Regionsudvalgets udtalelse om »Lige muligheder for piger og drenge i forbindelse med fritidsaktiviteter med særlig henblik på EU's programmer på ungdoms- og idrætsområdet« (98/C 64/14)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til sin beslutning af 12. marts 1997 om i henhold til artikel 198 C, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab at afgive udtalelse om »Lige muligheder for piger og drenge i forbindelse med fritidsaktiviteter med særlig henblik på EU's programmer på ungdoms- og idrætsområdet« og henvise det forberedende arbejde til Arbejdsgruppe 7 »Ungdom og Sport«,

under henvisning til Rådets afgørelse af 22. december 1995 om Fællesskabets handlingsprogram på mellemlang sigt for lige muligheder for mænd og kvinder (1996-2000) (),

under henvisning til Regionsudvalgets udtalelse om »Lige muligheder for mænd og kvinder« (),

under henvisning til Arbejdsgruppe 7's forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 182/97 rev. 2), som blev vedtaget den 26. september 1997 med Barbro Sundback som ordfører -

på den 20. plenarforsamling den 19.-20. november 1997 (mødet den 20. november) vedtaget følgende udtalelse

1. Indledning

1.1. Det er Regionsudvalgets udgangspunkt, at lige behandling af piger og drenge er et juridisk grundprincip, og at ligestilling indebærer, at piger fuldt ud og på samme vilkår som drenge kan tage del i det politiske, økonomiske, sociale og kulturelle liv.

1.2. Regionsudvalget har med tilfredshed noteret sig, at Rådet på højeste niveau, dvs. i Det Europæiske Råd, har bekræftet, at fremme af ligestilling er en af EU's grundlæggende opgaver. Kommissionen har besluttet, at der skal tages hensyn til ligestillingsaspektet på alle områder, og at det skal være et stærkt element i alle EU-foranstaltninger. Ud fra dette overordnede mål betoner Regionsudvalget nødvendigheden af, at foranstaltninger og programmer, der særlig er henvendt til unge, tager hensyn til, at piger og drenge skal have lige muligheder.

1.3. Regionsudvalget mener samtidig, at man tydeligt bør markere, at EU ikke har eneret til at arbejde for ligestilling. Mange spørgsmål må løses på nationalt, regionalt og lokalt niveau, gennem målrettet arbejde i frivillige organisationer og i medierne og ikke mindst gennem interaktion mellem piger og drenge.

1.4. Regionsudvalget finder det vigtigt, at piger og drenge har lige muligheder for frit at vælge deres fritidsaktiviteter. Deres valg bør respekteres og støttes af samfundet i lige stort omfang, og Kommissionen bør under udarbejdelsen, gennemførelsen og opfølgningen af forskellige EU-foranstaltninger og -programmer - navnlig EU's ungdoms-, kultur- og idrætsprogrammer - sørge for, at ligestillingsaspektet tages i betragtning i alle de beslutninger, der træffes på forskellige niveauer.

1.5. Regionsudvalget tilslutter sig Kommissionens beslutning om inden for rammerne af det fjerde handlingsprogram om lige muligheder for mænd og kvinder (1996-2000) at tage udgangspunkt i »mainstreaming«-princippet, således at man gennem interaktion og samarbejde på alle niveauer (nationalt, regionalt, lokalt og på EU-plan) og på alle områder indarbejder ligestillingsaspektet i gennemførelsen af såvel alle fælles foranstaltninger som nationale foranstaltninger med et tilsvarende indhold.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Fritidsbegrebet

2.1.1. I daglig tale forbindes fritidsbegrebet med begrebet arbejde. Historisk set har kirken og det religiøse liv været af afgørende betydning for fritidens indhold og omfang. Fritid bestod først og fremmest i hvile fra hårdt kropsarbejde. Eftersom kvinderne tidligere stort set arbejdede døgnet rundt syv dage om ugen, er det indtil vore dage næsten kun mænd, der har haft tid til sig selv.

2.1.2. Fritidsbegrebet, der er opstået med indførelsen af lønarbejdet, bygger på kravet om 8 timers arbejdsdag, 8 timers hvile og 8 timers fritid. Denne almindeligt anerkendte tidsopdeling har udgjort grundlaget for udviklingen af en fritidskultur, som i alt væsentligt er skabt af mænd og først og fremmest tjener mænds behov for afkobling, forlystelse og rekreation. Fritidsaktiviteter, der traditionelt dyrkes af mænd, er blevet normgivende i fritidspolitikken og prioriteres højt af medier og samfundsinstitutioner.

2.1.3. Selv om kvinders andel af den erhvervsaktive befolkning er steget, og flere og flere kvinder er blevet selvforsørgende, er det stadigvæk kvinderne, der står med hovedansvaret for hjemmet og familien. Ved siden af den normale arbejdstid har kvinderne traditionelt udført ulønnet husarbejde, hvilket også kan ses som en forudsætning for, at mændene har kunnet udvikle deres fritidsliv.

2.1.4. Kvinders muligheder for at gå ind i organiserede fritidsaktiviteter på regelmæssig basis er kraftigt beskåret af deres dobbeltarbejde og deres vane med at tilgodese andres behov for opmærksomhed, pleje og omsorg. Kvinders muligheder for at træffe frie valg med hensyn til fritidsbeskæftigelse er mere begrænsede end mænds. Kvinders fritid er således mere fragmenteret og af mere privat karakter og forenes ofte med andre aktiviteter. Kvinder forbinder ofte værdier som tilfredsstillelse og glæde med den tid, de har til sig selv ved siden af deres forpligtelser i hjemmet, på arbejdet og over for andre mennesker.

2.2. Pigers og drenges fritid

2.2.1. Den måde, hvorpå mænd og kvinder bruger deres fritid, afspejler og bidrager til opretholdelsen af et traditionelt kønsrollemønster. Piger og drenge socialiseres ind i dette mønster, hvilket klart er blevet påvist i undersøgelser om pigers og drenges fritidsvaner. Drengene er betydeligt bedre repræsenteret end pigerne, når man ser på aktivitetsgraden ved idrætsanlæg og i ungdoms- og fritidsklubber og foreninger. I kultursektoren er forholdet mellem de to køn mere lige.

2.2.2. En stor del af det politiske arbejde udføres som tillidshverv i fritiden. Kvinders og pigers deltagelse i de demokratiske processer er størst på det lokale plan, og deres andel i forhold til mændene bliver mindre og mindre på regionalt, nationalt og EU-niveau. Man kan således konstatere, at kvinder og piger først og fremmest er fritidspolitikere, mens drenge og mænd avancerer fra fritidspolitikken til poster med større indflydelse på et højere politisk niveau.

2.2.3. Aktivitetsgraden er afhængig af andre variabler end køn, f.eks. socialgruppe, alder, etnicitet, handicap og land/by. Forskellen i aktivitetsgrad mellem piger og drenge er større jo flere aspekter, der tages hensyn til, når man sammenligner. Generelt kan man sige, at piger i de laveste samfundslag tager mindst del i organiserede aktiviteter i deres fritid.

2.2.4. Valget af fritidsaktivitet styrker de egenskaber, vi traditionelt forbinder med mandligt og kvindeligt. Sport og idræt gør drenge til mænd ved at belønne individualitet, præstationsevne, konkurrencedygtighed og loyalitet over for gruppen. I det frie ungdomsarbejde i ungdoms- og fritidsklubber får drenge, der antages at være i fare for at blive sociale tabere, ofte meget opmærksomhed. Man prøver at forebygge ved at lave aktiviteter, der tager sigte på at styrke disse drenges selvtillid. Piger med dårlig selvtillid bliver passive og indadvendte, hvilket i sig selv er en årsag til, at de ofte ikke får nødvendig støtte og tilstrækkelig opmærksomhed.

2.2.5. Når drenge vælger fritidsaktivitet, sker det i høj grad ud fra idealer og vurderinger med høj status, der forbindes med succes og styrke. For drenge kan det være kompliceret at vælge en fritidsaktivitet, der traditionelt appellerer til piger, men det kan også give positive oplevelser.

2.2.6. Pigers fritidsvaner omfatter ofte værdier som skønhed, indlevelsesevne og samarbejde. Piger, der dyrker sport, er ofte i en underordnet stilling som følge af de mandlige idealer, der præger aktiviteterne, og det forhold, at ressourcefordelingen inden for idrætten foregår efter norm- og værdisystemer, der forfordeler pigerne. Den diskriminerende behandling af piger inden for idræt afspejles i mediernes ringe interesse for pigers sportslige præstationer generelt set.

2.2.7. En stor del af pigers fritid er relationsorienteret og virker udviklende for sociale færdigheder som kommunikationsevne og empati. At læse bøger, gå ture, besøge en syg kammerat eller hjælpe til i hjemmet er fritidsaktiviteter, der lærer pigerne at tilpasse sig andres behov og opleve socialt samvær som en særlig aktivitet.

2.2.8. Ligestillingsproblematikken afspejles i pigers fritidsvalg. En traditionel rollefordeling på fritidsområdet gør, at mange af pigernes fritidsaktiviteter er skjult i privatsfæren og derfor fra samfundets synsvinkel anses for at være mindre vigtige. Når piger omvendt beslutter sig for at overskride kønsgrænserne inden for f.eks. idræt, bliver de let marginaliseret, fordi deres præstationer er ringere og derfor mindre interessante, hvilket gør det vanskeligt for piger at identificere sig med vilkårene og de generelle vurderinger i idrætsbevægelsen. Hvad enten pigerne har en segregeret eller en integreret fritid, risikerer de således, at deres engagement vurderes lavere end drengenes.

2.3. Fritidspolitik

2.3.1. Skal piger og drenge kunne træffe frie fritidsvalg ud fra anlæg og interesser, må ligestilling mellem kønnene være et overordnet mål i fritidspolitikken.

2.3.2. Vil man opnå øget ligestilling på fritidsområdet, således at pigers og kvinders behov fuldt ud tilgodeses, må fritidspolitikken defineres bredt. Fritid kan ikke alene bedømmes ud fra anvendelsen af tid eller faciliteter. Der må også tages hensyn til den enkeltes erfaringer og oplevelse af indhold og glæde.

2.3.3. To overordnede begrebspar, der med fordel kan inddrages i diskussionen om metoder til forbedring af ligestillingen mellem piger og drenge, er instrumental/ekspressiv fritidsanvendelse og åbne/lukkede fritidsaktiviteter og faciliteter.

2.3.4. Instrumentale fritidsaktiviteter er organiserede og kræver, at deltagerne accepterer bestemte, klart formulerede mål og regler. Desuden kræves der ofte forhåndstilmelding og regelmæssig deltagelse. Aktiviteten er tidsbegrænset. En ekspressiv aktivitet er kendetegnet ved, at den har kortsigtede mål. Den kræver ikke regelmæssig deltagelse og er ikke tidsbegrænset. Aktiviteten udføres, når den enkelte selv vil og har lyst.

2.3.5. Begrebsparret lukkede/åbne aktiviteter og faciliteter tager udgangspunkt i den grad af hindring, der er for gennemførelse af en aktivitet eller anvendelse af bestemte faciliteter. For åbne aktiviteter gælder, at de hindringer, der måtte være af organisatorisk eller økonomisk karakter, er små, mens lukkede aktiviteter og faciliteter i kraft af deres organisation er åbne for visse udøvere, men lukkede for andre.

2.3.6. Det turde være ret indlysende, at det er en betingelse for at opnå ligestilling mellem piger og drenge på fritidsområdet, at samfundets ressourcer bevidst fordeles på en sådan måde, at ekspressive fritidsaktiviteter prioriteres lige så højt som instrumentale, og at åbne fritidsaktiviteter og faciliteter modtager lige så meget støtte som lukkede.

2.3.7. Tilfredsstillende og gode oplevelser i fritiden forudsætter ud fra et ligestillingsaspekt, at der også er plads til socialt samvær, trivsel og æstetiske værdier.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Fritid for alle

3.1.1. Vil man øge ligestillingen på fritidsområdet, må man tage hensyn til de ekspressive fritidsaktiviteter og prioritere dem højere, hvilket bedst kan ske med åbne aktivitetsformer i lokalsamfundet. Her kan samfundet tilgodese pigernes ønske om at skabe og forme fritiden på pigernes egne betingelser. Man har med held udviklet en særlig metode, der går ud på, at piger i små grupper og under vejledning af særligt uddannede ledere styrkes i deres identitetsudvikling og lærer at gøre deres rettigheder og ønsker gældende.

3.1.2. En vigtig forudsætning for fremme af ligestillingen inden for fritidspolitikken er, at piger og kvinder får større politisk indflydelse, dels inden for de institutioner og organisationer, der direkte træffer beslutninger om fordeling af fritidsressourcerne, dels helt generelt på alle politiske niveauer for at styrke den demokratiske udvikling som sådan.

3.1.3. Hvis piger og drenge skal have lige muligheder for at deltage i integrerede aktiviteter af såvel instrumental som ekspressiv karakter, bør beslutninger om sådanne aktiviteter gås efter i sømmene på alle niveauer i planlægningen, gennemførelsen og evalueringen. Der bør anlægges et kønsperspektiv, som vil påvirke såvel de offentlige investeringer i fritidsanlæg som den øvrige fordeling af ressourcerne, f.eks. offentlig støtte til fritidsforeninger og projekter af forskellig type. Åbne fysiske rammer som biblioteker, svømmehaller og rekreative områder tillader ofte såvel instrumentale som ekspressive fritidsaktiviteter, hvilket skulle være til fordel for ligestillingen.

3.1.4. Det ville efter al sandsynlighed gavne ligestillingen inden for sport og idræt, hvis man i idrætspolitikken tog udgangspunkt i det bredere begreb »fysiske aktiviteter«. Dette begreb omfatter væsentligt mere end den konkurrenceorienterede, stærkt formaliserede og mandsdominerede idræt. Bred deltagelse i fysiske aktiviteter har positive effekter ikke blot for ligestillingen mellem kønnene - den er også på andre måder til gavn for demokratiet, idet den f.eks. gør det lettere for ældre og handicappede at være med. Lokale investeringer i sikre og velplanlagte cykelstier og fortove, parkanlæg og naturområder vil fremme de mest populære former for rekreation og motion, dvs. spadsereture, cykling og jogging.

3.1.5. For i højere grad at give piger og drenge lige muligheder inden for instrumentale og lukkede idrætsaktiviteter bør kønsbundne magtstrukturer, vurderinger og attituder afdækkes og tages op til overvejelse. Piger i integrerede idrætsaktiviteter risikerer at blive nedvurderet hele tiden både pga. deres lavere præstationsniveau, og fordi de er piger. For at styrke pigers selvfølelse og selvtillid bør medierne og samfundets institutioner aktivt øge opmærksomheden omkring pigers idrætsudøvelse, og i foreningslivet bør man aktivt skabe nogle betingelser, der fremmer pigers deltagelse på alle niveauer i sportsverdenen.

3.1.6. Opmærksomheden bør i højere grad rettes mod piger fra de laveste samfundslag, piger med særligt etnisk tilhørsforhold, piger med et handicap og piger i tyndtbefolkede områder, eftersom de ofte diskrimineres. Den manglende ligestilling gør, at piger let kan blive passive og socialt isolerede i deres fritid, hvilket kan føre til store omkostninger for samfundet senere hen i forbindelse med f.eks. pleje og omsorg.

3.1.7. Ud over familie og skole er fritiden af afgørende betydning for pigers og drenges muligheder for at udvikle sig til selvstændige, voksne mennesker med et rigt liv og en evne til at bruge deres fritid alene eller sammen med andre på en konstruktiv og positiv måde. Samfundets ressourcefordeling på idrætsområdet er således et vigtigt spørgsmål om retfærdighed, og derfor bør beslutningstagere på lokalt, regionalt, nationalt og EU-niveau tage ulighed og manglende ligestilling på dette politiske område alvorligt.

3.2. Foranstaltninger på EU-niveau

3.2.1. Regionsudvalget ser gerne, at man inden for rammerne af de programmer og fonde, der vedrører ligestilling mellem kønnene, øremærker midler til undersøgelse af pigers og drenges fritidsmønstre i EU-landene samt til projekter, der kan bidrage til at udvikle metoder, som kan forbedre pigers og drenges lige muligheder til frit at vælge fritidsbeskæftigelse.

3.2.2. Regionsudvalget finder det vigtigt, at der foretages en kritisk gennemgang af ligestillingsaspektet i de projekter og programmer, som henvender sig til unge, og at der foretages en revision i de tilfælde, hvor der ikke er taget tilstrækkeligt hensyn til dette aspekt.

3.2.3. Regionsudvalget efterlyser en revision af de eksisterende programmer med henblik på at give ekspressive fritidsaktiviteter samme prioritet som instrumentale for så vidt angår muligheden for at få støtte.

3.2.4. Regionsudvalget mener, at Kommissionens program EURATHLON bør udvides med en klart formuleret målsætning om, at programmet skal bidrage til at forbedre ligestillingen mellem kønnene, og at definitionen af sportsbegrebet bør udvides, således at det omfatter alle tænkelige former for fysisk aktivitet. Budgettet for EURATHLON må øges betydeligt, så det kan dække en meget bredere målgruppe, end de nuværende regler giver mulighed for.

3.2.5. Regionsudvalget finder det vigtigt, at man fornyer EU-programmet »Ungdom for Europa« og understreger ligestillingsaspektet i dette program. Støtte, der bevilges til udveksling af unge, studiebesøg og uddannelse af ungdomsledere samt til pilotprojekter, skal indholdsmæssigt tage hensyn til, fremme og synliggøre ligestillingsproblematikken og bidrage til, at piger og drenge fra alle socialgrupper og regioner stilles mere lige med hensyn til at deltage i aktiviteterne.

3.2.6. Samarbejdsprogrammer på kulturområdet såsom KALEJDOSKOP og ARIANE bør ligeledes gås efter i sømmene ud fra et ligestillingsaspekt, ikke mindst for at øge drenges interesse for og engagement i kulturel virksomhed og for at udvikle aktiviteter, der når ud til unge uden for de etablerede aktivitetsformer.

3.2.7. Regionsudvalget gør også i denne forbindelse opmærksom på, at den omfattende udveksling af unge, der finder sted inden for rammerne af EU-samarbejdet i høj grad sker i fritiden, og at de aktiviteter, som på denne måde støttes, skal opfylde ligestillingskriterierne, således at piger og drenge får lige muligheder for at udvikle såvel deres egen som den fælles fremtid i et mere og mere ligestillet Europa.

4. Konklusioner

4.1. Regionsudvalget peger på, at bedre ligestilling mellem pigers og drenges muligheder for frit at vælge fritidsbeskæftigelse kan opnås, hvis alle fritidspolitiske beslutninger træffes ud fra et bevidst ønske om at fjerne stereotype opfattelser af og forventninger til kønnene. Undersøgelser har vist, at pigers og drenges fritidsvaner afspejler et traditionelt kønsrollemønster, men at også andre faktorer som socialt, etnisk og regionalt tilhørsforhold har indflydelse på den enkeltes muligheder for at vælge frit.

4.2. Regionsudvalget betoner, at alle de programmer og projekter, der vedrører pigers og drenges fritidsaktiviteter, bør tage sigte på at forbedre ligestillingen ved at synliggøre og eliminere konservative og diskriminerende vurderinger og normer. Skal man opnå målsætningen om lige muligheder for piger og drenge, bør fritidsbegrebet defineres så bredt, at fritidsaktiviteter, der medfører overskridelse af »kønsgrænsen« og et større engagement blandt unge uden for foreningslivet, inddrages i EU's programmer.

4.3. Regionsudvalget foreslår, at forskningen i fritid tildeles ressourcer til en mere dækkende kortlægning af pigers og drenges fritidsbeskæftigelse i medlemsstaterne på nationalt, regionalt og lokalt niveau for at tilvejebringe fælles viden og statistik, der siden hen kan lægges til grund for revisionen af de programmer, der vedrører fritidsaktiviteter. Derved kunne man i praksis forbedre ligestillingen og valgfriheden, så piger og drenge oplever, at de frit og uden at være bundet af stereotype attituder til mandligt og kvindeligt kan tage udgangspunkt i deres egne evner og interesser i tilrettelæggelsen af deres fritid.

4.4. Regionsudvalget konstaterer, at en afgørende forudsætning for ligestilling i fritidspolitikken er, at de politiske arbejdsformer ændres, således at kvinder ikke bare formelt, men også reelt får mulighed for at deltage i beslutningsprocessen, og at kvinder får større indflydelse på lokalt og regionalt niveau, samtidig med at man med forskellige midler letter kvinders adgang til vigtige poster på alle højere niveauer.

4.5. Endelig gør Regionsudvalget opmærksom på, at fritidsoplevelser skal bibringe den enkelte tilfredsstillelse og glæde, og at det med henblik på at forbedre ligestillingen således er meget vigtigt, at der gøres en bevidst indsats for at tage hensyn til pigers og drenges behov for socialt samvær, trivsel og æstetiske værdier.

Bruxelles, den 20. november 1997.

Pasqual MARAGALL i MIRA

Formand for Regionsudvalget

() EFT L 335 af 30.12.1995, s. 37.

() EFT C 34 af 3.2.1997, s. 39.