->!- & vy 
*' "•* 
ir ir 
* i? 
*** KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
liruxcllcs, den 20(H !W(> 
KOM(W>) 121 endelig udg. 
95/0207 (COD) 
Ændret forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om samtrafik på teleområdet med hensyn til sikring af det almene tjenesteudbud og 
interoperabiliteten ved anvendelse af ONP-principperne 
(forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens 
artikel 189 A, stk. 2) 

BEGRUNDELSE 
Kommissionen fremlægger hermed et ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets 
direktiv om samtrafik på teleområdet med hensyn til sikring af det almene tjenesteudbud 
og interoperabiliteten ved anvendelse af ONP-principperne. I forslaget er indarbejdet de 
ændringsforslag, som Europa-Parlamentets har vedtaget under sin førstebehandling, og 
som Kommissionen har accepteret. 
1. Indledning 
a) Baggrund 
Kommissionen vedtog forslaget den 19.7.1995, og det blev formelt fremsendt til Europa-
Parlamentet og Rådet den 12.9.19961}. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav en positiv udtalelse den 28.2.19962). Europa-
Parlamentet vedtog en positiv beslutning ved sin førstebehandling den 14.2.1996 og 
fremsatte 69 ændringsforslag til Kommissionens forslag3). 
b) Direktivets målsætninger 
Dette direktiv er en nøglefaktor i lovgrundlaget for den fremtidige liberaliserede 
telesektor, der skal være på plads inden den 1.1.1998. 
Direktivet vil give nye markedsdeltagere adgang til eksisterende erhvervs- og 
privatkunder, så man kan fremme investeringen og markedsekspansionen inden for 
teletjenestesektoren i et stabilt lovmiljø, som er til at regne med. Samtidig fastlægger 
direktivet sikkerhedsforanstaltninger, der skal sikre samtrafik og interoperabilitet mellem 
net og tjenester, så brugerne i stadig højere grad kan drage fordel af det almene udbud af 
teletjenester i hele EU. 
I direktivet opstilles harmoniserede principper for samtrafik, der i overensstemmelse med 
nærhedsprincippet skal gennemføres i medlemsstaterne under de nationale 
tilsynsmyndigheders overvågning. 
i) EFT nr. C 313 af 24.11.1995, s. 7 
2) TRA/xxx af 28.2.1996 
3) A4-0017/96, PV 14-02-96 
3 -
2. Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, der er accepteret af Kommissionen 
Af de 69 ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har vedtaget under sin 
førstebehandling, har Kommissionen accepteret i alt 45, heraf 28 fuldt ud, 13 delvist og 4 
i princippet (dvs. med visse omformuleringer af teksten). 
Fuldt ud accepterede ændringsforslag: 1, 2, 5, 8, 11, 14, 20, 22, 24, 28, 29, 
33, 39, 40, 42, 43, 44, 46, 47, 48, 52, 
56, 58, 63, 64, 65, 66, 67 
Delvist accepterede ændringsforslag: 3, 4, 6, 9, 12, 15, 26, 32, 36, 37, 45, 
49, 57 
Ændringsforslag, der er accepteret i princippet: 23, 51, 53, 68 
Kommissionen har godkendt de ændringsforslag, der: 
understreger vigtigheden af at sikre et alment tjenesteudbud og et europæisk 
enhedsmarked for telekommunikation 
vedrører nummerportabilitet 
understreger nødvendigheden af at beskytte miljøet 
øger gennemskueligheden og sikrer en rimelig grad af fortrolighed 
kræver øget koordinering mellem nationale tilsynsmyndigheder indbyrdes samt 
mellem disse og Kommissionen 
tydeliggør teksten på en måde, der er i overensstemmelse med direktivets 
målsætninger 
kræver, at man som led i revisionen af direktivet i 1999 undersøger mulighederne 
for at oprette en europæisk tilsynsmyndighed for telekommunikation 
er i overensstemmelse med anden EU-lovgivning 
3. Ændringsforslag, der ikke er accepteret af Kommissionen 
24 af de 69 ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har fremsat, er ikke blevet 
accepteret af Kommissionen. Årsagerne hertil gives i det følgende, hvor 
ændringsforslagene er grupperet i 11 brede kategorier. 
Direktivets anvendelsesområde 
(ændringsforslag 13, 15 (delvist), 55) 
Direktivet vedrører samtrafik mellem offentlige telenet og-tjenester. Ændringsforslag 13 
ville indskrænke direktivets anvendelsesområde til samtrafik mellem offentlige net af 
samme type og er i modstrid med en del af ændringsforslag 1. Omvendt indebærer 
ændringsforslag 15 (første del) en for vidtgående udvidelse af direktivets 
anvendelsesområde, idet kravet om fortrolighed udvides til at omfatte alk telenet 
(offentlige og private). Direktivet vedrører samtrafik inden for Fællesskabet, som fastlagt i 
artikel 1. Ændringsforslag 55 falder derfor uden for direktivets anvendelsesområde. 
Forhandlinger i Verdenshandelsorganisationen (WTO) om basisteletjenester 
(ændringsforslag 10, 54) 
Der er allerede indledt forhandlinger om multilaterale aftaler om sammenlignelig og reel 
adgang til tredjelandes markeder i forbindelse med forhandlingerne i 
Verdenshandelsorganisationen i Geneve. Ændringsforslag 10 er ikke relevant, da 
direktivet først forventes vedtaget, efter at WTO-forhandlingerne er afsluttet (ifølge planen 
i april 1996). 
Ændringsforslag 54 ville sætte uhensigtsmæssige begrænsninger for, hvilke skridt der kan 
tages, hvis man ikke når frem til nogen aftale på multilateralt plan. 
Opsplitning af regnskaber 
(ændringsforslag 6 (delvist), 34, 35, 37, 38, 60) 
Med ændringsforslag 6 (anden del), 34, 35 og 37 (anden del) ville kravet om fuldstændig 
opsplitning af regnskaberne i artikel 8 blive erstattet med et svagere krav om 
gennemskuelige regnskabssystemer. Kommissionens forslag opretholder en fin balance 
mellem de forskellige behov hos eksisterende operatører, nye markedsdeltagere og 
nationale tilsynsmyndigheder. Ændringsforslagene ville forskyde denne balance til fordel 
for de eksisterende operatører og samtidig øge de nationale tilsynsmyndigheders 
overvågningsby rde. 
Ændringsforslag 38 og 60 ville kunne føre til uoverensstemmelse med Kommissionens 
direktiv 95/51/EF4) om brugen af kabel-tv-net til levering af allerede liberaliserede 
teletjenester, idet de ville skabe en yderligere tærskel for opsplitning af regnskaber. 
Nationale tilsynsmyndigheder 
(ændringsforslag 16, 41) 
Nødvendigheden af at sikre de nationale tilsynsmyndigheders uafhængighed, som udtrykt i 
ændringsforslag 41, er omhandlet i den foreslåede tilpasning af ONP-rammedirektivet (se 
KOM (95) 543). 
Den nationale tilsynsmyndigheds mulighed for at udvide pligterne vedrørende samtrafik, 
som beskrevet i ændringsforslag 16, er allerede omhandlet i artikel 9, stk. 6. 
Alment tjenesteudbud 
(ændringsforslag 3 (delvist) 17, 18, 19, 26 (delvist), 31, 32 (delvist), 57 (delvist), 59, 
62, 69 
Tjenester, der på nuværende tidspunkt ikke kan gøres tilgængelige for alle brugere, kan 
ikke omfattes af pligten til at tilvejebringe et alment tjenesteudbud, i det mindste ikke 
foreløbig. Derfor kan ændringsforslag 3 (anden del) og 57 (første og anden del) ikke 
accepteres. 
4) EFT nr. L 256 af 26.10.1995, s. 49 
5 -
Ændringsforslag 17 (første del) og 18 er ikke godkendt, fordi de ville begrænse 
fleksibiliteten i finansieringen af det almene tjenesteudbud ved at kræve, at 
medlemsstaterne opstiller en ordning for, hvordan det almene tjenesteudbud finansieres. 
Ifølge ændringsforslag 3 (sidste del) og 17 (anden del) skal bidrag til omkostningerne ved 
at tilvejebringe et alment tjenesteudbud deles mellem alk telenetoperatører (i stedet for 
blot operatører af offentlige net). Dette vil være urimeligt for de net, der allerede bidrager 
til omkostningerne i forbindelse med det almene tjenesteudbud ved at betale 
standardtakster. 
Ændringsforslag 19 går ud på at udelade henvisningen til de markedsfordele, som 
virksomheder med pligt til at tilvejebringe et alment tjenesteudbud kan opnå. Men dette er 
en vigtig faktor at tage i betragtning, når nettobyrden i forbindelse med det almene 
tjenesteudbud skal vurderes. 
Ændringsforslag 26 (tredje del), 31, 32 (anden del) og 59 ville kunne øge nye 
markedsdeltageres omkostninger ved at komme ind på markedet og begrænse incitamentet 
til at fjerne uligevægten mellem afgifter på lokale opkald og langdistanceopkald. 
Forslagene ville medføre, at adskillelsen mellem samtrafikafgifter og bidrag til 
omkostninger i forbindelse med det almene tjenesteudbud bliver mindre tydelig. 
Ændringsforslag 62 ville indskrænke de nationale myndigheders rolle i tilsynet med bidrag 
til omkostningerne ved at tilvejebringe et alment tjenesteudbud. 
Der er en meddelelse på vej fra Kommissionen om det almene tjenesteudbud inden for 
telekommunikation, som betyder, at ændringsforslag 69 ikke er relevant. 
Mægling 
(ændringsforslag 25, 49 (delvist), 50) 
Ændringsforslag 25 er ikke blevet accepteret, fordi ændringsforslag 51, der er accepteret i 
princippet, allerede dækker spørgsmålet om erstatning i forbindelse med mægling, og 
regulering af afgifter med tilbagevirkende kraft er der allerede taget højde for i artikel 9, 
stk. 2. 
Ændringsforslag 49 (anden del) kan ikke accepteres, da principperne i artikel 9, stk. 1, 
udgør et vigtigt grundlag for mægling. 
Ændringsforslag 50 ville gøre det muligt samtidig at forfølge en sag ved de nationale 
retsinstanser og på EU-plan, hvilket kunne føre til to forskellige resultater. Dette skaber 
ikke retssikkerhed. 
Revision af direktivet 
(ændringsforslag 12 (delvist) 
Nogle af bestemmelserne i direktivet må forblive i kraft, selv efter at der er etableret fuld 
konkurrence, navnlig bestemmelserne om det almene tjenesteudbud og mægling. Anden 
del af ændringsforslag 12 kan derfor ikke godkendes. 
Retningslinjer fra Kommissionen 
(ændringsforslag 7 (delvist), 21, 30, 36 (delvist), 61) 
Retningslinjer betragtes som den mest hensigtsmæssige måde at håndtere komplekse 
økonomiske spørgsmål på, i og med at de er fleksible og nemmere at ajourføre end 
direktiver. Den foreslåede udvalgsprocedure sikrer, at retningslinjerne støttes af 
medlemsstaterne. Ændringsforslag 7 (første del), 21, 30, 36 (anden del) og 61 ville 
ændre karakteren af retningslinjerne og/eller udvide deres anvendelsesområde. 
-6 
Definition af en stærk markedsstilling 
(ændringsforslag 4 (delvist) 
Ændringsforslag 4 kan ikke accepteres, da de dele, der foreslås slettet, er vigtige faktorer 
i en vurdering af, om en virksomhed råder over en stærk markedsstilling. Selv om der 
findes alternative muligheder for markedsadgang, retfærdiggør det ikke, at man 
umiddelbart afskaffer forpligtelserne for dem, der råder over en stærk markedsstilling. 
Samplacering og fællesbrug af faciliteter 
(ændringsforslag 9 (delvist) og 45 (delvist)) 
Ændringsforslag 9 og 45 ville medføre for stive rammer for samplacering og fællesbrug af 
faciliteter, navnlig med hensyn til omkostningsberegning. I disse aspekter er der behov for 
en fleksibel fremgangsmåde for at afgøre, hvad der er i almenhedens interesse. 
Ændringsforslag 45 ville afskaffe kravet om offentlig høring. 
Andre ændringsforslag 
(ændringsforslag 7 (delvist), 26 (delvist), 27) 
Ændringsforslag 26 (første del) og 27 ville medføre terminologisk uoverensstemmelse med 
andre ONP-direktiver. 
Ændringsforslag 7 (anden del) kan ikke accepteres, da den virksomhed, der formidler 
samtrafikken, ikke altid selv vælger samtrafikpunktet. 
4. Konklusion 
Kommissionen har godkendt 45 af de 69 ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har 
fremsat, enten fuldt ud, delvist eller i princippet. 
I overensstemmelse med EF-traktatens artikel 189 A, stk. 2, fremlægger Kommissionen et 
ændret forslag, hvor disse ændringsforslag er indarbejdet. 
? 
Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 
om samtrafik på teleområdet med hensyn til sikring af det almene tjenesteudbud og 
interoperabiliteten ved anvendelse af ONP-principperne 
Oprindeligt forslag Ændret forslag 
1. betragtning 
Udbud af teletjenester og -infrastruktur 
liberaliseres pr. 1. januar 1998 i EF (med 
overgangsperioder for visse medlemsstater); 
som anført i Rådets resolution af 7. februar 
1994 om fastlæggelse af principper for et 
alment udbud af teletjenester kan man 
fremme indførelsen af EF-dækkende 
teletjenester ved at sikre mulighederne for 
samtrafik mellem offentlige net ogf i det 
kommende liberaliserede miljø, ved at sikre 
samtrafikken mellem operatører, som driver 
virksomhed i forskellige medlemsstater eller 
i hele EF; i Rådets direktiv 90/387/EØF af 
28. juni 1990 om oprettelse af det indre 
marked for teletjenester ved gennemførelse 
af tilrådighedsstillelse af åbne net (Open 
Network Provision - tilrådighedsstillelse af 
åbne net) opstilles der harmoniserede 
principper for fri og reel adgang til samt 
anvendelse af offentlige telenet og -
tjenester; det anerkendes i Rådets resolution 
af 22. juli 1994 om forholdene inden for 
telekommunikationssektoren og behovet for 
yderligere udvikling på 
telekommunikationsmarkedet, at ONP-
bestemmelser er den bedste måde at 
harmonisere vilkårene for samtrafik; Udbud af teletjenester og -infrastruktur 
liberaliseres pr. 1. januar 1998 i EF (med 
mulighed for overgangsperioder i nogle 
medlemsstater på visse betingelser): man 
kan fremme indførelsen af EF-dækkende 
teletjenester ved at sikre mulighederne for 
samtrafik mellem operatører, som driver 
virksomhed i forskellige medlemsstater eller 
i hele EF; i Rådets direktiv 90/387/EØF af 
28. juni 1990 om oprettelse af det indre 
marked for teletjenester ved gennemførelse 
af tilrådighedsstillelse af åbne net (Open 
Network Provision - tilrådighedsstillelse af 
åbne net) opstilles der harmoniserede 
principper for fri og reel adgang til samt 
anvendelse af offentlige telenet og -
tjenester; det anerkendes i Rådets resolution 
af 22. juli 1994 om forholdene inden for 
telekommunikationssektoren og behovet for 
yderligere udvikling på 
telekommunikationsmarkedet, at ONP-
bestemmelser er den bedste måde at 
harmonisere vilkårene for samtrafik; 
4. betragtning 
når særrettigheder og monopoler for 
teletjenester og -infrastruktur bliver 
afskaffet i EF, bliver det sandsynligvis 
nødvendigt med godkendelsesordninger for 
udbud af telenet og -tjenester i 
medlemsstaterne: alle organisationer, som 
har ret til at udbyde offentlige telenet eller når særrettigheder og monopoler for 
teletjenester og -infrastruktur bliver 
afskaffet i EF, bliver det sandsynligvis 
nødvendigt med en form for godkendelse âf 
udbud af telenet og -tjenester givet af den 
ansvarlige nationale myndighed, jf. 
subsidiaritetsprincippet: alle organisationer, 
-tjenester i hele eller en del af EF, bør have 
ret til at føre forhandlinger om 
samtrafikaftaler på kommercielt grundlag i 
overensstemmelse med EF-lovgivningen, 
dog på betingelse af at de nationale 
tilsynsmyndigheder fører tilsyn og om 
nødvendigt griber ind; det skal sikres, at 
der er tilstrækkelige samtrafikmuligheder i 
visse af EF's net og tjenester, som ligger til 
grund for brugernes sociale og økonomiske 
velfærd, f.eks. offentlige telefonnet og 
-tjenester og faste kredsløb; som har ret til at udbyde offentlige telenet 
eller -tjenester i hele eller en del af EF, bør 
have ret til at føre forhandlinger om 
samtrafikaftaler på kommercielt grundlag i 
overensstemmelse med EF-lovgivningen, 
dog på betingelse af at de kompetente 
myndigheder fører tilsyn og om nødvendigt 
griber ind; det skal sikres, at der er 
tilstrækkelige samtrafikmuligheder i visse af 
EF's net og tjenester, som ligger til grund 
for brugernes sociale og økonomiske 
velfærd, f.eks. offentlige telefonnet og 
-tjenester og faste kredsløb; 
6. betragtning 
resolution af 7. februar 1994 opstiller 
bestemmelser om finansiering af alment 
tilgængelig taletelefoni: den hermed 
forbundne forsyningspligt medvirker til 
opfyldelsen af EF's målsætning om social 
og økonomisk samhørighed og geografisk 
ligestilling; en medlemsstat kan godt have 
flere organisationer, som varetager 
forsyningspligten; når man beregner 
nettoomkostningerne til forsyningspligten, 
skal både omkostninger og indtægter, 
udefra bestemte økonomiske faktorer og 
immaterielle goder, som organisationens 
forsyningspligtige virksomhed medfører, 
tages i betragtning, men beregningen bør 
ikke omfatte elementer, som skyldes en 
takstmæssig uligevægt, der er historisk 
bestemt; omkostningerne til forsynings­
pligten bør beregnes efter gennemskuelige 
procedurer; finansielle bidrag til dækning af 
forsyningspligtsomkostninger bør være ad­
skilt fra samtrafiktaksterne; pligten til at tilvejebringe et alment tjeneste­
udbud (forsyningspligten) medvirker til op­
fyldelsen af EF's målsætning om social og 
økonomisk samhørighed og geografisk lige­
stilling; der må satses på. at nye teknologier 
som f.eks. det tjenesteintegrerede digitalnet 
(ISDN) indføres snarest muligt og i videst 
mulig omfang i medlemsstaterne: ISDN er 
endnu ikke så udbredt i medlemsstaterne, at 
det kan gøres tilgængeligt for alle brugere, 
og derfor kan det på nuværende tidspunkt 
ikke omfattes af forsyningspligt; en 
medlemsstat kan godt have flere 
organisationer, som varetager forsynings­
pligten; når man beregner nettoomkost­
ningerne til forsyningspligten, skal både 
omkostninger og indtægter, udefra bestemte 
økonomiske faktorer og immaterielle goder, 
som organisationens forsyningspligtige 
virksomhed medfører, tages i betragtning, 
men beregningen bør ikke omfatte elemen­
ter, som skyldes en takstmæssig uligevægt, 
der er historisk bestemt, eftersom der til 
dels er taget højde for de faste 
omkostninger til det eksisterende net i den 
afgift som samtlige brugere af det 
pågældende net deler; omkostningerne til 
forsyningspligten bør beregnes efter 
gennemskuelige procedurer; finansielle 
bidrag til dækning af forsyningspligts-
omkostninger bør være adskilt fra 
samtrafiktaksterne ; 
7. betragtning 
det er vigtigt at få opstillet principper til 
sikring af gennemskuelighed, informations­
adgang, ikke-diskrimination og ligelig ad­
gang, især på områder, hvor der er 
organisationer med stærk markedsstilling; 
en organisations markedsstilling opgøres 
efter forskellige faktorer, f.eks. markeds­
andelen for dets produkt eller tjeneste på 
det pågældende marked, dens omsætning i 
forhold til markedsstørrelsen, dens mulig­
hed for at påvirke markedsforholdene, dens 
kontrol over adgangen til slutbrugerne samt 
dens finansieringsmuligheder og erfaring 
med udbud af produkter og tjenester på det 
pågældende marked; i dette direktiv 
betragtes en organisation, der har en 
markedsandel på over 25% af et givet 
telekommunikationsmarked inden for den 
medlemsstats geografiske område, hvor den 
har tilladelse til at drive virksomhed, som 
en organisation med stærk markedsstilling, 
medmindre den nationale tilsynsmyndighed 
skønner, at dette ikke er tilfældet; den 
nationale tilsynsmyndighed kan imidlertid 
også skønne, at en organisation, som ikke 
har en markedsandel af denne størrelse, har 
en stærk markedsstilling; det er vigtigt at få opstillet principper til 
sikring af gennemskuelighed, informations­
adgang, ikke-diskrimination og ligelig ad­
gang, især på områder, hvor der er 
organisationer med stærk markedsstilling; 
en organisations markedsstilling opgøres 
efter forskellige faktorer, f.eks. markeds­
andelen for dets produkt eller tjeneste på 
det pågældende marked, dens omsætning i 
forhold til markedsstørrelsen, dens mulig­
hed for at påvirke markedsforholdene, dens 
kontrol over adgangen til slutbrugerne, dens 
internationale forbindelser samt dens 
finansieringsmuligheder og erfaring med 
udbud af produkter og tjenester på det 
pågældende marked; i dette direktiv 
betragtes en organisation, der har en 
markedsandel på over 25% af et givet 
telekommunikationsmarked inden for den 
medlemsstats geografiske område, hvor den 
har tilladelse til at drive virksomhed, som 
en organisation med stærk markedsstilling, 
medmindre den kompetente tilsynsmyndig­
hed skønner, at dette ikke er tilfældet; den 
kompetente tilsynsmyndighed kan imidlertid 
også skønne, at en organisation, som ikke 
har en markedsandel af denne størrelse, har 
en stærk markedsstilling; 
8. betragtning 
taksterne for samtrafik spiller en væsentlig 
rolle for, hvordan der indføres konkurrence 
i overgangen til et frit marked; 
organisationer med stærk markedsstilling 
skal kunne dokumentere, at deres 
samtrafikafgifter er fastlagt ud fra objektive 
kriterier i henhold til principperne om 
gennemsigtighed og omkostningsægthed og 
ikke influeres af andre net- eller 
tjenesteudbud; gennemsigtigheden og ikke-taksterne for samtrafik spiller en væsentlig 
rolle for, hvordan der indføres konkurrence 
i overgangen til et frit marked; 
organisationer med stærk markedsstilling 
skal kunne dokumentere, at deres 
samtrafikafgifter er fastlagt ud fra objektive 
kriterier i henhold til principperne om 
gennemsigtighed og omkostningsægthed og 
ikke influeres af andre net- eller 
tjenesteudbud; gennemsigtigheden og ikke-
J^ 
diskriminationsprincippet styrkes, når der 
offentliggøres oversigter over samtrafik­
tjenester og_;takster; der bør være en vis 
fleksibilitet i takstfastlæggelsen i forbindelse 
med samtrafik, så taksterne f.eks. kan 
variere efter kapacitet; takstniveauet bør 
fremme produktiviteten og øge mulig­
hederne for effektiv, bæredygtig markeds­
adgang, og taksterne bør ikke ligge under 
et niveau, som på grundlag af realom­
kostningerne beregnes ud fra langsigtede 
differensomkostninger og anvendte omkost-
ningsfordelingsmetoder, eller over et 
niveau, som beregnes efter de direkte 
omkostninger ved at udbyde den på­
gældende samtrafiktjeneste; diskriminationsprincippet styrkes, når der 
offentliggøres oversigter over samtrafik­
tjenester, takster, betingelser og vilkår: der 
bør være en vis fleksibilitet i takstfast­
læggelsen i forbindelse med samtrafik, så 
taksterne f.eks. kan variere efter kapacitet; 
takstniveauet bør fremme produktiviteten og 
øge mulighederne for effektiv, bæredygtig 
markedsadgang, og taksterne bør ikke ligge 
under et niveau, som på grundlag af 
realomkostningerne beregnes ud fra lang­
sigtede differensomkostninger og anvendte 
omkostningsfordelingsmetoder, eller over et 
niveau, som beregnes efter de direkte om­
kostninger ved at udbyde den pågældende 
samtrafiktjeneste ; 
9. betragtning 
hvis der i regnskaberne skelnes mellem 
samtrafikvirksomhed og anden virksomhed, 
er det gennemskueligt, hvad der foretages 
af interne omkostningsoverførsler; når en 
organisation med særrettigheder eller 
monopol på et område uden for telesektoren 
også udbyder teletjenester, kan en 
opsplitning af regnskaberne forhindre 
konkurrenceforvridende krydssubsidier ; hvor en organisation råder over en stærk 
markedsstilling, sikrer en opsplitning af 
regnskaberne mellem samtrafikvirksomhed 
og anden virksomhed, at det er gennem­
skueligt, hvad der foretages af interne 
omkostningsoverførsler; når en organisation 
med særrettigheder eller monopol på et 
område uden for telesektoren også udbyder 
teletjenester, kan en opsplitning af 
regnskaberne forhindre konkurrenceforvri­
dende krydssubsidier; 
11. betragtning 
de ufravigelige hensyn, som kan berettige 
begrænsninger for adgang til og anvendelse 
af offentlige telenet eller -tjenester, er 
ifølge direktiv 90/387/EØF: netdriftssikker­
hed, sikring af nettets integritet, i begrun­
dede tilfælde driftskompatibilitet mellem 
tjenester og om fornødent databeskyttelse; de ufravigelige hensyn, som kan berettige 
begrænsninger for adgang til og anvendelse 
af offentlige telenet eller -tjenester, er 
ifølge direktiv 90/387/EØF: netdriftssikker­
hed, sikring af nettets integritet, i begrun­
dede tilfælde driftskompatibilitet mellem 
tjenester og om fornødent databeskyttelse; 
begrundelserne for disse begrænsninger 
offentliggøres; 
/K 
12. betragtning 
fællesbrug af faciliteter kan være en fordel 
på baggrund af byplanmæssige, miljø­
mæssige, økonomiske eller andre hensyn, 
og derfor bør de nationale tilsynsmyn­
digheder tilskynde hertil med frivillige 
ordninger; i visse tilfælde kan det være 
nødvendigt at foreskrive obligatorisk fælles­
brug af faciliteter, men det bør kun ske 
efter at der er afholdt fuldt offentlige 
høringer; virtuel samplacering kan være et 
fyldestgørende alternativ til fysisk 
samplacering af teleudstyr; fællesbrug af faciliteter kan være en fordel 
på baggrund af byplanmæssige, miljø­
mæssige, økonomiske eller andre hensyn, 
og derfor bør de nationale tilsynsmyn­
digheder tilskynde hertil med frivillige 
ordninger; i visse tilfælde kan det være 
nødvendigt at foreskrive obligatorisk fælles­
brug af faciliteter, men det bør kun ske 
efter at der er afholdt fuldt offentlige 
høringer; virtuel samplacering kan under 
normale forhold være et fyldestgørende 
alternativ til fysisk samplacering af 
teleudstyr; 
22. betragtning 
hvis de enkelte medlemsstater selv skal 
fastlægge reglerne, bliver målsætningerne 
om samtrafik mellem net og tjenester i hele 
EF og udbud af tværeuropæiske net og 
tjenester ikke opfyldt fyldestgørende, 
medens dette direktiv vil sikre disse 
målsætninger på EF-plan; hvis de enkelte medlemsstater selv skal 
fastlægge reglerne, bliver målsætningerne 
om samtrafik mellem net og tjenester i hele 
EF og udbud af tværeuropæiske net og 
tjenester ikke opfyldt fyldestgørende, 
medens dette direktiv vil sikre disse 
målsætninger på EF-plan; i forbindelse med 
en revision af dette direktiv kan det være 
hensigtsmæssigt at overveje muligheden for 
at oprette en europæisk tilsynsmyndighed til 
varetagelse af opgaver, som Kommissionen 
eller de nationale tilsynsmyndigheder 
vagetager i henhold til dette direktiv, men 
som kunne udføres mere effektivt af en 
sådan europæisk tilsynsmyndighed; 
Artikel 1, stk. 1 
Dette direktiv fastlægger regler til sikring 
af samtrafik og interoperabilitet mellem 
telenet og -tjenester i et miljø med fri og 
åben konkurrence i Fællesskabet. Dette direktiv fastlægger regler til sikring 
af samtrafik og interoperabilitet mellem 
telenet og -tjenester og til sikring af det 
almene tjenesteudbud i et miljø med fri og 
åben konkurrence i Fællesskabet. 
Artikel 2, stk. 1, litra h (nyt) 
alment tjenesteudbud: et bestemt minimum 
af tjenester af en nærmere bestemt kvalitet, 
der er tilgængelige for alle brugere til en -
under hensyntagen til særlige nationale 
forhold - rimelig pris, 
Artikel 3, stk. 1 
Medlemsstaterne træffer de nødvendige 
foranstaltninger for at afskaffe 
bestemmelser, som forhindrer organisa­
tioner, som medlemsstaterne har givet 
tilladelse til at udbyde telenet og -tjenester, 
i at føre forhandlinger om aftaler om 
indbyrdes samtrafik i overensstemmelse 
med EF-lovgivningen. Dette gælder, hvad 
enten organisationerne er i samme 
medlemsstat eller i forskellige medlems­
stater. Tekniske aftaler og handelsaftaler 
vedrørende samtrafik fastlægges af parterne 
selv i overensstemmelse med dette direktiv 
og traktatens konkurrenceregler. Medlemsstaterne træffer de nødvendige 
foranstaltninger for at afskaffe 
bestemmelser, som forhindrer organisa­
tioner, som i medlemsstaterne har fået 
tilladelse til at udbyde telenet og -tjenester, 
i at føre forhandlinger om aftaler om 
indbyrdes samtrafik i overensstemmelse 
med EF-lovgivningen. Dette gælder, hvad 
enten organisationerne er i samme 
medlemsstat eller i forskellige medlems­
stater. Tekniske aftaler og handelsaftaler 
vedrørende samtrafik fastlægges af parterne 
selv i overensstemmelse med dette direktiv 
og traktatens konkurrenceregler. 
Artikel 3, stk. 3 
Medlemsstaterne sikrer, at de organisa­
tioner, hvis faciliteter bruges til samtrafik 
med offentlige telenet og/eller -tjenester, til 
enhver tid respekterer, at de oplysninger, 
der fremføres eller oplagres, skal holdes 
fortrolige. Medlemsstaterne sikrer, at de organisa­
tioner, hvis faciliteter bruges til samtrafik 
med offentlige telenet og/eller -tjenester, til 
enhver tid respekterer, at de oplysninger, 
der fremføres eller oplagres, skal holdes 
fortrolige, undtagen når de enkelte 
medlemsstater fastsætter andet i deres 
lovgivning med henblik på beskyttelse af 
den offentlige orden. 
Artikel 5, stk. 5 
Når der indføres ordninger som omhandlet 
i stk. 4, sikrer de nationale tilsynsmyndig­
heder, at der er fuld offentlig indsigt i 
principperne for omkostningsdelingen og i 
den ordning, der anvendes, jf. artikel 14, 
stk. 2. Når der fastsættes bestemmelser om 
fordeling af nettoomkostningerne ved at 
tilvejebringe et alment tjenesteudbud, som 
omhandlet i stk. 4, sikrer de nationale 
tilsynsmyndigheder, at der er fuld offentlig 
indsigt i principperne for omkostnings­
delingen og i den ordning, der anvendes, jf. 
ft 
artikel 14, stk. 2. 
Artikel 6, første afsnit 
Når der drives samtrafik med de i bilag I 
angivne offentlige telenet og -tjenester, der 
udbydes af organisationer, som de nationale 
tilsynsmyndigheder har meddelt har en 
stærk markedsstilling, sikrer medlems­
staterne, at: Når der drives samtrafik med de i bilag I 
angivne offentlige telenet og -tjenester, der 
udbydes af organisationer, som har en 
stærk markedsstilling, sikrer medlems­
staterne, at: 
Artikel 6, litra d) 
der er fuld offentlig indsigt i samtrafik­
aftaler efter proceduren i artikel 14, stk. 2, 
undtagen de afsnit, der drejer sig om 
parternes handelsstrategi. Der skal i alle 
tilfælde offentliggøres detaljer om 
samtrafikafgifter og eventuelle bidrag til 
forsyningspligtsomkostninger. samtrafikaftaler og ændringer i disse 
meddeles den kompetente nationale tilsyns­
myndighed Qg Kommissionen, og 
interesserede skal efter anmodning kunnne 
få adgang hertil i overensstemmelse med 
artikel 14, stk. 2, undtagen de afsnit, der 
drejer sig om parternes handelsstrategi. Den 
nationale tilsynsmyndighed afgør, hvilke 
dele der vedrører parternes handelsstrategi. 
I alle tilfælde skal interesserede efter 
anmodning kunne få adgang til detaljer om 
samtrafikafgifter og eventuelle bidrag til 
omkostninger ved at tilvejebringe et alment 
tjenesteudbud. 
Artikel 6, litra e) (nyt) 
oplysninger modtaget fra en organisation, 
der ønsker samtrafik, må kun anvendes til 
det formål, de er givet til. De må ikke 
videregives til andre afdelinger, 
underafdelinger eller andre parter, som 
sådanne oplysninger kunne give en 
konkurrencefordel. 
Artikel 7, stk. 3 
Samtrafikafgifter skal være baseret på 
omkostningerne ved at udbyde den 
pågældende samtrafiktjeneste og skal 
sædvanligvis omfatte følgende elementer, 
som skal opgøres hver for sig: Samtrafikafgifter skal være baseret på 
omkostningerne ved at udbyde den 
pågældende samtrafiktjeneste og skal 
sædvanligvis omfatte følgende elementer, 
som skal opgøres hver for sig: 
M 
en afgift til godtgørelse af 
engangsomkostninger i forbindelse 
med den pågældende samtrafik 
(f.eks. installationsomkostninger for 
de samtrafikfaciliteter, der anmodes 
om) 
brugsafgifter i forbindelse med 
brugen af de netkomponenter og 
-ressourcer, der anmodes om. De 
kan være kapacitetsbestemte og/eller 
trafikbestemte. en afgift til godtgørelse af 
engangsomkostninger i forbindelse 
med den pågældende samtrafik 
(f.eks. installationsomkostninger og 
de efterfølgende omkostninger for 
de samtrafikfaciliteter, der anmodes 
om) 
brugsafgifter i forbindelse med 
brugen af de netkomponenter og 
-ressourcer, der anmodes om. De 
kan være kapacitetsbestemte og/eller 
trafikbestemte. 
Bilag IV indeholder en vejledende liste over 
omkostningstyper, som falder ind under 
disse afgiftstyper. Hvis der gælder andre 
afgiftstyper, skal de være gennemsigtige, 
baseret på objektive kriterier og godkendt 
af de nationale tilsynsmyndigheder. 
Samtrafikafgifter kan eventuelt omfatte 
kvantumsrabatordninger. I visse tilfælde må 
disse ordninger være forbeholdt de 
organisationer, der angives i bilag II. 
Sådanne ordninger skal være ikke-
diskriminerende og baseret på objektive 
kriterier. Bilag IV indeholder en liste over 
omkostningstyper, som falder ind under 
disse afgiftstyper. Hvis der gælder andre 
afgiftstyper, skal de være gennemsigtige, 
baseret på objektive kriterier og godkendt 
af de nationale tilsynsmyndigheder. 
Samtrafikafgifter kan eventuelt omfatte 
kvantumsrabatordninger. I visse tilfælde må 
disse ordninger være forbeholdt de 
organisationer, der angives i bilag II. 
Sådanne ordninger skal være ikke-
diskriminerende og baseret på objektive 
kriterier. 
Artikel 7, stk. 5 
De nationale tilsynsmyndigheder skal sikre, 
at der i overensstemmelse med artikel 14, 
stk. 1, offentliggøres en oversigt over 
samtrafiktjenester og takster herfor, opgjort 
efter enkeltkomponenter alt efter markeds­
situationen. De nationale tilsynsmyndigheder skal sikre, 
at der i overensstemmelse med artikel 14, 
stk. 1, offentliggøres en oversigt over 
vilkår og betingelser for samtrafik inde­
holdende en liste over samtrafiktjenester og 
takster herfor, opgjort efter enkelt­
komponenter alt efter markedssituationen. 
Artikel 7, stk. 5a (nyt) 
Med henblik på at opstille et fælles 
grundlag for beregningen af samtrafik­
afgifter udfærdiger Kommissionen efter 
proceduren i artikel 15 retningslinjer 
vedrørende omkostningsberegningssystemer 
i forbindelse med samtrafik. 
Artikel 7, stk. 8 
Medlemsstaterne sikrer, at samtrafikafgifter Medlemsstaterne sikrer, at samtrafikaf-
og andre afgifter, som har at gøre med gifter, -vilkår og -betingelser samt andre 
fordeling af forsyningspligtsomkostninger. afgifter, som har at gøre med fordeling af 
efter anmodning fra Kommissionen frem- omkostningerne ved at tilvejebringe et 
lægges for ONP-udvalget. alment tjenesteudbud, efter anmodning fra 
Kommissionen fremlægges for ONP-
udvalget. 
Artikel 7, stk. 9 
Med henblik på at opstille et fælles Udgår 
grundlag for beregning af samtrafikafgifter 
udfærdiger Kommissionen om nødvendigt 
efter proceduren i artikel 15 anbefalinger 
vedrørende omkostningsberegningssystemer 
i forbindelse med samtrafik. 
Artikel 8, stk. 3a (nyt) 
Kommissionen opstiller efter proceduren i 
artikel 15 retningslinjer for opsplitning af 
regnskaber i forbindelse med samtrafik. 
Artikel 8, stk. 4 
Organisationer, som udbyder offentlige Organisationer, som udbyder offentlige 
telenet eller -tjenester, har pligt til at få telenet eller -tjenester, har pligt til at få 
deres regnskaber udfærdiget, offentliggjort deres regnskaber udfærdiget, revideret og 
og revideret. Revisionen foretages i offentliggjort. Revisionen foretages i 
overensstemmelse med de relevante love i overensstemmelse med de relevante love i 
medlemsstaten. medlemsstaten, og resultaterne heraf offent­
liggøres. 
Første afsnit gælder også for særskilte Første afsnit gælder også for særskilte 
regnskaber, jf. stk. 1 og 2. regnskaber, jf. stk. 1 og 2. 
Artikel 8, stk. 6 
Hvis det skønnes nødvendigt, opstiller Udgår 
Kommissionen efter proceduren i artikel 15 
retningslinjer for opsplitning af regnskaber 
i forbindelse med samtrafik. 
M 
Artikel 9, stk. 1 
De nationale tilsynsmyndigheder skal 
fremme og sikre samtrafikniveauet til gode 
for alle brugere og varetage deres opgaver 
på en måde, der giver den størst mulige 
økonomiske effektivitet og de størst mulige 
fordele for slutbrugerne. 
De nationale tilsynsmyndigheder skal 
navnlig tage hensyn til, at: 
brugere skal have fyldestgørende 
kommunikationsmuligheder 
konkurrencen skal fremmes 
indførelse og udbygning af 
tværeuropæiske net og tjenester, 
samtrafik og interoperabilitet 
mellem nationale net og tjenester 
samt adgangen til sådanne net og 
tjenester skal fremmes 
princippet om ikke-diskrimination 
(herunder ligelig adgang) og 
proportionalitet skal sikres 
forsyningspligten 
opfyldes-skal fortsat De nationale tilsynsmyndigheder skal 
fremme og sikre samtrafikniveauet til gode 
for alle brugere og varetage deres opgaver 
på en måde, der giver den størst mulige 
økonomiske effektivitet og de størst mulige 
fordele for slutbrugerne. 
De nationale tilsynsmyndigheder skal 
navnlig tage hensyn til, at: 
brugere skal have fyldestgørende 
kommunikationsmuligheder 
konkurrencen skal fremmes 
- der må sikres en rimelig og behørig 
udvikling af et sammenhængende og 
harmoniseret europæisk hjemme­
marked for telekommunikation, og 
at de derfor må samordne deres 
politik, retningslinjer og foranstalt­
ninger med de tilsvarende myndig­
heder i andre medlemsstater og med 
Kommissionen 
indførelse og udbygning af 
tværeuropæiske net og tjenester, 
samtrafik og interoperabilitet 
mellem nationale net og tjenester 
samt adgangen til sådanne net og 
tjenester skal fremmes 
princippet om ikke-diskrimination 
(herunder ligelig adgang) og 
proportionalitet skal sikres 
de! almene tjenesteudbud skal 
bevares, 
Artikel 9, stk. 5 
Hvis der opstår uenighed vedrørende 
samtrafik mellem organisationer, der driver 
virksomhed efter tilladelse fra en og samme Hvis der opstår uenighed vedrørende 
samtrafik mellem organisationer, der driver 
virksomhed efter tilladelse fra en og samme 
M 
medlemsstat, træffer denne medlemsstats 
nationale tilsynsmyndighed efter anmodning 
fra en eller flere parter foranstaltninger til 
at mægle. 
I forbindelse hermed holder den nationale 
tilsynsmyndighed sig bl.a. for øje: 
hvad der er i brugernes interesse medlemsstat, træffer denne medlemsstats 
nationale tilsynsmyndighed efter anmodning 
fra en eller flere parter foranstaltninger til 
at mægle. 
I forbindelse hermed holder den nationale 
tilsynsmyndighed sig bl.a. for øje: 
hvad der er i brugernes interesse 
- at det almene tjenesteudbud skal 
bevares 
hvilke lovmæssige forpligtelser 
parterne måtte være underlagt 
at man bør fremme nyskabende 
markedsudbud og sikre brugerne 
adgang til et bredt spektrum af 
teletjenester i medlemsstaterne og 
hele EF hvilke lovmæssige forpligtelser 
parterne måtte være underlagt 
at man bør fremme nyskabende 
markedsudbud og sikre brugerne 
adgang til et bredt spektrum af 
teletjenester i medlemsstaterne og 
hele EF 
om der er tekniske og kommercielt 
bæredygtige alternativer til den 
samtrafik, der anmodes om om der er tekniske og kommercielt 
bæredygtige alternativer til den 
samtrafik, der anmodes om 
at det skal sikres, at alle parter har 
ligelig adgang 
at det offentlige telenets integritet 
skal opretholdes, og at tjenester skal 
være interoperable 
om den samtrafik, der anmodes om, 
berettiger de midler, det vil kræve 
at opfylde anmodningen 
hvordan parternes 
markedsstilling er indbyrdes 
hvad der er i almenhedens interesse 
(f.eks. miljøhensyn) at det skal sikres, at alle parter har 
ligelig adgang 
at det offentlige telenets integritet 
skal opretholdes, og at tjenester skal 
være interoperable 
om den samtrafik, der anmodes om, 
berettiger de midler, det vil kræve 
at opfylde anmodningen 
hvordan parternes indbyrdes 
markedsstilling er 
hvad der er i almenhedens interesse 
(f.eks. miljøhensyn) 
Artikel 9, stk. 6a (nyt) 
De nationale tilsynsmyndigheder bistår de 
tilsvarende myndigheder i andre medlems­
stater, når det er nødvendigt for gennem­
førelsen af nærværende direktiv. Kommis-
sionen kan til enhver tid anmode en 
national tilsynsmyndighed om at gribe ind 
i bestemte anliggender. De nationale til­
synsmyndigheder tager behørigt hensyn til 
Kommissionens anmodning og giver straks 
Kommissionen detaljerede oplysninger om 
de iværksatte foranstaltninger. 
Artikel 10, litra e) (nyt) 
Miljøbeskyttelse: 
Medlemsstaterne kan foreskrive betingelser 
i samtrafikaftalebestemmelser for at sikre 
miljøbeskyttelsen eller overensstemmelsen 
med byplanlægningsmæssige mål og 
herunder især foreskrive samplacering af 
linjer og ledninger. Hensynet til 
miljøbeskyttelsen udgør ikke en gyldig 
grund til ai afslå forhandlinger om 
betingelser for samtrafik, 
Artikel 11, stk. 1 
Når en organisation i henhold til national 
lovgivning har generel tilladelse til at 
installere telekommunikationsfaciliteter på, 
over eller i offentlig eller privat ejendom 
eller kan få eksproprieret ejendom til 
sådanne formål, tilstræber de nationale 
tilsynsmyndigheder at fremme, at sådanne 
faciliteter og ejendom kan gøres til 
genstand for fællesbrug med andre 
organisationer, som udbyder offentlige 
teletjenester^ Når en organisation i henhold til national 
lovgivning har generel tilladelse til at 
installere telekommunikationsfaciliteter på, 
over eller i offentlig eller privat ejendom 
eller kan få eksproprieret ejendom til 
sådanne formål, tilstræber de nationale 
tilsynsmyndigheder at fremme, at sådanne 
faciliteter og ejendom kan gøres til 
genstand for fællesbrug med andre 
organisationer, som udbyder offentlige 
telenet og -tjenester. 
Artikel 12, stk. 2 
Det skal sikres, at der er fuld 
interoperabilitet mellem de europæiske net 
og tjenester, og derfor træffer medlems-Det skal sikres, at der er fuld 
interoperabilitet mellem de europæiske net 
og tjenester, og derfor sikrer medlems-
^ 
staterne de nødvendige foranstaltninger, 
under hensyntagen til, hvordan området kan 
udvikle sig på europæisk plan, for at sikre. 
at deres synspunkter koordineres i 
internationale organisationer og fora, hvor 
der træffes afgørelser om nummerering. staterne under hensyntagen til, hvordan 
området kan udvikle sig på europæisk plan, 
at deres synspunkter koordineres i interna­
tionale organisationer og fora, hvor der 
træffes afgørelser om nummerering. 
Artikel 12, stk. 3 
Medlemsstaterne sikrer, at de nationale 
nummereringsplaner for teleområdet 
administreres af den nationale 
tilsynsmyndighed, så det sikres, at planerne 
er uafhængige af organisationer, som 
udbyder offentlige telenet eller -tjenester. 
Det skal sikres, at der er reel konkurrence, 
og derfor sikrer de nationale tilsyns­
myndigheder, at procedurerne for allo­
kering af enkeltnumre og/eller nummer­
grupper er gennemsigtige, retfærdige og 
hurtige, og at allokeringen foretages på en 
objektiv, gennemsigtig og ikke-diskrimi-
nerende måde. De nationale tilsynsmyndig­
heder kan indføre bestemmelser om 
anvendelse af bestemte præfikser eller 
bestemte kortnummervalg, navnlig når disse 
anvendes til tjenester af almen interesse 
(såsom frikaldsnumre, kioskdebiterede 
tjenester, oplysningstjenester eller alarm­
opkald) eller bestemmelser, der skal sikre 
ligelig adgang. Medlemsstaterne sikrer, at de nationale 
nummereringsplaner for teleområdet 
administreres af den nationale 
tilsynsmyndighed, så det sikres, at planerne 
er uafhængige af organisationer, som 
udbyder offentlige telenet eller -tjenester^ 
og letter ligeledes nummerportabilitet. Det 
skal sikres, at der er reel konkurrence, og 
derfor sikrer de nationale tilsynsmyndig­
heder, at procedurerne for allokering af 
enkeltnumre og/eller nummergrupper er 
gennemsigtige, retfærdige og hurtige, og at 
allokeringen foretages på en objektiv, 
gennemsigtig og ikke-diskriminerende 
måde. De nationale tilsynsmyndigheder kan 
indføre bestemmelser om anvendelse af 
bestemte præfikser eller bestemte 
kortnummervalg, navnlig når disse 
anvendes til tjenester af almen interesse 
(såsom frikaldsnumre, kioskdebiterede 
tjenester, oplysningstjenester eller alarm­
opkald) eller bestemmelser, der skal sikre 
ligelig adgang. 
Artikel 12, stk. 5 
De nationale tilsynsmyndigheder tilstræber 
at fremme snarlig indførelse af en ordning, 
som giver brugere, der måtte anmode 
herom, mulighed for fortsat at bruge deres 
nationale nummer på et bestemt sted, uanset 
hvilken organisation der betjener dem, og 
sikrer at ordningen i hvert fald fungerer i 
alle større byområder inden den 1. januar 
2003. De nationale tilsynsmyndigheder tilstræber 
at fremme snarlig indførelse af en ordning, 
som giver brugere, der måtte anmode 
herom, mulighed for mod et rimeligt gebyr 
fortsat at bruge deres nationale nummer på 
et bestemt sted, uanset hvilken organisation 
der betjener dem, og sikrer at ordningen i 
hvert fald fungerer i alle større byområder 
inden den 1. januar 2003. Er denne ordning 
endnu ikke i anvendelse, sikrer de nationale 
tilsynsmyndigheder, at en samtale, efter at 
2x> 
en bruger har Skiftet netleverandør. 
omdirigeres til brugeren fra det gamle 
nummer, eller at den opringende i en 
rimelig periode får oplyst det nye nummer. 
Artikel 16, stk. 2 
Tvisten kan fremlægges for de nationale 
tilsynsmyndigheder i de medlemsstater, det 
drejer sig om, af enhver part. De nationale 
tilsynsmyndigheder samordner deres 
arbejde for at mægle i tvisten efter 
principperne i artikel 9, stk. 1. Tvisten kan fremlægges for de nationale 
tilsynsmyndigheder i de medlemsstater, det 
drejer sig om, af enhver part. De nationale 
tilsynsmyndigheder samordner deres 
arbejde for at mægle i tvisten efter 
principperne i artikel 9, stk. 1 og giver 
Kommissionen meddelelse herom. 
Artikel 16, stk. 5 
Den udtalelse, der træffes enighed om efter 
proceduren i stk. 4, skal lægges til grund 
for en løsning, der gennemføres på 
nationalt plan hurtigst muligt. Hvis der ikke 
afgives udtalelse, eller hvis den foreslåede 
løsning ikke gennemføres inden for en 
rimelig tidsfrist - dvs. to måneder, undtagen 
hvor særlige forhold gør sig gældende -
findes der en løsning efter proceduren i 
artikel 15. Den udtalelse, der træffes enighed om efter 
proceduren i stk. 4, skal lægges til grund 
for en løsning, der gennemføres på 
nationalt plan hurtigst muligt. Hvis der ikke 
afgives udtalelse, eller hvis den foreslåede 
løsning ikke gennemføres inden for en 
rimelig tidsfrist - dvs. to måneder, undtagen 
hvor særlige forhold gør sig gældende -
findes der en løsning efter proceduren i 
artikel 15. Denne løsning er ikke til hinder 
for, at enhver part kan udnytte de 
muligheder, der findes i den nationale 
lovgivning, for at kræve erstatning ved de 
relevante retsinstanser, såfremt det viser 
sig, at den anden parts fremgangsmåde har 
ført til økonomiske tab som følge af 
konkurrencefordrejning. Dog kan spørgs­
mål, der er afgjort på EU-plan, ikke tages 
op påny i forbindelse med sådanne krav. 
Artikel 17, stk. 2 
De nationale tilsynsmyndigheder underretter 
senest den 31. januar 1997 - og derefter 
umiddelbart i tilfælde af ændringer -
Kommissionen om, hvilke organisationer 
der: De nationale tilsynsmyndigheder underretter 
senest den 31. januar 1997 - og derefter 
umiddelbart i tilfælde af ændringer -
Kommissionen om, hvilke organisationer 
der: 
har pligt til at udbyde de offentlige har pligt til at udbyde de offentlige 
M 
telenet og -tjenester, der angives i 
bilag I, del 1 
er underlagt dette direktivs 
bestemmelser om organisationer 
med stærk markedsstilling 
falder ind under bilag II. 
Kommissionen kan forlange, at de nationale 
tilsynsmyndigheder begrunder, at en 
organisation angives som havende en stærk 
markedsstilling. telenet og -tjenester, der angives i 
bilag I, del 1 
er underlagt dette direktivs 
bestemmelser om organisationer 
med stærk markedsstilling 
falder ind under bilag II. 
Kommissionen kan forlange, at de nationale 
tilsynsmyndigheder begrunder, at en 
organisation angives som havende en stærk 
markedsstilling, eller at den ikke angives 
som sådan. 
Artikel 19, stk. 1 
Medlemsstater, der har ret til en yderligere 
overgangsperiode i forbindelse med liberali­
seringen af teletjenester, jf, resolution af 
22. juli 1993. kan anmode om udsættelse af 
forpligtelserne i artikel 3, stk. 1, og artikel 
9, stk. 3. Hvis der gives udsættelse må den 
ikke overskride de overgangsperioder, der 
angives i nævnte resolution. Medlemsstater med mindre udviklede net, 
som bevilges en yderligere overgangs­
periode på op til fem år til gennemførelse 
af alle eller visse af forpligtelserne i 
direktiv 961.. ./EF. kan anmode om en 
tilsvarende udsættelse af alle eller visse af 
kravene i artikel 3, stk 1, og artikel 9, stk. 
3, såfremt det er begrundet i særrettigheder 
eller monopoler for teletjenester og -
infrastruktur, der er i overensstemmelse 
med fællesskabsretten. 
Artikel 19, stk. 2 
Der kan anmodes om udsættelse af 
forpligtelserne i artikel 12, stk. 5, hvis den 
pågældende medlemsstat kan dokumentere, 
at disse forpligtelser vil være en for stor 
byrde for visse organisationer eller grupper 
af organisationer. 
Medlemsstaten underretter Kommissionen 
om, hvorfor den anmoder om udsættelse, 
om hvornår forpligtelserne kan opfyldes, og 
om hvad der gøres for at overholde denne 
frist. Kommissionen tager stilling til 
anmodningen under hensyntagen til de 
særlige forhold, der gør sig gældende i den 
pågældende medlemsstat, samt til behovet Der kan anmodes om udsættelse af 
forpligtelserne i artikel 12, stk. 5, hvis den 
pågældende medlemsstat kan dokumentere, 
at disse forpligtelser vil være en for stor 
byrde for visse organisationer eller grupper 
af organisationer. 
Medlemsstaten underretter Kommissionen 
om, hvorfor den anmoder om udsættelse, 
om hvornår forpligtelserne kan opfyldes, og 
om hvad der gøres for at overholde denne 
frist. Kommissionen tager stilling til 
anmodningen under hensyntagen til de 
særlige forhold, der gør sig gældende i den 
pågældende medlemsstat, samt til de 
XV 
for at sikre et konsekvent lovmiljø på EF-
plan. og underretter medlemsstaten om 
hvorvidt det efter Kommissionens opfattelse 
med baggrund i de særlige forhold i 
medlemsstaten vil være berettiget at give 
udsættelse, og hvor længe en eventuel 
udsættelse gælder. eksisterende muligheder for på anden måde 
at opfylde forpligtelserne og underretter 
medlemsstaten om hvorvidt det efter 
Kommissionens opfattelse med baggrund i 
de særlige forhold i medlemsstaten vil være 
berettiget at give udsættelse, og hvor længe 
en eventuel udsættelse gælder. 
Artikel 21, stk. 2 
Kommissionen fører tilsyn med 
gennemførelsen af direktivet og fremlægger 
første gang en rapport for Europa-
Parlamentet og Rådet herom senest den 31. 
december år 2000. I denne forbindelse kan 
Kommissionen anmode medlemsstaterne om 
at fremlægge oplysninger. I rapporten 
foreslås om nødvendigt yderligere 
foranstaltninger for fuldt ud at virkeliggøre 
direktivets målsætninger. Kommissionen fører tilsyn med 
gennemførelsen af direktivet og fremlægger 
første gang en rapport for Europa-
Parlamentet og Rådet herom senest den 31. 
december 1999. I denne forbindelse kan 
Kommissionen anmode medlemsstaterne om 
at fremlægge oplysninger. I rapporten 
undersøges det om nødvendigt, hvilke 
bestemmelser i nærværende direktiv der bør 
tilpasses som følge af udviklingen på 
maredet. I rapporten foreslås yderligere 
foranstaltninger for fuldt ud at virkeliggøre 
direktivets målsætninger. I denne rapport 
undersøges især mulighederne for at oprette 
en europæisk tilsynsmyndighed til 
varetagelse af opgaver, som Kommissionen 
eller de nationale tilsynsmyndigheder 
varetager i henhold til dette direktiv, men 
som kunne udføres mere effektivt af en 
europæisk tilsynsmyndighed, 
Bilag I, del 1 
Telefonitjenester på det offentlige fastnet 
Med "telefonitjenester på det offentlige 
fastnet" menes, at der til fastnetabonnenter 
udbydes en tjeneste bestående i etablering 
eller modtagelse af nationale og 
internationale opkald, herunder adgang til 
alarmtjenester (112-tjenester), telefonist­
ekspedition, oplysningstjenester, offentlige 
betalingstelefoner, udbud af tjenester på 
særlige vilkår og/eller udbud af særlige 
faciliteter for handicappede abonnenter. Telefonitjenester på det offentlige fastnet 
(Ændringsforslaget vedrører ikke den 
danske tekst) 
13 
Bilag II, pkt. 4 
Organisationer, som har anmodet om at Organisationer, der udbyder teletjenester, 
blive optaget i denne kategori som led i og som har anmodet om at blive optaget i 
nationale procedurer for udstedelse af denne kategori som led i nationale 
licenser eller andre tilladelser inden for procedurer for udstedelse af licenser eller 
området. andre tilladelser inden for området. 
Bilag VII, del 2, litra n) (nyt) 
Nærmere detaljer om fællesbrug af 
faciliteter. 
Bilag VII, del 2, litra o) (nyt) 
Opretholdelse af samtrafiktjenester og 
kvaliteten af disse. 
Bilag VII, del 2, litra p) (nyt) 
Beskyttelse af fortrolige oplysninger. 
Bilag VII, del 3, litra b) 
Nærmere detaljer om fællesbrug af Udgår 
faciliteter 
Bilag VII, del 3, litra e) 
Opretholdelse af samtrafiktjenester og Udgår 
kvaliteten af disse 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 121 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 15 
Katalognummer ; CB-CO-96-131-DA-C 
ISBN 92-78-01828-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
V\