EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 26.10.2022 COM(2022) 540 final 2022/0344(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om ændring af direktiv 2000/60/EF om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, direktiv 2006/118/EF om beskyttelse af grundvandet mod forurening og forringelse og direktiv 2008/105/EF om miljøkvalitetskrav inden for vandpolitikken (EØS-relevant tekst) {SEC(2022) 540 final} - {SWD(2022) 540 final} - {SWD(2022) 543 final}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål EU's vandlovgivning har et overordnet mål om at beskytte menneskers sundhed og miljøet mod de kombinerede virkninger af giftige og/eller persistente forurenende stoffer. Dette initiativ vedrører direktiv 2000/60/EF (vandrammedirektivet) og dets to "datterdirektiver", direktiv 2006/118/EF (grundvandsdirektivet) og direktiv 2008/105/EF (direktivet om miljøkvalitetskrav), som alle fokuserer på beskyttelse af grundvand og overfladevand. De supplerer anden relevant vandlovgivning, dvs. direktiv (EU) 2020/2184 (drikkevandsdirektivet), Rådets direktiv 91/271/EØF (direktivet om rensning af byspildevand), direktiv 2008/56/EF (havstrategirammedirektivet), direktiv 2006/7/EF (badevandsdirektivet), direktiv 2007/60/EF (oversvømmelsesdirektivet) og Rådets direktiv 91/676/EØF (nitratdirektivet). Lovgivningen indeholder lister over forurenende stoffer og kvalitetskrav og indeholder krav om regelmæssig revision heraf. I henhold til vandrammedirektivets artikel 16, stk. 4, skal Kommissionen regelmæssigt og mindst hvert fjerde år revidere listen over prioriterede stoffer, der udgør en risiko for vandmiljøet, dvs. både overfladevand og grundvand. For overfladevand skal Kommissionen i henhold til artikel 8 i direktivet om miljøkvalitetskrav specifikt revidere bilag X til vandrammedirektivet (listen over prioriterede stoffer), mens Kommissionen i henhold til grundvandsdirektivets artikel 10 skal revidere bilag I og II til selve grundvandsdirektivet hvert sjette år. Denne revision og konsekvensanalysen udgør også rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet som omhandlet i artikel 8 i direktivet om miljøkvalitetskrav. Behovet for at ajourføre listerne blev bekræftet i kvalitetskontrollen i 2019, som også konkluderede, at andre forbedringer af lovgivningen ville øge dens effektivitet og sammenhæng. Under hensyntagen til det overordnede mål for EU's vandpolitik er de generelle mål med dette initiativ at: (1)øge beskyttelsen af EU's borgere og naturlige økosystemer i overensstemmelse med biodiversitetsstrategien og handlingsplanen for nulforurening, som begge er forankret i den europæiske grønne pagt (2)øge effektiviteten og mindske den administrative byrde i forbindelse med lovgivningen for at sætte EU i stand til hurtigere at imødegå nye risici. Kemisk eksponering gennem drikkevand kan medføre en række sundhedsmæssige virkninger på kort og lang sigt. Kemikalier bringer også vandmiljøet i fare, og det fører til ændringer i dominerende arter og et fald i eller tab af biodiversitet. Fastsættelse og kontrol af miljøkvalitetskrav (EQS) for kemikalier i vandområder supplerer lovgivningen om kilder og veje ved at presse på for strengere produktions-, emissions- eller anvendelsesstandarder, hvor det er nødvendigt, og reducere omkostningerne ved behandling af drikkevand. De specifikke mål med initiativet er at: 1.ajourføre listerne over forurenende stoffer, der påvirker overfladevand og grundvand, ved at tilføje og fjerne stoffer og ajourføre eksisterende kvalitetskrav 2.forbedre overvågningen af kemiske blandinger for bedre at kunne vurdere kombinationsvirkninger og tage hensyn til sæsonbestemte variationer i koncentrationerne af forurenende stoffer 3.harmonisere, hvordan forurenende stoffer i overfladevand og grundvand håndteres i hele EU, hvor det er relevant 4.sikre, at de retlige rammer hurtigere kan tilpasses de videnskabelige resultater for hurtigere at kunne reagere på forurenende stoffer, der giver anledning til stigende bekymring 5.forbedre adgangen til, gennemsigtigheden og videreanvendelsen af data for at forbedre overholdelsen, mindske den administrative byrde og forbedre sammenhængen med EU's bredere retlige ramme for kemikalier. Det endelige mål med initiativet er at fastsætte nye standarder for en række problematiske kemiske stoffer for at bekæmpe kemisk forurening af vand, lette håndhævelsen på grundlag af en forenklet og mere sammenhængende retlig ramme, sikre dynamiske og ajourførte oplysninger om vandets tilstand, som fremmes af Det Europæiske Miljøagentur ("EEA"), og skabe en mere fleksibel ramme for håndtering af forurenende stoffer, der giver anledning til stigende bekymring. Dette baseres på bred inddragelse af interessenter samt solid videnskabelig støtte fra Det Europæiske Kemikalieagentur ("ECHA") for at sikre størst mulig synergi og sammenhæng på tværs af EU's kemikalielovgivning.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område Forslaget er i fuld overensstemmelse med anden lovgivning om vand. Med hensyn til direktivet om rensning af byspildevand, for hvilket der fremlægges et forslag til revision samtidig med dette forslag, er mikroforurenende stoffer en væsentlig udfordring. Behovet for at fjerne dem i spildevandsrensningsanlæg øger omkostningerne ved rensning, og det er ikke altid muligt at fjerne dem. Dette forslag har derfor til formål at stimulere en større indsats på et tidligere trin ved at reducere emissionerne ved kilden. Spildevandsrensning vil være særlig vigtig for visse kategorier af forurenende stoffer: lægemidler og stoffer i produkter til personlig pleje, da de hovedsagelig udledes i et bymiljø. Ved at undgå vandforurening vil forslaget også gavne potentialet for genbrug af vand, herunder til kunstvanding i overensstemmelse med den nye forordning om mindstekrav til genbrug af vand (forordning (EU) 2020/741). Dette forslag er også i overensstemmelse med det nyligt reviderede drikkevandsdirektiv, som skal gennemføres i alle EU's medlemsstater senest i januar 2023. Ved at bekæmpe forurening af overfladevand og grundvand vil dette forslag beskytte vitale drikkevandskilder og reducere behandlingsomkostningerne. Drikkevandsdirektivet og dette forslag omhandler en lang række forurenende stoffer, navnlig pesticider, lægemidler og gruppen af per- og polyfluoralkylstoffer (PFAS). Med hensyn til PFAS bør det bemærkes, at dette forslag i modsætning til det reviderede drikkevandsdirektiv er baseret på EFSA's seneste rådgivning om PFAS, der blev vedtaget den 9. juli 2020. Ligesom drikkevandsdirektivet er dette forslag også rettet mod mikroplast, dog ikke umiddelbart, men efter at der er udviklet en overvågningsmetode. Dette forslag vil blive taget i betragtning i forbindelse med den igangværende evaluering af badevandsdirektivet, og det vil, hvis badevandsdirektivet revideres, indgå i den basislinje, der er opstillet for konsekvensanalysen af badevandsdirektivet. Forslaget er også i overensstemmelse med Kommissionens nylige forslag om at revidere EU's foranstaltninger til bekæmpelse af forurening fra store industrianlæg, som ud over at udvide anvendelsesområdet for direktivet om industrielle emissioner også søger at forbedre ressourceeffektiviteten og sikre bedre kontrol og integration af godkendelseskravene, herunder ved at præcisere de regler, der gælder for indirekte udledning af forurenende stoffer til vand gennem spildevandsrensningsanlæg. Forslagene har endvidere til formål at fremme innovation med henblik på at håndtere persistente kemiske stoffer og stoffer, der for nylig er identificeret som problematiske, herunder PFAS, mikroplast og lægemidler. I proceduren for "udveksling af oplysninger" i henhold til det reviderede direktiv om industrielle emissioner med henblik på at udarbejde og gennemgå referencedokumenter om bedste tilgængelige teknik vil der blive taget hensyn til identifikationen af problematiske stoffer i henhold til EU's vandlovgivning, herunder stoffer på "observationslisterne" for overfladevand og grundvand samt stoffer, der udgør en væsentlig risiko for vandmiljøet eller via vandmiljøet på EU-plan. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Dette initiativ er en del af Kommissionens arbejdsprogram for 2022 og en nøgleaktion i handlingsplanen for nulforurening. Ligesom alle initiativer under den europæiske grønne pagt har det til formål at sikre, at målene nås på den mest effektive og mindst byrdefulde måde og overholder princippet om ikke at gøre væsentlig skade. Det finjusterer, ajourfører og tilpasser den eksisterende lovgivning i forbindelse med den grønne pagt. Initiativet fokuserer på fastlæggelsen af definitionen af ambitionen om nulforurening for vandforurenende stoffer og dermed niveauet for beskyttelse af menneskers sundhed og naturlige økosystemer. Mange foranstaltninger, der er nødvendige for at opnå resultater, er omfattet af andre, tæt forbundne initiativer inden for rammerne af den europæiske grønne pagt. Disse omfatter bl.a.: ·Biodiversitetsstrategien og fra jord til bord-strategien, som har til formål at reducere pesticidanvendelse, brug af gødningsstoffer, tab af næringsstoffer og salg af antimikrobielle stoffer inden 2030. En stor del af reduktionen af pesticidanvendelsen skal opnås gennem Kommissionens forslag Europa-Parlamentets og Rådets forordning om bæredygtig anvendelse af plantebeskyttelsesmidler og om ændring af forordning (EU) 2021/2115. En fremtidig revision af forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler kunne også spille en rolle. ·EU's plaststrategi og det kommende EU-initiativ vedrørende mikroplast, som har til formål at opfylde målene i handlingsplanen for nulforurening om at reducere mængden af affald, plastaffald til havs og mikroplast, der udledes i miljøet, senest i 2030. ·Direktiv (EU) 2019/904 (direktivet om engangsplast), som har til formål at begrænse brugen af engangsplastprodukter, f.eks. ved at indføre affaldshåndterings- og oprydningsforpligtelser for producenter (herunder ordninger for udvidet producentansvar). ·Handlingsplanen for den cirkulære økonomi, som navnlig omhandler foranstaltninger til reduktion af mikroplast og en evaluering af Rådets direktiv 86/278/EØF (direktivet om slam fra rensningsanlæg eller slamdirektivet), der regulerer kvaliteten af det slam, der anvendes i landbruget. ·Kemikaliestrategien med bæredygtighed for øje, som anerkender, at kemikalier er afgørende for det moderne samfunds trivsel, men har til formål at beskytte borgerne og miljøet bedre mod deres mulige farlige egenskaber. Strategien fastsætter også målet om at bevæge sig i retning af en tilgang med "ét stof, én vurdering" ved at forbedre effektiviteten, sammenhængen og gennemsigtigheden af sikkerhedsvurderinger af kemikalier i al relevant lovgivning. Med dette forslag tildeles ECHA derfor en central rolle, idet det skal fungere som videnskabelig støtte til fremtidig identifikation af vandforurenende stoffer og foreslå relevante kvalitetskrav;

Den strategiske tilgang til lægemidler i miljøet fra 2019 (som følger direkte af revisionen af direktivet om miljøkvalitetskrav i 2013) og lægemiddelstrategien for Europa, som både understreger de miljømæssige og potentielle sundhedsmæssige virkninger af forurening fra lægemiddelrester og opregner en række foranstaltninger, der har til formål at tackle disse udfordringer. Den kommende revision af lovgivningen om humanmedicinske lægemidler forventes at sikre en passende opfølgning. Ved at opregne en række antimikrobielle lægemidler samt metalsølv er dette forslag ligeledes i overensstemmelse med EU's strategi for antimikrobiel resistens. ·Den europæiske strategi for data, der understreger, at data, der genereres af den offentlige sektor, bør være tilgængelige til gavn for almenvellet, så de kan anvendes hensigtsmæssigt, f.eks. af forskere, andre offentlige institutioner og små og mellemstore virksomheder (SMV'er). ·Dette forslag er også i overensstemmelse med den endelige rapport fra konferencen om Europas fremtid og de eksplicitte anbefalinger fra borgerne om nulforurening generelt og navnlig forslagene om bekæmpelse af forurening. Følgende endelige forslag er specifikt relevante i denne forbindelse: oForslag 1.4 vedrørende: "en væsentlig reduktion i brugen af kemiske pesticider og gødningsstoffer, i overensstemmelse med de eksisterende mål, samtidig med at fødevaresikkerheden sikres, og støtte til forskning med henblik på udvikling af mere bæredygtige og naturbaserede alternativer" oForslag 2.7 vedrørende: "beskyttelse af vandkilder og bekæmpelse af hav- og vandløbsforurening, herunder gennem forskning og bekæmpelse af mikroplastforurening". 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Retsgrundlaget for dette forslag er artikel 192 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). I overensstemmelse med artikel 191 og 192, stk. 1, i TEUF skal Unionen bidrage til forfølgelse af målene om bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten, fremme på internationalt plan af foranstaltninger til løsning af de regionale og globale miljøproblemer og bekæmpelse af klimaændringer. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Overflade- og grundvandsforekomster i EU er forurenet af en række forurenende stoffer. Forurening foregår nedstrøms og under jorden, og 60 % af de europæiske vandområdedistrikter er internationale (enten delt mellem medlemsstaterne eller mellem en medlemsstat og et land uden for EU). Derfor er samarbejde mellem medlemsstaterne af afgørende betydning, og der er behov for en indsats på EU-plan for at imødegå forurening og andre grænseoverskridende virkninger, hvor der fastsættes harmoniserede standarder og etableres harmoniserede dataindsamlings- og datadelingssystemer. Hvis der ikke gribes ind på EU-plan, vil det blive uoverkommeligt dyrt at bekæmpe forurening, især for nedstrømsmedlemsstater. Under kvalitetskontrollen af EU's vandlovgivning i 2019 blev det bekræftet, at vandrammedirektivet og dets to datterdirektiver har udløst eller styrket indsatsen for at imødegå det grænseoverskridende pres på vandressourcerne på vandområdeniveau, både nationalt og internationalt. Specifikt med hensyn til forurenende stoffer skelnes der i lovgivningen mellem stoffer, der anses for at udgøre en risiko på EU-plan, og stoffer, der er problematiske på regionalt eller nationalt plan, og de behandles forskelligt. Dette initiativ har til formål at forbedre medlemsstaternes behandling af stoffer, der er problematiske på regionalt eller nationalt plan. Når der er fastsat EU-miljøkvalitetskrav, indfører EU fælles mål for at nå ambitionen om nulforurening på grundlag af videnskabelig dokumentation, men giver medlemsstaterne fleksibilitet til at beslutte, hvilken metode der er mest omkostningseffektiv til at nå disse mål, under hensyntagen til relevant EU-kildebaseret lovgivning. På denne måde (fælles mål med fleksibilitet til at nå disse mål) skabes det en forbindelse til den kildebaserede lovgivning på EU-plan (f.eks. bæredygtig anvendelse af pesticider), og dette bidrager til at sikre en effektiv opfyldelse af de mål, der er fastsat i denne lovgivning. •Proportionalitetsprincippet Forslaget reviderer de eksisterende lister over forurenende stoffer i overfladevand og grundvand og fastsætter eller ajourfører miljøkvalitetskrav, som medlemsstaterne skal opfylde, samtidig med at det i vid udstrækning baserer sig på anden EU-lovgivning, der omhandler forureningskilden eller regulerer deres emissioner under produktion og anvendelse (f.eks. begrænsninger i anvendelsen af visse stoffer i henhold til REACH eller emissionsgrænseværdier, der er fastsat i godkendelser af industrianlæg i henhold til direktivet om industrielle emissioner), og overlader valget af specifikke foranstaltninger til medlemsstaterne. Da hvert vandområde i EU har dets egne særlige karakteristika (klima, gennemstrømning, geologiske forhold osv.) og ikke nødvendigvis er udsat for de samme belastninger som andre vandområder, er det korrekt ud fra et proportionalitetssynspunkt at overlade valget af foranstaltninger til medlemsstaternes vandmyndigheder. Under kvalitetskontrollen af EU's vandlovgivning i 2019 blev merværdien af vandrammedirektivet, direktivet om miljøkvalitetskrav og grundvandsdirektivet bekræftet. Konsekvensanalysen af dette forslag bekræfter, at de stoffer, der overvejes tilføjet til listerne over forurenende stoffer med EU-dækkende kvalitetskrav, udgør en risiko på EU-plan. Der blev identificeret et lille antal stoffer, der allerede er opført på listen, og som ikke længere betragtes som problematiske i hele EU, men som måske stadig mangler at blive behandlet på nationalt plan. Med dette forslag fastlægges der en procedure, som sætter Kommissionen i stand til at behandle manglende overensstemmelse med hensyn til den måde, hvorpå medlemsstaterne beslutter, hvilke stoffer der skal reguleres på nationalt plan, og hvilke kvalitetskrav der skal fastsættes for dem. •Valg af retsakt Initiativet har form af et direktiv, fordi det er det mest hensigtsmæssige retlige instrument til at foretage ændringer i de eksisterende relevante direktiver. Et direktiv kræver, at medlemsstaterne gennemfører bestemmelserne i deres nationale materielle og processuelle retssystemer og gennemfører foranstaltninger, der kan opfylde målene. Denne tilgang giver medlemsstaterne mere frihed end en forordning, da medlemsstaterne kan vælge de mest hensigtsmæssige foranstaltninger til at opfylde de aftalte resultatforpligtelser. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning I 2019 blev der foretaget en kvalitetskontrol af EU's vandlovgivning, som omfattede vandrammedirektivet, direktivet om miljøkvalitetskrav, grundvandsdirektivet og oversvømmelsesdirektivet. Kvalitetskontrollen konkluderede, at der er plads til forbedringer med hensyn til bekæmpelse af kemisk forurening, selv om lovgivningen i vid udstrækning er egnet til formålet. Ifølge kvalitetskontrollen er der generelt tre grunde til, at der kun er gjort begrænsede fremskridt med hensyn til at nå lovgivningens overordnede mål: utilstrækkelig integration af vandmål i andre relevante politikker utilstrækkelige investeringer i vandrelaterede projekter og programmer i medlemsstaterne utilstrækkelig gennemførelsesindsats. Med hensyn til gennemførelsen blev der fremhævet adskillige mangler i forbindelse med kemisk forurening: de store forskelle i kvalitetskrav for nationalt relevante forurenende stoffer, den administrative byrde i forbindelse med rapportering, manglen på specificitet og aktualitet af de indberettede oplysninger og den ressourcekrævende og tidskrævende proces for ajourføring af listerne over forurenende stoffer. Dette forslag omhandler disse mangler. Det tager desuden hensyn til relevante resultater fra kvalitetskontrollen af den mest relevante kemikalielovgivning i 2019 og de tilsagn, der er givet i kemikaliestrategien med bæredygtighed for øje. Det tager navnlig et skridt i retning af en mere holistisk overvågning af blandinger ved at indføre anvendelse af virkningsbaserede metoder og indeholder bestemmelser, der skal forbedre rettidigheden, effektiviteten og sammenhængen i fare- og risikovurderingen (f.eks. ved at lette datadeling og anvendelsen af tilgangen med "ét stof, én vurdering"). Målrettet regulering og forenkling I konsekvensanalysen blev der set nærmere på mulighederne for forenkling og reduktion af byrder. Fjernelsen af stoffer fra listen over forurenende stoffer i overfladevand udgør en begrænset reduktion af byrden, og det samme gælder ændringen af revisionen af overvågningslisten til hvert tredje år i stedet for to og revisionen af listerne over forurenende stoffer i overfladevand og grundvand gennem delegerede retsakter i stedet for gennem fælles beslutningstagning. Oprettelsen af en automatisk dataleveringsmekanisme inden for rammerne af vandrammedirektivet og direktivet om miljøkvalitetskrav vil mindske rapporteringsbyrden for medlemsstaterne, og det samme gælder afskaffelsen af statusrapporten om indsatsprogrammet omhandlet i vandrammedirektivets artikel 15, stk. 3. En forbedring af de eksisterende retningslinjer for virkningsbaserede metoder og udvikling af en harmoniseret metode til overvågning af mikroplast vil forenkle medlemsstaternes arbejde på disse områder. I forbindelse med udarbejdelsen af konsekvensanalysen er de grundlæggende egenskaber ved SMV-testen blevet anvendt, og resultaterne er især nævnt i afsnit 6. SMV'er er aktive inden for produktion og anvendelse af de relevante forurenende stoffer. Det bør bemærkes, at det generelt ikke er muligt præcist at identificere og kvantificere virkningerne, da virkningen vil afhænge af de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at nå lovgivningens mål.

Udtalelse fra Udvalget for Forskriftskontrol Udvalget for Forskriftskontrol afgav en positiv udtalelse med forbehold den 24. juni 2022. Det anmodede om ændringer for navnlig at rette op på tre aspekter: 1) udformningen af løsningsmodellerne, som ifølge udvalget var unødigt kompleks og ikke tydeligt viste de centrale politiske valg 2) virkningerne for SMV'er og borgere, som ikke blev anset for at være tilstrækkeligt analyseret, idet det i rapporten ikke vurderes, hvordan de enkelte medlemsstater kan blive berørt 3) rapporten var ifølge udvalget ikke klar med hensyn til omfanget af de forventede virkninger, og den indeholdt ikke en kritisk vurdering af gyldigheden af de illustrative skøn over fordele og omkostninger og deres relevans for initiativet, ligesom det fandt, at sammenligningen af løsningsmodeller ikke var baseret på deres effektivitet og sammenhæng. Som reaktion herpå er de politiske løsningsmodeller blevet forenklet ved at reducere antallet af løsningsmodeller og samle løsningsmodellerne. Virkningerne for SMV'er er blevet uddybet i hele teksten, og det samme gælder oplysninger om virkningerne for forbrugerne og medlemsstaterne. Fortolkningen af tallene for omkostninger og fordele er blevet præciseret for at undgå det indtryk, at disse kan fortolkes, således at de udelukkende er knyttet til dette initiativ. Teksten vedrørende "One In, One Out" er blevet færdiggjort. Endelig er vurderingen af effektiviteten og sammenhængen i forbindelse med løsningsmodellerne blevet føjet til teksten. •Høringer af interesserede parter Der blev gennemført en omfattende høring af interesserede parter for at støtte udarbejdelsen af dette forslag. På grundlag af Kommissionens retningslinjer for bedre regulering fandt der både en åben offentlig høring og en ekspertundersøgelse sted i 2021, hvor resultaterne indgik i konsekvensanalysen af dette forslag. Det permanente netværk af medlemsstater og interessenter, der støtter gennemførelsen af vandrammedirektivet og dets datterdirektiver, blev holdt underrettet, og navnlig arbejdsgrupperne om kemikalier og grundvand blev hørt indgående. Med hensyn til de enkelte stoffer og grupper af stoffer, der er udpeget til at blive opført som forurenende stoffer i overfladevand, udarbejdede Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC) omfattende tekniske dossierer med støtte fra undergrupper bestående af eksperter fra medlemsstaterne og interessenter. Endelig blev der som led i gennemgangen foretaget af Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici og Nye Risici (SCHEER) offentliggjort foreløbige udtalelser (under iagttagelse af en periode på fire uger til indgivelse af bemærkninger), og resultaterne indgår i SCHEER's udtalelse. For nogle få stoffers vedkommende er gennemgangen ikke afsluttet. De foreslåede værdier er derfor markeret som "med forbehold af bekræftelse i lyset af den udtalelse, som SCHEER er blevet anmodet om". Alle endelige foreslåede værdier vil være i fuld overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning. •Indhentning og brug af ekspertbistand JRC ydede intern ekspertise, navnlig med hensyn til udvælgelse af forurenende stoffer i overfladevand og udledning af miljøkvalitetskrav. Eksperter fra arbejdsgruppen om kemikalier og grundvand ydede ekstern teknisk ekspertise, herunder om grundvandsforurenende stoffer. Kommissionens konsekvensanalyse blev understøttet af en undersøgelse udarbejdet af eksterne konsulenter, som gennemgik de økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger af en række potentielle politiske løsningsmodeller under hensyntagen til de forventede virkninger af eksisterende og planlagte politikker på EU-plan og input fra interessenter. JRC's stofdossierer, rapporter fra arbejdsgruppen om grundvand, konsulenternes undersøgelsesrapport og rapporter fra interessentworkshopperne kan findes på CIRCABC. •Konsekvensanalyse I konsekvensanalysen blev der set nærmere på de tre grupper af løsningsmodeller, dvs. løsningerne vedrørende overfladevand, løsningerne vedrørende grundvand og tværgående løsninger. For overfladevand omhandlede analysen virkningen af at tilføje en række stoffer (fra undersøgte lægemidler, pesticider, industrikemikalier og metaller) til listen over prioriterede stoffer og dermed fastsætte EU-dækkende miljøkvalitetskrav for dem. For flere eksisterende prioriterede stoffer omhandlede den virkningen af at ændre deres miljøkvalitetskrav (på grundlag af ny videnskabelig dokumentation). For visse andre eksisterende prioriterede stoffer omhandlede analysen virkningen af at fjerne dem fra listen. For så vidt angår grundvand omhandlede konsekvensanalysen virkningen af at tilføje specifikke (grupper af) stoffer til listen, nemlig PFAS, ikkerelevante metabolitter af pesticider og lægemidler. Endelig omhandlede konsekvensanalysen en række muligheder for at forbedre digitaliseringen, den administrative strømlining og risikostyringen på området for vandforurening. De vigtigste kilder til forurening for de identificerede stoffer er kemiske produktionsprocesser (direkte emissioner fra produktion af træ, papirmasse, stål, forbrænding, tekstiler, plast osv.), spildevandsudledninger, herunder lægemidler og kemikalier som udvaskning fra tekstiler, forbrugerprodukter, rengøringsprodukter og produkter til personlig pleje, indirekte udledninger som følge af anvendelse af pesticider, biocider og lægemidler i landbruget, kemikalier, der anvendes i vejanlæg, og deposition af kviksølv fra forbrændingsanlæg, der anvender fossile brændstoffer, og af PFAS fra brandslukningsskum. Alle disse kilder og veje er underlagt lovgivning, herunder direktiv 2010/75/EF om industrielle emissioner (under revision), direktiv 91/271/EØF om rensning af byspildevand (under revision), direktiv 2009/128/EF om bæredygtig anvendelse af pesticider (under revision), direktiv 2001/83/EF om humanmedicinske lægemidler, forordning (EU) 2019/6 om veterinærlægemidler, REACH-forordningen (forordning (EF) nr. 1907/2006), forordning (EF) nr. 1107/2009 om plantebeskyttelsesmidler, forordning (EU) nr. 528/2012 om biocidholdige produkter og forordning (EF) nr. 1223/2009 om kosmetiske produkter. Ved at fastsætte maksimale koncentrationsgrænser for disse stoffer har dette forslag til formål at styrke virkningen og gennemførelsen af EU's lovgivning om kilder og veje og presse på for at få vedtaget strengere kilde-/spredningsforanstaltninger på medlemsstatsniveau, hvor det er nødvendigt for at beskytte sundheden eller miljøet. Løsningsmodellerne blev gennemgået i forhold til deres miljømæssige, sociale og økonomiske omkostninger og fordele, hvilket resulterede i følgende pakke af foretrukne løsningsmodeller: Overfladevand Løsningsmodel 1: Tilføjelse til listen over prioriterede stoffer som et individuelt stof, hvor miljøkvalitetskravene er fastsat for hvert individuelt stof 23 individuelle stoffer: 17-beta-estradiol (E2), acetamiprid, azithromycin, befenthrin, bisphenol A, carbamazepin, clarithromycin, clothianidin, deltamethrin, diclofenac, erythromycin, esfenvalerat, estron (E1), ethinylestradiol (EE2), glyphosat, ibuprofen, imidacloprid, nicosulfuron, permethrin, thiacloprid, thiamethoxam og triclosan, sølv. Løsningsmodel 2: Tilføjelse til listen over prioriterede stoffer som en gruppe, hvor miljøkvalitetskravene er fastsat for "summen af" PFAS (summen af 24 navngivne stoffer) Løsningsmodel 3: Ændring af eksisterende miljøkvalitetskrav Til strengere krav for 14 stoffer: chlorpyrifos, cypermethrin, dicofol, dioxiner, diuron, fluoranthen, hexabromcyclododecan (HBCDD), hexachlorbutadien, kviksølv, nikkel, nonylphenol, PAH, PBDE og tributyltin. Til mindre strenge krav for to stoffer: heptachlor/heptachlorepoxid og hexachlorbenzen. Løsningsmodel 4: Fravalg Fire stoffer: alachlor, carbontetraklorid, chlorfenvinfos og simazin. Grundvand Løsningsmodel 1: Tilføjelse til bilag I, hvor kvalitetskrav for grundvand er fastsat for hvert individuelt stof To farmaceutiske stoffer: Carbamazepin og sulfamethoxazol Alle ikkerelevante metabolitter af pesticider med individuelt kvalitetskrav for grundvand på 0,1 µg/l Løsningsmodel 2: Tilføjelse til bilag I, hvor kvalitetskrav for grundvand er fastsat for "summen af" PFAS (summen af 24 navngivne stoffer) Løsningsmodel 3: Tilføjelse til bilag II Et stof: primidon Digitalisering, administrativ strømlining og bedre risikostyring Løsningsmodel 1: Yde vejledning og rådgivning om overvågning b Forbedre de eksisterende EBM-retningslinjer med henblik på at forbedre overvågningen af grupper/blandinger af forurenende stoffer ved at anvende EBM'er. c Udvikle en harmoniseret målestandard og vejledning for mikroplast i vand som grundlag for medlemsstaternes rapportering og en fremtidig opførelse under direktivet om miljøkvalitetskrav og grundvandsdirektivet. Løsningsmodel 2: Etablere/ændre obligatorisk overvågningspraksis a Medtage en forpligtelse i direktivet om miljøkvalitetskrav til at anvende EBM'er til at overvåge østrogener. b Etablere en obligatorisk observationsliste for grundvand svarende til listen for overfladevand og drikkevand og yde vejledning om overvågning af de opførte stoffer. c Forbedre overvågnings- og revisionscyklussen for observationslisten vedrørende overfladevand, så der er mere tid til at behandle dataene, inden listen revideres. Løsningsmodel 3: Harmonisere rapportering og klassificering a Oprette en automatisk dataleveringsmekanisme inden for rammerne af direktivet om miljøkvalitetskrav og vandrammedirektivet for at sikre let adgang med korte mellemrum til overvågnings-/tilstandsdata med henblik på at strømline og mindske den indsats, der er forbundet med den nuværende rapportering, og med henblik på at give adgang til rå overvågningsdata. b Indføre et register over miljøkvalitetskrav for vandområdespecifikke forurenende stoffer som et bilag til direktivet om miljøkvalitetskrav og indarbejde vandområdespecifikke forurenende stoffer i vurderingen af overfladevands kemiske tilstand. Løsningsmodel 4: Lovgivningsmæssige og administrative aspekter a Anvende direktivet om miljøkvalitetskrav i stedet for vandrammedirektivet til at definere listen over prioriterede stoffer og ajourføre listerne over forurenende stoffer for overfladevand og grundvand ved hjælp af udvalgsprocedurer eller delegerede retsakter. b Ændre status for aldrin, dieldrin, endrin, isodrin, DDT, tetrachlorethylen og trichlorethylen fra "Andre forurenende stoffer" til prioriterede stoffer. c Ændre status for 1,2-dichlorethan, fluoranthen, bly, octylphenolethoxylater og pentachlorophenol til prioriterede farlige stoffer. Den foreslåede politikpakke sikrer, at lovgivningsmæssige ændringer forbliver forholdsmæssige og har økonomiske, sociale og miljømæssige fordele, der er større end de tilsvarende omkostninger, og at de fokuserer på spørgsmål, der bedst behandles på EU-plan. Det er vanskeligt at kvantificere omkostningerne og især fordelene ved dette initiativ på grund af dets samspil med (og afhængighed af) andre politiske initiativer for visse EU-dækkende foranstaltninger. Medlemsstaterne kan desuden i vid udstrækning vælge, hvilke foranstaltninger de gennemfører for at opnå overholdelse: Disse vil således variere alt efter de nationale/lokale forhold. For overfladevand forventes der betydelige direkte omkostninger, f.eks. ved at tilføje ibuprofen, glyphosat, PFAS og bisphenol A til listen over prioriterede stoffer og ved at ændre miljøkvalitetskravene for polyaromatiske kulbrinter (PAH), kviksølv og nikkel. Dette vil sandsynligvis medføre produktudviklingsomkostninger for industrien og substitutionsomkostninger for brugerne af disse stoffer, herunder i landbrugssektoren. Med hensyn til grundvand vil de største omkostninger sandsynligvis opstå ved at tilføje kvalitetskrav vedrørende PFAS. Der kan være omkostninger forbundet med begrænsning af anvendelsen af pesticider eller industrikemikalier, f.eks. håndtering af kontaminerede biofaste stoffer og intensivering af spildevandsbehandlingen. Omkostningerne ved de foretrukne løsningsmodeller vedrørende digitalisering, administrativ strømlining og bedre risikostyring er af administrativ karakter, vil i første omgang blive realiseret på EU-plan og vil generelt være lave, eventuelt med undtagelse af den automatiske dataleveringsmekanisme. Omkostningerne kan ikke udelukkende tilskrives dette initiativ på grund af uundgåelige interaktioner og synergier med mange andre EU-politikker, der omhandler de samme stoffer. Forureningsomkostningerne internaliseres for det meste gennem direktivet om industrielle emissioner og direktivet om rensning af byspildevand, det fremtidige forbud mod alle PFAS undtagen til væsentlige anvendelser, gennemførelsen af det kommende initiativ vedrørende mikroplast m.fl. Revisionen af direktivet om rensning af byspildevand vil f.eks. sætte skub i opgraderingen af mange rensningsanlæg for byspildevand og indføre udvidet producentansvar for at dække omkostningerne, hvilket i væsentlig grad vil reducere mængden af mikroforurenende stoffer, der trænger ned i overfladevand og grundvand. Det foreslåede initiativ vil bidrage til at reducere koncentrationerne af akut toksiske og/eller persistente kemikalier i vand. Det vil også forbedre værdien af de akvatiske økosystemer og af de tjenester, de leverer. Fordelene omfatter således færre virkninger på menneskers sundhed, naturen, bestøvere og landbrug samt undgåede omkostninger til vandbehandling. Hvis de kemiske overvågningsdata gøres let tilgængelige og genanvendelige, vil det i væsentlig grad forbedre sammenhængen i sikkerhedsvurderingen og vil være et vigtigt skridt i retning af den tilgang med "ét stof, én vurdering", som der lægges op til i den europæiske grønne pagt. Verdensmålene for bæredygtig udvikling

Forslaget har en positiv indvirkning på opfyldelsen af verdensmål nr. 6 (vand), nr. 12 (forbrug og produktion) og nr. 14 (have). Med hensyn til verdensmål nr. 6 forventes der lavere forureningsniveauer for drikkevandskilder, en bedre kemisk kvalitet af overfladevand og grundvand, og andelen af vandområder med god kvalitet vil sandsynligvis blive større med tiden, da medlemsstaterne vil træffe og gennemføre foranstaltninger til at reducere koncentrationerne af forurenende stoffer. Med hensyn til verdensmål nr. 12 forventes det, at de foranstaltninger, der træffes, både på EU-plan (f.eks. gennem initiativet om bæredygtig produktion eller det kommende forbud mod alle anvendelser af PFAS, undtagen de væsentlige) og på medlemsstatsniveau, vil føre til anvendelse af andre og mindre giftige ingredienser i produkter. Endelig er det for verdensmål nr. 14 vigtigt at bemærke den direkte virkning på overgangsvande og havområder (1 sømil fra kysten), der er omfattet af vandrammedirektivet. Desuden vil ferskvand, der når ud til havene gennem vandløb, gradvist indeholde lavere koncentrationer af de stoffer, der reguleres gennem dette initiativ. Klimaoverensstemmelseskontrol og princippet om energieffektivitet først Forslaget er i overensstemmelse med målet om klimaneutralitet, der er fastsat i den europæiske klimalov og Unionens 2030- og 2050-mål. Forslagets væsentligste indvirkning på indsatsen for at modvirke klimaændringer opnås gennem fjernelsen af stoffer i spildevandsrensningsanlæg, som er energiintensive processer. Afhængigt af de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer for at reducere eller udfase forekomsten af stoffer i vand, bør virkningerne være positive (når stoffer behandles ved kilden og derfor ikke kræver fjernelse fra spildevand), neutrale (hvis stoffer erstattes af erstatninger, der kræver samme fjernelsesindsats i spildevandsrensningsanlæg) eller negative, hvis medlemsstaterne beslutter at anvende spildevandsrensning. Sidstnævnte scenario er imidlertid usandsynligt, da indgreb ved kilden generelt er billigere og mere effektive. Med revisionen af direktivet om rensning af byspildevand kræves der desuden klimaneutralitet for spildevandsrensningsplaner senest i 2040, eksklusive de negative nettovirkninger af dette forslag gennem øget rensning. Dette forslag tager udgangspunkt i princippet om energieffektivitet først, som fremsat i omarbejdningen af direktivet om energieffektivitet. På samme måde som for klimaoverensstemmelseskontrollen kan løsningsmodellerne sammen med revisionen af direktivet om rensning af byspildevand forventes i det mindste at være neutrale med hensyn til energieffektivitet. Udvalget for Forskriftskontrol afgav en positiv udtalelse med forbehold den 24. juni 2022.

•Grundlæggende rettigheder Dette forslag har ingen konsekvenser for beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Den vedlagte finansieringsoversigt vedrører nulforureningspakken, herunder det nuværende forslag, forslaget til revision af direktivet om rensning af byspildevand og luftkvalitetsdirektivet. Den viser de budgetmæssige virkninger og de nødvendige menneskelige og administrative ressourcer. Forslaget vil have budgetmæssige virkninger for Kommissionen, Det Europæiske Miljøagentur (EEA) og Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) for så vidt angår de nødvendige menneskelige og administrative ressourcer. Kommissionens gennemførelses- og håndhævelsesarbejdsbyrde vil stige en smule, fordi flere stoffer optages på listen, og som følge af arbejdet med at harmonisere kvalitetskrav og tærskelværdier for stoffer, der er problematiske på nationalt plan. Kommissionen vil desuden drage fordel af omfordelingen af videnskabelige opgaver til ECHA, som konsekvent vil bistå Kommissionen med at prioritere stoffer og blandinger, fastsætte kvalitetskrav og tærskelværdier, identificere passende analysemetoder og vurdere relevante overvågningsdata. Den videnskabelige støtte fra ECHA vil kræve 11 fuldtidsækvivalenter. EEA vil få en øget arbejdsbyrde som følge af den øgede og hyppigere rapportering, der kræves af medlemsstaterne, og den lille stigning i antallet af stoffer, der er opført på listen, hvilket kræver i alt fire yderligere fuldtidsækvivalenter ud over de tre og en halv fuldtidsækvivalenter, der allerede er involveret. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Vandområdeplanerne, der hvert sjette år rapporteres til Kommissionen, og den frivillige elektroniske rapportering til EEA i henhold til den fælles gennemførelsesstrategi vil fortsat være den vigtigste kilde til oplysninger med henblik på at kontrollere den effektive gennemførelse af forslaget, navnlig med hensyn til overholdelse af nye eller reviderede kvalitetskrav for overfladevand og grundvand. De forbedrede observationslistemekanismer, som forpligter medlemsstaterne til at overvåge stoffer, der giver anledning til stigende bekymring, vil gøre det muligt for Kommissionen med bistand fra ECHA og medlemsstaterne at identificere behovet for yderligere eller strengere kvalitetskrav. Den mere regelmæssige rapportering af også faktiske overvågningsdata og EEA's analyse heraf vil gøre det muligt for EU-institutionerne, medlemsstaterne og den brede offentlighed at få et mere nøjagtigt og ajourført billede af tilstanden for overflade- og grundvandsforekomster i EU. Takket være synergier med det forbedrede E-PRTR, som skal erstattes af den nye elektroniske onlinedatabase, dvs. "portalen for industrielle emissioner", vil emissionsoversigterne, som i øjeblikket kun indberettes hvert sjette år, blive erstattet af en langt mere regelmæssig og sammenhængende oversigt over de samlede udledninger af forurenende stoffer for hver sektor. Dette vil sætte medlemsstaterne i stand til at målrette deres gennemførelsesindsats. Bilagene til både direktivet om overfladevand og grundvandsdirektivet vil blive revideret regelmæssigt i lyset af den videnskabelige og tekniske udvikling. De mere fleksible procedurer for vedtagelse af kvalitetskrav for problematiske stoffer i kombination med de centrale roller, der tillægges EEA, for analyse af mere regelmæssige overvågningsdata og for ECHA med henblik på løbende videnskabelig støtte, vil gøre det muligt bedre at evaluere nøjagtigheden af de nuværende krav og behovet for nye krav for hurtigt at kunne håndtere stoffer, der giver anledning til stigende bekymring. Inddragelsen af begge agenturer er i overensstemmelse med kemikaliestrategiens mål om at bevæge sig i retning af "ét stof, én vurdering", hvilket resulterer i mere effektive, virkningsfulde og sammenhængende sikkerhedsvurderinger af kemikalier i al relevant EU-lovgivning, hvilket også udløser mere effektive og tværgående gennemførelsesforanstaltninger og forslag til nye krav. Analysen af mere regelmæssige overvågnings- og tilstandsdata vil effektivt indgå i den bredere overvågnings- og prognoseramme for nulforurening, der skal offentliggøres hvert andet år fra 2022. Dette vil bidrage til at evaluere virkningen af den reducerede forurening af vandområder som følge af gennemførelsen af et bredere sæt harmoniserede kvalitetskrav i hele EU. •Forklarende dokumenter

Forslaget kræver forklarende dokumenter, fordi de er afgørende for overensstemmelsesvurderingen og for at kontrollere, at gennemførelsesteksterne afspejler direktivets ordlyd og ånd. Dette er vigtigt og nødvendigt, da forslaget omfatter ændringer af tre direktiver, der muligvis gennemføres i forskellige nationale retsakter. Da forslaget først og fremmest tager sigte på at ændre eksisterende kvalitetskrav eller indføre nye kvalitetskrav, kan en omhyggelig kontrol lettes ved hjælp af forklarende dokumenter. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget (1)Ændringer af direktiv 2000/60/EF Artikel 1, artikel 7, stk. 2, artikel 11, stk. 3, litra k) og artikel 4, stk. 1, samt bilag V (punkt 1.4.3, 2.3.2 og 2.4.5) og bilag VII (punkt 7.7) ændres for at tage hensyn til den foreslåede udeladelse af artikel 16 og 17 (se nedenfor). Artikel 2 om definitioner ændres for at ajourføre definitionerne af "God kemisk tilstand for overfladevand", "Prioriterede stoffer" og "Miljøkvalitetskrav" og indføre definitionerne af "Prioriterede farlige stoffer" og "Vandområdespecifikke forurenende stoffer". Disse ændringer er nødvendige for at: 1) tage højde for forslaget om at erstatte den nuværende fælles beslutningsprocedure for vedtagelse af miljøkvalitetskrav med delegerede retsakter, 2) udvide anvendelsesområdet for begrebet "kemisk tilstand" til også at omfatte "vandområdespecifikke forurenende stoffer", som hidtil har været en del af definitionen af "økologisk tilstand" i bilag V, og 3) tage højde for eventuelle fremtidige virkningsbaserede udløsningsværdier som led i definitionen af "Miljøkvalitetskrav". Artikel 3 om koordinering af administrative ordninger inden for vandområdedistrikter ændres, således at der i tilfælde af ekstraordinære omstændigheder af naturlig art eller force majeure, navnlig ekstreme oversvømmelser, langvarig tørke eller væsentlige forureningsuheld, indføres en forpligtelse for de kompetente myndigheder for alle eventuelt berørte vandområder, herunder i nedstrømsmedlemsstater, til at advare hinanden og samarbejde om at minimere skaderne og håndtere konsekvenserne. Ud over ovennævnte tilpasning for at tage hensyn til sletningen af artikel 16 ændres artikel 4 om mål for at sikre, at dens litra a), nr. iv), indeholder en udtrykkelig forpligtelse for medlemsstaterne til gradvis også at reducere forureningen fra vandområdespecifikke forurenende stoffer og ikke kun fra prioriterede stoffer. Artikel 8, stk. 3, om metoder til analyse og kontrol af vandets tilstand ændres for at bringe udvalgsproceduren i overensstemmelse med Lissabontraktaten ved at erstatte den tidligere "forskriftsproceduren med kontrol" med den "undersøgelsesprocedure", der er omhandlet i artikel 21. Desuden indføres der en ny beføjelse i samme stykke for at gøre det muligt at vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte yderligere detaljer for så vidt angår de nye forpligtelser til at stille overvågningsdata til rådighed for EEA samt gøre tilstandsdata tilgængelige mere regelmæssigt i overensstemmelse med de nye stk. 4 og 5. Disse ændringer er i fuld overensstemmelse med de eksisterende forpligtelser i henhold til direktiv 2007/2/EF (Inspire), som forpligter medlemsstaterne til at offentliggøre geodatasæt, herunder om placering og drift af miljøovervågningsanlæg, tilhørende emissionsmålinger og miljømediernes tilstand (luft, vand og jord). For at mindske den administrative byrde bør dataformidlingen også strømlines yderligere i overensstemmelse med EU's digitale strategi, direktiv (EU) 2019/1024 om åbne data og tilgangen med "ét stof, én vurdering" omhandlet i kemikaliestrategien med bæredygtighed for øje. Artikel 10 om den kombinerede fremgangsmåde ved punktkilder og diffuse kilder ændres for at ajourføre henvisningerne til forskellige direktiver vedrørende punktkilder og diffus forurening (i forlængelse af deres ophævelse og erstatning). Artikel 12 om problemer, der ikke kan løses på medlemsstatsniveau, ændres for at styrke og formalisere proceduren for samarbejde mellem medlemsstaterne. Artikel 15, stk. 3, om den statusrapport om indsatsprogrammerne, der skal forelægges efter tre år, udgår, da den deraf følgende administrative byrde anses for at være uforholdsmæssig i forhold til gevinsterne i form af bedre kontrol og styring af gennemførelsen. Artikel 16 og 17 om den procedure, hvorefter Kommissionen skulle udarbejde lovgivningsforslag om opstilling og fastlæggelse af miljøkvalitetskrav for overfladevandområder og grundvandsforekomster, udgår, da de er blevet forældede. Artikel 18, stk. 2, litra e), ændres for at tage højde for den foreslåede udeladelse af artikel 16, mens artikel 18, stk. 4, ændres for at tage hensyn til den foreslåede udeladelse af artikel 15, stk. 3. Artikel 20 om tekniske tilpasninger af direktivet ændres for at: 1) erstatte den nuværende forskriftsprocedure med kontrol med proceduren for delegerede retsakter i forbindelse med tilpasning af bilag I og III, og 2) erstatte den nuværende forskriftsprocedure for vedtagelse af retningslinjer for gennemførelsen af bilag II og V og for fastlæggelse af formater for fremsendelse og behandling af data med undersøgelsesproceduren. Ved den nye artikel 20a indføres der bestemmelser vedrørende proceduren for vedtagelse af delegerede retsakter i overensstemmelse med Lissabontraktaten. Ændringen af artikel 21 om udvalgsproceduren har til formål at erstatte henvisningen til den tidligere "komitologiafgørelse" med den gældende "komitologiforordning". Artikel 22 om ophævelser og overgangsbestemmelser ændres for at ajourføre henvisningerne under hensyntagen til de foreslåede ændringer af relevante bilag til direktiv 2000/60/EF og 2008/105/EF. Ud ovennævnte tilpasninger for at tage højde for sletningen af artikel 16 ændres bilag V for at: 1) udelade de vandområdespecifikke forurenende stoffer fra definitionerne af økologisk tilstand og medtage dem i definitionen af kemisk tilstand med henblik på at sikre, at overvågningen af både prioriterede stoffer og vandområdespecifikke forurenende stoffer udføres, ikke blot når disse forurenende stoffer udledes i vand, men også når de deponeres i luften, 2) give Kommissionen beføjelser til at vedtage resultaterne af interkalibreringen ved hjælp af delegerede retsakter og 3) gøre det muligt for medlemsstaterne at anvende nye overvågningsteknikker, herunder jordobservation og telemåling. Bilag VIII, som indeholder en vejledende liste over de vigtigste forurenende stoffer, ændres, så det omfatter mikroplast og gener for antimikrobiel resistens. Bilag X udgår, da listen deri erstattes af listen i del A i bilag I til direktiv 2008/105/EF.

(2)Ændringer af direktiv 2006/118/EF (grundvandsdirektivet) Titlen ændres for at præcisere, at dette direktiv kun vedrører forurening og ikke grundvandets kvantitative tilstand. Artikel 1 om direktivets formål ændres, således at henvisningen til vandrammedirektivets artikel 17 udgår, da den dannede grundlag for vedtagelsen af selve grundvandsdirektivet og derfor er forældet. Artikel 2 om definitionerne ændres for at medtage definitionen af tærskelværdier fastsat på EU-plan ud over de tærskelværdier, der er fastsat på medlemsstatsplan. Artikel 3 om kriterier for vurdering af grundvands kemiske tilstand ændres for at tage højde for den nye definition af "tærskelværdier fastsat på EU-plan". Artikel 4 om proceduren for vurdering af grundvands kemiske tilstand ændres af samme grund som artikel 3. En ny artikel 6a indsættes for at gøre "observationslistemekanismen" for grundvandsforekomster obligatorisk i overensstemmelse med bestemmelsen i artikel 8b i direktivet om miljøkvalitetskrav. Denne mekanisme omfatter en treårig proces, hvorved Kommissionen med input fra ECHA og i tæt samråd med medlemsstaterne prioriterer de stoffer, der skal overvåges i grundvandet. De deraf følgende oplysninger bruges i den revision af de kvalitetskrav, der opføres i bilag I, som foretages hvert sjette år. Bestemmelsen indeholder også en forpligtelse for ECHA til at gøre de videnskabelige rapporter, der udarbejdes i forbindelse med observationslisten, offentligt tilgængelige. Artikel 8 om tekniske tilpasninger af direktivet ændres for at: 1) erstatte proceduren for gennemførelsesretsakter med proceduren for delegerede retsakter med henblik på at tilpasse bilag II, del A og C, samt bilag III og IV til den videnskabelige og tekniske udvikling, 2) give Kommissionen delegerede beføjelser til at opføre nye grundvandsforurenende stoffer i bilag I, til at fastsætte nye EU-dækkende kvalitetskrav for disse og til at opføre forurenende stoffer, for hvilke medlemsstaterne skal overveje at fastsætte nationale tærskelværdier, i bilag II, del B, 3) give Kommissionen delegerede beføjelser til om nødvendigt og selv for forurenende stoffer eller grupper af forurenende stoffer, som ikke er problematiske i hele EU, at fastsætte tærskelværdier på EU-plan for at øge niveauet for beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet og opnå en mere harmoniseret gennemførelse, og 4) præcisere ECHA's centrale rolle i denne sammenhæng og ECHA's forpligtelse til at gøre videnskabelige rapporter i forbindelse med potentielle ændringer offentligt tilgængelige. Der indsættes en ny artikel 8a for at indføre bestemmelser vedrørende proceduren for vedtagelse af delegerede retsakter i overensstemmelse med Lissabontraktaten. Artikel 9 om udvalgsproceduren ændres for at erstatte henvisningen til den tidligere "komitologiafgørelse" med den gældende "komitologiforordning". Artikel 10 om gennemgangen af bilag I og II ved hjælp af den fælles beslutningsprocedure udgår for at tage højde for den nye procedure for delegerede retsakter i artikel 8 og 8a. Bilag I om EU-dækkende kvalitetskrav for grundvand ændres for at indsætte nye grundvandsforurenende stoffer og tilknyttede kvalitetskrav for visse per- og polyfluoralkylstoffer (PFAS), lægemidler og ikkerelevante metabolitter af pesticider. Bilag II om nationale tærskelværdier for grundvandsforurenende stoffer ændres for at: 1) indsætte det farmaceutiske stof primidon på listen over syntetiske stoffer, for hvilke medlemsstaterne skal overveje at fastsætte nationale tærskelværdier, 2) præcisere, at bilagets del B og C kun vedrører mekanismen for fastsættelse af tærskler på nationalt plan, 3) sikre, at medlemsstaterne underretter ECHA, således at ECHA kan gøre disse oplysninger offentligt tilgængelige, og 4) tilføje en ny del D med harmoniserede tærskelværdier for stofgruppen "summen af trichlorethylen og tetrachlorethylen". Bilag III om vurdering af grundvandets kemiske tilstand og bilag IV om identifikation af væsentlige og vedvarende opadgående tendenser ændres for at tage højde for det nye begreb "tærskelværdier fastsat på EU-plan". (3)Ændringer af direktiv 2008/105/EF (direktivet om miljøkvalitetskrav) Titlen ændres for at præcisere, at direktivet vedrører forurening af overfladevand. Artikel 3 om miljøkvalitetskrav ændres for at præcisere anvendelsesdatoerne for de nye og reviderede miljøkvalitetskrav. Forpligtelserne vedrørende overvågning i biota i stk. 2 og vurdering af de langsigtede udviklingstendenser i stk. 6 forenkles også ved at præcisere deres anvendelsesområde i bilaget. Stk. 7 udgår for at tage hensyn til den foreslåede erstatning af den fælles beslutningsprocedure med proceduren for delegerede retsakter i forbindelse med ændring af listen over prioriterede stoffer. Artikel 5 om en oversigt over emissioner, udledninger og tab ændres for at forenkle rapporteringsforpligtelsen og strømline den, hvor det er muligt, med den, der er fastsat i EU-lovgivningen for at håndtere emissioner fra store industrianlæg (som i øjeblikket er under revision), og for at give mulighed for forenklet rapportering til portalen for industrielle emissioner med nærmere oplysninger, der skal fastsættes ved hjælp af en fremtidig gennemførelsesretsakt. Rapportering inden for rammerne af vandområdeplanerne vil derfor kun fortsat finde anvendelse på diffuse emissioner. Artikel 7a om samordning af forskellige dele af EU's kemikalielovgivning ændres, så den indeholder en henvisning til EU's lægemiddellovgivning og tager hensyn til den foreslåede erstatning af den fælles beslutningsprocedure med proceduren for delegerede retsakter med henblik på ajourføring eller fastsættelse af nye miljøkvalitetskrav. Artikel 8 ændres for at: 1) give Kommissionen delegerede beføjelser til hvert sjette år at revidere bilag I med henblik på at overveje at opføre nye prioriterede stoffer og tilhørende miljøkvalitetskrav på listen på grundlag af input fra ECHA, 2) at give Kommissionen delegerede beføjelser til regelmæssigt at revidere listen over kategorier af vandområdespecifikke forurenende stoffer, som nu er medtaget i del B i det nye bilag II (dette bilag II erstatter med henblik herpå punkt 1.2.6 og bilag VIII til vandrammedirektivet, som vil blive ændret i overensstemmelse hermed, således at vandområdespecifikke forurenende stoffer udelukkes fra definitionen af økologisk tilstand og gøres til en del af ordningen for kemisk tilstand), 3) give Kommissionen delegerede beføjelser til om nødvendigt at vedtage EU-dækkende miljøkvalitetskrav for vandområdespecifikke forurenende stoffer og opføre disse i del C i bilag II (forslaget opfører i nævnte del C fire prioriterede stoffer, som tidligere var opført i bilag I, men som er blevet fjernet fra listen, fordi de ikke længere anses for at være problematiske i hele EU), og 4) præcisere ECHA's centrale rolle i forbindelse med udarbejdelsen af miljøkvalitetskrav i tæt samarbejde med medlemsstaterne og interessenterne og ECHA's forpligtelse til at gøre videnskabelige rapporter i forbindelse med potentielle ændringer offentligt tilgængelige.

Artikel 8a ændres for at: 1) forenkle den måde, hvorpå medlemsstaterne kan præsentere den kemiske tilstand for allestedsnærværende PBT-stoffer særskilt fra den samlede kemiske tilstand, 2) give medlemsstaterne mulighed for at gennemføre mindre intensiv overvågning af visse stoffer, og 3) kræve, at medlemsstaterne gennemfører en virkningsbaseret overvågning for at vurdere forekomsten af østrogene hormoner i vandområder med henblik på eventuel fremtidig fastsættelse af virkningsbaserede udløsningsværdier. Artikel 8b ændres for at: 1) forbedre overvågnings- og revisionscyklussen for observationslistemekanismen ved at fastsætte en treårig periode i stedet for den nuværende toårige periode. Dette vil give mere tid til at behandle dataene, inden listen revideres, sammen med den foreslåede forlængelse af overvågningscyklussen fra 12 til 24 måneder for bedre at tage højde for forskellige frekvenser for forurenende stoffer med sæsonbestemte emissionsmønstre (f.eks. pesticider/biocider), og 2) gøre det muligt at medtage mikroplast og udvalgte gener for antimikrobiel resistens på den næste observationsliste, forudsat at der identificeres passende overvågnings- og analysemetoder med input fra ECHA. Den nye artikel 8d indeholder en forpligtelse for medlemsstaterne til at fastsætte miljøkvalitetskrav for de vandområdespecifikke forurenende stoffer, der er anført i del A i det nye bilag II. Dette erstatter den forpligtelse, der i øjeblikket er formuleret i punkt 1.2.6 i bilag V til vandrammedirektivet, i tråd med forslaget om at sikre, at vandområdespecifikke forurenende stoffer bliver en del af vurderingen af overfladevandområders kemiske og ikke økologiske tilstand. Bestemmelsen har også til formål at sikre, at miljøkvalitetskrav for hele EU for visse vandområdespecifikke forurenende stoffer har forrang for de miljøkvalitetskrav, der fastsættes på nationalt plan. Endelig forpligter ændringen medlemsstaterne til at underrette ECHA, således at ECHA offentligt kan tilkendegive, at det har til hensigt at opføre forurenende stoffer på listen og/eller fastsætte miljøkvalitetskrav, med henblik på at øge gennemsigtigheden og synergierne. Artikel 10, som præciserer, at bilag X til vandrammedirektivet erstattes af teksten i bilag II til direktiv 2008/105/EF, udgår, fordi bilag II til direktiv 2008/105/EF ikke fandtes, og fordi bilag X udgør efter medtagelsen i direktiv 2008/105/EF af en procedure for delegerede retsakter med henblik på at tilpasse listen over prioriterede stoffer og fastsætte tilsvarende miljøkvalitetskrav. Titlen på bilag I ændres, således at begrebet "andre forurenende stoffer" udgår, idet dette er blevet forældet, da det henviser til stoffer, som var omfattet af anden lovgivning inden vedtagelsen af direktivet om miljøkvalitetskrav. Det er således ikke længere nødvendigt at skelne mellem prioriterede stoffer og "andre forurenende stoffer". Del A, som indeholder en liste over stofferne og deres miljøkvalitetskrav, erstattes af et nyt bilag, der nu indeholder yderligere 23 stoffer på listen over prioriterede stoffer: lægemidler, pesticider, industrikemikalier og metaller. I bilaget angives også de stoffer, der er farlige, de stoffer, der er allestedsnærværende PBT-stoffer, samt de stoffer, der kræver en vurdering af de langsigtede udviklingstendenser. Der indsættes et nyt bilag II, som i del A indeholder en vejledende liste over vandområdespecifikke forurenende stoffer, for hvilke medlemsstaterne skal overveje at fastsætte miljøkvalitetskrav og anvende disse, hvis de giver anledning til bekymring. Del B indeholder de generelle principper og henviser til retningslinjer herfor, mens del C omfatter et register over harmoniserede miljøkvalitetskrav for vandområdespecifikke forurenende stoffer. Sidstnævnte vil blive tilpasset ved hjælp af fremtidige delegerede retsakter, hvorved Kommissionen vil fastsætte harmoniserede miljøkvalitetskrav for visse andre vandområdespecifikke forurenende stoffer, hvis dette viser sig nødvendigt for at sikre en tilstrækkelig og harmoniseret beskyttelse af miljøet, selv for forurenende stoffer, der ikke eller endnu ikke er problematiske i hele EU. 2022/0344 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om ændring af direktiv 2000/60/EF om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, direktiv 2006/118/EF om beskyttelse af grundvandet mod forurening og forringelse og direktiv 2008/105/EF om miljøkvalitetskrav inden for vandpolitikken (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Kemisk forurening af overfladevand og grundvand udgør en trussel mod vandmiljøet i form af akut og kronisk toksicitet i vandorganismer, akkumulering af forurenende stoffer i økosystemet og tab af levesteder og biodiversitet og også mod menneskers sundhed. Fastsættelse af miljøkvalitetskrav bidrager til at gennemføre ambitionen om nulforurening for et giftfrit miljø.

(2)I henhold til bestemmelserne i artikel 191, stk. 2, andet punktum, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bygger Unionens politik på miljøområdet navnlig på forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats, princippet om indgreb over for miljøskader fortrinsvis ved kilden og princippet om, at forureneren betaler. (3)Den europæiske grønne pagt er Unionens strategi for at sikre en klimaneutral, ren og cirkulær økonomi senest i 2050, optimere ressourceforvaltningen og minimere forureningen. EU's kemikaliestrategi med bæredygtighed for øje og handlingsplanen for nulforurening omhandler specifikt forureningsaspekterne i den europæiske grønne pagt. Andre særligt relevante og supplerende politikker omfatter EU's plaststrategi fra 2018, lægemiddelstrategien for Europa fra 2021, biodiversitetsstrategien, jord til bord-strategien, EU's jordbundsstrategi for 2030, EU's digitale strategi og EU's datastrategi. (4)Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF fastlægges der en ramme for beskyttelse af Unionens vandløb og søer, overgangsvande, kystvande og grundvand. Denne ramme omfatter identificering af prioriterede stoffer blandt de stoffer, der udgør en væsentlig risiko for vandmiljøet eller via vandmiljøet på EU-plan. Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/105/EF fastsættes der EU-dækkende miljøkvalitetskrav (EQS) for de 45 prioriterede stoffer, der er anført i bilag X til direktiv 2000/60/EF, og otte andre forurenende stoffer, som allerede var reguleret på EU-plan, inden bilag X blev indført ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2455/2001/EF. Ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/118/EF fastsættes der EU-dækkende grundvandskvalitetskrav for nitrater og aktive stoffer i pesticider samt kriterier for fastsættelse af nationale tærskelværdier for andre forurenende stoffer i grundvandet. Det indeholder også en minimumsliste med 12 forurenende stoffer og deres indikatorer, for hvilke medlemsstaterne skal overveje at fastsætte sådanne nationale tærskelværdier. Kvalitetskravene for grundvand er fastsat i bilag I til direktiv 2006/118/EF. (5)Stoffer overvejes optaget i bilag X til direktiv 2000/60/EF eller i bilag I eller II til direktiv 2006/118/EF på grundlag af en vurdering af den risiko, de udgør for mennesker og vandmiljø. De vigtigste elementer i denne vurdering er viden om stoffernes miljøkoncentrationer, herunder oplysninger indsamlet fra overvågning af observationslister, og om stoffernes (øko-)toksikologi samt deres persistens, bioakkumulering, carcinogenicitet, mutagenicitet, reproduktionstoksiske egenskaber og potentielt hormonforstyrrende egenskaber. (6)Kommissionen har foretaget en revision af listen over prioriterede stoffer i bilag X til direktiv 2000/60/EF i overensstemmelse med samme direktivs artikel 16, stk. 4, og artikel 8 i direktiv 2008/105/EF og en revision af listerne over stoffer i bilag I og II til direktiv 2006/118/EF i overensstemmelse med samme direktivs artikel 10, og den har på baggrund af ny videnskabelig viden konkluderet, at det er hensigtsmæssigt at ændre disse lister ved at tilføje nye stoffer, fastsætte miljøkvalitetskrav eller grundvandskvalitetskrav for disse nyligt tilføjede stoffer, revidere miljøkvalitetskravene for visse eksisterende stoffer i overensstemmelse med den videnskabelige udvikling og fastsætte miljøkvalitetskrav for biota for visse eksisterende og nyligt tilføjede stoffer. Kommissionen har også identificeret, hvilke yderligere stoffer der sandsynligvis vil blive akkumuleret i sedimenter eller biota, og præciseret, at tendensovervågning af sådanne stoffer bør foretages i sedimenter eller biota. Revisionerne af listen over prioriterede stoffer er blevet understøttet af en omfattende høring af eksperter fra Kommissionens tjenestegrene, medlemsstaterne, grupper af interesserede parter og Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici og Nye Risici. (7)Der er behov for en kombination af kildekontrol og end-of-pipe-foranstaltninger for effektivt at håndtere de fleste forurenende stoffer i hele deres livscyklus, herunder, hvor det er relevant, kemisk design, tilladelser eller godkendelse, begrænsning af emissioner under fremstilling og anvendelse eller andre processer og affaldshåndtering. Fastsættelsen af nye eller strengere kvalitetskrav i vandområder supplerer og er derfor i overensstemmelse med anden EU-lovgivning, der omhandler eller kan omhandle forureningsproblemet i en eller flere af disse faser, herunder Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/6, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU og Rådets direktiv 91/271/EØF. (8)Den nye videnskabelige viden peger i retning af en væsentlig risiko ved flere andre forurenende stoffer, der findes i vandområder, ud over dem, der allerede er reguleret. I grundvandet er der konstateret et særligt problem gennem frivillig overvågning af per- og polyfluoralkylstoffer (PFAS) og lægemidler. PFAS er blevet påvist ved mere end 70 % af grundvandsmålepunkterne i Unionen, og de eksisterende nationale tærskler overskrides klart på et betydeligt antal steder, og der findes også i vid udstrækning farmaceutiske stoffer. I overfladevand er perfluoroctansulfonsyre og derivater heraf allerede opført som prioriterede stoffer, men andre PFAS anerkendes nu også at udgøre en risiko. Ved overvågning af observationslister i henhold til artikel 8b i direktiv 2008/105/EF er der blevet bekræftet en risiko forbundet med en række farmaceutiske stoffer i overfladevand, og de bør derfor føjes til listen over prioriterede stoffer. (9)Medlemsstaterne pålægges ved direktiv 2000/60/EF at identificere vandområder, der anvendes til indvinding af drikkevand, at kontrollere dem og at træffe de nødvendige foranstaltninger til at undgå, at deres kvalitet forringes, for derigennem at reducere omfanget af den rensning, der kræves til fremstilling af drikkevand. I den forbindelse er mikroplast blevet identificeret som en potentiel risiko for menneskers sundhed, men der er behov for flere overvågningsdata for at bekræfte behovet for at fastsætte et miljøkvalitetskrav for mikroplast i overfladevand og grundvand. Mikroplast bør derfor optages på observationslisterne for overfladevand og grundvand og bør overvåges, så snart Kommissionen har identificeret passende overvågningsmetoder. I den forbindelse bør der tages hensyn til de metoder til overvågning og vurdering af risiciene ved mikroplast i drikkevand, der er udviklet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/2184. (10)Der er udtrykt bekymring over risikoen for, at antimikrobiel resistens vil udvikle sig som følge af tilstedeværelsen af antimikrobielle mikroorganismer og gener for antimikrobiel resistens i vandmiljøet, men der har kun fundet begrænset overvågning sted. Relevante gener for antimikrobiel resistens bør også medtages på observationslisterne for overfladevand og grundvand og overvåges, så snart der er udviklet passende overvågningsmetoder. Dette er i overensstemmelse med den europæiske One Health-handlingsplan mod antimikrobiel resistens, som Kommissionen vedtog i juni 2017, og med lægemiddelstrategien for Europa, som også tager fat på dette problem. (11)I betragtning af den stigende bevidsthed om betydningen af blandinger og dermed af virkningsbaseret overvågning for at bestemme den kemiske tilstand og i betragtning af, at der allerede findes tilstrækkeligt robuste virkningsbaserede overvågningsmetoder for østrogene stoffer, bør medlemsstaterne anvende sådanne metoder til at vurdere de kumulative virkninger af østrogene stoffer i overfladevand over en periode på mindst to år. Dette vil gøre det muligt at sammenligne virkningsbaserede resultater med de resultater, der er opnået ved hjælp af de konventionelle metoder til overvågning af de tre østrogene stoffer, der er anført i bilag I til direktiv 2008/105/EF. Denne sammenligning vil blive anvendt til at vurdere, om virkningsbaserede overvågningsmetoder kan anvendes som pålidelige screeningsmetoder. Anvendelsen af sådanne screeningsmetoder vil have den fordel, at virkningerne af alle østrogene stoffer med tilsvarende virkninger kan være omfattet, og ikke kun dem, der er anført i bilag I til direktiv 2008/105/EF. Definitionen af miljøkvalitetskrav i direktiv 2000/60/EF bør ændres for at sikre, at den i fremtiden også kan omfatte udløsningsværdier, der kan fastsættes med henblik på at vurdere resultaterne af den virkningsbaserede overvågning. (12)Ved evalueringen af EU's vandlovgivning ("evalueringen") blev det konkluderet, at processen med at identificere og opstille en liste over forurenende stoffer, der påvirker overfladevand og grundvand, og med at fastsætte eller revidere kvalitetskrav for dem i lyset af ny videnskabelig viden kan fremskyndes. Hvis disse opgaver blev udført af Kommissionen og ikke inden for rammerne af den almindelige lovgivningsprocedure, som på nuværende tidspunkt er omhandlet i artikel 16 og 17 i direktiv 2000/60/EF og artikel 10 i direktiv 2006/118/EF, kunne funktionen af observationslistemekanismen for overfladevand og grundvand forbedres, navnlig med hensyn til tidsplan og rækkefølge for optagelse, overvågning og vurdering af resultater, forbindelserne mellem observationslistemekanismen og revisionen af listerne over forurenende stoffer, og ændringer af listerne over forurenende stoffer kunne hurtigere tage hensyn til videnskabelige fremskridt. Derfor og i betragtning af behovet for hurtigt at ændre listerne over forurenende stoffer og deres miljøkvalitetskrav i lyset af ny videnskabelig og teknisk viden bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at ændre bilag I til direktiv 2008/105/EF for så vidt angår listen over prioriterede stoffer og de tilsvarende miljøkvalitetskrav i del A i nævnte bilag og ændre bilag I til direktiv 2006/118/EF for så vidt angår listen over forurenende stoffer i grundvandet og kvalitetskravene i nævnte bilag. I denne forbindelse bør Kommissionen tage hensyn til resultaterne af overvågningen af stoffer på observationslisterne for overfladevand og grundvand. Følgelig bør artikel 16 og 17 i direktiv 2000/60/EF og bilag X til nævnte direktiv samt artikel 10 i direktiv 2006/118/EF udgå. (13)Ved evalueringen blev det også konkluderet, at der er for store forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til de kvalitetskrav og tærskelværdier, der er fastsat på nationalt plan for henholdsvis vandområdespecifikke forurenende stoffer og grundvandsforurenende stoffer. Indtil nu har vandområdespecifikke forurenende stoffer, der ikke er udpeget som prioriterede stoffer i henhold til direktiv 2000/60/EF, været underlagt nationale miljøkvalitetskrav og er blevet medregnet som fysisk-kemiske kvalitetselementer til støtte for vurderingen af økologisk tilstand i overfladevand. For grundvand har det også været muligt for medlemsstaterne at fastsætte deres egne tærskelværdier, selv for menneskeskabte syntetiske stoffer. Denne fleksibilitet har ført til suboptimale resultater med hensyn til sammenligneligheden af vandområders tilstand mellem medlemsstaterne og med hensyn til miljøbeskyttelse. Det er derfor nødvendigt at fastsætte en procedure, der gør det muligt at nå til enighed på EU-plan om miljøkvalitetskrav og tærskelværdier, der skal anvendes for disse stoffer, hvis de identificeres som stoffer, der er problematiske på nationalt plan, og at oprette registre over gældende miljøkvalitetskrav og tærskelværdier. (14)Integrationen af vandområdespecifikke forurenende stoffer i definitionen af den kemiske tilstand for overfladevand sikrer desuden en mere koordineret, sammenhængende og gennemsigtig tilgang med hensyn til overvågning og vurdering af overfladevandområders kemiske tilstand og af relaterede oplysninger til offentligheden. Dette fremmer også en mere målrettet tilgang til identifikation og gennemførelse af foranstaltninger til håndtering af alle "kemiske" spørgsmål på en mere holistisk, virkningsfuld og effektiv måde. Definitionerne af "økologisk tilstand" og "kemisk tilstand" bør derfor ændres, og anvendelsesområdet for "kemisk tilstand" bør udvides til også at omfatte vandområdespecifikke forurenende stoffer, som hidtil har været en del af definitionen af "økologisk tilstand" i bilag V til direktiv 2000/60/EF. Som følge heraf bør begrebet miljøkvalitetskrav for vandområdespecifikke forurenende stoffer og tilknyttede procedurer medtages i direktiv 2008/105/EF. (15)For at sikre en harmoniseret tilgang og lige vilkår i Unionen bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at ændre del B i bilag II til direktiv 2006/118/EF ved at tilpasse listen over forurenende stoffer, for hvilke medlemsstaterne skal overveje at fastsætte nationale tærskelværdier. (16)I betragtning af behovet for hurtigt at tilpasse sig den videnskabelige og tekniske viden og sikre en harmoniseret tilgang og lige vilkår i Unionen med hensyn til vandområdespecifikke forurenende stoffer bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at tilpasse bilag II til direktiv 2008/105/EF for så vidt angår listen over kategorier af forurenende stoffer i del A i nævnte bilag og tilpasse bilag II, del C, for så vidt angår de harmoniserede miljøkvalitetskrav for vandområdespecifikke forurenende stoffer eller grupper heraf. Disse harmoniserede miljøkvalitetskrav bør anvendes af medlemsstaterne ved vurderingen af tilstanden for deres overfladevandområder, når der er konstateret en risiko i forbindelse med disse forurenende stoffer. (17)Ved revisionen af listen over prioriterede stoffer i del A i bilag I til direktiv 2008/105/EF blev det konkluderet, at flere prioriterede stoffer ikke længere er problematiske i hele EU og derfor ikke længere bør medtages i del A i bilag I til nævnte direktiv. Disse stoffer bør derfor betragtes som vandområdespecifikke forurenende stoffer og optages i del C i bilag II til direktiv 2008/105/EF sammen med deres tilsvarende miljøkvalitetskrav. Eftersom disse forurenende stoffer ikke længere anses for at være problematiske på EU-plan, er det kun nødvendigt at anvende miljøkvalitetskravene, hvis disse forurenende stoffer stadig kan være af national, regional eller lokal betydning. (18)For at sikre lige vilkår og gøre det muligt at sammenligne vandområdernes tilstand mellem medlemsstaterne er der behov for at harmonisere de nationale tærskelværdier for visse grundvandsforurenende stoffer. Der bør derfor indføres et register over harmoniserede tærskelværdier for grundvandsforurenende stoffer, der er problematiske på nationalt, regionalt eller lokalt plan, som en ny del D i bilag II til direktiv 2006/118/EF. De harmoniserede tærskelværdier, der er fastsat i dette register, skal kun anvendes i de medlemsstater, hvor de forurenende stoffer, der er underlagt disse tærskler, påvirker grundvandets tilstand. For summen af de to syntetiske forurenende stoffer trichlorethylen og tetrachlorethylen er der behov for at harmonisere de nationale tærskelværdier, da ikke alle medlemsstater, hvor de forurenende stoffer er relevante, anvender en tærskelværdi for summen af disse forurenende stoffer, og da de fastsatte nationale tærskelværdier ikke altid er de samme. Den harmoniserede tærskelværdi bør være i overensstemmelse med den parameterværdi, der er fastsat for summen af disse forurenende stoffer i drikkevand i direktiv (EU) 2020/2184. (19)For at sikre en harmoniseret tilgang og lige vilkår i Unionen bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF med henblik på at ændre del D i bilag II til direktiv 2006/118/EF, således at registret over harmoniserede tærskelværdier for de opførte forurenende stoffer og de harmoniserede tærskelværdier kan tilpasses den tekniske og videnskabelige udvikling. (20)Alle bestemmelser i direktiv 2006/118/EF vedrørende vurdering af grundvandets kemiske tilstand bør tilpasses til indførelsen af den tredje kategori af harmoniserede tærskelværdier i del D i bilag II til nævnte direktiv ud over de kvalitetskrav, der er fastsat i bilag I til nævnte direktiv, og de nationale tærskelværdier, der er fastsat i overensstemmelse med metoden i del A i bilag II til nævnte direktiv. (21)For at sikre en effektiv og sammenhængende beslutningstagning og udvikle synergier med det arbejde, der udføres inden for rammerne af anden EU-lovgivning om kemikalier, bør Det Europæiske Kemikalieagentur ("ECHA") tildeles en permanent og klart afgrænset rolle i forbindelse med prioriteringen af stoffer, der skal optages på observationslisterne og på listerne over stoffer i bilag I og II til direktiv 2008/105/EF og bilag I og II til direktiv 2006/118/EF, og i forbindelse med udarbejdelsen af passende videnskabeligt baserede kvalitetskrav. ECHA's Udvalg for Risikovurdering (RAC) og Udvalg for Socioøkonomisk Analyse (SEAC) bør lette udførelsen af visse opgaver, der er pålagt ECHA, ved at afgive udtalelser. ECHA bør også sikre bedre koordinering mellem forskellige dele af miljølovgivningen gennem øget gennemsigtighed med hensyn til forurenende stoffer på en observationsliste eller udarbejdelse af EU-dækkende eller nationale miljøkvalitetskrav eller tærskelværdier ved at gøre relevante videnskabelige rapporter offentligt tilgængelige.

(22)Ved evalueringen blev det konkluderet, at hyppigere og strømlinede elektroniske indberetninger er nødvendige for at fremme en bedre gennemførelse og håndhævelse af Unionens vandlovgivning. Eftersom Det Europæiske Miljøagentur (EEA) også har til opgave mere regelmæssigt at overvåge forureningssituationen som beskrevet i handlingsplanen for nulforurening, bør EEA fremme en sådan hyppigere og strømlinet rapportering fra medlemsstaternes side. Det er vigtigt, at miljøoplysninger om tilstanden for overfladevand og grundvand i Unionen stilles til rådighed for offentligheden og Kommissionen rettidigt. Medlemsstaterne bør derfor pålægges at stille de overvågningsdata, der er indsamlet inden for rammerne af direktiv 2000/60/EF, til rådighed for Kommissionen og EEA ved hjælp af automatiske rapporterings- og dataleveringsmekanismer baseret på Application Programming Interface eller tilsvarende mekanismer. Den administrative byrde forventes at blive begrænset, for så vidt som medlemsstaterne allerede er forpligtet til at gøre geodatatemaer offentligt tilgængelige inden for rammerne af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1024. Disse geodatatemaer omfatter placering og drift af miljøovervågningsanlæg, relaterede målinger af emissioner og miljømediernes tilstand. (23)Bedre integration af datastrømme, der indberettes til EEA i henhold til Unionens vandlovgivning, og navnlig af de emissionsoversigter, der kræves i henhold til direktiv 2008/105/EF, med de datastrømme, der indberettes til portalen for industrielle emissioner i henhold til direktiv 2010/75/EU og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 166/2006, vil gøre rapporteringen af oversigter i overensstemmelse med artikel 5 i direktiv 2008/105/EF enklere og mere effektiv. Samtidig vil dette mindske den administrative byrde og spidsbelastningen i forbindelse med udarbejdelsen af vandområdeplanerne. Kombineret med afskaffelsen af statusrapporten om indsatsprogrammerne, som ikke har vist sig at være effektiv, vil denne forenklede rapportering give medlemsstaterne mulighed for at gøre en større indsats for at rapportere emissioner, der ikke er omfattet af lovgivningen om industrielle emissioner, men som er omfattet af emissionsrapporteringen i henhold til artikel 5 i direktiv 2008/105/EF. (24)Lissabontraktaten indførte en sondring mellem de beføjelser, som Kommissionen kan få delegeret til at vedtage almengyldige ikkelovgivningsmæssige retsakter, der udbygger eller ændrer visse ikkevæsentlige bestemmelser i en lovgivningsmæssig retsakt (delegerede retsakter), og de beføjelser, som Kommissionen kan få delegeret til at vedtage retsakter for at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af juridisk bindende EU-retsakter (gennemførelsesretsakter). Direktiv 2000/60/EF og 2006/118/EF bør tilpasses til den retlige ramme, der blev indført med Lissabontraktaten. (25)Beføjelserne i artikel 20, stk. 1, første afsnit, i direktiv 2000/60/EF og i punkt 1.4.1, litra ix), i bilag V til nævnte direktiv, som indeholder bestemmelser om brug af forskriftsproceduren med kontrol, opfylder kriterierne i artikel 290, stk. 1, i TEUF, da de vedrører tilpasninger af bilagene til nævnte direktiv og vedtagelse af regler, der supplerer det. De bør derfor konverteres til beføjelser for Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter. (26)Beføjelsen i artikel 8, i direktiv 2006/118/EF, som indeholder bestemmelser om brug af forskriftsproceduren med kontrol, opfylder kriterierne i artikel 290, stk. 1, i TEUF, da de vedrører tilpasninger af bilagene til nævnte direktiv. Den bør derfor konverteres til en beføjelse for Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter. (27)Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under forberedelsen af delegerede retsakter og dens forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter. (28)Beføjelsen i artikel 8, stk. 3, i direktiv 2000/60/EF, som indeholder bestemmelser om anvendelse af forskriftsproceduren med kontrol, opfylder kriterierne i artikel 290, stk. 2, i TEUF, da den vedrører vedtagelse af tekniske specifikationer og standardiserede metoder til analyse og kontrol af vandets tilstand og derfor har til formål at sikre ensartede betingelser for en harmoniseret gennemførelse af nævnte direktiv. Den bør derfor konverteres til en beføjelse for Kommissionen til at vedtage gennemførelsesretsakter. For at sikre dataenes sammenlignelighed bør beføjelsen også udvides til at omfatte fastlæggelse af formater for rapportering af overvågnings- og tilstandsdata i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4. De beføjelser, der tillægges Kommissionen, bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (29)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af direktiv 2000/60/EF bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage tekniske formater for rapportering af overvågnings- og tilstandsdata for vand i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, i direktiv 2000/60/EF. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. (30)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af direktiv 2008/105/EF bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage standardiserede formater for rapportering af punktkildeemissioner, der ikke er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) .../..., til EEA. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. (31)Det er nødvendigt at tage hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling inden for overvågning af vandområders tilstand i overensstemmelse med overvågningskravene i bilag V til direktiv 2000/60/EF. Medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at anvende data og tjenester fra telemålingsteknologier, jordobservation (Copernicustjenester), in situ-sensorer og -udstyr eller borgervidenskabelige data, der udnytter de muligheder, der ligger i kunstig intelligens og avanceret dataanalyse og -behandling. (32)I betragtning af stigningen i uforudseelige vejrforhold, navnlig ekstreme oversvømmelser, langvarig tørke eller væsentlige forureningsuheld, der resulterer i eller forværrer grænseoverskridende utilsigtet forurening, bør medlemsstaterne forpligtes til at sikre, at der straks gives oplysninger om sådanne hændelser til andre potentielt berørte medlemsstater, og til at samarbejde effektivt med potentielt berørte medlemsstater for at afbøde virkningerne af hændelsen eller uheldet. Det er også nødvendigt at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne og strømline procedurerne for grænseoverskridende samarbejde i tilfælde af mere strukturelle, dvs. langsigtede grænseoverskridende problemer, som ikke har karakter af uheld, og som ikke kan løses på medlemsstatsniveau, jf. artikel 12 i direktiv 2000/60/EF. Hvis der er behov for europæisk bistand, kan de kompetente nationale myndigheder sende anmodninger om bistand til Kommissionens katastrofeberedskabskoordineringscenter, som vil koordinere mulige tilbud om bistand og deres indsættelse gennem EU-civilbeskyttelsesmekanismen i overensstemmelse med artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1313/2013. (33)Direktiv 2000/60/EF, 2006/118/EF og 2008/105/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. (34)Målene for dette direktiv, nemlig at sikre et højt niveau af miljøbeskyttelse og en forbedring af miljøkvaliteten i europæisk overfladevand, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne alene og kan, fordi vandforurening har grænseoverskridende karakter, derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål — VEDTAGET DETTE DIREKTIV: Artikel 1 Ændringer af direktiv 2000/60/EF Direktiv 2000/60/EF ændres således: (1)Artikel 1, fjerde led, affattes således: "— opfyldelse af målene i de relevante internationale aftaler, herunder de mål, der tager sigte på at forebygge og eliminere forurening af havmiljøet, ved en indsats på EU-plan med henblik på at standse eller udfase udledninger, emissioner og tab af prioriterede farlige stoffer med det endelige mål at opnå koncentrationer i havmiljøet nær baggrundsværdierne for naturligt forekommende stoffer og tæt på nul for menneskeskabte syntetiske stoffer."

(2)I artikel 2 foretages følgende ændringer: (a)Nr. 24) affattes således: "24) "God kemisk tilstand for overfladevand": den kemiske tilstand, der er nødvendig for at opfylde miljømålene for overfladevand i dette direktivs artikel 4, stk. 1, litra a), dvs. den kemiske tilstand, der er nået i et overfladevandområde, hvori koncentrationerne af forurenende stoffer ikke overstiger de miljøkvalitetskrav for prioriterede stoffer, der er anført i del A i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/105/EF*, og miljøkvalitetskravene for vandområdespecifikke forurenende stoffer, der er fastsat i henhold til nævnte direktivs artikel 8, stk. 2, litra c), og artikel 8d, stk. 1." (b)Nr. 30) affattes således: "30) "Prioriterede stoffer": stoffer, der er anført i del A i bilag I til direktiv 2008/105/EF, dvs. stoffer, der udgør en væsentlig risiko for vandmiljøet eller via vandmiljøet i en stor andel af medlemsstaterne." (c)Følgende indsættes som nr. 30a) og 30b): "30a) "Prioriterede farlige stoffer": prioriterede stoffer, der er markeret som "farlige", fordi de i videnskabelige rapporter, relevant EU-lovgivning eller relevante internationale aftaler anerkendes som stoffer, der er toksiske, persistente og bioakkumulerbare, eller som stoffer, der giver anledning til tilsvarende bekymring, hvis denne bekymring er relevant for vandmiljøet. 30b) "Vandområdespecifikke forurenende stoffer": forurenende stoffer, der ikke eller ikke længere er identificeret som prioriterede stoffer, men som medlemsstaterne på grundlag af den vurdering af belastninger og indvirkninger på overfladevandområder, der foretages i overensstemmelse med bilag II til dette direktiv, har identificeret som stoffer, der udgør en væsentlig risiko for vandmiljøet eller via vandmiljøet på deres område." (d)Nr. 35) affattes således: "35) "Miljøkvalitetskrav": den koncentration af et bestemt forurenende stof eller en bestemt gruppe af forurenende stoffer i vand, sediment eller biota, som ikke bør overskrides af hensyn til beskyttelsen af menneskers sundhed og miljøet, eller en udløsningsværdi for de skadelige virkninger for menneskers sundhed eller miljøet for et sådant forurenende stof eller en sådan gruppe af forurenende stoffer målt ved hjælp af en passende virkningsbaseret metode." * Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/105/EF om forebyggelse af og kontrol med forurening af overfladevand, om ændring og senere ophævelse af Rådets direktiv 82/176/EØF, 83/513/EØF, 84/156/EØF, 84/491/EØF og 86/280/EØF og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (EUT L 348 af 24.12.2008, s. 84)." (3)I artikel 3 indsættes følgende stk. 4a: "4a. I tilfælde af ekstraordinære omstændigheder af naturlig art eller force majeure, navnlig ekstreme oversvømmelser, langvarig tørke eller væsentlige forureningsuheld, som kan påvirke vandområder nedstrøms i andre medlemsstater, sikrer medlemsstaterne, at de kompetente myndigheder for vandområder nedstrøms i sådanne medlemsstater samt Kommissionen straks underrettes, og at der etableres det nødvendige samarbejde for at undersøge årsagerne og håndtere konsekvenserne af de ekstraordinære omstændigheder eller hændelser." (4)I artikel 4, stk. 1, foretages følgende ændringer: (a)Litra a), nr. iv), affattes således: "iv) medlemsstaterne iværksætter de nødvendige foranstaltninger for gradvis at reducere forureningen fra prioriterede stoffer og vandområdespecifikke forurenende stoffer og for at standse eller udfase udledninger, emissioner og tab af prioriterede farlige stoffer." (b)Litra b), nr. iii), andet afsnit, affattes således: "Foranstaltningerne med henblik på at vende tendensen iværksættes i overensstemmelse med artikel 5 i direktiv 2006/118/EF og bilag IV til nævnte direktiv, med forbehold af anvendelse af denne artikels stk. 6 og 7, jf. dog dens stk. 8." (5)Artikel 7, stk. 2, affattes således:

"2. For hver forekomst af vand, der er udpeget i henhold til stk. 1, sørger medlemsstaterne for — ud over at opfylde målene i artikel 4 i henhold til kravene i dette direktiv for overfladevandområder, herunder de miljøkvalitetskrav, der er fastlagt på EU-plan — at vandet efter den anvendte vandbehandlingsordning og i overensstemmelse med EU-lovgivningen opfylder kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/2184*. * Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/2184 af 16. december 2020 om kvaliteten af drikkevand (EUT L 435 af 23.12.2020, s. 1)." (6)I artikel 8 foretages følgende ændringer: (a)Stk. 3 affattes således: "3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte tekniske specifikationer og standardiserede metoder til analyse og overvågning af vandets tilstand i overensstemmelse med bilag V og til fastlæggelse af formater for rapportering af overvågnings- og tilstandsdata i overensstemmelse med stk. 4. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2." (b)Som stk. 4 og 5 indsættes følgende: "4. Medlemsstaterne sikrer, at de tilgængelige individuelle overvågningsdata, der indsamles i overensstemmelse med bilag V, punkt 1.3.4, og den deraf følgende tilstand i overensstemmelse med bilag V stilles til rådighed for offentligheden og Det Europæiske Miljøagentur (EEA) mindst én gang om året elektronisk i et maskinlæsbart format i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF*, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF** og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1024***. Med henblik herpå anvender medlemsstaterne de formater, der er fastlagt i overensstemmelse med denne artikels stk. 3. 5. EEA sikrer, at de oplysninger, der stilles til rådighed i henhold til stk. 4, regelmæssigt behandles og analyseres med henblik på at gøre dem tilgængelige via relevante EU-portaler for Kommissionens og de relevante EU-agenturers videreanvendelse og for at give Kommissionen, medlemsstaterne og offentligheden ajourførte, objektive, pålidelige og sammenlignelige oplysninger, navnlig om tilstand, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 401/2009****. * Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41 af 14.2.2003, s. 26). ** Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/2/EF af 14. marts 2007 om opbygning af en infrastruktur for geografisk information i Det Europæiske Fællesskab (Inspire) (EUT L 108 af 25.4.2007, s. 1). *** Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1024 af 20. juni 2019 om åbne data og videreanvendelse af den offentlige sektors informationer (EUT L 172 af 26.6.2019, s. 56). **** Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 401/2009 af 23. april 2009 om Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet (EUT L 126 af 21.5.2009, s. 13)." (7)I artikel 10 foretages følgende ændringer: (a)Stk. 2 affattes således: "2. Med henblik på at opfylde de mål, kvalitetskrav og tærskelværdier, der er fastsat i henhold til dette direktiv, sikrer medlemsstaterne indførelse og gennemførelse af: a) emissionskontrol baseret på den bedste tilgængelige teknologi

b) relevante emissionsgrænseværdier c) i tilfælde af diffuse virkninger, kontrol der, hvor det er relevant, omfatter den bedste miljøpraksis som fastsat i –Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF* –Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU** –Rådets direktiv 91/271/EØF*** –Rådets direktiv 91/676/EØF**** –anden EU-lovgivning, der er relevant for håndtering af punktkilder eller diffus forurening. * Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF af 21. oktober 2009 om en ramme for Fællesskabets indsats for en bæredygtig anvendelse af pesticider (EUT L 309 af 24.11.2009, s. 71). ** Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17). *** Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40). **** Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1)." (b)Stk. 3 affattes således: "3. Hvis et kvalitetsmål, et kvalitetskrav eller en tærskel, uanset om de er fastsat i henhold til dette direktiv, i henhold til direktiv 2006/118/EF eller 2008/105/EF eller i henhold til anden EU-lovgivning, kræver overholdelse af strengere betingelser end dem, som følger af anvendelsen af stk. 2, fastsættes der i overensstemmelse hermed strengere emissionskontrol." (8)Artikel 11, stk. 3, litra k), affattes således: "k) foranstaltninger til at eliminere forurening af overfladevand med prioriterede farlige stoffer og til gradvis at reducere forurening med andre stoffer, som ellers vil forhindre medlemsstaterne i at opfylde de miljømål for overfladevandområderne, der er anført i artikel 4" (9)Artikel 12 affattes således: "Artikel 12 Problemer, der ikke kan løses på medlemsstatsniveau

1. Hvis en medlemsstat støder på et problem, der har indvirkning på forvaltningen af dens vand, men som den ikke selv kan løse, underretter den Kommissionen og enhver anden berørt medlemsstat og fremlægger anbefalinger vedrørende løsning af problemet. 2. De berørte medlemsstater samarbejder om at identificere kilderne til de problemer, der er omhandlet i stk. 1, og de foranstaltninger, der er nødvendige for at løse disse problemer. Medlemsstaterne reagerer rettidigt og senest tre måneder efter underretningen fra en anden medlemsstat i overensstemmelse med stk. 1. (10)3. Kommissionen underrettes og opfordres til at deltage og bistå i det samarbejde, der er omhandlet i stk. 2. Hvor det er relevant, overvejer Kommissionen under hensyntagen til de rapporter, der udarbejdes i henhold til artikel 13, om der skal træffes yderligere foranstaltninger på EU-plan for at reducere de grænseoverskridende virkninger på vandområder." (11)I artikel 15 udgår stk. 3. (12)Artikel 16 og 17 udgår. (13)I artikel 18 foretages følgende ændringer: (a)Stk. 2, litra e), affattes således: "e) et resumé af eventuelle forslag, kontrolforanstaltninger og strategier med henblik på at kontrollere kemisk forurening eller standse eller udfase farlige stoffer" (b)Stk. 4 udgår. (14)Artikel 20 affattes således: "Artikel 20 Tekniske tilpasninger og gennemførelse af dette direktiv "1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 20a med henblik på at ændre bilag I og III og punkt 1.3.6 i bilag V for at tilpasse oplysningskravene vedrørende kompetente myndigheder, indholdet af den økonomiske analyse og de valgte overvågningsstandarder til den videnskabelige og tekniske udvikling. 2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 20a med henblik på at supplere dette direktiv ved at fastsætte de værdier, der er fastsat for klassifikationerne i medlemsstaternes overvågningssystemer i overensstemmelse med interkalibreringsproceduren i bilag V, punkt 1.4.1. 3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte de tekniske formater for indberetning af de data, der er omhandlet i artikel 8, stk. 4. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Ved fastlæggelsen af disse formater bistås Kommissionen om nødvendigt af EEA." (15)Følgende indsættes som artikel 20a: "Artikel 20a Udøvelse af delegerede beføjelser 1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2. De beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 20, stk. 1, tillægges Kommissionen på ubestemt tid fra den [OP insert the date of entry into force of this Directive]. 3. Den i artikel 20, stk. 1, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet og Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. 4. Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat