BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Luftfart spiller en væsentlig rolle for Den Europæiske Unions økonomi. Med ca. 918 mio. flypassagerer i Den Europæiske Union og mere end 1,45 mia. passagerer, der rejste fra eller til EU-lufthavne i 2015, bidrager luftfarten afgørende til Unionens transportforbindelser både internt mellem medlemsstaterne og til tredjelande i resten af verden. Lufttransport forbinder mennesker, virksomheder og regioner, og den spiller en afgørende rolle for EU's integration og konkurrenceevne. Den bidrager ligeledes til Unionens regionale og sociale samhørighed. Endvidere bidrager luftfart i afgørende grad til den økonomiske vækst og beskæftigelsen. I 2014 var op til 9,3 mio. mennesker beskæftiget i sektoren, og den tegnede sig for over 510 mia. EUR af EU's bruttonationalprodukt. Den styrkede desuden andre økonomiske sektorer, idet undersøgelser viser, at en merværdi på én euro i lufttransportsektoren skaber en merværdi på næsten tre euro i den samlede økonomi. Tilsvarende skaber ét nyt job i luftfartssektoren mere end tre job i den samlede økonomi. Unionens samlede net af transportforbindelser bygger i vid udstrækning på lufttrafiktjenester, som varetages af EU-luftfartsselskaber, med et gennemsnit på 7 mio. flyvninger om året foretaget af disse luftfartsselskaber til eller fra EU's lufthavne. Det tilsvarende tal for tredjelandes luftfartsselskaber udgør 1,3 mio. flyvninger om året. Markedet for forbindelser mellem EU og resten af verden betjenes dog næsten ligeligt af Unionens luftfartsselskaber (49,9 % af flyvningerne og ca. 239 mio. befordrede passagerer i 2015) og tredjelandes luftfartsselskaber (50,1 % af flyvninger og ca. 240 mio. befordrede passagerer i 2015).

Liberaliseringen og afreguleringen af den internationale lufttransport har affødt en hidtil uset konkurrence på Unionens marked og globalt set. Den globale konkurrence forventes øget yderligere i de kommende år med en forventet vækst i den internationale luftfart på ca. 5 % pr. år frem til 2030.

Men uden en international ramme, som fastlægger konkurrencevilkårene blandt luftfartsselskaber, kan praksisser for behandlingen af luftfartsselskaber afvige betydeligt fra land til land og påvirke konkurrencen. Dette er ikke tilfældet inden for Unionen, hvor EU's regler sikrer, at alle europæiske og ikke-europæiske luftfartsselskaber tildeles samme rettigheder og samme muligheder for adgang til lufttransportrelaterede tjenester. Det kan dog være tilfældet i visse tredjelande, hvor diskriminerende praksis og støtte kan give anledning til illoyale konkurrencefordele for luftfartsselskaber fra disse tredjelande. Kommissionen anerkendte, at "i sidste ende er EU-luftfartsselskaberne selv ansvarlige for deres konkurrenceevne, og de må løbende tilpasse deres produkter og forretningsmodeller til de gældende markedsvilkår, men det er også vigtigt, at konkurrencen, såvel inden for som uden for EU, bygger på åbenhed, gensidighed og rimelighed, og at den ikke forvrides af illoyale praksisser".

Hvis illoyale praksisser får lov at bestå, kan dette på længere sigt føre til en situation, hvor en virksomhed opnår en dominerende eller endog monopollignende stilling på luftfartsmarkedet, hvilket indebærer færre valgmuligheder, færre transportforbindelser og højere priser for EU-borgerne.

Derfor må Unionen kunne gribe effektivt ind for at sikre et åbent og konkurrencedygtigt marked i tilfælde af, at transportforbindelserne og konkurrencen i Unionen udsættes for risici.

Loyale konkurrencevilkår blandt luftfartsselskaber kan tages op inden for rammerne af lufttransportaftaler eller aftaler om luftfartsydelser. De fleste lufttransportaftaler eller aftaler om luftfartsydelser med tredjelande indeholder dog indtil videre ingen regler af den art.

Hensigten med forordning (EF) nr. 868/2004 var at imødegå disse problemer med en ensidig indsats fra Unionens side. Det pågældende instrument er dog aldrig taget i anvendelse, og visse aspekter heri gør det meget usandsynligt, at det nogensinde vil blive anvendt (i et konkret tilfælde). Unionen råder dermed ikke over et effektivt instrument, hvormed en loyal konkurrence mellem Unionens luftfartsselskaber og tredjelandes luftfartsselskaber kan sikres. Ud over støtte finder forordning (EF) nr. 868/2004 udelukkende anvendelse på såkaldt illoyal priskonkurrence. Illoyal priskonkurrence kan alene fastslås, når et tredjelands luftfartsselskab opkræver "billetpriser, som ligger så langt under de priser, der tilbydes af konkurrerende EF-luftfartsselskaber, at de forvolder skade", hvilket rent administrativt er vanskeligt at bevise. For at kunne fastslå, at der er tale om illoyal priskonkurrence, forudsættes det også, at et tredjelands luftfartsselskab har opnået en ikke-kommerciel fordel, men forekomsten af en sådan fordel er ikke i sig selv tilstrækkelig til at udløse EU-foranstaltninger. Endvidere indeholder forordning (EF) nr. 868/2004 ingen bestemmelser om en særlig intern EU-procedure vedrørende forpligtelser i lufttransportaftaler eller aftaler om luftfartsydelser, hvori Unionen er part, med det formål at sikre loyal konkurrence i de tilfælde, hvor sådanne forpligtelser er overtrådt. Endelig er reglerne for at iværksætte en undersøgelse forholdsvis restriktive. Der er indført en egentlig klageadgang til Kommissionen for "Fællesskabets luftfartsindustri", der defineres som "alle de EF-luftfartsselskaber, der leverer lignende luftfartsydelser, eller de af luftfartsselskaberne, hvis samlede andel udgør størstedelen af det samlede fællesskabsudbud af sådanne luftfartsydelser". Hverken medlemsstaterne eller individuelle luftfartsselskaber indrømmes en selvstændig rolle som klager.

Kommissionen erklærede i meddelelsen om en luftfartsstrategi for Europa sin hensigt om at vurdere effektiviteten af forordning (EF) nr. 868/2004 med henblik på at revidere eller erstatte den med et mere effektivt instrument, hvormed der sikres loyale konkurrencevilkår blandt alle luftfartsselskaber for derigennem at beskytte transportforbindelserne til og fra Unionen. I luftfartsstrategien understreges endvidere betydningen af at videreføre forhandlingerne vedrørende klausuler om loyal konkurrence i EU's og medlemsstaternes bilaterale lufttrafikaftaler og sideløbende gøre fremskridt på multilateralt plan for at effektivisere dette instrument.

Målet om at revidere eller erstatte forordning (EF) nr. 868/2004 opnåede tilslutning fra Rådet, der i sine konklusioner af 20. december 2012 anerkendte, at "forordning (EF) nr. 868/2004 ... har vist sig ikke at være tilstrækkelig til at tackle de særlige forhold i luftfartssektoren på passende vis" og støttede, "at Kommissionen ... agter at analysere eventuelle muligheder for et mere effektivt instrument til at sikre åben og fair konkurrence, og at Kommissionen på dette grundlag agter at forelægge et forslag til en revision eller erstatning af forordning (EF) nr. 868/2004".

Europa-Parlamentet, der ligeledes tilslutter sig denne tilgang, opfordrede til "en revision af forordning (EF) nr. 868/2004 med henblik på at tilsikre fair konkurrence i EU's eksterne luftfartsforbindelser og styrke den EU-baserede luftfartsbranches konkurrenceposition, sikre gensidighed og eliminere urimelige praksisser ...".

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område