28. opfordrer medlemsstaterne til at tænke på det værdifulde bidrag, som en udviklet og dynamisk
kooperativ tjenesteydelses- og erhvervssektor kan yde til tjenesteydelsesproduktionen;
29. opfordrer Kommissionen til at udveksle og udbrede erfaringer om god praksis i medlemsstaterne,
hvad angår udviklingsformer og -muligheder for virksomheder på tjenesteydelsesområdet, såsom kollektive
overenskomster i de enkelte brancher, hvad angår arbejdstagernes sociale rettigheder i tjenesten;
30. mener, at tjenesteydelsessektoren kan yde et vigtigt bidrag til målet om at fremme aktiv aldring, og
opfordrer medlemsstaterne til at tage hensyn hertil ved gennemførelsen af dette aspekt af retningslinjernefor beskæftigelsen fra 2003;
31. opfordrer Kommissionen til for de tjenesteydelser, der falder ind under forsyningspligtydelser, syste-
matisk at registrere de virkninger, som liberaliseringen af disse tjenesteydelser hidtil har haft, hvad angårforøgelsen af beskæftigelsen, og i hvor høj grad det er lykkedes at opfylde samfundsbehovene som helhed,så strategien for forsyningspligtydelsernes fremtid kan udformes på en konsekvent måde;
32. opfordrer i betragtning af tjenesteydelsernes rolle i og bidrag til den lokale økonomi og i forbindelse
med den regionale tilnærmelse og i lyset af den rolle, som den sociale økonomi spiller for indslusning og
jobskabelse, medlemsstaterne til at fremme politikker for understøttelse af de konkrete brancher inden for
tjenesteydelser, idet de tager hensyn til de enkelte regioners fordele og behov (geografi, miljø, infrastruktur,kultur);
33. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes
parlamenter.
P5_TA(2004)0028
Indvandring, integration og beskæftigelse
Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens meddelelse om indvandring, integration og
beskæftigelse (KOM(2003) 336 — 2003/2147(INI))
Europa-Parlamentet,
— der henviser til Kommissionens meddelelse (KOM(2003) 336)
— der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tampere (15.-1 6. oktober 1 999) og Lissabon
(23.-24. marts 2000),
— der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (1), hvis bestemmelser
gælder for alle i Den Europæiske Union uanset nationalitet, særlig artikel 4, 5, 14, 15, 20, 21 og 23,
— der henviser til Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om
ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (2) og Rådets direktiv 2000/78/EF af 27 .C 92 E/390 DA 1 6.4.2004 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 15. januar 2004
(1) EFT C 364 af 1 8.12.2000, s. 1.
(2) EFT L 1 80 af 1 9.7 .2000, s. 22.
november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og
erhverv (1), baseret på EF-traktatens artikel 13,
— der henviser til Kommissionens meddelelse om integration af migrationsanliggender i Den Europæiske
Unions forbindelser med tredjelande (KOM(2002) 703),
— der henviser til det græske formandskabs konference om styring af migrationsstrømmen til fordel for
Europa (Athen, maj 2003),
— der henviser til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs initiativudtalelse om »Indvandring, integration og
det organiserede civilsamfunds rolle« (2) og den efterfølgende konference om samme emne (Bruxelles,
september 2002),
— der henviser til forretningsordenens artikel 47 , stk. 2 og artikel 1 63,
— der henviser til betænkning fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og udtalelser fra
Udvalget om Borgernes Friheder, Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, Udvalget om Kvinders
Rettigheder og Lige Muligheder og Udvalget for Andragender (A5-0445/2003),
A. der henviser til, at de hovedelementer i indvandringspolitikken, som blev fastlagt af Det Europæiske
Råd i Tampere, nemlig partnerskab med hjemlandene, et fælles europæisk asylsystem, retfærdig
behandling af tredjelandsstatsborgere og forvaltning af migrationsstrømmene, stadig gælder i dag, og
at der er et påtrængende behov for at udvikle dem på grundlag af lovgivningsrammen i traktatensartikel 61-69, som Kommissionen allerede anvender som retsgrundlag for fremsættelse af forslag underhensyntagen til Parlamentets udtalelse,
B. der henviser til, at et overvældende flertal af de tredjelandsstatsborgere, der immigrerer til EU's med-
lemsstater, flygter fra ekstrem fattigdom i deres hjemlande,
C. der henviser til, at kvalitative og kvantitative regler om modtagelse af arbejdstagere fra tredjelande
henhører under medlemsstaternes kompetence, så de kan styre indvandringen til EU efter deres mulig-heder og behov; der henviser til, at de retlige rammer og politikkerne i forbindelse med den øgede
indvandring til EU er forskellige fra stat til stat, og at alle medlemsstaterne står over for den samme
udfordring, nemlig at skulle forbedre forvaltningen af migrationsstrømmen, forbedre integrationspoli-tikkerne over for og i partnerskab med nye og etablerede indvandrere, indgå partnerskab med detredjelande, som indvandrerne kommer fra, og forbedre dialogen med disse lande som led i den fælles
aktive politik, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd i Tampere, der henviser til, at indvandrere ikke
skal betragtes som »brug og smid væk«-arbejdere, som kasseres, når der ikke længere er brug for dem,
D. der henviser til, at der på Det Europæiske Råds møde i Tampere udtrykkeligt blev stillet krav om, at en
»mere effektiv integrationspolitik bør sigte mod at indrømme dem [tredjelandsstatsborgere] rettigheder
og pligter, der kan sidestilles med dem, der gælder for EU-borgere« (punkt 1 8 i formandskabets kon-
klusioner),
E. der henviser til, at det med henblik på at sikre en styret indvandring af arbejdstagere til medlems-
staterne må være EU's opgave at udforme fælles vilkår og regler for vandrende arbejdstageres indrejse
og ophold; der henviser til, at der i den forbindelse også skal skabes en sammenhængende plan for
visaudstedelser; der henviser til, at en bedre forvaltning af migrationsstrømmen og udveksling af bed-ste praksis inden for integrationspolitikken bør gennemføres i forbindelse med omfattende uafhængigforskning, som påviser de positive samlede økonomiske fordele og udgifter, som indvandringen med-1 6.4.2004 DA C 92 E/391 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 15. januar 2004
(1) EFT L 303 af 2.12.2000, s. 1 6.
(2) EFT C 125 af 27 .5.2002, s. 1 12.
fører for medlemsstaterne; der henviser til, at den øgede og fuldstændige integration af nye og etab-
lerede indvandrere, særlig på EU-arbejdsmarkedet, realiserer indvandrernes økonomiske potentiale,fremmer den sociale samhørighed og respekten for mangfoldigheden og bidrager til de mål, der blevfastsat i Lissabon, dvs. at EU skal blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaseredeøkonomi i verden, en økonomi, der kan skabe en holdbar økonomisk vækst med flere og bedre jobog større social samhørighed (punkt 5 i formandskabets konklusioner),
F. der henviser til, at der skal sondres mellem de aspekter af indvandringspolitikken, som er knyttet til
modtagelse af nye indvandrere med henblik på at fremme integrationen, og de aspekter, der vedrøreranden- og tredjegenerationsindvandrere, som stadig udsættes for social, økonomisk eller politisk udstø-delse,
G. der henviser til, at den nært forestående udvidelse af EU vil ændre dynamikken i indvandringen i
Europa — sandsynligvis til gavn for det europæiske arbejdsmarked generelt — hvilket bør medførestørre fri bevægelighed mellem eksisterende og nye medlemsstater, der henviser til, at udvidelseslan-dene (ansøgerne), hvoraf mange var nabolande før udvidelsen, også i højere grad må fokusere påindvandringsproblematikken; der henviser til, at integrationsforanstaltningerne også er til fordel formigranter inden for EU, herunder også fra de nye medlemsstater,
H. der henviser til, at ulovligt ophold i de fleste tilfælde er et resultat af, at mennesker, som er rejst lovligt
ind i EU, mister deres opholdstilladelse,
I. der henviser til, at en energisk indsats mod ulovlig beskæftigelse og mod de arbejdsgivere, der udnytter
denne situation, er en integreret del af bekæmpelsen af ulovlig indvandring, og at lettere adgang tilarbejdsmarkedet for indvandrere kan nedbringe både udbuddet af og efterspørgslen efter ulovligt arbej-de,
J. der henviser til, at kvinder udgør et ikke ubetydeligt og stort flertal af indvandrerne og dermed også af
anden- og tredjegenerationsindvandrerne, asylsøgerne og de ulovlige indvandrere,
K. der henviser til, at kvinder er udsat for forskelsbehandling både på grund af køn og oprindelse, og
understreger, at denne forskelsbehandling også rammer indvandrerkvinder af anden og tredje genera-tion, uanset hvor godt de er integreret,
L. der henviser til, at den europæiske indvandrings- og integrationspolitik skal opfylde de bredere mål-
sætninger inden for socialpolitikken og den økonomiske politik og på det udenrigs- og udviklings-politiske område og stemme overens med europæiske kerneværdier som lige muligheder, menneske-
rettigheder, værdighed, tolerance, respekt for mangfoldighed, foranstaltninger til bekæmpelse af
forskelsbehandling og deltagelse i det samfundsmæssige, kulturelle og politiske liv;
1. noterer sig Kommissionens initiativ, som ligger i forlængelse af den vægt, Det Europæiske Råd i
Tampere lagde på udviklingen af en mere effektiv indvandrings- og integrationspolitik over for tredjelands-
statsborgere i EU; henviser til, at det er første gang, der på et upartisk grundlag tages hensyn til treafgørende og indbyrdes forbundne spørgsmål, nemlig forvaltning af indvandringen til EU på baggrund afen arbejdsstyrke, der bliver stadig ældre, bedre integration af indvandrerne i EU og behovet for samarbejdemed hjemlandene; gør opmærksom på, at bekæmpelsen af ulovlig indvandring og menneskesmugling ikkemå resultere i en repressiv politik rettet mod de indvandrere, der befinder sig på den forkerte side af loven,men i stedet mod de menneskesmuglere og arbejdsgivere, der udnytter denne situation;C 92 E/392 DA 1 6.4.2004 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 15. januar 2004
2. noterer sig, at disse spørgsmål går direkte til kernen af Lissabon-dagsordenen og dens vision om
beskæftigelsesmæssige, sociale og økonomiske politikker, der gensidigt supplerer og støtter hinanden: påden ene side er indvandringen og en så høj beskæftigelse som muligt af stadig større betydning for arbejds-markederne og den økonomiske vækst i EU, og på den anden side er integrationen af nye indvandrere,etablerede tredjelandsstatsborgere og EU-borgere tilhørende etniske minoriteter på vej til at blive en nøg-lefaktor for den sociale samhørighed; henviser til, at arbejdsmarkedsspørgsmål således er af afgørendebetydning, men at de ikke kan betragtes isoleret, det vil sige, at integrationen også er afhængig af en
række andre faktorer, herunder social kontekst, uddannelse og sprogfærdigheder, deltagelse i samfundslivet,
inddragelse af det civile samfund og arbejdsmarkedets parter, effektiv gennemførelse af EU-programmer tilfinansiering af forsøg på at bekæmpe forskelsbehandling på arbejdsmarkedet som Den Europæiske Social-fond, Equal-programmet, den europæiske integrationsfond, Den Europæiske Flygtningefond og den retligeramme (f.eks. korrekt gennemførelse af anti-forskelsbehandlingsdirektiverne baseret på artikel 13); henviser
endvidere til, at en vellykket integration af indvandrere er en del af gennemførelsen af social integration til
fordel for de pågældende samt lokalsamfundene og samfundet i bredere forstand;
3. understreger, at der er behov for en differentieret politik for forskellige grupper af migranter; frem-
hæver, at integration ikke kun vedrører nyankomne migranter, men også tredjelandsstatsborgere med fastophold og anden- og tredjegenerationsindvandrere, og at der må tages hensyn hertil, når politikken skal
fastlægges;
4. understreger, at i forbindelse med de mange forskellige faktorer, som fremmer indvandrernes inte-
gration, er spørgsmålet om mænds og kvinders sprogfærdigheder uafhængigt af beskæftigelsesproblematik-ken centralt, idet disse færdigheder fremmer evnen til at tænke struktureret, selvstændigheden, forståelsen
af samfundet og dets opbygning samt udviklingen og forbedringen af de sociale færdigheder, hvilket gavner
den sociale samhørighed;
5. fremhæver den afgørende betydning af et kønsperspektiv i forbindelse med indvandrings- og inte-
grationsspørgsmål og med hensyn til beskæftigelse; mener, at manglende fokusering på de specifikke køns-relaterede problemer i forbindelse med indvandring og integration kan få katastrofale følger for såvel deberørte kvinder som for samfundet generelt, herunder især de samfund, hvor disse kvinder er bosiddende;
Udfordringen for EU på det demografiske område og vedrørende arbejdsstyrken: styret indvandring som
en del af svaret
6. henviser til vigtig international forskning, hvoraf det fremgår, at migrationen er ved at blive det
vigtigste element i befolkningsændringerne i en stor del af den udviklede verden; bemærker, at befolknin-gen i den arbejdsdygtige alder i EU-25 vil falde fra 303 millioner til 297 millioner inden 2020 — og derpå
til 280 millioner inden 2030, hvilket næsten vil fordoble ældreforsørgerbyrden; henviser til, at faldet i den
samlede beskæftigelse kan få negative konsekvenser for den økonomiske vækst, da denne er et resultat afvæksten i beskæftigelse og produktivitet;
7 . understreger vigtigheden af, at indvandrerne og navnlig de kvindelige indvandrere betragtes som en
ressource og generelt som en gevinst for arbejdsmarkedet med henblik på en alsidig arbejdsstyrke og enhensigtsmæssig udnyttelse af de tilgængelige menneskelige ressourcer;
8. er enig i, at mingrationsstrømmene er en uomgængelig realitet, der kan og skal styres til gensidig
fordel for både værtslandene og hjemlandene; er også enig i, at styring af indvandringen, herunder midler-tidige indvandringsmekanismer, må udgøre en del af svaret på de demografiske og økonomiske tendenser iEU og disses indvirkning på socialsikringsordningerne, men at det ikke kan være den eneste løsning, daf.eks. en væsentligt højere fødselsrate også er en vigtig faktor; understreger, at der skal udvikles indvan-dringspolitikker sideløbende med yderligere integrationsforanstaltninger; fremhæver, at indvandringen ikke1 6.4.2004 DA C 92 E/393 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 15. januar 2004
kun skal betragtes ud fra en økonomisk synsvinkel, og at den overordnede politik derfor også må indbe-
fatte den sociale, kulturelle, religiøse og politiske dimension;
9. understreger, at en god styring af indvandringspolitikken kan omfatte følgende elementer:
— en erkendelse af, at det forhold, at kvalificeret arbejdskraft får beskæftigelse i EU, ikke nødvendigvis
fører til hjerneflugt fra hjemlandene, eftersom mange arbejdstagere vender hjem og gør brug af deresnye erfaringer til gavn for økonomien og samfundet i deres hjemland
— ved udformningen af en politik, som skal lette tredjelandsstatsborgeres midlertidige beskæftigelse i en
medlemsstat, uanset om de pågældende på forhånd har en ansættelseskontrakt, kan man lære af de
erfaringer, der i USA er gjort med »Green Card«-ordningen; dog bør bedste praksis inden for ansættel-ses- og adgangspolitik være fælles i EU; påpeger, at dette kræver en fremadskuende analyse af arbejds-markedet efter region og sektor inden for hvert land og i europæisk sammenhæng, hvilket igen kræveromhyggelig konsultation med deltagelse af arbejdsmarkedets parter og de institutioner, der er ansvar-lige for det regionale og lokale arbejdsmarked;
10. fastholder, at styring af indvandringen ikke er ensbetydende med,
— at der ikke tages fat på de reformer af EU's arbejdsmarkeder og uddannelses- og undervisningssyste-
mer, der er nødvendige for at øge evnen til integration på arbejdsmarkedet (også af indvandrere) ogden generelle evne til at tilpasse sig økonomiske forandringer
— at der »plukkes« visse kvalificerede arbejdere/iværksættere fra udviklingslandene, således at hjerneflug-
ten øges, hvilket kan indebære en risiko for hjemlandets økonomi
— at vandrende arbejdstagere udnyttes under uacceptable forhold (her er ulovlig indvandring et problem,
og der bør træffes foranstaltninger til at straffe de personer, der drager nytte af en sådan udnyttelse, ogikke ofrene; endvidere er virkningerne af en flytning størst blandt ufaglærte arbejdere, hvilket medfører
sociale spændinger og skader bestræbelser, herunder også i den europæiske beskæftigelsstrategi (EBS),
på at øge arbejdskvaliteten på tværs af arbejdsmarkedet)
— at tilsagnet fra Lissabon i 2002, som blev bekræftet i Barcelona i 2002, om at skabe flere og bedre
arbejdspladser, lades ude af betragtning, især ikke tilsagnet om at gøre en indsats for at sikre, at enhver
arbejdstagers, herunder vandrende arbejdstagers, ret til sunde, sikre og værdige arbejdsforhold rent
faktisk respekteres;
1 1. mener, at lovlige indvandrere, der arbejder sort, bør behandles på samme måde som statsborgere i
medlemsstaterne i forbindelse med behandling af klager over ulovligt arbejde;
12. understreger den overordentligt sårbare situation for illegalt indvandrede kvinder, der arbejder ulov-
ligt, sort og under uacceptable vilkår, som afskærer dem fra at anmelde tilfælde af vold eller diskrimination,
det være sig seksuelle eller andre overgreb mod dem, eftersom de er totalt afhængige af deres arbejdsgiver,
af de såkaldte slusere og andre personer;
13. mener, at medlemsstaterne bør træffe hasteforanstaltninger for at skabe klarhed om ulovlig beskæf-
tigelse, navnlig inden for sektoren for husligt arbejde, hvor et stort antal indvandrerkvinder er beskæftiget,jf. Parlamentets beslutning af 30. november 2000 (
1) om regulering af husligt arbejde inden for den infor-
melle sektor; mener, at der må findes en ny løsning, som gør det muligt for familier, der beskæftiger disse
arbejdstagere, at udfærdige en lovlig ansættelseskontrakt, som giver dem ret til dækning under det sociale
sikringssystem;
14. understreger, at det i første række er kvinder og mindreårige, som er ofre for menneskehandel og/
eller seksuel udnyttelse, og at disse kategorier derfor har behov for passende beskyttelse og bistand; under-streger, at det er nødvendigt at tage fat på denne problematik, fremme foranstaltninger, der hindrer menne-C 92 E/394 DA 1 6.4.2004 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 15. januar 2004
(1) EFT C 228 af 13.8.2001, s. 1 93.
skehandel, udrydde seksuel udnyttelse og sikre integration af ofrene; fastslår, at medlemsstaterne bør træffe
foranstaltninger og indføre en hensigtsmæssig lovgivning for at undgå, at disse ofre stilles ringere;
15. mener, at medlemsstaternes politikker for styring af indvandringen skal dække hele spektret af ind-
vandringsmuligheder fra sæsonbestemt/midlertidig til permanent indvandring, og henviser til, at midlerti-
dig indvandring som påpeget af Kommissionen kan blive permanent, og at det største samlede øko-
nomiske, sociale og kulturelle bidrag ofte stammer fra permanente og velintegrerede indvandrere, der kan
tilpasse sig;
1 6. mener imidlertid, at indvandrere, der i den nuværende situation bevilges ophold, ofte udelukkende
drives i retning af permanent bosættelse; mener, at det kan være ønskeligt med ændringer i dele af f.eks.arbejds- og sociallovgivningen med henblik på at gøre den frivillige mulighed for midlertidigt ophold ogtilbagevenden til hjemlandet mere tiltrækkende, hvilket også kan gavne udviklingen der (»brain circulation«
i stedet for »brain drain«);
Integration og beskæftigelse
17 . understreger, at integration er en opgave for samfundet som helhed, der kræver en indsats af såvel
indvandrerne som den oprindelige befolkning, hvis der skal opnås virkelig social samhørighed; understre-ger navnlig, at de lokale og regionale myndigheder spiller en væsentlig rolle, idet de er ansvarlige for bl.a.planlægning, boligforhold, uddannelse og arbejdsmarkedet, og dermed indvirker direkte på integrationenog kan fremme social samhørighed, social integration og bæredygtige samfund; understreger, hvor vigtigtdet er at støtte dette arbejde via EU's strukturfonde, og understreger betydningen af initiativer som Equalog Urban, samtidig med at de lokale og regionale myndigheders deltagelse i den europæiske debat frem-
mes;
18. fastslår, at bedre kendskab til andre kulturer er en væsentlig færdighed i et Europa, som bliver stadig
mere alsidigt, ligesom alle samfundets medlemmer bør lære at agere i et sammensat og foranderligt miljø;
opfordrer medlemsstaterne til at fremme bedre kendskab til andre kulturer som en norm inden for uddan-nelserne og i det offentlige liv (inden for politik, på arbejdsmarkedet og i den offentlige sektor);
19. konstaterer, at indrejsepolitikken kan være af stor betydning for, at migranterne bliver integreret;
opfordrer derfor specielt til, at der udarbejdes en sammenhængende definition af »familie« som led i Tam-pere-initiativerne; beklager indholdet i direktiv 2003/86/EF (
1), som Rådet har vedtaget om familiesammen-
føring, og som strider imod den grundlæggende ret til familieliv, og mener, at der skal vedtages et direktivmed den holdning, som Parlamentet har formuleret; opfordrer medlemsstaterne til at ratificere den inter-nationale konvention om beskyttelse af alle vandrende arbejdstageres og deres familiemedlemmers rettig-
heder, som blev vedtaget med FN's Generalforsamlings resolution nr. 45/158 af 1 8. december 1990;
20. mener, at det i en europæisk politik for indvandring, integration og beskæftigelse må erkendes, hvor
kompliceret situationen er, og f.eks.
— at der er markante forskelle fra medlemsstat til medlemsstat, hvad angår arbejdsvilkår og kvaliteten af
indvandrernes job, men generelt set arbejdsvilkår under gennemsnittet (inklusive sundhed og sikker-hed) for nye og etablerede indvandrere, mindre sikkerhed i jobbet ligesom lønforskellene mellem ind-
vandrere og andre arbejdstagere er større end lønforskellene i EU mellem de to køn (f.eks. får indvan-
drere i London, som er statsborgere i udviklingslande, i gennemsnit 29 % mindre i løn (2001) endstatsborgere i værtslandet)
(1) EUT L 251 af 3.10.2003, s. 12.1 6.4.2004 DA C 92 E/395 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 15. januar 2004
— at der er overrepræsentation af indvandrere i lavtbetalte job
— at etnisk oprindelse er en af mange faktorer, der er med til at forme arbejdsmarkedet — f.eks. har visse
etniske minoritetssamfund i nogle medlemsstater en høj grad af selvbeskæftigelse og iværksætterånd,
hvoraf mange repræsenterer SMV'er, der er en drivkraft på arbejdsmarkedet, fordi de skaber beskæfti-gelse
— at der er store forskelle på den integrationspolitik og bedste praksis, der finder anvendelse på forskel-
lige kategorier af indvandrere (f.eks. har nye indvandrere, der får flygtningestatus, markant andre
behov end etablerede indvandrere);
21. understreger, at mange indvandrerkvinder i deres hjemlande kun har afledte rettigheder gennem
deres mænd; mener, at det derfor er af afgørende betydning at sikre indvandrerkvinder individuelle rettig-
heder og ydelser samt en selvstændig retlig status, og at der indføres detaljerede strategier for deres frigø-relse, uddannelse og orientering om deres rettigheder og muligheder med henblik på at øge mulighedenfor at blive integreret i samfundet og på arbejdsmarkedet;
22. er foruroliget over, at det af de aktuelle beskæftigelsestal for indvandrere fremgår, at deres potenti-
elle økonomiske og samfundsmæssige bidrag ikke altid udnyttes; er af den opfattelse, at beskæftigelse er
nøglen til integration af indvandrere generelt; støtter forslag til fremme af vellykket og stabil beskæftigelse,
herunder medlemsstaternes anvendelse af bedste praksis inden for uddannelse og færdigheder med særligvægt på sprogundervisning af nye indvandrere, som bygger på den enkeltes personlige færdigheder ogkompetencer og de erfaringer og kvalifikationer, de har opnået i og uden for EU ved at sørge for etmeget nødvendigt bedre forhold mellem den enkeltes færdigheder og de krav, der stilles på arbejdsmarke-det;
23. går varmt ind for fjernelse af hindringer som f.eks. forskelsbehandling på arbejdspladsen, bl.a. gen-
nem en vellykket forvaltning af mangfoldighed på arbejdspladsen som praktiseret af visse store virksomhe-
der og offentlige institutioner for at sikre retfærdige ansættelsesprocedurer, jobbevarelse og forfremmelse påarbejdspladsen baseret på fortjeneste og uanset race eller etnisk oprindelse eller køn; kræver, at der isærfokuseres på indvandrerkvinders beskæftigelse, og at der indføres kønsspecifikke statistikker;
24. mener, at en aktiv integrationspolitik i forhold til tredjelandsstatsborgere, der har lovligt ophold, bør
omfatte følgende:
— fastsættelse af klare regler for fastboendes retlige status og sikring af deres ret til god forvaltnings-
praksis
— mulighed for reel integration på arbejdsmarkedet
— pligt for fastboende til at følge kurser i det eller de nationale sprog, som værtslandet tilbyder, ret til
adgang til uddannelse og anerkendelse af kvalifikationsbeviser
— sikring af adgang til sociale ydelser og sundhedsydelser— bestræbelser på at sikre værdige levevilkår i byer og boligkvarterer— sikring af indvandrernes deltagelse i det sociale, kulturelle og politiske liv;
25. mener, at der på de nævnte områder bør iværksættes programmer for modtagelse af personer, der
ankommer til en EU-medlemsstat, og at bestemmelserne vedrørende de nævnte områder, hvad angår inte-grationspolitikken for anden- og tredjegenerationsindvandrere, bør revideres og bringes i overensstemmelsemed de mål, der er udstukket i denne beslutning;C 92 E/396 DA 1 6.4.2004 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 15. januar 2004
26. opfordrer medlemsstaterne til at legalisere de indvandreres forhold, der, selv om de ikke er i besid-
delse af opholdstilladelse, betaler skat og socialsikringsbidrag i opholdslandet;
27 . mener, at vedtagelse af et direktiv om fastboende udlændinge er af væsentlig betydning for inte-
grationen af tredjelandsstatsborgere;
28. mener, at der, eftersom ledigheden hyppigt er højere for kvindelige indvandrere end for mandlige, i
højere grad må fokuseres på muligheder for en bedre integration af kvinder, adgang til børnepasnings-faciliteter og etablering af særlige kulturelle og uddannelsesmæssige mødesteder osv.; mener, at bestræbel-serne på en bedre integration af indvandrere vil blive mere målrettede og således mere effektive, hvis dertages hensyn til kønsperspektivet;
29. understreger betydningen af let adgang til gratis rådgivning for indvandrerkvinder, dvs. i form af
rådgivnings- og støttecentre specielt for kvinder vedrørende sundhed, reproduktiv sundhed, deres rettighe-der, beskæftigelse osv., og understreger, at rådgivningen skal være køns- og kulturrelevant (f.eks. varetagetaf kvinder med kendskab til hjemlandenes kultur, familiemønstre m.m.);
30. understreger især betydningen af adgang uden forhåndsbetingelser eller ligefrem med fortrinsret for
indvandrerkvinder til uddannelse, herunder erhvervsuddannelse, som er en nødvendig forudsætning for enreel erhvervsmæssig integrering;
31. mener, at der er udviklet forskellige handlingsprogrammer i medlemsstaterne, navnlig på regionalt
og lokalt niveau, med henblik på at tage højde for den voksende pluralisme i nutidens samfund, og at deerfaringer, som de forskellige myndigheder har høstet i denne forbindelse, bør indgå i en fælles oversigt for
at lette udveksling af god praksis, sammenligning af resultater og adgang til oplysninger for medlemssta-terne, EU-institutionerne, de regionale og lokale myndigheder samt andre berørte parter;
32. støtter forslagene om, at udveksling af information, ideer og erfaringer vedrørende indvandring og
beskæftigelse af såvel nye som etablerede indvandrere fremmes i overensstemmelse med den åbne koordi-nationsmetode; konstaterer, at Europa-Parlamentet her burde spille en væsentlig rolle, og at alle relevanteaktører må inddrages, heriblandt indvandrernes organisationer; opfordrer samtidig indtrængende til mereambitiøse foranstaltninger, f.eks. en mere detaljeret dækning af indvandringsrelaterede spørgsmål i den
europæiske beskæftigelsesstrategi, øget bevidsthed om indvandreres rettigheder og ansvar, aktioner fra
arbejdsmarkedets parters side til fremme af indvandreres behørige repræsentation og engagement i den
private og offentlige sektor, i fagforeninger og i bedriftsråd samt foranstaltninger til at øge den etniskemangfoldighed i EU-institutionerne og andre offentlige administrationer;
33. glæder sig over, at Kommissionen i sin meddelelse medtager begrebet medborgerskab, der giver
tredjelandsstatsborgere, som opholder sig lovligt på EU's område, mulighed for at få en status, der giver
økonomiske, sociale og politiske rettigheder og pligter, herunder stemmeret ved lokale valg og valg til
Europa-Parlamentet, men slår fast, at dette indebærer mere end blot gennemførelse af lovgivningsinitiativer;understreger den betydning, som medborgerskab har for opfattelsen af tilhørsforholdet til et fællesskab ogdermed for integrationen; anmoder Kommissionen om fortsat at insistere på behovet for, at medlemssta-
terne sikrer, at deres bestemmelser ikke er diskriminatoriske, især under hensyntagen til traktatens artikel
13;
34. understreger, at selv om beskæftigelse er nøglen til generel integration, kræves der andre foranstalt-
ninger for de personer, som ikke er erhvervsaktive, herunder børn, personer der varetager plejefunktioner ihjemmet og personer med helbredsproblemer; gør opmærksom på, at deltagelse i samfundslivet og inte-gration kan fremhjælpes på mange andre måder, bl.a. ved at fremme frivilligt arbejde;1 6.4.2004 DA C 92 E/397 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 15. januar 2004
Behovet for en overordnet, fælles indsats
35. mener, at et EU-samarbejde om styring af indvandringen, navnlig i forhold til arbejdsmarkedet, er
nødvendigt, men at der kræves politisk engagement og lederskab; ser det nuværende politiske klima med
hensyn til asyl og ulovlig indvandring som en mulig hindring for iværksættelse af et samarbejde om styringaf indvandrings- og integrationspolitikkerne, men mener, at en samordning og udveksling af bedste praksispå EU-plan er særdeles ønskværdig med henblik på at opfylde målene i Tampere- og Lissabon-konklusio-
nerne, samtidig med at de enkelte medlemsstaters beføjelser med hensyn til asyl- og indvandringspolitik
anerkendes;
36. opfordrer indtrængende Rådet og medlemsstaterne til at gøre en aktiv indsats for en styring af
indvandringen, særlig ved at fremme alle elementer i den afbalancerede dagsorden, der blev vedtaget afDet Europæiske Råd i Tampere, herunder de aspekter, der er sat til side (f.eks. forbindelserne med udvik-lingslandene og integrationspolitikken) på grund af den vægt, der på det seneste er lagt på den ulovligeindvandring og asylsøgerne; understreger, at de direktiver, der hidtil er opnået enighed om som led i
Tampere-dagsordenen, ikke indfrier de tilsagn, der blev afgivet på topmødet i Tampere, og konstaterer, at
dette har store konsekvenser for integrationen; anmoder medlemsstaterne om at orientere sig om opfattel-sen i organisationer som Den Internationale Organisation for Ind- og Udvandring, der mener, at politikker
til styring af indvandringen, også med hensyn til beskæftigelse, er det nødvendige modstykke til reform af
asylordningerne og foranstaltninger mod ulovlig indvandring, for uden flere legitime økonomiske mulig-
heder i forbindelse med indvandring vil misbruget og presset på asylpolitikken og på alle illegale formerfor indvandring ikke mindskes;
37 . mener, at bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel ikke må føre til en repressiv poli-
tik, der vendes mod indvandrere uden opholdstilladelse, men at den skal rettes mod de menneskesmuglere
og øvrige personer, som udnytter situationen;
38. understreger nødvendigheden af at se på årsagerne til og konsekvenserne af såvel illegal som legal
indvandring og flugt, især for kvindelige indvandrere og asylsøgere, som måske udvandrer på grund af
kønsdiskrimination eller forfølgelse;
39. opfordrer indtrængende medlemsstaterne til regelmæssigt at foretage undersøgelser af og orientere
Kommissionen om det sorte og grå arbejdsmarked, om dets virkninger på den nationale økonomiske
aktivitet og om indvandrernes deltagelse på arbejdsmarkedet, da en reel udsigt til at finde arbejde er enklar tilskyndelse til ulovlig indvandring;
40. understreger, at der er behov for undersøgelser, kønsopdelte statistikker og temaforskning om f.eks.
det stigende antal kvindelige migranter, kvindernes rolle i forbindelse med integrationen og den socioøko-nomiske diskrimination af indvandrerkvinder, så der kan udformes en politik på europæisk og nationaltniveau under hensyntagen til kønsaspekterne i forbindelse med indvandringen;
41. henviser til, at medlemsstaterne er ansvarlige for fastsættelsen af antallet af tredjelandsstatsborgere
på deres område, men støtter tanken om at opstille samlede skøn, der også tager højde for personer, der
har fået opholdstilladelse af andre grunde end økonomisk virksomhed, som f.eks. flygtninge, mennesker,
der nyder subsidiær beskyttelse, og familiesammenførte, herunder mindreårige i den erhvervsdygtige alder,
som skal sikres adgang til arbejdsmarkedet;
42. finder det glædeligt, at Parlamentets formand har anlagt sag ved EF-Domstolen til prøvelse af direk-
tiv 2003/86/EF med påstand om annullation af bestemmelsen om, at medlemsstaterne kan underkastebørn af indvandrere, der er fyldt tolv år, en undersøgelse, før de afgør, om børnene kan slutte sig tilderes forældre;C 92 E/398 DA 1 6.4.2004 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 15. januar 2004
Samarbejde og dialog med tredjelande
43. opfordrer Rådet og medlemsstaterne til at forbedre dialogen med tredjelande for bl.a. at sikre, at der
tages fat på de grundlæggende årsager til økonomisk indvandring, og at politikkerne fremmer udviklings-
målene;
44. opfordrer endvidere medlemsstaternes regeringer til at fastlægge og samarbejde om kvalitative og
kvantitative reguleringsordninger for lovlig adgang til EU, der kan tilbydes de hjemlande og transitlande,der har den største ulovlige indvandring, for at etablere et partnerskab med henblik på aftaler om hjem-tagning, styring af indvandringsstrømme og bekæmpelse af ulovlig indvandring;
45. opfordrer medlemsstaterne til også at indgå aftaler med hjemlandene om at sikre overførsel af ind-
vandrernes erhvervede rettigheder på socialsikringsområdet;
46. opfordrer til, at de nødvendige politiske og økonomiske ordninger, som EU råder over, anvendes
effektivt med henblik på at begrænse de faktorer, som ligger til grund for migrationsstrømmene, og at
støtte samarbejdet med de tredjelande, der kan spille en vigtig rolle i forbindelse med styringen af migra-
tionsstrømmene;
47 . henviser til Kommissionens meddelelse om integration af migrationsanliggender i Den Europæiske
Unions forbindelser med tredjelande:
— en velafbalanceret overordnet politik, der skal tackle de grundlæggende årsager til migrationsbevægel-
serne
— et partnerskab om migration, som følger af en definition af fælles interesser med tredjelande
— specifikke og konkrete initiativer, der skal hjælpe tredjelande med at øge deres kapacitet med hensyn
til migrationshåndtering; betoner i denne sammenhæng betydningen af konto 19 02 03 på budgettet(B7-667) for 2004, som indeholder et flerårigt program for 2004-2008 om forvaltning af alle aspek-terne af migrationsstrømme;
48. mener, at udgangspunktet i forbindelse med vandrende arbejdstagere skal være en søgen efter ret-
færdige nationale og internationale arbejdsvilkår; mener, at der derfor er behov for drøftelser med oprin-delseslandene og de lokale fagforbund; foreslår derfor, at der sker en regulering på internationalt plan;
mener, at ILO helt klart bør spille en væsentlig rolle i denne forbindelse;
49. opfordrer medlemsstaternes regeringer til at fremme en ansvarlig og afbalanceret debat, som baseres
på præcise oplysninger fra uafhængige forskere om indvandringens omfang, indvandrernes positive øko-
nomiske og samfundsmæssige bidrag samt udgifterne i forbindelse med indvandringen og den måde,hvorpå indvandring kan være en af mange løsninger på de demografiske tendenser i EU's faldende befolk-ning i den arbejdsduelige alder, en debat, hvori politiske ledere, medierne, arbejdsmarkedets parter og det
civile samfund inddrages;
50. understreger den afgørende betydning af integration af kønsaspektet inden for alle EU's politikom-
råder og slår til lyd for en langt højere grad af opmærksomhed over for de specifikke og ofte ødelæggende
problemer, som kvinder konfronteres med i forbindelse med indvandring og integration i et andet land;
*
**
51. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.1 6.4.2004 DA C 92 E/399 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 15. januar 2004