BERETNING FRA KOMMISSIONEN om gennemførelsen af Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. INDLEDNING

2. ANVENDELSESOMRÅDE - DEN OFFENTLIGE OG PRIVATE SEKTOR

3. BARNETS ALDER (HERUNDER FORSKELLE, FOR SÅ VIDT ANGÅR ADOPTEREDE BØRN)

4. FORÆLDREORLOVENS LÆNGDE OG DEN MÅDE, HVORPÅ DEN AFHOLDES (FULD- ELLER DELTID, PÅ ÉN GANG ELLER I FLERE DELE)

5. INDIVIDUALITET OG OVERDRAGELSE MELLEM FORÆLDRENE

6. BETINGELSER/FORMALITETER

7. BEGRÆNSNINGER OG SMÅ VIRKSOMHEDER

8. BESKYTTELSE MOD AFSKEDIGELSE OG RET TIL AT VENDE TILBAGE

9. ANSÆTTELSESRETTIGHEDER & -STATUS PÅ ORLOVSTIDSPUNKTET

10. ARBEJDSFRIHED SOM FØLGE AF FORCE MAJEURE

BILAG I

BILAG II

BILAG III

1. INDLEDNING

Den 3. juni 1996 vedtog Rådet direktiv 96/34/EF om forældreorlov (Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, EF-Tidende nr. L 145 af 19.6.1996, s. 4-9, ændret ved direktiv 97/75/EF, EFT L 010 af 16.1.1998, s. 24), om gennemførelse af den første aftale, der var blevet indgået af arbejdsmarkedets parter i henhold til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken.

Denne beretning er baseret på oplysninger, der er blevet tilsendt Kommissionen i overensstemmelse med direktivets artikel 2, stk. 1, i henhold til hvilken medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om deres nationale gennemførelsesbestemmelser, der enten kan udformes som lovgivning eller kollektive aftaler. Kommissionen tilsendte ligeledes medlemsstaterne et kort spørgeskema om forældreorlov, og disse svar supplerede de oplysninger, der tidligere var blevet fremsendt. Kommissionen har ligeledes hørt arbejdsmarkedets parter og det netværk, der er sammensat af uafhængige juridiske eksperter i ligestilling. Det bør bemærkes, at de oplysninger, som blev fremsendt til Kommissionen, varierede betragteligt i indhold og omfang. Denne beretning afspejler situationen i november 2002.

2. ANVENDELSESOMRÅDE - DEN OFFENTLIGE OG PRIVATE SEKTOR

Bestemmelserne i rammeaftalen om forældreorlov, der er vedføjet som bilag til og gennemføres ved direktivet, finder anvendelse på alle arbejdstagere, private såvel som offentlige, mænd såvel som kvinder, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold, som er defineret ved lov, kollektiv overenskomst eller gældende praksis i den enkelte medlemsstat ( 1, stk. 2). Det er klart, at arbejdstagere i den offentlige sektor er omfattet af bestemmelserne.

>TABELPOSITION>

Kommissionen er af den opfattelse, at den undtagelse, der finder anvendelse på søfartsarbejdere i Grækenland, er i strid med direktivet og har indledt en overtrædelsesprocedure. Grækenland planlægger nu at udvide forældreorloven til ligeledes at omfatte søfartsarbejdere og dommere.

3. BARNETS ALDER (HERUNDER FORSKELLE, FOR SÅ VIDT ANGÅR ADOPTEREDE BØRN)

I 2, stk. 1, i rammeaftalen om forældreorlov bestemmes det, at arbejdstagere skal bevilges forældreorlov i forbindelse med et barn fødsel eller i forbindelse med adoption af et barn, for at den pågældende kan passe dette barn, og at orlov skal bevilges, indtil barnet har nået en nærmere fastsat alder, der kan være op til otte år, og som fastlægges af medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter. Alle medlemsstaterne bevilger forældreorlov, både når det drejer sig om biologiske og adopterede børn.

>TABELPOSITION>

Som reaktion på de overtrædelsesprocedurer, som Kommissionen har indledt:

* har Irland fjernet den bestemmelse i sin lovgivning, i henhold til hvilken forældreorlov kun var mulig, hvis barnet var født efter den 3. juni 1996, og

* Det Forenede Kongerige har slettet den bestemmelse i sin lovgivning, i henhold til hvilken forældreorlov ikke var mulig i forbindelse med børn, der var født før den 15. december 1999.

* På samme måde er forældreorlov i Luxembourg kun mulig for forældre til børn, der er født efter den 31. december 1998, eller hvis barnet er adopteret, hvis adoptionsproceduren er blevet indledt ved den relevante domstol efter denne dato. Kommissionen har indledt en overtrædelsesprocedure mod Luxembourg.

* I Tyskland er forældreorlov kun mulig, hvis barnet er født efter den 31. december 1991, men denne bestemmelse har ikke længere nogen praktisk betydning.

4. FORÆLDREORLOVENS LÆNGDE OG DEN MÅDE, HVORPÅ DEN AFHOLDES (FULD- ELLER DELTID, PÅ ÉN GANG ELLER I FLERE DELE)

I 2, stk. 1, i rammeaftalen om forældreorlov bestemmes det, at forældreorloven skal have en varighed på mindst tre måneder. I 2, stk. 3, litra a), bestemmes det, at medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan beslutte, om forældreorloven skal tildeles på fuldtid, på deltid, i flere dele eller i form af en afspadseringsordning.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

For så vidt angår Luxembourg gælder det, at hvis arbejdstageren bliver gravid eller adopterer i løbet af sin forældreorlov, afsluttes orloven og erstattes af en barsels- eller adoptionsorlov. Kommissionen er af den opfattelse, at dette er i strid med direktivet og har indledt en overtrædelsesprocedure.

5. INDIVIDUALITET OG OVERDRAGELSE MELLEM FORÆLDRENE

I 2, stk. 1, i rammeaftalen om forældreorlov bestemmes det, at arbejdstagere, mænd såvel som kvinder, skal bevilges individuel ret til forældreorlov. I 2, stk. 2, i rammeaftalen om forældreorlov bestemmes det, at retten til forældreorlov i princippet ikke bør kunne overdrages, da målet er at fremme lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder og tilskynde fædre til at påtage sig en lige del af familieansvaret.

>TABELPOSITION>

I alle medlemsstaterne er retten til forældreorlov individuel, og i princippet må denne rettighed i henhold til direktivet ikke overdrages.

I Det Forenede Kongerige indeholder lovgivningen desuden bestemmelser om, at forældreorlov kan overdrages under omstændigheder, der måtte være, men endnu ikke er, fastlagt i lovgivningen.

I Tyskland har hver forælder ret til orlov i tre år, indtil barnet fylder tre år. Forældre, der måtte beslutte at afholde forældreorlov på fuldtid, således at en forælder afholder hele perioden, og den anden forælder arbejder hele perioden, er ikke forhindret i dette. Hvis forældrene imidlertid beslutter at afholde deltidsorlov, skal begge forældre afholde noget af orloven for at gøre brug af hele den orlovsperiode, som de er berettigede til. Forældreorlov på fuldtid kan således faktisk overdrages. Forældrene mister ikke noget af orlovsperioden, hvis moderen afholder hele orloven selv.

Oplysninger angående Østrig:

Fædre til børn, der er født før den 31. december 1999, havde sekundær ret til forældreorlov ("udledt ret"), og kønsbestemte bestemmelser finder anvendelse på dem:

Mens det var krævet at både moderen og faderen

* boede sammen med barnet i en husstand og

* udelukkende passede barnet

i henhold til socialsikringsordningen [1], indeholdt arbejdsmarkedslovgivningen udtrykkeligt de samme bestemmelser for fædre, der ønskede at afholde forældreorlov, men ikke for mødre.

[1] Jf. 26 og 26a i Arbeitslosenversicherungsgesetz, 1977, som ændret ved Bundesgesetz af 30.4.1996, BGBl 201.

Faderen er kun berettiget til forældreorlov i to situationer:

* i tilfælde af, at moderen var berettiget til [forældre]"orlov i forbindelse med barsel [moderskab] i henhold til lovbestemmelserne i Østrig" [2].

[2] 2, stk. 1, punkt 1, i "Eltern-Karenzurlaubsgesetz" som ændret ved BGBl 1995/434 og BGBl 1 1997/61.

* eller i tilfælde af, at moderen ikke er berettiget til forældreorlov, men er forhindret i at passe barnet som følge af (selvstændig) virksomhed [3].

[3] 2, stk. 1, punkt 2, i "Eltern-Karenzurlaubsgesetz" som ændret ved BGBl 1995/434 og BGBl 1 1997/61.

Nedenstående bestemmelser finder anvendelse på forældre til børn, der er født mellem den 1. januar 2000 og den 31. december 2001, hvis forældrene ønsker forældreorlov fra deres arbejdsplads.

Moderen og faderen skal

* bo i samme husstand

* have pasning af barnet som hovedbeskæftigelse

For faderen stilles der ikke desto mindre en mere udtrykkelig betingelse:

* at moderen ikke samtidig må afholde forældreorlov,

* eller at moderen slet ikke er berettiget til forældreorlov [4].

[4] 2, stk. 1, i "Eltern-Karenzurlaubsgesetz" som ændret ved BGBl 1999/153.

Det kan imidlertid oplyses, at:

* såfremt faderen er fuldt ud berettiget til forældreorlov på individuel basis,

* blev der med ændringerne fra 1999 af loven om forældreorlov fastlagt en strategi, der er i bedre overensstemmelse med direktivet, idet den østrigske lovgivning forbedrede adgangen til deltidsorlov for plejeforældre og i tilfælde af adoption;

* der kan være objektive grunde til at skelne mellem faderen og moderen.

Det bør bemærkes, at der stadig eksisterer særlige bestemmelser, der kun finder anvendelse på fædre, og andre bestemmelser, der måske ikke tilskynder fædre til at afholde forældreorlov.

Faderen er forpligtet til at give meddelelse i følgende tilfælde:

* Såfremt han ikke bor i samme husstand som barnet,

* eller såfremt han ikke har pasning af barnet som hovedbeskæftigelse.

I dette tilfælde kan deres forældreorlov tilendebringes inden dens udløb, og arbejdsgiveren er berettiget til at kræve, at faderen straks genoptager sit arbejde [5] (tilsvarende bestemmelser finder anvendelse på den offentlige sektor [6]).

[5] 3, stk. 5, litra c.

[6] 10, stk. 3, i den tidligere udgave af "Eltern-Karenzurlaubsgesetz" - svarer til 10, stk. 4, i "Elternkarenzurlaubsgesetz" som ændret ved BGBl 1999/153, der finder anvendelse på tjenestemænd, lærere på landbrugsskoler og kontraktansatte medarbejdere. Deres forældreorlov vil blive ændret til en "almindelig" ubetalt orlov, medmindre arbejdsgiveren kræver, at de straks genoptager arbejdet.

Inden for rammerne af punkt 5 (betaling) findes der mere afgørende bestemmelser, der kan afholde fædre fra at tage forældreorlov).

Ikke desto mindre kan unge forældre i praksis ikke forstå, hvorfor det ikke er muligt at afholde forældreorlov samtidig, navnlig når barnet lige er blevet født. Desuden burde fædre få ret til at påbegynde afholdelsen af forældreorloven umiddelbart efter barnets fødsel [7].

[7] 2, stk. 2, i EKUG.

6. BETINGELSER/FORMALITETER

I 2, stk. 3, i rammeaftalen om forældreorlov bestemmes det, at adgangsbetingelserne for og gennemførelsesbestemmelserne vedrørende forældreorlov fastlægges ved lov og/eller kollektive overenskomster i medlemsstaterne under overholdelse af minimumsforskrifterne i denne aftale. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan lade retten til forældreorlov være afhængig af en arbejdsperiode og/eller en anciennitetsperiode, som ikke må overstige et år, tilpasse betingelserne for adgang til og gennemførelsesbestemmelserne vedrørende forældreorlov til de særlige omstændigheder i forbindelse med adoption og fastsætte varselsperioder.

>TABELPOSITION>

DET FORENEDE KONGERIGE:

Det Forenede Kongeriges bestemmelser udgør i mange tilfælde minimumsbestemmelser, der udelukkende træder i kraft, hvis arbejdsgiveren og arbejdstageren ikke selv indgår aftale om afholdelse af forældreorlov. Det sidstnævnte kan arbejdsgiveren og arbejdstageren gøre ved at anvende arbejdsaftaler eller kollektive overenskomster eller ved anvendelse af individuelle ordninger. I de tilfælde, hvor der er indgået sådanne aftaler, finder aftalerne anvendelse, såfremt de er mindst lige så fordelagtige, som de mindstebestemmelser (reservebestemmelser), som er fastlagt i lovgivningen.

7. BEGRÆNSNINGER OG SMÅ VIRKSOMHEDER

I henhold til 2, stk. 3, litra e) og litra f), er arbejdsgiveren berettiget til at udsætte forældreorloven og give tilladelse til særlige ordninger for at imødekomme behovet hos små virksomheder i forbindelse med drift og organisation. (I henhold til Kommissionens henstilling 96/280/EF af 3. april 1996 om SMV'er).

Kun få medlemsstater har gjort brug af disse bestemmelser. En række stater kræver, at arbejdsgiveren og arbejdstageren har indgået aftale om de praktiske foranstaltninger i forbindelse med afholdelsen af orlov, som f.eks. valg af det rette tidspunkt, arbejdstidsnedsættelse osv. (f.eks. Danmark).

>TABELPOSITION>

8. BESKYTTELSE MOD AFSKEDIGELSE OG RET TIL AT VENDE TILBAGE

I 2, stk. 4, i rammeaftalen om forældreorlov bestemmes det, at medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter skal træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte arbejdstagerne mod afskedigelse som følge af ansøgning om forældreorlov eller som følge af selve orloven, i overensstemmelse med national ret, kollektive overenskomster eller gældende praksis, for at sikre, at arbejdstagerne kan udøve deres ret til forældreorlov. I 2, stk. 5, bestemmes det, at arbejdstagerne ved orlovens ophør har ret til at vende tilbage til den samme stilling eller, hvis dette ikke er muligt, til en tilsvarende eller lignende stilling i overensstemmelse med deres ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

9. ANSÆTTELSESRETTIGHEDER & -STATUS PÅ ORLOVSTIDSPUNKTET

I 2, stk. 6, i rammeaftalen om forældreorlov, fastslås det, at erhvervede rettigheder eller rettigheder, som arbejdstageren er i færd med at erhverve på tidspunktet for forældreorlovens ikrafttræden, opretholdes uændret, indtil forældreorloven ophører. Ved orlovens ophør gælder disse rettigheder med eventuelle ændringer som følge af national ret, kollektive overenskomster eller gældende praksis. I 2, stk. 7, fastslås det, at medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter skal fastsætte, hvorledes der skal forholdes med ansættelseskontrakten eller ansættelsesforholdet under forældreorlovsperioden. I 2, stk. 8, fastslås det, at alle spørgsmål vedrørende social sikring undersøges og afgøres af medlemsstaterne i overensstemmelse med national ret under hensyntagen til, hvor stor betydning opretholdelsen af rettigheder med hensyn til sociale sikringsydelser vil have for retten til de forskellige sociale sikringsydelser, navnlig sygdomsbehandling.

Land // Bemærkninger

Østrig // Den private sektor

Medmindre andet er aftalt medregnes forældreorlovsperioden ikke i forbindelse med fastlæggelsen af berettigelse til ydelser, der er afhængige af beskæftigelsens varighed (anciennitetsbetingede rettigheder). Der vil imidlertid blive taget højde for højst 10 måneder af den første forældreorlov i et ansættelsesforhold ved fastlæggelse af varselsperioden i forbindelse med afskedigelse, ved fastlæggelse af perioden for sygesikringsydelser og ved fastlæggelse af de anciennitetsbetingede rettigheder i forbindelse med varigheden af den årlige orlov (ferie).

I stadig flere kollektive overenskomster i den private sektor tages der højde for forældreorloven i forbindelse med fastlæggelsen af berettigelsen til afskedigelsesgodtgørelse (højst 22 måneder: kollektive overenskomster for metalarbejdere). Den kollektive overenskomst, der indeholder bestemmelser om automatisk oprykning på lønskalaen under forældreorlov, er imidlertid en undtagelse.

Arbejdstagerens ret til social sikring - og navnlig sygdomsbehandling - ændres generelt ikke. Pensionsordning: I henhold til 227a i socialsikringsloven (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz) medregnes de facto- og hovedsagelig pasning af et barn (i Østrig) som erstatningsperioder i højst 48 måneder i forbindelse med fastlæggelsen af pensionsrettigheder.

// Den offentlige sektor:

Det er ikke muligt at indgå andre aftaler end de principper, der er fastlagt i Mutterchutzgesetz (i modsætning til den private sektor). Tjenestemandsstatus ændres principielt ikke under forældreorloven (ansættelsesforholdet mellem en tjenestemand og staten ophører formelt ved tjenestemandens død). En bestemmelse, hvori der tages højde for en periode på 10 måneder med hensyn til anciennitetsbetingede rettigheder, finder anvendelse. Medmindre andet er bestemt i forbundslovgivningen skal der ikke tages højde for forældreorlovsperioden ved fastlæggelsen af rettigheder, der er afhængige af beskæftigelsesperiodens varighed (anciennitetsbetingede rettigheder). På den anden side forsinker forældreorlov ikke automatisk oprykning. Arbejdstagerens berettigelse til social sikring - og navnlig sygdomsbehandling - ændres generelt ikke. Forældreorlov medregnes i forbindelse med pensionsberegningen, og arbejdstageren skal ikke erlægge yderligere pensionsindbetalinger eller -bidrag. Ved yderligere orlov (højst 10 år i alt) forsinkes oprykning, men perioden skal medregnes som tjenesteperiode. Kontraktansatte arbejdstagere: Hele forældreorlovsperioden medregnes i forbindelse med anciennitetsbetingede rettigheder, og yderligere orlov med henblik på børnepasning medregnes med 5 %. Den private og den offentlige sektor: Hvis arbejdstageren i løbet af forældreorloven påtager sig arbejde for den samme eller en anden arbejdsgiver i et ringe omfang, der ikke overstiger grænsen, er dette ikke i strid med udbetalingen af forældreorlovsydelse. Dette vil blive anset for at være en parallel ansættelseskontrakt. Hvis arbejdstageren ikke møder på arbejde, må dette ikke anses for at være et brud på ansættelseskontrakten (arbejdstageren har i henhold til lovgiverens begrundelse lov til at "bevare kontakten til virksomheden"). Mens kontraktansatte i den offentlige sektor kan påtage sig denne form for beskæftigelse, er dette ikke tilfældet for visse tjenestemandsgrupper.

Ret til at blive holdt underrettet: I løbet af forældreorloven skal arbejdsgiveren holde arbejdstageren underrettet om væsentlige begivenheder i virksomheden, og navnlig de begivenheder, der vedrører insolvens, stiftelse og ændringer i organisationen (lex imperfecta).

Belgien // I den private sektor opretholdes ansættelseskontrakten i løbet af orloven, selv om forpligtelserne i den ophæves midlertidigt. Arbejdstagerens erhvervede rettigheder opretholdes som grundlæggende vilkår for den stilling, hvori arbejdstageren skal genindsættes. Erhvervelsen af nye rettigheder, navnlig for så vidt angår løn, er i det store og hele omfattet af de kollektive aftaler. Forældreorlov giver ikke ret til nogen socialsikringsydelser og indebærer, at socialsikringsdækningen afbrydes y kun i "arbejdsmarkedets parters" ordning.

I den offentlige sektor sammenlignes forældreorlov med en tjenesteperiode, men kontraktansatte arbejdstagere har imidlertid ingen social dækning I kun i den "ubetalte" ordning.

Danmark // Forældreorlov medregnes som en tjenesteperiode ved beregning af anciennitet, men ikke ved beregning af pension.

Finland // Ansættelseskontrakten opretholdes, selv om der ikke betales løn. Forældreorlov medregnes i forbindelse med ferie og som forsikringsperiode ved beregning af pension (anvendelsen af denne bestemmelse på den private sektor er imidlertid draget i tvivl som følge af en afgørelse fra forsikringsdomstolen fra december 2001).

Frankrig // Forældreorlov medregnes (med 50 %) i forbindelse med anciennitetsbetingede rettigheder. I forbindelse med beregningen af pensionsrettigheder medregnes orloven som en forsikringsperiode. Alle rettigheder, der er erhvervet inden orlovens påbegyndelse, opretholdes. Ved forældreorlovens ophør genvinder arbejdstageren sine fulde rettigheder, for så vidt angår sygdom, barsel, invaliditet og død.

Tyskland // Ansættelseskontrakten opretholdes i løbet af forældreorloven, selv om forpligtelserne vedrørende arbejde og løn er ude af kraft. Forældreorlov medregnes i forbindelse med beregningen af syge- og pensionsforsikring, selv om der ikke betales bidrag, men orloven medregnes ikke i forbindelse med beregningen af arbejdsløshedsgodtgørelsesperioder. Hver måned, der afholdes som forældreorlov, afkorter arbejdstagerens ret til ferie med en tolvtedel.

Grækenland // Generelt medregnes forældreorloven som en beskæftigelsesperiode i alle henseender, herunder i forbindelse med beregning af ferie og afskedigelsesgodtgørelse. Arbejdstageren skal betale hele socialsikringsbidraget (både arbejdstagerens og arbejdsgiverens andel), hvis han/hun ønsker socialsikringsdækning i forældreorlovsperioden. Spørgsmålet om, i hvilket omfang forældreorloven medregnes som en tjenesteperiode, og om, hvorvidt tjenestemandsansatte er sygeforsikrede i orlovsperioden, er imidlertid uafklaret.

Irland // En arbejdstager, der afholder forældreorlov anses for at være ansat hos arbejdsgiveren, og arbejdstagerens erhvervede rettigheder opretholdes, bortset fra retten til løn, pensionsydelser og enhver forpligtelse til at betale bidrag. Denne form for arbejdsfrihed medregnes i den tilbagelagte beskæftigelsesperiode. Når en arbejdstager afholder orlov, kan han/hun med hensyn til fremtidige socialsikringsrettigheder anses for at være beskæftiget. Den periode, der anvendes til afholdelse af forældreorlov, får ingen indvirkning på retten til lovbestemt ferie og officielle fri- og helligdage.

Italien // Ansættelseskontrakten opretholdes i orlovsperioden, selv om forpligtelserne i den ophæves midlertidigt. Der tages højde for forældreorloven i forbindelse med beregningen af rettigheder, der er forbundet med anciennitet (men ikke i forbindelse med udbetalingen af den "trettende månedsløn"). For så vidt angår socialsikringsbidragene, medregnes forældreorloven fuldstændigt, indtil barnet er tre år og i højst seks måneder. Arbejdstageren bevarer sin sygeforsikringsdækning.

Luxembourg // Arbejdstageren opretholder alle de rettigheder, der er erhvervet inden påbegyndelsen af orloven. Der tages højde for forældreorloven i forbindelse med beregningen af rettigheder, der er forbundet med anciennitet og forældreorloven betragtes som en stage-periode i forbindelse med socialsikring samt berettiger arbejdstageren til fuld arbejdsløshedsgodtgørelse. Under forældreorloven har arbejdstageren imidlertid ikke ret til ferie. Ansættelseskontrakten ophæves midlertidigt under forældreorloven.

Nederlandene // Ansættelsesforholdet fortsætter, men der er ikke fastlagt særlige bestemmelser, der beskytter erhvervede rettigheder. I den generelle arbejdsretslovgivning er de erhvervede rettigheder ikke desto mindre beskyttet.

Portugal // Arbejdsforholdets parters rettigheder, pligter og beskyttelse, for så vidt angår udførelse af arbejdet og betaling, ophæves midlertidigt. Orloven medregnes imidlertid i forbindelse med rettigheder, der f.eks. er forbundet med tjenesteperiode/anciennitet og forfremmelse. Der tages højde for orloven ved beregning af invalide- og alderspension, og orloven har ingen negativ indvirkning på retten til sygdomsbehandling.

Spanien // Forældreorloven medregnes i forbindelse med beregningen af anciennitet, men medregnes kun i den offentlige sektor i forbindelse med forfremmelse. Erhvervede rettigheder eller rettigheder, som arbejdstageren er i færd med at erhverve, anerkendes, såfremt det drejer sig om børnepasningsorlov. Kontrakten ophæves midlertidigt under forældreorloven, og arbejdstagerens forpligtelse til at arbejde og arbejdsgiverens forpligtelse til at betale løn annulleres. Der er fastlagt bestemmelser, der gør det muligt for arbejdstageren at opretholde socialsikringsdækning i orlovsperioder, der afholdes med henblik på pasning af et lille barn.

Sverige // En arbejdstager, der ansøger om eller udøver sin ret til orlov, er ikke forpligtet til at acceptere en mindre arbejdsløshedsgodtgørelse eller mindre fordelagtige arbejdsvilkår end dem, som orloven nødvendiggjorde, eller enhver anden overflytning end den, der måtte følge af ansættelseskontrakten, og som orloven nødvendiggjorde. Ansættelseskontrakten opretholdes under forældreorloven. Orloven medregnes i forbindelse med beregning af anciennitet.

Det Forenede Kongerige // Ansættelseskontrakten opretholdes under forældreorlovsperioden, selv om kun visse vilkår, der vedrører opsigelse, afskedigelsesgodtgørelse og disciplinær- og klageprocedurer finder anvendelse. Rettigheder, der vedrører anciennitet og pension, og som er erhvervet inden påbegyndelsen af orloven, opretholdes. Når forælderen vender tilbage til arbejdet, drager han/hun fordel af enhver forbedring af andre vilkår (herunder lønvilkår).

10. ARBEJDSFRIHED SOM FØLGE AF FORCE MAJEURE

I 3, stk. 1, i rammeaftalen om forældreorlov bestemmes det, at medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter skal træffe de nødvendige foranstaltninger for at tillade arbejdstagerne arbejdsfrihed i overensstemmelse med national ret, kollektive overenskomster og/eller gældende praksis som følge af force majeure, når tvingende familiemæssige årsager gør sig gældende i tilfælde af sygdom eller ulykke, der gør arbejdstagerens umiddelbare tilstedeværelse påtrængende nødvendig. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan præcisere betingelserne for adgang til og anvendelse af ovenstående rettighed og begrænse denne ret til en vis varighed om året og/eller for hvert tilfælde: ( 3, stk. 2).

>TABELPOSITION>

Bemærkninger vedrørende Danmark:

Den nye danske lovgivning om forældreorlov, der netop er blevet vedtaget, indeholder ingen lovbestemmelser om gennemførelse af forældreorlovsdirektivets force majeure-bestemmelse. Danmark overholder således stadig ikke sin forpligtelse til at gennemføre force majeure-bestemmelsen om familiemæssige årsager korrekt.

Bemærkninger vedrørende Tyskland:

I 95 % af tilfældene afholdes forældreorloven i Tyskland stadig af moderen. Hovedårsagen til dette er, at orloven er meget lang, og at den i praksis fuldt ud kan overdrages mellem forældrene, hvis den ikke afholdes på deltid. Deltidsforældreorlov er begrænset og har endnu ikke fundet særlig stor genklang. Der findes intet passende indkomsttilskud for arbejdstagere, der afholder forældreorlov - "Erziehungsgeld" svarer stadig til højst 900 DEM. Dette gør, at de fleste familier ikke har andet valg end at lade den af ægtefællerne, der tjener mindst, afholde orloven.

Bemærkninger vedrørende Østrig:

For så vidt angår arbejdstagere i den private sektor, er der ingen fleksible bestemmelser som dem, der finder anvendelse på offentligt ansatte. Hvis (den private) arbejdstagers børn er syge, og hvis deres forældre skal passe dem i mere end to uger om året, skal forældrene bruge deres ferie til dette formål.

På den anden side er arbejdstagerne i høj grad afhængige af uformelle faktorer (det personlige forhold til arbejdsgiveren, det generelle samarbejdsklima), hvis de ønsker, at relativt mere fordelagtige bestemmelser skal finde anvendelse på dem.

BILAG I

LISTE OVER GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER

Belgien:

1. Convention collective de travail n 64 du Conseil National du Travail instituant un droit au congé parental du 29/04/1997 rendue obligatoire par l'A.R. du 29 octobre 1997.

2. Arrêté Royal du 10 août 1998 modifiant l'Arrêté Royal du 29 octobre 1997 relatif à l'introduction d'un droit au congé parental dans le cadre d'une interruption de carrière.

Danmark:

1. Lov om orlov, jf. lovbekendtgørelse nr. 4 af 4. januar 1999 (Bekendtgørelse af lov om orlov af 4. januar 1999).

2. Bekendtgørelse nr. 48 af 26. januar 1998 (Bekendtgørelse nr. 48 om orlov til uddannelse, sabbat og børnepasning af 26. januar).

3. I den private sektor: Aftale mellem Dansk Arbejdsgiverforening (DA) og Landsorganisationen i Danmark (LO) af 3. juni 1999 om implementering af direktiv om forældreorlov.

4. I den offentlige sektor: Aftale mellem Finansministeriet og centralorganisationerne og Finansministeriets cirkulære, 17. marts 1997

5. På søtransportområdet er der planer om en lov til implementering af art. 3 i direktivet. Lov om ændring af sømandsloven af 13. oktober 1999.

Tyskland:

1. BErzGG December 2000

2. Gesetz über die Gewährung von Erziehungsgeld und Erziehungsurlaub (Bundeserziehungsgeldgesetz - BErzGG), in der Fassung der Bekanntmachung vom 31/01/1994 (BGBl. I S. 180), zuletzt geändert durch Gesetz vom 24/03/1997 ref : Bundesgesetzblatt Teil I vom 24/03/1997 Seite 594

3. Gesetz über die Gewährung von Erziehungsgeld und zur Elternzeit (Bundeserziehungsgeldgesetz) in der Fassung der Bekanntmachung vom 7. Dezember 2001, BGBL. I, Nr. 65, S. 3358

Grækenland:

1. Law n° 1483/1984 of 5 October 1984, FEK A numéro 153 of 08/10/1984 [Attention: since law 2639/1998 has modified only art. 5(1) of law 1483/1984, this means that the other provisions of law 1483 are still in effect].

2. FEK A n° 205 du 02/09/1998

3. Law n° 2683/1999 (Code od Civil Servants), FEK A numéro 19 of 09/02/1999.

4. Decree n° 193/1988, FEK A n° 84 of 06/05/1988.

Note : It is not clear to whom Decree 193/1988 applies nowadays. It is probable that it applies a) to persons who are employed by the State, legal persons governed by public law and local authorities under a fixed term contract and b) to civil servants of local authorities.

5. Law n° 2639/1998 of 2 September 1998 Article 25 modifying Art 5(1) of law n° 1483/84

Remark: The Ministry of Labour is not competent for civil servants and personnel of legal persons governed by public law, which form a large part of employees in Greece. Therefore, they we have only half the picture regarding the situation in Greece as the specific legislation that covers these employees is not mentioned. this applies to all information on employment and social security in Greece.

Spanien:

1. Real Decreto 1251/2001, de 16 de noviembre (BOE 17.11.2001), por el que se regulan las prestaciones económicas del sistema de la Seguridad Social por maternidad y riesgo durante el embarazo

2. Ley 39/1999 de 5 de noviembre, de conciliación de la vida familiar y laboral de las personas trabajadoras (BOE 6.11.1999)

3. Real Decreto Legislativo 1/1995, de 24 de marzo, por el que se aprueba el texto refundido de la Ley del Estatuto de los Trabajadores, Boletín Oficial del Estado de número 75 de 29/03/1995 Página 9654 (Marginal 7730)

4. Ley 30/1984, de 30 de agosto, de medidas para la reforma de la Función Pública, Boletín Oficial del Estado número 185 de 03/08/1984 Página 3367 (Marginal 17387)

5. Ley 66/1997, de 30 de diciembre, de Medidas Fiscales, Administrativas y del Orden Social, Boletín Oficial del Estado número 313 de 31/12/1997 Página 38517 (Marginal 28053)

6. Ley 4/1995, de 23 de marzo, de regulación del permiso parental y por maternidad, Boletín Oficial del Estado número 71 de 24/3/1995 Página 9211 (Marginal 7242)

7. Real Decreto Legislativo 1/1994, de 20 de junio, por el que se aprueba el Texto Refundido de la Ley General de la Seguridad Social, Boletín Oficial del Estado número 154 de 29/6/1994 Página 20658 (Marginal 14960)

8. Real Decreto número 356/91 de 15/03/1991, por el que se desarrolla, en materia de prestaciones por hijo a cargo, la Ley 26/1990, de 20 de diciembre, por la que se establecen en la Seguridad Social prestaciones no contributivas, Boletín Oficial del Estado de 21/03/1991

9. Real Decreto número 356/91 de 15/03/1991, por el que se desarrolla, en materia de pensiones no contributivas la Ley 26/1990, de 20 de diciembre, por la que se establecen en la Seguridad Social prestaciones no contributivas, Boletín Oficial del Estado de 21/03/1991

10. Orden de 18 de julio de 1991, por la que se regula el Convenio Especial en el Sistema de la Seguridad Social, Boletín Oficial del Estado de 30/7/91

Frankrig:

I den private sektor:

1. Code du travail, Articles L 122-28-1 to L 122-32. Code de la Sécurité sociale Article L.351-4 et 5

2. Loi n°84-9 de janvier 1984 (aviation civile et armement maritime).

I den offentlige sektor:

1. Loi du 25.07.1994 (n°94-629) complétée par la loi du 16.12.1996 (n°96-1093) relative au congé parental après l'adoption d'un enfant.

2. Décret n° 85-986 du 16 septembre 1985 modifié par le décret 2002-684 du 30 avril 2002. : article 52 à 58. JO 2 mai 2002.

Irland:

1. Parental Leave Act, 1998 of 3 December 1998

2. Parental Leave (Notice of Force Majeure Leave) Regulations, 1998 (SI No. 454 of 1998)

3. Parental Leave (Disputes and Appeals) Regulations, 1999 (SI No. 6 of 1999)

4. Parental Leave (Maximum Compensation) Regulations, 1999 (SI No. 34 of 1999)

5. European Communities (Parental Leave) Regulations, 2000 (SI No. 231 of 2000)

Italien:

1. Legge 8 Marzo 2000 N°53 Disposizioni per il sostegno della maternita' e della paternita', per il diritto alla cura e alla formazione e per il coordinamento dei tempi delle citta'

2. D.L.gs 26 Marzo 2001 N° 151 Testo unico delle disposizioni legislative in materia di tutela e sostegno della maternita' e della paternita', a norma dell'articolo 15 della legge 8 marzo 2000, n. 53

Luxembourg:

1. Loi du 12 février 1999 concernant la mise en oeuvre du plan d'action national en faveur de l'emploi 1998.

Nederlandene:

1. Wet van 16 november 2001 tot vaststelling van regels voor het tot stand brengen van een nieuw evenwicht tussen arbeid en zorg in de ruimste zin (Wet arbeid en zorg). Chapter 6 of this new Act deals with parental leave. Staatsblad 2001, 567 and 568

2. Wet van 25 juni 1997 tot wijziging van titel 7.10 (arbeidsovereenkomst) van het Burgerlijk Wetboek met betrekking tot het ouderschapsverlof", Staatsblad 1997, 266.

3. Besluit van 25 juni 1997 tot vaststelling van het tijdstip van inwerkingtreding van de Wet van 25 juni 1997 tot wijziging van titel 7.10 (arbeidsovereenkomst) van het Burgerlijk Wetboek met betrekking tot het ouderschapsverlof", Staatsblad 1997, 267.

Østrig:

1. Landesgesetz vom 04/11/1993 über die Regelung des Eltern-Karenzurlaubes (O.ö. Eltern-Karenzurlaubsgesetz - O.ö. EKUG), Landesgesetzblatt für Oberösterreich Nr. 123

2. Verordnung der o.ö. Landesregierung vom 15/09/1997 zur Bekämpfung von Nelkenwicklern, Landesgesetzblatt für Oberösterreich, Nr. 122/1997, ausgegeben und versendet am 24/10/1997

3. Landesgesetz vom 29/02/1996, mit dem das O.ö. Landesbeamtengesetz 1993, das als Landesgesetz geltende Gehaltsgesetz 1956, das O.ö. Landes-Vertragsbedienstetengesetz, das Landesbeamten-Pensionsgesetz, das O.ö. Mutterschutzgesetz und das O.ö. Karenzurlaubsgeldgesetz geändert und Bestimmungen über das Ausmaß der Lehrverpflichtung für Vertragslehrer an Musikschulen der o.ö. Gemeinden erlassen werden (O.ö. Dienstrechtsänderungsgesetz 1996), Landesgesetzblatt für Oberösterreich, Nr. 37/1996 , ausgegeben und versendet am 15/05/1996

4. Landesgesetz vom 03/12/1993 über das Dienstrecht der Beamten des Landes Oberösterreich (O.ö. Landesbeamtengesetz 1993 - O.ö. LBG), Landesgesetzblatt für Oberösterreich, Nr. 11/1994, zuletzt geändert durch 83/1996

5. Landesgesetz vom 3. Dezember 1993 über das Dienstrecht der Vertragsbediensteten des Landes Oberösterreich (O.ö. Landes Vertragsbedientstetengesetz - O.ö. LVBG), Landesgesetzblatt für Oberösterreich, Nr. 10/1994

6. Mutterschutzgesetz BGBl 1979/221 idF BGBl 1980/409, 1980/577, 1984/213, 1986/563, 1989/651, 1990/76, 1990/408, 1990/450, 1991/277, 1991/628, 1992/315, 1992/833, 1993/257, 1995/434, I 1997/9, I 1997/61, I 1998/70, I 1998/123, I 1999/70, I 1999/153, I 2001/98 und I 2001/103

7. Bundesgesetz vom 07/07/1976 betreffend die Vereinheitlichung des Urlaubsrechtes und die Einführung einer Pflegefreistellung, Bundesgesetzblatt für die Republik Österreich, Nr. 390/1976 idF 832/1995

8. Bundesgesetz vom 12/12/1989 mit dem ein Karenzurlaub für Väter geschaffen (Eltern-Karenzurlaubsgesetz - EKUG) und das Mutterschutzgesetz 1979, das Angestelltengesetz, das Gutsangestelltengesetz, das Landarbeitergesetz 1984, das Arbeitslosenversicherungsgesetz 1977, das Allgemeine Sozialversicherungsgesetz, das Karenzurlaubsgeldgesetz, das Beamten-Dienstechtsgesetz 1979, das Gehaltsgesetz 1956, das Pensionsgesetz 1965, das Vertragsbedienstetengesetz 1948, die Bundesforste-Dienstordnung 1986, das Land- und Forstarbeiterdienstrechtsgesetz, das Landeslehrerdienstrechtsgesetz 1984 und das Land- und forstwirtschaftliche Landeslehrer-Dienstrechtsgesetz 1985 geändert werden, Bundesgesetzblatt für die Republik Österreich, Nr. 651/1989 idF 434/1995

9. Bundesgestetz, Änderung mit dem das Landarbeitsgesetzes 1984. ref: BGBl 07/07/2000 p.625 - SG(2000)A/14169

10. Landarbeitsordnungs-Novelle 2000 ref: LGBL nr 53 - SG(2000)A/13454

11. Landesgesetz, mit dem das Oö. Landes-Gehaltsgesetz, das Oö. Landesbeamten-Pensionsgesetz, das Oö. Objektivierungsgesetz, das Oö. Mutterschutzgesetz, das Oö. Landesbediensteten-Schutzgesetz 1998, das Oö. Land- und forstwirtschaftliche Landeslehrer-Diensthoheitsgesetz 1988, das Oö. Land- und forstwirtschaftliche Landeslehrer-Diensthoheitsgesetz 1988, das Oö. Landes-Personalvertretungsgesetz und das Oö. Nebengebührenzulagengesetz geändert werden (Oö. Dienstrechtsänderungsgesetz 2000) ref : LGBl. Nr 24/2001, 20 Stück, 30/03/2001, seite 75; SG(2001)A/5408 du 10/05/2001

12. NÖ Gemeindebeamtendienstrordnung 1976 (GBDO 1976) ref : LGBl. für das Land Niederösterreich 2400-37; SG(2001)A/6064 du 29/05/2001

13. Dienstpragmatik der Landesbeamten 1972 (DPL 1972) ref : LGBl. für das Land Niederösterreich 2200-51; SG(2001)A/6063 du 29/05/2001

14. Gesetz mit dem die Kärntner Landarbeitsordnung 1995 geändert wird LGBI. nr. 79/2001 ref: LGBI. für Kärnten 23/11/1995, 43. Stück, seite 335; SG(2001) A/12755 du 22/11/2001

15. Bundesgesetz vom 7.8.2001, mit dem ein Kinderbetreuungsgeldgesetz erlassen wird sowie das Familienlastenausgleichsgesetz 1987, das Allgemeine Sozialversicherungsgesetz, das Gewerbliche Sozialversicherungsgesetz, das Bauern-Sozialversicherungsgesetz, das Beamten-Kranken- und Unfallversicherungsgesetz, das Mutterschutzgesetz 1979, das Eltern-Karenzurlaubsgesetz, das Landarbeitsgesetz 1984, das Karenzgeldgesetz, das Arbeitslosenversicherungsgesetz 1977, das Arbeitsmarktpolitik-Finanzierungsgesetz, das Überbrückungshilfengesetz, das Karenzurlaubsgeldgesetz und die Exekutionsordnung geändert werden, Bundesgesetzblatt Teil I Nr. 103 (BGBl I 2001/103)

16. Bundesgesetz, mit dem Karenz für Väter geschaffen wird (Väter-Karenzgesetz -VKG), BGBl 1989/651 idF BGBl 1990/299, 1990/408, 1990/450, 1991/277, 1992/315, 1992/833, 1994/665, 1995/434, I 1997/61, I 1998/70, I 1998/123, I 1999/153, I 2000/6 und I 2001/103 [bis 7.8.2001: ,Eltern-Karenzurlaubsgesetz (EKUG)"]

17. Familienlastenausgleichsgesetz (FLAG): Bundesgesetz vom 24. 10. 1967, BGBl. Nr. 376, betreffend den Familienlastenausgleich, zuletzt geändert durch BGBl I 2001/103

18. Verordnung der Bundesministerin für Gesundheit und Konsumentenschutz über die Festlegung eines Mutter-Kind-Paß-Untersuchungsprogrammes, die Voraussetzungen zur Erlangung des Mutter-Kind-Paß-Bonusses sowie über den Mutter-Kind-Paß (Mutter-Kind-Paß-Verordnung - MuKiPaßV), BGBl II 1997/24 (in Force until 31.12.2001)

19. Allgemeines Sozialversicherungsgesetz (ASVG) BGBl 1955, zuletzt geändert durch BGBl I 2001/99 und 2001/103

20. Arbeitlsosenversicherungsgesetz 1977 (AlVG), BGBl 1994/315, zuletzt geändert durch BGBl 2001/47 und BGBl 2001/103

22. Heimarbeitsgesetz 1960, BGBl 1961/105 idgF 21. - Hausgehilfen- and Hausangestelltengesetz, BGBl 1962/235 idgF

23. Bundes-Verfassungsgesetz (B-VG), Gesetz vom 1. Oktober 1920, womit die Republik Österreich als Bundesstaat eingerichtet wird (Bundes-Verfassungsgesetz), Staatsgesetzblatt Nr. 450, in der geltenden Fassung

24. Bundesgesetz über vom 31. Mai 1967, BGBl. Nr. 200, über die Kranken- und Unfallversicherung öffentlich Bediensteter (BKUVG) idF BGBl I 2001/102

25. Bundesgesetz über das Karenzgeld (Karenzgeldgesetz - KGG), BGBl I 1997/47 idF BGBl I 1997/139, I 1998/6, I 1998/30, I 1998/148, I 2000/142 und BGBl I 2001/103

26. Bundesgesetz vom 27. Juni 1974, BGBl. Nr. 395, über Geldleistungen an öffentlich Bedienstete während des Karenzurlaubes aus Anlass der Mutterschaft, zuletzt geändert durch BGBl I 2001/103

27. Vertragsbedienstetengesetz 1948, BGBl 1948/86, zuletzt geändert durch BGBl I 2000/94

28. Beamten-Dienstrechtsgesetz 1979, BGBl 1979/333, zuletzt geändert durch BGBl I 2000/94

29. Angestelltengesetz 1921, BGBl 1921/292 idgF, zuletzt geändert durch BGBl I 2000/44

30. Bundesgesetz vom 7. Juli 1976 betreffend die Vereinheitlichung des Urlaubsrechtes und die Einführung einer Pflegefreistellung (Urlaubsgesetz 1976), BGBl 1976/390, zuletzt geändert durch BGBl I 2001/7

Länder (public sector)

Burgenland

1. Gesetz vom 20. November 1997 über das Dienstrecht der Landesbeamten (Burgenländisches Landesbeamten-Dienstrechtsgesetz 1997), LGBl Bgld 1998/17 idF LGBl Bgld 2000/38

2. Gesetz vom 1. Oktober 1985 über das Dienstrecht der Vertragsbediensteten des Landes (Landesvertragsbedienstetengesetz 1985), LGBl Bgld 1985/49 idF LGBl Bgld 2000/39

3. Gesetz vom 20. Dezember 1971 über das Dienstrecht der Beamten und Vertragsbediensteten der Gmeinden (Gemeindebedienstetengesetz 1971), LBGl Bgld 1971/13 idF LGBl Bgld 1996/54

Kärnten (Carinthia)

1. Gesetz vom 7. November 1991 über den Mutterschutz und den Karenzurlaub (K-MUG), LGBl Ktn 1992/9 idF LGBl Ktn 1997/73

2. Gemeindebedienstetengesetz, Wiederverlautbarung LGBl Ktn 1992/56 idF LGBl Ktn 1998/76

3. Stadtbeamtengesetz 1993, LGBl Ktn 1993/115, zuletzt geändert durch LGBl Ktn LGBl 1998/71

Niederösterreich (Lower Austria)

1. NÖ Mutterschutz-Landesgesetz, Wiederverlautbarung vom 18. Dezember 1975, LGBl NÖ 2039-0, zuletzt geändert durch LGBl NÖ 2039-6

2. NÖ Eltern-Karenzurlaubsgesetz (NÖ EKUG), LGBl NÖ 2050 idF LGBl NÖ 2050-1

3. Gesetz vom 15. Mai 1975 über die Gewährung eines Karenzurlaubsgeldes aus Anlaß der Mutterschaft (NÖ Karenzurlaubsgeldgesetz 1975), LGBl NÖ 2040 idF LGBl NÖ 2040-8

Oberösterreich (Upper Austria)

1. Landesgesetz vom 4. November 1993 über den Mutterschutz der in einem öffentlich-rechtlichen Dienstverhältnis zum Land Oberösterreich stehenden Dienstnehmerinnen (OÖ Mutterschutzgesetz - OÖ MSchG), LGBl OÖ 1993/122

2. Landesgesetz vom 4. November 1993 über die Regelung des Eltern-Karenzurlaubs (OÖ Eltern-Karenzurlaubsgesetz - OÖ EKUG), LGBl OÖ 1993/123

3. Landesgesetz vom 4. November 1993 über die Ansprüche der Geldleistungen aus Anlaß der Mutterschaft (OÖ Karenzurlaubsgeldgesetz - OÖ KUG), LGBl OÖ 1993/68

Salzburg

1. Salzburger Landesbeamtengesetz 1986, Wiederverlautbarung vom 15. Dezember 1986, LGBl Sbg 1987/1, zuletzt geändert durch LGBl Sbg 2000/3 und 2001/17

2. Salzburger Landesvertragsbedienstetengesetz 2000, LGBl Sbg 2000/4 idF LGBl Sbg 2001/17

3. Salzburger Gemeindebeamtengesetz 1968, Wiederverlautbarung vom 12. Februar 1968, LGBl Sbg 1968/27, zuletzt geändert durch die Novelle LGBl Sbg 2000/7

4. Salzburger Gemeindevertragsbedienstetengesetz 1968, Wiederverlautbarung vom 14. März 1968, LGBl Sbg Nr 31, zuletzt geändert durch die Novelle LGBl Sbg 2000/7

5. Salzburger Magistratsbeamtengesetz 1981, Wiederverlautbarung vom 6. Mai 1981, LGBl Sbg 1981/42, zuletzt geändert durch die Novelle LGBl Sbg 2000/7

Steiermark (Styria)

1. Gesetz vom 3. Juli 1974 über das Dienstrecht der Landesbeamten (Steiermärkisches Landesbeamtengesetz), LGBl Stmk 1974/124, zuletzt geändert durch die Novelle LGBl Stmk 2000/40

2. Gesetz vom 24. September 1996, mit dem das Steiermärkische Landesbeamtengesetz geändert wird (4. Landesbeamtengesetz-Novelle 1996), LGBl Stmk 1997/2 idF LGBl Stmk 1998/44

3. Gesetz vom 3. Juli 1974 über das Dienstrecht der Landesvertragsbediensteten (Steiermärkisches Landesvertragsbedienstetengeetz), LGBl Stmk 1974/125 idF LGBl Stmk 2000/40

4. Gesetz vom 23. Mai 1957 über den Mutterschutz von Dienstnehmerinnen der steirischen Gemeinden, auf die das Mutterschutzgesetz, BGBl 1957/76, keine Anwendung findet, LGBl Stmk 1957/42, zuletzt geändert durch die Novelle LGBl Stmk 1975/65

5. Gesetz vom 4. Februar 1957 betreffend die Dienstordnung der öffentlich-rechtlichen Bediensteten der steirischen Gemeinden mit Ausnahme der Städte mit eigenem Statut (Gemeindebedienstetengesetz 1957), LGBl Stmk 1957/34, zuletzt geändert durch die Novelle LGBl Stmk 2000/1

6. Steiermärkisches Gemeinde-Vertragsbedienstetengesetz 1962, Wiederverlautbarung vom 24. September 1962, LGBl Stmk 1962/160, zuletzt geändert durch die Novelle LGBl Stmk 1995/15

7. Dienst- und Gehaltsordnung der Beamten der Landeshauptstadt Graz 1956, LGBl Stmk 1957/30, zuletzt geändert durch die Novelle LGBl Stmk 1996/46

8. Gesetz vom 5. März 1974 über das Dienst- und Gehaltsrecht der Vertragsbediensteten der Landeshauptstadt Graz (Grazer Gemeindevertragsbedienstetengesetz), LGBl Stmk 1974/30, zuletzt geändert durch die Novelle LGBl Stmk 1995/14

Tirol

1. Tiroler Mutterschutzgesetz 1998, Wiederverlautbarung vom 29.9.1998, LGBl Tir 1998/86 idF LGBl Tir 2000/43

2. Tiroler Elternkarenzurlaubsgesetz, Wiederverlautbarung LGBl Tir 1998/87 idF LGBl Tir 2000/46

3. Tiroler Karenzurlaubsgeldgesetz 1998, Wiederverlautbarung vom 29.9.1998, LGBl Tir 1998/88 idF LGBl Tir 2000/47

4. Tiroler Gemeindebeamten-Kranken- und Unfallfürsorgegesetz 1998 (GKUFG 1998), Wiederverlautbarung vom 27.10.1998, LGBl Tir 1998/98 idF LGBl Tir 1999/42

Vorarlberg

1. Gesetz über das Dienstrecht der Landesbediensteten (Landesbedienstetengesetz 2000 - LBedG 2000), LGBl Vbg 2000/50 idF LGBl 2001/15

Wien (Vienna)

1. Gesetz über das Dienstrecht der Beamten der Bundeshauptstadt Wien (Dienstordnung 1994 - DO 1994), LGBl W 1994/56 idF LGBl W 2000/51

2. Gesetz über das Besoldungsrecht der Beamten der Bundeshauptstadt Wien (Besoldungsordnung 1994 - BO 1994), LGBl W 1994/55 idF LGBl W 2000/51

3. Gesetz über das Dienstrecht der Vertragsbediensteten der Gemeinde Wien (Vertragsbedienstetenordnung 1995 - VBO 1995), LGBl W 1995/50idF LGBl W 2000/51

4. Wiener Karenzurlaubszuschußgesetz, LGBl W 1998/19

Agricultural Sector

1. Landarbeitsgesetz, BGBl 1984/287, Wiederverlautbarung vom 9.7.1984, zuletzt geändert durch BGBl I 2000/40 und I 2001/103 (Grundsatzgesetzgebung des Bundes)

2. Landarbeitsordnungen der Länder o.A.

Portugal:

1. Lei n.° 4/84 de 05/04/1984. Protecção da maternidade e da paternidade ref : Diário da República I Série n.° 81 de 05/04/1984 Página 1149

2. Lei n.° 17/95 de 09/06/1995. Altera a Lei n.° 4/84, de 5 de Abril (protecção da maternidade e da paternidade ref : Diário da República I Série A n.° 134 de 09/06/1995 Página 3754

3. Lei n.° 18/98 de 28/04/1998. Alargamento da protecção à maternidade e paternidade (altera a Lei n.° 4/84, de 5 dz abril, alterada pela Lei n.° 17/95, de 9 de Junho) ref : Diário da República I Série A n.° 98 de 28/04/1998 Página 1888

4. Decreto-lei n.° 136/85 de 03/05/1985. Regulamenta a Lei n° 4/84, de 5 de Abril (protecção da maternidade e da paternidade) ref : Diário da República I Série n.° 101 de 03/05/1985 Página 1161

5. Decreto-lei n.° 64-A/89 de 27/02/1989. Aprova o regime jurídico da cessação do contrato individual de trabalho, incluindo às condições de celebração e caducidade do contrato de trabalho a termo), ref : Diário da República I Série A n.° 48 (2° Suplemento) de 27/02/1989 Página 862-(4)

6. Decreto-lei n.° 272/81 de 30/09/1981, Diário da República I Série n.° 225 de 30/09/1981 Página 2614-(2)

7. Decreto-lei n.° 874/76 de 28/12/1976. Define o regime jurídico de ferias feriados e faltas ref : Diário da República I Série n.° 300 Página 2856

8. Nota n° 25/98 do Ministério do Trabalho e da Solidariedade. Identificação das disposições da legislação nacional que dão cumplimento à Directiva 96/34/CE, do Conselho relativa à licença parental

9. Decreto-lei n.° 333/95 de 23/12/1995, Diário da República I Série A n.° 295 de 23/12/1995 Página 8074

10. Maternity and Paternity Law (latest version) - Decre-Law 230/2000, from the 23 September

Finland:

1. Työsopimuslaki/Lag om arbetsavtal (320/70) 30/04/1970

2. Merimieslaki/Sjömanslag (423/78) 07/06/1978

3. Sairausvakuutuslaki/Sjukförsäkringslag (364/63) 04/07/1963

4. Vuosilomalaki/Semesterlag (272/73)

5. Merimiesten vuosilomalaki/Semesterlag för sjömän (433/84) 01/06/1984

6. Asetus valtion virkamiesten vuosilomasta/Förordning om semester för statens tjänstemän (692/92)

7. Laki kunnallisen viranhaltijan palvelussuhdeturvasta/Lag om kommunala tjänsteinnehavares anställningstrygghet (484/96) 28/06/1996

8. Valtion virkamieslaki/Statstjänstemannalag (750/93) 19/08/1994

9. Valtion yleinen virkaehtosopimus (tarkentava virkaehtosopimus 19/05/1998)

10. Kunnallinen yleinen virka- ja työehtosopimus

11. Laki merimieslain muuttamisesta/Lag om ändring av sjömanslagen (26/99) 22/01/1999

12. Kunnallinen virkaehtosopimus (uudistetut virkaehtosopimusmääräykset perhevapaista 1998.

13. Kirkon virka- ja työehtosopimukset (uudistetut määräykset perhevapaista 1998)

Sverige:

1. Förärldraledighetslag, Svensk författningssamling (SFS) 1995:584

2. Lag om allmän försäkring, Svensk författningssamling (SFS) 1962 :381

3. Lag om ersättning och ledighet för närståendevård, Svensk författningssamling (SFS) 1988 :1465

Det Forenede Kongerige:

Amendment N° 1 Regulations 2001 to Maternity and Parental Leave Amendment N° 2 Regulations (Northern Ireland) 2002 of 5 April 2002 to Maternity and Parental Leave.

BILAG II

EFT L 145 af 19.6.1996, s. 0004 - 0009

RÅDETS DIREKTIV 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet som bilag til protokol nr. 14 om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som igen er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 4, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger:

(1) Med udgangspunkt i protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken er medlemsstaterne med undtagelse af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (i det følgende benævnt »medlemsstaterne«), som ønsker at fortsætte ad det spor, der blev afstukket med socialpagten af 1989, blevet indbyrdes enige om en aftale om social- og arbejdsmarkedspolitikken;

(2) arbejdsmarkedets parter kan i henhold til artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken i fællesskab anmode om, at aftaler, der indgås på fællesskabsplan, iværksættes ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen;

(3) i punkt 16 i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, der vedrører ligebehandling af mænd og kvinder, er det blandt andet fastsat, at »der endvidere skal træffes foranstaltninger, der skal gøre det muligt for mænd og kvinder at forene deres erhvervsmæssige og familiemæssige forpligtelser«;

(4) selv om der er bred enighed, har Rådet ikke været i stand til at træffe en afgørelse om forslaget til direktiv om forældreorlov og orlov af familiemæssige årsager (1), som ændret (2) den 15. november 1984;

(5) Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken konsulteret arbejdsmarkedets parter om de mulige retningslinjer for en fællesskabsindsats med henblik på at forene arbejdsliv og familieliv;

(6) Kommissionen har efter denne konsultation ment, at en fællesskabsindsats var hensigtsmæssig og har derpå konsulteret arbejdsmarkedets parter om indholdet af det påtænkte forslag i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i nævnte aftale;

(7) de generelle tværfaglige organisationer (UNICE, CEEP og EFS) har ved en fælles skrivelse af 5. juli 1995 meddelt Kommissionen, at de ønskede at indlede processen i artikel 4 i nævnte aftale;

(8) de pågældende tværfaglige organisationer har den 14. december 1995 indgået en rammeaftale vedrørende forældreorlov, og de har fremsendt en fælles anmodning til Kommissionen om, at denne rammeaftale iværksættes ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i nævnte aftale;

(9) Rådet har i sin resolution af 6. december 1994 om visse perspektiver for en social- og arbejdsmarkedspolitik for Den Europæiske Union: »Bidrag til økonomisk og social konvergens i Unionen« (3) anmodet arbejdsmarkedets parter om at være sig bevidst, at de selv har mulighed for at indgå overenskomster, eftersom de som regel er tættere på de sociale og arbejdsmarkedsmæssige problemer og den sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkelighed; og i Madrid har de medlemmer af Det Europæiske Råd, hvis stat deltager i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, udtrykt glæde over indgåelsen af denne rammeaftale;

(10) de kontraherende parter har ønsket at indgå en rammeaftale, der fastsætter minimumsforskrifter for forældreorlov og arbejdsfrihed som følge af force majeure, og som overlader det til medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter at fastsætte gennemførelsesbetingelserne for forældreorloven for at tage hensyn til forholdene, herunder familiepolitikken, i de enkelte medlemsstater, navnlig hvad angår betingelserne for adgang til forældreorlov og for udøvelse af retten til forældreorlov;

(11) et direktiv, jf. traktatens artikel 189, vil være den passende retsakt til gennemførelse af denne rammeaftale; det binder nemlig medlemsstaterne med hensyn til det tilsigtede mål, men overlader det til dem at bestemme form og midler;

(12) i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet i traktatens artikel 3 B kan målene i dette direktiv ikke i tilstrækkelig grad virkeliggøres af medlemsstaterne, men kan bedre gennemføres på fællesskabsplan; dette direktiv begrænser sig til det minimum, der kræves for at nå disse mål og går ikke ud over, hvad der er nødvendigt med henblik herpå;

(13) Kommissionen har udarbejdet sit direktivforslag under hensyntagen til de underskrivende parters repræsentative status, deres mandat samt lovmæssigheden af bestemmelserne i rammeaftalen og under overholdelse af de relevante bestemmelser vedrørende små og mellemstore virksomheder;

(14) Kommissionen har i overensstemmelse med sin meddelelse af 14. december 1993 om gennemførelse af protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken underrettet Europa-Parlamentet og sendt det rammeaftalens tekst vedlagt direktivforslaget samt begrundelsen;

(15) Kommissionen har ligeledes underrettet Det Økonomiske og Sociale Udvalg og sendt det rammeaftalens tekst vedlagt direktivforslaget samt begrundelsen;

(16) det understreges i rammeaftalens 4, stk. 2, at gennemførelsen af bestemmelserne i denne aftale ikke udgør en gyldig begrundelse for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagerne på det område, der dækkes af denne aftale; dette berører ikke medlemsstaternes og/eller arbejdsmarkedets parters ret til under hensyn til udviklingen (herunder indførelse af en bestemmelse om, at retten ikke kan overdrages) at udarbejde afvigende love og administrative eller aftaleretlige bestemmelser, forudsat at mindstekravene i denne aftale er overholdt;

(17) i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder anerkendes betydningen af at bekæmpe alle former for forskelsbehandling, herunder forskelsbehandling på grundlag af køn, hudfarve, race, religion og politisk eller anden overbevisning;

(18) artikel F, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union fastslår, at »Unionen respekterer de grundlæggende rettigheder, således som de garanteres ved den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, undertegnet i Rom den 4. november 1950, og således som de følger af medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner, som generelle principper for fællesskabsretten«;

(19) medlemsstaterne kan efter fælles anmodning fra arbejdsmarkedets parter overlade det til dem at gennemføre dette direktiv, under forudsætning af at de træffer alle de nødvendige foranstaltninger for på et hvilket som helst tidspunkt at være i stand til at sikre de resultater, der er foreskrevet i dette direktiv;

(20) iværksættelsen af rammeaftalen bidrager til gennemførelsen af de mål, der er anført i artikel 1 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Iværksættelse af rammeaftalen

Dette direktiv har til formål at iværksætte rammeaftalen vedrørende forældreorlov, der blev indgået den 14. december 1995 mellem de generelle tværfaglige organisationer (UNICE, CEEP og EFS), og som findes i bilaget.

Artikel 2

Afsluttende bestemmelser

1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 3. juni 1998 eller sikrer sig, at arbejdsmarkedets parter senest denne dato har indført de nødvendige bestemmelser ad aftalemæssig vej, idet medlemsstaterne skal træffe de nødvendige foranstaltninger for på et hvilket som helst tidspunkt at være i stand til at sikre de resultater, der er foreskrevet i dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.

2. Medlemsstaterne kan om nødvendigt, for at tage hensyn til særlige vanskeligheder eller til gennemførelse i form af kollektiv overenskomst, råde over maksimalt et år yderligere. De underretter straks Kommissionen om disse omstændigheder.

3. De i stk. 1 nævnte love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

Artikel 3

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Luxembourg, den 3. juni 1996.

På Rådets vegne T. TREU Formand

BILAG III

RAMMEAFTALE VEDRØRENDE FORÆLDREORLOV

INDLEDNING

Vedlagte rammeaftale er et tilsagn fra UNICE, CEEP og EFS om at indføre minimumsforskrifter for forældreorlov og arbejdsfrihed som følge af force majeure som et vigtigt middel til at forene arbejdsliv og familieliv og til at fremme lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder.

EFS, UNICE og CEEP anmoder Kommissionen om at forelægge denne rammeaftale for Rådet, således at dette ved en afgørelse gør disse minimumsforskrifter bindende i Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater med undtagelse af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

I. GENERELLE BETRAGTNINGER

1. Under henvisning til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet som bilag til protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som igen er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 3, stk. 4, og artikel 4, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger:

2. I henhold til artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken skal iværksættelsen af aftaler, der indgås på fællesskabsplan, finde sted efter fælles anmodning fra de underskrivende parter ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen;

3. Kommissionen har meddelt, at den har til hensigt at foreslå en fællesskabsindsats vedrørende forening af arbejdsliv og familieliv;

4. i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder er det i punkt 16, der vedrører ligebehandling af mænd og kvinder, fastsat, at der skal træffes foranstaltninger, der skal gøre det muligt for mænd og kvinder at forene deres erhvervsmæssige og familiemæssige forpligtelser;

5. i Rådets resolution af 6. december 1994 erkendes det, at en effektiv ligestillingspolitik forudsætter en global og integreret strategi, som giver mulighed for en bedre tilrettelæggelse af arbejdstiden, en større fleksibilitet samt en lettere tilbagevenden til arbejdslivet, og det tages ad notam, at arbejdsmarkedets parter spiller en vigtig rolle på dette område og med hensyn til at give mænd og kvinder mulighed for at forene deres erhvervsmæssige ansvar og deres familiemæssige forpligtelser;

6. i foranstaltningerne til forening af arbejdsliv og familieliv bør der tilskyndes til at indføre nye, fleksible former for arbejds- og arbejdstidstilrettelæggelse, som er bedre tilpasset samfundets skiftende behov, og der bør tages hensyn til såvel virksomhedernes som arbejdstagernes behov;

7. familiepolitikken bør ses på baggrund af de demografiske ændringer, konsekvenserne af befolkningens stigende gennemsnitsalder, generationernes tilnærmelse og fremme af kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet;

8. mænd bør tilskyndes til at påtage sig en lige så stor del af det familiemæssige ansvar som kvinder; f.eks. bør de tilskyndes til at tage forældreorlov gennem eksempelvis bevidstgørelseskampagner;

9. denne aftale er en rammeaftale, som indeholder minimumsforskrifter for og bestemmelser om forældreorlov, som ikke er det samme som barselsorlov, og arbejdsfrihed som følge af force majeure, og den overlader det til medlemsstaterne og til arbejdsmarkedets parter at indføre betingelserne for at få adgang hertil og gennemførelsesbestemmelserne, således at der kan tages hensyn til forholdene i den enkelte medlemsstat;

10. medlemsstaterne bør sørge for, at naturalydelser, der ydes gennem sundhedssystemet, opretholdes under minimumsperioden for forældreorlov;

11. medlemsstaterne bør ligeledes, når det viser sig hensigtsmæssigt under hensyn til de nationale vilkår og budgetsituationen, overveje opretholdelse af rettigheder med hensyn til sociale sikringsydelser under minimumsperioden for forældreorlov;

12. denne aftale tager hensyn til, at det er nødvendigt at forbedre forholdene i social- og arbejdsmarkedspolitikken, at fremme fællesskabsøkonomiens konkurrenceevne og at undgå at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder;

13. arbejdsmarkedets parter er bedst placeret til at finde løsninger, som imødekommer arbejdsgivernes og arbejdstagernes behov, og der bør følgelig overdrages dem en speciel rolle i forbindelse med gennemførelsen og anvendelsen af denne aftale,

HAR DE UNDERSKRIVENDE PARTER INDGÅET FØLGENDE AFTALE:

II. INDHOLD

1: Genstand og anvendelsesområde

1. Denne aftale indeholder minimumsforskrifter, der skal gøre det lettere at forene arbejdsmæssigt og familiemæssigt ansvar for forældre, som arbejder.

2. Denne aftale finder anvendelse på alle arbejdstagere, mænd såvel som kvinder, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold, som er defineret ved lov, kollektiv overenskomst eller gældende praksis i den enkelte medlemsstat.

2: Forældreorlov

1. I medfør af denne aftale, dog med forbehold af stk. 2, bevilges der arbejdstagere, mænd såvel som kvinder, individuel ret til forældreorlov i forbindelse med et barns fødsel eller i forbindelse med adoption af et barn, for at den pågældende kan passe dette barn i mindst tre måneder, indtil barnet har nået en nærmere fastsat alder, der kan være op til otte år, og som fastlægges af medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter.

2. For at fremme lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder finder de underskrivende parter af denne aftale, at retten til forældreorlov som defineret i stk. 1 i princippet ikke bør kunne overdrages.

3. Adgangsbetingelserne for og gennemførelsesbestemmelserne vedrørende forældreorlov fastlægges ved lov og/eller kollektive overenskomster i medlemsstaterne under overholdelse af minimumsforskrifterne i denne aftale. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan især:

a) beslutte, om forældreorloven skal tildeles på fuldtid, på deltid, i flere dele eller i form af en afspadseringsordning

b) lade retten til forældreorlov være afhængig af en arbejdsperiode og/eller en anciennitetsperiode, som ikke må overstige et år

c) tilpasse betingelserne for adgang til og gennemførelsesbestemmelserne vedrørende forældreorlov til de særlige omstændigheder i forbindelse med adoption

d) fastsætte varselsperioder, som en arbejdstager, der gør brug af sin ret til forældreorlov, skal give arbejdsgiveren med hensyn til henholdsvis påbegyndelse og afslutning af orlovsperioden

e) fastsætte, under hvilke omstændigheder arbejdsgiveren efter høring i overensstemmelse med lov, kollektive overenskomster eller gældende praksis er berettiget til at udsætte forældreorloven under henvisning til virksomhedens drift (f.eks. når arbejdet er sæsonbetonet, når der ikke kan findes en afløser inden udløbet af varslingsperioden, når en større del af arbejdskraften anmoder om forældreorlov på samme tid, når en særlig arbejdsfunktion er af strategisk betydning). Ethvert problem, som følger af håndhævelsen af denne bestemmelse, skal løses i overensstemmelse med national ret, kollektive overenskomster eller gældende praksis

f) i tilslutning til litra e) give tilladelse til særlige ordninger for at imødekomme behovet hos små virksomheder i forbindelse med drift og organisation.

4. For at sikre, at arbejdstagerne kan udøve deres ret til forældreorlov, træffer medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte arbejdstagerne mod afskedigelse som følge af ansøgning om forældreorlov eller som følge af selve orloven, i overensstemmelse med national ret, kollektive overenskomster eller gældende praksis.

5. Ved orlovens ophør har arbejdstagerne ret til at vende tilbage til den samme stilling eller, hvis dette ikke er muligt, til en tilsvarende eller lignende stilling i overensstemmelse med deres ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold.

6. Erhvervede rettigheder eller rettigheder, som arbejdstageren er i færd med at erhverve på tidspunktet for forældreorlovens ikrafttræden, opretholdes uændret, indtil forældreorloven ophører. Ved orlovens ophør gælder disse rettigheder med eventuelle ændringer som følge af national ret, kollektive overenskomster eller gældende praksis.

7. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter fastsætter, hvorledes der skal forholdes med ansættelseskontrakten eller ansættelsesforholdet under orlovsperioden.

8. Alle spørgsmål vedrørende social sikring i tilknytning til denne aftale undersøges og afgøres af medlemsstaterne i overensstemmelse med national ret under hensyntagen til, hvor stor betydning opretholdelsen af rettigheder med hensyn til sociale sikringsydelser vil have for retten til de forskellige sociale sikringsydelser, navnlig sygdomsbehandling.

3: Arbejdsfrihed som følge af force majeure

1. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter træffer de nødvendige foranstaltninger for at tillade arbejdstagerne arbejdsfrihed i overensstemmelse med national ret, kollektive overenskomster og/eller gældende praksis som følge af force majeure, når tvingende familiemæssige årsager gør sig gældende i tilfælde af sygdom eller ulykke, der gør arbejdstagerens umiddelbare tilstedeværelse påtrængende nødvendig.

2. Medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter kan præcisere betingelserne for adgang til og anvendelse af stk. 1 og begrænse denne ret til en vis varighed om året og/eller for hvert tilfælde.

4: Afsluttende bestemmelser

1. Medlemsstaterne kan opretholde eller indføre bestemmelser, der er gunstigere end dem, der er fastsat i denne aftale.

2. Gennemførelsen af bestemmelserne i denne aftale udgør ikke en gyldig begrundelse for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagerne på det område, der dækkes af denne aftale; dette berører ikke medlemsstaternes og/eller arbejdsmarkedets parters ret til under hensyn til udviklingen (herunder indførelse af en bestemmelse om, at retten ikke kan overdrages) at udarbejde afvigende love og administrative eller aftaleretlige bestemmelser, forudsat at mindstekravene i denne aftale er overholdt.

3. Denne aftale berører ikke arbejdsmarkedets parters ret til på det relevante plan, herunder på europæisk plan, at indgå aftaler om tilpasning og/eller supplering af bestemmelserne heri for at tage hensyn til særlige omstændigheder.

4. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme Rådets afgørelse senest to år efter vedtagelsen eller sikrer sig [8], at arbejdsmarkedets parter inden udgangen af denne periode har indført de nødvendige foranstaltninger ad aftalemæssig vej. Medlemsstaterne kan om nødvendigt for at tage hensyn til særlige vanskeligheder eller til gennemførelse ved kollektiv overenskomst råde over maksimalt et år yderligere for at efterkomme denne afgørelse.

[8] Som anført i artikel 2, stk. 4, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken.

5. Forebyggelse og behandling af tvister og klager som følge af anvendelsen af denne aftale sker i overensstemmelse med national ret, kollektive overenskomster og gældende praksis.

6. Uden at det berører Kommissionens, de nationale domstoles og Domstolens respektive beføjelser, bør ethvert spørgsmål vedrørende fortolkning af denne aftale på europæisk plan i første omgang af Kommissionen forelægges for de underskrivende parter, som afgiver udtalelse herom.

7. De underskrivende parter vil se på anvendelsen af denne aftale fem år efter datoen for Rådets afgørelse, hvis en af parterne i denne aftale anmoder herom.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 1995.

Fritz Verzetnitsch, Formand for EFS Emilio Gabaglio Generalsekretær for EFS Blvd Emile Jacqmain 155 B-1210 Bruxelles

Antonio Castellano Auyanet Formand for CEEP Roger Gourvès Generalsekretær for CEEP Rue de la Charité 15 B-1040 Bruxelles

François Perigot Formand for UNICE Zygmunt Tyszkiewics Generalsekretær for UNICE Rue Joseph II 40 B-1040 Bruxelles