Regionsudvalgets udtalelse om "Fødevaresikkerhed: BSE-krisen og dens konsekvenser for forbrugerne og de primære producenter"

(2002/C 107/08)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til beslutning truffet den 5. februar 2001 af Underudvalg 5 "Social- og Arbejdsmarkedspolitik, Sundhedsvæsen, Forbrugerbeskyttelse, Forskning, Turisme" om at anmode præsidiet om bemyndigelse til at udarbejde en initiativudtalelse om fødevaresikkerhed; Underudvalg 2 udarbejder en supplerende initiativudtalelse,

under henvisning til præsidiets beslutning af 13. februar 2001 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 2 "Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne, Fiskeri" og Underudvalg 5 "Social- og Arbejdsmarkedspolitik, Sundhedsvæsen, Forbrugerbeskyttelse, Forskning, Turisme",

under henvisning til de foranstaltninger, som Kommissionen hidtil har truffet for at bekæmpe BSE-krisen og andre kvægsygdomme,

under henvisning til Kommissionens meddelelse "Hvidbog om fødevaresikkerhed" (KOM(1999) 719 endelig udg.) og Regionsudvalgets udtalelse herom (CdR 77/2000 fin)(1) samt Kommissionens hidtidige aktiviteter på forbrugerbeskyttelsesområdet,

under henvisning til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om de generelle principper og krav i fødevarelovgivning, om oprettelse af Myndigheden og om procedurer i fødevaresikkerhedsanliggender (KOM(2000) 716 endelig) og Underudvalg 5's udtalelse herom (CdR 64/2001 fin)(2),

under henvisning til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 90/425/EØF og 92/118/EØF for så vidt angår animalske produkter (KOM(2000) 573 endelig),

under henvisning til resultatet af mødet i denne arbejdsgruppe den 7. marts 2001, hvori deltog repræsentanter for Kommissionen og for de organisationer, som er berørt af dette problem,

under henvisning til Underudvalg 2's bidrag om fødevaresikkerhed (CdR 56/2001), som blev behandlet på Underudvalgets møde den 20. april 2001 med Tommaso Sodano, Medlem af provinsrådet for Napoli (I/PSE), som ordfører,

under henvisning til forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 61/2001 rev. 2), som blev vedtaget af Underudvalg 5 den 16. juli 2001 med Günther Pumberger, Borgmester i Eberschwang, formand for kommuneforeningen i Oberösterreich (A/PPE), som ordfører,

under henvisning til, at der til koordinering af arbejdet blev nedsat en fælles arbejdsgruppe (Underudvalg 2 og Underudvalg 5) bestående af to ordførere og 15 medlemmer fra de to underudvalg med den fornødne geografiske og politiske balance -

på den 41. plenarforsamling den 14.-15. november 2001 (mødet den 15. november) enstemmigt vedtaget følgende initiativudtalelse.

Regionsudvalgets holdning og henstillinger

Regionsudvalget

1. ser i BSE-problemet to aspekter, som vedrører dels sundhedsforanstaltninger til beskyttelse af den offentlige sundhed, dels en ændring af strukturen for fødevareproduktion i EU;

2. konstaterer først og fremmest, at der i alt væsentligt er fem elementer, der spiller den vigtigste rolle i et konstruktivt og fremtidsorienteret samarbejde om levnedsmiddelsikkerhed i Europa, nemlig ansvarlighed, effektiv krisestyring, kvalitetssikring og kontrol, forskning og målrettede konkrete foranstaltninger til genetablering af forbrugertilliden;

3. fastslår, at virkningerne af de seneste kriser hvad angår smitsomme sygdomme hos dyr og skandaler i levnedsmiddelsektoren går videre end til tab af forbrugertillid og alvorlige markedsforstyrrelser, for disse kriser har i den brede offentlighed vakt det indtryk, at der ikke alene er et grundlæggende behov for at forbedre og reformere forbrugerbeskyttelsesmekanismerne, men også selve den fælles landbrugspolitik, produkternes kvalitet og fordelingen af midlerne;

4. mener der bør drages omsorg for, at de økonomiske omkostninger ved en forfejlet fødevaremodel som den hidtil planlagte ikke bare rammer én befolkningsgruppe, men hele samfundet, eftersom en række led er involveret, fra producent- over mellemhandler- til forbrugerleddet;

5. mener, at BSE-krisen kan ses som kulminationen på et mere generelt problem (dioxin, hormoner, gensplejsning ...), som bringer fødevaresikkerheden i fare, og som følgelig kræver et resolut indgreb fra Kommissionens side. Medlemsstaterne, de lokale myndigheder og samfunds- og erhvervsorganisationerne må bidrage til udformningen af en EU-politik til beskyttelse af den offentlige sundhed;

6. understreger udtrykkeligt nødvendigheden af et klart ansvar på de forskellige niveauer og en ansvarsfordeling, så det er klart, hvem der borger for levnedsmiddelsikkerheden såvel på europæisk som på nationalt og regionalt plan, og pointerer, at kun en global og omfattende tilgang, der inddrager alle elementer og politikområder i levnedsmiddelkæden kan udgøre en ansats til en bæredygtig og varig løsning for en rationel og sammenhængende politik på dette område og dermed efterkomme de europæiske forbrugeres legitime krav til levnedsmiddelsikkerhed;

7. støtter under alle omstændigheder Kommissionens bestræbelser på at udvikle et omfattende og ensartet koncept til regulering af levnedsmiddelproduktionskæden (generelle principper, procedurer, system for hurtig varsling i forbindelse med levnedsmidler og foderstoffer, procedurer for levnedsmiddelsikkerhed, ensartede definitioner, principper og fælles foranstaltninger, oprettelse af en europæisk fødevaremyndighed) for at sikre et højt beskyttelsesniveau; dette må dog ikke kunne være til skade for den fortsatte markedsorientering og liberalisering af levnedsmiddelsektoren;

8. kræver, at Kommissionen konsekvent indfører høje (højeste) standarder for et fælles europæisk indre marked hvad angår landbrugsmæssige driftsmidler (plantebeskyttelsesmidler, bl.a. også i forbindelse med godkendelse af veterinærlægemidler) for at undgå fremtidige konkurrenceforvridninger i denne sektor og for at genetablere en grænseoverskridende forbrugertillid til produkterne;

9. kræver, at medlemsstaterne på det strengeste overholder gældende dyresundheds- og hygiejnebestemmelser for animalske produkter og biprodukter (både for produktion, markedsføring, import til EU af produkter af animalsk oprindelse, bortskaffelse og forarbejdning af animalsk affald) og nøje opfylder deres kontrolforpligtelser i forbindelse med offentlig kontrol af levnedsmidler, foder- og plantebeskyttelsesmidler, og at Kommissionen holder medlemsstaterne fast på deres forpligtelser;

10. opfordrer til, at de igangværende forskningsinitiativer i fremtiden støttes yderligere for også på lang sigt at kunne imødegå de aktuelle problemer på et videnskabeligt plan og således fra den aktuelle krisestyring nå frem til forebyggende foranstaltninger; i denne forbindelse gælder det om at fremme uddannelsen af aktører fra hele levnedsmiddelkæden og stille den nødvendige tekniske bistand til disposition; endvidere bør forskningsaktiviteterne fortsættes på europæisk plan i det 5. og 6. rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling;

11. finder det nødvendigt, at dialogen mellem landbrugere og forbrugere sættes i gang på ny, og gør opmærksom på, at lokale/regionale dyrknings-, markedsførings- og produktionsmåder i landbruget, som kan danne forbillede, er særdeles velegnede til at genskabe forbrugertilliden, da forbrugerne til enhver tid og som oftest meget transparent kan følge dyrenes oprindelse, deres korrekte pleje, deres foder og alle øvrige faktorer i forbindelse med produktionen;

12. finder det ønskeligt, at der på mellemlang til lang sigt gennemføres en europæisk fødevaremodel, der tager afstand fra enhver form for risici for forbrugerne, som udelukkende begrundes med globalisering, især når der står så stærke samfundsinteresser på spil som sundheden, miljøet og den sociale og regionale samhørighed;

13. finder det absolut påkrævet at nå frem til en europæisk landbrugsmodel, som ikke blot fremmer en overordnet fysisk planlægning for landdistrikterne og udnyttelse af landbrugets alsidighed, men som frem for alt er baseret på en kvalitetsorienteret produktion, som er afgørende for forbrugernes sikkerhed; lige stor vægt lægges der på indførelsen af strenge regler for produkters sporbarhed og grundig forbrugerinformation;

14. opfordrer udtrykkeligt alle politiske instanser og involverede parter til at arbejde målrettet på et økonomisk, økologisk og socialt bæredygtigt og miljøvenligt landbrug overalt i landdistrikterne, bl.a. ved at fremme økologisk landbrug som dyrkningsmetode, orientere produktionsmetoderne efter forbrugernes interesser, tilgodese miljøhensyn og landdistrikternes konkurrenceevne og sætte fødevarernes sikkerhed og kvalitet samt produktionens alsidighed som højeste prioritet;

15. vil ud over at repræsentere det lokale syn på den store udfordring, der ligger i opbygningen af en europæisk fødevare- og landbrugsmodel, spille en aktiv rolle i udformningen af de foranstaltninger, der skal vedtages i forlængelse af hvidbogen om fødevaresikkerhed. I den forbindelse aktiveres alle de instrumenter, som kan justere de foranstaltninger under den fælles landbrugspolitik, som er i modstrid med en økonomisk udvikling, der beskytter folkesundheden, og som er miljømæssigt bæredygtig;

16. foreslår med hensyn til opdræt vedtagelse af støtteforanstaltninger for de oprindelige kvægracer samt bevarelse af biodiversiteten gennem støtte til denne form for husdyrbrug, forudsat at den ikke er intensiv, samt en generel omstrukturering af husdyrpolitikken under Agenda 2000, bl.a. med en gradvis omstilling til artsafstemte former for dyrehold og navnlig til økologisk produktion;

17. går ud fra, at forbuddet mod anvendelse af kød- og benmel, vil føre til øget import af vegetabilske proteiner, som er et område, hvor EU er meget afhængig af importen fra de tredjelande. Denne afhængighed vil gradvis blive mindsket gennem en genforhandling af GATT-aftalerne indgået i WTO-regi og - for så vidt angår den fælles landbrugspolitik - gennem iværksættelse af en europæisk plan for udvikling af produktion af protein- og olieholdige planter, der ikke indeholder GMO; indførelsen af disse produktionstyper i forbindelse med vekseldrift af store områder bidrager til miljøbeskyttelse;

18. påpeger endvidere, at forbrugernes tillid til fødevarernes sikkerhed er betinget af gennemsigtige, forståelige og objektive informationer samt en korrekt fremstilling af de relative risici og kræver derfor en øget oplysnings- og informationsvirksomhed i hele Europa;

19. støtter under alle omstændigheder, at Kommissionen og nationale organisationer fortsat fører oplysningskampagner for at informere forbrugerne om de grundlæggende aspekter ved levnedsmiddelsikkerhed (mangfoldigheden i madkulturen i Europa, mærkning af levnedsmidler, angivelse af tilsætningsstoffer, levnedsmidlernes sporbarhed, levnedsmiddelhygiejne og GMO) dyresundhed og prævention og bekæmpelse af smitsomme sygdomme hos dyr, betydningen af forbrugersammenslutninger og offentlighedens egen rolle.

Bruxelles, den 15. november 2001.

Jos Chabert

Formand for

Regionsudvalget

(1) EFT C 226 af 8.8.2000, s. 7.

(2) EFT C 357 af 14.12.2001, s. 22.