953,50 35,70 
Valutakurs (i forhold til 1 USD) (periodens slutning) 1,71 1,58 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) (a) (a) 
Reel effektiv valutakurs (andring Q4/Q4) (- - nedskrivning) (a) (a) 
Generel officiel balance (som % af BNP) 
Finansiel balance (2) 0,80 0,20 
Kapitalbalance (2) 0,50 -1,40 
Beta1i ngsba1ance 
Eksport af varer (i mio. USD) 457,20 802,10 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 7,20 0,40 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 57,90 144,20 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mio. USD 195,20 378,70 
i måneders import af varer 4,50 4,80 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 38,10 140,00 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (> 1 år) (a) (a) 
kortfristet (- < 1 år) (a) (a) 
Konvertibel gældsbetjening (i mio. USD) 20,80 19,80 
hovedstol (a) (a) 
renter (a) (a) 
Udenlandsgæld/BNP (%) 3,30 7,10 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 5,90 12,70 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 3,20 1,80 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) (b) (b) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning (b) (b) 
IMF-arrangementer 
Type/nr. (dl) (d2) 
(Dato/-) (9/92-9/93) (10/93-3/94) 
On track/off track (e) (e) 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (c) (c) 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (c) (c) 
EIU-risiko (3) 
Score (periodens slutning) 80 75 
Rating (periodens slutning) E D 
Euromoney Sep Mar Sep 
Position (4) 117 126 122 
(antal lande) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer Mar Sep Mar Sep 
Position (4) 68 74 81 84 
(ant.il lande) (119) (126) (127) (133) 
Ki.nlit vurdorinn {••>) 25.7 22.1 21.4 20.9 
il) Kor no.||o oplysninger "i der tale om foreløbige overslag. 
I.') 1 den tinansielle balance tages der ikke hensyn til statens nettolåntagning. Det gores der derimod i kapitalbalancen. 
Il) Landene gives en rating fia A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
oij 100 svarer til den storste risiko. 
('1) .lo linjere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
t'.i) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnit lige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
la) i .o. 
(b) Ingen 
(c) Ikke vurd. 
(dl) SBA 
(d2) SBA/STF 
(e) On-track 
52 -
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
24/10/94 Land: Ungarn 
Realvækst i BNP (i %) 
Industriproduktion (ændring %) 
Ledighed (% af arbejdsstyrken) (periodens slutning) 
Inflationssats 
Valutakurs (i forhold til 1 USD) (periodens slutning) 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- - nedskrivning) 
Generel officiel balance (som % af BNP) (GDS-definition) 
Betalingsbalance 
Vareeksport (i mio. USD) 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mia. USD 
i måneders af vareimport 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- oçj langfristet (> 1 år) 
kortfristet (- < 1 år) 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 
hovedstol 
renter 
Udenlandsgæld/BNP (%) 
Udenlandsgæld/vareeksport (%) 
Gældsbetjening/vareeksport (%) 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning 
IMF-arrangementer 
Type/nr. 
(Dato/-) 
On track/off track 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
SSP, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
EIU-risiko (1) 
Score (periodens slutning) 
Rating (periodens slutning) 
Euromoney 
Position (2) 
(antal lande) 
Institutionelle investorer 
Position (2) 
(antal lande) 
Kreditvurdering (3) 1991 
-11,90 
-19,10 
8,00 
32,20 
76,78 
-13,71 
10,49 
-4,32 
9258,00 
0,80 
1474,00 
4,00 
5,30 
22,66 
20,20 
2,18 
4,00 
2,40 
1,60 
72,19 
244,76 
43,21 
(b) 
(b) 
(dl) 
(2/91-2/94) 
(el) 
44 
(130) 
Mar Sep 
41 42 
(111) (113) 
41.1 40.9 1992 
-4,40 
-9,80 
12,30 
21,60 
83,97 
-5,40 
7,90 
-6,90 
10028,00 
0,74 
1471,00 
4,40 
6,10 
21,50 
19,30 
2,29 
4,40 
2,80 
1,60 
60,55 
214,40 
43,88 
(b) 
(b) 
(dl) 
(2/91-2/94) 
(e2) 
(f) 
Bal 
BB+ 
40 
B 
46 
(169) 
Mar Sep 
42 43 
(119) (126) 
41.7' 42.3 1993 
-2,30 
4,00 
12,10 
21,10 
100,70 
-3,10 
10,20 
-7,00 
8094,00 
-10,00 
2328,00 
7,70 
8,20 
24,56 
22,80 
1,80 
4,30 
2, 60 
1,80 
68,03 
303,43 
53,13 
(b) 
(b) 
(d2) 
(9/93-12/94) 
(el) 
Bal 
BB+ 
50 
C 
Mar Sep 
47 46 
(169) (170) 
Mar Sep 
43 43 
(127) (133) 
44.3 44.8 
(1) 
(2) 
(3) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
og 100 svarer til den største risiko. 
Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
(a) i.o. 
(b) Ingen 
(c) Ikke vurd. 
(dl) EFF 
(d2) SBA 
(el) On-track 
(e2) Off-track 
(f) Sommer 
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
25/10/94 Land: Israel 
Realvækst i BNP (i t) 
Industriproduktion (ændring 1) (i faste 1990-priser) 
Ledighed (gennemsnit) 
Antal indvandrere (i tusind) 
Forbrugerprisindeks (Déc/Déc) 
Valutakurs (i forhold til 1 USD) (periodens slutning) 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- - nedskrivning) 
Reel effektiv valutakurs (ændring 0.4/Q4) (- » nedskrivning) 
r_.it.ens bruttounderskud (som 1 af BNP) 
Pet ci lingsba lance 
Eksport (i mia. USD) 
Løbende betalingsbalance (i t af BNP) 
Nettoindstromning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 
Officielle bruttoreserver af fremmed valuta (periodens slutning) (i måneders samlet import) 
i mia. USD 
i måneders import af varer og ydelser 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld (bruttogæld til udlandet) 
(i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (> 1 ir) 
kortfristet (- < 1 år) 
Gældsbetjening (i mia. USD) 
hovedstol 
rentern (brutto) 
Udenlandsgæld/BNP (t) 
Udenlandsgæld/eksport (t) 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (t) 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning 
I MK-arrangementer 
Type/nr. 
(Dato/-) 
On track/off track 
(-/Dato) 
. • ^: i katorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
StP, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
EIU-risiko (1) 
Score (periodens slutning) 
Rating (periodens slutning) 
Euromoney 
Position (2) 
(antal lande) 
Institutionelle investorer 
Position (2) 
(antal lande) 
Kreditvurdering (3) 1991 
6,20 
6,70 
10,60 
176,00 
18,00 
2,28 
-9,60 
2,90 
-4,30 
12,00 
-0,60 
-161,00 
6,28 
2,80 
33,20 
(a) 
(a) 
7,00 
4,60 
2,40 
56,80 
170,00 
38,00 
(b) 
(b) 
(b) 
(c) 
BBB-
(a) 
(a) 
38 
(130) 
Mar Sep 
51 51 
(111) (113) 
(34.9) (35.2) 1992 
6,60 
8,20 
11,20 
77,00 
9,40 
2,76 
-9,70 
-4,90 
-2,40 
13,30 
0,10 
-340,00 
5,13 
2,20 
33,60 
23,20 
10,40 
6,50 
4,20 
2,30 
52,30 
155,00 
31,00 
(b) 
(b) 
id) 
(3/92-3/93) 
(e) 
178 
(c) 
BBB-
(a) 
(a) 
32 
(169) 
Mar Sep 
50 52 
(119) (126) 
37.1 35.1 1993 
3,50 
6,50 
10,00 
77,00 
11,30 
2,99 
-6,10 
1,80 
-3,60 
14,90 
-1,80 
(a) 
6,38 
2,40 
36,10 
(a) 
(a) 
6,40 
4,10 
2,30 
55,80 
135,00 
29,00 
(b) 
(b) 
.»j 
le) 
BBB+ 
(a) 
(a) 
Mar Sep 
29 29 
(169) (170) 
Mar Sep 
46 46 
(127) (133) 
39.6 40.5 
Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
og 100 svarer til den største risiko. 
Jo hojere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
..•) 
il') i .o. 
Ingen 
Ikke vurd. 
CCFF 
On-track 
- 54 
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
24/10/94 Land: Letland 
1992 1993 (1) 
Realvækst i BNP (i %) -33,80 -12,00 
Industriproduktion (ændring %) -35,10 -32,60 
Ledighed (periodens slutning) 2,30 5,80 
Inflationssats 958,10 34,80 
Valutakurs (i forhold til 1 USD (periodens slutning) 0,84 0,60 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- « nedskrivning) (a) (a) 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) (a) (a) 
Generel officiel balance (som % af BNP) 
Finansiel balance (2) 1,00 
Kapitalbalance (2) -0,80 0,60 
Betalingsbalance 
Eksport (i mio. USD) 831,00 998,00 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 2,00 8,00 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 43,00 50,00 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mio. USD 156,00 518,00 
i måneders import af varer og ydelser 1,80 5,90 
_ I 4 ' > • 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
(i konvertible valutaer, i mio. USD, periodens slutning) 65,00 300,00 
mellem- og langfristet (> 1 år) (a) (a) 
kortfristet (- < 1 år) (a) (a) 
Konvertibel gældsbetjening (i mio. USD) 15,10 10,00 
hovedstol (a) (a) 
renter (a) (a) 
Udenlandsgæld/BNP (%) 5,00 10,00 
Udenlandsgæld/vareeksport (%) 8,00 24,00 
Gældsbetjening/vareeksport (%) 2,00 1,00 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) (b) (b) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning (b) (b) 
IMF-arrangementer 
Type/nr. (dl) (d2) 
(Dato/-) (9/92-9/93) (12/93-3/95) 
On track/off track (e) (e) 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (c) (c) 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (c) (c) 
EIU-risiko (3) 
Score (periodens slutning) 80 75 
Rating (periodens slutning) E D 
Euromoney Sep Mar Sep 
Posit ion (4) 123 133 132 
(antal lande) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer Mar Sep Mar Sep 
Position (4) 72 77 89 87 
(antal lande) (119) (126) (127) (133) 
Kreditvurdering (5) 23.9 21.4 19.5 20.0 
(I) For nogle oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
{.?.) 1 den finansielle balance tages der ikke hensyn til statens nettolåntagning. Det gøres der derimod i kapitalbalancen. 
(J) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
og 100 svarer til den største risiko. , 
(4) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(5) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
(a) i.o. 
(b) Ingen 
(c) Ikke vurd. 
(dl) SBA 
(d2) SBA/STF 
(e) On-track 
- 55 -
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
24/10/94 Land: Litauen 
1992 1993 (1) 
Realvækst i BNP (i %) -37,70 -16,20 
Industriproduktion (ændring %) -51,60 -47,00 
Ledighed (periodens slutning) 1,30 1,60 
Inflationssats 1161,10 188,60 
Valutakurs (i forhold til 1 USD) (periodens slutning) 1,80 3,90 
Nominel effektiv valutakurs (andring Q4/Q4) (- » nedskrivning) (a) (a) 
Reel effektiv valutakurs (andring Q4/Q4) (- =• nedskrivning) (a) (a) 
Generel officiel balance (som % af BNP) 
Finansiel balance (2) 0,60 0,90 
Kapitalbalance (2) 0,70 -4,60 
Be ta 1 i ngsba 1 ance 
Eksport af varer og ydelser (i mio. USD) 1145,00 1877,00 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 3,40 -6,20 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 10,00 23,00 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mio. USD 106,00 410,00 
i måneders import af varer og ydelser 2,60 2,40 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 98,80 345,30 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (> 1 år) (a) (a) 
kortfristet (•» < 1 år) (a) (a) 
Konvertibel galdsbetjening (i mio. USD) 2,00 15,00 
hovedstol (a) (a) 
renter (a) (a) 
Udenlandsgæld/BNP (%) 5,40 11,20 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 7,80 16,30 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 0,20 0,70 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) (b) (b) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning (b) (b) 
IMF-arrangementer 
Type/nr. (dl) (d2) 
(Dato/-) (10/92-9/93) (10/93-3/94) 
On track/off track (e) (e) 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (c) (c) 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (c) (c) 
EIU-risiko (3) 
Score (periodens slutning) 80 75 
Rating (periodens slutning) E D 
Euromoney Sep Mar Sep 
Position (4) 118 134 130 
(antal lande) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer Mar Sep Mar Sep 
Position (4) 73 80 91 93 
(antal lande) (119) (126) (127) (133) 
Kreditvurdering (5) 23.7 20.7 18.9 19.0 
(1) Kor non It» oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
[.'.) 1 den finansielle balance tages der ikke hensyn til statens nettolåntagning. Det gøres der derimod i kapitalbalancen. 
(.») L.mdeiir» gives en rating tta A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
og 100 svarer til den største risiko. 
(4) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(5) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
(a) i.o. 
(b) Ingen 
(c) Ikke vurd. 
dl SBA 
d2 SBA/STF 
(e) On-track 
56 
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
24/10/94 Land: Rumænien 
Realvækst i BNP (i %) 
Industriproduktion (ændring %) 
Ledighed (periodens slutning) 
Inflationssats (december/december) 
Valutakurs (i forhold til 1 USD (periodens slutning) 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- - nedskrivning) 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- » nedskrivning) 
Generel officiel balance (som % af BNP) 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mio. USD) 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mio. USD 
i måneders import af varer og ydelser 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (> 1 år) 
kortfristet (- < 1 år) 
Konvertibel gældsbetjening (i mio. USD) 
hovedstol 
renter 
Udenlandsgæld/BNP (%) 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (*) 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) 
Aftaler pm gældslettelser og -omlægning 
IMF-arrangementer 
Type/nr. 
(Dato/-) 
On track/off track 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
S«P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
EIU-risiko (2) 
Score (periodens slutning) 
Rating (periodens slutning) 
Euromoney 
Position (3) 
(antal lande) 
Institutionelle investorer 
Position (3) 
(antal lande) 
Kreditvurdering (4) 1991 
-12,90 
-19,60 
6,10 
222,80 
185,00 
-72,95 
-17,08 
0,60 
3538,00 
-4,48 
37,00 
198,00 
0,49 
2,10 
1,10 
1,00 
7,60 
59,36 
0,60 
(b) 
(b) 
(C) 
(c) 
89 
(130) 
Mar Sep 
60 64 
(111) (113) 
27.9 26.7 1992 
-13,60 
-22,10 
8,40 
198,50 
460,00 
-74,63 
-24,03 
-4,80 
4299,00 
-8,80 
73,00 
93,00 
0,20 
3,50 
2,40 
1,10 
176,00 
85,00 
91,00 
18,10 
95,10 
4,10 
(b) 
(b) 
(d) 
(5/92-3/93) 
(e) 
Dec 92 
(c) 
(c) 
60 
D 
72 
(169) 
Mar Sep 
69 68 
(119) (126) 
25.6 24.8 1993 (1) 
1,00 
7,70 
9,90 
295,50 
1276,00 
-56,86 
39,70 
-0,10 
4882,00 
-5,50 
48,00 
52,00 
0,10 
4,70 
3,30 
1,40 
312,00 
147,00 
165,00 
21,40 
129,60 
6,40 
(b) 
(b) 
(b) 
(c) 
(c) 
65 
D 
Mar Sep 
66 75 
(169) (170) 
Mar Sep 
73 75 
(127) (133) 
24.2 24.4 
(1) For nogie oplysninger er der tale om foreløbige overslag. 
(2) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
og 100 svarer til den største risiko. 
(3) Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
(4) Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
(a) 
(b) 
(c) 
(d) 
(e) i .o. 
Ingen 
Ikke vurd. 
S BA 
Off-track 
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
25/10/94 Land: Rusland 
Realvækst i BNP (i ») 
Industriproduktion (ændring 1) 
Ledighed (periodens slutning - ILO-definition) 
Inflationssats (december/december) 
Valutakurs (i forhold til 1 USD) (periodens slutning) 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- » nedskrivning) 
Generel officiel balance (som X af BNP) 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mia. USD) 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mia. USD) 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) (ekskl. guld) 
i mio. USD 
i måneders import af varer og ydelser 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (> 1 år) 
kortfristet (- < 1 år) 
Konvertibel gældsbetjening (i mia. USD) 
hovedstol 
renter 
Udenlandsgæld/BNP (1) 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (1) 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (t) 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mia USD) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning 
IMF-arrangementer 
Type/nr. 
(Dato/-) 
On track/off track 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
S*P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) 
EIU-risiko (1) 
Score (periodens slutning) 
Rating (periodens slutning) 
E'jromoney 
Position (2) 
(antal lande) 
Institutionelle investorer 
Position (2) 
(antal lande) 
Kreditvurdering (3) 1991 
-12,90 
-8,20 
(a) 
160,00 
169,20 
-63,60 
-25,30 
-16,00 
(a) 
(a) 
-0,10 
67,00 
54,30 
12,70 
(a) 
(a) 
(a) 
(a) 
131,40 
(a) 
4,80 
(b) 
(b) 
(c) 
(c) 
(a) 
(a) 
(a) 
(130) 
Mar Sep 
(a) 
— (113) 
26.7 1992 
-19,00 
-18,40 
(a) 
2300,00 
414,50 
(Q4/Q1) -55,60 
(Q4/Q1) 90,00 
-18,80 
57,00 
-1,20 
0,70 
2,00 
0,50 
78,70 
65,70 
13,00 
15,60 
10,40 
5,20 
24,00 
137,00 
25,00 
11,80 
(g) 
1st credit 
tranche 
Aug 92 
(c) 
(c) 
95 
E 
129 
(169) 
Mar Sep 
73 
— (126) 
23.6 1993 
-12,00 
-16,40 
5,10 
840,00 
1247,00 
-62,50 
268,42 
-8,00 
69,00 
1,80 
0,40 
3,30 
0,90 
83,70 
70,60 
13,10 
19,60 
14,70 
4,90 
26,00 
122,00 
29,00 
11,00 
(h) 
(d) 
Jul 93 
(c) 
(c) 
95 
E 
Mar Sep 
149 137 
(169) (170) 
Mar Sep 
87 92 
(127) (133) 
20.2 19.0 
(1) 
(2) 
(3) Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
og 100 svarer til den største risiko. 
Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres. 
(a) i.o. 
(b) Ingen 
(c) Ikke vurd. 
(d) STF 
(g) Parisklub. (henstand); Londonklub. (roll-overs) 
(h) Parisklub. (omlægning); Londonklub. (roll-overs, en i princippet omlagt aftale) 
- 58 -
II-F-3 Risikoindikatorer for landene 
Sidste ajourføring 
24/10/94 Land: Den Slovakiske Republik 
1992 1993 
Realvækst i BNP (i %) -7,00 -4,10 
Industriproduktion (ændring %) -12,80 -8,60 
Ledighed (% af arbejdsstyrken) (periodens slutning) 10,40 14,40 
Inflationssats (december/december) 9,10 25,10 
Valutakurs (i forhold til 1 US (periodens slutning) 28,90 33,20 
Nominel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- = nedskrivning) 0,98 -4,90 
Reel effektiv valutakurs (ændring Q4/Q4) (- » nedskrivning) 6,80 16,70 
Generel officiel balance (som % af BNP) -13,10 -7,50 
Betalingsbalance 
Eksport af varer og ydelser (i mio. USD) 8219,00 7568,00 
Løbende betalingsbalance (i % af BNP) 1,70 -3,90 
Nettoindstrømning af udenlandske direkte investeringer (i mio. USD) 100,00 134,00 
Officielle reserver af udenlandsk valuta (periodens slutning) 
i mio. USD 356,00 395,00 
i måneders import af varer og ydelser 0,70 0,90 
Udenlandsgæld 
Udenlandsgæld 2,56 3,37 
(i konvertible valutaer, i mia. USD, periodens slutning) 
mellem- og langfristet (>"1 år) 2,14 -
kortfristet (= < 1 år) 0,42 
Konvertibel gældsbetjening (i mio. USD) 675,00 674,00 
hovedstol 415,00 490,00 
renter 260,00 184,00 
Udenlandsgæld/BNP (%) 25,61 30,50 
Udenlandsgæld/eksport af varer og ydelser (%) 31,16 44,53 
Gældsbetjening/eksport af varer og ydelser (%) 8,21 8,91 
Restancer (både for renter og hovedstol, i mio USD) (b) (b) 
Aftaler om gældslettelser og -omlægning (b) (b) 
IMF-arrangementer 
Type/nr. (dl) (d2) 
(Dato/-) (4/92-4/93) (7/93 - ) 
On track/off track (el) (e2) 
(-/Dato) 
Indikatorer for markedets syn på kreditværdighed 
Moody's, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (1) Bal (c) 
S&P, langfristet fremmedvaluta-rating (periodens slutning) (c) BB-
EIU-risiko (2) , 
Score (periodens slutning) (c) (c) 
Rating (periodens slutning) (c) (c) 
Euromoney Mar - Sep 
Position (3) 58 56 63 
(antal lande) (169) (169) (170) 
Institutionelle investorer (1) Mar - Sep Mar - Sep 
Position (3) 37 39 57 57 
(antal lande) (119) (125) (127) (133) 
Kreditvurdering (4) 47.1 46.1 31 30.6 
(1) 
(2) 
(3) 
(4) For 1992, rating og ranking for den tidligere Tjekkiske og Slovakiske Republik. 
Landene gives en rating fra A til E og en score mellem 1 og 100, idet E 
og 100 svarer til den største risiko. 
Jo højere score, jo lavere er landets kreditværdighed. 
Landene gives en rating fra 0 til 100, hvor 100 svarer til den mindste chance for manglende 
betalingsevne. Et land kan forbedre sin rating og alligevel falde forholdsvis (i ranking), hvis den 
gennemsnitlige samlede rating for alle vurderede lande forbedres, 
(a) i.o. 
(b) Ingen 
(c) Ikke vurd. 
(dl) SBA 
(d2) STF 
(el) On-track, men udløbet med Tjekkoslovakiets opløsning 
(e2) On-track 
-59-
TABELl 
KAPITALUDESTÅENDER FOR GARANTIER FOR GODKENDTE TRANS AKTIONER 
(i mio. ECU) 
Transaktioner 
MEDLEMSSTATER 
A. Betalingsbalance 
1. Grækenland I 
2. Grækenland 11 
3. Italien 
B. Øvrige 
1. Euratom 
5. NIC og NIC TT 
6. EIB, Middelhavsområdet 
Spanien, Grækenland, Portugal 
MEDLEMSSTATERNEI ALT 
TREDJELANDE 
.V Finansiel støtte 
1. Ungarn 
2. Den Tjekkiske Republik 
3. Den Slovakiske Republik 
4. Bulgarien 
5. Rumænien 
(•>. Algeriet 
7. Israel 
X. Baltiske stater 
9. Moldova 
10. Ex-USSR 
B. Øvrige 
11. EIB, Middelhavsområdet 
12. EIB, central- og østeuropæiske lande I 
13. EIB, central- og østeuropæiske lande II 
14. EIB, udviklingslande i Asien og 
Latinamerika 
15. Garanti, SNG 
I ALT TREDJELANDE 
TILS AMMEN Godkendte 
maksimumsbeløb 
14000 
1750 
2200 
8000 
4000 
6830 
1500 
26330 
6317 
1050 
250 
125 
400 
580 
. 400 
160 
220 
45 
1250 
6282 
1700 
3000 
750 
500 
16712 
43042 Kapitaludeståender 
pr. 31.12.94 
200 
1000 
3990 
1018 
2202 
572 
8982 
580 
790 
250 
125 
290 
455 
250 
160 
110 
803 
1596 
300 
266 
5395 
14377 Kapitaludeståender 
pr. 30.6.94 
1000 
4005 
862 
1880 
527 
8274 
790 
250 
125 
290 
455 
250 
160 
110 
934 
1634 
390 
2 
133 
5524 
13798 Rest til udbetaling 
pr. 30.6.94 
0 
1200 (1) 
4000 (2) 
0 
0 
• 
5200 
260 
0 
0 
110 
125 
150 
0 
110 
45 
316 
3921 
1310 
2998 
750 
0 
10094 
15294 
( 1 ) Der forudses ingen udbetaling. 
(2) Tredje og fjerde tranche var endnu ikke udbetalt pr.30.6.1994, da den italienske regering hidtil ikke har anmodet om disse udbetalinger. 
BILAG TIL TABELI 
OVERSIGT OVER EIB-TRANSAKTIONER PR. 30.6.94 
Transaktioner 
Kilt, Middelhavsområdet 
Spanien, Grækenland, Portugal 
Tredjelande, EIB, Middelhavsområdet 
Central- og østeuropæiske lande I 
Central- og østeuropæiske lande II 
l klviklingslande i Asien og Latinamerika Godkendt långivning 
1500 
6282 
1700 
3000 
750 Åbnede kreditter 
- annulleringer 
1465 
3792 
1650 
10 
139 Oprindeligt udbetalte 
beløb 
1614 
2361 
390 
2 
0 Udeståender pr. 1 
30.06.94 | 
5271 
16341 
3901 
NB: Det oprindeligt udbetalte beløb kan til tider overskride det godkendte långivningsbeløb. Dette skyldes variationer i valutakurserne for ECU mellem datoen 
foi kontrakternes underskrivelse og den 30. juni 1994. 
-60-
TABEL 2 
ÅRLIGE MAKS] 
(Overslag i mio. 1 
MEDLEMSSTATER 
KAPITAL 
X Betalingsbalance 
1. Grækenland 
2. Italien 
B. Strukturlån 
3. Euratom 
4. NICogNICTT 
5. EIB, Middelhavsområdet, tidl. prot 
Spanien, Grækenland, Portugal 
Stiktotal kapital 
RENTER 
A. Betalingsbalance 
1. Grækenland 
2. Italien 
B. Strukturlån 
3. Euratom 
4. NICogNICTT 
5. EIB, Middelhavsområdet, tidl. prot 
Spanien, Grækenland, Portugal 
SuMotal renter 
I AET MEDLEMSSTATER 
TREDJELANDE 
KAPITAL 
A. Finansiel støtte 
6. Ungarn 
7. Den Tjekkiske Republik 
8. Den Slovakiske Republik 
9. Bulgarien 
10. Rumænien 
11. Israel 
12. Algeriet 
13. Ex-USSR 
14. De Baltiske Stater 
B. Garantier 
15. EIB, Middelhavsområdet 
16. EIB, Central-og Østeuropa I og II 
17. Støtte Rusland, gar. 500 mio. 
Subtotal kapital 
RENTER 
A. Finansiel støtte 
6. Ungarn 
7. Den Tjekkiske Republik 
8. Den Slovakiske Republik 
9. Bulgarien 
10. Rumænien 
11. Israel 
12. Algeriet 
13. Ex-USSR 
14. De Baltiske Stater 
B. Garantier 
15. EIB, Middelhavsområdet 
16. EIB, Central- og Østeuropa I og II 
17. Støtte Rusland, gar. 500 mio. 
Subtotal renter 
1 ALT TREDJELANDE 
111.S AMMEN 
(heraf Østeuropa) 
(heraf andre tredjelande) [MUMSRISICIFORFJ 
ECU på grundlag af udi 
1994 
200 
270 
656 
91 
1217 
110 
253 
81 
188 
50 
683 
1900 
147 
130 
2 
133 
412 
79 
25 
13 
29 
46 
16 
25 
60 
11 
120 
21 
24 
468 
880 
2780 
590 
290 1995 
47 
487 
84 
618 
95 
253 
63 
131 
42 
584 
1202 
350 
553 
140 
13 
133 
1188 
79 
25 
13 
29 
46 
16 
25 
72 
11 
114 
27 
9 
466 
1654 
2856 
1359 
295 1996 
500 
500 
153 
317 
78 
1548 
95 
253 
58 
91 
35 
532 
2080 
260 
202 
139 
24 
625 
44 
25 
13 
29 
46 
16 
25 
13 
11 
103 
26 
351 
976 
3056 
693 
283 ELLESSKABSI 
betalingerne pr. 
1997 
463 
534 
77 
1074 
46 
214 
43 
65 
27 
395 
1469 
80 
127 
63 
140 
160 
250 
32 
144 
30 
1026 
18 
25 
13 
29 
46 
16 
25 
2 
11 
93 
24 
302 
1327 
2797 
640 
688 1998 
500 
996 
92 
92 
58 
1738 
46 
214 
10 
17 
21 
307 
2045 
100 
123 
62 
150 
185 
149 
36 
805 
10 
13 
6 
15 
46 
11 
82 
22 
205 
1010 
3055 
778 
232 JUDGE 
30. juni 
1999 
16 
41 
51 
108 
158 
3 
8 
15 
184 
292 
190 
146 
37 
373 
27 
11 
71 
19 
129 
502 
794 
284 
218 TTET 
1994) 
2000 
2509 
13 
41 
46 
2608 
158 
1 
5 
11 
175 
2784 
80 
110 
135 
36 
361 
8 
11 
61 
17 
97 
457 
3241 
261 
196 2001 
1 
21 
22 
2 
7 
9 
31 
122 
35 
158 
51 
14 
66 
223 
255 
50 
174 IALT 
1200 
4005 
1053) 
21701 
5051 
8933 K 
3921 
15031 
2591 
506 
209 
2870 
11803 
7901 
2501 
1251 
2901 
4551 
1601 
2501 
9341 
nol 
1105) 
213 
266 
4948 
230 
113 
58 
131 
265 
64 
100 
1471 
771 
696 
168 
33 
2082 
7031 
18834 
4655 
2375 
-61-
TABEL3 
TEORETISKE ÅRLIGE MAKSIMUMSRISICI FOR FÆLLESSKABSBUDGETTET 
(Beløb i mio. ECU på grundlag af transaktioner, der er udbetalt, besluttet og foreslået af Kommissionen) 
MEDLEMSSTATER 
KAPITAL 
A. Betalingsbalance 
1. Grækenland 
2. Italien 
B. Strukturlån 
3. Euratom og NIC 
4. EIB, Spanien, Grækenland, Portugal 
Subtotal kapital 
RENTER 
A. Betalingsbalance 
1. Grækenland 
2. Italien 
B. Strukturlån 
3. Euratom og NIC 
4. EIB, Spanien, Grækenland, Portugal 
Subtotal renter 
I ALT MEDLEMSSTATER 
TREDJELANDE 
KAPITAL 
A. Finansiel støtte 
5. Ungarn 
6. Den Tjekkiske Republik 
7. Den Slovakiske Republik 
8. Bulgarien 
9. Rumænien 
10. Israel 
11. Algeriet 
12. Ex-USSR 
13. De Baltiske Stater 
14. Moldova 
15. Euratom, Central- og Østeuropa 
B. Garantier 
16. EIB, Middelhavsområdet 
17. EIB, Central- og Østeuropa I og II 
18. EIB, Udviklingslande - Asien og Latinamerika 
19. Støtte Rusland garanti 500 mio. 
Subtotal kapital 
RENTER 
A Finansiel støtte 
5. Ungarn 
6. Den Tjekkiske Republik 
7. Den Slovakiske Republik 
8. Bulgarien 
9. Rumænien 
10. Israel 
i 1 Algeriet 
12. Ex-USSR 
13. De Baltiske Stater 
14. Moldova 
15. Euratom, Central- og Østeuropa 
B. Garantier 
16. EIB, Middelhavsområdet 
17. EIB, Central- og Østeuropa I og II 
18. EIB, Udviklingslande - Asien og Latinamerika 
19. Støtte Rusland garanti 500 mio. 
Subtotal renter 
l ALT TREDJELANDE 
TILSAMMEN 
(heraf Østeuropa) 
(heraf andre tredjelande) 1994 
200 
926 
91 
1217 
110 
425 
270 
50 
855 
2072 
147 
130 
2 
133 
412 
79 
25 
13 
29 
45 
16 
25 
80 
11 
8 
148 
46 
3 
25 
552 
964 
3035 
642 
322 1995 
534 
84 
618 
95 
595 
194 
42 
926 
1544 
350 
687 
140 
13 
133 
1323 
79 
25 
13 
34 
51 
16 
40 
110 
22 
2 
25 
210 
114 
11 
9 
761 
2084 
3628 
1667 
417 1996 
500 
500 
470 
78 
1548 
95 
680 
149 
35 
959 
2506 
260 
227 
139 
24 
650 
44 
25 
13 
40 
58 
16 
40 
42 
22 
4 
45 
293 
203 
25 
870 
1520 
4026 
1007 
513 1997 
997 
77 
1074 
46 
638 
108 
27 
819 
1893 
80 
127 
63 
140 
160 
250 
189 
191 
71 
5 
1276 
44 
25 
13 
40 
58 
16 
40 
19 
22 
4 
65 
368 
295 
43 
1052 
2328 
4221 
1255 
1072 1998 
500 
1000 
184 
58 
1742 
46 
638 
27 
21 
732 
2474 
100 
123 
62 
150 
185 
263 
139 
14 
1036 
36 
12 
6 
26 
58 
15 
22 
4 
85 
409 
361 
58 
1092 
2128 
4602 
1369 
759 1999 
57 
51 
108 
553 
11 
15 
579 
687 
190 
10 
348 
230 
28 
807 
26 
11 
40 
15 
22 
4 
102 
415 
392 
67 
1094 
1901 
2588 
1027 
874 2000 
4498 
54 
46 
4598 
553 
6 
11 
570 
5168 
80 
110 
23 
400 
303 
44 
959 
26 
11 
21 
15 
22 
4 
107 
335 
382 
66 
989 
1948 
7116 
1089 
859 2001 II ALT 
2000 
1 
21 
2022 
170 
2 
7 
179 
2201 
260 
55 
65 
150 
110 
37 
428 
358 
56 
1520 
26 
11 
12 
15 
11 
4 
103 
213 
347 
60 
802 
2322 
4523 
1399 
923 1200 
7998 
3223 
505 
12926 
3921 
4251 
767 
209 
5619 
18545 
1050 
250 
125 
345 
520 
160 
400 
1250 
220 
70 
2039 
1141 
147 
266 
7983 
360 
58 
202 
343 
64 
205 
251 
154 
26 
540 
2391 
2140 
333 
33 
7100 
15083 
33628 
9344 
5738 
62-
FORKLARENDE BEMÆRKNINGER 
Formålet med disse tabeller er at give en skematisk oversigt over de kapital- og rentebeløb, der hvert år 
skal tilbagebetales i forbindelse med de lånoptagelser og långivninger, der indebærer en risiko for 
Fællesskabets budget. De angivne beløb er udtryk for den maksimale risiko, som disse transaktioner 
udgør for Fællesskabet. De må ikke tages som udtryk for, at budgettet rent faktisk vil blive belastet med 
disse beløb, og med hensyn til tabel 3 er det ikke givet, at alle beløbene vil blive udbetalt. Der er ikke 
taget højde for morarenter eller eventuelle ekstraudgifter som f.eks. advokathjælp. 
I. TRANSAKTIONERNES ART OG DE NÆRMERE BESTEMMELSER FOR 
GARANTIENS UDBETALING OVER BUDGETTET 
A. De pågældende transaktioners art 
De udbetalingsrisici, der hviler på Fællesskabets budget, skyldes følgende typer transaktioner: 
- lånoptagelse/långivning 
- garantier ydet tredjepart. 
I det første tilfælde optager Fællesskabet lån på kapitalmarkedet for at genudlåne provenuet 
heraf på de samme rente- og løbetidsbetingelser til medlemsstaterne (betalingsbalancestøtte), 
tredjelande (mellemfristet finansiel støtte) og enkeltvirksomheder (NIC og Euratom). 
Tilbagebetalingen af lånet skal dække det lån, som Fællesskabet har optaget. I tilfælde af, at 
lånemodtageren ikke opfylder sine forpligtelser, skal Kommissionen tilbagebetale lånet på den 
fastsatte dato ved hjælp af sine budgetmidler. 
I de tilfælde, hvor der er ydet garanti, optræder Fællesskabet som garant for de lån, der er 
bevilget af et finansieringsinstitut (EIB eller en forretningsbank i det tidligere Sovjetunionens 
tilfælde). Hvis EIB konstaterer, at modtageren af et garanteret lån ikke betaler på det fastsatte 
tidspunkt, anmoder den i overensstemmelse med kautionskontrakterne Fællesskabet om at betale 
de beløb, som debitor ikke er i stand til at udrede. Kautionsudbetalingen skal falde senest tre 
måneder efter EIB's anmodning. EIB forvalter lånet med den fornødne omhu efter sædvanlig 
bankskik og skal inddrive fordringen, efter at kautionen er udbetalt. 
B. Tilvejebringelse af midlerne 
De midler, der er nødvendige til betaling af budgetgarantien, kan fremskaffes på følgende tre 
måder: 
- enten ved genanvendelse af beløb, der tidligere er inddrevet hos debitorer, der har været ude 
af stand til at betale og som Fællesskabet er interveneret som garant for. I praksis kan der 
med kort frist foretages udbetaling fra disse midler. 
63-
- eller ved overførsel, hvorved der til den relevante budgetpost overføres de midler, der er 
nødvendige til betaling af det konstaterede udestående beløb. Denne anden mulighed 
anvendes, når genanvendelse er umulig eller kræver forudgående tilladelse fra 
budgetmyndigheden, 
- eller ved midlertidig udbetaling fra kassebeholdningen i overensstemmelse med artikel 12 i 
finansforordningen. Denne tredje mulighed anvendes især, når Fællesskabet har en så kort 
frist til garantibetalingen, at budgetmyndigheden ikke kan nå at vedtage en overførsel. 
Denne transaktion reguleres senere enten ved en overførsel eller et ændrings- og/eller 
tillægsbudget. 
11. BEREGNINGSHYPOTESER 
Visse beløb er udtryk for skøn, som er beregnet efter nedenstående fremgangsmåde. 
Generelt er kurserne ved långivning i andre valutaer end i ECU de pr. 30. juni 1994 gældende. Det 
skal dog bemærkes, at lånoptagelses-/långivnings-transaktionerne ikke må omfatte kursrisiko for 
Fællesskabet. Medmindre andet er angivet, anslås den gennemsnitlige rentesats til 10%. Satsen er 
sandsynligvis lidt for høj for EIB-lån i forbindelse med protokollerne, idet der til disse lån ofte gives 
rentetilskud. 
A. Medlemsstater 
1. Grækenland: Det godkendte betalingsbalancelån andrager 2 200 mio. ECU. Af dette beløb er 
1 000 mio. ECU udbetalt i to trancher på hver 500 mio. ECU, der tilbagebetales i henholdsvis 
1996 og 1998. De yderligere 1 200 mio. ECU forventes ikke udbetalt i de kommende år. 
2. Italien: Ifølge Rådets afgørelse af 18. januar 1993 blev der ydet et betalingsbalancelån til Italien 
på 8 000 mio. ECU. Lånet skal udbetales i fire rater på hver 2 000 mio. ECU og - med 
undtagelse af første rate - er det gjort betinget af, at Italien når de aftalte mål med hensyn til sin 
offentlige gæld og offentlige underskud. 
De første to rater blev udbetalt i 1993. Ifølge Rådets afgørelse kunne tredje rate frigøres den 1. 
februar 1994, men den italienske regering har ikke anmodet om det. Det er planlagt, at fjerde 
rate først skal udbetales den 1. februar 1995. 
Hvis den italienske regering beslutter at anmode om frigørelse af tredje og fjerde rate og 
betingelser anses for opfyldt, skal der i både 1994 og 1995 udbetales 2 000 mio. ECU til Den 
Italienske Republik. 
3. EIB, gamle middelhavsprotokoUer: Spanien. Grækenland og Portugal: Der er tale om garantier 
ydet af Fællesskabet for EIB's transaktioner i de nævnte lande før deres tiltrædelse. Beløbene er 
nu definitive, idet samtlige godkendte lån er udbetalt. 
-64 
B. Tredjelande 
a. Finansiel støtte 
1. Ungarn I: De første to trancher er définitive. Den sidste tranche af den makrofinansielle 
bistand, der blev besluttet i 1990, forventes at blive udbetalt i 1995. 
2. Ungarn II: 180 mio. ECU er godkendt og udbetalt. 
3. De tjekkiske og Slovakiske republikker: 375 mio. ECU er godkendt. Længste løbetid: 
7 år (bullet). To trancher, hvoraf den første er på 185 mio. ECU, den anden på 
190 mio. ECU. Løbetid: 6 år. 
4. Bulgarien I: 290 mio. ECU er godkendt. Længste løbetid: 7 år (bullet). To trancher, 
hvoraf den første er på 150 mio. ECU med en løbetid på 7 år, den anden på 
140 mio. ECU med en løbetid på 5 år. 
5. Bulgarien II: Den finansielle bistand på 110 mio. ECU, der blev besluttet i 1992, er ikke 
blevet udbetalt, da Bulgarien ikke opfylder betingelserne herfor. Der forventes udbetaling 
i to trancher på 55 mio. hver i 1994 og 1195. 
6. Rumænien I: Anslået beløb: 375 mio. ECU med en længste løbetid på 7 år (bullet). To 
trancher, hvoraf den første på 190 mio. ECU med en løbetid på 7 år blev udbetalt i 1992. 
Anden tranche med en løbetid på 6 år blev ligeledes udbetalt i 1992. 
7. Rumænien II: Den nye transaktion på 80 mio. ECU med en længste løbetid på 7 år blev 
udbetalt i 1993. 
8. Rumænien HI: Der er tale om et lån på 125 mio. ECU med en løbetid på 7 år, der skal 
udbetales i to trancher. Pr. 30.06.94 var endnu ingen tranche udbetalt. Der forventes en 
første udbetaling på 65 mio. i 1994 og en anden på 60 mio. i 1995. 
9. Moldova: Der er tale om et lån på 45 mio. ECU med en løbetid på 10 år, der skal 
udbetales i to trancher. Pr. 30.06.94 var endnu ingen tranche udbetalt. Der forventes 
udbetalinger på 25 og 20 mio. ECU i henholdsvis 1994 og 1995. 
10. Baltiske lande: Lån på 220 mio. ECU, hvoraf første tranche blev udbetalt i 1993. Anden 
tranche forventes udbetalt i 1994. De to trancher skal tilbagebetales i henholdsvis 2000 
og 2001. 
11. Algeriet: Godkendt beløb på 400 mio. ECU i to trancher på henholdsvis 250 og 
150 mio. ECU. Første tranche med en løbetid på 6 år blev udbetalt i december 1991. 
Lånets anden tranche på 400 mio. ECU forventes udbetalt i andet halvdel af 1994, da 
Algeriet nu opfylder betingelserne herfor. Som følge af Algeriets iværksættelse af et nyt 
økonomisk program, der har faet IMF's godkendelse, er der således mulighed for, at 
denne tranche kan udbetales hurtigt. 
-65 
12. Israel: Et lån på 160 mio. ECU er blevet udbetalt. Det skal tilbagebetales i 1997. 
b. Garantier 
l.ETO 
De tal, der er anvendt til beregningerne i tabel 3 vedrørende EIB-långivning til tredjelande af 
bankens egne midler, er oplyst af EIB. 
- ikke udbetalte lån (endnu ikke underskrevne kontrakter og endnu ikke udbetalte lån) 
Nedenstående tabel viser situationen for ikke udbetalte lån. 
År 1994 1995 1996 I ALT 
Middelhavsområdet7 2261 8 830 830 3 921 
Central- og østeurop. lande 9 762,6 965 1 270 2 997,6 
Andre tredjelande 250 250 250 750 
For lån, som ikke er udbetalt, er den beregnede gennemsnitlige udbetaling 10% af lånene i 
selve underskrivelsesåret og 30% i hvert af de tre følgende år. 
Den gennemsnitlige løbetid for lånene anslås til 15 år med en afdragsfri periode på 3 år. 
2. Fødevarehjælp til det tidligere Sovjetunionen 
a. Garanti 
Garanti for et banklån på 500 mio. ECU. Risikoen dækkes fuldstændigt over 
budgettet. Løbetid: 3 1/2 år. Tre afdrag med 11 måneders mellemrum fra og med 
den 20. måned. Lånet er udnyttet med 375 mio. ECU af hovedstolen. 
b. Lånoptagelse/långivning 
Transaktionen omfatter 1 250 mio. ECU med en længste løbetid på 3 år. 
Lånet fordeles mellem de forskellige republikker i det tidligere Sovjetunionen. For 
lån til engangsbeløb på under 100 mio. ECU foretages tilbagebetalingen på én gang 
3 år efter stiftelsen. For engangslån på beløb over 100 mio. ECU foretages 
tilbagebetalingen ad to gange henholdsvis 2 og 3 år efter stiftelsen. 
7 Da protokollerne for landene i Middelhavsområdet udløber ved udgangen af 1996, er det samlede endnu ikke udbetalte 
lånebeløb fordelt ensartet over perioden 1994 -1996, som følge af at der ikke foreligger en finansieringsoversigt. 
8 Dette beløb består af et lån på 1431 mio. ECU, der er en del af de lån, der blev uderskrevet før 30.06.94, og af et lån 
på 830 mio. ECU, der skal underskrives og udbetales i 1994. 
K) De Central- og Østeuropæiske Lande: Afgørelse om lån på 3000 mio. ECU af 13. december 1993. 
66-
Alt efter kontrakttypen er der to stiftelsestidspunkter: den 20. august og 15. januar. 
Den uudnyttede saldo pr. 30. juni 1994 er på 316 mio. ECU. 
3. EURATOM-lån (central- og østeuropæiske lande) 
1 100 mio. ECU forventes udbetalt med 150 mio. ECU i 1994, 200 mio. ECU i hvert af 
de følgende fire år og 150 mio. i 1999. 
Lånenes forventede løbetid er 20 år med 5 års afdragsfrihed. 
-67 
BILAG 
DEFINITIONER AF DE I BERETNINGEN ANVENDTE BELØBSBETEGNELSER 
A. Det godkendte maksimumsbeløb for långivning 
er lig med summen af de godkendte maksimumsbeløb (lofterne), som Rådet har besluttet (se tabel 1). 
For at kunne vurdere den samlede risiko for budgettet, må der tages hensyn til følgende faktorer med 
modsatrettede virkninger på risikoen: 
- Forøgelse af risikoen: Til maksimumsbeløbet for den godkendte hovedstol for lånene lægges de 
påløbne renter, 
- Mindskelse af risikoen: 
garantien til EIB dækker kun op til 75% af lånene til landene i Middelhavsområdet, 
allerede foretagne tilbagebetalinger, idet der (undtagen i forbindelse med betalingsbalancelån) er 
tale om lofter for godkendte lån og ikke om tilladte mellemværender, 
lånetilladelserne udnyttes ikke nødvendigvis fuldt ud. 
Tilladelserne fordeler sig som følger: 
Medlemsstater 
Betalingsbalancelån 14 000 10 
Det nye fællesskabsinstrument (NIC) 6 830 
Euratom 4 00011 
EIB, Spanien, Grækenland, Portugal 1 500 
Medlemsstater i alt 26 330 
10 Tilladt mellemværende: Når delte lal er unci, kan man yde lån inden for grænserne for tilbagebetalingererne i 
luil>indelsc med tidligere transaktioner. 
1 • Heraf 1 100 mio. ECU, der kan ydes til østlandene og SNG. 
• -68 
Tredjelande 
Ungarn 870 
Ungarn II 180 
Den Tjekkiske Republik 250 
Den Slovakiske Republik 125 
Bulgarien I 290 
Bulgarien II 110 
Rumænien I 375 
Rumænien II 80 
Rumænien III 125 
Israel 160 
Algeriet 400 
Tidligere Sovjetunionen I 408 
Tidligere Sovjetunionen II 1250 
Baltiske Stater 220 
Moldova 45 
EIB, gamle protokoller 3 032 
EIB, Central- og Østeuropa I 1 700 
EIB, Central- og Østeuropa II 3000 
EIB, nye protokoller 1 450 
EIB, horisontalt, finansielt samarbejde 1 800 
Andre tredjelande 750 
I alt tredjelande 16 620 
Tilsammen 42 950 
B. Mellemværender på lånoptagelse/långivning 
er lig med den del af det udbetalte beløb, der på en given dato mangler at blive tilbagebetalt (se tabel 
•) 
I forhold til ovenstående sammenfattende beløb omfatter mellemværendet ikke långivning, der endnu 
ikke er udbetalt, og heller ikke den del, der er betalt tilbage af de udbetalte lån. Man kan altså sige, at 
mellemværendet angiver de "aktuelle" lån på et givet tidspunkt. 
C. Maksimumrisici på årsbasis 
udregnes som skøn over størrelsen af de forfaldne afdrag og renter for hvert regnskabsår. 
Beløbet beregnes enten 
udelukkende på grundlag af de udbetalte lån (tabel 2). I så fald svarer det beløb, der eventuelt 
skal tilbagebetales, til mellemværendet 
69 
eller 
på grundlag af både udbetalte lån, vedtagne, men endnu ikke udbetalte lån, og lån, der er 
foreslået af Kommissionen, men som endnu ikke er vedtaget (tabel 3). I så fald svarer det beløb, 
der skal tilbagebetales, til loftet for tilladt långivning plus eventuelt beløbet for de af 
Kommissionen foreslåede, men endnu ikke vedtagne transaktioner. 
4o 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 17 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 
Katalognummer : CB-CO-95-022-DA-C 
ISBN 92-77-85130-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg