Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens plads, og om ændring af Rådets direktiv 70/156/EØF (98/C 17/01) (EØS-relevant tekst) KOM(97) 276 endelig udg. - 97/0176 (COD)

(Forelagt af Kommissionen den 17. oktober 1997)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og

i henhold til fremgangsmåden i artikel 189 B i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og

ud fra følgende betragtninger:

Det indre marked indebærer et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital; det er vigtigt at indføre foranstaltninger i dette øjemed;

de tekniske krav, som motorkøretøjer ifølge national lovgivning skal opfylde, omfatter bl.a. særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens;

disse krav er forskellige fra den ene medlemsstat til den anden;

som følge af forskellene mellem de tekniske forskrifter for sådanne køretøjer er der ikke fri bevægelighed for dem inden for Fællesskabet; vedtagelse af harmoniserede krav i alle medlemsstater i stedet for nationale bestemmelser vil gøre det lettere at få det indre marked for sådanne køretøjer til at fungere korrekt;

det er derfor nødvendigt, at alle medlemsstater indfører de samme forskrifter i stedet for de nugældende regler eller som supplement til dem, navnlig således at EF-typegodkendelsesproceduren i Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/27/EF (2), kan finde anvendelse på samtlige køretøjstyper;

nærværende direktiv bliver et af særdirektiverne under den EF-typegodkendelsesprocedure, der er fastlagt ved direktiv 70/156/EØF;

i overensstemmelse med subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, kan det mål, der tilstræbes med dette direktiv - at undgå handelshindringer inden for Fællesskabet gennem anvendelse af EF-typegodkendelsesproceduren for sådanne køretøjer - ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af den påtænkte handlings omfang og virkninger inden for den pågældende sektor, og målet kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; direktivet fastlægger kun minimumsregler med henblik på at opfylde målet og går ikke ud over, hvad der er nødvendigt med henblik herpå;

der bør tages hensyn til de tekniske forskrifter, FN's Økonomiske Kommission for Europa har vedtaget i regulativ nr. 36 (Ensartede forskrifter for godkendelse af store personbiler hvad angår den generelle konstruktion), regulativ nr. 52 (Ensartede bestemmelser for godkendelse af mindre køretøjer til offentlig transport hvad angår opbygningens styrke) og regulativ nr. 66 (Ensartede bestemmelser for godkendelse af store personbiler hvad angår opbygningens styrke), som er bilag til overenskomsten af 20. marts 1958 vedrørende indførelse af ensartede vilkår for godkendelse og gensidig anerkendelse af godkendelser af udstyr og dele til motorkøretøjer;

selv om dette direktiv har som hovedformål at tilgodese passagerernes sikkerhed, må der tillige - i overensstemmelse med Kommissionens politik på transportområdet og det sociale område - for bevægelseshæmmedes vedkommende fastsættes tekniske forskrifter om adgangsforholdene til de køretøjer, der er omfattet af direktivet; der må sættes alt ind på at forbedre adgangen til sådanne køretøjer; således skal fabriksnye køretøjer, der er typegodkendt i henhold til dette direktiv og konstrueret til regelmæssig drift i og mellem byer, være tilgængelige for bevægelseshæmmede, så deres transportmuligheder forbedres; det er allerede nu muligt at omsætte dette princip til konkrete krav for så vidt angår køretøjer i klasse I; passende tekniske løsninger for de andre klasser med henblik på regelmæssig drift i og mellem byer må evalueres, og de relevante bestemmelser i direktivet må bekræftes eller om nødvendigt tilpasses på grundlag af en rapport fra Kommissionen; medlemsstaterne bør tilskyndes til at gøre andre end de nævnte køretøjer lettere tilgængelige for bevægelseshæmmede i overensstemmelse med nærhedsprincippet;

for at tage hensyn til visse særlige bestemmelser i visse medlemsstater bør der gives mulighed for visse begrænsede fravigelser fra de generelle krav; fravigelserne gælder antallet af udstigningsdøre, sædernes bredde og sædernes indbyrdes afstand for visse køretøjstypers vedkommende; andre medlemsstater bør have ret til at nægte registrering, salg og ibrugtagning af køretøjer, hvis tekniske specifikationer på denne måde afviger fra direktivets hovedbestemmelser;

den tekniske udvikling kræver hurtig tilpasning af de tekniske krav, der er fastlagt i bilagene til dette særdirektiv; det vil være hensigtsmæssigt at overdrage denne opgave til Kommissionen for at forenkle og fremskynde proceduren; i de tilfælde, hvor Europa-Parlamentet og Rådet bemyndiger Kommissionen til at indføre regler for sådanne køretøjer, bør der forudgående finde en drøftelse sted mellem Kommissionen og medlemsstaterne i et rådgivende udvalg -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

I dette direktiv forstås ved:

- »køretøj« et motorkøretøj af klasse M2 eller M3 som defineret i bilag II A til direktiv 70/156/EØF

- »separat teknisk enhed« en anordning svarende til definitionen i artikel 2 i direktiv 70/156/EØF.

Artikel 2

Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedrører forskrifterne for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens plads, nægte EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af et køretøj eller forbyde registrering, salg eller ibrugtagning af et køretøj, hvis kravene i bilagene er opfyldt.

Artikel 3

1. Medlemsstaterne kan meddele EF-typegodkendelse af køretøjer, som på grund af deres konstruktionsmæssige specifikationer er omfattet af undtagelserne i punkt 7.6.1.1.a, 7.6.1.4.a, 7.7.8.1.a, 7.7.8.1.1.a og 7.7.8.4.1.a i bilag I samt punkt 7.6.1.1.a og 7.6.1.4.a i bilag VIII, for køretøjer i gruppe I, A og B, hvis totalbredde ikke er over 2,3 m, og for todækkerkøretøjer i gruppe I.

2. Medlemsstaterne kan forbyde salg, første registrering og alle efterfølgende registreringer samt ibrugtagning af de køretøjer, der er omfattet af undtagelserne i stk. 1.

3. Kommissionen tager om nødvendigt bestemmelserne i stk. 1 og 2 op til revision på grundlag af en rapport, som Kommissionens tjenestegrene udarbejder i 2003.

Artikel 4

1. Køretøjer i gruppe I, som er konstrueret til regelmæssig drift i og mellem byområder, skal opfylde de tekniske forskrifter i enten bilag I, del B, eller bilag I, del C, og opfylde kravene til mindst et af de indstigningshjælpemidler, der er omhandlet i bilag VII.

2. På grundlag af en udtømmende undersøgelse forelægger Kommissionen om nødvendigt Europa-Parlamentet og Rådet et forslag til ændring af dette direktiv for at fastlægge de tekniske krav til køretøjer i gruppe II, der benyttes til regelmæssig drift i og mellem byer.

3. Det står medlemsstaterne frit for at vælge den mest hensigtsmæssige løsning til at opnå bedre adgangsforhold i alle andre køretøjer end de i stk. 1 omhandlede.

Artikel 5

Bilag IV, del I, punkt 52, i direktiv 70/156/EØF affattes således:

»>TABELPOSITION>

«

Artikel 6

Ændringer, der er nødvendige for at tilpasse kravene i bilagene til den tekniske udvikling, vedtages efter fremgangsmåden i artikel 7.

Artikel 7

Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 13, stk. 1, i direktiv 70/156/EØF.

Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.

Udtalelsen optages i mødeprotokollen, derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.

Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.

Artikel 8

1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1999. De underretter straks Kommissionen herom.

Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.

2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

3. Fra den i stk. 1 nævnte dato kan medlemsstaterne ikke forbyde første ibrugtagning af køretøjer, der opfylder bestemmelserne i dette direktiv.

Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra 1. oktober 1999.

Artikel 9

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 10

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

(1) EFT L 42 af 23. 2. 1970, s. 1.

(2) EFT L 233 af 25. 8. 1997, s. 1.

BILAG I

ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER, ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE AF ET KØRETØJ ELLER AF ET KARROSSERI SOM SEPARAT TEKNISK ENHED, ÆNDRING AF KØRETØJS- ELLER KARROSSERITYPE, PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE SAMT FORSKRIFTER

Dette bilag, der indeholder kravene til busser, er i tre dele:

Del A: Fælles krav til alle køretøjer

Del B: Særlige krav til lavtgulvsbusser

Del C: Særlige krav til andre køretøjer end lavtgulvsbusser

Punkternes nummerering er fælles for de tre dele.

DEL A FÆLLES KRAV TIL ALLE KØRETØJER

1. ANVENDELSESOMRÅDE

1.1. Dette direktiv gælder for alle enkelt- og todækkerkøretøjer, stive og leddelte, der tilhører klasse M2 eller M3 som defineret i Rådets direktiv 70/156/EØF, bilag II A.

1.2. Kravene i dette direktiv gælder ikke følgende køretøjer:

1.2.1. køretøjer til fangetransport,

1.2.2. køretøjer, der er særligt konstrueret til at medtage tilskadekomne eller syge (ambulancer),

1.2.3. terrængående køretøjer.

1.3. For følgende køretøjer gælder kravene i dette direktiv kun i det omfang, dette er foreneligt med den anvendelse og funktion, de er beregnet til:

1.3.1. køretøjer konstrueret til brug for politi, sikkerhedsstyrker og væbnede styrker,

1.3.2. køretøjer, hvis sæder alene er til brug, når køretøjet holder stille, men som ikke er beregnet til at medtage flere end otte personer (føreren ikke medregnet) under kørslen. Eksempler herpå er bogbusser, mobile kirker og mobile opholdsrum. De sæder i sådanne køretøjer, der er beregnet til at blive anvendt under kørslen, skal være tydeligt afmærket for brugerne.

2. DEFINITIONER

I dette direktiv forstås ved:

2.1. »køretøj« et køretøj af klasse M2 og M3, der er konstrueret og bygget til at medtage siddende eller både siddende og stående passagerer.

2.1.1. Køretøjer, der kan medtage flere end 22 passagerer ud over føreren, inddeles i tre køretøjsgrupper:

2.1.1.1. »Gruppe I«: køretøjer, der er indrettet med ståpladser for at give mulighed for hyppig ind- og udstigning

2.1.1.2 »Gruppe II«: køretøjer, der hovedsagelig er indrettet med siddepladser, men er indrettet således, at de kan medtage stående passagerer i gangen og/eller i et område, der ikke er større end det areal, der er afsat til to dobbeltsæder

2.1.1.3. »Gruppe III«: køretøjer, der udelukkende er indrettet med siddepladser.

Et køretøj kan anses for at henhøre under mere end én gruppe. I så fald kan det godkendes i hver gruppe, som det svarer til.

2.1.2. For køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer ud over føreren er der to køretøjsgrupper:

2.1.2.1. »Gruppe A«: køretøjer, der er konstrueret til at medføre stående passagerer; køretøjer af denne gruppe har sæder og skal være indrettet med ståpladser.

2.1.2.2. »Gruppe B«: køretøjer, der ikke er konstrueret til at medføre stående passagerer; køretøjer af denne gruppe er ikke indrettet med ståpladser.

2.1.3. »ledbus«, et køretøj, som består af to eller flere stive sektioner, der er forbundet med hinanden ved hjælp af en leddelt sammenføjning. De to sektioners passagerrum står i forbindelse med hinanden, så passagererne frit kan bevæge sig mellem dem. De to stive sektioner er permanent forbundet med hinanden og kan normalt kun adskilles på værksted

2.1.4. »lavtgulvsbus«, et køretøj, hvor mindst 35 % af det areal, der er til rådighed for stående passagerer (eller i forreste sektion af ledbusser eller på nederste dæk for todækkerbusser) udgør et samlet område uden trinbrætter og har adgang til mindst én udstigningsdør. Denne udstigningsdør skal være egnet til ind- og udstigning for bevægelseshæmmede.

2.2. »Definition af type«

2.2.1. »Køretøjstype«, køretøjer, der ikke adskiller sig væsentligt fra hinanden i følgende væsentlige henseender:

- fabrikant af karrosseriet

- fabrikant af chassiset

- køretøjsklasse (M2, M3)

- køretøjes gruppe (grupper I, II, III, A og B)

- køretøjets teknisk tilladte totalmasse

- opbygningstype (enkelt-/todækker, ledbus, lavtgulvsbus)

- passagerkapacitet (≤ 12, > 12 og ≤ 22, > 22 og ≤ 45, > 45 og ≤ 50, > 50 og ≤ 70, > 70 og ≤ 100, > 100 og ≤ 140, > 140 passagerer)

- karrosserifabrikant og -type, hvis karrosseriet er godkendt som separat teknisk enhed

2.2.2. »Karosseritype«, i forbindelse med typegodkendelse som separat teknisk enhed, karrosserier, der ikke afviger indbyrdes i følgende væsentlige henseender:

- karrosseriets fabrikant

- karrosseriets fabrikat

- køretøjets gruppe (gruppe I, II, III, A og B)

- karrosseriets opbygningstype (enkelt-/todækker, ledbus, lavtgulvsbus)

- passagerkapacitet (≤ 12, > 12 og ≤ 22, > 22 og ≤ 45, > 45 og ≤ 50, > 50 og ≤ 70, > 70 og ≤ 100, > 100 og ≤ 140, > 140 passagerer)

- massen af det fuldt udstyrede køretøjs karrosseri inden for en afvigelse på 10 %

- nærmere angivne køretøjstyper, på hvilken karrosseritypen kan monteres

2.3. »godkendelse af køretøj eller separat teknisk enhed« godkendelse af en køretøjstype, en karrosseritype eller en opbygningstype som defineret i punkt 2.2 eller 2.2.A eller i bilag VI, punkt 2.2, hvad angår de i dette direktiv angivne konstruktionsspecifikationer

2.4. »udstigningsdør«, en dør, der benyttes af passagererne under normale forhold med føreren på plads i førersædet

2.5. »dobbeltdør«, en dør med to døråbninger eller en hertil svarende passage

2.6. »skydedør«, en dør, der kun kan åbnes og lukkes ved at blive skudt langs en eller flere retlinjede eller næsten retlinjede skinner

2.7. »nødudgangsdør«, en dør, der foruden udstigningsdørene skal tjene som udgang for passagererne, men kun undtagelsesvis, dvs. navnlig i nødstilfælde

2.8. »nødudgangsvindue«, et vindue, der i nødstilfælde skal benyttes som udgang af passagererne; det behøver ikke nødvendigvis at være forsynet med glas

2.9. »dobbeltvindue eller flerdobbelt vindue«, et nødudgangsvindue, som, hvis det deles af en eller flere tænkte lodrette linjer (eller et eller flere tænkte lodrette planer), udgør to eller flere dele, der hver især opfylder de krav til dimensioner og passage, som stilles til et normalt nødudgangsvindue

2.10. »taglem«, en tagåbning, der i nødstilfælde skal benyttes som udgang for passagererne

2.11. »nødudgang«, en nødudgangsdør, et nødudgangsvindue eller en taglem

2.12. »udgang«, en udstigningsdør eller nødudgang

2.13. »gulv eller dæk«, den del af karrosseriet, hvis overflade bærer de stående passagerer og tjener som støtte for førerens og de siddende passagerers fødder, og som desuden kan tjene som støtte for sædernes monteringsbeslag

2.14. »gang«, det areal, som giver passagererne adgang fra sædet eller sæderækken til andre sæder eller sæderækker eller til adgangspassager; til gangen medregnes ikke:

2.14.1. det areal, der danner fodrum for siddende passagerer

2.14.2. arealet over trin eller trapper

2.14.3. areal, som kun giver adgang til ét sæde eller én sæderække

2.15. »adgangspassage«, passagen gennem en døråbning til en gang

2.16. »førerrum«, det areal, der udelukkende er bestemt til brug for føreren, og hvor rat, betjeningsorganer, instrumenter og andre anordninger, som kræves til at køre eller betjene køretøjet, er anbragt

2.17. »ulastet tjenestemasse«, køretøjets masse i køreklar stand uden passagerer og last, men med kølevæske, smøremiddel, brændstof, reservehjul og fører. Førerens masse sættes til 75 kg, og brændstoftanken(e) fyldes op til 90 % af den af fabrikanten angivne kapacitet

2.18. »teknisk tilladt totalmasse«, den af fabrikanten opgivne teknisk tilladte totalmasse

2.19. »passager«, alle personer andre end føreren og personalet. I dette direktiv forstås ved »bevægelseshæmmede passagerer« passagerer, som med besvær kan benytte offentlige transportmidler, navnlig ældre og handicappede, herunder kørestolsbrugere. At være bevægelseshæmmet er ikke nødvendigvis en følge af en form for handicap i lægelig forstand

2.20. »personale«, personer, hvis opgave er at være medchauffør eller eventuelt medhjælper

2.21. »passagerrum«, det areal, som er beregnet til brug for passagererne, bortset fra areal, der optages af faste installationer såsom bar, køkken, toilet og bagage- eller lastrum

2.22. »maskinelt betjent udstigningsdør«, en udstigningsdør, som kun kan åbnes og lukkes ved anden energitilførsel end muskelkraft, og hvis åbning og lukning kontrolleres af føreren

2.23. »automatisk udstigningsdør«, en maskinelt betjent udstigningsdør, der (bortset fra nødbetjening) kun kan åbnes ved, at en betjeningsanordning påvirkes af en passager, efter at betjeningsanordningerne er blevet aktiveret af føreren, og som lukker automatisk igen

2.24. »startspærreanordning«, en automatisk anordning, som forhindrer, at køretøjet sætter i gang fra stilstand

2.25. »udstigningsdør, som betjenes af føreren«, en udstigningsdør, som normalt åbnes og lukkes af føreren.

3. ANSØGNING OM EF-TYPEGODKENDELSE AF ET KØRETØJ ELLER AF ET KARROSSERI SOM SEPARAT TEKNISK ENHED ELLER AF EN OPBYGNING SOM SEPARAT TEKNISK ENHED

3.1. Ansøgning om EF-typegodkendelse af en køretøjstype, en separat teknisk enhed eller af et køretøj monteret med et karrosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 3, stk. 4, hvad angår særlig indretning til køretøjer, der anvendes til personbefordring og har over otte siddepladser ud over førerens, indgives af fabrikanten

3.2. En model af oplysningsskemaet findes i bilag II, tillæg 1:

- undertillæg 1 for en køretøjstype

- undertillæg 2 for en karrosseritype

- undertillæg 3 for en køretøjstype, der er monteret med et karrosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed

- undertillæg 4 for en opbygning.

3.3. Til den tekniske tjeneste, der forestår typegodkendelsesprøvningen, indleveres et køretøj, et karrosseri eller en opbygning, som er repræsentativ(t) for den ansøgte type og er monteret med den særlige indretning.

4. MEDDELELSE AF EF-TYPEGODKENDELSE AF KØRETØJ

4.1. Hvis de relevante bestemmelser er opfyldt, meddeles der EF-typegodkendelse i henhold til direktiv 70/156/EØF, artikel 4, stk. 3.

4.2. En model af EF-typegodkendelsesattesten findes i:

- Bilag II, tillæg 2, undertillæg 1, for en køretøjstype

- Bilag II, tillæg 2, undertillæg 2, for en karrosseritype

- Bilag II, tillæg 2, undertillæg 3, for en køretøjstype, der er monteret med et karrosseri, der allerede er godkendt som separat teknisk enhed

- Bilag II, tillæg 2, undertillæg 4, for en opbygning.

4.3. Hver godkendt type køretøj, karrosseri og opbygning tildeles et godkendelsesnummer i overensstemmelse med direktiv 70/156/EØF, bilag VII, idet der i punkt I tilføjes ». . . 5 for Sverige, 12 for Østrig, 17 for Finland, 23 for Grækenland . . .«, og idet der til del 2 tilføjes bogstavet »B«, hvis typegodkendelsen omfatter et karrosseri, og bogstavet »R«, hvis typegodkendelsen omfatter en opbygning. En medlemsstat må ikke tildele samme nummer til to forskellige typer køretøj, karrosseri eller opbygning.

4.4. Mærkning

4.4.1. Karrosseri, der er godkendt som separat teknisk enhed, skal være påført:

4.4.1.1. karrosserifabrikantens mærke eller handelsbetegnelse

4.4.1.2. fabrikantens handelsbetegnelse

4.4.1.3. det i punkt 4.3 beskrevne typegodkendelsesnummer.

4.4.2. Opbygning, der er godkendt som separat teknisk enhed, skal være påført:

4.4.2.1. et rektangel, som omslutter bogstavet »e« efterfulgt af kodenummer eller -bogstaver på den medlemsstat, som har meddelt typegodkendelse

>TABELPOSITION>

4.4.2.2. i nærheden af rektanglet, »basisgodkende« - som udgør del 4 af typegodkendelsesnummeret omhandlet i direktiv 70/156/EØF, bilag VII - med to foranstillede cifre, der er løbenummeret på den seneste væsentlige tekniske ændring af direktiv 74/61/EØF på dagen for meddelelse af EF-typegodkendelse; i nærværende direktiv er dette løbenummer 00

4.4.2.3. bogstavet »R«, der angiver, at den pågældende separate tekniske enhed er godkendt som opbygning.

4.4.2.4. Et eksempel på EF-typegodkendelsesmærkning af en opbygning er givet nedenfor (1):

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

4.4.3. Disse mærker skal være letlæselige og uudslettelige, også når karrosseriet og opbygningen er monteret på køretøjet.

5. ÆNDRING AF TYPE OG TYPEGODKENDELSE

5.1. Ved ændring af køretøjets, karrosseriets eller opbygningens type, særligt når disse er godkendt i henhold til dette direktiv, finder artikel 5 i direktiv 70/156/EØF anvendelse.

6. PRODUKTIONENS OVERENSSTEMMELSE

6.1. Produktionens overensstemmelse sikres ved de foranstaltninger, der er fastlagt i direktiv 70/156/EØF, artikel 10.

7. FORSKRIFTER

7.1. Akseltrykkets fordeling på akslerne og lasttilstand

7.1.1. Akseltrykkets fordeling på akslerne bestemmes for et holdende køretøj på vandret flade i følgende to belastningstilstande

7.1.1.1. ulastet som angivet i punkt 7.1.3 og

7.1.1.2. lastet som angivet i punkt 7.1.4.

7.1.2. Akseltrykket på forakslen eller forakslerne må ikke være under den procentdel, som er angivet i følgende tabel:

>TABELPOSITION>

7.1.3. Ved »ulastet« forstås i dette punkt (7.1) og i punkt 7.3, at køretøjet er i den i punkt 2.17 beskrevne tilstand (ulastet tjenestemasse) med tillæg af 75 kg for massen af eventuelt personale, såfremt der er sådant personale som beskrevet i punkt 7.7.1.8.

7.1.4. Ved »lastet« forstås i dette punkt (7.1) massen af det ulastede køretøj som beskrevet i punkt 7.1.3 med tillæg af en masse Q på hvert passagersæde, samt et antal masser Q, hvis antal svarer til det tilladte antal stående passagerer, en masse B (kg), fordelt ensartet i bagagerummene, og, i givet fald, en masse lig BX, jævnt fordelt over det areal af taget, der er udstyret til anbringelse af bagage.

7.1.5. Størrelsen af Q for de forskellige køretøjsgrupper er angivet i punkt 7.3 nedenfor.

7.1.6. Talværdien af B, målt i kg, må ikke være mindre end 100 × V (hvor V er bagagerummets totale volumen i m³).

7.1.7. Den specifikke belastning BX må ikke være mindre end 75 kg/m² over hele den del af tagoverfladen, der er indrettet til anbringelse af bagage.

7.2. Passagerrum

7.2.1. Det samlede areal S0, der er til rådighed for passagererne, beregnes ved fra køretøjets samlede gulvareal at fratrække:

7.2.1.1. arealet af førerrummet,

7.2.1.2. arealet af trinbrætter ved fører og areal af alle andre trinbrætter med dybde mindre end 30 cm, samt det areal, der passeres af døren og dennes mekanisme, når den betjenes,

7.2.1.3. arealet af alle dele, hvorover den lodrette højde er mindre end 135 cm, målt fra gulvet i overensstemmelse med punkt 7.7.8, idet der ses bort fra tilladte indragende dele. For køretøjer omfattet af punkt 7.7.1.9 kan dette mål nedsættes til 120 cm,

7.2.1.4. arealet af enhver del af køretøjet, som passagererne ikke har adgang til som angivet i punkt 7.9.4,

7.2.1.5. ethvert areal, der udelukkende er forbeholdt transport af gods eller bagage, og som passagerer ikke har adgang til,

7.2.1.6. det areal, der er nødvendigt for at give tilstrækkelig fri plads ved eftersyn,

7.2.1.7. det gulvareal, der optages af eventuelle trapper i køretøjet.

7.2.2. Det areal S1, der er til rådighed for stående passagerer, beregnes ved fra S0 at fratrække:

7.2.2.1. arealet af alle dele af gulvet, der skråner mere end den maksimale værdi, som er fastlagt i punkt 7.7.6,

7.2.2.2. arealet af alle dele, der ikke er tilgængelige for en stående passager, når alle sæder er optaget,

7.2.2.3. arealet af alle dele, hvor den fri højde over gulvet er mindre end 190 cm eller - for den del af gangen, der er beliggende over og bag bagakslen, og de tilsluttende dele deraf - mindre end 180 cm (håndstøtter skal ikke tages i betragtning i denne forbindelse),

7.2.2.4. arealet foran et lodret plan gennem centrum af førersædets sædeoverflade (i sædets bageste position) og gennem centrum af det udvendige førerspejl i køretøjets modsatte side,

7.2.2.5. arealet 30 cm foran ethvert sæde,

7.2.2.6. enhver del af gulvets overflade (f.eks. hjørner og kanter), som ikke på nogen måde kan dækkes af en del af et rektangel på 400mm × 300 mm,

7.2.2.7. enhver overflade, hvori der ikke kan indskrives et rektangel på 400 mm × 300 mm,

7.2.2.8. i køretøjer af gruppe II, det areal, hvor det ikke er tilladt at stå.

7.3. Antal passagerpladser

7.3.1. Antallet af siddepladser (P) i køretøjet skal være i overensstemmelse med forskrifterne i punkt 7.7.8. Er køretøjet i gruppe I eller gruppe II og A, skal antallet P være mindst lig det antal kvadratmeter gulvareal, der er til rådighed for passagerer og eventuelt personale (S0), rundet ned til nærmeste hele tal.

7.3.2. Det samlede antal N af passagerer og personale skal være i overensstemmelse med følgende uligheder:

N ≤ P + >NUM>S1

>DEN>Ssp

og

N ≤

>NUM>MT - MK - 100 V - BX

>DEN>Q

hvor:

>TABELPOSITION>

For køretøjer i gruppe III og B er S1 = 0.

Talværdien af Q og Ssp for hver køretøjsgruppe er givet i nedenstående tabel:

>TABELPOSITION>

7.3.3. Når køretøjet er lastet med et antal passagerer og personale N og en bagagemasse B + BX, må masserne på hver aksel og køretøjets masse ikke overstige de tilsvarende teknisk tilladte totalmasser.

7.3.4. Indvendigt i køretøjet skal findes en tydelig angivelse med mindst 15 mm høje bogstaver eller piktogrammer og mindst 25 mm høje tal, af

7.3.4.1. det maksimale antal siddende passagerer, køretøjet er beregnet til,

7.3.4.2. det (eventuelle) maksimale antal stående passagerer, køretøjet er beregnet til,

7.3.4.3. det (eventuelle) maksimale antal kørestole, køretøjet er beregnet til, samt

7.3.4.4. den bagagemasse, køretøjet må medføre, når antallet af passagerer og personale i køretøjet ikke må medføre, at køretøjets teknisk tilladte totalmasse eller belastningen af nogen af akslerne overskrides:

7.3.4.4.1. i bagagerummene (se punkt 7.1.6),

7.3.4.4.2. på taget, hvis dette er indrettet til transport af bagage (se punkt 7.1.7).

7.4. Stabilitetsprøve

7.4.1. Køretøjets stabilitet skal være tilstrækkelig til at sikre, at det punkt, hvor væltning finder sted, ikke overskrides, når den flade, som køretøjet står på, bringes til at hælde til først den ene side og dernæst til den anden i en vinkel på 35 grader med vandret.

7.4.2. Ved udførelse af ovenstående prøve skal køretøjet være ulastet som beskrevet i punkt 7.1.3 med følgende tillæg:

7.4.2.1. Der anbringes en vægt lig med Q (som angivet i punkt 7.3.2) på hvert sæde beregnet til passagerer og personale. Er køretøjet beregnet til stående passagerer eller ikke siddende personale, skal tyngdepunktet af de masser Q på 75 kg, der repræsenterer dem, være anbragt jævnt fordelt over arealet til stående passagerer henholdsvis personale i en højde af 875 mm. Er et køretøj indrettet til at medføre bagage på taget, fastgøres en jævnt fordelt masse, ikke mindre end angivet i punkt 7.1.7 til taget, således at den repræsenterer sådan bagage. De øvrige bagagerum må ikke indeholde nogen bagage.

7.4.3. Højden af eventuelle afsatser, der anvendes til at forhindre, at køretøjets hjul glider sidelæns på prøvestanden, må ikke være over to tredjedele af afstanden mellem den flade, hvorpå køretøjet står, før det vippes, og den del af fælgen, der er nærmest overfladen, når køretøjet er lastet i overensstemmelse med punkt 7.4.2.

7.4.4. Under prøven må ingen dele af køretøjet, som ikke er beregnet til at komme i berøring med hinanden, gøre dette, og ingen del må blive beskadiget eller komme ud af normal stilling.

7.4.5. Alternativt kan det ved beregning godtgøres, at køretøjet ikke vil vælte under de i punkt 7.4.1 og 7.4.2 beskrevne betingelser. Ved en sådan beregning skal følgende parametre indgå:

7.4.5.1. masser og dimensioner;

7.4.5.2. tyngdepunktets højde;

7.4.5.3. fjedrenes stivhed;

7.4.5.4. dækkenes lodrette og vandrette stivhed;

7.4.5.5. egenskaberne af reguleringen af lufttrykket i luftfjedre;

7.4.5.6. momentcentrets beliggenhed;

7.4.5.7. karrosseriets vridningsstivhed.

Beregningsmetoden er beskrevet i tillæg 1.

7.5. Brandsikring

7.5.1. Motorrum

7.5.1.1. I motorrummet må ikke være anvendt brændbart lyddæmpningsmateriale, materiale, der kan opsuge brændstof, eller andet brændbart materiale, medmindre dette er dækket af en uigennemtrængelig plade.

7.5.1.2. Gennem passende udformning af motorrummet eller gennem drænhuller skal det så vidt muligt sikres, at der ikke kan samle sig brændstof, smøremidler eller andet brændbart materiale i nogen del af motorrummet.

7.5.1.3. Mellem motorrummet eller andre varmekilder og resten af køretøjet skal der være en varmebestandig skillevæg (andre varmekilder kan være anordninger til optagelse af energi ved kørsel ned ad lange bakker, f.eks. en påløbsbremse eller anordning til indvendig opvarmning, dog ikke anordninger, der fungerer ved cirkulation af varmt vand). Alle ophæng, klemmer, pakninger m.m. i forbindelse med skillevæggen skal være brandsikre.

7.5.1.4. Passagerkabinen kan være forsynet med varmeapparater, der ikke fungerer ved hjælp af varmt vand, såfremt der er tale om indkapslet materiale, der er bestandigt mod den varme, apparatet danner, ikke udsender giftige dampe og er placeret således, at passagerer ikke let kan komme i berøring med nogen varme overflader.

7.5.2. Brændstofsystemer

7.5.2.1. Apparater til brændstofsystemet må ikke anbringes i førerrummet eller passagerrummet.

7.5.2.2. Brændstofledninger og andre dele af brændstofsystemet skal være anbragt på steder i køretøjet, hvor de er bedst muligt beskyttet.

7.5.2.3. Brændstofledningerne må ikke være udsat for unormal belastning gennem vibrationer, vridninger eller drejende bevægelser i køretøjets struktur samt vibrationer fra motoren.

7.5.2.4. Samlingerne mellem brændstofsystemets bøjelige rør (slanger) og dets stive dele skal være konstrueret sådan, at køretøjets brug under forskellige forhold ikke medfører utætheder trods ældning, vibrationer, vridninger eller drejende bevægelser i køretøjets konstruktion eller vibrationer fra motoren.

7.5.2.5. Brændstof, som lækker fra systemet, skal frit kunne løbe ud på vejbanen uden på nogen måde at komme i kontakt med udstødningssystemet.

7.5.3. Elektrisk udstyr og elektriske ledninger

7.5.3.1. Alle ledninger skal være godt isolerede, og alle ledninger og alt elektrisk udstyr skal kunne modstå de temperatur- og fugtighedsforhold, de udsættes for. I motorrummet lægges der særlig vægt på deres temperaturbestandighed og eventuelle skadelige stoffer.

7.5.3.2. Ledningerne i et elektrisk kredsløb må ikke føre stærkere strøm end den, deres installationsform og den højeste omgivende temperatur berettiger til.

7.5.3.3. Elektriske kredsløb, som fører strøm til andet udstyr end starter, tændingskreds (gnisttænding), gløderør, motorstopanordning, ladekreds og batteriets stelforbindelse skal indeholde en sikring eller afbryder. Dog kan en fælles sikring eller fælles afbryder benyttes, forudsat at dennes nominelle kapacitet ikke er over 16 A.

7.5.3.4. Alle ledninger skal være godt beskyttede og sikkert fastholdt i en position, hvor de ikke kan udsættes for skære-, skrabe- eller slibeskader.

7.5.3.5. Er spændingen i et eller flere af køretøjets elektriske kredsløb over 100 volt (effektiv), skal de af elforsyningens poler, som ikke har jordforbindelse, være forbundet med en håndbetjent ledningsadskiller, der skal være anbragt inde i køretøjet på et for føreren let tilgængeligt sted og kunne frakoble alle sådanne kredsløb fra hovedforsyningsnettet, dog uden at kunne frakoble elektriske kredsløb, som forsyner køretøjets påbudte udvendige belysning. Dette gælder dog ikke højspændingskredse eller selvstændige kredse i køretøjets aggregater.

7.5.3.6. Elektriske ledninger skal være placeret således, at de ikke kan komme i berøring med brændstofledninger eller dele af udstødningssystemet eller kan blive udsat for kraftig varme, medmindre der er sørget for særlig isolering og beskyttelse som for eksempel af en elektromagnetisk betjent ventil i udstødningssystemet.

7.5.3.7. Alle elektriske ledninger skal opfylde forskrifterne i bilag IX.

7.5.4. Batterier

7.5.4.1. Alle batterier skal være forsvarligt fastgjort og let tilgængelige.

7.5.4.2. Batterirummet skal være adskilt fra passagerkabinen og førerhuset og have udluftning til det fri.

7.5.4.3. Batteripolerne skal være beskyttet mod kortslutning.

7.5.5. Ildslukkere og førstehjælpsudstyr

7.5.5.1. Køretøjet skal være forsynet med en eller flere ildslukkere, hvoraf mindst én er anbragt ved førerpladsen. Køretøjer i gruppe A og B skal have mindst én ildslukker med en prøvningsklassifikation på mindst 8A 34B efter CEN-standard EN3, del 1, og en kapacitet på mindst 2 kg. Køretøjer i gruppe I, II og III skal være udstyret med mindst én ildslukker med en prøvningsklassifikation på mindst 21A 113B efter CEN-standard EN3, del 1, og en kapacitet på mindst 6 kg. Det brandslukkende middel må ikke bestå af halogenerede kulbrinter.

7.5.5.2. Der skal være tildelt en plads til anbringelse af en eller flere førstehjælpskasser. Arealet hertil skal være mindst 7 dm³ med en mindste dimension på 80 mm.

7.5.5.3. Ildslukkeren og førstehjælpsudstyret kan være beskyttet mod tyveri og hærværk ved f.eks. at være anbragt i et indvendigt skab eller bag glas, som skal knuses, forudsat at de pågældende deles placering er tydeligt afmærket, og at der er sørget for, at de let kan udtages i nødsituationer.

7.5.6. Materialer

Brændbare materialer må ikke forefindes inden for en afstand af 10 cm fra udstødningsrøret eller nogen anden væsentlig varmekilde, medmindre det pågældende materiale er effektivt afskærmet. Om nødvendigt skal der sørges for afskærmning, der forhindrer fedt eller andre brændbare materialer i at komme i berøring med udstødningssystemet eller anden varmekilde af betydning. I dette afsnit forstås ved brændbare materialer sådanne, der ikke er beregnet til at modstå de temperaturer, der må forventes at optræde det pågældende sted.

7.6. Udgange

7.6.1. Antal udgange

7.6.1.1. Et køretøj skal have mindst to udgange, som enten er to udstigningsdøre eller en udstigningsdør og en nødudgangsdør. Der kræves mindst følgende antal udstigningsdøre:

>TABELPOSITION>

7.6.1.1.a. Uanset forskrifterne i 7.6.1.1 kan medlemsstaterne tillade salg og ibrugtagning af fabriksnye køretøjer, der opfylder følgende forskrifter:

Køretøjer i gruppe I og A med en total bredde på ikke over 2,3 m skal have to døre, en udstigningsdør og en nødudgangsdør i den modsatte side. Der kræves mindst følgende antal døre:

>TABELPOSITION>

7.6.1.2. I hver stiv sektion af en ledbus skal der være mindst én udstigningsdør, i forreste sektion af ledbusser i gruppe I dog mindst to udstigningsdøre.

7.6.1.3. I denne forskrift anses udstigningsdøre med maskinelt betjeningssystem ikke som nødudstigningsdøre, medmindre de let kan åbnes med håndkraft, om nødvendigt efter aktivering af den i punkt 7.6.5.1 foreskrevne betjeningsanordning.

7.6.1.4. Antallet af nødudgangsdøre skal mindst være sådan, at det samlede antal udgange er som følger:

>TABELPOSITION>

Taglemme kan kun tælle som én af ovennævnte antal nødudgange.

7.6.1.4.a. Uanset forskrifterne i 7.6.1.4 kan medlemsstaterne tillade salg og ibrugtagning af fabriksnye køretøjer, som opfylder følgende forskrifter:

I køretøjer i gruppe I og A med total bredde på ikke over 2,3 m skal det samlede antal udgange være som angivet i nedenstående tabel:

>TABELPOSITION>

Taglemme kan kun tælle som én af ovenstående antal udgange.

7.6.1.5. Hver stiv sektion af en ledbus skal behandles som et separat køretøj med henblik på bestemmelse af mindste tilladte antal udgange og disses placering, bortset fra punkt 7.6.2.4. For hver stiv sektion skal fastlægges et passagerantal.

7.6.1.6. En dobbelt udstigningsdør tæller som to døre og et dobbeltvindue som to vinduer.

7.6.1.7. Hvis førerrummet ikke har adgang til passagerrummet gennem en gang, der opfylder en af de i punkt 7.7.1.1 angivne betingelser, skal følgende betingelser være opfyldt:

7.6.1.7.1. Førerkabinen skal have to udgange, som ikke begge må være i samme sidevæg; er en af disse udgange et vindue, skal det opfylde de i punkt 7.6.3.1 og 7.6.8 angivne krav til nødudgangsvinduer.

7.6.1.7.2. Det kan tillades, at der ved siden af førersædet er et eller to sæder til yderligere personer, i hvilket tilfælde begge de i punkt 7.6.1.7 nævnte udgange skal være døre. Førerdøren kan godkendes som nødudgangsdør for personerne i disse sæder, forudsat at førersæde, rat, motorhus, gearstang, håndbremsegreb etc. ikke er for stor en forhindring. Døren til brug for disse yderligere personer godtages som nødudgangsdør for føreren. Der kan monteres indtil fem ekstra sæder i et rum, hvori førerkabinen indgår, forudsat at de ekstra sæder og den til disse sæder afsatte plads opfylder alle forskrifter i dette direktiv, og at mindst én dør, som giver adgang til passagerrummet, opfylder forskrifterne for nødudgangsdøre i punkt 7.6.3.

7.6.1.7.3. Under de i punkt 7.6.1.7.1 og 7.6.1.7.2 beskrevne omstændigheder tæller førerkabinens udgange ikke som en af de i punkt 7.6.1.1 til 7.6.1.2 foreskrevne døre eller som en af de i punkt 7.6.1.4 foreskrevne udgange, bortset fra det tilfælde, der omhandles i punkt 7.6.1.7.1 og 7.6.1.7.2. Punkt 7.6.3-7.6.7, 7.7.1, 7.7.2 og 7.7.7 gælder ikke for sådanne udgange.

7.6.1.8. Hvis førerkabinen og sæderne ved siden af den er tilgængelige fra passagerrummets midtergang gennem en gang, der opfylder en af betingelserne i punkt 7.7.1.1, kræves der ingen udgang til det fri fra førerrummet.

7.6.1.9. Hvis der forefindes en førerdør eller anden udgang fra kabinen under de i punkt 7.6.1.8 beskrevne omstændigheder, kan den kun tælle som udgang for passagererne, forudsat:

7.6.1.9.1. at det ikke er nødvendigt at klemme sig ind mellem rat og førersæde for at benytte denne udgang

7.6.1.9.2. at den opfylder forskrifterne i punkt 7.6.3.1 for nødudgangsdøres dimensioner.

7.6.1.10. Punkt 7.6.1.8 og 7.6.1.9 udelukker ikke, at der forefindes en dør eller anden barriere mellem førersædet og passagersædet, forudsat at denne barriere i nødsituationer hurtigt kan udløses af føreren. En førerdør i et rum, der er beskyttet af en sådan barriere, tæller ikke som udgang for passagerer.

7.6.1.11. Taglemme ud over nødudgangsdøre og -vinduer skal monteres i taget på køretøjer i gruppe II, III og B. De kan desuden monteres i køretøjer i gruppe I og A. I så tilfælde er det mindste antal taglemme følgende:

>TABELPOSITION>

7.6.2. Udgangenes placering

Køretøjer med kapacitet over 22 siddepladser skal opfylde nedenstående krav. Køretøjer med kapacitet ikke over 22 passagerer kan enten opfylde nedennævnte krav eller kravene i bilag VI, punkt 1.2.

7.6.2.1. Udstigningsdørene skal være placeret på den side af køretøjet, der er nærmest vejsiden, afhængigt af trafikretningen i det land, hvor der søges driftstilladelse for køretøjet; mindst én skal være i køretøjets forreste halvdel. Dette udelukker ikke, at køretøjet forsynes med en dør i bagsiden til brug for passagerer i kørestol.

7.6.2.2. Er der flere end en udstigningsdør, skal to af dørene være således adskilt, at afstanden mellem de lodrette tværplaner gennem deres flademidtpunkt ikke er mindre end 40 procent af passagerrummets totallængde. Er ingen af disse to døre del af en dobbeltdør, måles afstanden mellem de to døre, der er længst fra hinanden.

7.6.2.3. Udgangene skal være således placeret, at der i det væsentlige er samme antal på køretøjets to sider.

7.6.2.4. Mindst én nødudgang skal være placeret enten på køretøjets forside eller bagside. For køretøjer i gruppe I anses denne forskrift for opfyldt, hvis loftet er forsynet med taglem.

7.6.2.5. Udgangene på samme side af køretøjet skal være hensigtsmæssigt fordelt over køretøjets længde.

7.6.2.6. Det tillades, at der forefindes en dør i køretøjets bagside, forudsat at den ikke er en udstigningsdør.

7.6.2.7. Har køretøjet taglemme, skal de være placeret på følgende måde: er der kun én lem, skal den være placeret i tagets midterste tredjedel; er der to lemme, skal deres indbyrdes afstand være mindst 2 m, målt mellem åbningernes nærmeste kanter langs en linje parallelt med køretøjets længdeakse.

7.6.3. Udganges mindstemål

7.6.3.1. De forskellige typer udgange skal have følgende mindstemål:

>TABELPOSITION>

7.6.3.2. Køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer kan enten opfylde forskrifterne i punkt 7.6.3.1 eller forskrifterne i bilag VI, punkt 1.1.

7.6.4. Tekniske krav til alle udstigningsdøre

7.6.4.1. Udstigningsdørene skal let kunne åbnes indefra og udefra, når køretøjet holder stille (men ikke nødvendigvis når køretøjet er i bevægelse). Dette udelukker ikke, at døren kan låses udefra, forudsat at den altid kan åbnes indefra.

7.6.4.2. Betjeningsanordninger og anordninger til oplukning udefra må højst være placeret 150 cm over jorden, målt når det ulastede køretøj holder på en vandret flade.

7.6.4.3. Udelte, manuelt betjente udstigningsdøre, som åbner ved hængsler eller drejetappe, skal være hængslet således, at de vil være tilbøjelige til at lukke, hvis den åbne dør kommer i berøring med en stillestående genstand, medens køretøjet bevæger sig fremefter.

7.6.4.4. Har en manuelt betjent udstigningsdør smæklås, skal denne være af totrins type.

7.6.4.5. På indersiden af en udstigningsdør må ikke være anordninger, der tjener til at dække de indvendige trin, når døren er lukket. Dog må der gerne, når døren er lukket, i trinbrætskakten befinde sig dørbetjeningsmekanisme og andet til dørens inderside fastgjort udstyr, som ikke danner en fortsættelse af gulvet eller kan benyttes af passagererne til at stå på. Den/det pågældende mekanisme/udstyr må ikke være farlig(t) for passagererne.

7.6.4.6. Er den direkte overvågning ikke tilstrækkelig, skal der være anordninger af optisk eller anden art, hvormed føreren fra førersædet kan opdage passagerer, som befinder sig i eller udenfor køretøjet i umiddelbar nærhed af udstigningsdøre, der ikke betjenes automatisk. For udstigningsdøre i bagsiden af køretøjer med ikke over 22 passagerer anses denne forskrift for opfyldt, hvis føreren er i stand til at opdage en 1,3 meter høj person, som står 1 m bag køretøjet.

7.6.4.7. Døre, som åbner indad, skal være således udformet, at deres bevægelse ikke under normal brug kan udsætte passagererne for skade. I givet fald anbringes passende beskyttelsesanordninger.

7.6.4.8. Udstigningsdøre, som er anbragt i nærheden af døre til toilet eller andre indre rum, skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav gælder dog ikke, hvis udstigningsdøren låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med over 5 km/h.

7.6.4.9. For køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer må fløjene af udstigningsdøre i køretøjets bagende ikke kunne åbne i en vinkel på over 115° eller under 85° og skal, når de er åbne, kunne fastholdes automatisk i denne position. Dog kan dette stop tilsidesættes og døren åbnes ud over den nævnte vinkel, når det kan ske på sikker måde, for eksempel for at tillade bakning hen til en høj rampe eller åbning af dørene 270° for at give fri adgang til lastearealet bag køretøjet.

7.6.5. Supplerende tekniske forskrifter for automatiske udstigningsdøre

7.6.5.1. I nødsituationer skal automatiske udstigningsdøre, når køretøjet holder stille (men ikke nødvendigvis når det er i bevægelse), kunne åbnes indefra og, når de ikke er låst, åbnes udefra ved hjælp af betjeningsanordninger, der, uanset om energitilførslen fungerer:

7.6.5.1.1. tilsidesætter alle andre betjeningsanordninger

7.6.5.1.2. for indvendige betjeningsanordninger, er anbragt på selve døren eller højst 300 mm fra denne i en højde af mindst 1 600 mm over det første trin

7.6.5.1.3. er tydelige og letgenkendelige for den, som nærmer sig døren eller står foran den

7.6.5.1.4. kan betjenes af en enkelt person, som står umiddelbart foran døren

7.6.5.1.5. åbner døren eller bevirker, at den uden vanskelighed kan åbnes ved håndkraft

7.6.5.1.6. kan være beskyttet af en anordning, som let kan fjernes eller knuses og således give adgang til nødbetjeningsanordningen; hvis nødbetjeningsanordningen tages i brug, eller beskyttelsen over den fjernes, skal det tilkendegives overfor føreren ved både hørlige og synlige signaler

7.6.5.1.7. skal være således konstrueret, at medmindre føreren aktiverer en lukkeanordning, vil en førerbetjent dør, som ikke opfylder forskrifterne i 7.6.5.6.2, ikke lukke sig igen efter at være blevet åbnet ved hjælp af disse anordninger, og disse er vendt tilbage til normal stilling

7.6.5.2. Der kan installeres en anordning, hvormed føreren fra førersædet sætter de udvendige nødbetjeningsanordninger ud af funktion for at låse udstigningsdørene udefra. De udvendige nødbetjeningsanordninger skal i så fald automatisk stilles til at fungere igen, enten når motoren startes, eller inden køretøjet når op på en hastighed af 20 km/h. Derefter skal de udvendige nødbetjeningsanordninger ikke kunne sættes ud af funktion automatisk, men kun ved indgreb fra førerens side.

7.6.5.3. Udstigningsdøre, der betjenes af føreren, skal kunne betjenes fra førersædet ved hjælp af anordninger, som, medmindre de aktiveres med fødderne, er klart og tydeligt mærket.

7.6.5.4. Automatiske udstigningsdøre skal udløse et visuelt kontrolsignal, som er synligt for føreren under alle belysningsforhold, når han sidder i normal kørestilling, og som advarer ham om, at døren ikke er helt lukket. Dette kontrolsignal skal fungere, når dørens stive del befinder sig mellem helt åben stilling og et punkt 30 mm fra helt lukket stilling. Et enkelt kontrolsignal kan betjene en eller flere døre. Dog benyttes ikke kontrolsignal for forreste udstigningsdøre, som ikke opfylder forskrifterne i punkt 7.6.5.6.1.1 og 7.6.5.6.1.2.

7.6.5.5. Kan føreren åbne og lukke automatiske udstigningsdøre ved hjælp af betjeningsanordninger, skal de være således konstrueret, at føreren kan vende dørens bevægelse på et vilkårligt tidspunkt under lukning og åbning.

7.6.5.6. Automatiske udstigningsdøres konstruktion og betjeningssystem skal være af en sådan art, at passagererne ikke kan komme til skade eller komme klemme i døren, når den lukker.

7.6.5.6.1. Dette krav anses for opfyldt, hvis følgende to krav er opfyldt:

7.6.5.6.1.1. for det første, at hvis døren under lukningen møder en modsat rettet effektiv klemkraft på højst 150 N (målt i et vilkårligt punkt som beskrevet i bilag V), skal den automatisk åbne helt, og, medmindre der er tale om en automatisk udstigningsdør, forblive åben, indtil en betjeningsanordning for lukning aktiveres. Den effektive kraft på 150 N kan måles med enhver metode, som findes tilfredsstillende af den kompetente myndighed. Retningslinjer herfor findes i bilag V. Spidskraften kan kortvarigt være over 150 N, men ikke over 300 N. Genåbningssystemet kan kontrolleres ved hjælp af en kontrolstang, som er 60 mm lang og 30 mm bred og har afrundede hjørner med en radius på 5 mm. Alternativt kan dette første krav også anses for opfyldt, hvis døren, når den lukker, let kan åbnes med håndkraft uafhængigt af den energiforsyning, der driver døren. Denne betingelse anses for opfyldt, hvis klemkraften, målt som i bilag V, ikke er over 80 N, når døren er mellem 3 og 12 cm åben, og 150 N, når den står mellem 12 og 40 cm åben, uanset energiforsyningens tilstand,

7.6.5.6.1.2. for det andet, at når dørene lukker sig mod en passagers håndled eller fingre:

7.6.5.6.1.2.1. åbner de sig automatisk helt og, bortset fra automatiske døre, forbliver åbne indtil betjeningsanordningen for lukning aktiveres, eller

7.6.5.6.1.2.2. håndled og fingre straks kan trækkes tilbage fra dørene uden skade og uden risiko for passageren. Dette krav kan kontrolleres med hånden eller ved hjælp af den i punkt 7.6.5.6.1.1 omtalte kontrolstang, som i den ene ende over en længde af 300 mm er tilspidset fra en tykkelse på 30 mm til en tykkelse på 5 mm. Den må ikke være behandlet med smøremiddel eller politur. Sidder stangen fast i døren, skal den uden besvær kunne fjernes, eller

7.6.5.6.1.2.3. døren bliver stående i en stilling, der tillader fri passage af en kontrolstang, hvis tværsnit er 60 mm i højden og 20 mm i bredden, og hvis kanter er afrundede med radius 5 mm. Denne stilling må ikke være mere end 30 mm fra helt lukket stilling.

7.6.5.6.2. Fordøre anses for at opfylde kravene i punkt 7.6.5.6, hvis de:

7.6.5.6.2.1. opfylder kravene i punkt 7.6.5.6.1.1 og 7.6.5.6.1.2, eller

7.6.5.6.2.2. har bløde kanter; de må imidlertid ikke være så bløde, at dørens stive struktur når fuldt lukket stilling, hvis døren lukkes over den i punkt 7.6.5.6.1.1 omtalte kontrolstang.

7.6.5.7. Holdes automatiske døre kun lukket ved hjælp af stadig energitilførsel, skal der forefindes et visuelt advarselssignal, som underretter føreren om svigt af energitilførslen til dørene.

7.6.5.8. Eventuelle startspærreanordninger må kun fungere ved hastigheder under 5 km/h og må ikke kunne aktiveres ved hastigheder derover.

7.6.5.9. Hvis køretøjet sætter i gang, før en automatisk udstigningsdør er helt lukket, skal der udløses et akustisk advarselssignal til føreren. For døre, der opfylder kravene i 7.6.5.6.1.2.3, skal dette akustiske advarselssignal udløses ved en hastighed på over 5 km/h.

7.6.6. Yderligere tekniske forskrifter for automatiske udstigningsdøre

7.6.6.1. Aktivering af åbningsanordningerne

7.6.6.1.1. Bortset fra bestemmelserne i punkt 7.6.5.1 må åbningsanordningerne til automatiske udstigningsdøre alene kunne aktiveres og inaktiveres af føreren fra førerpladsen.

7.6.6.1.2. Aktivering og inaktivering kan ske enten direkte ved hjælp af en kontakt eller indirekte, f.eks. ved at åbne og lukke fordøren.

7.6.6.1.3. Når føreren aktiverer åbningsanordningerne, skal dette signaleres inden i, og, hvis døren kan åbnes udefra, uden på køretøjet; signalet (f.eks. en lysende knap eller et lysende skilt) skal være anbragt på eller ved siden af den dør, det henviser til.

7.6.6.1.4. Hvis systemet aktiveres direkte ved hjælp af en kontakt, skal dets funktionstilstand angives klart over for føreren, f.eks. gennem kontaktens stilling, en kontrollampe eller en lysende knap. Kontakten skal være særligt mærket og anbragt, således at den ikke kan forveksles med andre betjeningsanordninger.

7.6.6.2. Åbning af automatiske udstigningsdøre

7.6.6.2.1. Når føreren har aktiveret åbningsanordningerne, skal passagererne kunne åbne døren på følgende måder:

7.6.6.2.1.1. Indefra ved f.eks. at trykke på en knap eller passere en fotocelle, og

7.6.6.2.1.2. udefra, medmindre døren kun benyttes som udgang og er markeret som sådan, ved f.eks. at trykke på en lysende knap, en knap under et lysende skilt eller en lignende anordning, som er mærket med passende vejledning.

7.6.6.2.2. Trykkes der på den i punkt 7.6.6.2.1.1 omtalte knap, og benyttes det i punkt 7.7.9.1 omtalte middel til kommunikation med føreren, kan der udløses et signal, som oplagres og, når føreren har aktiveret åbningsanordningerne, bevirker, at døren åbnes.

7.6.6.3. Lukning af automatiske udstigningsdøre

7.6.6.3.1. Når en automatisk udstigningsdør har åbnet sig, skal den lukke automatisk igen efter et bestemt tidsinterval. Stiger en passager ind i eller ud af køretøjet i løbet af dette tidsinterval, skal en sikkerhedsanordning (f.eks. en trinkontakt, en fotocelle eller et led, som kun åbner én vej) sikre tilstrækkelig forlængelse af tiden, til døren lukker.

7.6.6.3.2. Stiger en passager ind i eller ud af køretøjet, medens døren er i færd med at lukke, skal lukkeprocessen afbrydes automatisk, og døren vende tilbage til åben stilling. Processkiftet kan udløses af en af de i punkt 7.6.6.3.1 omtalte anordninger eller af en anden anordning.

7.6.6.3.3. En dør, som har lukket sig automatisk i overensstemmelse med punkt 7.6.6.3.1, skal kunne åbnes igen af en passager i overensstemmelse med punkt 7.6.6.2; dette gælder dog ikke, hvis føreren har inaktiveret åbningsanordningerne.

7.6.6.3.4. Efter at føreren har inaktiveret åbningsanordningerne for automatiske udstigningsdøre, skal åbne døre lukke sig i overensstemmelse med punkt 7.6.6.3.1-7.6.6.3.2.

7.6.6.4. Mulighed for at standse den automatiske lukkeproces i døre til særlig brug, f.eks. døre til passagerer med barnevogne, handicappede etc.

7.6.6.4.1. Føreren skal kunne standse den automatiske lukkeproces ved at aktivere en særlig betjeningsanordning. Processkiftet skal også kunne udløses direkte af en passager ved, at denne trykker på en særlig knap.

7.6.6.4.2. Når den automatiske lukkeproces standses, skal dette signaleres til føreren, f.eks. ved et visuelt kontrolsignal.

7.6.6.4.3. Føreren skal under alle omstændigheder kunne udvirke, at den automatiske lukkeproces genoptages.

7.6.6.4.4. Punkt 7.6.6.3 gælder også den senere lukning af døren.

7.6.7. Tekniske forskrifter for nødudgangsdøre

7.6.7.1. Nødudgangsdøre skal uden besvær kunne åbnes indefra og udefra, når køretøjet holder stille. Dette betyder dog ikke, at døren ikke må kunne låses udefra, når blot den altid kan åbnes indefra ved hjælp af den normale åbningsmekanisme.

7.6.7.2. Nødudgangsdøre, der benyttes som sådanne, må ikke være maskinelt betjente, medmindre, når den i punkt 7.6.5.1 beskrevne betjeningsanordning er blevet aktiveret og ført tilbage i sin normale stilling, dørene ikke lukker sig igen, før føreren efterfølgende aktiverer en lukkeanordning. Endvidere må nødudgangsdøre ikke være skydedøre, medmindre en skydedør kan godtages som nødudgangsdør for køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer, når det er godtgjort, at døren kan åbnes uden brug af værktøj efter udførelse af kollisionsprøve mod frontal barriere i henhold til direktiv 74/297/EØF.

7.6.7.3. Udvendige håndtag på nødudgangsdøre skal være anbragt højst 150 cm over jorden, når køretøjet holder stille i ulastet stand på en vandret flade.

7.6.7.4. Nødudgangsdøre i køretøjets sider skal være forsynet med hængsler på den forreste kant og åbne udad. Stopremme, kæder eller andre stopanordninger er tilladt, blot de ikke hindrer døren i at åbne til en vinkel på mindst 100° og blive stående der. Dog gælder kravet om en mindste åbningsvinkel på 100° ikke, hvis der på anden måde er sørget for, at kontrolmålet for nødudgangsdøre kan passere uhindret igennem.

7.6.7.5. Nødudgangsdøre skal være sikret mod utilsigtet åbning. Dette krav gælder dog ikke, hvis nødudgangsdøren låses automatisk, når køretøjet bevæger sig med en hastighed på over 5 km/t.

7.6.7.6. Nødudgangsdøre skal være forsynet med en akustisk anordning, som advarer føreren om, at døren ikke er forsvarligt lukket. Denne advarselsanordning skal udløses af dørlåsens bevægelser og ikke af dørens egne bevægelser.

7.6.8. Tekniske forskrifter for nødudgangsvinduer

7.6.8.1. Nødudgangsvinduer, som er forsynet med hængsler, skal åbne udad. Ruder, som trykkes ud, må ikke blive fuldstændig adskilt fra køretøjet, når de benyttes, og må ikke kunne trykkes ud uforvarende.

7.6.8.2 Nødudgangsvinduer skal:

7.6.8.2.1. enten kunne åbnes hurtigt og ubesværet indefra og udefra ved hjælp af en anordning, som anses for tilfredsstillende

7.6.8.2.2. eller være fremstillet af sikkerhedsglas, som let kan knuses. Plast eller lamineret glas kan således ikke godkendes. Ved siden af hvert nødudgangsvindue skal forefindes en anordning, der er let tilgængelig for personerne i køretøjet, og hvormed vinduet kan knuses.

7.6.8.3. Nødudgangsvinduer, der kan låses udefra, skal være således konstrueret, at de på ethvert tidspunkt kan åbnes indefra.

7.6.8.4. Nødudgangsvinduer, der er forsynet med hængsler foroven, skal være udstyret med en passende mekanisme, som holder dem i helt åben stilling. Hængslede nødudgangsvinduer skal fungere således, at de ikke hindrer fri passage indefra eller udefra.

7.6.8.5. Er nødudgangsvinduer placeret i køretøjets sider, skal afstanden fra deres nederste kant til gulvet umiddelbart under dem (fraregnet lokale variationer på grund af hjulkasser, transmissionshus etc.) være højst 120 cm og mindst 65 cm for vinduer med hængsler, og mindst 50 cm for vinduer med glas, som skal knuses.

For vinduer med hængsler kan mindste afstand op til nederste kant dog være 50 cm, forudsat vinduesåbningen op til 65 cm højde er forsynet med rækværk, som forhindrer passagerne i at falde ud af køretøjet. Er vinduesåbningen forsynet med en sådan beskyttelse, må vinduesåbningens størrelse over beskyttelsen ikke være mindre end den fastsatte minimumsstørrelse for nødudgangsvinduer.

7.6.8.6. Nødudgangsvinduer, som åbner ved hjælp af hængsler og ikke kan overvåges fra førersædet, skal være forsynet med en hørlig advarselsanordning, der advarer føreren, når vinduet ikke er helt lukket. Denne anordning skal udløses af vindueslåsen, ikke af vinduets egne bevægelser.

7.6.9. Tekniske forskrifter for taglemme

7.6.9.1. Taglemme skal fungere således, at de ikke spærrer for passage indefra eller udefra. Taglemme skal enten kunne udstødes, være hængslede eller fremstillet af sikkerhedsglas, der let kan knuses. Taglemme, der er beregnet til at stødes ud, må ikke blive fuldstændig adskilt fra køretøjet, når de benyttes.

7.6.9.2. Taglemme skal uden besvær kunne åbnes indefra og udefra. Dette betyder dog ikke, at taglemmen ikke må kunne låses udefra for at sikre køretøjet, når det er uden opsyn, når blot den altid kan åbnes eller fjernes indefra ved hjælp af den normale åbnings- eller aftagningsmekanisme. For taglemme, der kan knuses, skal der ved siden af taglemmen forefindes en anordning, der er let tilgængelig for personer i køretøjet, og hvormed taglemmen kan knuses.

7.6.10. Tekniske forskrifter for optrækkelige trin

Se del B & C.

7.6.11. Afmærkning

7.6.11.1. Nødudgange skal på køretøjets inderside og yderside være mærket med påskriften »Nødudgang« eller med et af de symboler, der gengivet i Rådets direktiv 92/58/EØF, bilag II, punkt 3.4.

7.6.11.2. Nødbetjeningsanordninger til udstigningsdøre og nødudgange skal på køretøjets udvendige og indvendige side være mærket med et passende symbol eller med en klart affattet påskrift.

7.6.11.3. Der skal være anbragt en klar brugsvejledning på eller i nærheden af nødbetjeningsanordninger til udgange.

7.6.11.4. De i punkt 7.6.11.1-7.6.11.3 omtalte afmærkninger skal være affattet på et sprog, der bestemmes af de godkendende myndigheder under hensyntagen til de(n) stat(er), hvor ansøgeren har til hensigt at markedsføre køretøjet, om nødvendigt i samarbejde med de kompetente myndigheder i de(n) pågældende stat(er). Såfremt myndighederne i de(n) stat(er), hvor køretøjet skal indregistreres, ændrer det foreskrevne sprog, indebærer dette ikke en ny typegodkendelsesprocedure.

7.7. Indvendig indretning

7.7.1 Adgang til udstigningsdøre (jf. bilag III, fig. 1)

7.7.1.1. Den frie plads indad i køretøjet fra sidevæggen, hvori døren er monteret, skal tillade fri passage for en lodret, rektangulær plade, der er 2 cm tyk, 40 cm bred og rager 70 cm over gulvet, og over hvilken der symmetrisk er anbragt endnu en plade, som er 55 cm bred; højden af denne anden plade skal være som foreskrevet for den pågældende køretøjsgruppe.

7.7.1.1.1. Mål på øverste plade og samlet højde af begge plader.

Højden af den øverste plade og den samlede højde af begge plader skal være:

>TABELPOSITION>

Bredden af den øverste plade kan foroven nedsættes til 40 cm, når kanterne affases, så de danner en vinkel på højst 30° med vandret (bilag III, fig. 1).

7.7.1.1.2. Alternativ måleplade for adgang til indstigningsdøre

I stedet for den dobbelte måleplade (punkt 7.7.1.1 og 7.7.1.1.1) kan anvendes en trapezformet plade med en højde på 50 cm som overgang mellem bredden af den øverste og nederste måleplade. I så tilfælde skal den samlede højde af den firkantede plade og denne trapezformede del af den øverste måleplade være 110 cm for køretøjsgrupper med en kapacitet på over 22 passagerer og 95 cm for alle køretøjsgrupper med en kapacitet på ikke over 22 passagerer.

Bredden af den øverste plade kan foroven nedsættes til 40 cm gennem skrå kanter, der danner en vinkel på højst 30° med vandret (bilag III, figur 1).

7.7.1.2. Fra udgangsstillingen, hvor den dobbelte måleplades indadvendende side er i plan med døråbningens yderkanter, føres målepladen, idet den holdes parallelt med døråbningen, til den position, hvor den rører det første trin, hvorefter den holdes vinkelret på bevægelsesretningen af en person, der benytter indgangen.

7.7.1.3. Når midtlinjen af denne dobbeltplade er ført til en afstand af 30 cm fra udgangsstillingen og den dobbelte plade berører trinnets overflade, holdes den i denne stilling.

7.7.1.4. Den cylindriske figur (jf. bilag III, fig. 6), der anvendes til kontrol af pladsen i gangen, føres derefter, begyndende fra gangen, i samme bevægelsesretning som en person, der stiger ud af køretøjet, og fastholdes i stilling, når dens midtlinje har nået det lodrette plan, der indeholder overkanten af det øverste trin, dog senest når et tangentplan til den øverste cylinder rører dobbeltpladen (se bilag III, figur 2).

7.7.1.5. Mellem den cylindriske figur - anbragt som beskrevet i punkt 7.7.1.4 - og den dobbelte måleplade, anbragt som beskrevet i punkt 7.7.1.3, skal der være et frit mellemrum, hvis over- og undergrænse er vist i bilag III, figur 2. Dette fri mellemrum skal give mulighed for gennemføring af en lodret plade, der har samme form og dimensioner som midterdelen af det cylindriske kontrolmål (punkt 7.7.5.1) og ikke er over 2 cm tyk. Idet man følger samme retning som en indstigende passager, skal denne plade fra en position svarende til tangentplanet til det cylindriske kontrolmål føres hen i en stilling, hvor dens yderside rører indersiden af den dobbelte måleplade og rører de(t) plan(er), der dannes af trinnets overkanter (se bilag III, figur 2).

7.7.1.6. Det frie mellemrum til passage for denne figur må ikke indeholde nogen del af det område, der når 30 cm foran en usammenpresset sædehynde og op til sædehyndens overside.

7.7.1.7. For klapsæder bestemmes dette mellemrum med sædet i dets brugsstilling.

7.7.1.8. Et klapsæde til brug for personalet kan dog i sin brugsstilling spærre gangen, der leder til en udstigningsdør, når følgende betingelser er opfyldt:

7.7.1.8.1. det skal tydeligt være angivet, både i køretøjet selv og i EF-typegodkendelsesattesten (jf. bilag II, tillæg 2), at sædet kun må benyttes af personalet

7.7.1.8.2. når sædet ikke er i brug, skal det automatisk klappes bort, således at kravene i punkt 7.7.1.1 henholdsvis 7.7.1.2, samt 7.7.1.3, 7.7.1.4 og 7.7.1.5 kan opfyldes

7.7.1.8.3. døren må ikke regnes som en påbudt udgang i den i punkt 7.6.1.4 anvendte forstand

7.7.1.8.4. når sædet er i sin brugsstilling, og når det er klappet bort, må ingen del af det være foran et lodret plan, som går gennem centrum af sædefladen af førersædet i dettes mest tilbagestillede position og gennem centrum af det udvendige førerspejl på køretøjets modsatte side.

7.7.1.9. For køretøjer med en kapacitet på ikke over 22 passagerer betragtes en gang og passagerernes adgang til denne som fri, såfremt følgende betingelser er opfyldt:

7.7.1.9.1. målt parallelt med køretøjets længdeakse skal der i ethvert punkt være et spillerum på mindst 22 cm; i ethvert punkt, som er mere end 50 cm over gulv eller trin, skal dette spillerum være 55 cm (bilag III, figur 3).

7.7.1.9.2. målt vinkelret på køretøjets længdeakse skal der være et spillerum på mindst 30 cm i ethvert punkt, og mindst 55 cm i ethvert punkt, som er mere end 120 cm over gulv eller trin eller mindre end 30 cm under loftet (bilag III, figur 4).

7.7.1.10. Mindstemålene på udstigningsdør og nødudgangsdør i punkt 7.6.3.1 og forskrifterne i punkt 7.7.1.1-7.7.1.7, 7.7.2.1-7.7.2.3, 7.7.5.1 og 7.7.8.5 gælder ikke for køretøjer i gruppe B med en største masse på højst 3,5 tons og siddepladser til op til 12 passagerer, når der fra hvert sæde er uhindret adgang til mindst to døre.

7.7.1.11. Den største hældning af gulvet i adgangspassagen må ikke være over 3 %, målt når køretøjet er ulastet og holder på en vandret flade.

7.7.2. Adgang til nødudgangsdøre (jf. bilag III, figur 5)

Følgende forskrifter gælder ikke førerdøre, der anvendes som nødudgangsdøre i køretøjer med indtil 22 passagerer.

7.7.2.1. Der skal være tilstrækkelig fri plads mellem gangen og nødudgangsdørens åbning til at give fri passage for en lodret cylinder med diameter 30 cm og højde 70 cm over gulvet, bærende endnu en lodret cylinder med diameter 55 cm, idet den samlede højde af de to cylindre er 140 cm.

Bredden af den øverste cylinder kan foroven nedsættes til 40 cm, forudsat at de skrå kanter ikke afviger mere end 30° fra vandret.

7.7.2.2. Grundfladen af den første cylinder skal ligge inden for projektionen af den anden cylinder.

7.7.2.3. Forefindes der klapsæder langs denne passage, skal kontrollen af den fri passage for cylinderen finde sted, når sædet er i sin brugsstilling.

7.7.2.4. I stedet for den dobbelte cylinder kan det i punkt 7.7.5.1 beskrevne kontrolmål anvendes (jf. bilag III, figur 6).

7.7.3. Adgang til nødudgangsvinduer

7.7.3.1. Den nedenfor beskrevne måleplade skal kunne føres fra gangen ud af køretøjet gennem hvert nødudgangsvindue.

7.7.3.2. Målepladen bevæges i samme retning, som vil blive fulgt af en passager, der i en nødsituation forlader køretøjet. Målepladen skal holdes vinkelret på denne bevægelsesretning.

7.7.3.3. Målepladen skal være udført i tynd plade med målene 60 cm × 40 cm og hjørnerne afrundet til en radius på 20 cm. For nødudgangsvinduer på køretøjets bagside kan målepladen i stedet have målene 140 cm × 35 cm med hjørnerne afrundet til en radius på 17,5 cm.

7.7.4. Adgang til taglemme

Der skal forefindes mindst én taglem, som er beliggende over i det mindste en del af et sæde eller anden tilsvarende støtte, der giver adgang til taglemmen.

7.7.5. Gange (jf. bilag III, figur 6)

7.7.5.1. Gangen i køretøjet skal være således konstrueret og udført, at den giver fri passage for et kontrolmål bestående af to koaksiale cylindre forbundet med en omvendt keglestub, idet kontrolmålet har følgende mål:

>TABELPOSITION>

Diameteren af øverste cylinder kan foroven nedsættes til 40 cm, forudsat at de skrå kanter ikke danner en vinkel på over 30° med vandret (bilag III, figur 1).

Det kan godkendes, at kontrolmålet kommer i berøring med eventuelle hængestropper og bevæger disse.

7.7.5.1.1. Hvis der ikke findes nogen udgang foran et sæde eller en sæderække, gælder følgende:

7.7.5.1.1.1. For fremadvendende sæder skal forkanten af det i punkt 7.7.5.1 omhandlede cylindriske kontrolmål mindst nå til det lodrette tværplan, der berører det forreste punkt af ryglænet på forreste sæderække og skal fastholdes i denne stilling.

Fra dette plan skal det være muligt at flytte den i bilag III, figur 7, omhandlede plade på en sådan måde, at man - med berøringspunktet med det cylindriske kontrolmål som udgangspunkt - fører den udadvendende side af pladen 66 cm frem.

7.7.5.1.1.2 For sidevendte sæder skal den forreste del af det cylindriske kontrolmål mindst nå det tværplan, der falder sammen med et lodret plan gennem midtpunktet af det forreste sæde (bilag III, figur 7).

7.7.5.1.1.3. For bagudvendende sæder skal den forreste del af det cylindriske kontrolmål mindst nå det lodrette tværplan, der berører overfladen af sædehynden på forreste sæde eller sædehynde (bilag III, figur 7).

7.7.5.2. På køretøjer i gruppe I kan diameteren af den nederste cylinder nedsættes fra 45 cm til 40 cm i enhver del af gangen, der er beliggende bagud for:

7.7.5.2.1. et lodret tværplan 1,5 m foran bagakslens midtlinje, og

7.7.5.2.2. et lodret tværplan ved bagkanten af den bageste udstigningsdør.

7.7.5.3. På køretøjer i gruppe III kan sæderne på den ene eller begge sider af gangen være forskydelige i sideretningen, således at gangens bredde kan nedsættes til et mål svarende til en diameter af den nederste cylinder på 22 cm, forudsat at det ved hjælp af en på hvert sæde placeret betjeningsanordning, der er let tilgængelig for en person, der står i gangen, er muligt - også når sædet er belastet - at bringe dette til automatisk at returnere til en position svarende til en mindste gangbredde på 30 cm.

7.7.5.4. På ledbusser skal det i punkt 7.7.5.1 beskrevne kontrolmål uhindret kunne føres gennem ledsektionen. Ingen del af den bløde beklædning i denne sektion, herunder dele af bælgen, må rage ind i gangen.

7.7.5.5. Der kan være trin i gangene. Bredden af sådanne trin må ikke være mindre end bredden af gangen ved trinnenes overkant.

7.7.5.6. Klapsæder, der giver passagererne mulighed for at sidde i gangen, er ikke tilladt.

7.7.5.7. Sæder, der kan forskydes i sideretningen, således at de i én position lægger beslag på pladsen på gangen, er ikke tilladt undtagen i køretøjer i gruppe III under de i punkt 7.7.5.3 angivne forudsætninger.

7.7.5.8. I køretøjer, for hvilke punkt 7.7.1.9 gælder, kræves ingen gang, forudsat at forskrifterne vedrørende dimensioner for adgang er overholdt.

7.7.5.9. Gange og adgangspassager skal være beklædt med skridsikkert materiale.

7.7.6. Gangens hældning

Gangens hældning, målt med ulastet køretøj holdende på vandret grund, og uden at knælesystemet er aktiveret, må ikke overstige:

7.7.6.1. 8 % for køretøjer af gruppe I, II og A

7.7.6.2. 12,5 % for køretøjer af gruppe III og B, og

7.7.6.3. 3 % for hældning vinkelret på køretøjets symmetriakse i længderetningen.

7.7.7. Trin (jf. bilag III, figur 8)

7.7.7.1. For trin til brug for passagerne ved udstignings- og nødudgangsdøre samt inde i køretøjet skal følgende forskrifter for største og mindste højde samt mindste dybde være overholdt:

>TABELPOSITION>

7.7.7.1.1. I dette bilag anses trin fra en forsænket gang til et siddepladsområde ikke for trin. Højden af sådanne trin fra gang til siddepladsområde må ikke være over 35 cm.

7.7.7.2. I dette punkt forstås ved højden af et trin højden midt på trinnets bredde. Tillige skal der være taget særligt hensyn til adgangen for bevægelseshæmmede, navnlig således at trinhøjden gøres mindst mulig.

7.7.7.3. Ved måling af højden af det første trin over jorden skal køretøjet holde på en vandret flade, være ulastet som defineret i punkt 7.1.3 og være monteret med dæk, som med hensyn til type og oppumpningstryk svarer til det af fabrikanten angivne ved den teknisk tilladte masse, som er angivet i overensstemmelse med punkt 2.18.

7.7.7.4. Når der er flere end ét trin, kan hvert trin strække sig indtil 10 cm ind i den lodrette projektion af næste trin, og projektionen på det nedenfor liggende trin skal efterlade en fri overflade på mindst 20 cm (jf. bilag III, figur 8), idet alle trinkanter udformes således, at der er mindst mulig risiko for at snuble, og er mærket med kontrastfarve eller -farver.

7.7.7.5. Hvert trin skal have en sådan bredde og form, at en firkant svarende til den i nedenstående tabel angivne kan anbringes på trinnet, uden at mere end højst 5 % af arealet af den pågældende firkant rager ud over trinnet. For dobbeltdøre skal denne forskrift være opfyldt for begge dens halvdele hver for sig.

>TABELPOSITION>

7.7.7.6. Alle trin skal være beklædt med skridsikkert materiale.

7.7.8. Passagersæder og rum til siddende passagerer

7.7.8.1. Mindste sædebredde (jf. bilag III, figur 9)

7.7.8.1.a. Uanset bestemmelserne i punkt 7.7.8.1 kan medlemsstaterne tillade salg eller ibrugtagning af fabriksnye køretøjer af de i artikel 3 omhandlede køretøjstyper, forudsat at de opfylder følgende forskrifter:

Mindste sædebredde (jf. bilag III, figur 9 a)

7.7.8.1.1. Sædehyndens mindste bredde, målt fra et lodret plan gennem siddepladsens midtpunkt, skal være følgende:

7.7.8.1.1.a. For de i artikel 3 om fravigelser omhandlede køretøjer skal hver siddeplads have følgende mål, idet der måles fra et lodret plan gennem siddepladsens midtpunkt (jf. bilag III, figur 9 a):

>TABELPOSITION>

Hvis forskrifterne i punkt 7.7.8.1.1.a er overholdt, finder punkt 7.7.8.1.2.1 og 7.7.8.1.2.2 ikke anvendelse

7.7.8.1.1.1. 20 cm for køretøjer i gruppe I, II, A og B

7.7.8.1.1.2. 22,5 cm for køretøjer i gruppe III

7.7.8.1.2. Hver siddeplads skal have mindst følgende bredde til rådighed, målt i et vandret plan langs ryglænet i en højde af mellem 27 og 65 cm over den usammenpressede sædehynde:

7.7.8.1.2.1. 25 cm for enkeltsæder, og

7.7.8.1.2.2. 22,5 cm for udelte sæder beregnet for to eller flere passagerer.

7.7.8.1.2.3. For sæder, der støder op til væggen i køretøjer med en kapacitet på højst 22 passagerer, medregnes et trekantet areal, 2 cm bredt og 10 cm højt, ikke i den til rådighed værende plads (jf. bilag III, fig. 10). Dette gælder ligeledes den plads, der er brug for til sikkerhedsseler og disses forankringer og til solskærme.

7.7.8.2. Mindste dybde af sædehynde (jf. bilag III, figur 11)

Sædehyndens mindste dybde skal være:

7.7.8.2.1. 35 cm for køretøjer i gruppe I, A og B,

7.7.8.2.2. 40 cm for køretøjer i gruppe II og III.

7.7.8.3. Sædehyndens højde (jf. bilag III, figur 11)

Den usammenpressede sædehyndes højde over gulvet skal være således, at afstanden fra gulvet til et vandret plan, der rører sædehyndens opadvendende overflade fortil, er mellem 40 og 50 cm; ved hjulkasser og motorrum kan denne højde dog være nedsat til mindst 35 cm.

7.7.8.4. Afstand mellem sæder (jf. bilag III, figur 12)

7.7.8.4.1. For sæder, der vender samme vej, skal afstanden mellem forsiden af en ryghynde og bagsiden af ryghynden på sædet foran, målt vandret og i alle højder over gulvet mellem et niveau svarende til oversiden af sædehynden og et punkt 62 cm over gulvet, være mindst følgende:

>TABELPOSITION>

7.7.8.4.1.a. Medlemsstaterne kan tillade salg og ibrugtagning af fabriksnye køretøjer af de i artikel 3 om fravigelser nævnte køretøjstyper forudsat at de opfylder følgende forskrifter:

For sæder, der vender samme vej, skal der være en afstand på mindst 65 cm mellem forsiden af en ryghynde og bagsiden af ryghynden på sædet foran, målt vandret og i alle højder over gulvet mellem et niveau svarende til oversiden af sædehynden og et punkt 62 cm over gulvet (jf. bilag III, figur 12 a).

For køretøjer med indtil 16 passagerer kan afstanden mellem sæderne være nedsat til 60 cm (jf. bilag III, figur 12 b).

7.7.8.4.2. Ved alle målinger skal sæde- og ryghynde være usammenpresset, og måling skal ske i et lodret plan gennem midtlinjen af den pågældende enkelte siddeplads.

7.7.8.4.3. For sæder, der er placeret på tværs og vender mod hinanden, må den mindste afstand mellem forsiden af ryghynderne af de mod hinanden vendende sæder, målt hen over sædehyndernes højeste punkt, ikke være under 130 cm.

7.7.8.4.4. For passagersæder med indstilleligt ryglæn og indstillelige førersæder skal målingen foretages med ryghynde og andre sædeindstillinger i den normale brugsstilling, som angives af fabrikanten.

7.7.8.4.5. Ved målingen skal eventuelle klapborde på ryglænene være sammenklappet.

7.7.8.4.6. Har køretøjet sæder, der er monteret på skinner eller andet system, der giver driftsselskab eller bruger mulighed for let at ændre køretøjets indvendige indretning, skal disse ved målingen være i den normale brugsstilling, som angives af fabrikanten i ansøgningen om godkendelse.

7.7.8.5. Rum til siddende passagerer (jf. bilag III, figur 13)

7.7.8.5.1. Foran hvert passagersæde skal der være et mindste frit rum svarende til det i bilag III, figur 13, viste. Ryglænet på et sæde foran (eller en skillevæg med profil tilnærmelsesvis svarende til det tilbagestillede ryglæns) kan rage ind i dette rum som angivet i punkt 7.7.8.4. Det kan tillades, at der i dette rum befinder sig ben fra andre sæder, forudsat at der er tilstrækkelig plads til passagerernes ben. For sæder ved siden af førersædet i køretøjer med indtil 22 passagerer kan det tillades, at forbræt, instrumentpanel, vindspejl, solskærm, sikkerhedsseler og sikkerhedsselers forankringer rager ind.

7.7.8.5.2. Dog skal der i køretøjer i gruppe I være mindst to og i køretøjer i gruppe A mindst et fremadvendende sæde(r), der særligt er beregnet og afmærket for andre bevægelseshæmmede passagerer end passagerer i kørestol, og som er placeret i den del af bussen, der er mest velegnet til indstigning. Disse sæder skal være udformet med henblik på handicappede, således at de giver tilstrækkelig plads, og være forsynet med hensigtsmæssigt placerede og udformede håndtag, der gør det lettere at tage plads i og rejse sig fra sædet, og der skal være mulighed for kommunikation med føreren (jf. punkt 7.7.9) fra siddende stilling.

7.7.8.5.2.1. Disse sæder skal frembyde mindst 110 % af den i punkt 7.7.8.5.1 foreskrevne plads, og mindst 110 % af den i punkt 7.7.8.1.1 foreskrevne bredde.

7.7.8.6. Fri plads over siddepladser

7.7.8.6.1. Over hver siddeplads og, bortset fra forreste sæderække i køretøjer beregnet for indtil 22 passagerer, det dertil hørende fodrum skal der være et frit rum, hvis højde er mindst 900 mm, målt fra det højeste punkt af den ikke sammenpressede sædehynde, og mindst 1 350 mm målt fra gennemsnitshøjden af gulvet i fodrummet. For køretøjer, der er omfattet af punkt 7.7.1.9, kan dette mål nedsættes til 1 200 mm, målt fra gulvet.

7.7.8.6.2. Dette frie rum skal omfatte et rum, der begrænses af:

7.7.8.6.2.1. lodrette planer 200 mm på hver side af siddepladsens lodrette midterplan, og

7.7.8.6.2.2. et lodret tværplan gennem ryglænets bageste, øverste punkt samt et lodret tværplan 300 mm foran det forreste punkt af den usammenpressede sædehynde, idet der i hvert tilfælde måles ved siddepladsens lodrette midterplan.

7.7.8.6.3. Fra kanterne af det frie rum fastlagt i punkt 7.7.8.6.1 og 7.7.8.6.2 kan følgende områder undlades:

7.7.8.6.3.1. for sæder, som støder op til køretøjets sidevæg, et område i rummets øverste del med firkantet tværsnit, 150 mm højt og 100 mm bredt (jf. bilag III, figur 14)

7.7.8.6.3.2. for sæder, som støder op til køretøjets sidevæg, et område i rummets øverste del med trekantet tværsnit, hvis toppunkt er beliggende 650 mm fra gulvet, og hvis grundlinje er 100 mm (jf. bilag III, figur 15)

7.7.8.6.3.3. for sæder, som støder op til køretøjets sidevæg, et område i rummets nederste del (fodrum) med et tværsnitsareal på ikke over 200 cm² og en største bredde på ikke over 100 mm (jf. bilag III, figur 16)

7.7.8.6.3.4. for siddepladserne nærmest karrosseriets bageste hjørner i køretøjer beregnet for indtil 22 passagerer kan den yderste bageste kant af det frie rum, set i plan, afrundes med en radius på højst 150 mm (jf. bilag III, figur 17).

7.7.8.6.4. I de frie rum, der er fastlagt ved punkt 7.7.8.6.1, 7.7.8.6.2 og 7.7.8.6.3, kan det yderligere tillades, at følgende dele rager ind:

7.7.8.6.4.1. ryglænet af et andet sæde samt dettes bærende konstruktion og påsiddende dele (f.eks. et klapbord)

7.7.8.6.4.2. for køretøjer beregnet for indtil 22 passagerer, en hjulkasse, forudsat at en af følgende to betingelser er opfyldt:

7.7.8.6.4.2.1. hjulkassen rager ikke længere ind end til siddepladsens lodrette midterplan (jf. bilag III, figur 18), eller

7.7.8.6.4.2.2. den nærmeste kant af det 300 mm dybe areal, der er til rådighed for den siddende passagers ben, er højst 200 mm foran kanten af den usammenpressede sædehynde og højst 600 mm foran sædets ryghynde, idet disse målinger finder sted i siddepladsens lodrette midterplan (jf. bilag III, figur 19)

7.7.8.6.4.3. for sæder ved siden af førersædet i køretøjer med indtil 22 passagerer, forbræt, instrumentpanel, vindspejl, solskærm, sikkerhedsseler, sikkerhedsselers forankring og motorkasse.

7.7.8.7. I køretøjer i gruppe III og B skal alle sæder være fremad- eller bagudvendende.

7.7.9. Kommunikation med føreren

7.7.9.1. På køretøjer i gruppe I, II og A skal forefindes en anordning, hvormed passagererne over for føreren kan tilkendegive, at han/hun ønsker, at køretøjet skal standse. Betjeningsanordningerne til alle sådanne kommunikationsanordninger skal have fremspringende knapper placeret højst 120 cm over gulvet og skal have en kontrastfarve eller -farver. Sådanne betjeningsknapper skal forefindes i tilstrækkeligt antal, jævnt fordelt i køretøjet. Når betjeningsanordningen er aktiveret, skal dette angives over for passagerne ved et eller flere lysende skilte med påskriften »standser« eller tilsvarende og/eller et passende piktogram. Disse skal blive ved med at lyse, indtil udstigningsdøren åbner. Sådanne skilte skal i ledbusser findes i hver af køretøjets stive sektioner. På todækkerbusser skal de forefindes på hvert dæk.

7.7.9.2. Kommunikation med personalerummet

Såfremt der fra personalerum ikke er adgang til fører- eller passagerrum, skal der forefindes en anordning til kommunikation mellem føreren og det pågældende personalerum.

7.7.9.3. I køretøjer i gruppe I, II og A skal der være mulighed for visning af rutenummer (eller -bogstav) og endestation. Rutenummeret skal være mindst 20 cm højt og vises foran i køretøjet og i den side, hvor udstigningsdørene er placeret. I køretøjer i gruppe I og A skal rutenummeret desuden vises bag i køretøjet. Angivelsen af endestation skal være mindst 12 cm høj og vises foran i køretøjer i gruppe I, II og A.

7.7.10. Varmdrikautomater og køkkenudstyr

Varmdrikautomater og køkkenudstyr skal være monteret eller beskyttet således, at varm mad og drikke ikke kan spildes på passagererne ved nødopbremsning eller svinging.

7.7.10.1. I køretøjer med varmdrikautomater og køkkenudstyr skal alle passagersæder være således indrettet, at passagerne kan sætte varm mad og drikke fra sig under kørslen.

7.7.11. Døre til indvendige rum

Døre til toiletter og andre indvendige rum:

7.7.11.1. skal være selvlukkende og må ikke være forsynet med anordning til at holde dem åbne, såfremt døren i åben tilstand kan spærre vejen for passagererne i nødsituationer.

7.7.11.2. må i åben tilstand ikke kunne skjule håndtag, betjeningsanordning for oplukning eller påbudt mærkning hørende til udstigningsdøre, nødudgangsdøre, nødudgange, ildslukkere eller førstehjælpskasser

7.7.11.3. skal være forsynet med en anordning, som døren i nødsituationer kan åbnes med udefra

7.7.11.4. må ikke kunne låses udefra, medmindre døren altid kan åbnes indefra.

7.8. Indvendig kunstig belysning

7.8.1. Køretøjet skal være forsynet med indvendigt elektrisk lys til oplysning af:

7.8.1.1. alle passagerrum, personalerum, toiletrum og i ledbusser desuden ledsektionen

7.8.1.2. trin og trapper

7.8.1.3. adgangen til alle udgange

7.8.1.4. den indvendige afmærkning af udgange og de indvendige betjeningsorganer til dem

7.8.1.5. alle steder, som spærres af forhindringer.

7.8.2. Den indvendige belysning skal have mindst to strømkredse, således at svigt af den ene ikke medfører svigt af den anden. En strømkreds, der kun forsyner den permanente belysning ved ind- og udstigningssteder, kan regnes for den ene af sådanne to kredse.

7.8.3. Der skal være truffet forholdsregler, som beskytter føreren mod blænding og reflekser forårsaget af det indvendige elektriske lys.

7.9. Ledsektionen på ledbusser

7.9.1. Ledsektionen, der forbinder de stive sektioner af køretøjet, skal være således konstrueret og udført, at den kan dreje om mindst én vandret og mindst én lodret akse.

7.9.2. Når en ledbus med ulastet tjenestemasse holder stille på en plan vandret flade, må der ikke mellem de stive sektioners gulv og omdrejningsfladens eller det hertil svarende elements gulv findes nogen udækket åbning, hvis bredde overstiger:

7.9.2.1. 1 cm, når alle køretøjets hjul befinder sig på samme plan

7.9.2.2. 2 cm, når hjulene på akslen nærmest ledsektionen befinder sig på en overflade, som er 15 cm højere end den, de øvrige akslers hjul hviler på.

7.9.3. Niveauforskellen mellem de stive sektioners gulv og omdrejningsfladens gulv, målt i sammenføjningspunktet, må ikke overstige:

7.9.3.1. 2 cm under de i punkt 7.9.2.1 ovenfor beskrevne forhold

7.9.3.2. 3 cm under de i punkt 7.9.2.2 ovenfor beskrevne forhold.

7.9.4. På ledbusser skal der være fysisk spærring af passagerernes adgang til de dele af ledsektionen, hvor:

7.9.4.1. gulvet har en udækket åbning, der ikke opfylder kravene i punkt 7.9.2

7.9.4.2. gulvet ikke kan bære passagerernes vægt

7.9.4.3. væggenes bevægelser kan være til fare for passagererne.

7.10. Ledbussers retningsstabilitet

Når en ledbus kører lige ud, skal de stive sektioners midterplaner i længderetningen være sammenfaldende og udgøre et sammenhængende plan uden afvigelser.

7.11. Gelændere og håndstøtter

7.11.1. Generelle krav

7.11.1.1. Gelændere og håndstøtter skal være tilstrækkelig stærke.

7.11.1.2. De skal være konstrueret og monteret således, at de ikke frembyder risiko for skade på passagerne.

7.11.1.3. Gelænderes og håndstøtters tværsnit skal være sådan, at passagererne let kan gribe sikkert fat om dem. Gelændere skal have en længde på mindst 10 cm, så der er plads til en hånd. Intet tværsnitsmål må være under 2 cm eller over 4,5 cm, bortset fra gelændere på døre og sæder samt, i køretøjer i gruppe II, III og B, i adgangspassager. I disse tilfælde tillades gelændere med mindstemål på 1,5 cm, forudsat et af de øvrige mål er mindst 2,5 cm. Gelændere og håndstøtter må ikke have skarpe bøjninger.

7.11.1.4. Mellemrummet mellem et gelænder og en håndstøtte og den tilstødende del af karrosseri eller vægge skal være mindst 4 cm. Dog tillades et mellemrum på 3,5 cm i forbindelse med gelændere ved døre og sæder, samt, på køretøjer af gruppe II, III og B, i adgangspassagen.

7.11.1.5. Gelændere, håndstøtter og stolper skal have skridsikker overflade i kontrastfarve.

7.11.2. Gelændere og håndstøtter til stående passagerer

7.11.2.1. Der skal forefindes et tilstrækkeligt antal gelændere og/eller håndstøtter på de dele af gulvarealet, som i overensstemmelse med punkt 7.2.2 er beregnet til stående passagerer. Hængestropper kan i denne forbindelse tælle som håndstøtter, forudsat at de på passende måde er fastholdt i stilling. Dette krav anses for opfyldt, hvis den i bilag III, figur 20, viste prøveanordning i alle stillinger kan nå mindst to gelændere eller håndstøtter med den bevægelige arm. Prøveanordningen kan frit drejes om sin lodrette akse.

7.11.2.2. Under den i punkt 7.11.2.1 ovenfor beskrevne procedure tages kun hensyn til de gelændere og håndstøtter, som er mindst 80 cm og højst 190 cm over gulvet.

7.11.2.3. I enhver stilling, som kan indtages af en stående passager, skal mindst ét/én af de to krævede gelændere eller håndstøtter befinde sig højst 150 cm over gulvet.

7.11.2.4. Arealer, som kan benyttes af stående passagerer og ikke af sæderne er adskilt fra køretøjets sidevægge eller bagvæg, skal være forsynet med vandrette gelændere parallelt med væggene i en højde af mellem 80 cm og 150 cm over gulvet.

7.11.3. Gelændere og håndstøtter til udstigningsdøre

7.11.3.1. I døråbninger skal forefindes gelændere og/eller håndstøtter i hver side. For dobbeltdøre kan dette krav være opfyldt ved en stolpe eller et gelænder monteret i midten.

7.11.3.2. Gelændere og/eller håndstøtter ved udstigningsdørene skal være således udført, at en person, der står på jorden ved siden af døren eller på et af trinnene, kan gribe om dem på et sted, som i lodret plan er mellem 80 og 110 cm over jorden eller den pågældende trinoverflade og i vandret plan:

7.11.3.2.1. passer til en person, der står på jorden, og befinder sig højst 40 cm inden for yderkanten af det første trin, og

7.11.3.2.2. for et givet trin ikke er uden for yderkanten af det pågældende trin og højst 60 cm inden for yderkanten.

7.11.3.3. Køretøjer, som ikke har trin mellem udstigningsdøren og passagerrummet, skal være forsynet med gelændere på hver side af indgangen som beskrevet i punkt 7.11.3.2 fra en position 10 cm inden for det første trin til den halve køretøjsbredde. For dobbeltdøre i køretøjer med ingen eller kun et enkelt trin kræves der ikke stolpe eller gelænder i midten.

7.11.4. Gelændere ved forbeholdte siddepladser

7.11.4.1. Mellem udstigningsdøren(e) og forbeholdte siddepladser som omhandlet i punkt 7.7.8.5.2 skal der findes et vandret gelænder i en højde af 80-90 cm over gulvet.

7.12. Adgangsmuligheder for bevægelseshæmmede passagerer og bestemmelser vedrørende kørestolsbrugere

7.12.1. For at fastsætte, hvad der forstås ved bevægelseshæmmet, vil personer i kørestol med fuld funktion af arme og hænder i det følgende blive benyttet som reference for bevægelseshæmmede passagerer.

7.12.2. Køretøjer, der er konstrueret til regelmæssig drift i og mellem byområder, skal være konstrueret således, at de giver let adgang for bevægelseshæmmede passagerer. De skal opfylde forskrifterne i punkt 7.12.3-7.12.13 og de relevante forskrifter i bilag VII.

Der gælder samme forskrifter for andre køretøjer, der er konstrueret til at give let adgang for bevægelseshæmmede.

7.12.3. For hver kørestolsbruger, passagerrummet er beregnet til, skal der være afsat en særlig kørestolsplads, som er mindst 90 cm bred og 130 cm lang.

7.12.4. Der skal være mindst to døre, heraf mindst én udstigningsdør, som kørestolsbrugere kan komme igennem, med en bredde af mindst 90 cm. For køretøjer konstrueret til at medtage en eller to kørestolsbrugere kan dette antal nedsættes til én dør, forudsat at denne er en udstigningsdør, og at der forefindes endnu en dør, hvis bredde er mindst 60 cm.

7.12.5. Adgang fra døren til kørestolspladsen

Det skal være muligt at bevæge sig fra de i punkt 7.12.4 omhandlede døre til kørestolspladsen i punkt 7.12.3 i en referencekørestol med de i bilag III, figur 21, angivne mål.

Derudover skal køretøjet være konstrueret således, at det giver mulighed for let evakuering af kørestolsbrugerne fra kørestolspladserne i nødsituationer.

Når kørestolsbrugerne i køretøjer i gruppe II og III befinder sig på kørestolspladserne, kan bredden af gangen være formindsket, forudsat at den tillader fri passage af et kontrolmål som det i punkt 7.7.5.1 i beskrevne, bortset fra den nederste diameter, der skal være 30 cm.

7.12.6. I køretøjer i gruppe I og II skal der forefindes en af de i punkt 7.7.9 omhandlede kommunikationsanordninger, undtagen nær de pladser hvor kørestolene holder.

7.12.7. Kørestoles stabilitet

7.12.7.1. Er køretøjer i gruppe I konstrueret til at medføre kun én eller to kørestole, gælder følgende bestemmelser:

- kørestolen behøver ikke være fastholdt

- længdeaksen af kørestolspladsen skal være parallel med køretøjets længdeakse

- en af kørestolspladsens sider skal støde op til køretøjets side

- kørestolen skal vende bagud under kørslen

- der skal være en skillevæg vinkelret på køretøjets længdeakse mellem kørestolspladsen og de øvrige passagersæder

- kørestolens hjul eller ryglæn skal ligge an mod skillevæggen (eller ryglænet af sæderækken foran) for at forhindre kørestolen i at vælte

- skillevæggen eller ryglænet på sædet foran skal være i stand til at modstå trykket fra den ikke fastholdte kørestol med en total masse på 250 kg, brugeren medregnet, når køretøjet bringes til standsning fra en hastighed på mindst 50 km/h med en deceleration på mindst 5 m/s²

- der skal være monteret et gelænder eller en håndstøtte på siden af køretøjet på en sådan måde, at kørestolsbrugere let kan gribe fat i det

- på den modsatte side af kørestolspladsen skal være monteret et optrækkeligt gelænder (eller tilsvarende anordning), der begrænser kørestolens sideværts bevægelse og giver kørestolsbrugeren mulighed for let at gribe fat i det

- gulvet på kørestolspladsen skal have skridsikker belægning

- ved kørestolspladsen skal være anbragt et skilt med følgende tekst:

»Denne plads er forbeholdt en kørestol. Kørestolen anbringes bagudvendt op mod skillevæggen og skal være afbremset.«

7.12.7.2. Er køretøjet konstrueret til at medtage flere end to kørestolsbrugere, gælder følgende regler:

Der skal forefindes et fastholdelsessystem, som sikrer stabilitet af kørestolen(e), der hver har en totalmasse inkl. fører på 250 kg, når køretøjet bringes til standsning fra en hastighed på mindst 50 km/h med en deceleration på mindst 5 m/s².

Betjeningsanordningen til fastholdelsessystemet skal være rød og let kunne betjenes af kørestolsbrugeren og af alle andre, således at evakuering i nødsituationer er let. Betjeningsvejledningen til anordningen skal være tydeligt angivet ved siden af anordningen.

Fastholdelsessystemet skal være udformet således, at det forhindrer forkert brug. Navnlig må det ikke kunne efterlades i halvt lukket stilling.

7.12.8. Indstigningshjælpemidler/tilgængelighed

Mindst en af de i punkt 7.12.4 omhandlede døre skal være forsynet med indstigningshjælpemiddel, som opfylder forskrifterne i bilag VII. Derudover skal ethvert andet indstigningshjælpemiddel, som er monteret på køretøjet, opfylde forskrifterne i bilag VII.

7.12.9. Betjeningsanordninger for døre

Anordninger til åbning af en af de i punkt 7.12.4 omhandlede døre må højst være placeret 130 cm over jorden eller gulvet, hvadenten de findes inden for eller uden for køretøjet.

Når et indstigningshjælpemiddel ikke er beregnet til at blive betjent direkte af kørestolsbrugeren, skal der forefindes en anordning til kommunikation med føreren; denne anordning skal være placeret ved siden af døren og højst 130 cm over jorden.

7.12.10. Belysning

Der skal være tilstrækkelig belysning til, at kørestolsbrugere kan stige ind og ud bekvemt og sikkert uden at forstyrre føreren eller andre brugere.

7.12.11. Massefordeling

For køretøjer i gruppe II, herunder køretøjer der hovedsagelig er udformet med henblik på kørestolsbrugere, regnes hver kørestolsplads for et sæde i den i punkt 7.3 anvendte forstand og indgår således i »P«. Det tilsvarende areal sættes til 90 cm × 130 cm og skal trækkes fra S0 ved bestemmelse af S1. Massen af en kørestol, herunder massen af passageren, sættes til 250 kg. For andre køretøjer anvendes punkt 7.3, idet der ses bort fra tilstedeværelsen af kørestole. For gruppe III og gruppe II, hovedsagelig beregnet til at medtage kørestolsbrugere, anvendes forskrifterne i 7.3.1 ikke.

7.12.12. Særlige bestemmelser for køretøjer, der hovedsagelig er beregnet til at medtage kørestolsbrugere

Skal køretøjet medtage flere end otte kørestolsbrugere, skal mindst to udgange være i overensstemmelse med forskrifterne i bilag VII, medmindre køretøjet er en lavtgulvsbus med to sådanne udgange. Desuden skal der være fri passage til døre og gange for personalet.

7.13. Piktogrammer for adgang

Det skal med passende piktogrammer indvendigt og udvendigt, være angivet, at der forefindes særlige sæder til bevægelseshæmmede, som ikke er kørestolsbrugere, samt, i givet fald, at kørestolsbrugere kan medtages. Sådanne piktogrammer er gengivet i bilag III, figur 22 a og b.

7.13.1. Piktogrammet for kølestolsbrugere (bilag III, figur 22 a) og piktogrammet for andre bevægelseshæmmede end kørestolsbrugere (bilag III, figur 22 b) skal være anbragt:

- til venstre for den pågældende udstigningsdør, under underkanten af sidevinduerne, midt for en eventuel gennemgående farvet stribe midt oppe på køretøjet

- på køretøjets forende, under forrudens underkant, på højre side af køretøjet.

Piktogrammet skal være påført på en sådan måde, at det ses tydeligt og let, selv på en ikke plan, lodret overflade.

7.13.2. Piktogrammet for andre bevægelseshæmmede end kørestolsbrugere skal være påført ved hver plads beregnet til sådanne passagerer.

Piktogrammet for kørestolsbrugere skal være påført ved kørestolspladserne.

7.14. Afskærmning af trinskakter

Når der er risiko for, at siddende passagerer ved en hård opbremsning kan blive slynget fremad ned i en trinskakt, skal denne være forsynet med afskærmning. Trinskaktens afskærmning skal rage mindst 80 cm op over den del af gulvet, som passagerernes fødder hviler mod, og skal fra køretøjets væg strække sig mindst 10 cm længere indad end til længdeaksen af noget sæde, hvor passageren er udsat for risiko, dog ikke længere end til stødet af det inderste trin.

7.14.1. Indretningen skal være således, at genstande med diameter mellem 2 og 7 cm ikke kan rulle ind i det område, hvor førerens betjeningspedaler befinder sig.

7.15. Bagagenet, beskyttelse af føreren

Personer i køretøjet skal være beskyttet mod, at genstande falder ned fra bagagenettene ved bremsning eller svingning. Har køretøjet bagagerum, skal disse være udformet således, at bagagen ikke kan falde ned ved pludselig bremsning.

7.16. Faldlemme (hvis forefindes)

Eventuelle faldlemme i køretøjets gulv skal være monteret og sikret på en sådan måde, at de ikke kan fjernes eller åbnes uden brug af værktøj eller nøgler; løfte- og fastgøringsanordningerne må højst rage 8 mm op over gulvet. Fremspringende dele skal have afrundede kanter.

7.17. Visuel underholdning

Eventuel visuel underholdning for passagerne, f.eks. videoapparat, skal være placeret uden for førerens synsfelt, når føreren sidder i normal kørestilling.

7.18. Førerrum

7.18.1. Førersædet skal være mindst 50 cm bredt. Afstanden mellem forsiden af førersædets ryghynde og den del af rattet, der er nærmest føreren, skal - målt med førersædet så langt fremme som muligt - være mindst 40 cm.

7.18.2. Instrumentbrættet skal være ergonomisk udformet, så føreren kan nå alle betjeningsorganer siddende på sædet.

DEL B SÆRLIGE KRAV TIL LAVTGULVSBUSSER

7.6.3.1. De forskellige typer udgange skal have følgende mindstemål:

>TABELPOSITION>

7.6.10. Tekniske krav til optrækkelige trin

Lavtgulvsbusser må ikke have optrækkelige trin.

7.7.6. Hældning af gang

7.7.6.4. 12,5 % for gangens inderste del 1 m på hver side af anden aksels centerlinje. Overfladen skal være særligt skridsikker.

7.7.7.1. Trin

Ved mindst en af udstigningsdørene skal der regnet fra det første trin over jorden være et areal på mindst 35 % af det område, der er beregnet til stående passagerer, uden trin.

7.11.3.3. På køretøjer, hvor der ikke er trin mellem udstigningsdøren og passagerrummet, skal der være gelændere på begge sider af indgangen som beskrevet i punkt 7.11.3.2 fra et punkt 10 cm inden for siden til halvdelen af køretøjets bredde.

7.12.2. Lavtgulvskøretøjer skal opfylde bestemmelserne i punkt 7.12.3-7.12.7 og 7.12.9-7.12.13.

7.12.8. Indstigningshjælpemidler/adgangsforhold

Mindst en af de i punkt 7.12.4 omhandlede døre skal være forsynet med indstigningshjælpemidler, der er i overensstemmelse med bilag VII, punkt 3.3 eller 3.4. Endvidere skal eventuelle andre indstigningshjælpemidler monteret på køretøjet opfylde forskrifterne i bilag VII.

DEL C SÆRLIGE KRAV TIL ANDRE KØRETØJER END LAVTGULVSBUSSER

7.6.3.1. De forskellige typer udgange skal have følgende mindstemål:

>TABELPOSITION>

7.6.10. Tekniske krav til optrækkelige trin

Når optrækkelige trin er monteret, skal de opfylde følgende krav:

7.6.10.1. Deres funktion skal være synkroniseret med den tilsvarende udstignings- eller nødudstigningsdør.

7.6.10.2. Når døren er lukket, må ingen del af det optrækkelige trin rage mere end 10 mm frem foran den omgivende profil af karrosseriet.

7.6.10.3. N