BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

En af EU's opgaver er at udvikle et europæisk civilretligt område baseret på principperne om gensidig tillid og gensidig anerkendelse af retsafgørelser. Det retlige område forudsætter et retligt samarbejde på tværs af grænserne. I dette øjemed og for at fremme et velfungerende indre marked har EU vedtaget lovgivning om grænseoverskridende forkyndelse af retslige dokumenter og om samarbejde om bevisoptagelse. Disse retsforskrifter er vigtige led i reguleringen af retslig bistand i civile og kommercielle sager mellem medlemsstaterne. Deres fælles mål er at skabe en effektiv ramme for grænseoverskridende retligt samarbejde. De har erstattet den tidligere internationale, mere omstændelige, ordning i Haagerkonventionerne mellem medlemsstaterne.

Denne lovgivning om retligt samarbejde har en reel indvirkning på EU-borgernes dagligdag, uanset om der er tale om privatpersoner eller virksomhedsledere. Reglerne anvendes i retssager med grænseoverskridende virkninger, og det er af afgørende betydning, at reglerne fungerer godt for at sikre adgang til domstolene og en retfærdig rettergang. Effektiviteten af den retlige ramme vedrørende international bistand i retlige anliggender har en direkte indflydelse på, hvordan de borgere, der er inddraget i grænseoverskridende tvister, opfatter retsvæsenets funktion og retsstatsprincippet i medlemsstaterne.

Et smidigt samarbejde mellem domstolene er også nødvendigt for et velfungerende indre marked. I 2018 har ca. 3,4 millioner. civile og kommercielle retssager i EU grænseoverskridende virkninger. I mange af disse sager er det nødvendigt at indhente bevismateriale fra en anden medlemsstat, og forordningen om bevisoptagelse indeholder værktøjer, der letter fremskaffelsen af sådanne beviser.

Rådets forordning (EF) nr. 1206/2001 om samarbejde mellem medlemsstaternes retter om bevisoptagelse på det civil- og handelsretlige område er et vigtigt redskab for det europæiske retlige samarbejde, da det ofte er afgørende at kunne fremlægge tilstrækkelige beviser for retten til støtte for et krav. Ved forordningen oprettedes der et EU-dækkende system for direkte og hurtig fremsendelse af anmodninger om bevisoptagelse og gennemførelse heraf mellem domstolene, og der fastsattes præcise regler om sådanne anmodningers form og indhold. Den har navnlig medført en forbedring i forhold til den relevante Haagerkonventionen, idet der etableres en moderne og effektiv ordning med direkte kontakt mellem retterne (fremsendelse af anmodninger og tilbagesendelse af bevismateriale) til erstatning for den omstændelige ordning, hvorefter anmodninger blev sendt fra retten i medlemsstat A til det centrale organ i medlemsstat A, og dernæst til det centrale organ i medlemsstat B og endelig til retten i medlemsstat B (og vice versa i den modsatte retning). Den giver også mulighed for direkte bevisoptagelse ved retter i andre medlemsstater.

For at støtte relevante, fuldstændige og ajourførte analyser og konklusioner om den praktiske anvendelse af forordningen (og dermed supplere resultaterne fra andre evalueringer), foretog Kommissionen i 2017 en målrettet reguleringsevaluering (REFIT) i overensstemmelse med retningslinjerne for bedre regulering for at vurdere, hvordan forordningens regler fungerer set i forhold til fem væsentlige obligatoriske kriterier, nemlig effektivitet, virkningsgrad, relevans, sammenhæng og EU-merværdi.

Resultaterne i REFIT-rapporten blev brugt som grundlag for definitionen af problemstillingen i den konsekvensanalyse, der ledsager dette forslag. Ifølge rapporten er kontakten mellem de organer, der er udpeget i forordningen, stadig næsten udelukkende papirbaseret, hvilket påvirker omkostningerne og effektiviteten negativt. Desuden gøres der kun sjældent brug af videokonferencer, når personer i andre medlemsstater skal afgive forklaring. I forslaget tages der derfor hånd om behovet for modernisering, navnlig digitalisering og anvendelse af moderne teknologi i forbindelse med grænseoverskridende bevisoptagelse. Der tages ligeledes hånd om andre problemer, som blev fremhævet i evalueringen, såsom: forsinkelser og omkostninger for borgere, virksomheder og medlemsstater, mangler i beskyttelsen af processuelle rettigheder samt komplekse retsregler og usikkerhed.

Forslaget har til formål at forbedre virkningen af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og det indre marked ved at øge effektiviteten og hurtigheden af den grænseoverskridende bevisoptagelse. Dette skal opnås ved at tilpasse forordning (EF) nr. 1206/2001 til den tekniske udvikling og udnytte fordelene ved digitalisering og sikre, at der gøres brug af videokonferencer. Initiativet øger retssikkerheden og bidrager dermed til at undgå forsinkelser og unødige omkostninger for borgerne, virksomhederne og de offentlige administrationer, og mangler i beskyttelsen af parternes processuelle rettigheder afhjælpes.

• Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette initiativ er tæt forbundet med initiativet om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager (forkyndelse af dokumenter), jf. forordning (EF) nr. 1393/2007.

Forslaget er i overensstemmelse med de eksisterende EU-retsakter vedrørende civilretligt samarbejde. Forordning (EF) nr. 1206/2001 berører ikke en eventuel udveksling af oplysninger mellem myndigheder inden for rammerne af de ordninger, der blev indført ved Bruxelles IIa-forordningen og forordningen om underholdspligt, selv når disse oplysninger har beviskraft, hvorfor den anmodende myndighed frit kan vælge den bedst egnede metode.

• Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Den foreslåede forordning er en del af EU's ramme for retligt samarbejde på det civil- og handelsretlige område og bidrager til EU's mål om oprettelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed som defineret i artikel 3, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 67 traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). I denne forbindelse skal EU etablere et retlig samarbejde i civil- og handelsretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, der bygger på princippet om gensidig anerkendelse af domme og retsafgørelser, som fastsat i artikel 81 TEUF. Forordningen bidrager også til EU's mål om at etablere et indre marked (artikel 26 i TEUF).

I EU's dagsorden for retlige anliggender 2020 blev det fremhævet, at man med henblik på at øge den gensidige tillid mellem aktørerne i EU-medlemsstaternes retssystemer burde undersøge behovet for at styrke de processuelle rettigheder i civile sager, f.eks. i relation til bevisoptagelse. Målet om at forbedre rammerne for det retlige samarbejde i EU er også i overensstemmelse med Kommissionens målsætninger inden for rammerne af strategien for et digitalt indre marked: i forbindelse med e-forvaltning er der som led i strategien behov for en større indsats for at modernisere den offentlige forvaltning (herunder retsvæsenet), opnå grænseoverskridende interoperabilitet og lette samspillet med borgerne.

Kommissionen gav derfor i sit arbejdsprogram for 2018 tilsagn om at ville udarbejde et forslag om revision af forordningen om bevisoptagelse.

2. RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

• Retsgrundlag