EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 14.7.2021 COM(2021) 568 final 2021/0206(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af en social klimafond



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og mål Med meddelelsen om den europæiske grønne pagt ("den europæiske grønne pagt") blev der iværksat en ny vækststrategi for Den Europæiske Union, der har til formål at gøre EU til et bæredygtigt, mere retfærdigt og mere velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi, hvor der ikke er nogen nettoemission af drivhusgasser i 2050, og hvor den økonomiske vækst er afkoblet fra ressourceforbruget. Pagten bekræfter på ny Kommissionens ambition om at øge sine klimaambitioner og gøre Europa til det første klimaneutrale kontinent inden 2050. Covid-19-pandemiens meget alvorlige indvirkning på EU-borgernes sundhed og sociale og økonomiske velfærd har blot øget nødvendigheden og værdien af den europæiske grønne pagt. På grundlag af strategien for den europæiske grønne pagt og en omfattende konsekvensanalyse foreslog Kommissionen i sin meddelelse fra september 2020 "Styrkelse af Europas klimaambitioner for 2030" ("klimaplanen for 2030") at hæve EU's ambitionsniveau og fremlagde en omfattende plan om at øge EU's bindende mål for 2030 i retning mod nettoemissionsreduktioner på mindst 55 % på en ansvarlig måde. Et øget ambitionsniveau for 2030 bidrager nu til at skabe sikkerhed for politiske beslutningstagere og investorer, således at de beslutninger, der træffes i de kommende år, ikke fastlåser emissionsniveauer, der er uforenelige med EU's mål om at være klimaneutral senest i 2050. EU's forhøjede 2030-mål er i overensstemmelse med målet i Parisaftalen, der er undertegnet inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer ("UNFCCC") ("Parisaftalen"), om at holde den globale temperaturstigning et godt stykke under 2 °C og fortsætte bestræbelserne på at begrænse den til 1,5 °C. Det Europæiske Råd godkendte på mødet i december 2020 det nye bindende EU-mål for 2030. Den 25. maj 2021 bekræftede Det Europæiske Råd disse konklusioner og opfordrede Kommissionen til hurtigt at fremlægge sin lovgivningspakke sammen med en grundig undersøgelse af de miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger på medlemsstatsplan. Både EU's klimaneutralitet inden 2050 og den mellemliggende nettoreduktion af emissionerne på mindst 55 % senest i 2030 er nedfældet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 ("den europæiske klimalov"). For at gennemføre den europæiske klimalov og Det Europæiske Råds konklusioner har Kommissionen gennemgået den gældende klima- og energilovgivning og foreslået lovgivningspakken "Fit for 55". EU's øgede klimaambitioner betyder også, at alle sektorer skal yde et større bidrag. Med henblik herpå foreslås emissionshandel for bygninger og vejtransport som led i revisionen af direktiv 2003/87/EF ("ETS-direktivet"). Det bør give et yderligere økonomisk incitament til at reducere det direkte forbrug af fossile brændstoffer og dermed bidrage til at reducere drivhusgasemissionerne. Indførelsen af en markedspris på kulstof inden for disse to sektorer kombineret med andre foranstaltninger bør på mellemlang til lang sigt nedbringe omkostningerne forbundet med bygninger og vejtransport og skabe nye muligheder for investeringer og jobskabelse, som vil blive udnyttet fuldt ud i forbindelse med en passende arbejdsmarkeds- og kompetencepolitik som den politik, der støttes på EU-plan af Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+), der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1057, og Fonden for Retfærdig Omstilling, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1056. Stigningen i prisen på fossile brændstoffer vil imidlertid have betydelige sociale og fordelingsmæssige konsekvenser, som kan påvirke sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere uforholdsmæssigt meget, idet de bruger en større del af deres indkomst på energi og transport og i visse regioner ikke har adgang til alternative, økonomisk overkommelige mobilitets- og transportløsninger. Sådanne konsekvenser for sårbare grupper varierer fra medlemsstat til medlemsstat, og prisvirkningerne vil sandsynligvis kunne mærkes kraftigere i medlemsstater, regioner og befolkninger med lavere gennemsnitsindkomst. Som en konsekvens af stigningerne i brændstofpriserne gennem kulstofprissætning genererer emissionshandelen indtægter, som kan bruges til at lette byrden for de sårbare grupper. For at imødegå de sociale og fordelingsmæssige konsekvenser for de mest sårbare som følge af emissionshandelen for de to nye sektorer for bygninger og vejtransport oprettes der en social klimafond ("fonden"). De tilpasninger af EU's budgetramme, der er nødvendige for dette forslag, vil blive forelagt af Kommissionen som led i den kommende pakke om egne indtægter, herunder et forslag om ændring af den flerårige finansielle ramme. Navnlig vil en del af indtægterne fra emissionshandelen for bygninger og vejtransport tilfalde EU-budgettet, og en procentdel heraf vil i princippet svare til den nye fond. Inden årets udgang har Kommissionen også til hensigt at forelægge et forslag til Rådets henstilling om, hvordan de sociale aspekter af den ønskede grønne omstilling kan tackles. Fonden har til formål at afbøde priseffekten af den nye kulstofprissætning og bør yde finansiering til medlemsstaterne for at støtte deres politikker til håndtering af de sociale virkninger af en sådan emissionshandel for sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere. Dette bør navnlig opnås gennem midlertidig indkomststøtte og foranstaltninger og investeringer, der har til formål på mellemlang til lang sigt at mindske afhængigheden af fossile brændstoffer gennem øget energieffektivitet i bygninger, dekarbonisering af opvarmning og køling af bygninger, herunder integration af energi fra vedvarende kilder, og ved at give bedre adgang til nul- og lavemissionsmobilitet og -transport. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Oprettelsen af den sociale klimafond har til formål at imødegå en del af de sociale og fordelingsmæssige udfordringer, der er forbundet med EU's grønne omstilling. Den er i overensstemmelse med EU's klimapolitik og opfylder de forpligtelser, som EU og medlemsstaterne har påtaget sig i henhold til Parisaftalen. EU's øgede klimaambitioner som bekræftet i Det Europæiske Råds konklusioner fra december 2020 og maj 2021 samt bestemmelserne i den europæiske klimalov tages i betragtning ved oprettelsen af fonden. Fonden har navnlig til formål at lette den sociale og fordelingsmæssige byrde som følge af de prismæssige konsekvenser af emissionshandel for sektorerne for bygninger og vejtransport og fremme rene investeringer for at lette denne byrde. Også anden klima-, energi- og transportlovgivning, som påvirker disse sektorer, omfatter sociale aspekter, f.eks. viser de nuværende bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU ("direktivet om energieffektivitet") og ETS-direktivet allerede, at der i forbindelse med anvendelsen af midler og indtægter bør tages hensyn til sociale aspekter. Den nye fond supplerer de eksisterende budgetinstrumenter, der fokuserer på investeringer og kompetencer i forbindelse med omstillingen. Målet om klimaneutralitet i den europæiske grønne pagt og den europæiske klimalov og både den grønne og digitale omstilling udgør en central prioritet for EU. Pakken "Fit for 55", Next Generation EU og den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 vil bidrage til at opnå både den grønne og den digitale omstilling, som Europa sigter mod. Kombinationen af disse politikker vil bidrage afgørende til at tackle den økonomiske krise og lette genopretningen efter covid-19-pandemien og fremskynde overgangen til en ren og bæredygtig økonomi, der forbinder klimatiltag med økonomisk vækst samt social og territorial samhørighed. Covid-19-pandemiens meget alvorlige indvirkning på EU-borgernes sundhed og økonomiske velfærd har blot øget nødvendigheden og værdien af den europæiske grønne pagt. Fonden bliver operationel i løbet af de sidste to år af genopretningsinstrumentet og genopretnings- og resiliensfaciliteten — EU's foranstaltninger til at afbøde de økonomiske og sociale konsekvenser af covid-19-pandemien og gøre EU's økonomier og samfund mere bæredygtige, modstandsdygtige og bedre forberedt på de udfordringer og muligheder, som den grønne og digitale omstilling fører med sig. Fonden, som bør anvendes frem til 2032, vil blive gennemført i overensstemmelse med disse tidligere foranstaltninger. Fonden for Retfærdig Omstilling finansieres ligeledes over den flerårige finansielle ramme og udløber i 2027. Fonden bør derfor fortsætte med at fungere i yderligere fem år. Forvaltning og udformning af indsatsen I den europæiske grønne pagt anerkendes det, at behovet for en socialt retfærdig omstilling også skal afspejles i såvel EU's politikker som i de nationale politikker. Dette omfatter investeringer med henblik på økonomisk overkommelige løsninger til dem, der er mest påvirket af og har sværest ved at håndtere CO2-prissætningspolitikker, f.eks. på området for bedre offentlig transport, og foranstaltninger til afbødning og imødegåelse af energifattigdom og fremme af omskoling. Dette er i overensstemmelse med princip 1 og princip 20 i den europæiske søjle for sociale rettigheder om at lette overgangen på arbejdsmarkedet i forbindelse med de to sideløbende omstillinger og genopretningen efter de socioøkonomiske konsekvenser af covid-19-pandemien og sikre adgang til væsentlige tjenester såsom energi og mobilitet for alle. Inden for rammerne af klimaforvaltningen er medlemsstaterne forpligtet til i 2023 at ajourføre deres integrerede nationale energi- og klimaplaner i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999 ("forvaltningsforordningen"). Det fremgår af de tiårige nationale energi- og klimaplaner, hvordan EU's medlemsstater agter at håndtere energieffektivitet, vedvarende energi og reduktion af drivhusgasemissioner, og planerne dækker allerede energifattigdom under den nuværende lovgivning. Kommissionen overvåger og rapporterer om fremskridt som led i rapporten om energiunionen. Fonden og de sociale klimaplaner vil blive knyttet sammen med og være omfattet af de planlagte reformer og de forpligtelser, der gælder i henhold til de nationale energi- og klimaplaner. Med henblik på at minimere yderligere administrative omkostninger tilpasses tidsplanen for fremlæggelsen og vedtagelsen af de sociale klimaplaner til den allerede eksisterende proces bag de nationale energi- og klimaplaner. Gennemførelsen af fonden gennem medlemsstaternes sociale klimaplaner vil også være i overensstemmelse med de politikker og foranstaltninger, der støttes af forskellige andre EU-instrumenter til fremme af en socialt retfærdig omstilling. Disse omfatter handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder, som sigter mod en socialt retfærdig og rimelig grøn omstilling for alle europæere, Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+), planerne for retfærdig omstilling i henhold til forordning (EU) 2021/1056, medlemsstaternes langsigtede strategier for bygningsrenovering i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU og observatoriet for energifattigdom, som støtter medlemsstaternes bestræbelser på at afhjælpe og overvåge energifattigdom og relaterede politiksammensætninger i overensstemmelse med Kommissionens henstilling om energifattigdom.

Den sociale klimafond vil også bidrage til gennemførelsen af "EU's handlingsplan: Mod nulforurening for luft, vand og jord", der har til formål at maksimere synergierne mellem ambitionen om dekarbonisering og ambitionen om nul forurening. Med henblik herpå vil foranstaltninger og investeringer også være rettet mod tiltag (f.eks. vedrørende opvarmning og kedler), som samtidig kan bidrage til at mindske luftforureningen, da bekæmpelse af forurening også er en kamp for retfærdighed og lighed. Forureningens mest skadelige konsekvenser for sundheden rammer typisk de mest sårbare grupper. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Retsgrundlaget for forslaget til denne forordning om oprettelse af den sociale klimafond er artikel 91, stk. 1, litra d), artikel 192, stk. 1, og artikel 194, stk. 1, litra c), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ("TEUF"). Fonden oprettes for at imødegå de sociale og fordelingsmæssige udfordringer forbundet med den grønne omstilling, der er nødvendig for at bekæmpe klimaændringer, og for at tilskynde til de foranstaltninger, der er nødvendige for at afbøde de sociale konsekvenser af emissionshandelen for sektorerne for bygninger og vejtransport. I henhold til artikel 192, stk. 1, i TEUF skal EU bl.a. bidrage til at bevare, beskytte og forbedre miljøkvaliteten, på internationalt plan fremme foranstaltninger til løsning af regionale og globale miljøproblemer og navnlig bekæmpe klimaændringer. EU's politik på miljøområdet tager sigte på et højt beskyttelsesniveau under hensyntagen til de forskelligartede forhold, der gør sig gældende i de forskellige områder i EU. Foranstaltningerne inden for bæredygtig transport vedtages også i henhold til disse bestemmelser. Fonden tager især fat på udfordringerne i forbindelse med energifattigdom for sårbare husstande og sårbare mikrovirksomheder. Den bør støtte foranstaltninger til fremme af energieffektivitet, energibesparelser og udvikling af nye og vedvarende energiformer, jf. artikel 194, stk. 1, litra c), i TEUF. Fonden skal også tage hånd om sårbare transportbrugeres situation. Den bør støtte foranstaltninger, der letter deres adgang til nul- og lavemissionsmobilitets- og -transportløsninger, herunder offentlig transport, og derved bidrage til at nå målene for den fælles transportpolitik, jf. artikel 91, stk. 1, litra d), i TEUF. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Fonden oprettes for at supplere den emissionshandel for bygninger og vejtransport, der skal gælde i hele EU. Det vil få en ujævn virkning at benytte en ensartet pris for drivhusgasemissioner fra bygninger og vejtransport i de forskellige medlemsstater og regioner. Fonden yder støtte til medlemsstaterne, således at de kan finansiere et sammenhængende sæt foranstaltninger, herunder midlertidig direkte indkomststøtte, og investeringer, der anses for nødvendige for at opfylde EU's klimamål og navnlig sikre økonomisk overkommelig og bæredygtig opvarmning, køling og mobilitet. Støtten bør afspejle de forskelligartede forhold i medlemsstaterne og deres regioner, idet der tages hensyn til regionale energifattigdomskort og kort over dårligt forbundne vej- eller jernbaneforbindelser, fjerntliggende områder og landdistrikter. Disse foranstaltninger og investeringer, herunder midlertidig direkte indkomststøtte, skal være til gavn for husstande, mikrovirksomheder og transportbrugere, som er sårbare og særlig berørt af emissionshandelen for bygninger og vejtransport, da regulerede enheder forventes at overføre omkostningerne til slutbrugerne. Finansieringen over EU-budgettet er koncentreret om aktiviteter, hvis formål ikke i tilstrækkeligt omfang kan opnås af alle medlemsstater alene ("nødvendighedstest"), og hvor EU's involvering kan tilføre en merværdi i forhold til medlemsstaternes tiltag alene. I det foreliggende tilfælde afspejles de forskellige medlemsstaters specifikke behov i fordelingsmetoden. Oprettelsen af et EU-program sikrer også, at alle medlemsstater kan træffe foranstaltninger som supplement til klimaindsatsen på EU-plan. Det bliver medlemsstaterne, der skal udforme og udvælge foranstaltninger og investeringer, fordi de bedst er i stand til at udforme foranstaltninger, der afspejler de særlige nationale forhold. Medlemsstaterne bør fremlægge et omfattende sæt foranstaltninger og investeringer, der skal finansieres af fonden, i form af deres sociale klimaplaner, som skal forelægges sammen med ajourføringen af deres nationale energi- og klimaplaner i overensstemmelse med forvaltningsforordningen. Der er brug for tiltag på EU-plan for at opnå en hurtig og solid grøn omstilling, hvor ingen lades i stikken. Der er således behov for tiltag på EU-plan for at koordinere en passende reaktion på de sociale udfordringer, som emissionshandelen indebærer for sektoren for bygninger og vejtransport ("effektivitetstest"). Dette mål kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, hvis de handler alene, mens EU's indsats kan generere en merværdi med oprettelse af et instrument, som skal støtte medlemsstaterne økonomisk i forbindelse med udformningen og gennemførelsen af hårdt tiltrængte foranstaltninger og investeringer. •Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, idet det begrænser sig til det strengt nødvendige for at nå det tilsigtede mål på EU-plan og ikke går ud over, hvad der er nødvendigt til dette formål. •Valg af retsakt De i de foregående afsnit beskrevne mål kan ikke nås gennem en harmonisering af lovgivningen eller gennem frivillige tiltag i medlemsstaterne. Kun en forordning gør det muligt at nå dem. En forordning, der finder anvendelse på alle medlemsstater, er også det mest hensigtsmæssige retlige instrument til at organisere finansiel støtte med henblik på at sikre ligebehandling af medlemsstaterne. Størstedelen af indtægterne fra den nye emissionshandel vil tilfalde medlemsstaternes nationale budgetter og bør anvendes til klimarelaterede formål, herunder til at håndtere de sociale virkninger af den nye emissionshandel. Medlemsstaterne opfordres til at anvende sådanne indtægter og til at tilføre de yderligere midler, der er til rådighed fra andre EU-programmer, til foranstaltninger, som støtter en socialt retfærdig dekarbonisering af sektorerne. En ny fond under direkte forvaltning i EU-budgettet supplerer disse foranstaltninger på en måde, der specifikt tager højde for og er direkte forbundet med de sociale udfordringer i forbindelse med emissionshandel inden for sektorerne for bygninger og vejtransport gennem en resultatorienteret integreret tilgang baseret på en aftalt plan med klare mål, delmål og resultater. Fordelingsnøglen for fonden tager højde for den uensartede virkning, der forventes på tværs af og inden for medlemsstaterne. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning

Der blev ikke foretaget en efterfølgende evaluering eller kvalitetskontrol i forbindelse med dette forslag, da gennemførelsen af EU's øgede klimaambitioner endnu ikke er påbegyndt. •Høring af interesserede parter Kommissionen opfordrede medlemsstaterne, repræsentanter for erhvervslivet fra den private sektor, ikkestatslige organisationer, forskningsinstitutioner og akademiske institutioner, fagforeninger og borgere til at give deres feedback og synspunkter om den mulige emissionshandel for sektorerne for bygninger og vejtransport, herunder om dens sociale konsekvenser. Kommissionen indsamlede input fra den første offentlige høringsrunde, inden den vedtog meddelelsen om klimaplanen for 2030 med forslag om at hæve EU's ambitionsniveau og fremlægge en omfattende plan for at øge EU's bindende mål for 2030 hen imod en reduktion af nettoemissionen på mindst 55 % på en ansvarlig måde. For hvert af forslagene i pakken "Fit for 55" afholdt Kommissionen endnu en offentlig høring, som blev gennemført online. Der blev modtaget næsten 500 svar med hensyn til revisionen af ETS-direktivet, herunder emissionshandel for bygninger og vejtransport. Forud herfor anmodede Kommissionen om feedback vedrørende en indledende konsekvensanalyse af revisionen af ETS-direktivet, herunder de indledende overvejelser og politiske løsningsmodeller hvad angår den mulige etablering af emissionshandel. Med hensyn til sektorerne for bygninger og vejtransport er flere interessenter, herunder arbejdsmarkedets parter fra både arbejdsgiver- og arbejdstagersiden, generelt skeptiske over for en udvidelse af emissionshandelen til disse sektorer. Blandt de fremlagte løsningsmodeller foretrak en bred vifte af interessenter den løsningsmodel, der indbefattede en indledning med et separat selvstændigt system for sektorerne for bygninger og vejtransport, som afspejlet i forslaget om revisionen af emissionshandelssystemet. Flere interessenter henviste også til de sociale virkninger af en stigning i prisen på brændsel til opvarmning og brændstoffer til transport for de mest sårbare husstande. Det blev navnlig fremhævet, at lavindkomsthusstande kan have behov for støtte for at kunne foretage de nødvendige investeringer i energieffektivitet og nul- og lavemissionsmobilitet og -transport. •Indhentning og brug af ekspertise Dette forslag bygger på den dokumentation, der er indsamlet i den konsekvensanalyse, som ledsager klimaplanen for 2030, den konsekvensanalyse, der ligger til grund for revisionen af ETS-direktivet, en analyse, der er foretaget til støtte for Kommissionens langsigtede strategi, og relevant dokumentation, der er indsamlet i forbindelse med andre sideløbende initiativer knyttet til den europæiske grønne pagt, samt tidligere undersøgelser vedrørende bygninger og vejtransport. •Konsekvensanalyse De problemer, som den foreslåede fond tager fat på, og de mulige løsningsmodeller analyseres i to på hinanden følgende konsekvensanalyser, og der er derfor ikke foretaget nogen specifik konsekvensanalyse. Den konsekvensanalyse, der ligger til grund for klimaplanen for 2030, viste, at en stigning i 2030-emissionsmålet til -55 % øger andelen af energirelaterede husstandes udgifter med ca. 0,7-0,8 procentpoint. Ændringer i forbrugerpriserne påvirker husstandene på en modsætningsfyldt måde, som afhænger af deres udgiftsstruktur, indkomstniveau og indtægtskilder, formue og selve husstandens sammensætning. De anslåede ændringer i de relative priser som følge af højere klimaambitioner vil påvirke de lavere indkomstgrupper betydeligt mere end de øverste indkomstgrupper. Disse resultater tager imidlertid ikke en omfordeling af auktionsindtægter i betragtning. Hvis der f.eks. indføres en fast omfordeling af auktionsindtægterne baseret på husstandens størrelse for hver medlemsstat, kan dette skabe en positiv velfærdsvirkning på det nederste udgiftssegment i EU-befolkningen som helhed og kraftigt mindske den negative indvirkning på alle andre udgiftsklasser. Konsekvensanalysen konkluderede også, at som en egentlig politik kunne en omfordelingsmekanisme være betydeligt mere målrettet til at imødekomme behovet i de lavere indkomst-/udgiftssegmenter. Dette vil muliggøre en højere grad af kompensation og støtte til de trængende husstande for et specifikt indtægtsniveau som følge af kulstofprissætning. Den konsekvensanalyse, der ledsager forslaget om ændring af ETS-direktivet inden for "Fit for 55"-pakken, underbygger denne analyse. Den sætter særligt fokus på at indføre emissionshandel for bygninger og vejtransport og analyserer dens sociale virkninger, navnlig på lavindkomsthusstande og sårbare husstande. Navnlig opdeles husstandenes energiudgifter i brændstofomkostninger og kapitalomkostninger til investeringer samt efter de vigtigste husstandsindkomstgrupper og medlemsstaternes indkomstgrupper. Som følge af "Fit for 55"-pakken forventes udgifterne til boliginvesteringer i EU i 2030 at stige med 0,4-0,7 procentpoint af husstandsindkomsten sammenlignet med referencescenariet. Inden for en mere CO2-prisbaseret politisk ramme stiger investeringsudgifterne mindre kraftigt end inden for en mere afbalanceret politiksammensætning. Inden for en omkostningseffektiv politiksammensætning vil investeringsudgifterne for husstande med lavere indkomst på tværs af alle medlemsstaters indkomstgrupper overstige udgifterne for den gennemsnitlige husstand med mere end det dobbelte. Stigningerne ligger et godt stykke over EU-gennemsnittet i medlemsstater med et BNP pr. indbygger på under 60 % af EU-gennemsnittet. Dette viser betydningen af adgang til finansiering, renovering af boligmassen og køb af energieffektivt udstyr, navnlig i medlemsstater med lavere indkomster. Konsekvensanalysen af revisionen af ETS-direktivet viste, at emissionshandelen for bygninger ikke vil påvirke husstandene på ensartet vis, men sandsynligvis vil få en regressiv indvirkning på den disponible indkomst, da lavindkomsthusstande har tendens til at bruge en større del af deres indkomst på opvarmning. Desuden vil indførelsen af en harmoniseret CO2-pris have en meget forskellig indvirkning på forbrugerpriserne i medlemsstaterne afhængigt af det nuværende afgiftsniveau for de pågældende brændstoffer, da priserne før skat på fossile brændstoffer er sammenlignelige på tværs af medlemsstaterne. De samlede brændstofudgifter i procent af indkomsten er dog i gennemsnit næsten stabile. Det betyder, at der kan være besparelser i brændstofudgifterne på trods af prisstigningerne, forudsat at der gennemføres omkostningseffektive investeringer. Hvis der gennemføres sådanne investeringer, vil husstandene med en lavere indkomst i gennemsnit stå bedre end den gennemsnitlige husstand. For gruppen af lavindkomstmedlemsstater stiger brændstofudgifternes andel af husstandenes udgifter til forbrug på tværs af alle indkomstgrupper, især for lavindkomsthusstande. Hvis der foretages de nødvendige investeringer i energieffektivitet, renovering og vedvarende energi, er udfordringen med stigninger i brændstofpriserne fortsat begrænset og fokuseret på husstande med en lavere indkomst i lavindkomstmedlemsstater. Med hensyn til vejtransport har strategien for bæredygtig og intelligent mobilitet og den konsekvensanalyse, der ledsager klimaplanen for 2030, anerkendt den centrale betydning af investeringer, som har til formål at øge efterspørgslen efter nul- og lavemissionskøretøjer og fremskynde udbygningen af opladnings- og tankinfrastruktur for disse køretøjer, hvilket vil spille en central rolle med hensyn til at nå målet om en betydelig dekarbonisering af vejtransporten inden 2030. I den konsekvensanalyse, der ledsager forslaget om revision af ETS-direktivet, konstateres det, at konsekvenserne af emissionshandelen for vejtransport er forskelligartede for husstandene. Det er typisk husstande fra nedre middel- og middelindkomstklasserne, hvor andelen af transportudgifter er højest (fordi husstande med den laveste indkomst ikke har adgang til et privat køretøj). I konsekvensanalysen konkluderes det imidlertid også, at selv om kulstofpriserne øger energiomkostningerne for forbrugerne, skabes der samtidig indtægter, som kan anvendes til reinvesteringer, til at stimulere klimaindsatsen og til at imødegå de sociale eller fordelingsmæssige virkninger af kulstofprissætning. Indtægter fra auktionering af kvoter under denne emissionshandel kan anvendes gennem forskellige omfordelingsmekanismer som kompensation til forbrugerne, støtte til investeringer i energieffektivitet eller vedvarende energi eller andre muligheder. •Målrettet regulering og forenkling EU's ETS-lovgivning har konsekvent fremmet tilgange til at minimere den reguleringsmæssige byrde for både erhvervsdrivende og forvaltninger.

I overensstemmelse med Kommissionens tilsagn om bedre regulering er dette forslag udarbejdet under hensyntagen til bidrag fra interessenter (se også afsnittet om indsamling og udnyttelse af ekspertise). De sociale klimaplaner skal forelægges sammen med ajourføringen af de eksisterende nationale energi- og klimaplaner for at minimere administrativt ekstraarbejde. De nationale energi- og klimaplaner indeholder allerede en detaljeret oversigt over de underliggende spørgsmål om energifattigdom, som fonden tager fat på. Ligeledes er bygningsrenovering, bæredygtig transport og projekter vedrørende dekarbonisering af vejtransport allerede blevet behandlet indgående i de nationale genopretnings- og resiliensplaner. Det krævede administrative ekstraarbejde vil hovedsagelig skulle udføres af forvaltningerne, mens de endelige fordele vil komme husstande, mikrovirksomheder og transportbrugere til gode. De lokale virksomheder, ofte små og mellemstore virksomheder, vil få gavn af de opståede indtjenings- og jobmuligheder. •Grundlæggende rettigheder Forslaget har en positiv virkning på beskyttelsen og udviklingen af EU's grundlæggende rettigheder samt principperne om inklusion og ikke-forskelsbehandling, idet det antages, at medlemsstaterne anmoder om og modtager støtte på de relevante områder, der kan finansieres inden for rammerne af fonden. Kvinder er særlig berørt af CO2-prissætning, da de udgør 85 % af familierne med enlige forsørgere. Familier med enlige forsørgere har en særlig høj risiko for at blive ramt af børnefattigdom. Ligestilling mellem kønnene og lige muligheder for alle samt integration af disse mål skal tages i betragtning og fremmes under hele gennemførelsen af fonden. Desuden lever 87 millioner europæere med en eller anden form for handicap i private husstande og står over for en betydelig risiko for fattigdom og social udstødelse (28,5 % sammenlignet med 18,6 % af dem uden handicap i EU i 2019). 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Fondens samlede finansieringsramme for perioden 2025-32 fastsættes til 72,2 mia. EUR i løbende priser. Kommissionen vil inden længe foreslå en målrettet ændring af forordningen om den flerårige finansielle ramme for årene 2021-2027 for at tage højde for yderligere EU-udgifter på 23,7 mia. EUR for perioden 2025-2027. Udgifterne bør fremrykkes forud for og ledsage en gnidningsløs indførelse af det nye emissionshandelssystem. Beløbet på 48,5 mia. EUR for perioden 2028-2032 er betinget af, at der er midler til rådighed under de årlige lofter i den gældende flerårige finansielle ramme, jf. artikel 312 i TEUF, som Kommissionen vil fremsætte et forslag til inden den 1. juli 2025. Fondens finansieringsramme bør i princippet svare til 25 % af de forventede indtægter fra medtagelsen af bygninger og vejtransport i ETS-direktivets anvendelsesområde i betragtning af dens direkte forbindelse med det nye emissionshandelssystem. Det vil i forslaget til ændring af afgørelsen om egne indtægter blive fastlagt, hvordan medlemsstaterne bør stille de nødvendige indtægter til rådighed for EU-budgettet i form af egne indtægter. For perioden 2025-2032 vil fonden således blive finansieret af EU-budgettets egne indtægter, herunder fra 2026 indtægterne fra emissionshandel for bygninger og vejtransport som fastsat i den ændring af afgørelsen om egne indtægter, som Kommissionen vil forelægge om kort tid. Fonden bør finde anvendelse et år før indførelsen af CO2-prisen under det nye emissionshandelssystem. Den årlige fordeling af budgetforpligtelser tilpasses i overensstemmelse med fondens mål. Resultatet er en fremrykket profil i overensstemmelse med fondens mål om at afbøde virkningerne af ETS-direktivets udvidede anvendelsesområde for sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere. For at foregribe virkningerne af udvidelsen ydes der allerede en vis støtte i 2025. Budgetforpligtelserne opdeles i årlige trancher fordelt over to flerårige perioder, nemlig 2025-2027 og 2028-2032, svarende til den nuværende og den næste flerårige finansielle ramme og i overensstemmelse med en vejledende tidsplan for gennemførelsen af de relevante delmål og mål i Kommissionens afgørelse om godkendelse af medlemsstatens sociale klimaplaner. De finansielle tildelinger udbetales til medlemsstaten efter opfyldelse af de relevante aftalte delmål og mål, der er angivet i medlemsstatens sociale klimaplan, som godkendt og under forudsætning af tilgængelig finansiering. Udbetalingerne sker på grundlag af afgørelsen om tilladelse til udbetaling af den finansielle tildeling. For at lette den rettidige gennemførelse af de støttede foranstaltninger og investeringer forventes planlægningen af delmål og mål nøje at følge tidsplanen for de årlige budgetforpligtelser og dermed sikre en hurtig absorptionshastighed for fonden. De endelige udbetalinger vil blive foretaget i 2032 i overensstemmelse med fristen for gennemførelse af alle delmål og mål. Fondens maksimale finansielle tildeling til hver medlemsstat beregnes efter formlen i bilag I til forordningen. De enkelte medlemsstaters andel og beløb i fondens finansieringsramme er anført i bilag II. Hver medlemsstat kan indgive en anmodning på op til beløbet for sin maksimale finansielle tildeling til gennemførelse af den pågældende plan. Den maksimale finansielle tildeling pr. medlemsstat skal tage hensyn til bruttobeløbet af de udgifter til administrativ støtte, der er omhandlet i artikel 9, stk. 3, i denne forordning. De dertil knyttede beløb vil blive fratrukket de enkelte finansielle tildelinger på pro rata-basis. Medlemsstaterne bør finansiere mindst 50 % af de samlede omkostninger forbundet med de sociale klimaplaner. De skal anvende en del af deres forventede indtægter fra medtagelsen af bygninger og vejtransport i ETS-direktivets anvendelsesområde til dette formål, uden at dette berører fondens start i 2025. Yderligere oplysninger om virkningerne for de nødvendige menneskelige og administrative ressourcer er fastsat i den finansieringsoversigt, der er knyttet til dette forslag. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering

Der vil blive indført et system til anmodning om og gennemførelse af betalinger fra fonden for at overvåge gennemførelsen af fonden. Medlemsstaterne bør udarbejde deres sociale klimaplaner, således at de foranstaltninger og investeringer, der skal finansieres, deres forventede omkostninger samt delmål og mål for at nå dem, bliver fastlagt. Kommissionen vurderer disse planer og kan først godkende dem efter en positiv vurdering baseret på deres relevans, virkningsfuldhed, effektivitet og sammenhæng. Udbetalingen af den finansielle tildeling vil ske efter opnåelse af de delmål og mål, som er aftalt med den berørte medlemsstat og gjort bindende i henhold til Kommissionens gennemførelsesafgørelse. Tidsplanen for forelæggelse samt statusrapporteringen er afstemt med ajourføringerne af de integrerede nationale energi- og klimaplaner, der er indsendt i henhold til forvaltningsforordningen. Med henblik herpå kan medlemsstaterne én eller to gange om året anmode om en betaling inden for rammerne af fonden, som bør ledsages af dokumentation for de opnåede relevante delmål og mål. Medlemsstaterne bør aflægge rapport til Kommissionen om de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af foranstaltningerne og investeringerne i deres sociale klimaplaner, i den toårige rapportering om fremskridt med gennemførelsen af deres nationale energi- og klimaplaner i henhold til forvaltningsforordningen. Der vil blive foretaget en evaluering og en efterfølgende evaluering med henblik på at vurdere fondens virkningsfuldhed, effektivitet, relevans og sammenhæng. Hvis det er relevant, vil Kommissionen lade evalueringen ledsage af et forslag om revision af forordningen. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Der oprettes en social klimafond for perioden 2025-2032 til at håndtere de sociale virkninger af emissionshandelen inden for byggesektoren og vejtransportsektoren (artikel 1). Fondens midler bør stilles til rådighed for medlemsstater, så de kan yde midlertidig indkomststøtte og støtte de foranstaltninger og investeringer, der efter planen skal reducere afhængigheden af fossile brændstoffer gennem øget energieffektivitet i bygninger, dekarbonisering af opvarmning og køling af bygninger, herunder integration af energi fra vedvarende kilder, samt øge adgangen til nul- og lavemissionsmobilitet og -transport til fordel for sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere. Hver medlemsstat bør udarbejde en social klimaplan (artikel 3). Planen skal forelægges sammen med ajourføringen af den nationale energi- og klimaplan i henhold til den procedure og tidsplan, der er fastsat i forvaltningsforordningen, hvor den officielle forelæggelse skal ske inden udgangen af juni 2024. Forordningen fastsætter indholdet af den sociale klimaplan (artikel 4) og angiver støtteberettigede (artikel 6) og ikkestøtteberettigede (artikel 7) foranstaltninger. Fonden bør støtte aktiviteter, der fuldt ud overholder EU's klima- og miljømæssige standarder og prioriteter og princippet om "ikke at gøre væsentlig skade" som omhandlet i artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 (artikel 5). Fondens finansieringsramme er på 23,7 mia. EUR for årene 2025-2027 og på 48,5 mia. EUR for årene 2028-2032 (artikel 9), hvilket i princippet svarer til 25 % af de forventede indtægter fra auktionering af kvoter inden for emissionshandelen for bygninger og vejtransport. Fordelingen af fondens midler sker i overensstemmelse med artikel 13 og bilag I og II. Medlemsstaterne bør bidrage med mindst 50 % af de samlede anslåede omkostninger forbundet med planen. Med henblik herpå bør de bl.a. anvende indtægterne fra auktionering af deres kvoter i forbindelse med emissionshandel for de to nye sektorer (artikel 14). Kommissionen skal vurdere medlemsstaternes planers relevans, virkningsfuldhed, effektivitet og sammenhæng (artikel 15). Efter en positiv vurdering skal Kommissionen vedtage en gennemførelsesafgørelse (artikel 16). I modsat fald kan den afvise den sociale klimaplan. I dette tilfælde kan den berørte medlemsstat indsende en ajourføring af planen. I gennemførelsesfasen kan medlemsstaterne anmode om en begrundet ændring af deres sociale klimaplan, hvis dens delmål og mål ikke længere helt eller delvist kan nås på grund af objektive omstændigheder (artikel 17). Medlemsstaterne bør vurdere hensigtsmæssigheden af deres sociale klimaplaner i lyset af de faktiske virkninger af emissionshandelssystemet for bygninger og vejtransport. På grundlag af en positiv vurdering af den sociale klimaplan indgår Kommissionen en aftale med den pågældende medlemsstat (artikel 18) med henblik på at indføre en individuel retlig forpligtelse som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 ("finansforordningen"). De finansielle tildelinger under fonden udbetales til medlemsstaterne efter opnåelse af de relevante aftalte delmål og mål, der er angivet i de sociale klimaplaner. Der er indført konkrete regler for betalinger, suspension og opsigelse af aftaler om finansielle tildelinger (artikel 19). Forordningen indeholder de bestemmelser, der er nødvendige for at sikre fondens tilknytning til beskyttelsen af EU's finansielle interesser (artikel 20). Den indeholder konkrete bestemmelser for at sikre et solidt system for koordinering, kommunikation og overvågning (artikel 21, 22 og 23). Kommissionen skal i delegerede retsakter fastsætte fælles indikatorer for rapportering om fremskridt og med henblik på overvågning og evaluering. Der vil blive gennemført en evaluering med henblik på at vurdere fondens virkningsfuldhed, effektivitet, relevans og sammenhæng. Der vil blive foretaget en vurdering af størrelsen af fondens finansieringsramme i lyset af de auktionsindtægter, der er akkumuleret fra auktioneringen af kvoter inden for emissionshandelssystemet for bygninger og vejtransport i henhold til ETS-direktivet. Hvis det er relevant, vil Kommissionen lade evalueringen ledsage af et forslag om revision af forordningen (artikel 24). For at sikre, at fonden kun anvendes i tilfælde af et gennemført emissionshandelssystem for bygninger og vejtransport, vil forordningen finde anvendelse fra den dato, hvor medlemsstaterne skal gennemføre ETS-direktivet for bygninger og vejtransport (artikel 26). Medlemsstaterne kan desuden tidligst anmode om en udbetaling fra fonden i det år, der går forud for det år, hvor auktionerne indledes i henhold til den nye emissionshandel (artikel 18, stk. 1).



2021/0206 (COD) Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om oprettelse af en social klimafond EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91, stk. 1, litra d), artikel 192, stk. 1, og artikel 194, stk. 1, litra c), under henvisning til forslag fra Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)EU og dens medlemsstater er parter i Parisaftalen, der blev undertegnet i december 2015 under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) ("Parisaftalen") og trådte i kraft i november 2016. I henhold til aftalen skal de holde stigningen i den gennemsnitlige globale temperatur et godt stykke under 2 °C over de førindustrielle niveauer og fortsætte indsatsen for at begrænse temperaturstigningen til 1,5 °C over de førindustrielle niveauer. (2)Med Kommissionens meddelelse om den europæiske grønne pagt blev der iværksat en ny vækststrategi, der har til formål at gøre EU til et bæredygtigt, mere retfærdigt og mere velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi, hvor der ikke er nogen nettoemission af drivhusgasser i 2050, og hvor den økonomiske vækst er afkoblet fra ressourceforbruget. Kommissionen foreslår endvidere at beskytte, bevare og øge EU's naturkapital og beskytte borgernes sundhed og trivsel mod miljørelaterede trusler og konsekvenser. Kommissionen mener endelig, at omstillingen bør være retfærdig og inkluderende, så ingen lades i stikken. (3)Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 blev målet om klimaneutralitet i hele økonomien inden 2050 fastsat. I nævnte forordning fastsættes der en bindende forpligtelse for EU til at reducere emissionerne. Senest i 2030 bør EU reducere sine drivhusgasemissioner efter fratrækning af optag af drivhusgasemissioner med mindst 55 % i forhold til niveauet i 1990. Alle økonomiske sektorer bør bidrage til at opnå dette mål. (4)Målet blev den 11. december 2020 godkendt af Det Europæiske Råd, som dog understregede betydningen af overvejelser om retfærdighed og solidaritet og målet om ikke at lade nogen i stikken. Den 25. maj 2021 bekræftede Det Europæiske Råd disse konklusioner og opfordrede Kommissionen til hurtigt at fremlægge sin lovgivningspakke sammen med en grundig undersøgelse af de miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger på medlemsstatsplan. (5)Princip 20 i den europæiske søjle for sociale rettigheder lyder som følger: "Alle har ret til adgang til basale tjenesteydelser af høj kvalitet, herunder vand, sanitet, energi, transport, finansielle tjenester og digital kommunikation. Hjælp til adgang til disse tjenester skal være tilgængelig for dem, der har behov for det." (6)I Portoerklæringen af 8. maj 2021 blev Det Europæiske Råds tilsagn om at arbejde hen imod et socialt Europa og dets vilje til fortsat at uddybe gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder på EU-plan og nationalt plan under behørig hensyntagen til de respektive kompetencer samt nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet på ny bekræftet. (7)Med henblik på at gennemføre forpligtelserne om klimaneutralitet er EU's klima- og energilovgivning blevet revideret og ændret for at fremskynde reduktionen af drivhusgasemissioner. (8)Disse ændringer har forskellige økonomiske og sociale konsekvenser for de forskellige økonomiske sektorer, for borgerne og for medlemsstaterne. Navnlig bør medtagelsen af drivhusgasemissioner fra bygninger og vejtransport i anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF give et yderligere økonomisk incitament til at investere i nedbringelsen af forbruget af fossile brændstoffer og dermed fremskynde reduktionen af drivhusgasemissioner. Kombineret med andre foranstaltninger bør dette på mellemlang til lang sigt nedbringe omkostningerne til bygninger og vejtransport og give nye muligheder for jobskabelse og investeringer. (9)Der er imidlertid brug for ressourcer til at finansiere disse investeringer. Inden de har fundet sted, vil husstandenes og transportbrugernes omkostninger til opvarmning, køling og madlavning samt til vejtransport derudover sandsynligvis stige, da brændstofleverandører, der er underlagt forpligtelserne i forbindelse med emissionshandel for bygninger og vejtransport, lægger kulstofomkostningerne over på forbrugerne. (10)Prisstigningen på fossile brændstoffer kan i uforholdsmæssig grad påvirke sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere, der bruger en større del af deres indkomst på energi og transport, og som i visse regioner ikke har adgang til alternative, økonomisk overkommelige mobilitets- og transportløsninger, og som kan mangle den finansielle mulighed for at investere i en nedbringelse af forbruget af fossile brændstoffer.

(11)Derfor bør en del af indtægterne fra medtagelsen af bygninger og vejtransport i anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF anvendes til at håndtere de sociale virkninger af denne medtagelse, således at omstillingen bliver retfærdig og inkluderende, idet ingen lades i stikken. (12)Dette er endnu mere relevant i betragtning af de eksisterende niveauer af energifattigdom. Energifattigdom er en situation, hvor husstande ikke kan få adgang til basale energitjenester såsom køling, i takt med at temperaturerne stiger, og opvarmning. Omkring 34 millioner europæere rapporterede i en EU-dækkende undersøgelse fra 2019, at de ikke var i stand til at holde deres hjem tilstrækkeligt varme i 2018, og 6,9 % af EU's befolkning har sagt, at de ikke har råd til at opvarme deres hjem tilstrækkeligt. Overordnet set anslår observatoriet for energifattigdom, at energifattigdom er et problem for mere end 50 millioner husstande i EU. Energifattigdom er derfor en stor udfordring for EU. Mens der med sociale takster eller direkte indkomststøtte kan ydes umiddelbar støtte til husstande, der står over for energifattigdom, kan kun målrettede strukturelle foranstaltninger, navnlig energirenoveringer, udgøre varige løsninger. (13)Der bør derfor oprettes en social klimafond ("fonden") med henblik på at stille midler til rådighed for medlemsstaterne til støtte for deres politikker til håndtering af de sociale virkninger af emissionshandel for bygninger og vejtransport på sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere. Dette bør navnlig opnås gennem midlertidig indkomststøtte og foranstaltninger og investeringer, der efter planen skal reducere afhængigheden af fossile brændstoffer gennem øget energieffektivitet i bygninger, dekarbonisering af opvarmning og køling af bygninger, herunder integration af energi fra vedvarende kilder, og øget adgang til nul- og lavemissionsmobilitet og -transport til fordel for sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere. (14)Med henblik herpå bør hver medlemsstat forelægge Kommissionen en social klimaplan ("planen"). Disse planer bør forfølge to mål. For det første bør de give sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere de nødvendige ressourcer til at finansiere og gennemføre investeringer i energieffektivitet, dekarbonisering af opvarmning og køling i nul- og lavemissionskøretøjer og -mobilitet. For det andet bør de afbøde virkningerne af stigningen i omkostningerne forbundet med fossile brændstoffer på de mest sårbare og derved forebygge energi- og transportfattigdom i overgangsperioden, indtil sådanne investeringer er gennemført. Planerne bør indeholde en investeringskomponent, der fremmer den langsigtede løsning med at reducere afhængigheden af fossile brændstoffer, og kan omfatte andre foranstaltninger, herunder midlertidig direkte indkomststøtte for at afbøde negative indkomstvirkninger på kort sigt. (15)Medlemsstaterne er i samråd med de regionale myndigheder bedst i stand til at udforme og gennemføre planer, der er tilpasset og målrettet deres lokale, regionale og nationale forhold, som deres eksisterende politikker på de relevante områder og planlagt anvendelse af andre relevante EU-midler. På denne måde kan den brede vifte af situationer, de lokale og regionale myndigheders særlige viden, forskning og innovation samt erhvervsrelationer og strukturer for arbejdsmarkedsdialogen foruden de nationale traditioner bedst respekteres og bidrage til effektiviteten og produktiviteten af den samlede støtte til sårbare grupper. (16)Det er afgørende for en retfærdig omstilling hen imod klimaneutralitet at sikre, at foranstaltningerne og investeringerne er særligt rettet mod energifattige eller sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere. Støtteforanstaltninger til fremme af reduktionen af drivhusgasemissioner bør hjælpe medlemsstaterne med at håndtere de sociale virkninger af emissionshandelen i sektorerne for bygninger og vejtransport. (17)I afventning af disse investeringers indvirkning på reduktionen af omkostninger og emissioner vil målrettet direkte indkomststøtte til de mest sårbare bidrage til en retfærdig omstilling. En sådan støtte bør forstås som en midlertidig foranstaltning, der ledsager dekarboniseringen af bolig- og transportsektoren. Den bliver ikke permanent, da den ikke tager fat på de grundlæggende årsager til energi- og transportfattigdom. En sådan støtte bør kun vedrøre direkte virkninger af inddragelsen af bygninger og vejtransport i anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF og ikke elektricitets- eller varmeomkostninger i forbindelse med medtagelsen af el- og varmeproduktion i nævnte direktivs anvendelsesområde. Berettigelsen til en sådan direkte indkomststøtte bør være tidsbegrænset. (18)I betragtning af vigtigheden af at bekæmpe klimaændringer i overensstemmelse med forpligtelserne i Parisaftalen og forpligtelsen til at nå FN's mål for bæredygtig udvikling bør foranstaltningerne i henhold til denne forordning bidrage til at nå målet om, at 30 % af alle udgifter under den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 bør anvendes til at integrere klimamålene og bør bidrage til ambitionen om at sætte 10 % af de årlige udgifter af til biodiversitetsmålene i 2026 og 2027, samtidig med at der tages hensyn til de eksisterende overlapninger mellem klima- og biodiversitetsmålene. Med henblik herpå bør den metode, der er fastsat i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1060, anvendes til at øremærke fondens udgifter. Fonden bør støtte aktiviteter, der fuldt ud overholder EU's klima- og miljømæssige standarder og prioriteter og princippet om "ikke at gøre væsentlig skade" som omhandlet i artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852. Det er udelukkende sådanne foranstaltninger og investeringer, der bør medtages i planerne. Direkte indkomststøtteforanstaltninger bør som hovedregel anses for at have en ubetydelig forventet indvirkning på miljømålene og bør derfor anses for at være i overensstemmelse med princippet om "ikke at gøre væsentlig skade". Kommissionen har til hensigt at udstede tekniske retningslinjer til medlemsstaterne i god tid forud for udarbejdelsen af planerne. Retningslinjerne bør indeholde en beskrivelse af, at foranstaltningerne og investeringerne skal følge princippet om "ikke at gøre væsentlig skade" som omhandlet i artikel 17 i forordning (EU) 2020/852. Kommissionen agter i 2021 at forelægge et forslag til Rådets henstilling om, hvordan de sociale aspekter af den grønne omstilling kan tackles. (19)Kvinder er særlig berørt af CO2-prissætning, da de udgør 85 % af familierne med enlige forsørgere. Familier med enlige forsørgere har en særlig høj risiko for at blive ramt af børnefattigdom. Ligestilling mellem kønnene og lige muligheder for alle, integration af disse mål samt spørgsmål om tilgængelighed for personer med handicap bør tages i betragtning og fremmes under hele udarbejdelsen og gennemførelsen af planerne for at sikre, at ingen lades i stikken. (20)Medlemsstaterne bør indsende deres planer sammen med ajourføringen af deres integrerede nationale energi- og klimaplaner i overensstemmelse med artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999. Planerne bør omfatte de foranstaltninger, der skal finansieres, de anslåede omkostninger og det nationale bidrag. De bør også omfatte centrale delmål og mål til vurdering af den reelle gennemførelse af foranstaltningerne. (21)Fonden og planerne bør være i overensstemmelse med og være omfattet af de planlagte reformer og de forpligtelser, som medlemsstaterne har indgået i henhold til deres ajourførte integrerede nationale energi- og klimaplaner i overensstemmelse med forordning (EU) 2018/1999 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv [åååå/nnn] [Forslag til omarbejdning af direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet], handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder, Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+) oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1057, planerne for retfærdig omstilling i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1056 og medlemsstaternes langsigtede strategier for renovering af bygninger i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU. Oplysningerne i planerne bør være i overensstemmelse med ovennævnte lovgivning og planer for at sikre administrativ effektivitet, hvor det er relevant. (22)EU bør støtte medlemsstaterne med finansielle midler til at gennemføre deres planer gennem den sociale klimafond. Betalinger fra den sociale klimafond bør gøres betinget af, at delmålene og målene i planerne er nået. Dette vil gøre det muligt effektivt at tage hensyn til nationale forhold og prioriteter og samtidig forenkle finansieringen og lette integrationen heraf med andre nationale udgiftsprogrammer, samtidig med at virkningen og integriteten af EU's udgifter garanteres. (23)Fondens finansieringsramme bør i princippet svare til 25 % af de forventede indtægter fra medtagelsen af bygninger og vejtransport i anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF i perioden 2026-2032. I henhold til Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2020/2053 bør medlemsstaterne stille disse indtægter til rådighed for EU-budgettet som egne indtægter. Medlemsstaterne skal selv finansiere 50 % af de samlede omkostninger forbundet med deres plan. Til dette formål og med henblik på investeringer og foranstaltninger til at fremskynde og lette den nødvendige omstilling for borgere, der påvirkes negativt, bør medlemsstaterne bl.a. anvende deres forventede indtægter fra emissionshandel for bygninger og vejtransport i henhold til direktiv 2003/87/EF til dette formål. (24)Fonden bør støtte foranstaltninger, der overholder princippet om additionalitet for EU-midler. Fonden bør, undtagen i behørigt begrundede tilfælde, ikke træde i stedet for tilbagevendende nationale udgifter. (25)For at sikre en effektiv og sammenhængende tildeling af midler og for at overholde princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør tiltag under denne forordning stemme overens med og supplere igangværende EU-programmer, samtidig med at der undgås dobbeltfinansiering af de samme udgifter fra fonden og andre EU-programmer. Navnlig bør Kommissionen og medlemsstaten i alle faser af processen sikre en effektiv koordination for at sikre konsistens, sammenhæng, komplementaritet og synergi mellem finansieringskilderne. Med henblik herpå bør medlemsstaterne pålægges at forelægge de relevante oplysninger om eksisterende eller planlagt EU-finansiering, når de indgiver deres planer til Kommissionen. Finansiel støtte inden for rammerne af fonden bør supplere den støtte, der ydes under andre EU-programmer og -instrumenter. Foranstaltninger og investeringer, der finansieres gennem fonden, bør kunne modtage finansiering fra andre EU-programmer og -instrumenter, forudsat at sådan støtte ikke dækker de samme omkostninger. (26)Udbetalingerne bør finde sted på grundlag af en kommissionsafgørelse, der giver tilladelse til udbetaling til den pågældende medlemsstat. Det er derfor nødvendigt at fravige artikel 116, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046, således at udbetalingsfristen kan begynde at løbe fra datoen for Kommissionens meddelelse til den pågældende medlemsstat om denne afgørelse og ikke fra den dato, hvor en betalingsanmodning modtages. (27)For at sikre gennemsigtige regler for overvågning og evaluering bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår fastsættelse af fælles indikatorer for rapportering om fremskridt og med henblik på overvågning og evaluering af planernes gennemførelse. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen under sit forberedende arbejde gennemfører de rette høringer, herunder eksperthøringer, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter. (28)Gennemførelsen af fonden bør ske i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, herunder effektiv forebyggelse og retsforfølgning af svig, skattesvig, skatteunddragelse, korruption og interessekonflikter. (29)Med henblik på forsvarlig økonomisk forvaltning, samtidig med at der tages hensyn til fondens resultatbaserede karakter, bør der fastsættes særlige regler for budgetforpligtelser, betalinger, suspension og tilbagesøgning af midler samt opsigelse af aftaler vedrørende finansiel støtte. Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger for at sikre, at anvendelsen af midler i forbindelse med foranstaltninger, der støttes af fonden, overholder gældende EU-ret og national ret. Medlemsstaterne skal sikre, at en sådan støtte ydes i overensstemmelse med EU's statsstøtteregler, hvor det er relevant. De bør navnlig sikre, at svig, korruption og interessekonflikter forebygges, opdages og korrigeres, og at der undgås dobbeltfinansiering fra fonden og andre EU-programmer. Suspension og opsigelse af aftaler vedrørende finansiel støtte samt nedsættelse og tilbagesøgning af den finansielle tildeling bør være mulig, når den pågældende medlemsstat ikke har gennemført planen på tilfredsstillende vis, eller i tilfælde af alvorlige uregelmæssigheder, dvs. svig, korruption eller interessekonflikter i forbindelse med de foranstaltninger, der støttes af fonden, eller en alvorlig misligholdelse af en forpligtelse i henhold til aftalerne vedrørende finansiel støtte. Der bør fastsættes passende kontradiktoriske procedurer for at sikre, at Kommissionens afgørelser vedrørende suspension og tilbagesøgning af udbetalte beløb samt opsigelse af aftaler vedrørende finansiel støtte respekterer medlemsstaternes ret til at fremsætte bemærkninger. (30)Kommissionen bør sikre, at EU's finansielle interesser beskyttes effektivt. Selv om det primært er medlemsstaternes ansvar at sikre, at fonden gennemføres i overensstemmelse med relevant EU-ret og national ret, bør Kommissionen kunne modtage tilstrækkelig forsikring fra medlemsstaternes side i denne henseende. I dette øjemed bør medlemsstaterne ved gennemførelsen af fonden sikre driften af et effektivt system til intern kontrol, og de bør tilbagesøge beløb, der er udbetalt eller anvendt uretmæssigt. I denne forbindelse bør medlemsstaterne kunne basere sig på deres almindelige nationale budgetforvaltningssystemer. Medlemsstaterne bør indsamle, registrere og lagre standardiserede kategorier af data og oplysninger i et elektronisk system, således at det bliver muligt at forebygge, opdage og korrigere alvorlige uregelmæssigheder, dvs. svig, korruption og interessekonflikter, i forbindelse med de foranstaltninger, der støttes af fonden. Kommissionen bør stille et informations- og overvågningssystem til rådighed, herunder et enkelt datamining- og risikovurderingsværktøj for tilgang til og analyse af disse data og oplysninger med henblik på en obligatorisk anvendelse fra medlemsstaternes side.

(31)Kommissionen, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), Revisionsretten og, hvor det er relevant, Den Europæiske Anklagemyndighed (EPPO) bør kunne anvende informations- og overvågningssystemet inden for rammerne af deres beføjelser og rettigheder. (32)Medlemsstaterne og Kommissionen bør kun kunne behandle personoplysninger, hvor det er nødvendigt for at sikre decharge, revision og kontrol, information, kommunikation og offentlig omtale af anvendelsen af midler i forbindelse med foranstaltninger til gennemførelse inden for rammerne af fonden. Personoplysninger bør behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725, alt efter hvilken der finder anvendelse. (33)I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046, forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2988/95, (Euratom, EF) nr. 2185/96 og (EU) 2017/1939 skal EU's finansielle interesser beskyttes ved hjælp af forholdsmæssige foranstaltninger, herunder foranstaltninger vedrørende forebyggelse, opdagelse, korrektion og undersøgelse af svig, korruption og interessekonflikter og, hvor det er relevant, vedrørende pålæggelse af administrative sanktioner. Navnlig har OLAF i overensstemmelse med forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og (EU, Euratom) nr. 883/2013 beføjelse til at foretage administrative undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, med henblik på at fastslå, om der foreligger svig, korruption, interessekonflikter eller enhver anden ulovlig aktivitet, der skader EU's finansielle interesser. EPPO er i overensstemmelse med forordning (EU) 2017/1939 beføjet til at efterforske og retsforfølge svig, korruption, interessekonflikter og andre strafbare handlinger til skade for EU's finansielle interesser, som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1371. I overensstemmelse forordning (EU, Euratom) 2018/104 skal enhver person eller enhed, som modtager midler fra EU-budgettet, samarbejde fuldt ud om beskyttelse af EU's finansielle interesser, give Kommissionen, OLAF, Revisionsretten og, for så vidt angår de medlemsstater, der deltager i et forstærket samarbejde i henhold til forordning (EU) 2017/1939, EPPO de fornødne rettigheder og den fornødne adgang og sikre, at tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af midler finansieret af EU-budgettet, tildeles tilsvarende rettigheder. (34)Horisontale finansielle regler, der er vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet i medfør af artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder anvendelse på denne forordning. Disse regler er fastsat i forordning (EU, Euratom) 2018/1046 og regulerer navnlig proceduren for opstillingen og gennemførelsen af budgettet ved hjælp af tilskud, udbud, priser og indirekte gennemførelse, og de sikrer kontrol med de finansielle aktørers ansvar. Regler vedtaget i henhold til artikel 322 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde omfatter også en generel ordning med konditionalitet til beskyttelse af EU's budget —



VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 Genstand, anvendelsesområde og mål Der oprettes en social klimafond ("fonden"). Den yder støtte til medlemsstaterne til finansiering af de foranstaltninger og investeringer, der indgår i deres sociale klimaplaner ("planerne"). De foranstaltninger og investeringer, der støttes af fonden, skal være til gavn for husstande, mikrovirksomheder og transportbrugere, som er sårbare og særlig berørt af medtagelsen af drivhusgasemissioner fra bygninger og vejtransport i anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF, navnlig husstande, der er ramt af energifattigdom, og borgere uden offentlig transport som alternativ til individuelle biler (i fjerntliggende områder og landdistrikter). Fondens overordnede mål er at bidrage til omstillingen til klimaneutralitet ved at imødegå de sociale virkninger af medtagelsen af drivhusgasemissioner fra bygninger og vejtransport i anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF. Fondens specifikke mål er at støtte sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere gennem midlertidig direkte indkomststøtte og gennem foranstaltninger og investeringer, der efter planen skal øge bygningers energieffektivitet, dekarbonisering af opvarmning og køling af bygninger, herunder integration af energi fra vedvarende kilder, og øge adgangen til nul- og lavemissionsmobilitet og -transport. Artikel 2 Definitioner I denne forordning forstås ved: (1)"bygningsrenovering": alle former for energirelateret bygningsrenovering, herunder isolering af klimaskærmen, dvs. vægge, tag, gulv, udskiftning af vinduer, udskiftning af varme-, køle- og madlavningsapparater og installation af produktion af energi fra vedvarende kilder på stedet (2)"energifattigdom": energifattigdom som defineret i artikel 2, nr. [49)], i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) [åååå/nnn]

(3)"planens anslåede samlede omkostninger": de samlede anslåede omkostninger forbundet med de foranstaltninger og investeringer, der indgår i den forelagte plan (4)"finansiel tildeling": ikketilbagebetalingspligtig finansiel støtte inden for rammerne af fonden, der kan tildeles eller allerede er tildelt en medlemsstat (5)"husstand": privat husstand som defineret i artikel 2, nr. 15), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1700 (6) "delmål": et kvalitativt resultat, der anvendes til at måle fremskridt hen imod gennemførelsen af en foranstaltning eller en investering (7)"mål": et kvantitativt resultat, der anvendes til at måle fremskridt hen imod gennemførelsen af en foranstaltning eller en investering (8)"energi fra vedvarende kilder": energi fra vedvarende ikkefossile kilder som defineret i artikel 2, andet afsnit, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 (9)"mikrovirksomhed": en virksomhed, der beskæftiger under ti personer, og hvis årlige omsætning eller årlige balance ikke overstiger 2 mio. EUR, beregnet i overensstemmelse med artikel 3 til 6 i bilag I til Kommissionens forordning (EU) nr. 651/2014 (10) "transportbrugere": husstande eller mikrovirksomheder, der anvender forskellige transport- og mobilitetsmuligheder (11)"sårbare husstande": husstande, der er ramt af energifattigdom, eller husstande, herunder nedre mellemindkomsthusstande, som er væsentligt påvirket af prisvirkningerne af at medtage bygninger i anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF, og som ikke har midlerne til at renovere den bygning, de bor i (12)"sårbare mikrovirksomheder": mikrovirksomheder, som er væsentligt påvirket af prisvirkningerne af at medtage bygninger i anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF, og som ikke har midlerne til at renovere den bygning, de er beliggende i (13)"sårbare transportbrugere": transportbrugere, herunder fra nedre mellemindkomsthusstande, som er væsentligt påvirket af prisvirkningerne af at medtage vejtransport i anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF, og som ikke har midlerne til at købe nul- og lavemissionskøretøjer eller til at skifte til alternative bæredygtige transportformer, herunder offentlig transport, navnlig i landdistrikter og fjerntliggende områder. KAPITEL II SOCIALE KLIMAPLANER Artikel 3 Sociale klimaplaner 1.Hver medlemsstat forelægger Kommissionen en social klimaplan ("planen") sammen med ajourføringen af den integrerede nationale energi- og klimaplan, der er omhandlet i artikel 14, stk. 2, i forordning (EU) 2018/1999, i overensstemmelse med den procedure og den tidsplan, der er fastsat i nævnte artikel. Planen skal indeholde et sammenhængende sæt foranstaltninger og investeringer til imødegåelse af indvirkningen af CO2-prissætning på sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere med henblik på at sikre økonomisk overkommelig opvarmning, køling og mobilitet og samtidig ledsage og fremskynde de foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde EU's klimamål. 2.Planen kan omfatte nationale foranstaltninger, der yder midlertidig direkte indkomststøtte til sårbare husstande og husstande, der er sårbare transportbrugere, for at mindske virkningen af prisstigningen på fossile brændstoffer som følge af medtagelsen af bygninger og vejtransport i anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF. 3.Planen skal omfatte nationale projekter til: (a)finansiering af foranstaltninger og investeringer med henblik på at øge bygningers energieffektivitet, gennemføre foranstaltninger til forbedring af energieffektiviteten, foretage bygningsrenovering og dekarbonisere opvarmning og køling af bygninger, herunder integration af energiproduktion fra vedvarende kilder (b)finansiering af foranstaltninger og investeringer med henblik på at øge udbredelsen af nul- og lavemissionsmobilitet og -transport.

Artikel 4 De sociale klimaplaners indhold 1.De sociale klimaplaner skal navnlig indeholde følgende elementer: (a)konkrete foranstaltninger og investeringer i overensstemmelse med artikel 3 med henblik på at mindske de virkninger, der er omhandlet i litra c) i dette stykke, sammen med en redegørelse for, hvordan de effektivt vil bidrage til at nå de mål, der er fastsat i artikel 1, inden for rammerne af den overordnede udformning af en medlemsstats relevante politikker (b)konkrete ledsageforanstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre planens foranstaltninger og investeringer og mindske de virkninger, der er omhandlet i litra c), samt oplysninger om eksisterende eller planlagt finansiering af foranstaltninger og investeringer fra andre EU-kilder, internationale, offentlige eller private kilder (c)et skøn over de sandsynlige virkninger af denne prisstigning på husstande og navnlig på forekomsten af energifattigdom, på mikrovirksomheder og på transportbrugere, herunder navnlig et skøn over og identifikation af sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere. Disse virkninger skal analyseres med en tilstrækkelig regional opdeling, idet der tages hensyn til elementer såsom adgang til offentlig transport og basale tjenester og identifikation af de mest berørte områder, navnlig fjerntliggende områder og landdistrikter (d)hvis planen omfatter foranstaltninger som omhandlet i artikel 3, stk. 2, kriterierne for identifikation af støtteberettigede endelige modtagere, angivelsen af den planlagte tidsfrist for de pågældende foranstaltninger og begrundelsen herfor på grundlag af et kvantitativt skøn og en kvalitativ redegørelse for, hvordan foranstaltningerne i planen forventes at mindske energi- og transportfattigdommen og husstandes, mikrovirksomheders og transportbrugeres sårbarhed over for en stigning i priserne på brændstoffer til vejtransport og brændsel til opvarmning (e)påtænkte delmål og mål og en vejledende tidsplan for gennemførelse af de foranstaltninger og investeringer, som skal være afsluttet senest den 31. juli 2032 (f)de anslåede samlede omkostninger forbundet med planen ledsaget af en passende omkostningsbegrundelse og en redegørelse for, hvordan de er i overensstemmelse med princippet om omkostningseffektivitet og står i et rimeligt forhold til planens forventede virkning (g)det påtænkte nationale bidrag til de samlede anslåede omkostninger beregnet i overensstemmelse med artikel 14 (h)en redegørelse for, hvordan planen sikrer, at ingen investering eller foranstaltning indeholdt i planen gør væsentlig skade på miljømål, jf. artikel 17 i forordning (EU) 2020/852. Kommissionen stiller teknisk vejledning vedrørende fondens anvendelsesområde til rådighed for medlemsstaterne med henblik herpå. Der kræves ingen redegørelse for de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2 (i)ordningerne for den pågældende medlemsstats effektive overvågning og gennemførelse af planen, navnlig de foreslåede delmål og mål, herunder indikatorer for gennemførelsen af foranstaltninger og investeringer, som, hvor det er relevant, skal være dem, der er tilgængelige hos EU's statistiske kontor (Eurostat) og det europæiske observatorium for energifattigdom som identificeret i Kommissionens henstilling 2020/1563 om energifattigdom (j)med henblik på udarbejdelse og, hvor den er tilgængelig, gennemførelse af planen en sammenfatning af høringsprocessen, der er gennemført i overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EU) 2018/1999 og de nationale retlige rammer, for lokale og regionale myndigheder, arbejdsmarkedets parter, civilsamfundsorganisationer, ungdomsorganisationer og andre relevante interessenter, og hvordan interessenternes input afspejles i planen (k)en redegørelse for medlemsstatens system til at forebygge, opdage og korrigere korruption, svig og interessekonflikter ved anvendelsen af midler ydet gennem fonden og de ordninger, der har til formål at undgå dobbeltfinansiering fra fonden og andre EU-programmer. 2.Planerne skal være i overensstemmelse med de givne oplysninger og de forpligtelser, som medlemsstaterne har indgået i henhold til handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder og Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+), der er oprettet ved forordning (EU) 2021/1057, som led i deres operationelle programmer under samhørighedspolitikken i henhold til forordning (EU) 2021/1058, i henhold til deres genopretnings- og resiliensplaner i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241, inden for rammerne af deres langsigtede strategier for bygningsrenovering i henhold til direktiv 2010/31/EU og i henhold til deres ajourførte integrerede nationale energi- og klimaplaner i henhold til forordning (EU) 2018/1999. De skal også supplere planerne for retfærdig omstilling i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1056. 3.Medlemsstaterne kan i forbindelse med udarbejdelsen af deres planer anmode Kommissionen om at organisere en udveksling af god praksis. Medlemsstaterne kan også anmode om teknisk bistand under ELENA-faciliteten, der blev oprettet ved en aftale mellem Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank i 2009, eller inden for rammerne af instrumentet for teknisk støtte, der blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/240. KAPITEL III STØTTE FRA FONDEN TIL SOCIALE KLIMAPLANER Artikel 5 Principper for fonden og støtteberettigelse

1.Fonden yder finansiel støtte til medlemsstaterne til finansiering af de foranstaltninger og investeringer, der er fastsat i deres planer. 2.Udbetalingen af støtte er betinget af, at de delmål og mål for foranstaltninger og investeringer, der er fastsat i planerne, er nået. Disse delmål og mål skal være forenelige med EU's klimamål og navnlig omfatte: (a)energieffektivitet (b)renovering af bygninger (c)nul- og lavemissionsmobilitet og -transport (d)reduktion af drivhusgasemissioner (e)nedbringelse af antallet af sårbare husstande, navnlig husstande, der er ramt af energifattigdom, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere, herunder i landdistrikter og fjerntliggende områder. 3.Fonden skal kun støtte de foranstaltninger og investeringer, der følger princippet om "ikke at gøre væsentlig skade" som nævnt i artikel 17 i forordning (EU) 2020/852. Artikel 6 Foranstaltninger og investeringer, der skal medtages i de anslåede samlede omkostninger forbundet med de sociale klimaplaner 1.Medlemsstaterne kan medtage omkostningerne forbundet med foranstaltninger, der yder midlertidig direkte indkomststøtte til sårbare husstande og sårbare husstande, som er transportbrugere, for at absorbere stigningen i priserne på brændstoffer til vejtransport og brændsel til opvarmning. Denne støtte skal reduceres over tid og begrænses til den direkte virkning af emissionshandelen for bygninger og vejtransport. Berettigelsen til en sådan direkte indkomststøtte ophører inden for de frister, der er fastsat i artikel 4, stk. 1, litra d). 2.Medlemsstaterne kan medtage omkostningerne forbundet med følgende foranstaltninger og investeringer i planernes anslåede samlede omkostninger, forudsat at de først og fremmest gavner sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder eller sårbare transportbrugere og har til hensigt at: (a)støtte renovering af bygninger, navnlig for dem, der benytter de dårligste bygninger, herunder i form af finansiel støtte eller skattemæssige incitamenter såsom fradrag af renoveringsomkostninger fra lejen, uafhængigt af ejerskabet til de pågældende bygninger (b)bidrage til dekarbonisering, herunder elektrificering, af opvarmning og køling af og madlavning i bygninger og integration af energi fra vedvarende kilder, der bidrager til opnåelse af energibesparelser (c)støtte offentlige og private enheder med hensyn til at udvikle og levere økonomisk overkommelige renoveringsløsninger for energieffektivitet og passende finansieringsinstrumenter i overensstemmelse med fondens sociale mål (d)give adgang til nul- og lavemissionskøretøjer og cykler, herunder finansiel støtte eller skattemæssige incitamenter til køb heraf, samt til passende offentlig og privat infrastruktur såsom lade- og tankløsninger. Hvad angår støtte til lavemissionskøretøjer skal der fremlægges en tidsplan for en gradvis reduktion af støtten (e)give fri adgang til offentlig transport eller tilpassede takster for adgang til offentlig transport samt fremme bæredygtig mobilitet efter behov og fælles mobilitetstjenester (f)støtte offentlige og private enheder i udviklingen og tilvejebringelsen af økonomisk overkommelige mobilitets- og transporttjenester med nul- og lavemission og indførelse af attraktive aktive mobilitetsmuligheder for landdistrikter, øer, bjergområder, fjerntliggende og mindre tilgængelige områder eller for mindre udviklede regioner eller territorier, herunder mindre udviklede bynære områder. Artikel 7 Udelukkelser fra de anslåede samlede omkostninger forbundet med sociale klimaplaner

1.Fonden støtter ikke, og planernes anslåede samlede omkostninger omfatter ikke foranstaltninger i form af direkte indkomststøtte i henhold til artikel 3, stk. 2, i denne forordning til husstande, der allerede drager fordel af: (a)offentlige indgreb i prisniveauet for de brændstoffer, der er omfattet af kapitel IVa i direktiv 2003/87/EF (b)offentlige indgreb i prisfastsættelsen for levering af gas i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i direktiv 2009/73/EF. 2.Hvis det af den pågældende medlemsstat i planen godtgøres, at de offentlige indgreb, der er omhandlet i stk. 1, ikke fuldt ud opvejer den prisstigning, der følger af, at sektorerne for bygninger og vejtransport er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF, kan direkte indkomststøtte medtages i de anslåede samlede omkostninger inden for rammerne af prisstigningen, som ikke fuldt ud udlignes. Artikel 8 Overførsel af fordele til husstande, mikrovirksomheder og transportbrugere Medlemsstaterne kan i de anslåede samlede omkostninger medtage finansiel støtte til andre offentlige eller private enheder end sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere, hvis disse enheder gennemfører foranstaltninger og investeringer, der i sidste ende gavner sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere. Medlemsstaterne sørger for de nødvendige lovbestemte og kontraktlige sikkerhedsforanstaltninger for at sikre, at fordelene som helhed overføres til husstandene, mikrovirksomhederne og transportbrugerne. Artikel 9 Budget 1.Finansieringsrammen for gennemførelsen af fonden for perioden 2025-2027 fastsættes til 23 700 000 000 EUR i løbende priser. 2.Finansieringsrammen for gennemførelsen af fonden for perioden 2028-2032 fastsættes til 48 500 000 000 EUR i løbende priser, forudsat at der er midler til rådighed under de årlige lofter i den gældende flerårige finansielle ramme, jf. artikel 312 i TEUF. 3.De i stk. 1 og 2 omhandlede beløb kan også dække udgifter til forberedende aktiviteter samt til tilsyns-, kontrol-, revisions- og evalueringsaktiviteter, som er nødvendige for forvaltningen af fonden og for at nå dens mål, navnlig undersøgelser, ekspertmøder, høring af interessenter, informations- og kommunikationstiltag, herunder inkluderende oplysningsaktiviteter, og institutionel kommunikation om EU's politiske prioriteter, for så vidt de angår denne forordnings mål, udgifter i forbindelse med IT-netværk, der fokuserer på informationsbehandling og -udveksling, institutionelle IT-værktøjer samt alle andre udgifter til teknisk og administrativ støtte, som Kommissionen afholder til forvaltning af fonden. Udgifterne kan også omfatte omkostninger til andre støtteaktiviteter såsom kvalitetskontrol og overvågning af projekter i marken og omkostninger til peerrådgivning og eksperter til vurdering og gennemførelse af de støtteberettigede foranstaltninger. Artikel 10 Midler fra programmer under delt forvaltning og brug af midler 1.Midler, der er tildelt medlemsstaterne under delt forvaltning, kan på deres anmodning overføres til fonden under de betingelser, der er fastsat i de relevante bestemmelser i forordning (EU) 2021/1060. Kommissionen forvalter disse midler direkte i overensstemmelse med artikel 62, stk. 1, første afsnit, litra a), i forordning (EU, Euratom) 2018/1046. De omhandlede midler må kun anvendes til fordel for den berørte medlemsstat. 2.Medlemsstaterne kan overlade det til forvaltningsmyndighederne for Den Europæiske Socialfond Plus (ESF+), der er oprettet ved forordning (EU) 2021/1057, og for de operationelle programmer under samhørighedspolitikken i henhold til forordning (EU) 2021/1058 at gennemføre foranstaltninger og investeringer, der er omfattet af denne fond, hvis det er relevant i betragtning af synergierne med disse EU-fonde og i overensstemmelse med fondens mål. Medlemsstaterne meddeler i deres planer, at de agter at overdrage ansvaret for gennemførelsen til de pågældende myndigheder. 3.Medlemsstaterne kan medtage betalingerne for yderligere teknisk bistand i henhold til artikel 7 i forordning (EU) 2021/240 og det kontante bidrag til medlemsstatssegmentet i henhold til de relevante bestemmelser i forordning (EU) 2021/523 i deres plan som del af de anslåede samlede omkostninger. Disse omkostninger må ikke overstige 4 % af den samlede finansielle tildeling til planen, og de relevante foranstaltninger som fastsat i planen skal være i overensstemmelse med denne forordning. Artikel 11 Gennemførelse

Fonden gennemføres af Kommissionen ved direkte forvaltning i overensstemmelse med de relevante regler, der er vedtaget i henhold til artikel 322 i TEUF, navnlig forordning (EU, Euratom) 2018/1046 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2020/2092. Artikel 12 Additionalitet og supplerende finansiering 1.Støtte under fonden supplerer den støtte, der ydes under andre EU-fonde, -programmer og -instrumenter. Foranstaltninger og investeringer, der støttes inden for rammerne af fonden, kan modtage støtte fra andre EU-fonde, -programmer og -instrumenter, forudsat at denne støtte ikke dækker de samme omkostninger. 2.Støtten fra fonden er supplerende og erstatter ikke tilbagevendende nationale budgetudgifter. Artikel 13 Maksimal finansiel tildeling 1.Den maksimale finansielle tildeling beregnes for hver medlemsstat som anført i bilag I og II. 2.Hver medlemsstat kan indgive en anmodning på op til beløbet for sin maksimale finansielle tildeling til gennemførelse af sin plan. Artikel 14 Nationalt bidrag til de samlede anslåede omkostninger 1.Medlemsstaterne yder mindst 50 % af de samlede anslåede omkostninger forbundet med deres planer. 2.Medlemsstaterne anvender bl.a. indtægter fra auktionering af deres kvoter i overensstemmelse med kapitel IVa i direktiv 2003/87/EF til deres nationale bidrag til deres planers samlede anslåede omkostninger. Artikel 15 Kommissionens vurdering 1.Kommissionen vurderer planen og, hvis det er relevant, enhver ændring af planen, som en medlemsstat har forelagt i henhold til artikel 17, med henblik på overholdelse af bestemmelserne i denne forordning. Ved foretagelsen af denne vurdering samarbejder Kommissionen tæt med den pågældende medlemsstat. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger eller anmode om supplerende oplysninger. Den pågældende medlemsstat giver de supplerende oplysninger, der anmodes om, og kan om nødvendigt revidere planen, herunder efter indgivelse af planen. Den pågældende medlemsstat og Kommissionen kan aftale at forlænge fristen for vurdering med en rimelig periode, hvis det er nødvendigt. 2.Kommissionen vurderer planens relevans, virkningsfuldhed, effektivitet og sammenhæng som følger: (a)Ved vurderingen af relevansen tager Kommissionen hensyn til følgende kriterier: i) om planen udgør en reaktion på den sociale indvirkning på og de udfordringer, som sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere i den pågældende medlemsstat står over for ved at etablere det emissionshandelssystem for bygninger og vejtransport, der er oprettet i henhold til kapitel IVa i direktiv 2003/87/EF, navnlig husstande, der er ramt af energifattigdom, under behørig hensyntagen til de udfordringer, der er identificeret i Kommissionens vurderinger af ajourføringen af den pågældende medlemsstats integrerede nationale energi- og klimaplan og dens fremskridt, jf. artikel 9, stk. 3, og artikel 13 og 29 i forordning (EU) 2018/1999, samt i Kommissionens henstillinger til medlemsstater som udstedt i henhold til artikel 34 i forordning (EU) 2018/1999 med hensyn til det langsigtede mål om klimaneutralitet i EU inden 2050. Dette skal tage hensyn til den pågældende medlemsstats specifikke udfordringer og finansielle tildeling ii) hvorvidt planen forventes at sikre, at ingen foranstaltning eller investering indeholdt i planen gør væsentlig skade på miljømål, jf. artikel 17 i forordning (EU) 2020/852

iii) om planen indeholder foranstaltninger og investeringer, der bidrager til den grønne omstilling, herunder til at imødegå de udfordringer, der følger heraf, og navnlig til opfyldelsen af EU's klima- og energimål for 2030 og delmål for 2030, der er indeholdt i mobilitetsstrategien. (b)Ved vurderingen af virkningsfuldheden tager Kommissionen hensyn til følgende kriterier: i) om planen forventes at have en varig indvirkning på de udfordringer, som den tager fat på, og navnlig på sårbare husstande, sårbare mikrovirksomheder og sårbare transportbrugere, navnlig husstande, der er ramt af energifattigdom, i den pågældende medlemsstat ii) om de ordninger, som den pågældende medlemsstat har foreslået, forventes at sikre den effektive overvågning og gennemførelse af planen, herunder den påtænkte tidsplan og de påtænkte delmål og mål samt de dertil knyttede indikatorer iii) om de foranstaltninger og investeringer, som den pågældende medlemsstat har foreslået, er i overensstemmelse med og opfylder kravene i direktiv [åååå/nnn] [Forslag til omarbejdning af direktiv 2012/27/EU], direktiv (EU) 2018/2001, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/94/EU, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1161 og direktiv 2010/31/EU. (c)Ved vurderingen af effektiviteten tager Kommissionen hensyn til følgende kriterier: i) om den begrundelse, der er forelagt af medlemsstaten for planens anslåede samlede omkostninger, er rimelig, plausibel, i overensstemmelse med princippet om omkostningseffektivitet og står mål med den forventede nationale miljømæssige og sociale indvirkning ii) om de ordninger, som den pågældende medlemsstat har foreslået, forventes at forebygge, opdage og korrigere korruption, svig og interessekonflikter ved anvendelsen af midler ydet gennem fonden, herunder ordninger, der har til formål at forhindre dobbeltfinansiering fra fonden og andre EU-programmer iii) om de delmål og mål, som medlemsstaten har foreslået, er effektive i betragtning af fondens anvendelsesområde, målsætninger og støtteberettigede foranstaltninger. (d)Med henblik på at vurdere sammenhængen tager Kommissionen hensyn til, om planen omfatter foranstaltninger og investeringer, der udgør sammenhængende foranstaltninger. Artikel 16 Kommissionens afgørelse 1.På grundlag af vurderingen i henhold til artikel 15 træffer Kommissionen afgørelse om en medlemsstats plan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt senest seks måneder efter datoen for forelæggelsen af planen i henhold til artikel 3, stk. 1, i denne forordning. Hvis Kommissionen giver en positiv vurdering, skal følgende fremgå af afgørelsen: (a)de foranstaltninger og investeringer, som medlemsstaten skal gennemføre, de anslåede samlede omkostninger forbundet med planen samt delmål og mål (b)EU's finansielle tildeling, der tilkendes i overensstemmelse med artikel 13 i denne forordning, og som udbetales i rater, når medlemsstaten på tilfredsstillende vis har nået de relevante delmål og mål, der er fastlagt i forbindelse med gennemførelsen af planen, og som for perioden 2028-2032 er betinget af, at de beløb, der er omhandlet i denne forordnings artikel 9, stk. 2, er til rådighed under de årlige lofter i den flerårige finansielle ramme, som er omhandlet i artikel 312 i TEUF (c)det nationale bidrag (d)ordningerne og tidsplanen for overvågning og gennemførelse, herunder, hvor det er relevant, foranstaltninger, der er nødvendige for at overholde artikel 20 i denne forordning (e)de relevante indikatorer for opnåelse af de påtænkte delmål og mål (f)ordningerne for, hvordan Kommissionen får fuld adgang til de underliggende relevante data.

2.Den finansielle tildeling, der er omhandlet i stk. 1, litra b), fastsættes på grundlag af de anslåede samlede omkostninger forbundet med den plan, den berørte medlemsstat har foreslået, som vurderet efter de kriterier, der er fastsat i artikel 15, stk. 2. Den finansielle tildeling fastsættes således: (a)Hvis planen opfylder kriterierne i artikel 15, stk. 2, på tilfredsstillende vis, og pakkens anslåede samlede omkostninger fratrukket det nationale bidrag beløber sig til det samme som eller mere end den maksimale finansielle tildeling til den pågældende medlemsstat, jf. artikel 13, stk. 1, er den finansielle tildeling, der tilkendes medlemsstaten, lig med den samlede maksimale finansielle tildeling, som er omhandlet i artikel 9. (b)Hvis planen opfylder kriterierne i artikel 15, stk. 2, på tilfredsstillende vis, og pakkens anslåede samlede omkostninger fratrukket det nationale bidrag beløber sig til mindre end den maksimale finansielle tildeling til den pågældende medlemsstat, jf. artikel 13, stk. 1, er den finansielle tildeling, der tilkendes medlemsstaten, lig med de anslåede samlede omkostninger forbundet med pakken fratrukket det nationale bidrag. (c)Hvis planen opfylder kriterierne i artikel 15, stk. 2, på tilfredsstillende vis, men vurderingen påviser svagheder i kontrolsystemerne, kan Kommissionen kræve, at der nås yderligere delmål og mål inden den første udbetaling. (d)Hvis planen ikke opfylder kriterierne i artikel 15, stk. 2, på tilfredsstillende vis, tilkendes den berørte medlemsstat ikke nogen finansiel tildeling. 3.Hvis Kommissionen giver en negativ vurdering af en plan, skal den i stk. 1 omhandlede afgørelse indeholde en begrundelse for denne negative vurdering. Den pågældende medlemsstat forelægger planen igen efter at have taget Kommissionens vurdering i betragtning. Artikel 17 Ændring af sociale klimaplaner 1.Hvis den pågældende medlemsstat ikke længere kan opfylde en social klimaplan, herunder relevante delmål og mål, hverken helt eller delvist, på grund af objektive omstændigheder, navnlig på grund af de faktiske direkte virkninger af emissionshandelssystemet for bygninger og vejtransport, der er oprettet i henhold til kapitel IVa i direktiv 2003/87/EF, kan den pågældende medlemsstat forelægge Kommissionen en ændring af sin plan, så den kommer til at omfatte de nødvendige og behørigt begrundede ændringer. Medlemsstaterne kan anmode om teknisk støtte til udarbejdelsen af en sådan anmodning. 2.Kommissionen vurderer den ændrede plan i overensstemmelse med artikel 15. 3.Hvis Kommissionen giver en positiv vurdering af den ændrede plan, vedtager den i overensstemmelse med artikel 16, stk. 1, senest tre måneder efter medlemsstatens officielle forelæggelse af den ændrede plan en afgørelse, der angiver årsagerne til dens positive vurdering, ved hjælp af en gennemførelsesretsakt. 4.Hvis Kommissionen giver en negativ vurdering af den ændrede plan, afviser den anmodningen inden for den frist, der er omhandlet i stk. 3, efter at have givet den pågældende medlemsstat mulighed for at fremsætte sine bemærkninger senest tre måneder efter meddelelsen af Kommissionens vurdering. 5.Senest den 15. marts 2027 vurderer hver berørt medlemsstat hensigtsmæssigheden af sine planer i lyset af de faktiske direkte virkninger af emissionshandelssystemet for bygninger og vejtransport, der er oprettet i henhold til kapitel IVa i direktiv 2003/087/EF. Disse vurderinger forelægges for Kommissionen som led i den toårige statusrapport i henhold til artikel 17 i forordning (EU) 2018/1999. Artikel 18 Forpligtelse knyttet til den finansielle tildeling 1.Når Kommissionen har vedtaget en afgørelse som omhandlet i artikel 16, indgår den rettidigt en aftale med den pågældende medlemsstat, der udgør en specifik retlig forpligtelse i henhold til forordning (EU, Euratom) 2018/1046 for perioden 2025-2027. Denne aftale kan indgås tidligst et år før det år, hvor auktionerne i henhold til kapitel IVa i direktiv 2003/87/EF indledes. 2.Den individuelle retlige forpligtelse, der dækker perioden 2028-2032, indgås under forudsætning af, at de beløb, der er omhandlet i denne forordnings artikel 9, stk. 2, er til rådighed under de årlige lofter i den flerårige finansielle ramme, der er omhandlet i artikel 312 i TEUF. 3.Budgetforpligtelser kan bygge på samlede forpligtelser og kan, i det omfang det er hensigtsmæssigt, opdeles i årlige trancher fordelt over adskillige år. Artikel 19

Regler for betalinger, suspension og opsigelse af aftaler om finansiel tildeling 1.De finansielle tildelinger omfattet af denne artikel udbetales til den pågældende medlemsstat efter gennemførelsen af de relevante aftalte delmål og mål, der er angivet i planen, som godkendt i henhold til artikel 16 og under forudsætning af tilgængelig finansiering. Efter gennemførelsen forelægger den pågældende medlemsstat Kommissionen en behørigt begrundet anmodning om udbetaling af den finansielle tildeling. Sådanne betalingsanmodninger indgives til Kommissionen én eller to gange om året inden den 31. juli. 2.Kommissionen vurderer uden unødigt ophold og senest to måneder efter modtagelsen af anmodningen, om de relevante delmål og mål angivet i Kommissionens afgørelse, der er omhandlet i artikel 16, er opfyldt på tilfredsstillende vis. Tilfredsstillende opfyldelse af delmål og mål forudsætter, at foranstaltninger knyttet til delmål og mål, der tidligere er blevet opfyldt på tilfredsstillende vis, ikke er blevet omgjort af den pågældende medlemsstat. Kommissionen kan bistås af eksperter. 3.Hvis Kommissionens vurdering er positiv, vedtager den uden unødigt ophold en afgørelse om tilladelse til udbetaling af den finansielle tildeling i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) 2018/1046. 4.Hvis Kommissionen som følge af den vurdering, der er omhandlet i stk. 3, konstaterer, at delmålene og målene som angivet i Kommissionens afgørelse, der er omhandlet i artikel stk. 16, ikke er gennemført på tilfredsstillende vis, suspenderes betalingen af hele eller dele af den finansielle tildeling. Den berørte medlemsstat kan fremsætte sine bemærkninger senest en måned efter meddelelsen af Kommissionens vurdering. Suspensionen ophæves kun, hvis delmålene og målene er blevet opfyldt på tilfredsstillende vis som fastsat i Kommissionens afgørelse, jf. artikel 16. 5.Uanset artikel 116, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) 2018/1046 løber betalingsfristen fra datoen for meddelelse af afgørelsen, der tillader udbetaling til den berørte medlemsstat i henhold til nærværende artikels stk. 3, eller fra datoen for meddelelse af ophævelse af suspensionen i henhold til nærværende artikels stk. 4, andet afsnit. 6.Hvis delmålene og målene ikke er blevet opfyldt på tilfredsstillende vis inden for seks måneder efter suspensionen, nedsætter Kommissionen beløbet for den finansielle tildeling forholdsmæssigt efter at have givet medlemsstaten mulighed for at fremsætte sine bemærkninger inden for to måneder fra meddelelsen af sine konklusioner. 7.Hvis den berørte medlemsstat ikke inden for 12 måneder efter datoen for indgåelse af de relevante aftaler, jf. artikel 18, har gjort konkrete fremskridt med opfyldelsen af nogen relevante delmål og mål, opsiger Kommissionen de relevante aftaler, der er omhandlet i artikel 18 og frigør beløbet for den finansielle tildeling. Kommissionen træffer afgørelse om opsigelse af aftaler som omhandlet i artikel 18 efter at have givet den berørte medlemsstat mulighed for at fremsætte sine bemærkninger inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af sin vurdering af, at der ikke er gjort konkrete fremskridt. Artikel 20 Beskyttelse af EU's finansielle interesser 1.I forbindelse med gennemførelsen af fonden træffer medlemsstaterne som modtagere af midler fra fonden alle passende foranstaltninger for at beskytte EU's finansielle interesser og for at sikre, at anvendelsen af midler i forbindelse med foranstaltninger og investeringer, som støttes af fonden, overholder gældende EU-ret og national ret, navnlig vedrørende forebyggelse, opdagelse og korrektion af svig, korruption og interessekonflikter. Med henblik herpå sørger medlemsstaterne for et virkningsfuldt og effektivt system til intern kontrol som uddybet i bilag III og tilbagesøgning af beløb, der er udbetalt uberettiget eller anvendt ukorrekt. Medlemsstaterne kan basere sig på deres almindelige nationale budgetforvaltningssystemer. 2.I de i artikel 18 omhandlede aftaler fastlægges medlemsstaternes forpligtelser til: (a)regelmæssigt at kontrollere, at den ydede finansiering er blevet anvendt korrekt i overensstemmelse med alle gældende regler, og at enhver foranstaltning eller investering i henhold til planen er blevet korrekt gennemført i overensstemmelse med alle gældende regler, navnlig vedrørende forebyggelse, opdagelse og korrektion af svig, korruption og interessekonflikter (b)at træffe passende foranstaltninger til at forebygge, opdage og korrigere svig, korruption og interessekonflikter som defineret i artikel 61 i forordning (EU, Euratom) 2018/1046, der skader EU's finansielle interesser, og tage retlige skridt til at tilbagesøge misbrugte midler, herunder i forbindelse med enhver foranstaltning eller investering som gennemført inden for rammerne af planen (c)sammen med en betalingsanmodning at forelægge: i) en forvaltningserklæring om, at midlerne er anvendt til det tilsigtede formål, at de oplysninger, der er indgivet sammen med betalingsanmodningen, er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, at de indførte kontrolsystemer giver den nødvendige sikkerhed for, at midlerne er forvaltet i overensstemmelse med alle gældende regler, navnlig regler om undgåelse af interessekonflikter, forebyggelse af svig, korruption og dobbeltfinansiering fra fonden og andre EU-programmer i overensstemmelse med forsvarlig økonomisk forvaltning og ii) en oversigt over de revisioner, der er udført i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder, herunder omfanget af disse revisioner med hensyn til det dækkede udgiftsbeløb og den dækkede periode og en analyse af de konstaterede svagheder og eventuelle korrigerende foranstaltninger, der er truffet (a)med henblik på revision og kontrol og for at give sammenlignelige oplysninger om anvendelsen af midler i forbindelse med forans