Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING om vedtagelse af listen over prioriterede stoffer inden for vandpolitik

(forelagt af Kommissionen)

INDHOLDSFORTEGNELSE

RESUME

BEGRUNDELSE

1. Indledning

2. Principper

2.1. Den grundlæggende fremgangsmåde

2.2. Tekniske aspekter ved den automatiserede prioritetsbestemmelse under COMMPS

2.2.1. Kandidatstoffer

2.2.2. Prioritetsrangfølgelister for vandmiljøet (liste A+B)

2.2.3. Prioritetsrangfølgeliste for sedimentmiljøet (liste C)

2.2.4. Prioritetsrangfølgeliste for metallers (liste D)

2.3. Ekspertvurdering med henblik på udvælgelsen af prioriterede stoffer

2.3.1. Udvælgelse af stoffer fra liste A (organiske stoffer baseret på akvatiske overvågningsdata):

2.3.2. Udvælgelse af stoffer fra liste B (organiske stoffer baseret på akvatiske modelberegnede eksponeringsdata):

2.3.3. Udvælgelse af stoffer fra liste C (organiske stoffer baseret på data fra sedimentovervågning):

2.3.4. Udvælgelse af metaller fra liste D (baseret på akvatiske overvågningsdata):

3. Fremtidig udvikling af COMMPS

3.1. Generelle bemærkninger

3.2. Havvandsmiljøet

3.3. Grundvand

3.4. Database

3.5. Andre emner

3.6. Revision

4. Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning

5. Retsgrundlag

6. Vurdering af konsekvenserne for virksomhederne

Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING om vedtagelse af listen over prioriterede stoffer inden for vandpolitik

BILAG

RESUME

I henhold til artikel 16 (gammel artikel 21) i forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger [1] (i det følgende benævnt rammedirektivet for vandpolitikken, VRD), skal Kommissionen, ifølge forslaget, forelægge en første liste over prioriterede stoffer inden den 31. december 1999. For disse prioriterede stoffer skal den 'kombinerede fremgangsmåde' anvendes i henhold til forslaget til VRD (artikel 10, gammel artikel 12a), det vil sige, at der skal udarbejdes harmoniserede europæiske vandkvalitetsnormer og emissionskontrol for alle stoffer.

[1] NB.: Den politiske enighed i Rådet af 2. marts 1999 er ændret og artiklernes numre er ændret i Rådet fælles holdning af 22. oktober 1999.

Prioritetslisten bør baseres på farerne for vandøkosystemet og for menneskernes sundhed via vandmiljøet. I forslaget til VRD er der tre valgmuligheder for at finde frem til de prioriterede stoffer. Heraf er den eneste praktisk mulige inden for en rimelig kort frist, den mulighed, der kræver en "forenklet risikobaseret vurderingsprocedure, der er baseret på videnskabelige principper", hvor der tages hensyn til stoffernes direkte farlighed og eksponering til økosystemer baseret på overvågningsdata og på modelberegningsdata.

På dette grundlag er der udarbejdet en procedure, som kaldes COMMPS (combined monitoring-based og modelling-based priority setting) i samarbejde med en konsulent (Fraunhofer Institute for Environmental Chemistry og Ecotoxicology i Tyskland, i det følgende blot benævnt Fraunhofer-instituttet). Den grundlæggende ide er at ordne de stoffer, for hvilke der findes tilstrækkelige data, i en bestemt rangfølge afhængig at den relative risiko de udgør for vandmiljøet på en automatiseret måde og at anvende eksperters vurderinger til den endelige udvælgelse af prioriterede stoffer.

Eksperter fra medlemsstater, Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE), Det Europæiske Kemikaliekontor (ECB), industrien, vandforsyningsselskaber og miljøorganisationer drøftede COMMPS-proceduren på møder, der blev afholdt i februar og juli 1998. På mødet i juli 1998 blev der forelagt en første undersøgelsesrapport fra Fraunhofer-instituttet, der illustrerede hvor effektiv COMMPS-proceduren er. Efter at ovennævnte eksperter havde fremsat bemærkninger og givet yderligere oplysninger foretog Fraunhofer-instituttet en grundig revision af COMMPS-proceduren, hvor der også blev taget hensyn til ekspertisen fra en statistiker, som Kommissionen havde indgået en kontrakt med. Den revidere Fraunhofer-undersøgelse byggede på omkring 750 000 data om overvågning af overfladevand og omkring 70 000 data om overvågning af sedimenter. Der blev leveret data fra alle 15 medlemsstater og fra Unionen af Vandforsyningsforeninger i De Europæiske Fællesskabers Medlemslande (EUREAU). Modelberegningsdata blev leveret af Det Europæiske Kemikaliekontor og de er derfor fuldt forenelige med den database, der er anvendt til prioriteringen af eksisterende stoffer.

Den reviderede COMMPS-undersøgelse indeholder følgende risikobaserede rangfølgelister:

- En liste, hvor der er anvendt eksponeringskøn baseret på data om overvågning af overfladevand (overvågningsbaseret liste)

- En liste, hvor der er anvendt eksponeringskøn baseret på data om modelberegninger for overfladevand (modelberegningsbaseret liste)

- En liste, hvor der er anvendt eksponeringskøn baseret på data om overvågning af sedimenter (sedimentliste)

- Flere rangfølgelister for metaller baseret på forskellige scenarier for eksponering og virkning (metallister).

De forskellige eksponeringsscenarier blev kombineret med stoffernes virkninger under hensyntagen til økotoksikologiske virkninger for akvatiske organismer (direkte virkninger), bioakkumulation (indirekte virkninger) og toksicitet (virkninger for menneskers sundhed). Fra de forskellige rangfølgelister udvalgte Fraunhofer-instituttet en delmængde af højt placerede "kandidater til prioriterede stoffer" og foretog en vurdering stof for stof for at finde frem til de stoffer, som de anbefaler medtaget på den første prioritetsliste.

Den reviderede COMMPS-undersøgelse blev forelagt og diskuteret på et ekspertmøde den 19. april 1999. Der var generel enighed om, at den anbefalede liste er baseret på den bedst mulige videnskabelige dokumention i betragtning af den givne tid. På grundlag af eksperternes bemærkninger reviderede Kommissionen den liste, som Fraunhofer-instituttet havde anbefalet, og færdigbehandlede det vedlagte forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om vedtagelse af listen over prioriterede stoffer inden for vandpolitik.

BEGRUNDELSE

1. Indledning

1. I 1997 foreslog Kommissionen et Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger. Rådet fastlagde en fælles holdning om dette forslag den 22 oktober 1999 [2]. Når dette direktiv er vedtaget vil dette danne retsgrundlag for beskyttelsen af det europæiske vandmiljø.

[2] Rådets fælles holdning af 22 oktober 1999 (EFT C 343 af 30.11.1999, s. 1).

2. Artikel 10 (ny)/12a (gammel) og artikel 16 (ny)/21 (gammel) [3] i forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (herefter benævnt VRD) fastlægger Fællesskabets strategi for indførelsen af harmoniserede kvalitetsnormer og harmoniseret emissionskontrol af farlige stoffer (kombineret fremgangsmåde). Den vil i løbet af en overgangsperiode erstatte den emissionskontrolpolitik, der blev indført ved Rådets direktiv 76/464/EØF om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø [4] og de direktiver, der er vedtaget indenfor rammerne heraf.

[3] NB.: Politisk enighed i Rådet, Rådets dokument 6404/99 ENV 68 PRO-COOP 46 - Interinstitutionelt nummer: 97/0067 (SYN) af 2. marts 1999 (i det følgende benævnt gammel) er ændret og artiklernes numre er ændret i Rådets fælles holdning af 22. oktober 1999 (i det følgende benævnmt ny).

[4] EFT L 129 af 18.5.1976, s. 23.

3. Direktiv 76/464/EØF er for øjeblikket Fællesskabets vigtigste retsakt til kontrol med farlige stoffer udledt til overfladevand. I 1982 blev der i Kommissionens meddelelse til Rådet om farlige stoffer, som kan medtages på liste I i Rådets direktiv 76/464/EØF [5], forelagt omkring 130 stoffer med henblik på fællesskabsaktion, som blev udvalgt fordi de produceres i store mængder samt på grundlag af deres toksicitet, persistens og bioakkumulation. Efter offentliggørelse af denne liste blev 17 stoffer reguleret under datterdirektiverne (82/176/EØF, 83/513/EØF, 84/156/EØF, 84/491/EØF og 86/280/EØF) [6] vedtaget indenfor rammerne af direktiv 76/464/EØF.

[5] EFT C 176 af 14.7.1982, s. 3.

[6] EFT L 81 af 27.3.1982, s. 29; EFT L 291 af 14.10.1983, s. 1; EFT L 74 af 17.3.1984, s. 49; EFT L 274 af 17.10.1984, s. 11; EFT L 221 af 7.8.1986, s. 51 (ændret i EFT L 158 af 25.6.1988, s. 35 og EFT L 219 af 14.8.1990, s. 49).

4. En yderligere udbygning af datterdirektiverne blev vanskeligere og vanskeligere af flere årsager. For det første var der generelt en fornemmelse af, at fremgangsmåden med et enkelt medium, som var anvendt i direktiv 76/464/EØF, i det mindste for store anlæg tog utilstrækkeligt hensyn til den samlede miljøbeskyttelse, som også burde omfatte emissioner til luften, affald og andre aspekter som rationel udnyttelse af energi. For det andet indførte direktiv 76/464/EØF mulighed for at anvende enten teknisk defineret emissionskontrol eller kvalitetsmålsætninger. Dette var i modstrid med de stigende tegn på, at kun en 'kombineret fremgangsmåde' med anvendelse af begge midler ville være egnet til at opnå et højt beskyttelsesniveau. For det tredje indeholdt direktiv 76/464/EØF ikke nogen rationel og systematisk metode til prioritering af de stoffer, som der bør indføres fællesskabsforanstaltninger for.

5. Vedtagelsen af Rådets direktiv 96/61/EF om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening [7] (IPPC-direktivet) for store anlæg løste med succes det første problem, men de sidstnævnte problemer lå stadig uløste hen. I 1997 fik Kommissionens forslag om indførelse af et direktiv om emissionskontrol for små og mellemstore virksomheder ikke ret stor støtte ved en konsultation af medlemsstaterne og det blev kritiseret for at være usmidigt og ikke at overholde nærhedsprincippet. Denne udvikling ledte Kommissionen til den endelige konklusion, at den bedste løsning ville være at erstatte ordningen i direktiv 76/464/EØF med en passende ændring af forslaget til VRD.

[7] EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26.

6. Ifølge bestemmelserne i artikel 16 (ny)/artikel 21 (gammel) i forslaget til VRD skal der indføres en kombineret fremgangsmåde som defineret i artikel 10 (ny)/artikel 12a (gammel) i VRD på Fællesskabsplan. Den kombinerede fremgangsmåde kræver, at der indføres to af hinanden uafhængige former for foranstaltninger: bekæmpelse af emissioner ved kilden og fastsættelse af kvalitetsnormer som middel til at måle, hvorvidt bekæmpelsen har hjulpet.

7. Endvidere indeholder artikel 16 (ny)/artikel 21 (gammel) for første gang en forskriftsramme og et klart metodologisk grundlag for prioriteringen af stoffer, for hvilke der skal fastlægges kvalitetsnormer og emissionskontrol på Fællesskabsplan.

8. I sit oprindelige forslag til VRD i 1997 fastsatte Kommissionen den ambitiøse frist 31. december 1998 for færdigbehandlingen af et forslag til oprettelse af en liste over prioriterede stoffer inden for vandpolitikken (i det følgende benævnt prioritetslisten). Der var imidlertid stadig stor kritik af forslaget om at indføre en prioriterinsprocedure af frygt for, at den skulle blive alt for tidskrævende, fordi den var meget kompliceret og derved kunne være til stor hindring for den yderligere udbygning af Fællesskabets foranstaltninger. Som reaktion herpå satte Kommissionen hurtigst muligt eksperter til at drøfte opstillingen af en generelt accepteret prioriteringsalgoritme. I løbet af tre runder af ekspertdiskussioner fra februar 1998 til april 1999 blev COMMPS-proceduren (combined monitoring-based og modelling-based priority setting) udviklet i samarbejde med en konsulent og anvendt til udpegning af de foreslåede prioriterede stoffer.

9. Listen over prioriterede stoffer kommer til at spille en central rolle, når de fremtidige kontrolforanstaltninger til beskyttelse af Fællesskabets vand skal fastlægges. Som en væsentlig retlig konsekvens af vedtagelsen af listen over prioriterede stoffer skal Kommissionen fremsætte forslag til emissionskontrol og kvalitetsnormer inden for det tidsrum, der er fastsat i artikel 16 (ny)/artikel 21 (gammel) i forslaget til VRD. Kommissionen er af den opfattelse, at den bedst egnede retsakt til indførelse af prioritetslisten er en Europa-Parlamentets og Rådets beslutning.

10. I det følgende gøres der kort rede for begrundelsen for udvælgelsen af de foreslåede stoffer.

2. Principper

2.1. Den grundlæggende fremgangsmåde

Artikel 16 (ny)/artikel 21 (gammel), stk. 2, i forslaget til VRD indfører tre mulige strategiske måder til at prioritere stofferne:

(1) Risikovurderinger gennemført i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 [8], Rådets direktiv 91/414/EØF [9] og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF [10];

[8] EFT L 84 af 5.4.1993, s. 1. (Forordning om eksisterende kemiske stoffer).

[9] EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1. (Direktiv om plantebeskyttelsesmidler).

[10] EFT L 123 af 24.4.1998, s. 1. (Biociddirektiv).

(2) Målrettet risikobaseret vurdering (efter metoderne i Rådets forordning (EØF) nr. 793/93) udelukkende fokuseret på akvatisk økotoksicitet og på human toksicitet via vandmiljøet;

eller, hvor dette viser sig upraktisk inden for tidsplanen,

(3) En forenklet risikobaseret vurderingsprocedure baseret på videnskabelige principper under særlig hensyntagen til:

_ dokumentation for det pågældende stofs direkte farlighed, herunder navnlig dets akvatiske økotoksicitet og humane toksicitet via akvatiske eksponeringsveje,

_ dokumentation fra overvågning af udbredt miljøforurening og

_ andre påviste faktorer, der kan tyde på mulighed for udbredt miljøforurening, såsom den producerede eller anvendte mængde af det pågældende stof og brugsmønstre.

11. medens den endelige målsætning for forslaget til rammedirektiv for vandpolitik med hensyn til farlige stoffer stadig er et emne, der skal drøftes under de kommende forhandlingsrunder, er ovennævnte udvælgelsesstrategi ikke blevet kritiseret væsentligt af Europa-Parlamentet, og den blev overtaget af Ministerrådet i den fælles holdning af 22. oktober 1999.

12. Risikovurderingerne under Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og under Rådets direktiv 91/414/EØF er vurderinger, der foretages stof for stof på grundlag af en veletableret, men tidskrævende procedure. Derfor er der hidtil kun gennemført risikovurdering for forholdsvis få stoffer. Under Rådets direktiv 98/8/EF er der ikke hidtil gennemført nogen risikovurderinger. Det er derfor klart, at den nuværende risikovurderingssituation ikke giver tilstrækkeligt bredt grundlag for at opstille den akvatiske prioritetsliste.

13. Det er generelt opfattelsen, at målrettet eller ad-hoc risikovurderinger er mindre tidskrævende, da de skulle være mindre ekstensive. Der findes imidlertid ikke nogen generelt godkendt procedure til at gennemføre sådanne vurderinger, og de vil stadig kunne tage meget lang tid. Det bliver således indlysende at af de tre måder, der er skitseret i det ovenstående, er det kun mulighed c), der i praksis kan anvendes inden for rimelig kort tid.

14. Med udgangspunkt i måde c) er COMMPS-proceduren (combined monitoring-based and modelling-based priority setting) blevet udpeget som en videnskabeligt baseret, forenklet risikobaseret prioriteringsmetode.

2.2. Tekniske aspekter ved den automatiserede prioritetsbestemmelse under COMMPS

15. De nærmere tekniske aspekter ved COMMPS-proceduren er beskrevet i Kommissionen arbejdsdokument M0498WD1 og i forskningsrapporten (Declaration ref.: 98/788/3040/DEB/E1) "Revised Proposal for a list of Priority Substances in the Context of the Water Framework Directive (COMMPS Procedure)", som er udarbejdet af Fraunhofer Institute for Environmental Chemistry og Ecotoxicology i Tyskland (i det følgende benævnt COMMPS-rapporten). I de følgende punkter gives en kort beskrivelse af den tekniske procedure.

16. Risiko er, i ordets normale betydning, en kombination af sandsynligheden for, at en uønsket hændelse vil finde sted og alvorligheden af denne hændelses konsekvenser. For akvatiske økosystemer kan det mere teknisk udtrykkes som produktet af den koncentration af et stof, der findes i vandmiljøet, og dets direkte farlighed for dette system. Tanken bag COMMPS-proceduren er at oprette en liste over stoffer ordnet efter deres relative risiko for vandøkosystemet. Stoffets rangfølge bestemmes ved at multiplicere et tal, der står for miljøeksponeringen, med et tal, der er afhængigt af, hvor farlige virkninger stoffet kan forårsage. På et senere trin udvælges de prioriterede stoffer fra denne rangfølgeliste af eksperter, der ved deres bedømmelse tager hensyn til yderligere oplysninger om miljøproblemer ved disse stoffer.

17. Akvatiske økosystemer består af adskillige delsystemer. Herunder er det akvatiske system (overfladevand) og sedimentsystemet de to vigtigste delsystemer der behandles i COMMPS-proceduren på et systematisk grundlag.

2.2.1. Kandidatstoffer

18. De stoffer, der omfattes af COMMPS-proceduren, er udvalgt fra forskellige officielle lister og overvågningsprogrammer. Den grundlæggende ide i denne "listebaserede fremgangsmåde" er at sikre, at stoffer som allerede er identificeret som problemstoffer, og for hvilke der normalt findes tilstrækkelige oplysninger, også udvælges. Stoffer fra følgende lister er medtaget i COMMPS-proceduren:

_ Liste 1 og 2 i Rådets direktiv 76/464/EØF

_ Bilag 1A og 1D til den tredje Nordsøkonference

_ Prioritetsliste 1-3 identificeret under Rådets forordning nr. 793/93

_ OSPAR-liste over kandidatstoffer

_ HELCOM-liste over prioriterede stoffer

_ Prioritetslister under Rådets direktiv 91/414/EØF.

19. Endvidere er alle stoffer for hvilke der forefindes overvågningsdata medtaget i COMMPS-proceduren.

20. Disse stoffer har gennemgået følgende bedømmelsestrin i COMMPS-proceduren.

2.2.2. Prioritetsrangfølgelister for vandmiljøet (liste A+B)

21. Til beregningen af indekstallet for akvatisk eksponering blev der anvendt to store kilder til eksponeringsdata i COMMPS, nemlig data fra overvågninger og data fra modelberegninger. Modelberegningsdata blev imidlertid kun anvendt, såfremt der ikke forelå data fra overvågninger eller disse var utilstrækkelige. Ved plantebeskyttelsesmidler og metaller blev der kun gennemført overvågningsbaserede vurderinger, fordi de analyserede data var mere end tilstrækkelige og der ikke fandtes egnede modeller.

22. Til COMMPS-rapporten blev der indsamlet overvågningsdata fra alle 15 medlemsstater og fra europæiske vandforsyningsselskaber. Der blev i alt fremskaffet og vurderet omkring 752 000 enkelte data om 330 stoffer (inklusive metaller). Da medlemsstaternes overvågningsnet ikke fungerer eller er udformet på nogen harmoniseret måde, måtte der indbygges stramme vurderingsregler i COMMPS-proceduren for at sikre, at de anvendte data var statistisk relevante. Overvågningsdata blev undersøgt for sandsynlighed, repræsentativitet og statistisk signifikans. Denne vurdering medførte, at en væsentlig del af de indsamlede data måtte kasseres. For eksempel kræver COMMPS-kriteriet for repræsentativitet, at et stof overvåges i mindst tre medlemsstater eller i mindst to forskellige grænseoverskridende vandløbsoplande, som involverer to eller flere medlemsstater. Dette kriterium har medført en indskrænkning af det samlede antal stoffer med omkring 70%, fordi der for mange stoffer kun var overvågningsdata fra en medlemsstat. Efter udvælgelsen af overvågningsdata blev der beregnet en samlet gennemsnitsværdi for hver prøveudtagningsstation. Til beregning af eksponeringstallet anvendtes 90-percentilen af disse samlede gennemsnitsværdier. Den blev omregnet, således at det højest mulige tal blev 10. Der blev udarbejdet en rangfølgeliste på i alt 86 stoffer.

23. Det store antal stoffer, der blev udelukket af statistiske årsager fremhæver, at der er vigtigt at anvende modelberegningsdata som en ekstra og supplerende informationskilde. Af hensyn til sammenhængen anvender COMMPS-proceduren den EURAM-eksponeringsmodel, der blev udviklet til prioriteringen af eksisterende kemiske stoffer under Rådets forordning (EØF) nr. 793/93. Ved hjælp af denne model beregnes eksponeringstal på europæisk kontinentalt plan på grundlag af kendte produktionsmængder, forbrugsmønstre, miljømæssig fordeling og nedbrydningsprocesser. Det Europæiske Kemikaliekontor leverede eksponeringsdata for 318 af kandidatstofferne. For de andre kandidatstoffer var det ikke muligt at beregne eksponeringstal, fordi de nødvendige inputdata ikke var til rådighed. En række stoffer blev udelukket fra sorteringsproceduren fordi de er plantebeskyttelsesmidler, uorganiske metalforbindelser eller beskyttet af industriens fortrolighedsregler. De fleste plantebeskyttelsesmidler og metaller er imidlertid allerede blevet vurderet i den overvågningsbaserede liste. Til slut blev 123 stoffer medtaget på den modelberegningsbaserede rangfølgeliste.

24. Det tal for akvatisk virkning der anvendes i COMMPS er et kombineret tal, hvor der tages hensyn til direkte og indirekte virkninger for akvatiske organismer samt virkninger på menneskers sundhed. Direkte toksiske virkninger udtrykkes som no-effect koncentrationer, som blev udledt fra data fra økotoksikologiske prøver efter reglerne i bilag V til forslaget til VRD. Indirekte virkninger forårsaget af stoffer, der ophobes i biologiske organismer, udtrykkes som biokoncentrationsfaktor eller vand/oktanol-fordelingskoefficient. Virkninger for menneskers sundhed via den akvatiske eksponeringsvej, så som forbrug af drikkevand eller eksponering under fritidsaktiviteter, udtrykkes som R-sætninger, der advarer mod karcinogenicitet, mutagenicitet og teratogenicitet samt kroniske virkninger ved mundtlig indtagelse. Det samlede effekttal, der tildeles de enkelte stoffer er omregnet, således at den højeste værdi er 10. Den relative vægt af de direkte, indirekte og sundhedsmæssige virkninger er henholdsvis 5:3:2.

25. Den database vedrørende virkninger, der er anvendt i COMMPS-proceduren, er blevet gennemdiskuteret og opdateret i samarbejde med eksperter. Der blev lagt særlig vægt på at opnå overensstemmelse med det løbende arbejde vedrørende risikovurdering og fastlæggelse af prioriteter under Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og under Rådets direktiv 91/414/EØF.

26. Det endelige pointtal for vandmiljøet er et mål for stoffets relative risiko for vandmiljøet, der i COMMPS-proceduren beregnes som produktet af den akvatiske eksponering og tallet for akvatisk virkning. Da der er anvendt to forskellige kilder for eksponeringsdata til supplering af hinanden, er der udarbejdet to lister, den ene baseret på overvågningsdata og den anden baseret på modelberegningsdata.

2.2.3. Prioritetsrangfølgeliste for sedimentmiljøet (liste C)

27. Stoffer, som har tendens til at ophobe sig i sedimenter, kan kun forekomme i vandmediet i små koncentrationer og kan, derfor, opnå et lavt tal på den akvatiske prioritetsliste. Der er derfor opstillet en særskilt rangfølgeliste for sedimentmiljøet i COMMPS-proceduren.

28. Sedimenteksponeringstallet blev i COMMPS-proceduren beregnet fuldstændig samme måde som for vandmmiljøet. I forbindelse med COMMPS-rapporten blev der samlet omkring 69 000 sedimentovervågningsdata om 221 stoffer fra 10 forskellige medlemsstater. Efter gennemgangen af, hvor sandsynlige, repræsentative og statistisk signifikante disse data var, blev data for 60 stoffer i sidste ende fundet egnede til rangfølgeproceduren. Dette betyder, at udelukkelsessatsen svarede til den, der var opnået for akvatiske data.

29. Da der ikke findes egnede modeller og er stor usikkerhed med hensyn til beregninger af såvel virkninger som eksponering, blev der ikke anvendt nogen modelberegningsmetoder i COMMPS-proceduren for sediment miljøet, hvilket vil sige at eksponeringstallet udelukkende er baseret på sedimentovervågningsdata.

30. Tallet for virkninger i sedimenter blev bestemt på samme måde som for vandmiljøet. En af de største begrænsninger for vurderingen af de direkte virkninger er imidlertid, at der kun findes få data om virkningerne for organismer, der opholder sig i sedimenter, eller bundfisk. Derfor blev sedimentrelaterede no-effect værdier beregnet ved en omregning af akvatiske økotoksicitetsdata under anvendelse af de kendte vand/sediment-fordelingskoefficienter.

31. Det endelige sedimenttal blev beregnet på samme måde som det endelige akvatiske tal, taget som produktet af sedimenteksponeringstallet og tallet for virkninger i sedimenter.

32. Sammenfattet blev følgende risikobaserede rangfølgelister etableret ved hjælp af COMMPS-proceduren på et automatisk grundlag:

- Liste A: En liste over akvatiske organiske forurenende stoffer baseret på akvatiske overvågningsdata.

- Liste B: En liste over akvatiske organiske forurenende stoffer baseret på modelberegningsresultater for vandmiljøet.

- Liste C: En liste over organiske forurenende stoffer, der adsorberes af sedimenter, baseret på overvågningsdata fra sedimenter eller suspenderede faste stoffer.

- Liste D: flere lister for metaller baseret på akvatiske overvågningsdata er etableret ud fra formodninger om forskellige eksponerings- og virkningsscenarier.

2.2.4. Prioritetsrangfølgeliste for metaller (liste D)

33. Metaller forekommer i naturen i forskellige lokale koncentrationer og former. Akvatiske organismers biorådighed over metaller afhænger i høj grad over disse forhåndsbetingelser. Mange organismer har endvidere udviklet aktive mekanismer til indtagelse og udskillelse af metals, hvorved de er i stand til at tilpasse sig de lokale baggrundsvilkår. På denne baggrund er det vanskeligt at beregne helt tilfredsstillende risikotal. Til brug for COMMPS-rapporten blev der opstillet en række rangfølgescenarier baseret på bestemte idealformodninger for eksponering og virkninger med hensyn til metalbaggrundsværdier og forhold mellem koncentrationer af opløst metal og total metal. For at tage hensyn til de vigtigste forskelle mellem metaller og organiske forbindelser, blev rangfølgelister for metaller udarbejdet særskilt fra listerne for organiske forurenende stoffer. Der forelå mange overvågningsdata for metaller, og det var derfor ikke nødvendigt at anvende modelberegningsdata for metallernes rangfølge. Resultaterne fra de forskellige rangfølgescenarier blev anvendt i ekspertvurderingstrinet til at udvælge de prioriterede metaller.

2.3. Ekspertvurdering med henblik på udvælgelsen af prioritere stoffer

34. Under det andet trin i COMMPS-proceduren blev der udvalgt prioriterede stoffer fra de fire risikobaserede rangfølgelister. Til dette formål udpegede COMMPS-rapporten et delsæt af stoffer med de højeste tal som kandidatstoffer for prioritering. Stoffer, hvis brug overvejende er begrænset på grundlag af Rådets direktiv 76/769/EØF og 79/117/EØF [11] eller som ikke bruges i medlemsstaterne, og derfor kan betragtes som "historiske forurenende stoffer" (som DDT eller aldrin, dieldrin og isodrin) blev slettet. Endvidere blev en række stoffer, der normalt forekommer som blandinger, samlet i en enkelt gruppe (som trichlorbenzener eller PAH).

[11] EFT L 262 af 27.9.1976, s. 201 (Rådets direktiv 76/769/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater).

35. Udelukkelsen af "historiske forurenende stoffer" blev afgjort stof for stof efter forslag fra konsulenten og derefter behandlet ved ekspertvurderingen. Bortset fra stoffer, hvis brug overvejende er begrænset i EU-lovgivningen, er alle udelukkede stoffer reguleret under FN-ECE POP Protokollen [12] og under drøftelse med henblik på et globalt forbud under UNEP-POP konventionen [13]. I forslaget til rammedirektivet for vandpolitikken kræves det endvidere, at medlemsstaterne angiver, hvilke stoffer der giver anledning til bekymring i de forskellige vandløbsoplande. For disse stoffer skal den 'kombinerede fremgangsmåde' anvendes. Dette betyder, at hvis årsagen til at overfladevandet ikke opnår 'god økologisk status' skyldes forurening af sedimenter med 'historiske forurenende stoffer', skal medlemsstaten rapportere dette i 'vandområdeplanen' og medtage afværgeforanstaltninger i 'indsatsprogrammet'.

[12] De Forenede Nationer - Den Økonomiske Kommission for Europa: Protokol til 1979-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande om persistente organiske miljøgifte (POP). Aarhus (Danmark), 24. juni 1998.

[13] De Forenede Nationer Miljøprogram: internationalt juridisk bindende instrument til gennemførelse af internationale aktioner vedrørende bestemte persistente organiske forurenende stoffer (under forhandling).

36. COMMPS-rapporten indeholder en anbefaling vedrørende udvælgelsen af prioriterede stoffer fra listerne over kandidatstoffer. Denne anbefaling blev drøftet med eksperter fra medlemsstater, industri og andre berørte samt Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE) og Det Europæiske Kemikaliekontor (ECB) på mødet den 19. april 1999. På grundlag af de bemærkninger fra eksperterne, som Kommissionen har modtaget, og udtalelsen fra CSTEE af 28.9.1999, kan der drages følgende konklusioner:

2.3.1. Udvælgelse af stoffer fra liste A (organiske stoffer baseret på akvatiske overvågningsdata):

37. Liste A indeholder 20 kandidatstoffer opnået på grundlag af det endelige tal for vandmiljøet. Hvert enkelt stof fik tildelt et nummer svarende til dets prioritet på rangfølgelisten, hvor 1 står for højeste prioritet og så videre. Det 20. kandidatstof (simazin) har en prioritet på 39 og ikke på 20 på grund af fjernelsen og grupperingen af individuelle stoffer. Kandidatstoffernes eksponeringsværdier er baseret på grundigt vurderede overvågningsdata. For de fleste stoffer, bortset fra en række polyaromatiske hydrokarboner, blev tallene for virkningerne beregnet på grundlag af konkrete testdata. På dette grundlag er stoffernes høje prioritet velbegrundet. Eksperterne fremkom under deres drøftelser med overbevisende argumenter for at udelukke enkelte stoffer fra prioritetslisten eller, alternativt, at medtage dem i en ændret form. Dette vedrører følgende stoffer eller grupper af stoffer:

38. Polyaromatiske hydrokarboner (PAH): De enkelte stoffer rangerer fra 1 til 55. Nogle af disse stoffer produceres målrettet og anvendes, som naphthalen og anthracen, alle med høje prioriteter. De fleste andre PAH med høj prioritet fremkommer i miljøet hovedsagelig som utilsigtede biprodukter fra bestemte aktiviteter så som forbrændingsprocesser. For disse stoffer er det normal praksis at anvende bestemte individuelle forbindelser som indikatorparametre. For eksempel blev der i Rådets direktiv 98/83/EF om kvaliteten af drikkevand [14], fastsat grænseværdier for et delsæt af 5 individuelle forbindelser. Det foreslås derfor, at den første prioritetsliste kommer til at omfatte napthalen og anthracen som individuelle forbindelser, fordi de produceres i store mængder i Den Europæiske Union. De andre PAH bør anføres på listen som en gruppe, med specificering af de individuelle forbindelser som indikatorparametre, der er reguleret under Rådets direktiv 98/83/EF, og herudover fluoranthen.

[14] EFT L 330 af 5.12.1998, s. 32.

39. Heptachlor: Dette insekticid har en prioritet på 10 på den akvatiske rangfølgeliste. Markedsføring og anvendelse af dette stof som plantebeskyttelsesmiddel er forbudt i henhold til Rådets direktiv 79/117/EØF om forbud mod markedsføring og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende visse virksomme stoffer [15]. Heptachlor er medtaget i den liste over POP (persistente organiske miljøgifte) der er vedtaget under FN-ECE konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande. Der blev imidlertid ikke fundet noget tegn på produktion og anvendelse af heptachlor i Europa. Heptachlor kan derfor betragtes som et "historisk forurenende stof" svarende til aldrin eller dieldrin og er derfor udelukket fra prioritetslisten.

[15] EFT L 33 af 8.2.1979, s. 36.

40. Monochlornitrobenzener: Efter udarbejdelsen af COMMPS-rapporten opdagede man, at den høje prioritet på 14, der var fundet for en af isomererne (3-chlornitrobenzen) skyldtes en talfejl i de rapporterede data fra en medlemsstat. En ny beregning resulterede i en prioritet på 66 på rangfølgelisten. Monochlornitrobenzener er derfor fjernet fra prioritetslisten.

41. Trichlorbenzener: Denne gruppe består af tre forskellige isomerer, hvoraf kun den ene (1,2,4-trichlorbenzen) har en prioritet, der er højere end stoffet med den laveste rangfølge, der er medtaget på den endelige liste (nemlig simazin). Da trichlorbenzener produceres i form af en teknisk blanding, hvori alle tre isomerer indgår, foreslås det at medtage trichlorbenzener på prioritetslisten som en gruppe med specificering af 1,2,4-trichlorbenzen som indikatorparameter.

42. Endosulfan: Den tekniske blanding af dette bredspektrede insekticid består af flere isomerer, hvoraf kun en, nemlig alpha-isomeren, har en prioritet, der er højere end simazin. Da endosulfan produceres som en teknisk blanding, hvori alle isomerer indgår, foreslås det at medtage endosulfan i prioritetslisten som en gruppe med specificering af dets alpha-isomer som indikatorparameter.

43. Teknisk hexachlorcyclohexan (HCH) består af forskellige isomerer, hvoraf kun gamma-isomeren fungerer som insekticid. Lindan er en blanding, som mindst indeholder 99% af denne isomer. Rådets direktiv 79/117/EØF forbyder markedsføring eller anvendelse som plantebeskyttelsesmiddel af teknisk HCH, bortset fra lindan. Lindan produceres kun et sted i Europa, nærmere betegnet Østeuropa. Selv om nogle isomerer af HCH har prioriteter, der er højere end for simazin, forekommer lindan selv med en lavere prioritet (rang 45) på rangfølgelisten. Da det imidlertid er sandsynligt, at de isomerer af HCH, der findes med højere prioriteter, kommer ud i overfladevandet via anvendelsen af teknisk lindan, foreslås det at medtage HCH som en gruppe i prioritetslisten med specificering af gamma-isomeren som indikatorparameter.

44. Det foreslås kort sagt at medtage følgende stoffer fra liste A i den første prioritetsliste (indikatorparameter for gruppe af stoffer i parentes):

_ PAH (benzo(a)pyren, benzo(b)fluoranthen, benzo(g,h,i)perylen, benzo(k)fluoranthen, indeno(1,2,3-cd)pyren, fluoranthen)

_ Naphthalen

_ Anthracen

_ Pentachlorphenol

_ Chlorpyrifos

_ Hexachlorbenzen

_ Trichlorbenzener (1,2,4-trichlorbenzen)

_ Chlorfenvinphos

_ Diuron

_ Trifluralin

_ Trichlormethan

_ Dichlormethan

_ 1,2-dichlorethan

_ Isoproturon

_ Endosulfan (alpha-Endosulfan)

_ Alachlor

_ Hexachlorbutadien

_ Hexachlorcyclohexan (gamma-HCH, lindan)

_ Atrazin

_ Simazin.

2.3.2. Udvælgelse af stoffer fra liste B (organiske stoffer baseret på akvatiske modelberegnede eksponeringsdata):

45. Liste B indeholder 20 kandidatstoffer, som er opnået på grundlag af de endelige pointtal. Da ingen stoffer blev udelukket eller samlet i en gruppe, er prioriteten for det 20. stof lig med 20 på den oprindelige rangfølgeliste. Den model-baserede eksponeringsrangfølge for et stof kan være baseret på en eller flere automatiske værdier for produktionsmængde, brugsmønster, nedbrydning og distribution. Ekspertvurderingen må derfor spille en væsentlig rolle i beslutningen om, hvorvidt prioriteten af et stof opnået på grundlag af modelberegningsdata er begrundet. I lyset af de data, der kom frem i COMMPS-rapporten, og eksperternes udtalelse, fremsættes følgende forslag til medtagelse eller udelukkelse af kandidatstofferne i den endelige prioritetsliste:

46. Hypochlorit (natriumsalt), chlor, dimethylsulfat og epichlorhydrin er udelukket, fordi de har en høj reaktivitet eller tendens til hydrolyse i vand, der ikke kommer til udtryk i eksponeringsmodellen.

47. Perborsyre (natriumsalt), mineralolier, tetraethylbly, talg-alkylaminer, bis(hydroxylammonium)-sulfat og diethylphthalat (DEP) udelukkes på grund af stor usikkerhed med hensyn til deres rangfølge (der blev brugt standardværdier for produktionsmængde, brugsmønstre og distribution) og/eller fordi der ikke findes yderligere information, som gør det muligt at verificere sandsynligheden af deres høje prioritet.

48. Anilin, dibutyltindichlorid og 4,4'-methylendianilin udelukkes, fordi der enten findes overvågningsdata eller modelberegningsdata i regional målestok, som tyder på, at stoffet ville få lavere prioritet på den overvågningsbaserede rangfølgeliste end de stoffer, der er blevet udvalgt fra denne list.

49. Benzen: Dette stof har det højest mulige sundhedstal, fordi det muligvis kan forårsage kræft. Det blev under ekspertenes drøftelse hævdet, at den vigtigste vej til den kræftfremkaldende virkning snarere er indånding end eksponering gennem vand. Tallet for benzens virkninger er imidlertid baseret på risikosætning R45, som udtrykkeligt omfatter andre indtagelsesveje end indånding. Benzen er anført som et relevant parameter under Rådets direktiv 98/83/EF om kvaliteten af drikkevand, hvorved det erkendes, at der er et væsentligt sundhedsproblem for benzen via drikkevandet. Det foreslås derfor at medtage benzen i den første prioritetsliste.

50. C10-13-chloralkaner: Medtagelsen af denne gruppe af stoffer understøttes af resultatet af risikovurderingen under Rådets forordning nr. 793/93, som viser, at der for vandøkosystemet samt for virkninger, der ikke er specifikke for noget bestemt økosystem, men som er relevante for fødekæden, er behov for særlige foranstaltninger til at begrænse risikoen. Det foreslås derfor at medtage denne gruppe af stoffer på prioritetslisten.

51. Nitrobenzen: Dette stofs relativt høje prioritet på den modelberegnings baserede liste kan med største sandsynlighed tilskrives anvendelsen af standardværdier for produktionsmængde og brugsmønster. Under eksperternes drøftelser blev det fremhævet, at den supplerende dokumentation for rangfølgen kun er baseret på overvågningsdata fra en enkelt medlemsstat, med omkring 15% af dataene over bestemmelsesgrænsen. I lyset af disse argumenter og i betragtning af forbindelsens store bionedbrydelighed, foreslås det at udelukke nitrobenzen indtil der foreligger yderligere dokumentation for den høje eksponering.

52. Di(2-ethylhexyl)phthalat (DEHP): Dette stof blev udelukket fra den overvågnings baserede rangfølge, fordi overvågsnings dataene ikke opfyldte repræsentativitetskriteriet. Den høje prioritet på den modelberegnings baserede liste (rang 14) blev sammenlignet med det omtrentlige pointtal baseret på den regionale eksponeringsværdi, der blev givet i udkastet til risikovurderingsrapport under Rådets forordning nr. 793/93. På dette grundlag ville DEHP få en højere prioritet end stoffet med det laveste tal, der blev medtaget i den endelige liste på den overvågningsbaserede liste (nemlig simazin). Det bemærkes, at industrien har stillet spørgsmålstegn ved nogle af de data, der er anvendt i udkastet til risikovurderingsrapport, idet de mener, at såvel overvågningsdata som testdata kan have en skæv fordeling eller endda være forkerte, fordi der ikke er taget tilstrækkeligt hensyn til, at DEHP har en overordentlig lav opløselighed. Selv om denne debat stadig løber, understreges det, at dataene i udkastet til risikovurderingsrapport, som er anvendt til ovennævnte konklusion hidtil ikke er blevet ændret. Det bemærkes endvidere, at udkastet til risikovurderingsrapport klart viser, at lokale DEHP-koncentrationer i vand og sedimenter nær ved punktkildeudledninger kan overskride no-effect koncentrationerne væsentligt. Endvidere er eksperterne ved at drøfte, i hvor høj grad DEHP har hormonforstyrrende virkninger. Det foreslås derfor at medtage DEHP på prioritetslisten.

53. Nonylphenol: Selv om tert-octylphenol har en prioritet på 19 på den modelberegnings baserede liste, har det relaterede stof, nonylphenol, kun en prioritet på 38 og 39. Årsagen til de to rangfølger på den modelberegnings baserede liste skyldes, at der er tale om forskellige tekniske produkter (nemlig nonylphenol med CAS-nr. 25154-52-3 og forgrenet 4-nonylphenol med CAS-nr. 84852-15-3). Begge stoffer er endvidere nedbrydningsprodukter fra alkyphenolethoxylater (APEO), hvor nonylphenolethoxylater udgør 70-90% af den samlede produktionsmængde af APEO. Overvågningsdataene for begge stoffer opfylder ikke kriteriet for repræsentativitet, og stofferne er derfor ikke medtaget på den overvågningsbaserede liste. Hvis der blev beregnet rangfølger for disse stoffer på grundlag af de overvågningsdata, der er til rådighed, ville de resulterende prioriteter på den overvågnings-baserede rangfølgeliste være på 21 og 34 for henholdsvis nonyl- og octylphenol. Dette indikerer, at begge stoffer ville have højere prioriteter end stoffet med den laveste overvågningsrangfølge, der blev medtaget på den endelige liste (nemlig simazin). Endvidere er begge stoffer blevet rapporteret som mistænkt for at have hormonforstyrrende virkninger. Det foreslås derfor at medtage begge stoffer på prioritetslisten. Da de fleste isomerer i de tekniske produkter er para-isomererne af nonylphenol og tert-octylphenol, er disse isomerer udvalgt som indikatorparametre.

54. Tributyltinforbindelser (TBT): Tributyltinforbindelser er ikke blevet klassificeret på den modelberegnings baserede liste som følge af dataenes fortrolighed. De opfyldte heller ikke kriteriet for repræsentativitet for den overvågningsbaserede rangfølgeliste. Kun to medlemsstater har rapporteret koncentrationer i vand og sedimenter over bestemmelsesgrænsen. Det er bemærkelsesværdigt, at TBT ville få en prioritet på 1 på den akvatiske overvågningsbaserede rangfølgeliste, hvis disse data blev anvendt, uden at tage hensyn til deres mangel på repræsentativitet. Under eksperternes drøftelse blev det understreget, at TBT, der anvendes i bundmalinger til skibsskrog, udgør en væsentlig risiko for sedimenter og dyr og planter i havet og i kystvande. Sådanne data var ikke medtaget i COMMPS-proceduren, da overvågningsdata vedrørende havsedimenter og dyr og planter i havet ikke er tilstrækkelig sammenlignelige til, at de kan anvendes i den systematiske rangfølgeordning af stoffer i overfladevande. To lande har imidlertid forelagt nye data vedrørende kyst- og havsedimenter samt marine biota, der viser høje koncentrationer af TBT. For eksempel er der rapporteret TBT-koncentrationer i kystsedimenter på op til omkring 400 (Danmark) eller selv 100 000 (Norge) mikrogram TBT-ion pr. kilogram tørvægt sediment for kystsedimenter, hvilket er hundrede gange over den no-effect værdi, der skønnes for sedimenter på grundlag af akvatiske ferskvandsdata, som er anført i COMMPS-rapporten. Lignende observationer blev gjort i sedimenterne i havene i mange medlemsstater. Det erkendes generelt, at TBT muligvis kan have store hormonforstyrrende virkninger, som det er vist ved dets veletablerede forbindelse med imposexfænomenet i snegle i havvand og ferskvand. Det foreslås derfor at medtage TBT i prioritetslisten som en gruppe, som flere medlemsstater har foreslået, med ionisk TBT som indikatorparameter.

55. Det foreslås kort sagt at medtage følgende yderligere stoffer fra den modelberegnings baserede rangfølge på prioritetslisten (indikatorparameter for gruppe af stoffer i parentes):

_ Benzen

_ C10-13-chloralkaner (der foreligger endnu ingen indikatorparameter)

_ Di(2-ethylhexyl)phthalat (DEHP)

_ Octylphenoler (para-tert-octylphenoler)

_ Nonylphenoler (para-nonylphenoler)

_ Tributyltinforbindelser (ionisk TBT).

2.3.3. Udvælgelse af stoffer fra liste C (organiske stoffer baseret på data fra sedimentovervågning):

56. Liste C indeholder 10 kandidatstoffer opnået på grundlag af de endelige pointtal. Prioriteten for det 10. stof (octylphenol) havde rangfølgenummer 39. Eksponeringsværdierne er baseret på grundigt vurderede overvågningsdata. Dataene for virkninger var skønnet på grundlag af akvatiske testdata. Inden for denne tilnærmelse er stoffernes høje prioritet velbegrundet. De fleste af stofferne er allerede identificeret på grundlag af akvatiske overvågnings- eller modelberegningsdata.

57. Følgende stoffer fra liste C foreslås yderligere medtaget på prioritetslisten:

_ Pentachlorbenzen

_ Bromdiphenylether (der foreligger endnu ingen indikatorparameter).

2.3.4. Udvælgelse af metaller fra liste D (baseret på akvatiske overvågningsdata):

58. Liste D indeholder de fem metaller, der har opnået de højeste pointtal for de forskellige eksponerings- og virkningsscenarier, der er undersøgt i COMMPS-rapporten. Rangfølgemønstret for de tre metaller med de højeste pointtal (nikkel, bly og cadmium) er bemærkelsesværdigt ensartet for de forskellige scenarier. Dette afspejler sig deri, at prioritstallene for de tre metaller i de forskellige scenarier har gennemsnit, der ligger tæt på værdierne henholdsvis 1, 2 og 3 (1,2 for nikkel, 1,8 for bly og 3,3 for cadmium), hvilket vil sige at variationen i rækkefølgen på de forskellige lister er lille. De to andre grundstoffer (arsen og kobber) har prioriteter, som varierer betydeligt i de forskellige rangfølgescenarier. Dette viser åbenbart, at rangfølgen i høj grad afhænger af variationer i lokale forhold og forskellige specifikationer. Det foreslås derfor i mangel på yderligere oplysninger, der bekræfter disse grundstoffers høje rangfølge, ikke at medtage stofferne på den første prioritetsliste.

59. Kviksølv har en bemærkelsesværdig lav prioritet på den akvatiske risiko baserede liste, uafhængigt af de forskellige rangfølgescenarier. I de fleste scenarier har det faktisk den laveste prioritet, idet de aldrig når højere end prioritet 5. Det afspejler den åbenbare succes for tidligere foranstaltninger mod kviksølvforurening. Under eksperternes drøftelse blev det imidlertid argumenteret, at kviksølv har stærk tendens til bioakkumulation, hovedsagelig i organisk bundet form, i biota og via fødekæden. Disse virkninger kan ikke påvises ved COMMPS-proceduren, da dataene om overvågning af dyr og planter ikke er tilstrækkelig sammenlignelige til at de kan anvendes til at ordne stofferne efter rangfølge på et systematisk grundlag. Kviksølv har endvidere stærk tendens til at akkumulere på suspenderede faste stoffer og i sedimenter. Det var ikke muligt at foretage nogen systematisk vurdering af de disponible sedimentdata, da der manglede data om de direkte virkninger for sedimenter. Der blev foretaget en vejledende sammenligning med kvalitetsmålsætninger, som Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Rhinen (ICPR) har fastsat for suspenderede faste stoffer. 90-percentils koncentrationen af kviksølv i suspenderede faste stoffer og sedimenter i Europa var 12 gange højere end ICPR's kvalitetsmålsætninger. Mange medlemsstater bekræftede, at kviksølv stadig er et stof, der vækker bekymring i deres nationale programmer til forureningsbekæmpelse. Af ovennævnte årsager foreslås det, at medtage kviksølv i den første prioritetsliste som foreslået af flere medlemsstater og i bemærkningerne fra CSTEE af 28.9.1999.

60. Det foreslås kort sagt at medtage følgende metaller i prioritetslisten med alle deres forbindelser og specifikationer:

_ Nikkel

_ Bly

_ Cadmium

_ Kviksølv.

3. Fremtidig udvikling af COMMPS

3.1. Generelle bemærkninger

61. I artikel 16 (ny)/artikel 21 (gammel) [16] i forslaget til VRD fastsættes der en dynamisk ordning til prioritering af stoffer til fællesskabshandling. Listen over prioriterede stoffer skal revideres mindst hvert 6. år eller oftere, hvis det findes nødvendigt. COMMPS-proceduren må derfor betragtes som et dynamisk middel, der altid står åbent for ændringer og forbedringer. Ved oprettelsen og revisionen af prioritetslisten skal Kommissionen tage hensyn til alle oplysninger, som den bliver opmærksom på. Dette omfatter blandt andet anbefalinger fra Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø (CSTEE), medlemsstater, Det Europæiske Miljøagentur, Fællesskabets forskningsprogrammer, internationale organisationer, som Kommissionen deltager i, Europæiske erhvervsorganisationer, herunder dem der repræsenterer små og mellemstore virksomheder eller Europæiske miljøorganisationer.

[16] Se fodnote 2.

62. I lyset af disse forpligtelser vil Kommissionen fortsætte sit samarbejde med de berørte parter og den vil rette særlige forskningsaktioner mod den fremtidige udvikling af COMMPS-proceduren, og i forlængelse heraf vil der blive foretaget en revision af den første prioritetsliste som krævet i det kommende VRD.

63. Det skal bemærkes, at Kommissionen, efterhånden som der fremkommer ny dokumentation, i henhold til artikel 16 (ny)/artikel 21 (gammel), stk. 7, i VRD kan vedtage strategier for ethvert andet forurenende stof eller enhver gruppe af forurenende stoffer, som ikke står på listen over prioriterede stoffer.

64. I forlængelse af disse bemærkninger vil følgende vigtige emner kunne tages op til behandling i fremtiden:

3.2. Havvandsmiljøet

65. Havmiljøet behandles ikke per se i forslaget til VRD, men foranstaltningerne til kontrol med landbaserede og kystnære kilder vil uundgåeligt få væsentlig indflydelse på formindskelsen af udledning til havvand. Kommissionen anser derfor, for så vidt angår forureningen fra Europa, de kontrolforanstaltninger, der skal gennemføres i henhold til artikel 16 (ny)/artikel 21 (gammel) i forslaget til VRD, for at være dens væsentligste bidrag til gennemførelsen af strategien vedrørende farlige stoffer i det nordøstlige Atlanterhav og i Østersøen (Helsingfors-konventionen), der blev vedtaget på ministermødet i 1998 under OSPAR-konventionen. Kommissionen deltager aktivt i det nuværende arbejde med prioritering af stoffer under OSPAR-konventionen. Hvis der herunder findes behov for handling med henblik på andre stoffer, end dem der er foreslået til den første prioritetsliste, vil Kommissionen stof for stof overveje enten at ændre prioritetslisten eller at anvende artikel 16 (ny)/artikel 21 (gammel), stk. 7, i forslaget til VRD.

3.3. Grundvand

66. Grundvandet er i denne version af COMMPS ikke blevet behandlet systematisk, da der hverken findes egnede eksponeringsmodeller eller foreligger tilstrækkeligt repræsentative overvågningsdata. Drøftelserne i forbindelse med forslaget til VRD har tydelig vist, at der er behov for en mere systematiske og standardiseret vurdering af grundvandsmagasiner på tværs af Europa. Forslaget til VRD forventes at bidrage hertil og har allerede stimuleret til intense drøftelser blandt eksperter. For eksempel har Det Europæiske Miljøagenturs initiativ til at oprette et harmoniseret vandovervågningsnet (Eurowaternet) behandlet grundvand som et af de vigtigste målområder.

3.4. Database

67. To tydelige hindringer for den fulde anvendelse af COMMPS-proceduren er begrænset viden og utilstrækkelig rådighed over data. Det Europæiske Kemikaliekontor i ISPRA arbejder konstant på at udbygge og revidere dets database over eksisterende kemikalier. For eksempel gøres der for øjeblikket et forsøg på at opnå en aftale med industrien om at løfte fortrolighedssløret over produktionsdata. En sådan aftale ville gøre det muligt at medtage stoffer i COMMPS-proceduren, for hvilke der kun findes få producenter og importører, og som derfor ikke kan drøftes åbent for øjeblikket.

3.5. Andre emner

68. Blandt de områder, der kræver grundlæggende forskning, skal der ses på den statistiske vurdering af overvågningsdata, udviklingen af specifikt udformede eksponeringsmodeller samt vurderingen af virkningerne af nye typer forurenende stoffer, for hvilke der mangler egnede og generelt godkendte prøvemetoder (f. eks. hormonforstyrrende stoffer).

69. Samordningen af nationale overvågningsprogrammer er en væsentlig fremtidsopgave. Udelukkelsen af mange stoffer, fordi de kun har været overvåget i en eller to medlemsstater, har ført til mangel på information om vandmiljøets tilstand. Faktisk findes der mange flere overvågningsdata i mange medlemsstater, men databaserne er ikke samordnede eller informationen er ikke til rådighed i elektronisk form. Generelt er der enorm mangel på yderligere oplysninger, f.eks. detektions/bestemmelsesgrænser og de anvendte metoder til prøvetagninger og analyser. Europæiske retningslinjer, for eksempel for definitioner og procedurer, ville være et ekstra værktøj til forbedring af datakvaliteten. Initiativerne til Eurowaternet (EEA) og inden for forslaget til VRD omfatter allerede visse nøgleelementer, men de må udbygges yderligere.

3.6. Revision

70. Kontinuerlig revision af prioritetslisten er ikke hensigtsmæssig til at opnå realistiske tidsrammer og arbejdsprogrammer for Kommissionen og medlemsstaterne. Kommissionen skal opstille kvalitetsmålsætninger og emissionskontrol for alle de stoffer, der er anført på listen. Medlemsstaterne skal udarbejde overvågningsprogrammer. Som det næste trin skal der indføres og gennemføres effektive reduktionsprogrammer og foranstaltninger, der kan forbedre den europæiske vandkvalitet i forbindelse med de udvalgte prioriterede stoffer. Dette bør ske inden antallet af stoffer på prioritetslisten øges. På denne baggrund er den revisionscyklus på 6 år, der er beskrevet i forslaget til VRD, en realistisk forpligtelse. Af ovennævnte årsager kan der imidlertid tænkes et tidligere behov for at revidere prioritetslisten, såfremt Kommissionen og medlemsstaterne har mulighed for at opfyldelse de hermed forbundne forpligtelser.

4. Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning

71. Listen over prioriterede stoffer, der er fastlagt i overensstemmelse med proceduren i artikel 16 (ny)/artikel 21 (gammel) i forslaget til VRD, vil omfatte det vigtigste grundlag for udviklingen af emissionskontrol og harmoniserede kvalitetsnormer med henblik på at beskytte vandmiljøet på Fællesskabsplan. Det bør vedtages med kraftig støtte fra alle institutioner. Vedtagelsen af prioritetslisten kræver ikke yderligere foranstaltninger fra medlemsstaternes side. En beslutning fra Europa-Parlamentet og Rådet er derfor den bedst egnede retsakt til vedtagelsen af prioritetslisten.

5. Retsgrundlag

72. Oprettelsen af listen over prioriterede stoffer er det første skridt i indførelsen af den strategi mod vandforurening, der er fastsat i artikel 16 (ny)/artikel 21 (gammel) i forslaget til VRD. Som det kommende VRD henhører den under traktatens artikel 175, stk. 1.

6. Vurdering af konsekvenserne for virksomhederne

73. Listen over prioriterede stoffer medfører ikke yderligere forpligtelser for medlemsstaterne ud over dem, der allerede pålægges ved Rådets direktiv 76/464/EØF og ved forslaget til rammedirektiv for vandpolitikken. Forslaget medfører derfor ikke yderligere omkostninger for medlemsstaterne. Tværtimod kan dem metode, der er udarbejdet til prioritering af stoffer, anvendes af medlemsstaterne som støtte for deres arbejde med at identificere forurenende stoffer, som vækker bekymring i de enkelte vandløbsoplande i forbindelse med artikel 7 i Rådets direktiv 76/464/EØF og i forbindelse med forslaget til rammedirektiv om vandpolitikken, ved effektivt at bidrage til en omkostningsbesparende gennemførelse af disse direktiver.

Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING om vedtagelse af listen over prioriterede stoffer inden for vandpolitik

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [17],

[17] EFT C 184 af 17.6.1997, s. 20, EFT C 16 af 20.1.1998, s.14 og EFT C 108 af 7.4.1998, s. 94.

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [18],

[18] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [19]

[19] EFT C

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 76/464/EØF om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø [20] og de direktiver, der er vedtaget i forbindelse hermed, er for øjeblikket Fællesskabets vigtigste middel til at kontrollere punktvise og diffuse udledninger af farlige stoffer;

[20] EFT L 129 af 18.5.1976, s. 23.

(2) Fællesskabets kontrol under Rådets direktiv 76/464/EØF er blevet erstattet, harmoniseret og videreudviklet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/XX/EF om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger [21];

[21] EFT L

(3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/XX/EF om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, indfører således i artikel 16, stk. 2, en videnskabeligt baseret metodologi til identificering af prioriterede stoffer på grundlag af den fare, de udgør for vandøkosystemer;

(4) den metodologi, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, giver en særdeles praktisk mulighed for at anvende en forenklet risikobaseret vurderingsprocedure, der er baseret på videnskabelige principper, hvor der navnlig tages hensyn til

_ dokumentation for det pågældende stofs direkte farlighed, herunder navnlig dets akvatiske økotoksicitet og humane toksicitet via akvatiske eksponeringsveje,

_ dokumentation fra overvågning af udbredt miljøforurening og

_ andre påviste faktorer, der kan tyde på mulighed for udbredt miljøforurening, såsom den producerede eller anvendte mængde af det pågældende stof og brugsmønstre;

(5) Kommissionen har på dette grundlag udviklet en ordning til at fastlægge en prioritering på et kombineret grundlag af overvågning og modelberegning (COMMPS) i samarbejde med eksperter fra berørte parter, som involverer Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø, medlemsstater, EFTA-lande, Det Europæiske Miljøagentur, europæiske erhvervssammenslutninger, herunder sammenslutninger, der repræsenterer små og mellemstore virksomheder, og europæiske miljøorganisationer;

(6) en første liste på 32 prioriterede stoffer eller grupper af stoffer er blevet identificeret på grundlag af COMMPS-proceduren efter en offentlig åben og gennemsigtig diskussion med de berørte parter;

(7) det er ønskeligt, at denne liste hurtigt vedtages af hensyn til en rimelig og fortsat gennemførelse af Fællesskabets kontrol med farlige stoffer efter den strategi, der er fastsat i artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger;

(8) den liste over prioriterede stoffer, der vedtages under denne beslutning, skal erstatte listen over stoffer i Kommissionens meddelelse til Rådet om farlige stoffer, som kan medtages i Liste I i Rådets direktiv 76/464/EØF [22];

[22] EFT C 176 af 14.7.1982, s. 3.

(9) bestemmelsen af prioriterede stoffer rettet mod gennemførelse af kontrol med emissioner til overfladevand fra landbaserede kilder bidrager til overholdelse af Fællesskabets forpligtelser i henhold til internationale konventioner vedrørende beskyttelse af havvand, og navnlig til gennemførelsen af den strategi med hensyn til farlige stoffer, der blev vedtaget på OSPAR's ministermøde i 1998 under konventionen om beskyttelse af havmiljøet i det nordøstlige Atlanterhav indgået ved Rådets afgørelse 98/249/EF [23];

[23] EFT L 104 af 3.4.1998, s. 1.

(10) COMMPS-proceduren er udformet som et dynamisk middel til prioriteringen af farlige stoffer åben for kontinuerlige forbedringer og ændringer med henblik på eventuel revision og tilpasning af den første prioritetsliste senest inden 6 år efter vedtagelsen -

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Listen over prioriterede stoffer inden for vandpolitik fastsættes herved, som angivet i bilaget til denne beslutning.

Artikel 2

Den liste over prioriterede stoffer, der fastlægges ved denne beslutning erstatter listen over stoffer i Kommissionens meddelelse til Rådet af 22. juni 1982 om farlige stoffer, som kan medtages i Liste I i Rådets direktiv 76/464/EØF.

Artikel 3

Listen over prioriterede stoffer inden for vandpolitik bliver, ved Europa-Parlamentets og Rådets vedtagelse, til bilag X til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger.

Artikel 4

Denne beslutning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentetsvegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG

Liste over prioriterede stoffer inden for vandpolitik [24]

[24] Hvor der er udvalgt grupper af stoffer, er typiske individuelle repræsentanter anført i parentes som indikatorparametre. Gennemførelsen af kontrolforanstaltninger vil blive målrettet mod disse individuelle stoffer, uden at dette udelukker, at der medtages andre individuelle repræsentanter, hvor dette findes hensigtsmæssigt.

>TABLE POSITION>