3. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 75/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om undersøgelse af dyr og fersk kød for 
restkoncentrationer (l) 
(86/C 75/01) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 28. maj 1985 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sundhedsvæsen 
og forbrug, som udpegede Peter Storie-Pugh til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 
7. januar 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 233. plenarforsamling, den 29. januar 1986, 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Udvalget stiller sig positivt til Kommissionens 
forslag, men mener dog det bør ændres ret væsentligt. 
Denne udtalelse indeholder Udvalgets forslag til æn­
dringer. 
1.2. Kommissionens forslag er baseret på direktiv 
83/90/EØF om ændring af direktiv 64/433/EØF om 
fersk kød og på et parallelt direktiv 81/602/EØF om 
forbud mod stilbener og thyreostatika, og på direktiv 
85/.../EØF om forbud mod østradiol 171?, progesteron, 
testosteron, zeranol og trenbolon. I disse direktiver 
kræves det, at der oprettes et system til overvågning af 
og kontrol med restkoncentrationer. 
1.3. Sigtet med dette forslag er at fastlægge retnings­
linjer for prøveudtagning samt at etablere en admini­
strativ ramme til overvågning af forekomsten af rest­
koncentrationer af en lang række kemiske stoffer i dyr 
og fersk kød. 
1.3.1. Disse stoffer falder grundlæggende i tre kate­
gorier: 
a) stoffer, der er totalt forbud mod at anvende; 
(!) EFT nr. C 138 af 31. 5. 1985, s. 5. b) stoffer, som ikke må forekomme over en vis (græn­
seværdi i kød bestemt til konsum; 
c) uønskede, forurenende stoffer. 
1.4. Udvalget erkender, at der er behov for fælles 
foranstaltninger med henblik på at beskytte forbrugerne 
mod restkoncentrationer, som kan udgøre en sundheds­
fare. Udvalget støtter ligeledes målsætningerne om at 
fjerne de skranker for samhandelen inden for Fæl­
lesskabet, som skyldes forskelle i medlemsstaternes ve­
terinærbestemmelser og offentlige sundhedsforskrifter. 
1.5. Generelt foreslår Kommissionen i dokument 
KOM(85) 192 endel., at der oprettes et prøveudtag­
nings- og analysesystem, som primært administreres af 
medlemsstaterne, mens EF-laboratorier skal varetage 
forbindelsen mellem de nationale referencelaboratorier. 
Medlemsstaterne skal hver især være ansvarlige både 
administrativt og skattemæssigt for deres eget system. 
1.6. Det foreliggende forslag gælder kun de kontrol­
foranstaltninger, som indebærer undersøgelse af dyr og 
fersk kød for eksisterende koncentrationer. Udvalget 
mener, at det er vigtigt ikke at se bort fra behovet for 
andre former for foranstaltninger med henblik på at 
forebygge, at skadelige restkoncentrationer overhove­
det forekommer. Det vil sige, at man opnår den mest 
omfattende forbrugerbeskyttelse ved at sikre, at god-
Nr. C 75/2 De Europæiske F 
kendt veterinærmedicin og andre godkendte kemiske 
stoffer anvendes korrekt og undgår fremgangsmåder, 
som fører til uacceptable restkoncentrationsværdier. 
Dette aspekt af kontrollen med restkoncentrationer, 
som er imod gængs praksis, tages der bedst fat på ved 
at gøre en indsats for at uddanne dem, der indgiver 
dyrene kemiske stoffer, således at de gøres bevidste 
om de mulige sundhedsmæssige konsekvenser af visse 
metoder inden for landbruget. En stor del af ansvaret 
for, at der gives undervisning i korrekt anvendelse af 
sådanne stoffer i veterinærsektoren og landbruget, på­
hviler producenter og distributører af kemiske stoffer. 
Den praktiserende dyrlæges rolle i uddelingen og anven­
delsen af veterinærmedicin er afgørende med henblik på 
at sikre, at både veterinærmedicinske velfærdsaspekter 
(beskyttelse) og offentlige sundhedsaspekter tages i be­
tragtning, når der stilles medicin til rådighed for land­
brugerne samt de ansatte på bedriften. 
1.7. I forbindelse med forebyggelse kan to andre 
faktorer spille en vis rolle: 
a) større vægt på undersøgelser før dødens indtræden 
f.eks. for injektionssteder eller i forbindelse med 
mistanke om nylig indgivelse af medicin; 
b) større praktisk bevidsthed om miljøforureningspro­
blemer som en potentiel kronisk fare for husdyr. 
1.8. Den praktiske virkning af at begrænse reklamen 
for receptpligtig medicin bør undersøges nærmere. Den 
receptpligtige medicin bør udvides betydeligt, hvis of­
fentligheden skal føle sig sikker på, at det er personer 
med den rette uddannelse, der udleverer, indgiver og 
rådgiver om alle aspekter af den korrekte anvendelse 
af medicin til dyr. 
2. Prøveudtagning 
2.1. Tanken om en grundlæggende overvågningsord­
ning med mere indgående kontrol i tilfælde af proble­
mer er rigtig. Da det først og fremmest drejer sig om 
at beskytte forbrugeren, er det imidlertid nødvendigt 
at anvende de disponible ressourcer til kontrol med 
restkoncentrationer på den mest effektive måde. 
2.2. Selv om prøveudtagning af urin, fæces, blod 
eller mælk fra levende dyr på bedriften er et effektivt 
middel til overvågning af forbudte stoffer og miljøska­
delige stoffer, er denne metode for tiden ikke altid 
egnet til en kvantitativ vurdering af ulovlige niveauer af 
godkendte stoffer. I nogle af disse tilfælde er det byden­
de nødvendigt at foretage prøveudtagning af spiselige 
væv, herunder slagteriaffald, på slagtekroppe. llesskabers Tidende 3. 4. 86 
Den kvantitative vurdering af restkoncentrationer af 
godkendte stoffer i levende dyr turde blive mere anven­
delig, efterhånden som de kvantitative analytiske meto­
der forbedres. 
3. Analyser, tolerancer og laboratorier 
3.1. Det bør bemærkes, at forbrugernes interesser 
tjenes bedst, hvis der, hvor det er muligt, stilles to 
officielle analytiske metoder til rådighed for hvert stof: 
a) En hurtig og billig screeningmetode, der skal kunne 
spore meget lave niveauer af forbudte stoffer og/ 
eller niveauer af godkendte stoffer tæt på eller over 
den grænseværdi, som skal fastsættes for disse stof­
fer. Sådanne metoder skal anvendes til kontrol med 
restkoncentrationer i de godkendte medlemsstatsla-
boratorier. 
b) En specifik metode, (som næsten uundgåeligt er 
mere omstændelig og bekostelig) til officiel bekræf­
telse af positive prøver konstateret ved screeningme­
toden. Bekræftelsesanalyserne skal udføres af et 
godkendt referencelaboratorium for det pågældende 
stof. 
c) Der bør vedtages en screeningundersøgelse og en 
referenceundersøgelse for hvert stof. 
d) Der kræves mere forskning i den eventuelle toksici­
tet samt de relevante analytiske metoder for »cock­
tails« dvs. blandinger af stoffer, der kan indgives. 
e) Der bør fastlægges »målorganer« for de enkelte 
prøver.. 
3.2. Hvis opdrætterne skal have tillid til forslaget, 
må der indføjes en bestemmelse om, at medlemsstaterne 
kan foretage kontrolundersøgelser samt søge uafhængi­
ge ekspertudtalelser. Kontrolforsøg må ikke udføres 
på det laboratorium, som har udført den oprindelige 
undersøgelse. 
4. International samhandel 
4.1. Selv om der ikke kan gives tredjelande gunstigere 
betingelser end medlemsstaterne i handelen med EF, kan 
det påpeges, at mange lande allerede må efterkomme 
lignende krav fra tredjelande med hensyn til stoffer, der 
kan give restkoncentrationer. Der bør på dette område 
være den sædvanlige grad af samarbejde med tredjelan­
de,.således at overholdelsen af de foreslåede bestemmel­
ser lettes, og unødvendige forstyrrelser af den interna­
tionale handel mindskes. De aktuelle tiltag med henblik 
på at nå til enighed om internationale normer for mini-
mumsrestkoncentrationer bør fremskyndes. Der burde 
faktisk forlængst have været indført en ordning til 
kontrol med restkoncentrationer, som accepteres 
overalt. 
3. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 75/3 
Bortskaffelse af slagtekroppe med positive fund af 
restkoncentrationer 
5.1. Der bør gives en langt bedre forklaring på, hvil­
ke kriterier der lægges til grund for bortskaffelse eller 
anvendelse af slagtekroppe eller slagteriaffald, der er 
fjernet fra den menneskelige fødekæde. 
5.2. Denne mangel på klarhed forværres på grund af 
de modstridende bestemmelser i artikel 6 i Rådets direk­
tiv 85/358/EØF, og der eksisterer derfor en risiko for, 
at dyrefoderfabrikanter uforvarende kan modtage for­
sendelser af materiale, der ikke bør markedsføres som 
dyrefoder. 
5.3. Det er nødvendigt at indføje et krav om, at kød 
og slagteaffald, som er fjernet fra den menneskelige 
fødekæde i henhold til disse forslag, bør destrueres 
på en sådan måde, at de ikke vil kunne anvendes til 
dyrefoder, hverken som fersk kød eller kogte produkter, 
f.eks. kødfoder. 
5.4. Som et særligt punkt fremgår det ikke klart, 
hvor beslaglagte slagtekroppe skal opbevares, indtil 
der træffes endelig afgørelse. Slagterierne har absolut 
begrænset plads til dette formål. 
6. Identificering af dyr 
6.1. Det er en fastslået kendsgerning, at intet kon­
trolsystem og ingen sporingsmekanisme kan være effek­
tiv uden en korrekt identificering af dyret. Det bør 
derfor nøje overvejes, hvorledes dette mål kan nås på 
den mest effektive og rationelle måde — helst på et 
fælles EF-grundlag. 
7. Ikke-omfattede dyrearter 
7.1. Der bør fremsættes en klarere hensigtserklæring 
for så vidt angår kontrol med dyrearter, der ikke falder 
ind under disse forslag, f.eks. fjerkræ og vildt, samt 
fisk (som er et område, der kræver mere forskning/ 
information). Der skal klart tages stilling til, hvilke fremmede 
stoffer der er forbudte, og hvilke der er tilladte. Hvis 
forbrugerinteresserne på lang sigt skal beskyttes (på 
dette, såvel som på andre områder), bør sådanne 
lister være baseret på ubestrideligt sagligt bevisma­
teriale. Uden dette kommer man ingen vegne. 
b) Der skal anvendes analytiske metoder af en sådan 
art (tilstrækkeligt fintmærkende, præcise, egnede til 
at anvendes bredt, og som let kan reproduceres, med 
lav forekomst af falske positive — eller negative — 
udslag), at forbrugerne ikke narres ind i en falsk 
sikkerhedsfølelse. Derudover bør en angivelse af de 
officielle metoder for godkendte stoffer logisk følge 
efter fastlæggelsen af de tilsvarende grænseværdier 
(maksimumgrænser for restkoncentrationer). 
Grænseværdier (uskadelige restkoncentrationer, der 
er tilbage ved udløbet af tilbageholdelsestiden) og de 
tilsvarende tilbageholdelsestider skal harmoniseres i 
Fællesskabet for de enkelte farmaceutiske produk­
ter. Dette er altafgørende for en ensartet fortolkning 
af testresultaterne vedrørende restkoncentrationer. 
Disse grænseværdier og tilbageholdelsestider bør 
fastsættes af Udvalget for veterinærmedicinske præ­
parater nedsat i henhold til direktiverne om veteri­
nærmedicinske præparater. Dette arbejde bør frem­
skyndes, da det er meget uheldigt, at der endnu ikke 
er fastlagt grænseværdier for nogen af stofferne i 
bilaget til dette forslag — undtagen grænseværdien 
0. for de forbudte stilbener og thyreostatika. I USA 
er der i National Residue Testing Programme for 
1985 allerede anvendt en fortegnelse over »restkon­
centrationsgrænser«. 
d) Når nye produkter godkendes, skal der ofres mere 
opmærksomhed på allerede eksisterende mekanis­
mer til kontrol med restkoncentrationer, før et givet 
medicinsk præparat overhovedet anvendes. Ved at 
fastsætte en passende grænseværdi for det pågæl­
dende kemiske stof og kun godkende formuleringer, 
som man ved ikke fører til restkoncentrationer over 
grænseværdien, kan godkendelsesmyndighederne 
fra starten mindske det praktiske problem med rest­
koncentrationer af en bestemt sammensætning. 
Prioriterede kriterier for gennemførelsen 9. Særlige bemærkninger 
8.1. Udvalget er både opmærksom på, at visse vigtige 
punkter helt forståeligt er tilsløret i Kommissionens 
dokument, og at det ikke vil blive rådspurgt, når de 
praktiske detaljer skal formuleres. Derfor gør det op­
mærksom på visse synspunkter. 
8.2. Forbrugerne kan kun have tillid til, at dette 
forslag er relevant, dvs. fører til en lavere helbredsrisiko, 
hvis følgende betingelser er opfyldt: Artikel 2 
Litra a): Affattes således: »Godkendt prøve«. En prøve 
taget tilfældigt af den til undersøgelsen af en given 
restkoncentration kompetente myndighed, og som er 
klart mærket med oplysning om dyreart, vævstype, 
mængde, udtagningsmetode, emballering, forsendelse, 
oprindelse og udtagningsdato. 
Nr. C 75/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 4. 86 
Litra b): Kriterierne for udpegelsen af forskellige labora­
torier for hvert stof på regionalt, nationalt og EF-plan 
vil først blive formuleret i et senere forslag. Udvalget 
anbefaler, at ikke kun offentlige laboratorier, men alle 
kompetente laboratorier, der er underlagt uafhængig 
kontrol, skal kunne komme i betragtning som »god­
kendte laboratorier« til analyse af restkoncentrationer. 
Litra c): Der bør findes en mere præcis definition af 
restkoncentrationer. Den nuværende definition, som 
stammer fra direktivet om fersk kød, kan fortolkes 
således, at alt, hvad der er tilbage hidrørende fra stoffer 
med farmakologisk virkning, skulle være sundhedsfar­
ligt. Som generel påstand er dette ukorrekt, og medmin­
dre der er tale om store mængder, gælder det ikke for 
visse af de specifikke stoffer i bilaget. 
Artikel 3 
Stk. 1, litra a): Der bør henvises til, at prøven skal være 
stor nok til at muliggøre bekræftelsesanalyser. 
Stk 1, litra b): De »sammenlignende tests« bør indbefat­
te sammenligninger mellem forskellige metoder på 
samme laboratorium og sammenligninger af det samme 
forsøg udført i forskellige laboratorier. 
Artikel 4 
Stk. 3, litra a): Tilføj ordene »tælles og« før ordet 
»forsynes« i linje 3. 
Stk. 3, litra c): Det vil være yderst vanskeligt at spore 
stoffer over den tilladte grænseværdi på bedrifter, hvor 
tilbageholdelsesperioderne ikke er blevet overholdt. I 
sådanne situationer vil landbrugeren helt klart sige, at 
der ikke er sket noget ulovligt, og at det var hans hensigt 
at efterleve anvendelsesforskrifterne for det bestemte 
produkt. Man kan også sige, at det er langt mere 
vigtigt at sikre, at den mindste tilladte grænseværdi ikke 
overskrides, end at tilbageholdelsesperioden efterleves. 
Stk. 3, litra d): Dette er for restriktivt, og der er ikke 
nogen grund til, at det skal være forbudt at overdrage 
et dyr, når blot de gældende formalia i forbindelse 
hermed overholdes. 
Stk. 4, 1. afsnit: Kravet om en uges varsel forud for 
den påtænkte slagtning af dyr under slagteforbud er 
urealistisk, når det drejer sig om syge eller forulykkede 
dyr, som af humane grunde bør slagtes øjeblikkeligt. 
Stk. 4, 2. afsnit: Hvor skal disse slagtekroppe opbeva­
res? For hvis regning? Slagteriet kan ikke forventes at 
stille plads til rådighed eller betale omkostningerne. Artikel 6 
Stk. 1: Tilføj »(eller i større omfang, såfremt det kræves 
af medlemsstaten)« efter »i overensstemmelse med bi­
laget«. v 
Bilag 
1. Udvalget begrænser sig til at fremsætte nogle gene­
relle bemærkninger, men det ville være vildledende, hvis 
det ikke udtrykte betydeligt forbehold over for den 
foreslåede klassificering og metodik. 
2. Udvalget gentager et af sine hovedkriterier for 
forbrugerbeskyttelse. De vanskeligheder og fejl, der ofte 
ses i analyser af kemiske stoffer i biologisk materiale, 
understreger behovet for at sikre en korrekt anvendelse 
af sådanne stoffer samt behovet for, så vidt det er 
muligt, at forhindre, at stoffer, som er eller hvis metabo-
litter er potentielt sundhedsfarlige, i det hele taget kom­
mer ind i dyret uden rimelig grund. 
3. Bilaget bør nytænkes og revideres; der bør formu­
leres et klarere mål og anvendes en klarere udtryksmå­
de, hvilket vil skabe større tillid til ordningens anvende­
lighed (f.eks. varierer betydningen af »positive fund«. 
Meningen i visse afsnit er fuldstændig dunkel (se side 
8 »Supplerende undersøgelse« litra a) og b)). Kommis­
sionens forslag bør i vidt omfang ændres og finpudses. 
Ellers vil der blive oprettet et meget dyrt prøveud­
tagnings- og kontrolsystem uden hensyntagen til, hvilke 
restkoncentrationer, det er meningen, der skal spores. 
Til støtte for dette krav kan opmærksomheden henledes 
på følgende eksempler. 
3.1. Generelt kan det anføres, at prøveudtagnings-
systemerne er for ufleksible og ikke tager fuldt hensyn 
til bestandenes størrelse, lægemiddelgodkendelser, bru­
gere af medicin og tidligere resultater (i kapitel II, punkt 
5, kunne man f.eks. tilføje »medmindre sådanne prøver 
allerede er foretaget i det omfang de tidligere år«). De 
variable kriterier (kapitel I, punkt 3 b) er vanskelige at 
vurdere på forhånd. Hvad der er brug for, er en offentlig 
mindstegrænse, således at det'i langt højere grad overla­
des til medlemsstaterne selv at skønne, hvilke forsøg 
der skal foretages. 
3.2. Det bør gøres klart, at indsamlingshyppigheder-
ne kun vedrører tilfældige prøveudtagninger til kortlæg-
ningsformål — ikke til undersøgelser i tilfælde af mis­
tanke. Dette begrænser formentlig i realiteten denne 
prøveudtagning til slagterierne. 
3. 4. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 75/5 
3.3. Kommissionen antager tilsyneladende, at for­
budte kemiske forbindelser kræver meget hyppige prø­
veudtagninger, hvilket kan betvivles. Men på baggrund 
af Kommissionens seneste forslag vedrørende stoffer i 
gruppe II, som forbydes, bør forsøgsniveauet da ikke 
desto mindre ændres ligesom for stofferne i gruppe I, 
således at det kommer til udtryk, at der er tale om 
nyopdagede sundhedsmæssige farer? 
3.4. Man undrer sig over, hvad den videnskabelige 
begrundelse er for at underkaste pesticider mindre 
strenge krav end dem, der foreslås for anaboliske stoffer 
og antibiotika i betragtning af, at man kender de organi­
ske phosphorforbindelsers toksicitet og persistens. Her­
til kommer, at kontrollen meget ofte er utilstrækkelig. 
3.5. Det ville være mere hensigtsmæssigt, eller i det 
mindste interessant, at vide, hvilke stoffer der skal testes 
for, og derefter indrette kategorierne herefter. Det er 
vanskeligt at se logikken i den foreslåede klassifikation, 
som synes at hvile på dels »lignende funktion«, dels »lignende lovmæssig status« og dels »lignende analytisk 
metode«. 
Der bør udtænkes et mere pragmatisk system baseret 
på fire kategorier af prioriteter for analyser af samtlige 
kemiske forbindelser. Der kan tildeles prioritet på 
grundlag af: 
a) betydning for forbrugeren, 
b) foreliggende undersøgelsers gennemførlighed, 
c) anvendt mængde og anvendelsesbetingelser, 
d) potentielt misbrug. 
3.6. Der bør drages omsorg for, at listen over stoffer 
ikke bliver for specifik og for omfattende. Der bør være 
plads til fleksibilitet, således at listen både kan udvides 
og indskrænkes. Siden hvornår har f.eks. arsen været 
et tungmetal (kapitel 1, punkt 1, gruppe V)? Og man 
tvivler kraftigt på, om der er nogen logisk begrundelse 
for i det hele taget at placere nogle af de andre stoffer 
i den gruppe. 
Bruxelles, den 29. januar 1986. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om indførelse af en generel ordning med anerkendelse af eksamensbeviser 
for højere uddannelser (!) 
(86/C 75/02) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 26. juli 1985 under henvisning til EØF-traktatens artikel 100 
at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for industri, handel, håndværk og tjenesteydelser, som 
udpegede Clement De Bievre til ordfører. Afdelingen vedtog sin udtalelse den 8. januar 1986. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 233. plenarforsamling, mødet den 29. januar 1986, med 55 stemmer 
for, 3 imod og 6 hverken for eller imod, følgende udtalelse (afstemning ved navneangivelse): 
Udvalget godkender direktivforslaget med forbehold af følgende generelle og særlige bemærkninger: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Udvalget bemærker, at der hidtil er sket meget 
ringe fremskridt inden for etableringsretten, og' den 
(!) EFT nr. C 217 af 28. 8. 1985, s. 3. fri udveksling af tjenesteydelser især p.g.a. det meget 
komplicerede arbejde med harmoniseringen af de fagli­
ge kvalifikationer. Denne situation er til stor ulempe 
for de borgere, som har erhvervet eksamensbeviser for 
højere uddannelse og faglige kvalifikationer i deres 
hjemland, men som ikke kan udnytte dem i andre EF-
lande.