[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 22.2.2006

SEK(2006) 238 endelig

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET

Vurdering af de foranstaltninger, Italien har truffet til opfølgning af Rådets henstilling af 28. juli 2005 med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør - Anvendelse af traktatens artikel 104, stk. 7

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET

Vurdering af de foranstaltninger, Italien har truffet til opfølgning af Rådets henstilling af 28. juli 2005 med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør - Anvendelse af traktatens artikel 104, stk. 7

1. PROCEDUREN I FORBINDELSE MED UFORHOLDSMÆSSIGT STORE UNDERSKUD OVER FOR ITALIEN

Italien gjorde en stor indsats for finanspolitisk konsolidering i 1990'erne og reducerede det offentlige underskud fra næsten 12 % af BNP i 1990 til under 2 % ved slutningen af årtiet. Underskuddet steg imidlertid igen til lidt over 3 % af BNP i 2001, 2003 og 2004[1] på baggrund af en lav BNP-vækst og på trods af anvendelsen af store engangsforanstaltninger. Det primære overskud faldt fra 5 % af BNP i 1999 til 1,8 % af BNP i 2004, og faldet i gældskvoten, som var toppet med 125 % i 1994, oplevede en betydelig opbremsning. I slutningen af 2004 var gælden 106½ % af BNP.

Den 28. juli 2005 fastslog Rådet, efter at Kommissionen havde fremsat sin henstilling, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Italien, og rettede i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 7, henstillinger til Italien med henblik på at bringe underskuddet ned under 3 % af BNP på en troværdig og holdbar måde senest i 2007[2]. Rådet gav Italien en frist til den 12. januar 2006 til at træffe virkningsfulde foranstaltninger med henblik herpå. Rådet opfordrede specifikt Italien til at: "Gennemføre 2005-budgettet strengt" og "træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre et samlet fald i det konjunkturkorrigerede underskud, ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på mindst 1,6 % af BNP i 2006-2007 i forhold til niveauet i 2005, idet mindst halvdelen af denne korrektion skal finde sted i 2006". Italien blev desuden opfordret til at "sikre, at den offentlige bruttogældskvote mindskes tilstrækkeligt og nærmer sig referenceværdien i et tilfredsstillende tempo, i overensstemmelse med korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, ved at tilvejebringe et passende primært overskud på mellemlang sigt" og " især rette opmærksomheden mod andre faktorer end nettolåntagningen, der bidrager til ændringen i gældsniveauet, f.eks. below-the-line-foranstaltninger" . Rådet opfordrede også de italienske myndigheder til at "sikre, at budgetkonsolideringen i retning af en mellemfristet budgetsaldo tæt på balance eller i overskud fastholdes gennem en mindskelse af det konjunkturkorrigerede underskud, ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, med mindst 0,5 % af BNP om året, efter at det uforholdsmæssigt store underskud er blevet korrigeret" . Rådet opfordrede endelig de italienske myndigheder til at " forbedre indsamlingen og behandlingen af offentlige data yderligere" .

I overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr 1467/97, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr 1056/2005[3], hvori det hedder, at efter udløbet af den frist, inden for hvilken en medlemsstat skal træffe foranstaltninger i overensstemmelse med en henstilling efter artikel 104, stk. 7, " … meddeler Kommissionen Rådet, om den finder, at de trufne foranstaltninger - under forudsætning af at de gennemføres fuldt ud, og at den økonomiske udvikling følger prognoserne - forekommer tilstrækkelige til at sikre fyldestgørende fremskridt i retning af korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden for de frister, Rådet har sat" , foretages der i denne meddelelse en vurdering af de foranstaltninger, Italien har truffet til opfølgning af Rådets henstillinger[4].

2. FORANSTALTNINGER TRUFFET AF ITALIEN TIL OPFØLGNING AF RÅDETS HENSTILLING

2.1. Offentlige budgetsaldi

Budgetsaldo i 2005

Finansloven for 2005, som blev vedtaget i 2004, tilstræbte et offentligt underskud på 2,7 % af BNP i 2005, baseret på en forventet vækst i BNP på 2,1 %. For at nå målet planlagdes der i finansloven for 2005 en korrektion på 1,7 % af BNP med hensyn til trend-underskuddet ved uændret lovgivning (anslået til 4,4 % af BNP)[5]. Denne korrektion, samt skattesænkninger og yderligere udgifter til en værdi af ½ % af BNP, skulle finansieres ved udgiftsnedskæringer (især via loftet på 2 % over væksten i de nominelle udgifter), nye indtægter og engangsforanstaltninger. Ifølge 2004-opdateringen af stabilitetsprogrammet skulle finansloven for 2005 have ladet den primære saldo forblive stort set uændret i forhold til 2004, men engangsforanstaltningernes indvirkning skulle reduceres med omkring ½ % af BNP i forhold til 2004. Underskudsmålet blev revideret to gange i løbet af 2005. På baggrund af en ny fremskrivning af væksten i BNP på 1,2 % blev målet revideret i slutningen af april til et interval mellem 2,9 og 3,5 % af BNP. Den anden revision fandt sted i juli, hvor der i det økonomiske og finansielle planlægningsdokument (DPEF) blev fastsat et nyt underskudsmål for 2005 på 4,3 % af BNP, mens prognosen for væksten i BNP blev revideret i nedadgående retning til nul. For at sikre at underskudsmålet på 4,3 % af BNP blev nået, indførte regeringen i oktober nye udgiftsnedskæringer og indtægtsstigninger på omkring 0,1 % af BNP[6]. 2005-opdateringen af stabilitetsprogrammet bekræftede underskudsmålet på 4,3 %.

Budgetsaldo i 2006

På baggrund af et trend-underskud ved uændret lovgivning, som officielt anslås til ca. 5 % af BNP, indeholder finansloven for 2006, som det italienske parlament vedtog den 22. december 2005, underskudsforøgende diskretionære foranstaltninger til en værdi af ½ % af BNP, som tager sigte på at støtte væksten, og underskudsreducerende foranstaltninger til en værdi af 2 % af BNP. Den fulde virkning af budgettet ville således være at nå det officielle underskudsmål for 2006 på 3,5 % af BNP (se tabel 1).

De vækstunderstøttende foranstaltninger omfatter en generel reduktion af de sociale bidrag, en forlængelse af visse skattelettelser i landbrugs- og byggesektoren, en ny fond til støtte for husholdninger, foranstaltninger til støtte for investeringer, fonde til forlængelse af kontrakter i den offentlige sektor i 2006-2007 og andre foranstaltninger. De vigtigste korrigerende foranstaltninger er: nedskæringer i statens og de lokale myndigheders forbrug i produktionen (0,4 % af BNP)[7], nedskæringer i kapitaludgifter og andre udgifter (0,6 % af BNP), besparelser i sundhedssektoren, som er regionernes ansvarsområde (0,2 % af BNP)[8], yderligere indtægter (¾ % af BNP, hvoraf lidt mere end 0,1 % af BNP fra nye engangsforanstaltninger). Samlet nedskæres de primære udgifter med 0,8 % af BNP i forhold til trenden, og indtægterne øges med 0,6 % af BNP.

For at realisere udgiftsnedskæringerne styrker budgettet mekanismerne for kontrol med udgifterne, f.eks. ved at indføre grænser for den månedlige bevilling i statens udgifter og ved at øge revisionsrettens rolle ved tilsynet med den nationale stabilitetspagt. Budgettet indeholder også bestemmelser, der tager sigte på at tackle den tilbagevendende overskridelse af lofterne for sundhedsudgifter[9],[10].

Budgetsaldo i 2007 og derefter

Ifølge opdateringen af stabilitetsprogrammet fra december 2005 er det Italiens mål at reducere underskuddet til under 3 % af BNP senest i 2007 og at foretage en yderligere finanspolitisk konsolidering i de efterfølgende år i retning af en mellemfristet målsætning for budgetstillingen om et afbalanceret budget i strukturelle termer, jf. stabilitets- og vækstpagten. For årene 2007-2009 indeholder opdateringen ingen oplysninger om de foranstaltninger, der er nødvendige for at nå budgetmålene; det nævnes kun, at man har til hensigt at udfase engangsforanstaltningerne fra 2007.

2.2. Offentlig gæld

Efter sidste års stigning forventes det i 2005-opdateringen af stabilitetsprogrammet, at gældskvoten vender tilbage til en faldende tendens fra og med 2006. Gældskvoten forventes at falde fra 108½ % i 2005 til lige under 102 % i 2009, hovedsagelig drevet af stigende primære overskud og privatiseringsindtægter i 2006 og 2007 på 0,7 % af BNP hvert år. Det gældsforøgende bidrag fra akkumuleringen af finansielle aktiver (ekskl. privatiseringsindtægter) i 2005-2006 planlægges at udgøre ¼ % af BNP, hvilket er et fald fra over 1 % af BNP i 2004[11]. Selv om programmet ikke indeholder detaljerede oplysninger om sammensætningen af stock-flow-tilpasningen i 2007-2009 (bortset fra privatiseringerne i 2007), antyder den fremskrevne samlede stock-flow-tilpasning, at de gældsforøgende finansielle transaktioner forventes at ophøre fra og med 2007.

2.3. Statistik

Italien har truffet foranstaltninger vedrørende indsamling og behandling af offentlige data. Samarbejdet mellem det nationale statistiske institut (ISTAT), den italienske nationalbank og økonomi- og finansministeriet er blevet udvidet med det formål at reducere statistiske uoverensstemmelser mellem dataene fra de tre kilder. Der er indført et nyt informationssystem vedrørende de offentlige organers transaktioner (SIOPE), som skal indsamle online-oplysninger om budgettransaktioner foretaget af offentlige myndigheder.

3. VURDERING AF DE FORANSTALTNINGER, ITALIEN HAR TRUFFET TIL OPFØLGNING AF RÅDETS HENSTILLING

Vurderingen af, hvorvidt ovennævnte foranstaltninger opfylder Rådets henstilling efter artikel 104, stk. 7, er foretaget på grundlag af Kommissionens prognoser fra efteråret 2005, suppleret med de oplysninger, der er stillet til rådighed efter prognosernes skæringsdato (7. november 2005). Det drejer sig bl.a. om finansloven for 2006, som det italienske parlament vedtog den 22.december, og opdateringen af stabilitetsprogrammet, som regeringen fremlagde den 23. december.

I det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for opdateringen af stabilitetsprogrammet, forventes BNP-væksten at vokse fra nul i 2005 til 1,5 % i 2006 og 2007 og derefter til 1¾ % i 2008-2009. Dette scenario, som er det samme som i DPEF og som det, der ligger til grund for Kommissionens henstillinger efter artikel 104, stk. 7, er stort set i overensstemmelse med Kommissionens prognoser fra efteråret 2005, hvor der forventes BNP-vækstrater på 0,2 %, 1,5 % og 1,4 % for årene 2005-2007.

3.1. Offentlige budgetsaldi

Budgetsaldo i 2005

I Rådets henstilling efter artikel 104, stk. 7, blev et underskud på højst 4,3 % af BNP, under forudsætning af nulvækst i BNP i 2005, anset for at være foreneligt med en streng gennemførelse af 2005-budgettet. I efterårsprognoserne forventedes en underskudskvote på 4,3 % i 2005 – dvs. i overensstemmelse med det officielle mål, om end med en lidt højere BNP-vækst. De seneste kontante tal for det offentliges lånebehov i 2005 tyder på, at underskudsmålet for 2005 sandsynligvis vil blive nået.

Tabel 1: Italiens 2006-budget

I % af BNP | Budgetforslag pr. 28.10.20051 | Prognose fra efteråret 20052 | Endeligt budget |

Budgetsaldo ved uændret lovgivning ("tendenziale") | -4,9 | -5,0 | -4,9 |

Lavere primære udgifter | 0,8 | 0,5 | 0,8 |

heraf: sundhedssektoren | 0,1 | - | 0,1 |

Salg af fast ejendom | 0,2 | 0,2 | - |

Lissabon-relaterede udgifter | -0,2 | -0,2 | - |

Højere indtægter | 0,4 | 0,2 | 0,6 |

heraf: sundhedssektoren | 0,1 | - | 0,1 |

Budgetsaldo | -3,8 | -4,2 | -3,5 |

Konjunkturkorrigeret saldo | -3,2 | -3,6 | -2,9 |

Engangsforanstaltninger3 | 0,5 | 0,4 | 0,3 |

heraf: - Salg af fast ejendom | 0,3 | 0,2 | 0,1 |

- Skatteamnestier | - | - | 0,1 |

- Afløsningsafgifter | 0,2 | 0,1 | 0,2 |

Struktursaldo4 | -3,7 | -4,0 | -3,2 |

Ændring i struktursaldo | 0,4 | 0,0 | 0,9 |

Bemærkninger: 1 Efter såkaldt "Terza fase"-ændring af 28. oktober 2005. 2 Kommissionens prognose fra efteråret 2005 var baseret på budgetforslaget pr. 28.10.2005. 3 Engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger som beregnet af Kommissionens tjenestegrene. 4 Struktursaldo = Konjunkturkorrigeret saldo ekskl. engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. Kilde: Forslag til og endelig finanslov for 2006; Kommissionens økonomiske prognoser fra efteråret 2005; beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |

Budgetsaldo i 2006

Baseret på en forsigtig vurdering af nogle af foranstaltningerne i budgetforslaget for 2006 pr. 28. oktober 2005 forventedes der i Kommissionens prognoser fra efteråret 2005 et underskud på 4,2 % af BNP i 2006, hvilket er højere end det dengang officielle mål på 3,8 % af BNP (se tabel 1). Ifølge beregninger fra Kommissionens tjenestegrene ville strukturtilpasningen (dvs. ændringen i den konjunkturkorrigerede saldo ekskl. engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger) mellem 2005 og 2006 i henhold til efterårsprognoserne have været klart lavere end de "mindst" 0,8 % af BNP, som Rådet henstillede.

De ændringer, der er indført i den endelige udgave af budgettet, som det italienske parlament har vedtaget, kræver en omvurdering af strukturtilpasningen. En fuldstændig gennemførelse af 2006-finansloven vil være forenelig med den forbedring i det strukturelle budgetunderskud i 2006 på mindst 0,8 % af BNP, som Rådet har krævet, forudsat at den reelle BNP-vækst udgør 1,5 % i 2006, og at de gennemførte foranstaltninger er effektive. Den større strukturelle indsats i forhold til budgetforslaget af 28. oktober forklares hovedsagelig ved de yderligere korrigerende foranstaltninger, der støtter sænkningen af underskudsmålet (til 3,5 % af BNP), og ved det mindre omfang af planlagte engangsforanstaltninger.

Kommissionen mener, at sandsynligheden for en effektiv gennemførelse af foranstaltningerne i budgettet, og derfor muligheden for at gennemføre den nødvendige finanspolitiske indsats i 2006, er øget efter styrkelsen af mekanismerne til at håndhæve udgiftskontrollen. Kommissionen mener samtidig, at der stadig er stor usikkerhed i forbindelse med budgetmålet for 2006, som skyldes kombinationen af ambitiøse udgiftsnedskæringer og uprøvede udgiftskontrolmekanismer. Denne usikkerhed angår især gennemførelsen af alle de planlagte besparelser i de lokale myndigheders udgifter, sundhedsudgifterne og (i mindre omfang) de statslige udgifter samt visse andre mindre foranstaltninger. Afvigelser på disse områder kan resultere i et underskud, der ligger tættere på 4 % af BNP end det officielle mål på 3,5 % af BNP[12].

Budgetsaldo i 2007 og derefter

Forudsat at væksten forløber som forventet og under hensyntagen til Italiens tilsagn om at udfase engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger fra 2007, kræves der en strukturel tilpasning på 0,9 % af BNP (se tabel 2), hvis underskudsmålet for 2007 på 2,8 % af BNP skal nås. Italien har imidlertid ikke indsendt nogen oplysninger om de overordnede foranstaltninger, der planlægges for at nå 2007-målet. Dette gør det umuligt at vurdere kvaliteten og sammensætningen af tilpasningen. Programmet kunne endvidere undervurdere trend-underskuddet og dermed størrelsen af den budgetkorrektion (i forhold til trend), der er nødvendig for at nå 2007-målet. Eftersom fremskrivningerne ved uændret lovgivning ikke tager fuldt hensyn til fremtidige lønstigninger i den offentlige sektor, forventes der i programmet bl.a. et usandsynligt fald på 0,6 % af BNP i løn til ansatte mellem 2006 og 2007. Denne post forklarer i høj grad, hvorfor 2007-trend-underskuddet i programmet kun er 3,3 % af BNP, dvs. endnu lavere end målet for 2006-underskuddet. I årene efter 2007 er tempoet i tilpasningen i retning af den mellemfristede målsætning i henhold til programmet stort set i overensstemmelse med den minimale årlige forbedring i struktursaldoen på 0,5 % af BNP som ønsket af Rådet.

3.2. Offentlig gæld

Hvis den planlagte reduktion i gældskvoten for 2006-2007 nås, vil den være forenelig med Rådets henstillinger. Der er stor usikkerhed omkring udviklingen i gældsreduktionen, fordi den afhænger af den kombinerede virkning af stigende primære overskud i overensstemmelse med budgetmålene, gennemførelsen af privatiseringsplanerne og en effektiv nedtrapning af gældsforøgende ekstraordinære foranstaltninger, hvilket ville udgøre et klart brud med den seneste tendens[13]. I årene efter 2007 ser det ud til, at det er nødvendigt med en yderligere styrkelse af budgetmålene for at nå en gældskvote, som i tilstrækkelig grad falder i retning af referenceværdien, hvilket er af afgørende betydning for at dæmpe risiciene for holdbarheden på lang sigt.

3.3. Statistik

Den indsats, der er gjort for at forbedre kvaliteten af de offentlige data, har gjort det muligt at nedbringe de statistiske uoverensstemmelser. Efter EDP-indberetningen den 1. september 2005 har Eurostat offentliggjort Italiens data uden nogen henvisning til uafklarede spørgsmål[14]. Der er imidlertid stadig en række mangler med hensyn til rettidig fremlæggelse af data vedrørende de lokale myndigheder og sundhedssektoren. Etableringen af SIOPE forventes at forbedre indsamlingen af oplysninger om de lokale myndigheders finanser.

Tabel 2: Budgetsaldi og gæld

I % af BNP | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

4. KONKLUSIONER

Ud fra de foreliggende oplysninger ser det ud til, at Italien har truffet foranstaltninger, som er i overensstemmelse med Rådets henstillinger efter artikel 104, stk. 7. Det skal bl.a. anføres, at Italien:

- ser ud til at have nået underskudsmålet for 2005 på 4,3 % af BNP

- har vedtaget korrigerende foranstaltninger i finansloven for 2006, som - forudsat at de gennemføres fuldt ud, og at den økonomiske udvikling er i overensstemmelse med det scenario, der ligger til grund for Rådets henstillinger - vil sikre en tilfredsstillende udvikling i retning af en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud inden for de tidsfrister, der er fastsat af Rådet. Med forbehold af ovenstående betingelser vil finansloven for 2006 bl.a. resultere i strukturel tilpasning i 2006 i overensstemmelse med Rådets henstilling

- har fastsat et nominelt underskudsmål på under 3 % for 2007 og planlægger en strukturel tilpasning i overensstemmelse med Rådets henstillinger for 2007 og de efterfølgende år

- planlægger at få gælden tilbage på en faldende kurs takket være den kombinerede virkning af stigende primære overskud i overensstemmelse med budgetmålene, gennemførelsen af store privatiseringsplaner og nedtrapningen af gældsforøgende ekstraordinære foranstaltninger

- har taget initiativer, som har forbedret kvaliteten af de offentlige statistikker.

Korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2007 og reduktionen i gældskvoten er imidlertid forbundet med stor usikkerhed, fordi de i afgørende grad afhænger af:

1. en effektiv gennemførelse af 2006-budgettet. Såfremt foranstaltningerne ikke gennemføres fuldt ud eller viser sig at være ineffektive, vil det være nødvendigt med yderligere korrigerende foranstaltninger

2. specificering og gennemførelse af omfattende supplerende korrigerende foranstaltninger for 2007.

På baggrund af ovenstående vurdering mener Kommissionen, at der i øjeblikket ikke er behov for yderligere foranstaltninger i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Italien. Kommissionen vil fortsat overvåge budgetudviklingen i Italien nøje i overensstemmelse med traktaten og stabilitets- og vækstpagten, navnlig i betragtning af de offentlige finansers skrøbelige situation.

[1] Den budgetmæssige virkning af engangsforanstaltninger udgjorde 0,6 % af BNP i 2001, 1,9 % i 2003 og 1,4 % i 2004. I 2002 lå underskuddet på 2,7 % af BNP, og engangsforanstaltninger udgjorde 1,3 % af BNP.

[2] Den 12. juli 2005 blev der nået politisk enighed om "Rådets henstilling til Italien med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør – anvendelse af artikel 104, stk. 7, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab".

[3] Henholdsvis EFT L 209 af 2.8.1997 og EUT L 174 af 7.7.2005.

[4] Kommissionen vurderer samtidig Italiens opdatering af stabilitetsprogrammet fra december 2005. Kommissionens vurdering samt Rådets udtalelse om programmet kan ses på: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/country/italy_en.htm

[5] I den italienske budgetprocedure defineres alle foranstaltninger, der vedtages og planlægges med henblik på fremtidige år, i forhold til trend-underskuddet ved uændret lovgivning (såkaldt "tendenziale"). Det betyder, at fremtidige udgifter og indtægter kun indgår i trend-underskuddet i det omfang, hvor de afspejler en lovgivning, der allerede er vedtaget af parlamentet. Yderligere detaljerede oplysninger om trend-underskuddet og den italienske budgetprocedure som helhed kan findes i den tekniske vurdering af 2005-opdateringen af stabilitetsprogrammet.

[6] Disse foranstaltninger, der blev indført ved lovdekret 211/2005 af 17. oktober 2005, er inkorporeret i finansloven for 2006.

[7] Besparelser i de regionale og lokale myndigheders udgifter sker i form af en yderligere omfattende revision af "den nationale stabilitetspagt", der blev indført i 1999. Lofterne er forskellige for de enkelte typer lokale myndigheder (regioner eller provinser og kommuner) og for de enkelte udgiftstyper (løbende udgifter eller kapitaludgifter).

[8] Besparelserne angår nettosundhedsudgifterne. Den forventede fordeling er 1,5 mia. EUR i højere indtægter og 1 mia. EUR i lavere udgifter (se tabel 1).

[9] Disse bestemmelser tager især sigte på at tvinge regioner med et strukturelt underskud på sundhedsområdet til at dække en del af dette gennem yderligere indtægter og til at gennemføre de krævede besparelser. Endvidere vil kontrollen med læger og apotekere blive udvidet, bl.a. gennem elektronisk registrering af recepter og henvisninger.

[10] En amnesti vedrørende sociale bidrag i landbrugssektoren, som i øjeblikket drøftes i det italienske parlament, kan – hvis den til sidst vedtages og med forbehold af en statistisk efterprøvning – resultere i en begrænset revision af underskuddet og gældskvoten i opadgående retning.

[11] I opdateringen forventes en kontantbasis/periodebasis-forskel på ½ % af BNP i 2006. Denne forskel hænger også sammen med rentebetalingen på postobligationer, som er tilskrevet (og korrekt registreret som udgifter) tidligere, men først betales, når obligationerne indløses. Uden denne faktor ville kontantbasis/periodebasis-forskellen være mindre betydelig.

[12] Se fodnote 10.

[13] Se fodnote 10.

[14] Bortset fra at gøre opmærksom på nødvendigheden af at præcisere tilfælde af indberettede kapitaltilførsler mellem 2001 og 2004 i en række lande, herunder Italien.