BEGRUNDELSE

Baggrunden for forslaget

- Begrundelse og formål

Ifølge den videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) er en række af bestandene i de 30 floder med vildlaks, der udgør laksebestanden i Østersøen, uden for sikre biologiske grænser, og der er fare for nedfiskning af denne genetiske bestand. Den ikkebindende forvaltningsplan, der blev vedtaget af Den Internationale Østersøfiskerikommission i 1997, udløb i 2010, og hvis der ikke udarbejdes en ny plan, vil der ikke være nogen mål for den fremtidige forvaltning af bestandene, og fiskernes og turistvirksomhedernes vilkår vil blive præget af uforudsigelighed. Medlemsstaterne, BSRAC og de berørte aktører har derfor gentagne gange anmodet Europa-Kommissionen om at forelægge et forslag til et nyt forvaltningssystem.

Formålet med forslaget er at udarbejde en flerårig forvaltningsplan for fiskeriet efter laksebestande i Østersøen for at sikre en gunstig bevaringsstatus for hele bestanden i Østersøen, herunder alle laksebestande i floder, og en bæredygtig udnyttelse. De specifikke formål med initiativet er at sikre:

a) en bæredygtig udnyttelse af laksebestanden i Østersøen i overensstemmelse med princippet om maksimalt bæredygtigt udbytte

b) opretholdelse af den genetiske integritet af laksebestanden i Østersøen.

- Generel baggrund

- Den nuværende forvaltning af laksebestanden i Østersøen omfatter årlig fastsættelse af TAC og tekniske bevarelsesforanstaltninger som f.eks. fiskeriforbudsperioder og mindstemål for landede fisk. Det indførte forbud mod drivnet med henblik på at beskytte marsvin i Østersøen har også begrænset laksefiskeriet i hovedbassinet. Laks er en art af EU-betydning som defineret i habitatdirektivet[1], og dens indlandshabitater er beskyttet af vandrammedirektivet[2]. Kommissionen til Beskyttelse af Havmiljøet i Østersøområdet (Helcom)[3] har desuden defineret en række mål for de arter, der er omfattet af Helcoms handlingsplan for Østersøen[4].

- I overensstemmelse med det overordnede mål for den fælles fiskeripolitik om bevarelse af fiskeressourcerne, herunder navnlig artikel 5 og 6 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (grundforordningen), hvori der stilles krav om opstilling af flerårige planer, er hovedelementerne i planen:

- målsætninger og mål (opnåelse af 75 % af smoltproduktionspotentialet i de enkelte floder med vildlaks 10 år efter denne forordnings ikrafttræden)

- TAC baseret på en konstant fiskeridødelighed på 0,1. TAC'en vil kun omfatte havfiskeri, men førere af andre fartøjer end fiskerfartøjer, der udbyder tjenester inden for rekreativt fiskeri, vil også være omfattet

- krav til medlemsstaterne om at definere og gennemføre tekniske bevarelsesforanstaltninger som f.eks. lukkede områder og perioder for at beskytte vandrende gydefisk i deres kystfarvande senest 24 måneder efter planens ikrafttræden

- udfasning af udsætning af laks i floder med menneskeskabte grænser og uden potentiale for genopretning af selvbærende vildlaksebestande for at beskytte vildbestandenes genetiske mangfoldighed

- økonomisk støtte fra EFF til direkte udsætning i floder med potentiale for selvbærende vildlaksebestande som en bevarelsesforanstaltning for vildlaksebestanden.

- Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører

I grundforordningen fastlægges den overordnede ramme for den fælles fiskeripolitik, og det præciseres, i hvilke situationer Rådet skal vedtage flerårige planer.

- Det skal bemærkes, at en række af bestemmelserne i dette forslag kan blive ændret i forbindelse med den kommende reform af den fælles fiskeripolitik.

Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 af 21. december 2005 om tekniske bevarelsesforanstaltninger i Østersøen, dvs. mindstemål for landede fisk og lukkede perioder for laksefiskeri.

I Rådets årlige forordning om fastsættelse af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande for Østersøen fastsættes TAC-niveauerne for laks (f.eks. for 2011 i Rådets forordning (EU) nr. 1124/2010 af 29. november 2010 om fastsættelse for 2011 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen).

I Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning for fiskeriet fastsættes de generelle kontrolkrav for fiskeriet, og der fastsættes desuden specifikke krav til flerårige planer.

- Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål

Forslagets målsætninger er i overensstemmelse med EU's miljøpolitik, navnlig med målsætningerne i habitatdirektivet, vandrammedirektivet og havstrategirammedirektivet.

HØRING AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE

Høringsmetoder, hovedmålgrupper og deltagernes generelle profil

Idet laks er en art, der nyder bred interesse, ikke kun blandt erhvervsfiskerne, men også blandt fritidsfiskere, turistvirksomheder og andre berørte interessegrupper, har Kommissionen forsøgt at nå ud til alle interessegrupper under høringen. Et høringsdokument oversat til alle baltiske sprog er blevet offentliggjort på internettet. Fiskeri- og miljøforvaltningsmyndighederne fra de baltiske medlemsstater og centrale aktører deltog også i et høringsmøde den 28. april 2009 i Bruxelles. Der er blevet oprettet en styringsgruppe for konsekvensanalyse (IASG) med repræsentanter fra seks generaldirektorater, nemlig GD for ENV, GD for EMPL, GD for REGIO, GD for ECFIN, DG for TRADE og Generalsekretariatet.

Relevante videnskabelige områder/ekspertiseområder

Forslaget er baseret på videnskabelig rådgivning fra ICES, for så vidt angår miljøparametrene[5], fra Finnish Game and Fisheries Research Institute (det finske forskningsinstitut for vildt og fiskeri), for så vidt angår de sociale og økonomiske vurderinger[6], og på vurderinger og rådgivning fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF)[7].

Sammenfatning af svarene og af, hvordan disse er taget i betragtning

Den konsekvensanalyserapport, der ledsager dette forslag, indeholder et sammendrag af den videnskabelige rådgivning og høringerne.

Midler til at gøre eksperternes råd offentligt tilgængelige

Al rådgivning og alle bidrag til høringsprocessen kan ses på GD MARE's websted: http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/governance/consultations_en.htm

- Konsekvensanalyse

Hvis de foreslåede foranstaltninger gennemføres korrekt og ledsages af miljølovgivningskrav vedrørende indvand, vil de sikre opfyldelsen af følgende mål:

a) for laksebestanden i Østersøen:

- genopretning af alle vildlaksebestande i Østersøområdets floder, således at de kommer inden for sikre biologiske grænser og opnår en gunstig bevaringsstatus, ved at begrænse fiskepresset på svage flodlaksebestande

- genopretning af selvbærende laksebestande i floder med udryddede eller meget svage bestande, hvilket vil øge produktionen af vildlaks generelt

- beskyttelse af vildlaksens genetiske mangfoldighed, idet udsætningen af opdrættet laks, der kan have negative genetiske virkninger, vil falde betydeligt

b) for erhvervsfiskeriet:

- forudsigelige fiskerimuligheder som følge af klare fangstkontrolregler

- øget produktion af vildlaks og genopretning af alle vildbestande i floderne, hvilket vil øge fiskerimulighederne på lang sigt

c) for det rekreative fiskeri:

- øget produktion af vildlaks og genopretning af alle vildbestande i floderne, hvilket vil øge fiskerimulighederne på lang sigt

d) for turistsektoren:

- vækstmuligheder som følge af øgede muligheder for fiskeri efter vildlaks i både hav og floder.

FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

- Retsgrundlag

Retsgrundlaget for dette forslag er artikel 43, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde[8].

- Nærhedsprincippet

I overensstemmelse med artikel 3, stk. 1, litra d), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) falder forslaget ind under Unionens enekompetence. Selv om østersølaksen er en anadrom art, henhører den under "havets biologiske ressourcer" i henhold til artikel 3, stk. 1, litra d), i TEUF. Formålet med denne bestemmelse er at sikre en effektiv bevarelse af marine arter i hele deres vandringscyklus. Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse.

- Proportionalitet

De foreslåede foranstaltninger er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, da de ikke er mere vidtgående end nødvendigt for at nå målet om bevarelse af laksebestanden i Østersøen i henhold til den fælles fiskeripolitik og er egnede til at sikre dette fiskeris bæredygtighed på lang sigt.

BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER

Der er ingen nye budgetmæssige konsekvenser.

YDERLIGERE OPLYSNINGER

- Fornyet gennemgang/revision/udløbsklausul

Forslaget indeholder en klausul om fornyet gennemgang og revision.

2011/0206 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om en flerårig plan for laksebestanden i Østersøen og for fiskeriet efter denne bestand

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[9],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[10],

efter fremsendelse af forslaget til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure og

ud fra følgende betragtninger:

1. Laksehandlingsplanen, der blev vedtaget af Den Internationale Østersøfiskerikommission i 1997, udløb i 2010. De kontraherende parter i Kommissionen til Beskyttelse af Havmiljøet i Østersøområdet (Helcom) har opfordret EU til at udarbejde en langsigtet forvaltningsplan for østersølaksen.

2. Ifølge den seneste videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) og Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) er en række af laksebestandene i Østersøområdets floder uden for sikre biologiske grænser, og der bør udarbejdes en flerårig plan på europæisk niveau.

3. I henhold til artikel 3, stk. 1, litra d), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde henhører havets biologiske ressourcer under Unionens enekompetence. Selv om laks er en anadrom art, kan bevarelsen af de marine laksebestande i Østersøen ikke sikres, hvis der ikke træffes foranstaltninger med henblik på at beskytte disse bestandes liv i floderne. Sådanne foranstaltninger er derfor også omfattet af Unionens enekompetence for at sikre en effektiv bevarelse af marine arter i hele deres vandringscyklus, og de bør fastlægges i den flerårige plan.

4. I direktiv 92/43/EØF om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter[11] er laks opført som en art af EU-betydning, og foranstaltninger, der træffes i henhold til dette direktiv, bør udformes, så det sikres, at udnyttelsen heraf er forenelig med en gunstig bevaringsstatus. Det er derfor nødvendigt at sikre, at foranstaltninger til beskyttelse af laks, der træffes i henhold til denne forordning, er forenelige med de foranstaltninger, der træffes i henhold til ovennævnte direktiv.

5. Formålet med direktiv 2000/60/EF om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger[12] er at beskytte, bevare og forbedre vandmiljøet dér, hvor laksen tilbringer en del af sin livscyklus. Den flerårige forvaltningsplan for laks i Østersøen bør bidrage til, at målene i direktiv 2000/60/EF bliver nået. Foranstaltninger, der allerede stilles krav om i direktivet, som f.eks. vandområdeplaner, bør ikke gentages i denne forordning, men det er nødvendigt at sikre, at foranstaltninger, der træffes i henhold til denne forordning, koordineres med og hænger sammen med foranstaltninger, der træffes i henhold til ovennævnte direktiv om beskyttelse og forbedring af laksehabitater i indvand.

6. Det fastslås i handlingsplanen vedtaget på verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg i 2002, at alle kommercielle bestande skal genoprettes til et niveau, der giver mulighed for at opnå et maksimalt bæredygtigt udbytte, senest i 2015. ICES vurderer, at dette niveau for laksebestandene i Østersøområdets floder svarer til en smoltproduktion på mellem 60 % og 75 % af den potentielle smoltproduktionskapacitet i de forskellige floder med vildlaks. Denne videnskabelige rådgivning bør danne grundlag for fastsættelse af målsætningerne og målene i den flerårige plan.

7. Ifølge den videnskabelige rådgivning kan den genetiske forurening af laksebestandene i Østersøen føre til øget fiskeridødelighed og en nedgang i bestandene af naturligt hjemmehørende arter og i en svækkelse af den genetiske evne til at modstå sygdomme og ændrede lokale miljøforhold. Bevarelsen af østersølaksebestandenes genetiske integritet og mangfoldighed spiller derfor en afgørende rolle i bestandenes bevarelse og bør være et mål i den flerårige plan.

8. Fiskeridødeligheden i hav og floder bør resultere i en bestandsstørrelse af vildlaks, som producerer det maksimalt bæredygtige udbytte i overensstemmelse med de fastlagte mål og frister. Fiskeridødeligheden i havet bør fastsættes på baggrund af rådgivning fra STECF.

9. For at sikre en mere effektiv gennemførelse af planen, og for at foranstaltningerne i højere grad er målrettet de særlige forhold, der gør sig gældende for de enkelte laksebestande i floderne, bør de pågældende medlemsstater have beføjelse til at fastsætte fiskeridødeligheden for laks, TAC'en og visse tekniske bevarelsesforanstaltninger for deres floder i overensstemmelse med EUF-traktatens artikel 2, stk. 1.

10. I forbindelse med vedtagelsen af foranstaltninger i henhold til denne forordning skal medlemsstaterne opfylde deres internationale forpligtelser fuldt ud, navnlig deres forpligtelser i henhold til artikel 66 i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982[13], hvori det bl.a. fastslås, at stater, i hvis floder anadrome bestande har deres oprindelse, og andre berørte stater bør samarbejde om bevarelse og forvaltning af disse bestande.

11. Det bør sikres, at Kommissionen regelmæssigt vurderer tilstrækkeligheden og effektiviteten af medlemsstaternes foranstaltninger i forhold til målene og målsætningerne i den flerårige plan.

12. Ifølge den videnskabelige rådgivning kan udsætningsprocedurerne have en alvorlig indvirkning på den genetiske mangfoldighed af laksebestanden i Østersøen, og der er fare for, at det store antal opdrættede fisk, der udsættes i Østersøen hvert år, indvirker på vildlaksens genetiske integritet, og udsætningen bør således udfases. Betingelserne for udsætning bør derfor fastsættes i denne flerårige plan.

13. Den direkte udsætning i potentielle laksefloder, der opfylder særlige betingelser, betragtes som en bevarelsesforanstaltning, da den vil have en positiv indvirkning på det samlede antal laks og fiskeriet, idet den kan genoprette selvbærende laksebestande. Det bør udtrykkeligt anføres, at direkte udsætning, der opfylder disse betingelser, er støtteberettiget i henhold til artikel 38, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1198/2006 om Den Europæiske Fiskerifond[14].

14. Da udsætning af laks muligvis er obligatorisk i visse medlemsstater i dag, og for at give medlemsstaterne tid til at tilpasse sig disse krav, bør andre udsætninger af laks end udsætning og direkte udsætning imidlertid fortsat være tilladt i en overgangsperiode på syv år efter denne forordnings ikrafttræden.

15. For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning overholdes, bør der vedtages specifikke kontrolforanstaltninger ud over de foranstaltninger, som er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik[15].

16. En betydelig del af de kystfartøjer, der fisker efter laks, har en længde på under 10 m. Kravet om at føre en fiskerilogbog i artikel 14 og kravet om forhåndsmeddelelse i artikel 17 i forordning (EF) nr. 1224/2009 bør derfor udvides til at omfatte alle fartøjer.

17. For at sikre, at laksefangster ikke fejlrapporteres som havørred og således unddrages en effektiv kontrol, er det nødvendigt at udvide forpligtelsen til at indsende forhåndsmeddelelser i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1224/2009 til også at omfatte alle fartøjer, der opbevarer havørred om bord.

18. For at tilvejebringe bedre og mere videnskabelige data om laksebestanden bør elektrofiskeri tillades.

19. Den seneste videnskabelige forskning viser, at rekreativt havfiskeri efter laks har en betydelig indvirkning på laksebestandene, selv om datakvaliteten på dette område ikke er meget præcis. Rekreativt fiskeri fra fartøjer, der opereres af virksomheder, der udbyder tjenester med henblik på at opnå en fortjeneste, kan potentielt tegne sig for en væsentlig del af fangsterne af østersølaks. For at sikre en effektiv gennemførelse af den flerårige plan bør der derfor indføres en række særlige forvaltningsforanstaltninger med henblik på at kontrollere disse aktiviteter.

20. For at sikre en effektiv opfyldelse af målene i denne forordning og være i stand til at reagere hurtigt på ændringer af betingelserne for bestande bør beføjelsen til at vedtage retsakter i henhold til traktatens artikel 290 delegeres til Kommissionen for så vidt angår visse ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning, jf. forordningens artikel 6, 7, 11 og 25. Disse beføjelser bør omfatte muligheden for at ændre fiskeridødeligheden i havet, at ændre fortegnelsen over floder med vildlaks og visse tekniske oplysninger i bilagene til denne forordning og at vedtage foranstaltninger til beskyttelse af bestandene i Østersøområdets floder, hvis medlemsstaterne ikke vedtager foranstaltninger i henhold til den beføjelse, der henvises til i betragtning 9, eller hvis de anses for at være ineffektive.

21. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

22. For at sikre ensartede vilkår for gennemførelsen af bestemmelserne om udsætning af laks i henhold til artikel 12 i denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser skal udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser[16] —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER

Artikel 1

Genstand

Ved denne forordning fastlægges en flerårig plan for bevarelse og forvaltning af laksebestanden i Østersøen (i det følgende benævnt "planen").

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Planen finder anvendelse på:

a) erhvervsfiskeri i Østersøen og i floder, der munder ud i Østersøen på medlemsstaternes område (i det følgende benævnte "de pågældende medlemsstater")

b) rekreativt fiskeri efter laks i Østersøen, hvor fiskeriet udøves fra servicefartøjer til rekreativt fiskeri.

Artikel 3

Definitioner

1. I denne forordning anvendes definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002, artikel 2 i direktiv 2000/60/EF og artikel 4 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

2. Endvidere forstås ved:

a) "Østersøen": ICES-underområde 22-32

b) "floder i Østersøområdet": floder, der munder ud i Østersøen, på medlemsstaternes område

c) "laksebestanden i Østersøen": alle laksebestande i Østersøen og i floderne i Østersøområdet, både vildlaks og opdrættet laks

d) "flod med vildlaks": en flod med selvbærende vildlaksebestande uden eller med begrænset udsætning af opdrættet laks som anført i bilag I

e) "potentiel lakseflod": en flod, der tidligere har haft en eller flere vildlaksebestande, og hvor der i øjeblikket ikke er nogen eller kun en begrænset naturlig reproduktion, og som har potentiale til genopretning af en selvbærende vildlaksebestand

f) "potentiel smoltproduktionskapacitet": laksesmolts produktionskapacitet beregnet for hver enkelt flod på grundlag af relevante flokspecifikke parametre

g) "tekniske bevarelsesforanstaltninger": foranstaltninger, der regulerer artssammensætningen, fangsternes størrelsessammensætning og fiskeriets indvirkning på økosystemernes komponenter gennem fastsættelse af regler for anvendelse af fiskeredskaber og for deres struktur og begrænsning af adgangen til fiskeriområder

h) "udsætning": udsætning af laksesmolt eller opdrættet laks i tidligere livsstadier i floder med vildlaks

i) "direkte udsætning": udsætning af laksesmolt eller opdrættet laks i tidligere livsstadier i potentielle laksefloder

j) "servicefartøj": et fartøj, der opereres af et selskab, der udbyder tjenester, herunder tilvejebringelse af fiskeredskaber, transport og/eller vejledning med henblik på rekreativt fiskeri efter laks i Østersøen

k) "samlet tilladt fangstmængde" (TAC): den mængde østersølaks, som hvert år kan fiskes og landes af bestanden.

KAPITEL II MÅLSÆTNINGER

Artikel 4

Målsætninger

Planen har til formål at sikre:

a) en bæredygtig udnyttelse af laksebestanden i Østersøen i overensstemmelse med princippet om maksimalt bæredygtigt udbytte

b) opretholdelsen af den genetiske integritet og mangfoldighed af laksebestanden i Østersøen.

KAPITEL III MÅL

Artikel 5

Mål for vildlaksebestande i floder

23. I floder med vildlaks, hvor den potentielle smoltproduktionskapacitet er nået op på 50 % ved denne forordnings ikrafttræden, skal produktionen af vildlaksesmolt nå op på 75 % af den potentielle smoltproduktionskapacitet i de enkelte floder fem år efter denne forordnings ikrafttræden.

24. I floder med vildlaks, hvor den potentielle smoltproduktionskapacitet ikke er nået op på 50 % ved denne forordnings ikrafttræden, skal produktionen af vildlaksesmolt nå op på 50 % af den potentielle smoltproduktionskapacitet i de enkelte floder fem år efter og nå op på 75 % 10 år efter denne forordnings ikrafttræden.

25. 10 år efter denne forordnings ikrafttræden skal produktionen af vildlaksesmolt opretholdes på mindst 75 % af den potentielle smoltproduktionskapacitet i de enkelte floder med vildlaks.

26. De pågældende medlemsstater kan fastsætte strengere mål for de enkelte floder med vildlaks.

KAPITEL IV FANGSTREGLER

Artikel 6

Fastsættelse af TAC for flodfiskeri

27. Den årlige TAC for laksebestande i floder med vildlaks må ikke overstige et niveau, der svarer til den fiskeridødelighed, der er nævnt i stk. 2.

28. Fiskeridødeligheden for laksebestande i floder med vildlaks fastsættes af de enkelte medlemsstater i overensstemmelse med målene i artikel 5 og ekspertudtalelser fra STECF og ICES, og den revurderes jævnligt af disse organer, når der foreligger nye oplysninger, eller hvis flodens karakteristika har ændret sig. Medlemsstaterne tager i denne forbindelse højde for den potentielle smoltproduktionskapacitet, som ICES har beregnet for hver enkelt flod på grundlag af relevante flodspecifikke parametre, og den revurderes jævnligt af dette organ, når der foreligger nye oplysninger, eller hvis flodens karakteristika har ændret sig.

29. De pågældende medlemsstater offentliggør fiskeridødeligheden i floder med vildlaks og den tilsvarende TAC for laks på den offentligt tilgængelige del af deres officielle websted oprettet i overensstemmelse med artikel 114 i forordning (EF) nr. 1224/2009 senest et år efter denne forordnings ikrafttræden og ajourfører disse oplysninger hvert år.

30. Kommissionen vurderer hvert tredje år foreneligheden og effektiviteten af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet i henhold til denne artikel, i forhold til de målsætninger og mål, der er fastsat i artikel 4 og 5.

31. Kommissionen bemyndiges til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 26 for at fastsætte fiskeridødeligheden og/eller den tilsvarende TAC i floder med vildlaks og/eller lukke det pågældende fiskeri, hvis de berørte medlemsstater ikke offentliggør sådanne foranstaltninger i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3 inden udløbet af den fastsatte frist, som løber fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.

32. Kommissionen bemyndiges til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 26 for at fastsætte fiskeridødeligheden og/eller den tilsvarende TAC i floder med vildlaks og/eller lukke det pågældende fiskeri, hvis medlemsstaternes foranstaltninger, efter en vurdering foretaget i henhold til stk. 4, skønnes ikke at være forenelige med de målsætninger og mål, der er fastsat i artikel 4 og 5, eller ikke at opfylde sådanne målsætninger og mål.

33. Formålet med de foranstaltninger, som Kommissionen træffer, er at sikre, at målsætningerne og målene fastsat i artikel 4 og 5 opfyldes. Efter Kommissionens vedtagelse af den delegerede retsakt ophører medlemsstaternes foranstaltninger med at gælde.

Artikel 7

Fastsættelse af TAC for havfiskeri

34. Den årlige TAC for laksebestande i havet må ikke overstige et niveau, der svarer til en fiskeridødelighed på 0,1.

35. Når der er klare tegn på, at betingelserne for bestandene har ændret sig, og/eller at den eksisterende fiskeridødelighed ikke er tilstrækkelig til at nå målsætningerne i artikel 4, kan Kommissionen regulere den i stk. 1 nævnte fiskeridødelighed i havet ved hjælp af delegerede retsakter vedtaget i overensstemmelse med artikel 26.

36. I tilfælde af pludselige sygdomsudbrud, kritisk lave overlevelsesrater for unglaks eller en uforudset udvikling træffer Rådet afgørelse om en TAC, der er lavere end den TAC, der svarer til den i stk. 1 nævnte fiskeridødelighed.

Artikel 8

Servicefartøjers udnyttelse af den nationale kvote

Laks fanget i havet fra servicefartøjer til rekreativt fiskeri modregnes i den nationale kvote.

KAPITEL V TEKNISKE BEVARELSESFORANSTALTNINGER

Artikel 9

Medlemsstaternes foranstaltninger til beskyttelse af svage flodlaksebestande

37. I floder med vildlaks, hvor den potentielle smoltproduktionskapacitet ikke er nået op på 50 % ved denne forordnings ikrafttræden, fastsætter de pågældende medlemsstater senest to år efter denne forordnings ikrafttræden nationale tekniske bevarelsesforanstaltninger.

38. De tekniske bevarelsesforanstaltninger i stk. 1 baseres på flodspecifikke krav, således at de i tilstrækkelig grad kan bidrage til opfyldelsen af de målsætninger og mål, der er fastsat i artikel 4 og 5. Beslutningen om, hvor disse foranstaltninger skal iværksættes, baseres på de mest pålidelige tilgængelige oplysninger om laksens vandringsruter i havet.

Artikel 10

Foranstaltninger til beskyttelse af andre flodlaksebestande

Medlemsstaterne kan iværksætte nationale tekniske bevarelsesforanstaltninger for deres floder i Østersøområdet for at beskytte laksebestande i floder, der ikke er omfattet af artikel 9 i denne forordning. Disse foranstaltninger skal medvirke til at nå målsætningerne og målene i artikel 4 og 5.

Artikel 11

Kommissionens foranstaltninger

39. Kommissionen vurderer hvert tredje år foreneligheden og effektiviteten af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet i henhold til artikel 9 og 10, navnlig når floder med vildlaks løber gennem flere medlemsstater, i forhold til de målsætninger og mål, der er fastsat i artikel 4 og 5.

40. Kommissionen bemyndiges til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 26 for at fastsætte, hvilke tekniske foranstaltninger der er behov for, hvis de berørte medlemsstater ikke vedtager sådanne foranstaltninger i henhold til artikel 9 inden udløbet af den fastsatte frist, som løber fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.

41. Kommissionen bemyndiges til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 26 for at fastsætte, hvilke tekniske foranstaltninger der er behov for, hvis medlemsstaternes foranstaltninger, efter en vurdering foretaget i henhold til stk. 1, skønnes ikke at være forenelige med de målsætninger og mål, der er fastsat i artikel 4 og 5, eller ikke at opfylde sådanne målsætninger og mål.

42. Formålet med de foranstaltninger, som Kommissionen træffer, er at sikre, at målsætningerne og målene fastsat i artikel 4 og 5 opfyldes. Efter Kommissionens vedtagelse af den delegerede retsakt ophører medlemsstaternes foranstaltninger med at gælde.

KAPITEL VI UDSÆTNINGER

Artikel 12

Udsætning

43. Udsætning af laks må kun ske i floder med vildlaks. Antallet af udsatte smolt i de enkelte floder må ikke overstige flodens skønnede potentielle smoltproduktionskapacitet.

44. Udsætning skal ske på en måde, der beskytter den genetiske mangfoldighed af de forskellige laksebestande i floderne under hensyntagen til de eksisterende fiskerisamfund ved de pågældende floder og ved tilstødende floder, samtidig med at effekten af udsætningen maksimeres.

45. Kommissionen kan fastsætte nærmere bestemmelser for anvendelsen af denne artikel i form af gennemførelsesbestemmelser vedtaget i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 27, stk. 2.

Artikel 13

Direkte udsætning

Direkte udsætning i potentielle laksefloder kan kun ske, såfremt:

a) floden har vandveje med fri vandring, en passende vandkvalitet og et habitat med egnede reproduktions- og vækstbetingelser for laks

b) formålet med den direkte udsætning er at genoprette eller øge en bæredygtig selvbærende vildlaksebestand

c) der er fastlagt et program for overvågning og evaluering før og efter udsætningen

d) der er fastlagt passende og tilstrækkelige bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, der fremmer genopretningen af en selvbærende laksebestand i floden.

Direkte udsætning i henhold til stk. 1 anses for en bevarelsesforanstaltning i henhold til artikel 38, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1198/2006 om Den Europæiske Fiskerifond.

Artikel 14

Overgangsperiode

Udsætninger af laks, der ikke sker i henhold til artikel 12 og 13, kan fortsætte indtil syv år efter denne forordnings ikrafttræden.

KAPITEL VII KONTROL OG HÅNDHÆVELSE

Artikel 15

Sammenhæng med forordning (EF) nr. 1224/2009

Kontrolforanstaltningerne i dette kapitel supplerer kontrolforanstaltningerne i forordning (EF) nr. 1224/2009, medmindre andet er fastsat i artiklerne i dette kapitel.

Artikel 16

Logbøger

Uanset artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009 skal førere af EU-fiskerfartøjer af enhver længde, der er i besiddelse af en fiskeritilladelse for laks, føre en logbog over deres aktiviteter i henhold til bestemmelserne i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 17

Forhåndsmeddelelser

Uanset den indledende sætning i artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1224/2009 meddeler førere af EU-fiskerfartøjer af enhver længde, der opbevarer laks og/eller havørred om bord, straks efter afslutningen af fiskeriet flagmedlemsstatens kompetente myndighed de oplysninger, der er angivet i artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 18

Tilladelser til særlige aktiviteter

46. Servicefartøjer til rekreativt fiskeri skal have en særlig tilladelse til at fiske efter laks, der udstedes i henhold til bilag II til denne forordning.

47. De pågældende medlemsstater opfører tilladelserne til særlige aktiviteter på fortegnelsen over fiskeritilladelser i den elektroniske database oprettet i henhold til artikel 116, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1224/2009. De registrerer desuden dataene om tilladelserne til særlige aktiviteter i det elektroniske valideringssystem, der henvises til i artikel 109 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 19

Fangstopgørelse

48. Føreren af servicefartøjet til rekreativt fiskeri skal udfylde en fangstopgørelse i henhold til bilag III og fremsende den til den kompetente myndighed i servicefartøjets flagmedlemsstat den sidste dag i hver måned.

49. Senest den 15. i hver måned registrerer den pågældende medlemsstat oplysningerne i fangstopgørelserne for den forrige måned i deres elektroniske database oprettet i henhold til artikel 116, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1224/2009 og i det elektroniske valideringssystem, der henvises til i artikel 109 i forordning (EF) nr. 1224/2009. De elektroniske data og fangstopgørelserne opbevares i tre år.

Artikel 20

Inspektion af landinger

Medlemsstaterne verificerer nøjagtigheden af oplysningerne i fangstopgørelserne ved hjælp af inspektion af landinger. Disse inspektioner af landinger skal omfatte mindst 10 % af det samlede antal landinger.

Artikel 21

Nationale kontrolhandlingsprogrammer

De nationale kontrolhandlingsprogrammer omhandlet i artikel 46 i forordning (EF) nr. 1224/2009 skal desuden som minimum sikre:

a) anvendelsen af tekniske bevarelsesforanstaltninger i henhold til kapitel V i denne forordning

b) overholdelsen af reglerne om kvoteudnyttelse, tilladelse til aktiviteter og servicefartøjernes indsendelse af fangstopgørelser

c) overvågningen af reglerne om udsætning og direkte udsætning.

KAPITEL VIII DATAINDSAMLING

Artikel 22

Med henblik på indsamling af data kan den enkelte kohorte af unglaks i alle floder med vildlaks overvåges med elektrofiskeri inden smoltifikation.

KAPITEL IV OPFØLGNING

Artikel 23

Medlemsstaternes indberetning

50. De pågældende medlemsstater underretter Kommissionen om de tekniske bevarelsesforanstaltninger, der vedtages i henhold til kapitel V, og om deres opfyldelse af målene i artikel 5 i det tredje år efter denne forordnings ikrafttræden og herefter hvert tredje år.

51. De pågældende medlemsstater underretter Kommissionen om gennemførelsen af denne forordning og om opfyldelsen af de mål, der er fastsat i artikel 5, i det sjette år efter denne forordnings ikrafttræden og herefter hvert sjette år. Medlemsstaternes rapport skal navnlig omfatte oplysninger om følgende:

a) udviklingen af det nationale fiskeri, herunder fordelingen af fangster mellem åbne farvande, kystfarvande og floder og mellem erhvervsfiskere, virksomheder, der opererer servicefartøjer til rekreativt fiskeri, og andre fritidsfiskere

b) for hver flod med vildlaks, produktionen af unglaks og laksesmolt og det bedste tilgængelige skøn over den potentielle smoltproduktionskapacitet

c) for hver vildlaksebestand i floder, den tilgængelige genetiske information

d) udsætning og direkte udsætning af laks

e) gennemførelsen af det nationale kontrolhandlingsprogram omhandlet i artikel 46 i forordning (EF) nr. 1224/2009.

Artikel 24

Evaluering af planen

Kommissionen vurderer på grundlag af medlemsstaternes indberetning, jf. artikel 23 i denne forordning, og videnskabelig rådgivning forvaltningsforanstaltningernes indvirkning på laksebestanden i Østersøen og på fiskeriet efter denne bestand i året efter modtagelsen af medlemsstaternes rapporter.

KAPITEL X ÆNDRINGER AF BILAG

Artikel 25

Ændringer af bilag

52. Kommissionen kan ændre fortegnelsen over floder med vildlaks i bilag I for at ajourføre den med de nyeste videnskabelige oplysninger ved delegerede retsakter vedtaget i overensstemmelse med artikel 26.

53. Kommissionen kan ændre bilag II og III for at sikre en effektiv kontrol ved delegerede retsakter vedtaget i overensstemmelse med artikel 26.

KAPITEL XI PROCEDUREBESTEMMELSER

Artikel 26

Udøvelse af delegerede beføjelser

54. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel anførte betingelser.

55. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 6, 7, 11 og 25, for en ubegrænset periode.

56. Den i artikel 6, 7, 11 og 25 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er nævnt i afgørelsen, til ophør. Den træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et i afgørelsen nærmere angivet senere tidspunkt. Afgørelsen er uden virkning for gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

57. Så snart Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt, underretter den Europa-Parlamentet og Rådet samtidigt herom.

58. En delegeret retsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 6, 7, 11 og 25, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen om den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden fristens udløb begge har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på initiativ af Europa-Parlamentet eller Rådet.

Artikel 27

Tilbagekaldelse af beføjelser

Hvis en medlemsstat ikke har fastlagt eller offentliggjort foranstaltningerne i artikel 6 eller 11 inden for den fastsatte frist, eller hvis disse foranstaltninger er utilstrækkelige og/eller ineffektive på grundlag af vurderingen i artikel 6, stk. 4, eller artikel 11, stk. 1, tilbagekalder Kommissionen de i artikel 6 eller 11 omhandlede beføjelser til den pågældende medlemsstat. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer de i den pågældende afgørelse anførte delegerede beføjelser til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på en senere heri fastsat dato.

Artikel 28

Udvalgsprocedure

59. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, der er nedsat ved artikel 30 i forordning (EF) nr. 2371/2002. Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

60. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

KAPITEL XII AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 29

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning anvendes fra den XXX.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG I

Floder med vildlaks i Østersøen

Finland

- Simojoki

Finland/Sverige

- Tornionjoki/Torneälven

Sverige

- Kalixälven, Råneälven, Piteälven, Åbyälven, Byskeälven, Rickleån, Sävarån, Ume/Vindelälven, Öreälven, Lögdeälven, Emån, Mörrumsån, Ljungan

Estland

- Pärnu, Kunda, Keila, Vasalemma

Letland

- Salaca, Vitrupe, Peterupe, Irbe, Uzava, Saka

Letland/Litauen

- Barta/Bartuva

Litauen

- Vandløbsoplandet Nemunas (Zeimena)

BILAG II

MINIMUMSOPLYSNINGER TIL TILLADELSER TIL SÆRLIGE AKTIVITETER

1. FARTØJSDATA

Fartøjets navn[17]

Flagstat

Registreringshavn (navn og national kode)

Udvendig mærkning

Internationalt radiokaldesignal (IRCS[18])

2. TILLADELSESINDEHAVER, FARTØJSEJER OG FARTØJSFØRER[19]

Den fysiske eller juridiske persons navn og adresse

3. FARTØJETS KARAKTERISTIKA

Maskineffekt (kW)[20]

Tonnage (GT)

Længde overalt

4. FISKERIBETINGELSER

1. Udstedelsesdato

2. Gyldighedsperiode

3. Betingelser for tilladelsen, herunder i givet fald vedrørende arter, områder og fiskeredskaber

BILAG III

FANGSTOPGØRELSER

De pågældende medlemsstater skal udfylde en fangstopgørelse i form af en officiel formular for deres servicefartøjer til rekreativt fiskeri. Denne formular skal som minimum omfatte følgende oplysninger:

a) referencenummer for tilladelsen til særlige aktiviteter udstedt i henhold til artikel 18 i denne forordning

b) navnet på den fysiske eller juridiske person, der er indehaver af tilladelsen til særlige aktiviteter udstedt i henhold til artikel 18 i denne forordning

c) føreren af servicefartøjets navn og underskrift

d) dato og tidspunkt for afrejse fra og ankomst til havn og fangstrejsens varighed

e) sted og tidspunkt for landing pr. fangstrejse

f) anvendte fiskeredskaber

g) mængden af landet fisk pr. art og pr. fangstrejse

h) mængden af udsmid pr. art og pr. fangstrejse

i) fangstområde pr. fangstrejse udtrykt i statistiske ICES-rektangler.

[1] EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7. Senest ændret ved direktiv 2006/105/EF (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 368).

[2] EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning2455/2001/EF (EFT L 331 af 15.12.2001, s. 1).

[3] Konventionen om beskyttelse af havmiljøet i Østersøområdet, 1992 (trådte i kraft den 17. januar 2000).

[4] Vedtaget den 15. november 2007 i Krakow, Polen, på det ekstraordinære ministermøde i Helcom.

[5] Særlig rådgivning fra ICES 2008, 8.3.3.3: anmodning til ICES om rådgivning omkring forvaltning af laks i Østersøen.

[6] Finnish Game and Fisheries Research Institute , 2008. Data analysis to support development of a Baltic Sea Salmon Action Plan, SI2.491891, FISH/2007/03 – Lot 6.

[7] Rapport om det 31. plenarmøde i Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri ((PLEN-09-02), den 13.-17. juli 2009, København.

[8] EUT C … af 9.5.2008, s. 1.

[9] EUT C … af …, s ….

[10] EUT C … af …, s ….

[11] EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7. Senest ændret ved direktiv 2006/105/EF (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 368).

[12] EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1. Ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2455/2001/EF (EFT L 331 af 15.12.2001, s. 1).

[13] EFT L 179 af 23.6.1998, s. 1-2.

[14] EUT L 223 af 15.8.2006, s. 1-44.

[15] EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1-50.

[16] EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

[17] For navngivne fartøjer.

[18] For fartøjer, der skal have et IRCS.

[19] Angives for hver relevant person.

[20] Jf. forordning (EØF) nr. 2930/86.