BEGRUNDELSE

BAGGRUND FOR FORSLAGET

Bestemmelserne i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) for afsidesliggende regioner i EU, herunder De Kanariske Øer, tillader i princippet ingen afgiftsforskelle mellem lokale varer og varer, der kommer fra Spanien eller andre medlemsstater. Artikel 349 i TEUF (tidligere EF-traktatens artikel 299, stk. 2) åbner dog mulighed for at indføre særlige foranstaltninger for disse regioner på grund af de vedvarende ugunstige vilkår, der påvirker deres sociale og økonomiske situation.

I henhold til Rådets beslutning 2002/546/EF af 20. juni 2002[1], der er vedtaget på grundlag af EF-traktatens artikel 299, stk. 2, bemyndiges Spanien til indtil den 31. december 2011 at indrømme fritagelse for eller reduktion af en afgift med betegnelsen AIEM for visse varer, der produceres lokalt på De Kanariske Øer. Bilaget til den førnævnte beslutning indeholder listen over varer, for hvilke der kan indrømmes fritagelse for eller reduktion af afgiften. Alt efter den pågældende vare må afgiftsforskellen mellem lokalt producerede varer og andre varer ikke overstige 5, 15 eller 25 procentpoint.

Beslutning 2002/546/EF angiver årsagerne til vedtagelsen af særforanstaltninger: den afsides beliggenhed, afhængigheden af råvarer og energi, nødvendigheden af større råvarelagre, det lokale markeds begrænsede størrelse kombineret med en begrænset eksportaktivitet. Kombinationen af disse ugunstige vilkår betyder, at produktionsomkostningerne og dermed kostprisen for lokalt producerede varer forhøjes, således at de uden særforanstaltninger vil være mindre konkurrencedygtige end varer produceret andre steder, selv når der tages hensyn til omkostningerne ved transporten til De Kanariske Øer. Herved ville det være vanskeligere at opretholde en lokal produktion. De særlige foranstaltninger i beslutning 2002/546/EF er dermed udformet med henblik på at styrke det lokale erhvervsliv og øge dets konkurrenceevne.

Den globale økonomiske krise i 2009 med den deraf følgende nedgang i rejseaktiviteten havde store konsekvenser for økonomien på De Kanariske Øer, som i høj grad er afhængig af indtægterne fra turisme.

Reduktionen i arbejdsstyrken i turistsektoren har ført til en stor stigning i arbejdsløsheden på De Kanariske Øer. Arbejdsløsheden, som i perioden 2001-2007 svingede mellem 10,4 % og 12 %, steg til 17,3 % og 26,2 % i 2009. Denne udvikling bekræfter de farer, der er forbundet med en økonomi, som er stærkt afhængig af turisme, og behovet for at fremme en spredning af de økonomiske aktiviteter.

Den 16. november 2010 anmodede Spanien Europa-Kommissionen om at forlænge anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF med to år, således at dens udløbsdato falder sammen med udløbsdatoen for retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013.[2]

Spanien har også anmodet om en forlængelse med to år af anvendelsesperioden for beslutningen om statsstøtte NN 22/2008, ifølge hvilken den støtte, der er ydet af de spanske myndigheder, for så vidt angår AIEM er forenelig med fællesmarkedet. Kommissionen har udarbejdet et udkast til statsstøttebeslutning N 544/2010 om forlængelse af perioden for statsstøttebeslutning NN 22/2008, som er klart til at blive vedtaget, og som sikrer overensstemmelse med dette forslag.

Hvad angår anmodningen om en forlængelse af anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF, har Kommissionen vurderet den på baggrund af omfanget af de ugunstige vilkår, der påvirker De Kanariske Øer. Den er nået til den konklusion, at det er berettiget at efterkomme anmodningen på grundlag af de foreliggende oplysninger.

For det første bekræftede rapporten fra Kommissionen til Rådet om anvendelsen af de særlige ordninger vedrørende AIEM-afgiften på De Kanariske Øer, som blev vedtaget den 28. august 2008, rent faktisk, at AIEM fungerede på en tilfredsstillende måde, og uden at der var behov for at foretage ændringer i bestemmelserne i beslutning 2002/546/EF. De ugunstige vilkårs fortsatte tilstedeværelse bekræftes endvidere i den rapport, der blev fremsendt sammen med anmodningen om forlængelse af anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF.

For det andet anmodes der kun om en forlængelse med to år.

RESULTAT AF HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSE

De spanske myndigheders anmodning om en forlængelse af anvendelsen af AIEM var et svar på henvendelser fra de berørte økonomiske sektorer.

Kommissionen har ikke foretaget en konsekvensanalyse.

FORSLAGETS JURIDISKE INDHOLD

Resumé af forslaget

En forlængelse af anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF, der bemyndiger Spanien til at anvende fritagelser for eller reduktioner af en afgift med betegnelsen AIEM for visse varer, som fremstilles lokalt på De Kanariske Øer.

Retsgrundlag:

Artikel 349 i TEUF.

Nærhedsprincippet

Rådet har enekompetence til på grundlag af EUF-traktatens artikel 349 at vedtage særlige foranstaltninger til fordel for afsides beliggende regioner med henblik på at tilpasse anvendelsen af traktaterne til disse regioner, herunder de fælles politikker, på grund af de vedvarende ugunstige vilkår, der påvirker disse regioners sociale og økonomiske situation.

Forslaget er derfor i overensstemmelse med nærhedsprincippet.

Proportionalitetsprincippet

Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde:

Formålet er at forlænge anvendelsesperioden for beslutning 2004/162/EF med en periode på to år for at få den til at falde sammen med retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte, der gælder for perioden 2007-2013.

Kommissionen har i sin rapport til Rådet om anvendelsen af den særlige ordning vedrørende AIEM-afgiften, som gælder på De Kanariske Øer, bekræftet, at AIEM fungerede tilfredsstillende, og at der ikke var behov for ændringer i bestemmelserne i beslutning 2002/546/EF.

En eventuel yderligere forlængelse vil kun blive tilladt efter en ny analyse af de enkelte produkter.

Reguleringsmiddel

Foreslået retsakt: rådsafgørelse.

Andre instrumenter ville ikke være hensigtsmæssige af følgende årsag:

Den tekst, der skal ændres, er en rådsbeslutning, som er vedtaget på samme retsgrundlag (den daværende artikel 299, stk. 2, i EF-traktaten).

BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER

Forslaget har ingen indvirkning på EU-budgettet.

2011/0192 (CNS)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om ændring af beslutning 2002/546/EF for så vidt angår dens anvendelsesperiode

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 349,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,[3]

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,[4]

efter en særlig lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

1. I henhold til Rådets beslutning 2002/546/EF af 20. juni 2002, der er vedtaget på grundlag af EF-traktatens artikel 299, stk. 2, bemyndiges Spanien til indtil den 31. december 2011 at indrømme fritagelse for eller reduktion af en afgift med betegnelsen AIEM for visse varer, der produceres lokalt på De Kanariske Øer. Bilaget til den førnævnte beslutning indeholder listen over varer, for hvilke der kan indrømmes fritagelse for eller reduktion af afgiften. Alt efter den pågældende vare må afgiftsforskellen mellem lokalt producerede varer og andre varer ikke overstige 5, 15 eller 25 procentpoint.

2. Det forekommer berettiget at forlænge anvendelsesperioden for beslutning 2002/546/EF med to år, idet de elementer, der ligger til grund for bemyndigelsen i henhold til denne beslutning, er forblevet uændret. I så henseende bekræftede Kommissionens rapport til Rådet om anvendelsen af den særlige ordning vedrørende AIEM-afgiften, som gælder på De Kanariske Øer[5], at AIEM fungerede tilfredsstillende, og at der ikke var behov for ændringer i bestemmelserne i beslutning 2002/546/EF.

3. Den rapport, der er modtaget fra de spanske myndigheder, bekræfter endvidere, at de ugunstige vilkår, der berettigede godkendelsen af en fuldstændig fritagelse og en delvis reduktion af AIEM-afgiften for en liste over produkter, som fremstilles lokalt på De Kanariske Øer, stadig gælder -

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

I artikel 1 i beslutning 2002/546/EF ændres datoen "den 31. december 2011" til "den 31. december 2013".

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Spanien.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 179 af 9.7.2002, s. 22-27.

[2] EUT C 54 af 4.3.2006, s. 13.

[3] EUT C […] af […], s. […].

[4] EUT C […] af […], s. […].

[5] KOM(2008) 528.