A4-0111/97

Beslutning om Kommissionens oekonomiske aarsberetning for 1997 - vaekst, beskaeftigelse og konvergens paa vejen mod OEMU (KOM(97)0027 - C4-0078/97)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens oekonomiske aarsberetning for 1997 (KOM(97)0027 - C4-0078/97),

- der henviser til den endelige beretning fra Det Midlertidige Udvalg om Beskaeftigelse og sine forskellige beslutninger om beskaeftigelse og arbejdstid;

- der henviser til EF-traktaten, saerlig artikel 2, 3 A, 102 A, 103, 130 A og 130 B,

- der henviser til sin beslutning af 19. juni 1996 om de brede oekonomiske retningslinjer for 1996 ((EFT C 198 af 08.07.1996, s. 115.)),

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Torino den 29. marts 1996, Det Europaeiske Raads moede i Firenze den 21.- 22. juni 1996, Det Europaeiske Raad i Dublin den 13.-14. december 1996 samt den tale, Santer, formand for Kommissionen, holdt paa G7-konferencen om beskaeftigelse den 1. april 1996 i Lille, der alle prioriterer bekaempelsen af arbejdsloeshed,

- der henviser til hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse, (KOM(94)0700),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og udtalelse fra Udvalget om Beskaeftigelse og Sociale Anliggender (A4-0111/97),

A. der henviser til, at den oekonomiske aarsberetning for 1997 kan betragtes som Kommissionens udkast til de overordnede retningslinjer for de oekonomiske politikker, jf. Ef-traktatens artikel 103,

B. der henviser til, at der i den oekonomiske aarsberetning for 1997 gives udtryk for en vis optimisme med hensyn til en vellykket overgang til OEMU'en, fordi de grundlaeggende kraefter, der er afgoerende for et baeredygtigt opsving, som f.eks. de institutionelle forberedelser til OEMU, konsolideringen af skattesystemet, nedgangen i rentesatserne paa kort og lang sigt samt valutakurs- og prisstabiliteten synes paa vej til en klar forbedring ,

C. der henviser til, at den finske marks og den italienske lires deltagelse i vekselkursmekanismen har foroeget vekselkursstabiliteten i EU,

D. der henviser til, at der trods en forventet realvaekst i BNP paa 2,3 % i 1997 og 2,8 % i 1998 ikke vil blive oprettet tilstraekkelig mange nye arbejdspladser til at reducere arbejdsloesheden vaesentligt,

E. der henviser til, at de fundamentale forhold paa udbudssiden som moderate loenstigninger, god investeringsrentabilitet og et fald i laaneomkostningerne er blevet gunstige, men ikke er nok til at saenke antallet af arbejdsloese vaesentligt,

F. der henviser til, at ifoelge den oekonomiske aarsberetning var hindringerne for vaekst i den foerste halvdel af 1990'erne makrooekonomiske faktorer, som f.eks. en for hurtig foroegelse af efterspoergslen i forhold til produktionskapaciteten, en daarlig afvejning af de oekonomiske politikker og ukontrollerede monetaere forstyrrelser,

G. der henviser til, at det nuvaerende forhold mellem investering og BNP er medvirkende til at opretholde det nuvaerende arbejdsloeshedsniveau og bidrager til en moderat vaekstrate paa cirka 2 %, og at det boer erindres, at de offentlige investeringers andel af BNP mellem 1995-1997 faldt med 0,3 % og forventes at stagnere i perioden 1997-1998,

H. der henviser til, at EU's mulighed for at opretholde en infrastruktur af hoej kvalitet og dermed dens konkurrenceevne samt vaekst- og beskaeftigelsesperspektiver paa laengere sigt er i fare,

I. der minder om, at offentlige investeringer, hvis de udvaelges omhyggeligt paa baggrund af deres oekonomiske og sociale rentabilitet, kan have en positiv virkning paa omfanget af den private investering, den private aktiekapital og rentabiliteten af privat investering,

J. der henviser til, at det i den oekonomiske aarsberetning haevdes, at hverken teknologiske aendringer eller globalisering er aarsagerne til arbejdsloeshed, men at de tvaertimod er de afgoerende kraefter bag oekonomisk vaekst og forbedringer i beskaeftigelse og levestandard; der paa den anden side henviser til, at de potentielle fordele ved teknologiske fremskridt og globalisering kraever en foroeget indsats paa udbudssiden, der tager sigte paa at etablere effektivt fungerende vare- og tjenesteydelsesmarkeder og forbedre uddannelse og videreuddannelse,

K. der henviser til, at der ifoelge den oekonomiske aarsberetning er behov for en mere beskaeftigelsesskabende vaekst,

L. der henviser til EF-traktatens artikel 2 og noedvendigheden af at sikre reel social beskyttelse for alle borgere i Den Europaeiske Union inden for rammerne af fleksibilitet og beskaeftigelsesmaessig mobilitet,

1. udtrykker sin tilfredshed med Kommissionens samlede vurdering i den oekonomiske aarsberetning 1997 og dens mere realistiske tilgang sammenlignet med de overoptimistiske skoen, der var lagt til grund for den oekonomiske aarsberetning 1995 og 1996; er imidlertid dybt foruroliget over den holdning, der kommer til udtryk i dokumentet, hvad angaar det alvorligste spoergsmaal, nemlig arbejdsloesheden;

2. understreger, at udbud og efterspoergsel er vigtige faktorer for konjunkturudviklingen, og er derfor foruroliget over, at den europaeiske forbrugers efterspoergsel som foelge af den hoeje arbejdsloeshed og de pessimistiske fremtidsudsigter er for ringe til at saette gang i det oekonomiske genopsving;

3. opfordrer derfor medlemsstaterne til at supplere de allerede paabegyndte tiltag med yderligere efterspoergselsstimulerende foranstaltninger; understreger den katastrofalt ringe efterspoergsel i EU, medens strukturunderskuddene, dvs. budgetforslag, der ikke er afhaengige af efterspoergselsudviklingen, er blevet reduceret systematisk siden 1980'erne, samtidig med at faren for inflation, der er forbundet med perioder med reel nedskrivning, foerer til vaeksthaemmende modforanstaltninger fra centralbankernes side samt hoejere rentesatser;

4. mener, at vaekstmulighederne i EU er utilstraekkelige til at bekaempe massearbejdsloesheden, og at mangelen paa investeringer og den daarligste investeringsudvikling i EU siden 1980'erne er hovedaarsagen til den svage oekonomiske vaekst, der trods sunde forhold paa udbudssiden, (tilfredsstillende eksporttilvaekst, stigende indtjening i virksomhederne, fagforeningernes tilbageholdenhed under loenforhandlingerne, stagnerende realloenninger i forhold til arbejdsproduktivitetens stigning, saenkning af virksomheds- og formueskatten, lave loenninger) ikke er blevet mere dynamisk;

5. understreger, at den vedvarende og i de fleste EU-medlemsstater voksende massearbejdsloeshed, de tiltagende fattigdomstendenser, den voksende kloeft mellem fattig og rig, de eksisterende forskelle mellem central- og yderregionerne samt den utilstraekkelige vaekst i Faellesskabet er de vigtigste problemer, som trods en let konjunkturstigning i 1997 naeppe kan begraenses, og fastholder som tidligere, at de egentlige hindringer for en rimelig oekonomisk og beskaeftigelsesmaessig vaekst grunder i foelgende:

i) for ringe private investeringer og en utilstraekkelig adgang til oekonomiske midler, navnlig for smaa og mellemstore virksomheder, samt en parallel nedgang i de offentlige investeringer;

ii) utilfredsstillende innovationsaktiviteter, hvilket tydeligt fremgaar af de reducerede udgifter til forskning og udvikling baade fra de private virksomheders og de offentlige institutioners side;

iii) manglende effektiv samordning af indkomst-, finans- og pengepolitik paa nationalt og europaeisk plan;

iv) hoeje realrenter, der skyldes finansmarkedernes stadig stoerre omskiftelighed , navnlig efter dereguleringsforanstaltningerne i 1990'erne, indskraenkningen af markederne og en langvarig restriktiv pengepolitik i EU;

v) ringe intern efterspoergsel og befolkningens manglende koebekraft,

vi) manglende kreativitet og risikovillighed blandt de erhvervsdrivende samt manglende foretagsomhed;

vii) manglende efter- og videreuddannelsesmuligheder;

viii) manglende tilpasning paa arbejdsmarkedet, niveauet af direkte og indirekte skatter og behovet for en mere forenklet administration;

ix) finansspekulationer, som er skadelige for produktive investeringer;

x) overregulering er en byrde for erhvervslivet i hele Europa og medfoerer udgifter til administration og lignende, hvilket giver mindre overskud til investeringer i selskabet eller til ansaettelse af ny arbejdskraft;

6. . understreger imidlertid, at fremme af vaekst kun kan udgoere et element i en politik til bekaempelse af arbejdsloeshed, og paapeger, at der i forbindelse med en saadan politik maa tages hensyn til at vaekst - som den maales med de traditionelle beregningsmetoder - ikke automatisk er ensbetydende med stoerre velfaerd for borgerne, og at der maa tages hensyn til graenserne for ubaeredygtig vaekst;

7. konstaterer, at de store udsving i valutakurserne kan foere til, at virksomhederne i perioder med revaluering skaerer ned paa omkostningerne og nedlaegger arbejdspladser men ikke genopretter disse tabte arbejdspladser, naar valutaen justeres, hvorfor valutakursusikkerheden er en vedvarende kilde til en utilstraekkelig beskaeftigelses- og investeringsudvikling i Europa og kun kan kommes til livs gennem en hurtig gennemfoerelse af OEMU;

8. mener, at usikkerheden omkring ivaerksaettelsen af Den Monetaere Union paavirker den oekonomiske udvikling i negativ retning, og opfordrer regeringerne til ved hjaelp af klare erklaeringer at goere alt for at genetablere de oekonomiske beslutningstageres tillid;

9. konstaterer, at virksomhederne som foelge af de hoeje, lovbestemte, ikke- loenrelaterede omkostninger er tilbageholdende med at ansaette ny arbejdskraft, og navnlig ufaglaerte; disse hoeje ikke-loenrelaterede omkostninger har faaet virksomhederne til at satse paa kapitalinvesteringer eller hoejere produktivitet og ikke jobskabelse som et middel til at oege produktionen; finder, at en loesning af disse problemer paa nationalt plan vil fremme en mere beskaeftigelsesintensiv vaekst;

10. mener, at virkeliggoerelsen af det indre marked gennem Den Monetaere Union er et rigtigt skridt til at begraense den hoeje omskiftelighed paa finansmarkederne fremkaldt af valutakurserne, der trods en lav inflation kommer til udtryk i hoeje rentesatser;

11. kraever fuld gennemfoerelse af EU-traktaten og de heri fastsatte aktionsmargener, navnlig hvad angaar de offentlige underskud og den offentlige gaeld;

12. mener, at budgetkonsolidering er noedvendig, men saetter spoergsmaalstegn ved Kommissionens paastand om, at den direkte begraensende virkning af budgetkonsolideringen i 1996-97 sandsynligvis vil blive udlignet gennem en ny balance i de forskellige politikker samt en forbedring af baade erhvervslivets og forbrugernes tillid; laegger vaegt paa en mellemfristet udarbejdelse af finanspolitikken, der tager hensyn til de konjunkturmaessige udgangsbetingelser, og som er i overensstemmelse med EU- traktatens konvergenskriterier; understreger, at saa laenge de offentlige udgifter ikke stiger i faste priser, er det mere fordelagtigt at forbedre forholdet mellem underskuddet og bruttonationalproduktet gennem oeget oekonomisk vaekst end gennem nedskaeringer i de offentlige udgifter til navnlig oekologisk omstilling samt almen og faglig uddannelse; de medlemsstater, der allerede opfylder underskudskriterierne, boer paatage sig et stoerre ansvar for at opretholde den europaeiske vaekst;

13. vender sig imod enhver form for manipulation af finanstransaktioner og manipulationer for midlertidigt at kunne overholde konvergenskriterierne;

14. kraever, at bekaempelse af arbejdsloeshed faar foersteprioritet i alle politikker, og tilslutter sig en bedre koordinering og afstemning af EU's oekonomi-, struktur-, finans-, penge- og indkomstpolitik og nedsaettelse af en form for oekonomisk regering paa EU-plan, der kan varetage en saadan vidtgaaende samordning og koordineret indsats, som skal omfatte alle 15 medlemsstater;

15. kraever, at de i Essen trufne afgoerelser gennemfoeres, og holder derfor fast ved beskaeftigelsespagten og infrastrukturinvesteringerne, der skal gennemfoeres via transport-, miljoe-, energi- og kommunikationsnettene, men ogsaa ved en forhoejelse af midlerne og programmerne til forskning og udvikling, uddannelse og videreuddannelse samt en endnu mere maalrettet anvendelse af struktur- og samhoerighedsfondsmidlerne med henblik paa oeget beskaeftigelse; kraever derfor, at foranstaltningerne i Delors' hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse gennemfoeres;

16. understreger, at der er behov for baade private og offentlige investeringer, hvis Faellesskabets oekonomi skal vokse i tilstraekkelig grad; opfordrer til en blanding af politikker, som vil fremme en saadan udvikling - dvs. en neddaempning af den omkostningsreducerende politik ved at give de automatiske stabilisatorer frit spil samt en afstemt lempelse af pengepolitikken; understreger, at offentlige investeringer fremmer private investeringer ved at goere dem billigere og beklager, at forholdet mellem offentlige investeringer og bruttonationalproduktet i de seneste aar er faldet fra 3,5% til mindre end 2,5% i EU; opfordrer til oegede offentlige investeringer, som giver et tilfredsstillende samfundsmaessigt og oekonomisk udbytte;

17. . kraever navnlig investeringer i den offentlige sektor, hvis den oekonomiske og sociale rentabilitet er sikret, for at faa sat skub i vaekstprocessen paa saavel udbudssiden som efterspoergselssiden og fremme investeringer i den private sektor ved at skabe et gunstigt miljoe; kraever en samordnet indsats for at gennembryde vaekstbarriererne gennem private investeringer inden for en gunstig makrooekonomisk ramme, men ogsaa faelles offentlige infrastrukturprogrammer, en neddaempning af den omkostningsreducerende politik ved at give de automatiske stabilisatorer frit spil samt en afstemt lempelse af pengepolitikken;

18. . finder det noedvendigt at fjerne alle udgifter vedroerende videreuddannelse, forskning og udvikling fra vurderingen af budgetunderskud, da saadanne investeringer i fremtiden er en drivkraft for innovation, vaekst og beskaeftigelse;

19. kraever en udvidelse af Faellesskabets finansieringsinstrumenter via EIB og indfoerelse af EU-laan til finansiering af vigtige EF-investeringsprojekter og som finansiel stoette til SMV, og understreger i den forbindelse EIB's rolle som laanegarant; finder, at der er et presserende behov for at aabne for markederne for risikovillig kapital og kreditmarkederne i Europa for at give smaa og mellemstore virksomheder adgang til kapital; finder, at den private sektor maa spille en foerende rolle paa dette omraade, men at medlemsstaternes regeringer maa lempe laanerestriktionerne, navnlig for de smaa og mellemstore virksomheder;

20. mener, at forskningen og den industrielle basis i Europa lider af en raekke svagheder, og kraever derfor foranstaltninger til stimulering og fremme af forskning og udvikling via formaalstjenlige skattelempelser, navnlig for smaa og mellemstore virksomheder, lettere adgang til og disponibilitet over risikovillig kapital for smaa og mellemstore virksomheder inden for forsknings- og udviklingssektoren og fremme af en produktiv forskningsinfrastruktur samt et snaevert graenseoverskridende samarbejde mellem virksomheder, universiteter og forskningsinstitutioner; kraever en forbedring af innovations- og rammebetingelserne for smaa og mellemstore virksomheder og etableringsmuligheder samt industrielle strukturer inden for omraaderne nye materialer og miljoeteknologi;

21. kraever i overensstemmelse med Dublin-erklaeringen om beskaetigelsespolitikken, at der tages skridt til at stoette medlemsstaternes bestraebelser paa at fremme beskaeftigelsen og saenke arbejdsloesheden, og at der udformes en integreret strategi for beskaeftigelsen, som skal indeholde makrooekonomiske politikker og strukturreformpolitikker;

22. kraever arbejdsfaktoren befriet for skattebyrder og sociale udgifter, bedre uddannelse af den enkelte, en reduceret stroem af love og forskrifter samt afbureaukratisering og fremskyndelse af godkendelsessprocedurer;

23. gaar ikke ind for den oekonomiske aarsberetnings forslag om stoerre loendifferentiering mellem regionerne, fordi det medfoerer fare for oeget loentryk og endnu flere virksomhedsflytninger og rokeringer inden for EU; og fordi det ikke er en effektiv maade til fremme af oekonomisk vaekst og oprettelse og bevarelse af arbejdspladser;

24. kraever derfor en aktiv arbejdsmarkedspolitik, der tager sigte paa at forbedre arbejdsmarkedets fleksibilitet og bekaempe udstoedelse ved hjaelp af integrering i arbejdslivet og/eller erhvervsuddannelse; kraever, at de ikke-loenrelaterede omkostninger reduceres;

25. glaeder sig over nedsaettelsen af et beskaeftigelses- og arbejdsmarkedsudvalg og opfordrer det til at undersoege, hvilke foranstaltninger der er brug for til at opnaa hurtige fremskridt paa foelgende omraader:

- livslang uddannelse med sigte paa job, der kraever stoerre faglige faerdigheder, og som opfylder efterspoergslen paa arbejdsmarkedet, navnlig inden for hoejteknologiske sektorer, f.eks. ved at indfoere et system hos arbejdsgiverne med fleksible ordninger baseret paa principperne om »uddannelse/kompensation« og/eller »arbejdsstudier« med henblik paa ansaettelse af arbejdsloese og/eller personer med nyligt afsluttede uddannelser uden faglig erfaring,

- fremme af mulighederne for at blive selvstaendig og oprettelse af smaa virksomheder gennem forenklet administration og beskatning,

- reorganisering af arbejdstiden uden tab af konkurrenceevne eller produktivitet som et middel til at skabe oeget beskaeftigelse,

- stoette til udviklingen af nye jobkilder, saerlig inden for sektorerne miljoe, kultur og social tryghed, med fuld anvendelse af bevillingerne oeremaerket til dette formaal under konto B3-4013 til udvikling af non- profit-organisationer, der arbejder inden for disse omraader,

- udvikling af hensigtsmaessige faelles sociooekonomiske indikatorer for overvaagning af tendenser paa arbejdsmarkedet;

26. opfordrer Kommissionen og Raadet til at indfoeje et kapitel om beskaeftigelse i traktaten - for at skabe oegede befoejelser - og indarbejde en virkelig koordinering af de relevante politikker i en konsekvent strategi for arbejdsmarkeds- og beskaeftigelsespolitik;

27. beklager, at Kommissionens analyse af befolkningernes stigende gennemsnitsalder ikke har resulteret i en tilbundsgaaende analyse af behovet for at fremme beskaeftigelsen af de langtidsledige (40+) og problemet med stadig flere aeldre paa arbejdsmarkedet;

28. kraever, at realrenten saenkes med henblik paa at muliggoere en lettelse af de private investeringer og konsolideringen af de offentlige budgetter, saaledes at spillerummene som foelge af en positiv renteudvikling kan udnyttes fuldt ud;

29. kraever, at der saettes en stopper for den illoyale skattekonkurrence i EU, der paa lang sigt fratager medlemsstaterne deres skattemaessige mulighed for at udfylde deres opgaver og umuliggoer en konsolidering af budgetterne, gennem en adfaerdskodeks for medlemsstaterne om beskatning af virksomheder og kapital i form af en skatteprotokol knyttet som bilag til EU-traktaten;

30. understreger, at kendsgerningerne om omfanget af globaliseringen er blandede; den finansielle globalisering er utvivlsomt bemaerkelsesvaerdig og kapitalens mobilitet er vokset maerkbart, men den reelle (ikke- finansielle) globalisering er mere uklar; indroemmer imidlertid, at virkningerne af globaliseringen paa realoekonomien sandsynligvis vil blive mere maerkbar i fremtiden, og gaar ind for, at der udformes en EU-strategi som reaktion paa dette forhold, herunder Den OEkonomiske og Monetaere Union og internationalt valutasamarbejde samt internationale konkurrenceregler, fastsat inden for rammerne af WTO, som sigter paa at undgaa social og miljoemaessig dumping;

31. opfordrer Kommissionen til i sit forslag om de brede retningslinjer for den oekonomiske politik at medtage de saerlige traek ved det policy-mix paa europaeisk plan, der fremgaar af denne beretning;

32. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og de nationale parlamenter.