Forslag til Rådets forordning (EF) om støtte til befolkningspolitik og -programmer i udviklingslandene (95/C 310/14) KOM(95) 295 endelig udg. - 95/0166(SYN)

(Forelagt af Kommissionen den 8. september 1995)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 W,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

i samarbejde med Europa-Parlamentet, og

ud fra følgende betragtninger:

De fleste udviklingslandes muligheder for at virkeliggøre deres økonomiske og sociale udvikling begrænses betydeligt af en høj befolkningstilvækst, og der er i disse lande vedtaget nationale programmer for fødselsspredning;

ved resolutionerne af 11. november 1986 om befolkning og udvikling og 18. november 1992 om familieplanlægning i udviklingslandenes befolkningspolitik erkendte Rådet behovet for en hurtig imødekommelse af den udækkede efterspørgsel efter familieplanlægningsydelser og understregede samtidig nødvendigheden af at hjælpe udviklingslandene med at iværksætte samlede befolkningsprogrammer under hensyntagen til de forskellige faktorer, der har indflydelse på styringen af frugtbarheden.

Fællesskabet har siden 1990 ved punkt- og pilotaktioner deltaget i finansieringen af projekter, der svarer til disse målsætninger, og i overensstemmelse med handlingsplanen vedtaget på den internationale konference om befolkning og udvikling, der afholdtes i Cairo, bør Fællesskabet øge sin særlige samarbejdsindsats på dette område;

Det Europæiske Fællesskab har forpligtet sig til at følge Cairo-konferencen op i form af bl.a. øget finansiel støtte til befolkningsprogrammer i udviklingslandene;

modtagerlandene bør gives mulighed for at indføre afbalancerede befolkningspolitikker, der er forenelige med en bæredygtig udvikling, og at udvikle strategier til styrkelse af kvindens status, som er en afgørende faktor for fødselskontrol, ved aktioner på de forskellige sociale, økonomiske og kulturelle områder og især nøgleområderne sundhed og uddannelse;

en ny indsats i den henseende kan fremme en bæredygtig økonomisk og social udvikling i udviklingslandene og disse landes harmoniske og stigende integration i verdensøkonomien;

dette program skal finansieres over Fællesskabets budget i form af gavebistand;

der bør fastlægges nærmere bestemmelser og forvaltningsregler for denne form for samarbejde -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Fællesskabet iværksætter et samarbejde til støtte for befolkningspolitikken i udviklingslandene.

Artikel 2

1. I de aktioner, der finansieres som led i det i artikel 1 omhandlede samarbejde, tages der hensyn til følgende prioriterede målsætninger:

- at gøre det muligt for kvinder og mænd på basis af den fornødne viden selv at vælge, hvor mange børn de ønsker at få, og med hvilke mellemrum fødslerne skal finde sted

- at bidrage til, specielt for kvindernes vedkommende, at skabe sociokulturelle, økonomiske og uddannelsesmæssige forhold, der fuldt ud sætter dem i stand til at træffe dette valg

- at bidrage til udvikling eller reform af sundhedssystemerne for at forbedre adgangen til og kvaliteten af ydelserne inden for genetisk sundhed og dermed betydeligt mindske sundhedsrisiciene for kvinder og børn.

2. Fællesskabsbistanden kan ydes til projekter, der omfatter aktiviteter på følgende områder:

- støtte til etablering og udvikling af familieplanlægningstjenester inden for rammerne af en politik iværksat af regeringer, internationale organisationer og ikke-statslige organisationer (NGO'er), idet der lægges særlig vægt på marginalgrupper, hvor denne problematik gør sig stærkere gældende

- støtte til indsatsen på områderne uddannelse af kvinder og sundhed, herunder til formulering, gennemførelse og finansiering af sådanne politikker

- forbedring af ydelserne inden for genetisk sundhed, for så vidt angår infrastruktur, udstyr, forsyninger eller uddannelse

- støtte til oplysnings-, uddannelses- og bevidstgørelseskampagner med henblik på bl.a. at øge forståelsen for, hvilke fordele fremskyndelsen af den demografiske omstilling vil betyde for samfundet som helhed

- udvikling af samfundsorganiseringen, den private organisationssektor, lokale NGO'er og Syd/Syd-samarbejdet med henblik på gennemførelse af programmer samt udveksling af erfaringer og støtte til samarbejdsnet mellem partnere.

Artikel 3

Bistandsmodtagerne og samarbejdspartnerne omfatter ikke blot stater og regioner, men også decentrale enheder, regionale organisationer, offentlige institutioner, traditionelle eller lokale samfund, private aktører og foretagender, herunder ikke-statslige kooperativer og organisationer og sammenslutninger repræsenterende lokalbefolkningen.

Artikel 4

1. De midler, der kan anvendes i forbindelse med de i artikel 2 nævnte aktioner, omfatter bl.a. undersøgelser, faglig bistand, uddannelse eller andre tjenesteydelser, leverancer og arbejder samt revisioner og evaluerings- og kontrolmissioner.

2. Fællesskabsfinansieringen kan dække såvel investeringsudgifter, herunder dog ikke køb af fast ejendom, som driftudgifter i udenlandsk eller lokal valuta alt efter, hvad der er behov for til gennemførelsen af aktionerne. For andre programmer end uddannelsesprogrammer kan driftsudgifterne dog almindeligvis kun dækkes i igangsættelsesfasen og i aftagende omfang.

3. Det tilstræbes systematisk, at de aktører eller partnere, der i sidste instans drager fordel af aktionen (land, lokalsamfund, virksomheder eller andre), selv yder et bidrag, især et finansielt bidrag, inden for rammerne af deres muligheder og afhængigt af den enkelte aktions art.

4. Det tilstræbes at udnytte mulighederne for samfinansiering, især sammen med medlemsstaterne eller multilaterale, regionale eller andre organisationer. Der træffes de fornødne foranstaltninger til at vise fællesskabskarakteren af den bistand, der ydes i medfør af denne forordning.

5. For at styrke sammenhængen og komplementariteten mellem de aktioner, der finansieres af Fællesskabet, og de aktioner, der finansieres af medlemsstaterne, og derved sikre, at disse aktioner som helhed bliver så effektive som muligt, træffer Kommissionen alle nødvendige koordineringsforanstaltninger, herunder:

a) indførelse af en ordning for systematisk udveksling af information om de aktioner, der finansieres eller påtænkes finansieret af Fællesskabet og medlemsstaterne

b) koordinering på stedet af gennemførelsen af aktionerne i kraft af regelmæssige møder og informationsudveksling mellem Kommissionens og medlemsstaternes repræsentanter i modtagerlandet.

Artikel 5

Den finansielle støtte i medfør af denne forordning ydes i form af gavebistand.

Artikel 6

1. Kommissionen undersøger, træffer afgørelse om og forvalter de i denne forordning omhandlede aktioner efter gældende budgetprocedurer og andre gældende procedurer, især procedurerne i finansforordningen vedrørende Fællesskabernes almindelige budget.

2. Afgørelser om aktioner, der i medfør af denne forordning finansieres med mere end 2 mio. ECU pr. aktion, og om enhver ændring af sådanne aktioner, der medfører en overskridelse på over 20 % af det oprindeligt fastsatte beløb for den pågældende aktion, træffes efter proceduren i artikel 7.

3. Enhver finansieringsaftale eller -kontrakt, der indgås i medfør af denne forordning, skal indeholde bestemmelse om, at Kommissionen og Revisionsretten kan foretage kontrol på stedet efter de sædvanlige regler fastlagt af Kommissionen inden for rammerne af de gældende bestemmelser, især bestemmelserne i finansforordningen vedrørende Fællesskabernes almindelige budget.

4. For så vidt som aktionerne fører til finansieringsaftaler mellem Fællesskabet og modtagerlandet, fastsættes det i disse aftaler, at betalingen af skatter, afgifter og gebyrer ikke finansieres af Fællesskabet.

5. Deltagelse i udbud og kontrakter står åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer i medlemsstaterne og modtagerstaten. Dette kan udvides til også at omfatte andre udviklingslande.

6. Leverancerne skal have oprindelse i medlemsstaterne eller modtagerstaten eller andre udviklingslande. I særlige, behørigt begrundede tilfælde kan leverancerne have oprindelse i andre lande.

Artikel 7

1. Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand, og som alt efter, hvilket land eller hvilken region foranstaltningerne vedrører, er:

a) for så vidt angår landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet, EUF-udvalget nedsat ved artikel 21 i den interne aftale nr. 91/401/EØF om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for fjerde Lomé-konvention, vedtaget den 16. juli 1990 af repræsentanterne for medlemsstaterne, forsamlet i Rådet

b) for så vidt angår landene i Middelhavsområdet, MED-udvalget nedsat ved artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 1762/92 (1), vedtaget af Rådet den 2. juni 1992

c) for så vidt angår landene i Asien og Latinamerika, ALA-udvalget nedsat ved artikel 15 i forordning (EØF) nr. 443/92 (2), vedtaget af Rådet den 25. februar 1992.

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyntagen til de pågældende spørgsmåls hastende karakter, i givet fald ved afstemning.

Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.

Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.

3. Ved et fælles møde for de i stk. 1 nævnte udvalg foretages der én gang årligt en udveksling af synspunkter på grundlag af de af Kommissionens repræsentant fremlagte generelle retningslinjer for de aktioner, der skal gennemføres det kommende år.

Artikel 8

Efter hvert regnskabsår forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en årsberetning omfattende et resume af de aktioner, der er finansieret i løbet af regnskabsåret, og en evaluering af gennemførelsen af denne forordning i løbet af regnskabsåret.

Resumeet skal bl.a. indeholde oplysninger om de aktører, med hvilke der er indgået gennemførelseskontrakter.

Beretningen skal også omfatte et resume af de eksterne evalueringer, der måtte være foretaget af de særlige aktioner.

Artikel 9

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 1.

(2) EFT nr. L 32 af 27. 2. 1992, s. 1.