EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 23.3.2018 COM(2018) 149 final 2018/0074(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om en flerårig plan for fiskebestandene i de vestlige farvande og tilstødende farvande og for fiskeriet efter disse bestande, om ændring af forordning (EU) 2016/1139 om en flerårig plan for Østersøen og om ophævelse af forordning (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007 og (EF) 1300/2008



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Fiskeriet i de vestlige og de tilstødende farvande er yderst komplekst, idet det involverer fartøjer fra mindst syv kystmedlemsstater, som anvender en lang række forskellige redskaber til at fiske efter en bred vifte af forskellige fiske- og skaldyrsarter. Et vigtigt aspekt af dette fiskeri er, at mange af de vigtigste demersale bestande (dvs. bestande, der lever på eller tæt på havbunden) fanges i blandet fiskeri. Dette betyder i praksis, at hver gang et fartøj haler sine redskaber ind, vil fangsten bestå af en blanding af forskellige arter. Fangstens sammensætning afhænger af det redskab, der anvendes, og af hvornår og hvor det anvendes. For fartøjer, der fanger fiskebestande, som der er fastsat samlede tilladte fangstmængder for (TAC'er), betyder dette, at de skal indstille fiskeriet, så snart kvoten for en af de pågældende bestande er opbrugt. Inden Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik (grundforordningen) trådte i kraft, havde fartøjerne ikke pligt til indstille fiskeriet, når deres kvote for en af disse bestande var brugt op. De kunne i stedet fortsætte fiskeriet efter andre målarter, og de fortsatte således med at fange arter, for hvilke kvoterne allerede var opbrugt, også selv om de ikke havde ret til at lande disse fangster. Sådanne fangster, der var taget ud over kvoten, skulle smides ud igen. Med den landingsforpligtelse, der er indført ved grundforordningen, bliver det, når denne er gennemført fuldt ud, ulovligt at smide fangster ud, der er taget ud over kvoten. Fartøjerne vil derfor måske være nødsaget til at indstille fiskeriet tidligt på året, så snart deres kvote for en bestemt bestand er brugt op. I sådanne tilfælde bliver den pågældende bestand en såkaldt "choke-species", hvilket betyder, at når kvoten for den pågældende bestand er brugt op, blokerer den for yderligere fiskeri efter andre bestande. Der bør derfor tages højde for den kendsgerning, at visse bestande fanges sammen i blandet fiskeri, når TAC'erne for disse bestande fastsættes. En sådan strategi vil være til fordel for både bevarelsen og udnyttelsen af bestandene. Dette forslag er baseret på en sådan strategi. Grundforordningen tager sigte på at løse problemet med overfiskeri og udsmid af fisk mere effektivt end tidligere forordninger. Uden supplerende lovgivning kan grundforordningen dog føre til en underudnyttelse af kvoterne i det blandede fiskeri i de vestlige farvande, og grundforordningen giver heller ikke mulighed for, at der kan vedtages undtagelser fra landingsforpligtelsen, når udsmidsplanerne ikke længere gælder. I lyset af det indbyrdes samspil i fiskeriet efter demersale arter i de vestlige farvande bør fiskerimulighederne fastsættes ud fra en model for blandet fiskeri, som nu foreligger takket være de seneste videnskabelige resultater. En sådan strategi vil også være i overensstemmelse med den økosystembaserede tilgang til fiskeriforvaltning. Det første skridt i retning af denne form for tilpasningsorienteret forvaltning er at opstille én fælles forvaltningsplan for samtlige relevante bestande. Planen skal være baseret på mål for fiskeridødeligheden angivet i intervaller for hver bestand, som skal udgøre grundlaget for fastsættelsen af de årlige TAC'er for de pågældende bestande. Dette giver mulighed for fleksibilitet i forbindelse med fastsættelsen af TAC'er, hvilket kan bidrage til at løse de problemer, der kan opstå i det blandede fiskeri. Planen skal ligeledes omfatte beskyttelsesforanstaltninger, som skal gøre det muligt at genoprette bestande, hvis de reduceres til et niveau, der ligger under sikre biologiske grænser. Formålet med forslaget er at fastlægge en forvaltningsplan for demersale bestandene, herunder dybhavsbestande og fiskeriet efter disse bestande i de vestlige farvande. Planen skal sikre en bæredygtig udnyttelse af disse bestande ved at sikre, at de udnyttes efter princippet om maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY), den økosystembaserede tilgang til fiskeriforvaltning og forsigtighedstilgangen. Hensigten med planen er at tilvejebringe stabile fiskerimuligheder, idet det samtidig sikres, at forvaltningen er baseret på den seneste videnskabelige viden om disse bestande og om andre aspekter af økosystemet og miljøet. Det er ligeledes hensigten, at den skal lette indførelsen af landingsforpligtelsen. Bestande, som er afgørende for fiskernes adfærd og er økonomisk vigtige, bør forvaltes i overensstemmelse med FMSY-intervallerne. Cirka 95 % af landingerne i de vestlige farvande målt i mængde vil derfor blive forvaltet i overensstemmelse med princippet om det maksimale bæredygtige udbytte. De øvrige bestande, dvs. bestande, som hovedsagelig tages som bifangster, bør forvaltes i overensstemmelse med forsigtighedstilgangen. Dette er ikke et initiativ under programmet for målrettet og effektiv regulering (REFIT). Det vil dog ikke desto mindre bidrage til at forenkle EU-lovgivningen. Det foreslås at erstatte de fem flerårige forvaltningsplaner, der gælder for enkeltarter, og som er vedtaget ved særskilte forordninger, og at samle alle flerårige planer for de forskellige demersale bestande i én enkelt forordning. Der er tale om følgende fem forvaltningsplaner for enkeltarter: 1.den flerårige plan for sildebestanden i området vest for Skotland og fiskeriets udnyttelse af denne bestand (forordning (EF) nr. 1300/2008) 2.den flerårige plan for tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal (forordning (EF) nr. 509/2007) 3.den flerårige plan for tunge i Biscayabugten (forordning (EF) nr. 388/2006) 4.genopretningsplanen for den nordlige kulmulebestand (forordning (EF) nr. 811/2004) 5.genopretningsplanen for kulmule og jomfruhummer ud for Den Iberiske Halvø (forordning (EF) nr. 2166/2005). Denne nye tilgang skulle gøre det muligt både at nå bevaringsmålene og samtidig fjerne fiskeriindsatsbegrænsningerne, hvilket vil overflødiggøre en lang række kontrol- og rapporteringsforpligtelser. Dermed opnås der en betragtelig reduktion af den administrative byrde. Forvaltningsplanen skal gælde for alle EU-fiskerfartøjer, der fisker i de vestlige farvande, uanset deres længde overalt, da dette er i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks regler og i overensstemmelse med fartøjernes indvirkning på de berørte bestande. I grundforordningen, som har skullet anvendes siden den 1. januar 2014, fastsættes der bestemmelser om den fælles fiskeripolitik, herunder om flerårige forvaltningsplaner, om indførelsen af landingsforpligtelsen for bestande, der er omfattet af TAC'er, og den såkaldte regionalisering. Disse bestemmelser afspejles i planen som følger:

·Planen er i tråd med de principper og mål for flerårige planer, der er fastsat i grundforordningens artikel 9, og er en plan for blandet fiskeri, som i alt væsentligt er baseret på målet om maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY). ·I grundforordningens artikel 10 er det fastsat, hvilke elementer flerårige planer skal indeholde, heriblandt kvantificerbare mål. I denne plan er de kvantificerbare mål, som svarer til det maksimale bæredygtige udbytte, angivet i intervaller som tilrådet af ICES. Intervallerne gør det muligt at forvalte bestandene med udgangspunkt i det maksimale bæredygtige udbytte, samtidig med at der opretholdes en høj grad af forudsigelighed. Disse mål suppleres med beskyttelsesforanstaltninger, som udløses på grundlag af et bevarelsesreferencepunkt. For de fiskebestande, som de foreligger for, udtrykkes disse referencepunkter som gydebiomasse, som forelægges af ICES, sædvanligvis i forbindelse med dette organs fastsættelse af benchmarks. For visse funktionelle enheder for jomfruhummer udtrykkes disse referencepunkter som bestandsstørrelse, hvis disse data foreligger. Hvis der ikke findes rådgivning om gydebiomassen eller bestandsstørrelsen, udløses beskyttelsesforanstaltningerne, hvis rådgivningen viser, at en bestand er truet. Der er således fulgt samme strategi ved fastlæggelsen af planens målsætninger, mål og beskyttelsesforanstaltninger samt for gennemførelsen af landingsforpligtelsen som i Europa-Parlamentets og Rådets nyligt vedtagne forordning (EU) 2016/1139 af 6. juli 2016 om en flerårig plan for torske-, silde- og brislingebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007. ·Ifølge grundforordningens artikel 15 finder landingsforpligtelsen anvendelse i de vestlige farvande fra 2015 for fiskeriet efter pelagiske arter, fra 2016 for fiskeriet efter visse demersale arter samt arter, som karakteriserer det pågældende fiskeri, og fra den 1. januar 2019 for alle andre arter, der er underlagt fangstbegrænsninger. I henhold til artikel 16, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1380/2013 skal medlemsstaterne tildele TAC'erne til fartøjer, der fører deres flag, under hensyntagen til den sandsynlige sammensætning af deres fangster og forpligtelsen til at lande alle fangster. For at efterkomme dette krav kan medlemsstaterne vedtage nationale foranstaltninger, f.eks. tilbageholde en vis reserve fra den nationale TAC, der er til rådighed til udveksling af kvoter med andre medlemsstater. ·I henhold til grundforordningens artikel 18 kan medlemsstater med en direkte forvaltningsmæssig interesse med sigte på at nå målene i en flerårig forvaltningsplan fremsætte fælles henstillinger, bl.a. med henblik på at træffe bestemte foranstaltninger, hvis Kommissionen har fået tildelt beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter eller delegerede retsakter. Planen indeholder med dette for øje bestemmelser om et regionalt samarbejde medlemsstaterne imellem med henblik på vedtagelse af bestemmelser om landingsforpligtelsen og særlige bevarelsesforanstaltninger for bestemte bestande. Planen omfatter ikke årlige begrænsninger for fiskeriindsatsen (antal havdage), hvilket er i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning fra STECF. Medlemsstaterne kan imidlertid fastsætte lofter for indsatsen på nationalt plan. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Kommissionens forslag er i overensstemmelse med de gældende retsregler for forvaltningen af fiskeriet i de vestlige farvande, nemlig: ·Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF11, som fastsætter de generelle bestemmelser for fiskeripolitikken og præciserer, i hvilke situationer Europa-Parlamentet og Rådet skal vedtage flerårige planer ·Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer, som fastsætter tekniske bevarelsesforanstaltninger, f.eks. fangstsammensætningsregler, regler om mindstemaskestørrelse, om mindstemål for landing og om områder og perioder, der er lukket for visse former for fiskeri. Nævnte forordning indeholder også restriktioner for anvendelsen af drivgarn. Forordning (EF) nr. 850/98 er i øjeblikket ved at blive revideret og vil blive erstattet, hvis Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om bevarelse af fiskeressourcerne og beskyttelse af havets økosystemer ved hjælp af tekniske foranstaltninger, om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1224/2009 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1343/2011 og (EU) nr. 1380/2013 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 894/97, (EF) nr. 850/98, (EF) nr. 2549/2000, (EF) nr. 254/2002, (EF) nr. 812/2004 og (EF) nr. 2187/2005 vedtages ·Rådets årlige forordninger om fastsættelse af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i de vestlige farvande, som fastsætter TAC-niveauerne for de relevante bestande (den senest gældende er Rådets forordning (EU) 2018/120 af 23. januar 2018 om fastsættelse for 2018 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fiskerfartøjer i visse andre farvande) ·Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006 (i det følgende benævnt "Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009"), som fastsætter de generelle kontrolkrav for fiskeriet samt de specifikke kontrolkrav, som skal gælde for flerårige planer ·Kommissionen foreslår, at der anvendes dynamiske henvisninger til FMSY-intervallerne og til bevarelsesreferencepunkterne. En sådan tilgang vil sikre, at disse parametre, som er afgørende for fastsættelsen af fiskerimuligheder, ikke bliver forældede, og at Rådet altid vil kunne anvende den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning. Samme tilgang med at anvende dynamiske henvisninger til den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning bør følges i forbindelse med forvaltningen af bestandene i Østersøen. Forordning (EU) 2016/1139 bør derfor ændres. ·Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Forslaget og dets målsætninger er i overensstemmelse med Unionens politikker, navnlig miljø-, social-, markeds- og handelspolitikkerne. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET ·Retsgrundlag Artikel 43, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. ·Nærhedsprincippet Bestemmelserne i forslaget vedrører bevarelse af havets biologiske ressourcer, dvs. foranstaltninger, der falder ind under Unionens enekompetence. Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse. ·Proportionalitetsprincippet

De foreslåede foranstaltninger er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, eftersom de er hensigtsmæssige og nødvendige, og der ikke findes andre mindre restriktive foranstaltninger til at opnå de ønskede politiske mål. ·Reguleringsmiddel/reguleringsform Foreslået reguleringsmiddel: Europa-Parlamentets og Rådets forordning. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER Der er gennemført høringer på forskellige niveauer, herunder høring af de interesserede parter, videnskabsfolk, offentligheden (også de offentlige forvaltninger) og Kommissionens tjenestegrene. Der blev inden da gennemført en fuldgyldig evalueringsprocedure, dvs. at det i første omgang var Kommissionen, der udpegede, hvilke opgaver og spørgsmål, der skulle løses, mens de vigtigste input på alle stadier er kommet fra videnskabsfolk og andre eksperter såvel som fra de interesserede parter, som har været inddraget fuldt ud i hele processen. ·Høringer af interesserede parter De interesserede parter er blevet hørt specifikt i forbindelse med høringerne af Det Rådgivende Råd for de Nordvestlige Farvande og Det Rådgivende Råd for de Sydvestlige Farvande. De rådgivende råd er interessentorganisationer, der er oprettet i forbindelse med den tidligere reform af den fælles fiskeripolitik i 2002, og som samler repræsentanter for branchen (fiskerisektoren, forarbejdningssektoren og afsætningssektoren) og for andre interessentgrupper, f.eks. miljø- og forbrugerorganisationer. Der er oprettet rådgivende råd for hvert havområde, og ovennævnte rådgivende råd yder rådgivning om fiskeriet i de geografiske områder, der er omfattet af dette forslag. Der blev desuden gennemført en bred internetbaseret offentlig høring i perioden 22. maj-15. september 2015. Der blev modtaget i alt 28 detaljerede bidrag fra medlemsstaterne, de rådgivende råd, brancheorganisationer, NGO'er og den almindelige offentlighed. De vigtigste konklusioner var følgende: ·Det væsentligste problem var, at bestandene stadig ikke udnyttes på et niveau, der giver det maksimale bæredygtige udbytte, og at sektoren derfor ikke fuldt ud kan nyde godt af fordelene ved et bæredygtigt fiskeri. Desuden er de gældende flerårige planer utilstrækkelige, når det gælder anvendelsen af forvaltningsforanstaltningerne i den nye fælles fiskeripolitik. ·Der er behov for, at Den Europæiske Union træffer foranstaltninger, hvilket den i øvrigt har pligt til i henhold til traktaten, men det bør ske i samarbejde med fiskerisektoren. ·Der er en stærk præference for en flerårig, proaktiv tilgang frem for en årlig reaktiv tilgang. Der kan dog stadig blive brug for den reaktive tilgang, hvis omstændighederne ændres. ·Der er behov for gennemsigtige og stabile rammer for at nå målet om MSY og for et juridisk regelsæt, der skal sikre både gennemførelsen af landingspligten og den regionaliserede tilgang til fiskeriforvaltningen på langt sigt. Nogle af de hørte interessenter påpegede, at anvendelsesområdet bør være bredere og omfatte miljømål. ·Der bør fastlægges en ramme for en sammenhængende forvaltning af de vigtigste arter i henhold til en flerårig forvaltningsplan. Den bør afspejle fangstsammensætningen og kvotetildelingen og være baseret på en flerartstilgang. Rammen bør ud over de vigtige arter også omfatte andre arter. Der bør tilstræbes biologisk og fiskerimæssig sammenhæng inden for de enkelte arters udbredelsesområde. ·Med hensyn til de arter, der skal være omfattet af planen, var der en tydelig meningsforskel mellem på den ene side erhvervsorganisationerne, som foretrak en plan med fokus på de arter, der er hovedmålarter, og som er omfattet af de udsmidsplaner, der blev indført i 2016 (dvs. torsk, kulmule, glashvarrearter og havtaske), og på den anden side de ikke-statslige organisationer, som foretrak en plan, der omfatter en bredere vifte af arter, der tages som enten målarter eller som bifangster. ·Der bør i forbindelse med fiskeriforvaltningen tages højde for regionale forhold, de interesserede parter bør i højere grad høres, og der bør anvendes en forsigtighedstilgang. Sideløbende med den offentlige høring, blev der foretaget en målrettet undersøgelse med mere præcise og tekniske spørgsmål. Den blev rettet til de rådgivende råd, medlemsstaternes myndigheder, Europa-Parlamentets PECH-udvalg og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs NAT-underudvalg. ·Ekspertbistand Det meste af arbejdet og de høringer, der er nødvendige for at tilvejebringe input til evalueringen af den gældende lovgivning, er allerede gennemført af videnskabsfolk inden for rammerne af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF), Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) og Marine Resources Assessment Group (MRAG) i henhold til en rammekontrakt indgået med Kommissionen. ·Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning STECF, ICES og MRAG havde inden reformen af den fælles fiskeripolitik foretaget en række evalueringer af de gældende forvaltningsplaner for enkeltarter. Derudover foretages der løbende en videnskabelig evaluering af de gældende forvaltningsforanstaltninger.

De fem gældende forvaltningsplaner opfylder hverken kravene i den fælles fiskeripolitik eller i konklusionerne af den interinstitutionelle taskforce, og de opfylder ikke den fælles fiskeripolitiks målsætninger. Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) har evalueret de gældende flerårige planer og konkluderer følgende: ·Om planen for sild vest for Skotland konkluderedes det i 2015 i forbindelse med Det Internationale Havundersøgelsesråds fastsættelse af benchmark, at der ikke blev anvendt en forsigtighedsbaseret plan for den samlede bestand. Der blev i 2015 foretaget en samlet vurdering af sild i 6aN og sild i 6aS/7bc og fastsat benchmark. Bestandene vurderes under ét, fordi det ikke er muligt at vurdere dem særskilt, hverken når det gælder de kommercielle fangster eller undersøgelser. ·Om planen for tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal (forordning (EF) nr. 509/2007) påpegede STECF i 2014, at TAC-restriktionen er det eneste virkningsfulde element i planen. STECF konkluderede desuden, at eftersom alt fiskeriet i området er flerartsfiskeri, ville den bedste måde at opnå en effektiv forvaltning af fiskeriet på være at udarbejde og gennemføre en regional flerårig fiskeriforvaltningsplan. Dette ville gøre forvaltningen mere effektiv og undgå problemer med TAC-uligevægt. Med hensyn til indsatsbegrænsninger har STECF påpeget, at størstedelen af den fiskeriindsats (udtrykt i kW-dage), der udøves i den vestlige del af Den Engelske Kanal, ikke reguleres ved hjælp af forvaltningsplanen for tunge, og at den indsats, der er fastsat i planen ikke har begrænsende virkning for nogen af flåderne. Hvis indsatsen begrænses, vil fartøjerne muligvis vende tilbage til kysten, hvor omkostningerne til brændstof er lavere, og der er en højere forekomst af tunge. I så tilfælde er der risiko for, at der også vil blive taget større fangster af undermålsrødspætte som følge af, at der udøves en større fiskeriindsats i opvækstområderne. ·Planen for tunge i Biscayabugten (forordning (EF) nr. 388/2006) har til formål at genopbygge bestanden, men planen indeholder intet mål for, hvordan MSY skal nås. I 2011 bemærkede STECF, at planen forudsætter, at der fastsættes nye biologiske mål, når bestanden er genoprettet til forsigtighedsniveauet for gydebiomassen. Selv om bestanden nåede dette niveau i 2010, er planen ikke blevet ændret. ·I planen for nordlig kulmule (forordning (EF) nr. 811/2004) anses målet for at være opfyldt, når gydebestanden holdes på et niveau, der ligger over sikre biologiske grænser i to på hinanden følgende år. Den er derfor ikke specifikt udformet med henblik på at nå MSY. ICES har desuden udtalt, at den gældende genopretningsplan (forordning (EF) nr. 811/2004) er baseret på forsigtighedsreferencepunkter, der ikke længere er relevante. ·Der er fremsat lignende bemærkninger om planen for sydlig kulmule og jomfruhummer (forordning (EF) nr. 2166/2005). Den er ikke udformet med henblik på at nå MSY, og den anvender ifølge ICES forsigtighedsreferencepunkter, som ikke længere er relevante. I 2010 vurderede STECF, at den reduktion af fiskeridødeligheden (F), som planen forventedes at resultere i fra 2006, ikke er nået, og at selv om den regulerede fiskeriindsats er reduceret, er den operative indsats (fangstvægtet fiskeriindsats) øget, eftersom indsatsen er flyttet over på redskaber, som fanger mere kulmule med samme indsats, og at FMSY sandsynligvis ikke vil være nået i 2015 som det var hensigten. Planen opfylder derfor ikke de målsætninger, der er fastsat deri. Havdageordningen er også blevet kritiseret af flere interessenter, som mener, at den helt modsat hensigten om at bevare fiskebestandene er skadelig for miljøet, fordi fartøjer med et begrænset antal fiskedage er nødsaget til at fiske tæt på kysten, hvor ungfiskestimerne forekommer. ·Konsekvensanalyse Analysen af konsekvenserne af en flerårig plan for de vestlige farvande er foregået som led i den nye fælles fiskeripolitik og omarbejdningen af forordningerne om tekniske foranstaltninger. Den fælles fiskeripolitik efter reformen indeholder bl.a. en ny forpligtelse til at lande alle fangster, en frist for opfyldelsen af målet om et maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY) og bestemmelser om regionalisering. Der er derfor udarbejdet en række rapporter, foretaget undersøgelser og indgået kontrakter, som har tilvejebragt baggrundsviden om disse spørgsmål. Baggrunden omfatter: ·reformen af den fælles fiskeripolitik · virkningen af landingsforpligtelsens indførelse · de samfundsøkonomiske aspekter af den fælles fiskeripolitik · udarbejdelsen af en ny forordning om tekniske foranstaltninger · spørgsmål vedrørende det blandede fiskeri i EU, herunder hvordan man skal løse problemet med arter, der blokerer for yderligere fiskeri · overvejelser vedrørende forvaltningsområder med henblik på de nye flerårige planer · overvejelser vedrørende forvaltning på grundlag af MSY. De tre lovgivningsmæssige løsningsmodeller blev undersøgt nærmere i konsekvensanalysen: Løsningsmodel 1 - anvendelse af de allerede gældende relevante regler i den fælles fiskeripolitik, løsningsmodel 2 — udarbejdelse af én fælles flerårig plan for det blandede fiskeri, løsningsmodel 3 - erstatning af de gældende planer med en række flerårige planer for det blandede fiskeri. Løsningsmodel 1 afspejler status quo, som ikke er nogen effektiv løsning på problemet med overfiskeri og ineffektiv forvaltning (se afsnit 1.4 og 3). De problemer, der er knyttet til status quo, er præcis de problemer, som initiativet tager sigte på at løse. Det er som følge af de indbyrdes modstridende bestemmelser, som ville forblive i kraft, tydeligvis ikke muligt at nå de fastsatte mål ved hjælp af denne løsningsmodel. Løsningsmodel 2 består af én fælles plan, som dækker alle de vestlige farvande. I denne løsningsmodel tages der hensyn til den kendsgerning, at mange af medlemsstaterne fisker i både de nordvestlige og de sydvestlige farvande, og at flere flåder fisker i begge farvande. Med en fælles plan vil det også stadig være muligt at forelægge fælles henstillinger vedrørende specifikke typer fiskeri i henholdsvis de nordvestlige eller de sydvestlige farvande. Forslagene kommer desuden til at følge nøjagtig den samme model for de nordvestlige og sydvestlige farvande, som er vedtaget i den flerårige plan for Østersøen med de finjusteringer, der forventes som følge af den flerårige plan for Nordsøen.

Løsningsmodel 3 ville indebære to planer, en for de nordvestlige farvande og en for de sydvestlige farvande. Forskellen mellem denne løsningsmodel og løsningsmodel 2 er, at denne model afspejler den nuværende struktur for regionalisering, eftersom de to områder er dækket af henholdsvis Det Rådgivende Råd for de Nordvestlige Farvande og Det Rådgivende Råd for de Sydvestlige Farvande. Det er disse områder, der danner basis for de fælles henstillinger med henblik på udsmidsplaner, der er forelagt af gruppen af medlemsstater i de nordvestlige farvande og gruppen af medlemsstater i de sydvestlige farvande. To planer kunne fungere som en naturlig forlængelse af det arbejde, der allerede er gjort i forbindelse med udsmidsplanerne for at vurdere de enkelte typer fiskeris forvaltningskrav med henblik på at nå målene i den fælles fiskeripolitik (dvs. gennemførelse af landingsforpligtelsen og opnåelse af MSY). Selv om både løsningsmodel 2 og 3 fik større tilslutning end basisscenariet (løsningsmodel 1), viser den forudgående analyse, at løsningsmodel 2, der indebærer én fælles flerårig plan for det blandede fiskeri, som skal dække de alle vestlige farvande, fik størst tilslutning, da den sikrer: ·effektivitet ·mindskelse af den administrative byrde ·realisering af den fælles fiskeripolitiks overordnede målsætninger ·en forvaltningsramme, der fremmer stabilitet og forudsigelighed. En fælles forvaltningsplan vil desuden forenkle lovgivningsrammen og mindske den administrative byrde for medlemsstaterne og fiskerisektoren. ·Målrettet regulering og forenkling Selv om denne plan ikke indgår i Refitprogrammet, vil den alligevel resultere i en reduktion af den administrative byrde, eftersom den erstatter fem forordninger, som samles i én plan. De komplekse havdageordninger, som krævede yderligere administrative ressourcer til forvaltning og overvågning, bliver desuden ophævet med denne plan. Den gældende ordning er årsag til betragtelige økonomiske omkostninger for virksomhederne, særlig for de små og mellemstore virksomheder. Disse tab skyldes indviklede regler og vil blive undgået i fremtiden (direkte fordele ved forenklingen). En bæredygtig udnyttelse af ressourcerne vil føre til større rentabilitet og dermed til bedre økonomiske resultater. Fiskerne får større frihed til at vælge, hvor og hvornår de vil fiske. Ophævelse af fiskeriindsatsordningen vil ikke alene resultere i en lettelse af den administrative byrde for virksomhederne, herunder en lettelse af de mange rapporteringsforpligtelser, men også for de nationale forvaltninger, der behandler og overvåger de indberettede oplysninger. Forvaltningsplanen for sild vest for Skotland, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1300/2008, vil blive ophævet. Planen er blevet forældet som følge af ændringen i den videnskabelige viden om de berørte bestande. ·Grundlæggende rettigheder Ikke relevant 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Ingen. 5.ANDRE FORHOLD ·Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Planen indeholder bestemmelser om regelmæssig evaluering af dens indvirkning på de berørte bestande på grundlag af videnskabelig rådgivning. Det er af allerstørste betydning at fastsætte det korrekte tidspunkt for en sådan evaluering. Der skal være tid til at vedtage og gennemføre regionale foranstaltninger, og der skal gå en rum tid, før man kan se, hvilken indvirkning disse foranstaltninger har på bestandene og fiskeriet. Der skal også tages hensyn til de videnskabelige organers arbejdsmetoder og deres regelmæssige fastsættelse af benchmarks. For nylig var det ikke muligt at yde videnskabelig rådgivning, fordi der ikke forelå tilstrækkelige data eller tendenser, som kunne evalueres, og der var tale om en evalueringsperiode på tre år. Planen bør derfor evalueres hvert femte år. Det skal bemærkes, at selv om planen skal evalueres hvert femte år, er dette ikke til hinder for, at lovgiverne ændrer planen, hvis dette viser sig nødvendigt på grund af udviklingen.

·Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget I overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks overordnede mål om bevarelse af fiskeressourcerne, herunder særlig artikel 9 og 10 i grundforordningen, som stiller krav om opstilling af flerårige planer, er planens hovedelementer følgende: ·Planen finder anvendelse på demersale bestande, inklusive dybhavsbestande, i de vestlige farvande og fiskeriet efter disse bestande. Planen omfatter også gennemførelsen af landingsforpligtelsen og tekniske foranstaltninger for alle bestande og fiskeriet efter disse bestande i de vestlige farvande. ·Planen indeholder målsætninger og mål (opnåelse af et fiskeridødelighedsniveau, som er i overensstemmelse med princippet om maksimalt bæredygtigt udbytte). Målene skal i henhold til grundforordningens artikel 10 være kvantificerbare. De foreslåede mål er udtrykt som fiskeridødelighedsintervaller baseret på FMSY som anbefalet af ICES. Disse FMSY-intervaller gør det muligt at forvalte de pågældende bestande med udgangspunkt i det maksimale bæredygtige udbytte og vil give plads til at foretage tilpasninger, hvis der forelægges ny videnskabelig rådgivning, samtidig med at der opretholdes en høj grad af forudsigelighed. ·Planen indeholder bevarelsesreferencepunkter udtrykt i ton gydebiomasse eller bestandsstørrelse udtrykt i tal, som ICES har fastsat, sædvanligvis i forbindelse med dette organs fastsættelse af benchmarks. Hvis der ikke er ydet rådgivning om gydebiomassen eller referencepunkter for bestandsstørrelsen, bør der træffes foranstaltninger, hvis rådgivningen viser, at en bestand er truet. ·Der er knyttet beskyttelsesforanstaltninger og specifikke bevarelsesforanstaltninger til disse bevarelsesreferencepunkter. Hvis det af den videnskabelige rådgivning fremgår, at en af de berørte bestande befinder sig under dette punkt, bør TAC'en for denne bestand reduceres. En sådan reduktion kan om nødvendigt suppleres med tekniske foranstaltninger eller hasteforanstaltninger, som vedtages af Kommissionen eller medlemsstaterne. ·Bestemmelser vedrørende landingsforpligtelsen, som skal vedtages på regionalt plan med henblik på at gennemføre forpligtelsen fuldt ud. Der vil også blive fastsat et retsgrundlag for eventuelle fremtidige undtagelser begrundet i høj overlevelsesrate eller de minimis-undtagelser, der indrømmes i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning. 2018/0074 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om en flerårig plan for fiskebestandene i de vestlige farvande og tilstødende farvande og for fiskeriet efter disse bestande, om ændring af forordning (EU) 2016/1139 om en flerårig plan for Østersøen og om ophævelse af forordning (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007 og (EF) 1300/2008 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982, som Unionen er kontraherende part i, indeholder bevarelsesforpligtelser, herunder forpligtelsen til at bevare populationer af befiskede arter på eller genopbygge dem til det niveau, som giver det maksimale bæredygtige udbytte (MSY). (2)På verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i New York i 2015 forpligtede Unionen og medlemsstaterne sig til senest i 2020 at nå målet om en effektiv regulering af fiskeriet og standse overfiskeri, ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri og anvendelsen af ødelæggende fiskemetoder samt gennemføre videnskabeligt baserede forvaltningsplaner med henblik på at genoprette fiskebestandene så hurtigt som praktisk muligt og mindst til det niveau, som giver MSY på grundlag af bestandenes biologiske karakteristika.

(3)I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes reglerne for den fælles fiskeripolitik i overensstemmelse med Unionens internationale forpligtelser. Den fælles fiskeripolitik skal som fastsat i artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF bidrage til at beskytte havmiljøet, til en bæredygtig forvaltning af alle kommercielt udnyttede arter og navnlig til målet om at opnå en god miljøtilstand senest i 2020. (4)Den fælles fiskeripolitik tager bl.a. sigte på at sikre, at fiskeriet og akvakulturproduktionen foregår på en miljømæssigt bæredygtig måde på langt sigt, at anvende en forsigtighedstilgang i fiskeriforvaltningen og at gennemføre en økosystembaseret fiskeriforvaltningstilgang. (5)For at nå den fælles fiskeripolitiks målsætninger skal der vedtages en række bevarelsesforanstaltninger, som f.eks. flerårige planer og tekniske foranstaltninger, og der skal fastsættes og tildeles fiskerimuligheder, alt efter hvad der er behov for, enten i form af enkeltforanstaltninger eller en kombination af disse. (6)Flerårige planer skal i henhold til artikel 9 og 10 i forordning (EU) nr. 1380/2013 være baseret på videnskabelig, teknisk og økonomisk rådgivning. I henhold til samme bestemmelser skal planerne indeholde målsætninger, kvantificerbare mål med klare tidsplaner, bevarelsesreferencepunkter, beskyttelsesforanstaltninger og tekniske foranstaltninger, der tager sigte på at undgå og reducere uønskede fangster. (7)"Den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning" betyder offentligt tilgængelig videnskabelig rådgivning, som bygger på de seneste videnskabelige data og metoder og enten er ydet eller gennemgået af et uafhængigt videnskabeligt organ, som er anerkendt på EU-plan eller internationalt. (8)Kommissionen bør indhente den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning for de bestande, som den flerårige plan dækker. Med henblik herpå indgår den aftalememoranda med Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES). Den videnskabelige rådgivning fra ICES bør være baseret på denne flerårige plan og bør navnlig angive intervaller for FMSY og referencepunkter for biomassen, dvs. MSY Btrigger og Blim. Disse værdier bør anføres i den relevante bestandsrådgivning og, hvis det er relevant, i eventuel anden offentligt tilgængelig videnskabelig rådgivning, f.eks. i den rådgivning om blandet fiskeri, som ICES yder. (9)I Rådets forordning (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) 509/2007, (EF) nr. 1300/2008 og (EF) nr. 1342/2008 er der fastsat regler for udnyttelsen af henholdsvis den nordlige kulmulebestand, kulmule- og jomfruhummerbestandene i Det Cantabriske Hav og vest for Den Iberiske Halvø, tunge i Biscayabugten, tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal, sild vest for Skotland og torsk i Kattegat, Nordsøen, vest for Skotland og i Det Irske Hav. Disse og andre demersale bestande tages i blandet fiskeri. Der bør derfor opstilles én enkelt flerårig plan, hvori der tages højde for dette tekniske samspil. (10)En sådan flerårig plan bør desuden anvendes på demersale bestande og fiskeriet efter disse bestande i de vestlige farvande, dvs. de nordvestlige farvande og de sydvestlige farvande. Der er tale om rundfisk, fladfisk, selachier og jomfruhummer (Nephrops norvegicus), der lever i bunden af eller tæt på bunden af vandsøjlen. (11)Visse demersale bestande udnyttes både i de vestlige farvande og i de tilstødende farvande. Planens bestemmelser vedrørende mål og beskyttelsesforanstaltninger for bestande, der hovedsagelig udnyttes i de vestlige farvande, bør derfor også finde anvendelse på nævnte områder uden for de vestlige farvande. For de bestande, der også forekommer i de vestlige farvande, og som hovedsagelig udnyttes uden for de vestlige farvande, bør der desuden fastsættes mål og beskyttelsesforanstaltninger i flerårige planer gældende for områderne uden for de vestlige farvande, hvor disse bestande hovedsagelig udnyttes, idet disse flerårige planers anvendelsesområde udvides til også at gælde for de vestlige farvande. (12)Det geografiske anvendelsesområde for den flerårige plan bør være baseret på bestandenes geografiske udbredelse som angivet i den seneste videnskabelige bestandsrådgivning fra ICES. Det kan på grundlag af bedre videnskabelige oplysninger eller som følge af bestandenes migration blive nødvendigt i fremtiden at ændre den geografiske udbredelse, der er angivet for bestandene i den flerårige plan. Kommissionen bør derfor tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter med henblik på at tilpasse den geografiske udbredelse, der er fastlagt for bestandene i den flerårige plan, hvis den videnskabelige rådgivning fra ICES viser, at der er sket ændringer i de relevante bestandes geografiske udbredelse. (13)I de tilfælde, hvor bestande af fælles interesse også udnyttes af tredjelande, bør Unionen samarbejde med disse tredjelande for at sikre, at disse bestande forvaltes bæredygtigt i overensstemmelse med målsætningerne i forordning (EU) nr. 1380/2013, særlig artikel 2, stk. 2, og målsætningerne i nærværende forordning. Indgås der ikke en formel aftale, bestræber Unionen sig på at nå frem til fælles ordninger for fiskeriet efter sådanne bestande med henblik på at muliggøre en bæredygtig forvaltning og dermed fremme lige vilkår for EU-operatørerne. (14)Formålet med denne plan bør være at bidrage til opfyldelsen af den fælles fiskeripolitiks målsætninger og navnlig til opnåelse og opretholdelse af MSY for de berørte bestande, bidrage til gennemførelsen af landingsforpligtelsen for demersale bestande, der er omfattet af fangstbegrænsninger, fremme en rimelig levestandard for dem, der er afhængige af fiskeriet under hensyntagen til det kystnære fiskeri og de socioøkonomiske aspekter. Planen bør gennemføre den økosystembaserede tilgang til fiskeriforvaltning for at begrænse fiskeriets negative indvirkning på havets økosystem mest muligt. Den bør være i overensstemmelse med Unionens miljølovgivning, navnlig målet om at opnå god miljøstatus senest i 2020 (som fastsat i direktiv 2008/56/EF), målene i direktiv 2009/147/EF og i Rådets direktiv 92/43/EF. Planen bør også fastlægge de nærmere bestemmelser om gennemførelsen af landingsforpligtelsen i EU-farvandene i de vestlige farvande for alle bestande af arter, som er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013. (15)Ifølge artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2013 skal fiskerimulighederne fastlægges på grundlag af de målsætninger, der er fastsat i nævnte forordnings artikel 2, stk. 2, og overholde de mål, tidsrammer og margener, der er fastsat i de flerårige planer. (16)Der bør fastsættes et mål for fiskeridødeligheden (F), som er i overensstemmelse med målsætningen om at opnå og opretholde MSY, i form af intervaller, som gør det muligt at opnå MSY(FMSY). Intervallerne, som skal være baseret på den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, er nødvendige for at opnå den fleksibilitet, der skal til for at kunne tage hensyn til ændringer i den videnskabelige rådgivning, bidrage til gennemførelsen af landingsforpligtelsen og tage højde for de særlige forhold, der gør sig gældende for det blandede fiskeri. FMSY-intervallerne bør beregnes af Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), og bør navnlig fremgå af dets regelmæssige fangstrådgivning. Intervallerne skal på grundlag af denne plan udledes således, at det langsigtede udbytte ikke reduceres med mere end 5 % sammenlignet med MSY. Intervallets øvre grænse er fastsat således, at sandsynligheden for, at en bestand reduceres til under Blim højst er 5 %. Denne øvre grænse er også i overensstemmelse med ICES' rådgivningsregel, ifølge hvilken man i de tilfælde, hvor en bestands gydebiomasse er lav eller bestandsstørrelsen ringe, skal reducere F til en værdi, der ikke overstiger en øvre grænse svarende til FMSY-værdien multipliceret med bestandens gydebiomasse eller størrelse i TAC-året divideret med MSY Btrigger. ICES anvender disse betragtninger og rådgivningsreglen, når det yder videnskabelig rådgivning om fiskeridødelighed og fangstmuligheder. (17)Med henblik på fastsættelsen af fiskerimulighederne bør der fastsættes en øvre tærskel for FMSY-intervaller ved normal brug og, forudsat at den relevante bestand anses for at være i god stand, en øvre grænse i intervallet, som kan bruges i særlige tilfælde. Det bør kun være muligt at fastsætte fiskerimulighederne op til den øvre grænse, hvis det på grundlag af den videnskabelige rådgivning eller dokumentation er nødvendigt for at opfylde de mål, der er fastsat i nærværende forordning for det blandede fiskeri, eller nødvendigt for at undgå at skade en bestand som følge af samspillet inden for en bestand eller mellem bestande eller for at begrænse udsving fra år til år i fiskerimulighederne. (18)For de bestande, som der foreligger MSY-relaterede mål for, bør der med henblik på anvendelsen af beskyttelsesforanstaltninger fastsættes bevarelsesreferencepunkter udtrykt som gydebiomasseniveau, når det gælder fiskebestandene, og et niveau for bestandsstørrelse, når det gælder jomfruhummer, som udløser anvendelsen af disse beskyttelsesforanstaltninger. (19)Hvis bestandsstørrelsen reduceres til under disse niveauer, bør der træffes hensigtsmæssige beskyttelsesforanstaltninger. Beskyttelsesforanstaltningerne bør omfatte reduktion af fiskerimulighederne og særlige bevarelsesforanstaltninger, når den videnskabelige rådgivning viser, at der er behov for afhjælpende foranstaltninger. Disse foranstaltninger bør suppleres af enhver anden foranstaltning, som måtte være nødvendig, herunder foranstaltninger truffet af Kommissionen i henhold til artikel 12 i forordning (EU) nr. 1380/2013 eller foranstaltninger truffet af medlemsstaterne i henhold til artikel 13 i forordning (EU) nr. 1380/2013. (20)Det bør være muligt at fastsætte den samlede tilladte fangstmængde (TAC) for jomfruhummer i de vestlige farvande som summen af de fangstbegrænsninger, der er fastsat for hver enkelt funktionel enhed og for de øvrige statistiske rektangler uden for de funktionelle enheder, der hører under det pågældende TAC-område. Dette er dog ikke til hinder for vedtagelsen af foranstaltninger til beskyttelse af specifikke funktionelle enheder. (21)For at anvende den regionaliserede tilgang til bevarelse og bæredygtig udnyttelse af havets biologiske ressourcer bør det være muligt at træffe tekniske foranstaltninger for alle bestande i de vestlige farvande. (22)Hvis Rådet ved fastsættelsen af fiskerimulighederne for en given bestand er nødt til at tage hensyn til det rekreative fiskeri, hvis dette har en betydelig indvirkning på bestanden, bør det kunne fastsætte en TAC for de kommercielle fangster, hvori der tages hensyn til mængden af fangster, der tages i det rekreative fiskeri, og/eller vedtage foranstaltninger, der begrænser det rekreative fiskeri, som f.eks. fangstbegrænsninger og lukkede perioder.

(23)Med henblik på opfyldelse af landingsforpligtelsen i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør planen indeholde yderligere forvaltningsforanstaltninger, som skal specificeres yderligere i overensstemmelse med artikel 18 i forordning (EU) nr. 1380/2013. (24)Der bør som krævet i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes en frist for forelæggelse af fælles henstillinger fra medlemsstater med en direkte forvaltningsmæssig interesse. (25)Der bør i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes krav om, at Kommissionen med regelmæssige mellemrum evaluerer nærværende forordnings anvendelse for på grundlag af videnskabelig rådgivning at undersøge, om den er dækkende og virkningsfuld. Planen bør evalueres senest den xx. [fem år efter denne forordnings ikrafttræden] og derefter hvert femte år. Dette giver tid til, at landingsforpligtelsen kan gennemføres fuldt ud, at der kan vedtages og gennemføres foranstaltninger på regionalt plan, og til, at man kan se, hvilken indvirkning disse foranstaltninger har på bestandene og fiskeriet. Evaluering hvert femte år er også det minimum, der kræves af de videnskabelige organer. (26)For at muliggøre en hurtig og formålstjenlig tilpasning til den tekniske og videnskabelige udvikling, for at sikre fleksibilitet og åbne mulighed for udviklingen af visse foranstaltninger bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med henblik på at supplere denne forordning med bestemmelser om afhjælpende foranstaltninger og gennemførelsen af landingsforpligtelsen. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen under sit forberedende arbejde gennemfører relevante høringer, herunder eksperthøringer, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016. For navnlig at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter bør Europa-Parlamentet og Rådet modtage alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter bør have systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelse af delegerede retsakter. (27)Af hensyn til retssikkerheden bør det præciseres, at foranstaltninger til midlertidigt ophør, der er vedtaget for at nå planens målsætninger, kan anses for støtteberettigede i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 508/2014. (28)Anvendelsen af dynamiske henvisninger til FMSY-intervallerne og bevarelsesreferencepunkterne sikrer, at disse parametre, som er uundværlige for fastsættelsen af fiskerimuligheder, ikke bliver forældede, og at Rådet altid vil kunne anvende den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning. Samme tilgang med at anvende dynamiske henvisninger til den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning bør desuden følges i forbindelse med forvaltningen af bestandene i Østersøen. I denne sammenhæng betyder "den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning" offentligt tilgængelig videnskabelig rådgivning, som bygger på de seneste videnskabelige data og metoder og enten er ydet eller gennemgået af et uafhængigt videnskabeligt organ, som er anerkendt på EU-plan eller internationalt. Forordning (EU) 2016/1139 bør derfor ændres. (29)Rådets forordning (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007 og (EF) nr. 1300/2008 bør ophæves. (30)Der er som krævet i artikel 9, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2013 foretaget en behørig evaluering af planens sandsynlige økonomiske og sociale konsekvenser, før den fik sin endelige udformning — VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde 1.Ved denne forordning opstilles der en flerårig plan ("planen") for følgende demersale bestande, herunder dybhavsbestande, i de vestlige farvande og for fiskeriet efter disse bestande i de vestlige farvande samt de tilstødende farvande, hvis disse bestande også forekommer i andre områder end de vestlige farvande: (1)sort sabelfisk (Aphanopus carbo) i underområde 1, 2, 4, 6–8, 10 og 14 og i afsnit 3a, 5a–b, 9a og 12b (2)berycider (Beryx spp.) i det nordøstlige Atlanterhav (3)skolæst (Coryphaenoides rupestris) i afsnit 5b og i underområde 6 og 7 (4)havbars (Dicentrarchus labrax) i afsnit 4b, 4c, 7a, og 7d–h (5)torsk (Gadus morhua) i afsnit 7a (6)torsk (Gadus morhua) i afsnit 7e-k (7)glashvarrearter (Lepidorhombus spp.) i afsnit 4a og 6a (8)glashvarrearter (Lepidorhombus spp.) i afsnit 6b

(9)glashvarrearter (Lepidorhombus spp.) i afsnit 7b-k, 8a-b og 8d (10)glashvarrearter (Lepidorhombus spp.) i afsnit 8c og 9a (11)havtaske (Lepidorhombus spp.) i afsnit 7b-k, 8a-b og 8d (12)havtaske (Lepidorhombus spp.) i afsnit 8c og 9a (13)kuller (Melanogrammus aeglefinus) i afsnit 6b (14)kuller (Melanogrammus aeglefinus) i afsnit 7a (15)kuller (Melanogrammus aeglefinus) i afsnit 7b-k (16)hvilling (Merlangius merlangus) i afsnit 7b, 7c og 7e-k (17)hvilling (Merlangius merlangus) i underområde 8 og afsnit 9a (18)kulmule (Merluccius merluccius) i underområde 4, 6 og 7 og i afsnit 3a, 8a-b og 8d (19)kulmule (Merluccius merluccius) i afsnit 8c og 9a (20)byrkelange (Molva dypterygia) i afsnit 5b og i underområde 6 og 7 (21)jomfruhummer (Nephrops norvegicus) i følgende funktionelle enheder i underområde 6 og afsnit 5b: –North Minch (FU 11) –South Minch (FU 12) –Firth of Clyde (FU 13) –I afsnit VIa, uden for de funktionelle enheder (vest for Skotland) (22)jomfruhummer (Nephrops norvegicus) i følgende funktionelle enheder i underområde 7: –det østlige Irske Hav (FU 14) –det vestlige Irske Hav (FU 15)

–Porcupine bank (FU 16) –Aran grounds (FU 17) –Det Irske Hav (FU 19) –Det Keltiske Hav (FU 20-21) –Bristolkanalen (FU 22) –I ICES-underområde 7, uden for de funktionelle enheder (det sydlige Keltiske Hav, sydvest for Irland) (23)jomfruhummer (Nephrops norvegicus) i følgende funktionelle enheder i afsnit 8a, 8b, 8d og 8e: –den sydlige del af Biscayabugten (FU 25) (24)jomfruhummer (Nephrops norvegicus) i følgende funktionelle enheder i underområde 9 og 10 og CACAF 34.1.1: –vest for Galicien (FU 26-27) –de iberiske farvande (FU 28-29) –Cadizbugten (FU 30) (25)spidstandet blankesten (Pagellus bogaraveo) i underområde 9 (26)spidstandet blankesten (Pagellus bogaraveo) i underområde 10 (27)rødspætte (Pleuronectes platessa) i afsnit 7d (28)rødspætte (Pleuronectes platessa) i afsnit 7e (29)lubbe (Pollachius pollachius) i underområde 7 (30)almindelig tunge (Solea solea) i underområde 5, afsnit 6b og underområde 12 og 14 (31)almindelig tunge (Solea solea) i afsnit 7b og 7c (32)almindelig tunge (Solea solea) i afsnit 7d

(33)almindelig tunge (Solea solea) i afsnit 7e (34)almindelig tunge (Solea solea) i afsnit 7f og 7g (35)almindelig tunge (Solea solea) i afsnit 7h, 7j og 7k (36)almindelig tunge (Solea solea) i afsnit 8a og 8b (37)almindelig tunge (Solea solea) i afsnit 8c og 9a. Hvis det af den videnskabelige rådgivning fremgår, at der er sket en ændring i den geografiske udbredelse af de bestande, der er anført i dette stykkes første afsnit, kan Kommissionen vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 15 med henblik på at ændre denne forordning ved at tilpasse de ovenfor specificerede områder, således at de afspejler ændringen i den geografiske udbredelse. Sådanne tilpasninger må ikke udvide bestandsområderne ud over EU-farvandene i underområde 4-10 og CECAF-afsnit 34.1.1, 34.1.2 og 34.2.0. 2.Hvis Kommissionen på grundlag af den videnskabelige rådgivning mener, at der er behov for at ændre listen over bestande i stk. 1, første afsnit, kan Kommissionen forelægge et forslag til ændring af listen. 3.Det er kun artikel 4 og 6 og foranstaltningerne vedrørende fiskerimuligheder i artikel 7 i denne forordning, der finder anvendelse på de tilstødende farvande, der er omfattet af denne artikels stk. 1. 4.Denne forordning finder også anvendelse på bifangster, der er taget i de vestlige farvande i forbindelse med fiskeri efter de bestande, der er anført i stk. 1. Fastsættes der imidlertid for de nævnte bestande FMSY-intervaller og beskyttelsesforanstaltninger knyttet til disse bestandes biomasse i andre EU-retsakter om opstilling af flerårige planer, anvendes nævnte intervaller og beskyttelsesforanstaltninger. 5.Ved denne forordning fastsættes også de nærmere bestemmelser om gennemførelsen af landingsforpligtelsen i EU-farvandene i de vestlige farvande for alle bestande af arter, som er omfattet af landingsforpligtelsen i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013. 6.Der kan i henhold til denne forordning fastsættes tekniske foranstaltninger som omhandlet i artikel 8 for en hvilken som helst bestand i de vestlige farvande. Artikel 2

Definitioner Ved anvendelsen af denne forordning gælder i tillæg til definitionerne i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013, artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 850/98, følgende definitioner: (1)"de vestlige farvande": de nordvestlige farvande (ICES-underområde 5 (bortset fra afsnit 5a og kun EU-farvande i afsnit 5b), 6 og 7) og de sydvestlige farvande (ICES-underområde 8, 9 og 10 (farvandene omkring Azorerne) og CECAF-afsnit 34.1.1, 34.1.2 og 34.2.0 (farvandene omkring Madeira og De Kanariske Øer)) (2)"FMSY-interval": et værdiinterval fastsat i den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, navnlig fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), hvor alle fiskeridødelighedsniveauer inden for dette interval giver det maksimale bæredygtige udbytte (MSY) på langt sigt med et givet fiskerimønster og under de eksisterende gennemsnitlige miljøforhold uden at påvirke de relevante bestandes reproduktionsproces i betydelig grad. Intervallet er udledt, således at det langsigtede udbytte højst reduceres med 5 % sammenlignet med det maksimale bæredygtige udbytte. Der er fastsat en øvre grænse for intervallet, således at sandsynligheden for, at bestanden reduceres til under grænsereferencepunktet for bestandens gydebiomasse (Blim), højst er 5 % (3)"MSY Flower": den laveste værdi i FMSY-intervallet (4)"MSY Fupper": den højeste værdi i FMSY-intervallet (5)"FMSY-værdi": værdien for den anslåede fiskeridødelighed, som giver det maksimale bæredygtige udbytte på langt sigt med et givet fiskerimønster og under de eksisterende gennemsnitlige miljøforhold (6)"nedre FMSY-interval": et interval, der indeholder værdier fra MSY Flower op til FMSY-værdien (7)"øvre FMSY-interval": et interval, der indeholder værdier fra FMSY-værdien op til MSY Fupper

(8)"Blim": referencepunktet for bestandsstørrelsen som fastsat i den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, navnlig fra ICES, under hvilket der kan forekomme reduceret reproduktionsevne (9)"MSY Btrigger": referencepunktet for en bestands gydebiomasse, eller, hvis der er tale om jomfruhummer, referencepunktet for bestandsstørrelsen, som fastsat i den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, navnlig fra ICES, under hvilket der træffes specifikke, hensigtsmæssige forvaltningstiltag til sikring af, at udnyttelsesgraderne kombineret med de naturlige udsving genopbygger bestandene, så de kommer over de niveauer, der kan give MSY på langt sigt.

KAPITEL II

MÅLSÆTNINGER Artikel 3

Målsætninger 1. Planen skal bidrage til opfyldelsen af de målsætninger for den fælles fiskeripolitik, der er fastsat i artikel 2 i forordning (EU) nr. 1380/2013, navnlig ved at anvende en forsigtighedstilgang i fiskeriforvaltningen, og den har til formål at sikre, at udnyttelsen af havets levende biologiske ressourcer genopretter og opretholder populationerne af de befiskede arter over de niveauer, der kan give MSY. 2. Planen skal bidrage til at eliminere udsmid ved at undgå og så vidt muligt reducere uønskede fangster og til at gennemføre den landingsforpligtelse, der er fastsat i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013, for de arter, der er fastsat fangstbegrænsninger for, og som nærværende forordning finder anvendelse på. 3. Planen skal gennemføre den økosystembaserede tilgang til fiskeriforvaltning for at sikre, at fiskeriets negative indvirkning på havets økosystem begrænses mest muligt. Den skal være i overensstemmelse med Unionens miljølovgivning, navnlig målsætningen om at opnå en god miljøtilstand senest i 2020, jf. artikel 1, stk. 1, i direktiv 2008/56/EF, og målsætningerne i artikel 4 og 5 i direktiv 2009/147/EF såvel som artikel 6 og 12 i Rådets direktiv 92/43/EØF. 4. Planen har navnlig til formål at: a)sikre, at de betingelser, der er beskrevet i deskriptor 3 i bilag I til direktiv 2008/56/EF, opfyldes og b)bidrage til opfyldelsen af andre relevante deskriptorer i bilag I til direktiv 2008/56/EF i det omfang fiskeriet spiller en rolle for opfyldelsen heraf. 5. Foranstaltninger, der træffes i henhold til planen, skal være i overensstemmelse med den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning. Hvis der ikke foreligger tilstrækkelige data, træffes der foranstaltninger, som sikrer en sammenlignelig bevarelsestilstand for de relevante bestande. KAPITEL III

MÅL Artikel 4

Mål 1. Målet for fiskeridødeligheden i overensstemmelse med de FMSY-intervaller, der er defineret i artikel 2, skal være nået så hurtigt som muligt og på et gradvist stigende grundlag senest i 2020 for de bestande, der er anført i artikel 1, stk. 1, og det skal derefter opretholdes inden for FMSY-intervallerne, jf. denne artikel. 2. ICES anmodes om at forelægge FMSY-intervallerne på grundlag af denne plan. 3. Ved fastsættelsen af fiskerimuligheder for en bestand i henhold til artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsætter Rådet disse fiskerimuligheder således, at de ligger i det nedre FMSY-interval, der foreligger på det pågældende tidspunkt for den pågældende bestand. 4. Uanset stk. 1 og 3 kan fiskerimulighederne fastsættes på niveauer, der er lavere end FMSY-intervallerne. 5. Uanset stk. 3 og 4 kan fiskerimulighederne for en bestand fastsættes, således at de ligger i det øvre FMSY-interval, der foreligger på det pågældende tidspunkt for den pågældende bestand, forudsat at bestanden i artikel 1, stk. 1 ligger over MSY Btrigger: a)hvis det på grundlag af den videnskabelige rådgivning eller dokumentation viser sig at være nødvendigt for at opfylde de målsætninger, der er fastsat i artikel 3, for det blandede fiskeri b)hvis det på grundlag af den videnskabelige rådgivning eller dokumentation viser sig at være nødvendigt for at undgå alvorlig skade på en bestand som følge af samspillet inden for den pågældende bestand eller mellem denne og andre bestande eller

c)for at begrænse udsving i fiskerimulighederne fra år til år til højst 20 %. 6. Fiskerimulighederne fastsættes under alle omstændigheder således, at det sikres, at sandsynligheden for, at en bestands gydebiomasse reduceres til under grænsereferencepunktet for bestandens gydebiomasse (Blim), er under 5 %. Artikel 5

Forvaltning af bifangstbestande 1.Forvaltningsforanstaltningerne for de bestande, der er omhandlet i artikel 1, stk. 4, og, hvis det er relevant, fiskerimulighederne fastsættes under hensyntagen til den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning og til de målsætninger, der er fastsat i artikel 3. 2.Nævnte bestande forvaltes i henhold til forsigtighedstilgangen i fiskeriforvaltningen som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013, hvis der ikke foreligger tilstrækkelige videnskabelige data. 3.Der skal i henhold til artikel 9, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1380/2013 ved forvaltningen af det blandede fiskeri i forbindelse med de bestande, der er henvist til i denne forordnings artikel 1, stk. 4, tages hensyn til, at det er vanskeligt at befiske alle bestande på MSY-niveau samtidig, særlig i situationer, hvor dette fører til en for tidlig lukning af fiskeriet. KAPITEL IV

BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER Artikel 6

Bevarelsesreferencepunkter Med henblik på at beskytte den fulde reproduktionsevne hos de bestande, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, anmodes ICES på grundlag af denne plan om at forelægge følgende bevarelsesreferencepunkter: a) MSY Btrigger for bestande, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1 b) Blim for bestande, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1. Artikel 7

Beskyttelsesforanstaltninger 1. Hvis den videnskabelige rådgivning viser, at gydebiomassen for en af bestandene i artikel 1, stk. 1, og, hvis der er tale om jomfruhummerbestandene, bestandsstørrelsen i et givet år ligger under MSY Btrigger, træffes der alle de afhjælpende foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre en hurtig genopretning af den relevante bestand eller funktionelle enhed til over de niveauer, der kan give MSY. Uanset artikel 4, stk. 3 og 5, fastsættes fiskerimulighederne under hensyntagen til nedgangen i biomassen på et niveau, der svarer til en fiskeridødelighed, der reduceres til under det øvre FMSY-interval. 2. Hvis den videnskabelige rådgivning viser, at gydebiomassen for en af bestandene i artikel 1, stk. 1, og, hvis der er tale om jomfruhummerbestandene, bestandsstørrelsen ligger under Blim, træffes der yderligere afhjælpende foranstaltninger for at sikre en hurtig genopretning af den relevante bestand eller funktionelle enhed til over de niveauer, der kan give MSY. Uanset artikel 4, stk. 3 og 5, kan de afhjælpende foranstaltninger navnlig omfatte midlertidig indstilling af det målrettede fiskeri efter den pågældende bestand eller i den pågældende funktionelle enhed og en tilstrækkelig reduktion af fiskerimulighederne. 3. De afhjælpende foranstaltninger, der er omhandlet i denne artikel, kan omfatte: a) hasteforanstaltninger i overensstemmelse med artikel 12 og 13 i forordning (EU) nr. 1380/2013 b) foranstaltninger i henhold til nærværende forordnings artikel 8. 4. Valget af foranstaltninger som omhandlet i denne artikel træffes på grundlag af arten, alvoren, varigheden og hyppigheden af den situation, hvor bestandens gydebiomasse og, hvis der er tale om jomfruhummerbestandene, bestandsstørrelsen er under de i artikel 6 omhandlede niveauer.

KAPITEL V

TEKNISKE FORANSTALTNINGER Artikel 8

Tekniske foranstaltninger

1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 15 i nærværende forordning og artikel 18 i forordning (EU) nr. 1380/2013 med henblik på at supplere nærværende forordning vedrørende følgende tekniske foranstaltninger: (a) specifikationer for fiskeredskaber og regler for deres anvendelse med henblik på at sikre eller øge selektiviteten, reducere uønskede fangster eller minimere den negative indvirkning på økosystemet (b)specifikationer for ændringer eller supplerende anordninger til fiskeredskaber med henblik på at sikre eller øge selektiviteten, reducere uønskede fangster eller minimere den negative indvirkning på økosystemet (c)begrænsninger af eller forbud mod brugen af visse fiskeredskaber og udøvelsen af fiskeriaktiviteter i bestemte områder eller perioder med henblik på at beskytte gydefisk, fisk, som er under den bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelse, eller ikkemålarter eller minimere den negative indvirkning på økosystemet og (d)fastsættelse af bevarelsesmæssige mindstereferencestørrelser for enhver af de bestande, som denne forordning finder anvendelse på, med henblik på at sikre beskyttelsen af unge marine organismer. 2. Foranstaltningerne i denne artikels stk. 1 skal bidrage til opfyldelsen af målsætningerne i artikel 3.

KAPITEL VI

FISKERIMULIGHEDER Artikel 9

Fiskerimuligheder 1. Når medlemsstaterne tildeler de fiskerimuligheder, de har til rådighed, jf. artikel 17 i forordning (EU) nr. 1380/2013, skal de tage hensyn til den sandsynlige fangstsammensætning for de fartøjer, der deltager i blandet fiskeri. 2. Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 efter at have underrettet Kommissionen udveksle de tildelte fiskerimuligheder helt eller delvis. 3. Uden at dette berører artikel 7, kan den samlede tilladte fangstmængde for bestandene af jomfruhummer i de vestlige farvande være lig med summen af de fangstbegrænsninger, der er fastsat for de funktionelle enheder og de statistiske rektangler, der ligger uden for de funktionelle enheder. 4. Hvis den videnskabelige rådgivning viser, at det rekreative fiskeri har betydelig indvirkning på fiskeridødeligheden for en bestemt bestand, tager Rådet hensyn hertil og kan i forbindelse med fastsættelsen af fiskerimulighederne begrænse det rekreative fiskeri for at undgå at overskride det samlede mål for fiskeridødeligheden.

KAPITEL VII

BESTEMMELSER KNYTTET TIL LANDINGSFORPLIGTELSEN Artikel 10

Bestemmelser knyttet til landingsforpligtelsen i EU-farvande i de vestlige farvande Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 15 i nærværende forordning og artikel 18 i forordning (EU) nr. 1380/2013 med henblik på at supplere nærværende forordning ved at fastsætte de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af landingsforpligtelsen i artikel 15, stk. 5, litra a)-e), i forordning (EU) nr. 1380/2013 for alle bestande af arter i de vestlige farvande, der i henhold til artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er omfattet af nævnte forpligtelse.

KAPITEL VIII

ADGANG TIL FARVANDE OG RESSOURCER Artikel 11

Fiskeritilladelser og kapacitetslofter 1. For hvert af de ICES-områder, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, i denne forordning, udsteder hver medlemsstat i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 1224/2009 fiskeritilladelser til de fartøjer, der fører dens flag, og som fisker i nævnte områder. Medlemsstaterne kan i disse fiskeritilladelser også begrænse den samlede kapacitet udtrykt i kW for disse fartøjer, der anvender et specifikt redskab. 2. Hver medlemsstat opstiller og ajourfører en liste over fartøjer med fiskeritilladelse som omhandlet i stk. 1 og stiller den til rådighed for Kommissionen og de øvrige medlemsstater på sit officielle websted.



KAPITEL IX

FORVALTNING AF BESTANDE AF FÆLLES INTERESSE

Artikel 12

Principper og målsætninger for forvaltning af bestande af fælles interesse for Unionen og tredjelande 1. Hvis bestande af fælles interesse også udnyttes af tredjelande, skal Unionen samarbejde med disse tredjelande for at sikre, at disse bestande forvaltes bæredygtigt i overensstemmelse med målsætningerne i forordning (EU) nr. 1380/2013, særlig nævnte forordnings artikel 2, stk. 2, og målsætningerne i nærværende forordning. Opnås der ikke formel enighed, bestræber Unionen sig på at nå frem til fælles ordninger for fiskeriet efter sådanne bestande med henblik på at muliggøre en bæredygtig forvaltning og dermed fremme lige vilkår for EU-operatører. 2. Unionen kan i forbindelse med den fælles forvaltning af bestande med tredjelande udveksle fiskerimuligheder med tredjelande i henhold til artikel 33, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013. KAPITEL X

REGIONALISERING Artikel 13

Regionalt samarbejde 1. Artikel 18, stk. 1-6, i forordning (EU) nr. 1380/2013 finder anvendelse på de foranstaltninger, der er omhandlet i nærværende forordnings artikel 8 og 10. 2. Med henblik på denne artikels stk. 1 kan medlemsstater med en direkte forvaltningsmæssig interesse i de nordvestlige farvande og medlemsstater med en direkte forvaltningsmæssig interesse i de sydvestlige farvande forelægge fælles henstillinger i henhold til artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, første gang senest 12 måneder efter nærværende forordnings ikrafttræden og derefter 12 måneder efter hver forelæggelse af den evaluering af planen, der skal foretages i henhold til artikel 14. De kan også forelægge sådanne henstillinger, når de anser det for nødvendigt, navnlig hvis der sker en pludselig ændring i situationen for en hvilken som helst af de bestande, som denne forordning finder anvendelse på. Fælles henstillinger vedrørende foranstaltninger for et givet kalenderår fremsættes senest den 1. juli i det foregående år. 3. De beføjelser, der tillægges Kommissionen i henhold til artikel 8 og 10 i denne forordning, berører ikke de beføjelser, som Kommissionen tillægges i henhold til andre bestemmelser i EU-lovgivningen, herunder i henhold til forordning (EU) nr. 1380/2013.



KAPITEL XI

EVALUERING OG PROCEDURBESTEMMELSER Artikel 14

Evaluering af planen Senest den [fem år efter datoen for denne forordnings ikrafttræden] og derefter hvert femte år aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om planens resultater og indvirkning på de bestande, som denne forordning finder anvendelse på, og på fiskeriet, der udnytter disse bestande, navnlig for så vidt angår opfyldelsen af målsætningerne i artikel 3. Artikel 15

Udøvelse af de delegerede beføjelser 1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser. 2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 1, stk. 1, og artikel 8 og 10 tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra denne forordnings ikrafttrædelsesdato. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode. 3. Den i artikel 1, stk. 1, og artikel 8 og 10 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft. 4. Inden vedtagelsen af en delegeret retsakt hører Kommissionen eksperter, som er udpeget af hver enkelt medlemsstat i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning af 13. april 2016. 5. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom. 6. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 1, stk. 1, og artikel 8 og 10, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har underrettet Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ. KAPITEL XII

STØTTE FRA DEN EUROPÆISKE HAV- OG FISKERIFOND Artikel 16

Støtte fra Den Europæiske Hav- og Fiskerifond

Foranstaltninger til midlertidigt ophør, der er vedtaget for at opfylde planens målsætninger, anses for midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter med henblik på artikel 33, stk. 1, litra a) og c), i forordning (EU) nr. 508/2014. KAPITEL XIII

ÆNDRING AF FORORDNING (EU) 2016/1139 Artikel 17

Ændring af forordning (EU) 2016/1139 I forordning (EU) 2016/1139 foretages følgende ændringer: 1. Artikel 2 affattes således: "Ved anvendelsen af nærværende forordning finder definitionerne i artikel 4 i forordning (EU) nr. 1380/2013, artikel 4 i forordning (EF) nr. 1224/2009 og artikel 2 i forordning (EF) nr. 2187/2005 anvendelse. Desuden forstås ved: 1) "pelagiske bestande": de bestande, der er anført i nærværende forordnings artikel 1, stk. 1, litra c)-h), og enhver kombination af disse 2) "FMSY-interval": et værdiinterval fastsat i den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, navnlig fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), hvor alle fiskeridødelighedsniveauer inden for dette interval giver det maksimale bæredygtige udbytte (MSY) på langt sigt med et givet fiskerimønster og under de eksisterende gennemsnitlige miljøforhold uden at påvirke de relevante bestandes reproduktionsproces i betydelig grad. Intervallet er udledt, således at det langsigtede udbytte højst reduceres med 5 % sammenlignet med det maksimale bæredygtige udbytte. Der er fastsat en øvre grænse for intervallet, således at sandsynligheden for, at bestanden reduceres til under grænsereferencepunktet for bestandens gydebiomasse (Blim), højst er 5 % 3) "MSY Flower": den laveste værdi i FMSY-intervallet 4) "MSY Fupper": den højeste værdi i FMSY-intervallet 5) "FMSY-værdi": værdien af den anslåede fiskeridødelighed, som giver det maksimale bæredygtige udbytte på langt sigt med et givet fiskerimønster og under de eksisterende gennemsnitlige miljøforhold 6) "nedre FMSY-interval": et interval, der indeholder værdier fra MSY Flower op til FMSY-værdien 7) "øvre FMSY-interval": et interval, der indeholder værdier fra FMSY-værdien op til MSY Fupper 8) "Blim": referencepunktet for bestandsstørrelsen som fastsat i den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, navnlig fra ICES, under hvilket der kan forekomme reduceret reproduktionsevne 9) "MSY Btrigger": referencepunktet for en bestands gydebiomasse som fastsat i den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, navnlig fra ICES, under hvilket der træffes specifikke, hensigtsmæssige forvaltningstiltag til sikring af, at udnyttelsesgraderne kombineret med de naturlige udsving genopbygger bestandene, så de kommer over de niveauer, der kan give MSY på langt sigt 10) "berørte medlemsstater": medlemsstater med en direkte forvaltningsmæssig interesse, nemlig Danmark, Tyskland, Estland, Letland, Litauen, Polen, Finland og Sverige." 2. Artikel 4 affattes således: "Artikel 4

Mål 1. Målet for fiskeridødeligheden i overensstemmelse med de FMSY-intervaller, der er defineret i artikel 2, skal være nået så hurtigt som muligt og på et gradvist stigende grundlag senest i 2020 for de bestande, der er anført i artikel 1, stk. 1, og det skal derefter opretholdes inden for FMSY-intervallerne, jf. denne artikel. 2. ICES anmodes om at forelægge FMSY-intervallerne på grundlag af denne plan.

3. Ved fastsættelsen af fiskerimuligheder for en bestand i henhold til artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsætter Rådet disse fiskerimuligheder således, at de ligger i det nedre FMSY-interval, der foreligger på det pågældende tidspunkt for den pågældende bestand. 4. Uanset stk. 1 og 3 kan fiskerimulighederne fastsættes på niveauer, der er lavere end FMSY-intervallerne. 5. Uanset stk. 3 og 4 kan fiskerimulighederne for en bestand i følgende tilfælde fastsættes, således at de ligger i det øvre FMSY-interval, der foreligger på det pågældende tidspunkt for den pågældende bestand, forudsat at bestanden i artikel 1, stk. 1 ligger over MSY Btrigger: a)hvis det på grundlag af den videnskabelige rådgivning eller dokumentation viser sig at være nødvendigt for at opfylde de målsætninger, der er fastsat i artikel 3, for det blandede fiskeri b)hvis det på grundlag af den videnskabelige rådgivning eller dokumentation viser sig at være nødvendigt for at undgå alvorlig skade på en bestand som følge af samspillet inden for den pågældende bestand eller mellem denne og andre bestande eller c)for at begrænse udsving i fiskerimulighederne fra år til år til højst 20 %. 6. Fiskerimulighederne fastsættes under alle omstændigheder således, at det sikres, at sandsynligheden for, at en bestands gydebiomasse reduceres til under grænsereferencepunktet for bestandens gydebiomasse (Blim) er under 5 %." 3. I kapitel III indsættes følgende efter artikel 4: "Artikel 4a

Bevarelsesreferencepunkter Med henblik på at beskytte den fulde reproduktionsevne hos de bestande, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, anmodes ICES på grundlag af denne plan om at forelægge følgende bevarelsesreferencepunkter: a) MSY Btrigger for bestande, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1 b) Blim for bestande, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1." 4. Artikel 5 affattes således: "Artikel 5

Beskyttelsesforanstaltninger 1. Hvis den videnskabelige rådgivning viser, at gydebiomassen for en af bestandene i artikel 1, stk. 1, i et givet år ligger under MSY Btrigger, træffes der alle de afhjælpende foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre en hurtig genopretning af den relevante bestand til over de niveauer, der kan give MSY. Uanset artikel 4, stk. 3 og 5, fastsættes fiskerimulighederne under hensyntagen til nedgangen i biomassen på et niveau, der svarer til en fiskeridødelighed, der reduceres til under det øvre FMSY-interval. 2. Hvis den videnskabelige rådgivning viser, at gydebiomassen for en af bestandene i artikel 1, stk. 1, ligger under Blim, træffes der yderligere afhjælpende foranstaltninger for at sikre en hurtig genopretning af den relevante bestand til over de niveauer, der kan give MSY. Uanset artikel 4, stk. 3 og 5, kan de afhjælpende foranstaltninger inkludere midlertidig indstilling af det målrettede fiskeri efter den pågældende bestand og en tilstrækkelig reduktion af fiskerimulighederne. 3. De afhjælpende foranstaltninger, der er omhandlet i denne artikel, kan omfatte: a) hasteforanstaltninger i overensstemmelse med artikel 12 og 13 i forordning (EU) nr. 1380/2013 b) foranstaltninger i henhold til denne forordnings artikel 7 og 8. 4. Valget af foranstaltninger som omhandlet i denne artikel træffes på grundlag af arten, alvoren, varigheden og hyppigheden af den situation, hvor bestandens gydebiomasse er under de i artikel 4a omhandlede niveauer."