BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

Covid-19-pandemien forårsager en betydelig økonomisk tilbagegang som følge af det markante fald i efterspørgslen og de offentlige foranstaltninger, der blev truffet for at inddæmme den. Dens alvorlige følger mærkes i Den Europæiske Union såvel som i resten af verden. Rækkevidden vil afhænge dels af covid-19-pandemiens varighed og dels af de hjælpe- og genopretningsforanstaltninger, der træffes på EU-niveau og på nationalt niveau. Her ses der nærmere på pandemiens hidtil usete konsekvenser for luftfartssektoren. Luftfartssektorens likviditetskrise kan udmønte sig i insolvens i løbet af få måneder, medmindre der gribes ind. Luftfartssektoren har strategisk betydning for Den Europæiske Union og bidrager på afgørende vis til Unionens samlede økonomi og beskæftigelse. I 2016 tegnede luftfarten sig eksempelvis for 9,4 mio. arbejdspladser i Unionen og bidrog med mere end 624 mia. EUR til Unionens BNP. Luftfarten har også stor betydning for SMV'er og turismen. Hver gang, der bruges 1 EUR i luftfartssektoren, genereres der 3 EUR i samfundsøkonomien, og for hver ny arbejdsplads, der oprettes inden for luftfart, skabes der tre yderligere arbejdspladser andetsteds. I lyset af luftfartssektorens betydelige bidrag til den økonomiske vækst og beskæftigelsen kan covid-19-pandemiens konsekvenser for denne sektor få mere vidtrækkende konsekvenser for hele Unionens økonomi og for forbindelsesmuligheder, handel, rimelige transportpriser og udvalget af rejsemuligheder, og disse vil kunne mærkes i en lang periode fremover. En lavere efterspørgsel, lukkede grænser og midlertidige restriktioner på luftfartsforbindelser dels inden for Unionen og dels mellem Unionen og store internationale markeder er ensbetydende med, at passagertrafikken ad luftvejen sandsynligvis vil aftage yderligere i betydelig grad. I begyndelsen af april måned udgjorde nedgangen i antallet af flyvninger i det samlede europæiske net mere end 90 % sammenlignet med samme periode i 2019. I marts måned oversteg antallet af annullerede flybilletter antallet af nye billetreservationer med ca. 4,5 mio. alene for flyvninger inden for Unionen. Rejseefterspørgslen for passagerer for hele 2020 forventes at ligge 35-46 % lavere end niveauet i 2019. Virkningen af denne pandemi må afbødes med en ambitiøs og koordineret politisk reaktion. Da luftfartens bidrag til EU-økonomiens samlede resultater og tilstedeværelsen på de globale markeder har så stor betydning, er det afgørende, at Unionen træffer foranstaltninger for at støtte Unionens luftfartssektor. Hensigten med denne forordning er at ændre en række bestemmelser i den eksisterende luftfartsrelaterede lovgivning midlertidigt for at gøre det lettere for Kommissionen og nationale myndigheder at tage hånd om en række af covid-19-pandemiens negative konsekvenser og afbøde virkningerne for luftfartssektoren, så længe krisen varer ved. Disse midlertidige foranstaltninger omfatter følgende: 1) en ændring af licensreglerne for luftfartsselskaber i tilfælde af, at covid-19-pandemien forårsager finansielle problemer, 2) en forenkling af de procedurer, der anvendes til at pålægge begrænsninger af trafikrettigheder, 3) et grundlag for en mere effektiv tildeling af kontrakter om ground handling og 4) en mulighed for at forlænge kontrakter om ground handling indtil den 31. december 2021.

1.1.Ændring af licensreglerne for luftfartsselskaber i henhold til forordning (EF) nr. 1008/2008

I medfør af forordning (EF) nr. 1008/2008 skal medlemsstaterne suspendere eller tilbagekalde licensen fra luftfartsselskaber, hvis det ikke er godtgjort, at disse kan opfylde deres faktiske eller potentielle forpligtelser i en tolvmånedersperiode. Myndighederne kan alternativt tildele sådanne luftfartsselskaber en midlertidig licens. Hensigten med en midlertidig licens er at give luftfartsselskabet mulighed for at omstrukturere og videreføre sine aktiviteter, forudsat at sikkerheden ikke bringes i fare. Erfaringen har imidlertid vist, at denne foranstaltning samtidig sender et meget negativt signal til markedet om et luftfartsselskabs overlevelsesmuligheder, hvilket efterfølgende forværrer dets økonomiske problemer, især hvad angår pengestrømmen. Sandsynligvis vil mange luftfartsselskaber, der før krisen fremstod som finansielt solide, ende i en situation, hvor deres likviditetsproblemer fører til, at deres licens i henhold til reglerne skal suspenderes, tilbagekaldes eller erstattes af en midlertidig licens. I lyset af den aktuelle krise kan dette skabe en unødvendig administrativ byrde uden en klar økonomisk eller sikkerhedsmæssig fordel.

Det foreslås derfor at suspendere denne formelle pligt for medlemsstaterne midlertidigt, forudsat at der ikke er nogen sikkerhedsrisiko, og samtidig opretholde medlemsstaternes pligt til at overvåge deres luftfartsselskabers økonomiske formåen, således at passagererne beskyttes mod uberettigede sikkerhedsrisici, og evne til at forelægge relevante oplysninger for sikkerhedsmyndighederne.

1.2.Ændring af bestemmelserne om nødforanstaltninger i henhold til forordning (EF) nr. 1008/2008

Ifølge artikel 21 i forordning (EF) nr. 1008/2008 kan en medlemsstat nægte, begrænse eller indføre betingelser for udøvelsen af trafikrettigheder for at løse et pludseligt opstået kortvarigt problem, der skyldes uforudseelige og uafvendelige forhold. For at sikre, at en sådan foranstaltning overholder principperne om proportionalitet og gennemskuelighed og bygger på objektive og ikke-diskriminerende kriterier, bør Kommissionen og de øvrige medlemsstater straks underrettes herom sammen med en passende begrundelse. Endvidere gælder det, at hvis de problemer, der nødvendiggør foranstaltningerne, fortsat gør sig gældende i mere end 14 dage, skal medlemsstaten underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom, og medlemsstaten kan efter aftale med Kommissionen forlænge foranstaltningerne i flere perioder på indtil 14 dage hver.

Kommissionens samtykke for en anden 14-dagesperiode og i princippet for hver efterfølgende 14-dagesperiode gives i form af en afgørelse fra Kommissionen. Denne bestemmelse var udformet til at tage højde for situationer af kort varighed, og erfaringen viser allerede, at den er uhensigtsmæssig i relation til covid-19-pandemien, som må forventes at vare flere måneder, og påfører Kommissionen og medlemsstaterne en unødvendig administrativ byrde. Artikel 21, der finder anvendelse på et "kortvarigt problem", er åbenlyst uhensigtsmæssig i forhold til den aktuelle krise.

Derfor er der behov for en midlertidig undtagelse fra procedurekravene i artikel 21. Med undtagelsen præciseres det, at medlemsstaterne midlertidigt må opretholde en nødforanstaltning, som er begrundet og afpasset efter omstændighederne, i en periode, der er længere end 14 dage, men som er begrænset til varigheden af de folkesundhedsmæssige risici, der tydeligvis er knyttet til covid-19-pandemien. På anmodning af en eller flere involverede medlemsstater eller på eget initiativ kan Kommissionen suspendere foranstaltningerne, hvis de ikke opfylder kravene i artikel 21, stk. 1, eller hvis de på anden måde er i modstrid med EU-retten. Medlemsstaterne pålægges til dette formål at underrette Kommissionen om ændringer af deres nødforanstaltninger med hensyn til varighed og omfang.

1.3.Forlængelse af den periode, hvori leverandører af ground handling-ydelser må operere i EU-lufthavne i henhold til direktiv 96/67/EF

For at kunne håndtere den hidtil uset bratte nedgang i aktivitetsniveauet og hjælpe ground handling-virksomhederne med at få adgang til de fornødne ressourcer til at dække deres kortfristede faste omkostninger, der pr. marts 2020 viser sig langt at overstige deres indtægter, stiller visse medlemsstater garantier for lån, som virksomheder kan anmode om, fra organisationer af bankmæssig karakter for at genoprette et minimum af kapitalgrundlag.

Disse garantier for banklån indebærer imidlertid en undersøgelse af en række kriterier, hvormed det tilsigtes at vurdere holdbarheden af den virksomhed, der ansøger om lånet. Virksomheder, der beskæftiger sig med ground handling, er for en dels vedkommende eller for en del af deres aktiviteters vedkommende i sagens natur underlagt en driftsform uden garanti for holdbarhed, idet de udvælges for en periode på højst syv år, jf. artikel 11, stk. 1, litra d), i direktiv 96/67/EF.

Konkurser vil få negative konsekvenser for hele sektoren (lufthavne og luftfartsselskaber), fordi de vil begrænse konkurrencen på kort og mellemlang sigt og føre til afbrydelser af ground handling-ydelser, hvilket også kan påvirke genopretningen. For at give ground handling-virksomhedernes kreditorer den fornødne udlånssikkerhed, således at virksomhederne kan undgå en potentiel konkurs, fastsættes i nærværende forslag til forordning en undtagelse fra artikel 11, stk. 1, litra d), i direktiv 96/67/EF, hvorved kontrakter, som udløber mellem datoen for nærværende forordnings ikrafttræden og den 31. december 2020, med leverandører, der er udvalgt ud fra proceduren i artikel 11, stk. 1, i direktiv 96/67/EF, må forlænges frem til den 31. december 2021. Denne forlængelse forventes at give ground handling-virksomhedernes kreditorer en tilstrækkelig garanti. Dertil kommer, at ground handling-ydelser som følge af krisen muligvis ikke længere er lønsomme, og nogle forvaltningsorganer kan få behov for at indkøbe sådanne ydelser. Det bør erindres, at direktiv 2014/25/EU finder anvendelse under sådanne omstændigheder.

1.4.Indførelse af en hasteprocedure for udvælgelse af leverandører af ground handling-ydelser under covid-19-krisen