KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(91) 521 ende I i g udg. 
Bruxelles, den 16. december 1991 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
STANDARDISERING 5 EUROPÆISK ERHVERVSLIV 
(Opfølgning af Korrøn issionens grønbog fra oktober 1990) 

-A~ 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
STANDARDISERING I EUROPÆISK ERHVERVSLIV 
(Opfølgning af Kommissionens grønbog fra oktober 1990) 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
I I Indledning 
Reaktionerne på Kommissionens grønbog 
III. Kommissionens henstillinger vedrørende opfølgende foranstaltninger 
IV. Fremtidige retningslinjer for europæisk standardisering 
(i) Prioritering og planlægning 
(i i) Effektivitet og åbenhed 
(i i i) De involverede parters aktive medvirken 
(iv) Koordinerings- og konsultationsstrukturer 
(v) Tættere forbindelser til international standardisering 
(vi) Europæiske standarders iværksættelse og kendskabetti I dem 
(vii) Information om europæisk standardisering 
(vi i i) Adgang til europæiske standarder 
(ix) Eksternt samarbejde inden for standardisering 
(x) Partnerskab med offentlige myndigheder 
(x i) Andre spørgsmål 
V. Standardisering og fællesskabslovgivning 
r 
2 -
STANDARDISERING I EUROPÆISK ERHVERVSLIV 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
I. IndIedni ng 
1. Den 28. Januar 1991 offentliggjorde Kommissionen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende en Grønbog om Udviklingen af Europæisk 
Standardisering*1). Der var tale om et oplæg, hvortil alle berørte parter 
kunne fremsætte bemærkninger inden den 28. april 1991. 
2. Kommissionens grønbog var tænkt som den hidtil mest omfattende gennemgang 
af europæisk standardisering. Selv om den først og fremmest blev 
offentliggjort, fordi man var bekymret for, at de europæiske standarder, 
der var nødvendige for EF's produkt lovgivning, ikke ville blive vedtaget i 
tide, omhandlede den også nogle mere generelle emner, bl.a. 
standardiseringens betydning for europæisk erhvervsliv og europæisk 
standardiserings lydhørhed over for nye krav fra lovgiverne og nye behov 
på markedet. Kommissionen erkender fuldtud standardiseringens private og 
frivillige karakter og fremkom med mere end fyrre detaljerede 
henstillinger, der tog sigte på at udvikle en mere effektiv og markedsnær 
europæisk standardisering som et redskab til at kunne udnytte de fulde 
fordele af det indre marked. Kommissionen opfordrede alle involverede 
parter til at give udtryk for deres synspunkter vedrørende grønbogen. 
3. Denne anden meddelelse redegør i korte træk for reaktionerne på grønbogen 
og indeholder henstillinger vedrørende udviklingen af europæisk 
standardisering i 1990'erne; desuden foreslås det i meddelelsen, at 
europæisk standardisering i højere grad indarbejdes i 
fællesskabspoli t ikken. 
Rådet anmodes specielt om at bekræfte sin tilslutning til indholdet af 
denne meddelelse i en resolution, der er omtalt nærmere senere i teksten. 
(1) EFT nr. C 20 af 28.01.1991, s.1 
- 3 -
II. Reaktionerne pâ Kommissionens grønbog om udviklingen af europæisk 
standardisering 
4. Der var almindelig enighed om, at grønbogen omhandlede et emne af stor 
betydning for det indre markeds succes. Der blev indledt en debat i alle 
EF-1 andene, inden for EF-insti tut ionerne, i de europæiske 
standardiseringsorganer og i de europæiske erhvervsorganisationer og 
faglige organisationer. Kommissionen modtog over 250 kommentarer fra 
interesserede parter, hvoraf ganske mange afspejler omfattende 
konsultationer på nationalt eller europæisk plan. Kommissionen modtog også 
en række kommentarer fra tredjelande. Med hensyn ti I at skabe offentlig 
opmærksomhed om standardiser ingsspørgsmaI et må grønbogen siges at have 
været en ubetinget succes. 
5. Kommissionen har fået overvældende tilslutning til sit grundlæggende sigte 
- at få skabt et mere effektivt europæisk standardiseringssystem, der i 
højere grad imødekommer markedsbehovene, og som anerkendes som et 
afgørende instrument for opnåelsen af de fulde økonomiske fordele ved det 
indre marked. 
6. Hvad angår de spørgsmål, som Kommissionen finder mest presserende - større 
effektivitet og fleksibilitet i standardiseringsprocessen, bredere 
repræsentation af økonomiske interesser og større åbenhed over for 
international standardisering - er der udbredt enighed om behovet for 
ændringer og om de forslåede metoder. Men på andre punkter, som f.eks. nye 
organisatoriske strukturer og en særlig status for europæiske standarder, 
gives der udtryk for forbehold med hensyn til, hvorvidt sådanne drastiske 
ændringer er nødvendige eller fornuftige. Men selv på disse punkter har 
standardiseringsorganisationerne vist sig villige til at komme 
Kommissionen i møde og forsøge at finde løsninger pà de grundlæggende 
problemer, som Kommissionen har peget på. 
Kommentarer til hovedpunkterne i grønbogen 
Det følgende er en kortfattet gennemgang af de fremsatte kommentarer. En mere 
detaljeret gennemgang, hvori der redegøres for reaktionerne på hver enkelt af 
Kommissionens henstillinger, vil blive fremsendt til dem, der selv fremsatte 
kommentarer til grønbogen, men kan også fås ved henvendelse til 
Kommissionen*2^)m 
(i) Erhvervslivets rolle 
7. Der er bred enighed om, at standardiseringsarbejdet er uhyre vigtigt for 
europæisk erhvervsliv. Men de fleste kommentatorer gav udtryk for, at det 
varurimeligt at anmode om øget økonomisk støtte fra erhvervslivet 
sammenholdt med støtten fra det offentlige. Erhvervslivet gav også udtryk 
for et stærkt ønske om en klarere prioritering af 
standardiseringsaktiviteterne og bedre styring af processen. 
(i i) standardiseringsorganisationerne 
Effekt ivitet 
Kommentarerne har bekræftet, at der er behov for at forbedre 
effektiviteten, især i CEN. Standardiseringsorganisationerne har 
(2) Kopier fås hos Generaldirektoratet for Det Indre Marked og Industrien. 
Kontor I N.B.2., rue de la Loi 200, B-1049 Bruxelles. 
_ 4 -
forpligtet sig til at gennemføre en bedre planlægning af 
standardiseringsarbejdet, fastlægge af en klarere prioritering og føre et 
mere effektivt tilsyn med arbejdets forløb (Kommissionen og Rådet 
opfordres også til at bistå standardiser ingsorganerne ved at give dem 
klare retningslinjer for deres arbejde). 
Blandt de specifikke henstillinger, som vandt tilslutning, er mere 
fleksible arbejdsmetoder (herunder brugen af projekthold, "feeder 
organizations'* eller associerede standardiseringsorganer), anvendelsen af 
ny teknologi og klare regler om flertalsafstemning. Andre forslag omfatter 
anvendelse af et enkelt arbejdssprog inden for europæisk standardisering 
og hurtigere oversættelser af de vedtagne tekster; det er også blevet 
foreslået, at Kommissionen lader foretage en ekstern konsulentundersøgelse 
af ledelsesfunktionerne i de europæiske standardiseringsorganer. 
Generelt blev der dog manet til forsigtighed på et enkelt punkt: Kvalitet 
er lige så vigtig som hurtighed inden for standardisering, og en alt for 
voldsom fremskyndelse af standardiseringsprocessen vil kunne begrænse alle 
berørte parters mulighed for at deltage i arbejdet. 
Koordinering og strukturer 
9. Forslaget om, at der eventuelt kunne oprettes flere europæiske 
standardiseringsorganer ved siden af CEN, CENELEC og ETSI blev klart 
afvist. Ligeledes var der kraftig modstand mod oprettelsen af nye 
bureaukratiske strukturer 111 at varetage tilsynet med eller den 
overordnede ledelse af de eksisterende organers aktiviteter (som f.eks. 
Det Europæiske Standardiseringsråd). 
Ikke desto mindre har alle tre europæiske standardiseringsorganisationer 
erklæret sig rede til at oprette et rådgivende organ (der benævnes Det 
Europæiske Standardiser ingsforum), hvor økonomiske interesser kunne være 
direkte repræsenteret, og at udbygge deres samarbejde inden for Den Fælles 
Formandsgruppe for CEN/CENELEC/ETSI. Det Europæiske Standardiser ingsforums 
opgaver og sammensætning er et spørgsmål, der skal drøftes yderligere. 
Medlemskab og internationalt samarbejde 
10. Henstillingen om, at alle standardiseringsorganisationer i de europæiske 
lande skulle kunne opnå status som associeret medlem i CEN, CENELEC og 
ETSI, er blevet accepteret. De fleste berørte organisationer har allerede 
indsendt ansøgning, og er blevet godkendt. 
CEN og CENELEC har for nylig forbedret samarbejdet med de internationale 
standardiseringsorganer, og denne proces forventes at fortsætte fremover. 
Men det understreges i de fleste kommentarer, at internationale standarder 
i højere grad end europæiske standarder fortsat skal være 
hovedmålsætningen for standardiseringsarbejdet, og der blev givet udtryk 
for en vis bekymring for, at en mere effektiv standardisering inden for EF 
i alvorlig grad skulle underminere Europas mangeårige engagement i det 
internat ionale standardiser ingsarbejde. 
- 5 
Udvidet ansvar 
11. CEN og CENELEC har bebudet foranstaltninger, som vil give europæiske 
organisationer en bedre repræsentation i forbindelse med deres aktiviteter 
side om side med de nationale delegationer; men gennemførelsen af disse 
foranstaltninger vil nok tage en vis tid og må følges omhyggeligt. 
Finansier ing 
12. De fleste af Kommissionens forslag, Især planen om en vis form for direkte 
finansiering af europæisk standardisering via salg af europæiske 
standarder, blev afvist af standardiseringsorganerne og vandt heller ikke 
udpræget tilslutning fra anden side. 
Der var dog bred enighed om, at det er nødvendigt at sikre en mere 
langsigtet planlægning af finansieringen af de europæiske 
standardiserIngsakti viteter, og samtlige organisationer arbejder på at 
finde en løsning på dette problem. 
Informat ion 
13. Kommissionens kritik af den ringe kvalitet af den information, der gives 
om europæisk standardisering, blev støttet fra flere sider. Især CEN har 
accepteret, at der meget snart må træffes foranstaltninger til at 
opprioritere dette arbejde. 
Den europæiske standards status 
14. Kommissionens forslag om, at europæiske standarder skulle have selvstændig 
status, var blandt de mest kontroversielle. Det blev kraftigt støttet af 
en række sektorer i industrien (især industrier for nye teknologier) og 
oven i købet også af visse mindre, nationale 
standardiseringsorganisationer. Men flertallets opfattelse var dog den, at 
præsentationen af europæiske standarder på nationalt plan er en afgørende 
forudsætning for, at de accepteres på markedet, i hvert fald inden for den 
nærmeste fremtid. 
CEN og CENELEC accepterede, at det er nødvendigt at gøre de europæiske 
standarder mere synlige og at transformere dem langt hurtigere til 
nationale standarder: De nærmere enkeltheder i forbindelse hermed drøftes 
i øjeblikket. 
Prøvning og certificering 
15. Kommissionens forslag om et fælles mærke for overensstemmelse med 
europæiske standarder blev kraftigt støttet af visse dele af 
erhvervslivet, men forkastet fra anden side som værende urealistisk på 
kort sigt. CEN har nu Indledt drøftelser om muligheden for at anvende et 
fælles overensstemmelsesmærke for europæiske standarder, efterfulgt af det 
relevante nationale mærke eller mærket for det organ, der har foretaget 
cert ificer ingen. 
- 6 -
(i i i) Myndighedernes roI le 
16. Der var bred tilslutning til, at Rådet på ny bekræftede sit engagement i 
europæisk standardisering, f.eks. bl.a. ved at bevilge et flerårigt 
tilskud. De fleste kommentatorer gav udtryk for den opfattelse, at 
myndighederne burde gøre mere for at sikre finansieringen af 
standardiseringsarbejdet i betragtning af de generelle økonomiske fordele 
ved dette arbejde. 
Standardiseringsorganerne stillede også spørgsmålstegn ved, hvorvidt EF's 
økonomiske støtte kan begrænses til betalinger for tjenesteydelser (via 
"mandater"); de fandt, at der er behov for en mere permanent, men dog 
begrænset tilskudsordning på europæisk plan (således som det allerede nu 
er accepteret på nationalt plan). 
- 7 
Ml. Kommissionens henstillinger vedrørende opfølgende foranstaltninger 
17. Kommissionen har på baggrund af de Indkomne kommentarer konsulteret hver 
enkelt af de europæiske standardiseringsorganer og CEN/CENELEC/ETSI's 
Fælles Formandsgruppe om grønbogen. Disse drøftelser viste, at der var 
bred enighed om de fleste punkter, selv om der fortsat er væsentlige 
meningsforskelle om enkelte spørgsmål. På denne baggrund er Kommissionen 
nu I stand til over for Rådet og de vigtigste Involverede parter at 
opstille strategiske retningslinjer for den fremtidige europæiske 
standardiseringspolitik, baseret på et tættere samarbejde og partnerskab 
mellem alle involverede parter. 
18. Kommissionen ønsker at understrege, som den også gjorde det i grønbogen, 
at hovedansvaret for standardiseringsarbejdet fortsat ligger hos 
standardiserIngsorganerne og de Involverede parter selv. Det er I første 
række dem og ikke de offentlige myndigheder, der skal bestemme 
udviklingens tempo og retning. Formålet med denne anden meddelelse fra 
Kommissionen er Imidlertid at støtte og fremme en autonom styring af 
standardiseringsarbejdet på et demokratisk grundlag ved at gøre rede for 
den ændrede politiske kontekst omkring europæisk standardisering, de 
grundlæggende principper, som standardiseringsarbejdet bør baseres på, 
samt de organisatoriske ændringer, der kan være nødvendige for at sikre, 
at disse principper overholdes I fuldt omfang. 
19. Kommissionens vigtigste henstillinger går i korte træk ud på følgende: 
Europæ i ske standard i ser i ngsorgan i sat Ioner 
Hurtig Iværksættelse af foranstaltninger, der har til formål at forbedre 
den daglige ledelse og effektivitet; 
opfyldelse af deres tilsagn om at give relevante europæiske 
Interessegrupper mulighed for at deltage som observatører (uden stemmeret) 
på alle niveauer I organisationernes arbejde; 
offentliggørelse af Den Fælles Formandsgruppes vedtægter og 
procedureregler ; 
oprettelse af Det Europæiske Standardiser ingsforum på grundlag af 
Luxembourg-konferencen I december 1991; 
ændring af de Interne regler for at kunne indføre vedtagne europæiske 
standarder via en godkendelsesprocedure samt andre foranstaltninger for at 
gøre disse standarder mere synlige og tilgængelige på nationalt plan; 
udformning i samarbejde med EOTC og de øvrige Involverede parter af et 
fælles mærke, der betegner overensstemmelse med en europæisk standard; 
bedre koordinering af den faglige bistand til tredjelande, Især I Central-
og Østeuropa. 
- 8 -
KommIss i onen 
Fastlæggelse af et nyt sæt retningslinjer for samarbejdet og en ny 
rammeaftale med CEN/CENELEC/ETSI Inden udgangen af 1991; 
opfølgningsrapporter om: 
(I) virkningen af de foranstaltninger, de europæiske standardiserings­
organisationer har truffet for at forbedre deres effektivitet, og 
(II) nye muligheder for at henvise til standarder på andre områder Inden 
for EF's politik; 
Indførelse af programplanlægningsmandater for de vigtigste nye områder 
Inden for standardisering; 
direkte henvisning I fremtidige forslag til EF-retsakter til europæiske 
standarder I stedet for til de nationale standarder, hvortil de 
transformeres; 
forelæggelse af et forslag I begyndelsen af 1992 om ændring af 
not Ifikatlonsproceduren for nationale standarder I direktiv 83/189/EØF; 
udbygning og iværksættelse af Kommissionens nuværende program for faglig 
bistand til Østeuropa. 
Ministerrådet 
Vedtagelse af en rådsresolutIon, der bekræfter Rådets tilslutning 11 I de 
grundlæggende politiske retningslinjer I denne meddelelse og Især fremhæver 
følgende: 
EF's forpligtelser og engagement i relation til International 
standardiserIng; 
den politiske betydning af et europæisk standardiser Ingssystem baseret på 
gennemsigtighed, åbenhed over for alle berørte parter, uafhængighed af 
kapitalinteresser, effektivitet og beslutningsdygtighed i overensstemmelse 
med de grundlæggende principper, der gælder for beslutningsprocessen på 
det pol it i ske plan; 
støtte til det foreslåede Europæiske Standardiser ingsforum, som vil 
styrke den Indre sammenhæng I europæisk standardisering og gøre den mere 
lydhør over for markedets behov; 
Rådets vilje til at anvende den nye metode på egnede områder under 
overholdelse af de ovenfor anførte grundlæggende principper; 
Rådets hensigt om, såfremt de overordnede budgetmæssige hensyn tillader 
det, fortsat at give passende økonomisk støtte til europæiske 
standardiseringsorganer (på det nuværende niveau i perioden 1992-1994) 
- 9 -
for at give dem mulighed for at levere de standarder, der er nødvendige I 
relation til EF-lovgivningen, og andre standarder, som er påkrævet med 
henblik på gennemførelsen af det Indre marked, Især for områder, som 
berører en lang række sektorer, som f.eks energi. 
Budgetmyndigheden (Ministerrådet og Europa-Parlamentet) 
Tilslutning til fastholdelsen af de nuværende niveauer for EF's 
økonomiske støtte til standardisering for per loden 1992-1994. 
Det europæiske erhvervsliv og arbejdsmarked 
Mere effektiv koordinering for at sikre deltagelsen i 
standard i ser i ngsprocessen. 
Medlemsstaterne 
Passende foranstaltninger på nationalt plan for at sikre, at de nationale 
standardiseringsorganer overholder de fælles regler vedrørende 
notifikation af nationale aktiviteter og Indførelse af vedtagne europæiske 
standarder ; 
fastholdelse og om nødvendigt forøgelse af den økonomiske støtte til 
natlonale standardiserIngsorganer; 
overvejelse af muligheden for at yde støtte til Interessegrupper uden for 
Industrien for at lette deres deltagelse I standardiseringsarbejdet, 
bl.a. under henvisning til Rådets resolution af 4. november 1988 om større 
forbrugerdeltagelse I standardiseringsarbejdet. 
I det følgende redegøres der mere detaljeret for disse henstillinger.-
I afsnit IV (Fremtidige retningslinjer for europæisk standardisering) 
gennemgås strateglen for europæisk standardisering l 1990'erne. 
I afsnit V (Standardisering og fællesskabslovgivning) opfordres der til 
langt mere udbredt anvendelse af europæisk standardisering I forbindelse 
med andre fællesskabspolitikker. 
- 10 -
IV. Fremtidige retningslinjer for europæisk standardisering 
20. Dette kapitel omhandler snarere de vigtigste spørgsmål, som blev 
fremdraget I debatten, end de enkelte henstillinger I grønbogen. Formålet er at 
fastlægge retningslinjer for den fremtidige standardiseringspolitik I relation 
ti I det indre marked. 
Emnerne er følgende: 
(i) Pr lor IterIng og planlægning 
(II) Effektivitet og åbenhed 
(III) De involverede parters aktive medvirken 
(Iv) Koordinerings- og konsultatlonsstrukturer 
(v) Tættere forbindelser til International standardisering 
(vi) Europæiske standarders Iværksættelse og kendskabet til dem 
(vil) Information om europæisk standardisering 
(vlii)Adgang til europæiske standarder 
(Ix) Eksternt samarbejde Inden for standardisering 
(x) Partnerskab med offentlige myndigheder 
(xl) Andre spørgsmål 
(I) Prioritering og planlægning 
21. Et væsentligt kritikpunkt hos dem, der fremkom med kommentarer til 
grønbogen, Især fra Industriens side, var manglen på en klar prioritering 
af de europæiske standardiserIngsaktI viteter. En gennemgående reaktion på 
det store antal standarder, som I øjeblikket er under forberedelse i de 
tre europæiske standardiseringsorganer, CEN, CENELEC og ETSI, var en vis 
tvivlen med hensyn til, hvorvidt alle disse standarder nu også er 
nødvendige for, at det Indre marked kan komme tlI at fungere. Industrien 
frygter, at den begrænsede faglige ekspertise, der findes på området, 
spredes på alt for mange overambitiøse standardiser Ingsprogrammer i stedet 
for at blive koncentreret på det, der er det væsentlige på kort sigt. 
22. Kritikken af, at der Ikke er foretaget en hensigtsmæssig prioritering, var 
rettet både mod EF-lnsti tut Ionerne, Især Kommissionen, og mod 
standardiserIngsorganerne. Det hævdes, at Kommissionen ikke har foretaget 
en tilstrækkelig klar prioritering af sine standardiserIngsmandater og 
har overladt den mere detaljerede planlægning ti I de europæiske 
standardiseringsorganer. Disse har, anføres det, heller Ikke været I stand 
111 at foretage en prioritering, men har haft en tendens til at lade det 
europæiske standardiser Ingsprogram omfatte næsten alle de forslag, der 
fremsættes af organisationernes medlemslande uden at foretage en egentlig 
udvælgelse. F.eks. er CEN's samlede program meget hurtigt blevet udvidet 
til at omfatte ca. 4000 standardiser Ingsemner, men det dækkerstadigvæk 
Ikke alle de prioriterede emner, der er af betydning for udarbejdelsen af 
EF-lovgivningen vedrørende det indre marked, hvilket ville kræve en endnu 
større udvidelse af programmet. Effektiviteten af den europæiske 
standardisering kommer 11 I at afhænge af en omhyggelig prioritering af 
opgaverne og udpræget selvdisciplin med hensyn til at påtage sig endnu 
flere opgaver. 
- 11 
23. Kommissionen og de europæiske standardiseringsorganer har for nylig 
drøftet, hvordan man kan forbedre prioriteringen, Især (men Ikke 
udelukkende) med hensyn til de europæiske standarder, hvortil der skal 
henvises I EF's produkt lovgivning. Man besluttede, at den fremtidige 
planlægning af den europæiske standardisering I videst muligt omfang bør 
adskilles fra udarbejdelsen af udkast til standarder. Kommissionen giver 
de europæiske standardiseringsorganer "programmandater" på de områder, 
hvor der er brug for et større antal europæiske standarder I forbindelse 
med EF-lovgivningen, hvorefter standardiserIngsorganerne efter høring af 
alle berørte parter udarbejder et komplet program for 
standardiseringsarbejdet for den pågældende sektor. Kommissionen tager på 
grundlag af det foreslåede program og efter at have rådspurgt Det Stående 
Udvalg for Tekniske Forskrifter og Standarder stilling til, hvilke 
arbejdsopgaver der skal omfattes af et standardiser Ingsmandat. 
24. Denne totrlns mandatprocedure Indebærer en række fordele: 
- Det program, der udarbejdes I henhold til et programmandat, skal I 
princippet dække alle aspekter af standardisering i den pågældende 
sektor, og Ikke blot de standarder, der er af betydning for EF-
lovglvnlngen, og skal således give de berørte parter lejlighed 111 at 
foretage en prioritering med henblik på andre, markedsstyrede 
standard I ser Ingsopgaver; 
- høringer I forbindelse med arbejdsprogrammet vil give europæisk 
erhvervsliv samt andre involverede parter lejlighed 111 at fremkomme 
med deres synspunkter, Inden selv standardiseringsarbejdet påbegyndes; 
- udarbejdelsen af programmer giver standardiserIngsorganerne mulighed 
for at finde frem til alternative tekniske løsningsmodeller og nye 
arbejdsmetoder (som f.eks. brugen af projektgrupper, "feeder 
organizations" eller associerede standardiseringsorganer); 
- Kommissionen og medlemsstaterne vil bedre kunne kontrollere, at det 
foreslåede standardiseringsarbejde er afpasset efter de vigtigste krav 
og behov I forbindelse med procedurerne for sikring af overensstemmelse 
med EF-lovgivningen, eftersom det ville fremgå af det foreslåede 
program; 
- programplanlægningen vil give standardiserIngsorganerne bedre mulighed 
for at afgrænse standardiseringsarbejdet I forhold til lignende områder 
eller områder, som lovgiveren ønsker at fastsætte bestemmelser om. 
25. De første programmandater kommer ti I at vedrøre de sektorer, hvor EF-
lovglvnlngen enten allerede er på plads eller foreligger som forslag 
(maskiner, medicinsk udstyr, trykanlæg og måleinstrumenter). 
Prioriteringen af standardiser ingsopgaverne I relation til direktivet om 
byggeprodukter varetages separat af Kommissionen med støtte fra Det 
Stående Udvalg for det pågældende direktiv. Parallelt hermed har 
Kommissionen sammen med de europæiske standardiseringsorganer taget det 
Igangværende standardiseringsarbejde I henhold til allerede givne mandater 
(f.eks. for maskiner eller byggeprodukter) op ti I fornyet vurdering for at 
sikre, at prioriteringen overholdes. 
- 12 -
Et andet potentielt område for udarbejdelse af standardiser Ingsprogrammer 
er udviklingen af fælleseuropæiske netværk, hvor der, som Kommissionen 
allerede gjorde opmærksom på I sin meddelelse til Rådet af 10. december 
1990, vil blive behov for en omfattende koordinering af 
standardiserlngsopgaverne, før der kan foretages en klar prioritering med 
henblik på oprettelsen af sådanne netværk. 
(II) Effektivitet og åbenhed 
26. Kommentarerne til grønbogen viste, at der er bred enighed om, at det er 
nødvendigt at gøre det europæiske standardiseringsarbejde mere effektivt. 
Dette har allerede ført til, at de europæiske standardiseringsorganer 
overvejer, hvordan der kan Indføres bedre styring, nye arbejdsmetoder og 
hurtigere procedurer for at få vedtaget standarderne så hurtigt som 
muligt, Idet man dog fortsat skal holde sig for øje, at det er nødvendigt 
at fastholde en høj kvalitet i de europæiske standarder. Eksempler på 
vellykkede, nye arbejdsmetoder er den såkaldte "VIlamoura"-procedure for 
information og samarbejde vedrørende nationale standardiserIngsprojekter 
og planlægning af standardiseringsarbejdet I ETSI og EWOS. 
27. Et tilbagevendende emne I debatten om effektiviteten I 
standardiseringsarbejdet er Imidlertid, at der ikke findes nogen bestemt 
metode, der kan anvendes I alle s I tut Ioner. Tværtimod afhænger 
effektivitet af fleksibilitet, dvs. evnen tlI at afpasse 
standardiser Ingsmetoden efter de pågældende omstændigheder, som det 
fremgår af følgende eksempler: 
- Små projektgrupper, der arbejder fuldtids, kan være nyttige, hvor der 
er brug for helt nye arbejdsdokumenter, der kan danne grundlag for 
drøftelserne, men behovet er Ikke nær så stort på de områder, hvor der 
I forvejen findes omfattende nationale standarder; 
- flere sektorbaserede erhvervsorganisationer kunne opfordres til at 
bidrage til standardiseringsprocessen, muligvis via oprettelse af 
associerede standardiseringsorganer, men den pågældende sektor må være 
forholdsvis selvstændig, så grænsefladen til andet 
standardiseringsarbejde begrænses 11 I et minimum; 
- fristerne for offentlige høringer kan afkortes I de tilfælde, hvor de 
europæiske standarder blot består I overtagelse af internationale 
standarder, men det er straks vanskeligere, hvor det drejer sig om 
nyskabende europæiske standarder, og hvor der må tages behørigt hensyn 
til de små og mellemstore virksomheders og håndværksvirksomhedernes 
behov. 
28. De europæiske standardiseringsorganers egne regelsæt giver i forvejen 
mulighed for ganske fleksible løsningsmodeller, men disse muligheder er 
hidtil ikke blevet udnyttet I tilstrækkeligt omfang. Det erkendes, at der 
bør oplyses bedre om de foreliggende muligheder, og hvordan de kan 
udnyttes, og at det fortsat kan være nødvendigt at Indføre nye 
arbejdsmetoder for at skabe et bredere grundlag for europæisk 
standardisering. Kommissionen har således noteret sig, at CEN har 
- 13 -
bebudet, at man vil gøre erhvervskredsene bekendt med organisationens 
arbejdsmetoder, og at man er villig til at undersøge muligheden for at 
arbejde sammen med flere associerede standardiseringsorganer. Også CENELEC 
er ved at undersøge, hvordan det kan samarbejde med de såkaldte "feeder 
organizations", som kan forelægge deres egne tekniske dokumenter til 
godkendelse som europæiske standarder. Sådanne ændringer I procedurerne 
forudsætter et vist oplysningsarbejde blandt medlemslandene, som er de 
hovedansvarlige for de europæiske standardiseringsorganers arbejde. 
29. Parallelt med Indførelsen af mere fleksible arbejdsmetoder er man i de 
europæiske standardiseringsorganer, Især CEN (som har ansvaret for 
størsteparten af det europæiske standardiseringsarbejde), Interesseret I 
at udvikle en mere effektiv styrIngskontrol med det tekniske arbejde, der 
udføres Inden for et stærkt decentraliseret system, hvor Individuelle 
tekniske udvalg, der er nedsat af et af organisationens medlemslande, har 
haft betydelige selvstændige beføjelser. De kontraktbaserede 
forpligtelser, som f.eks. CEN har indgået om levering af et stort (og 
voksende) antal europæiske standarder til Kommissionen Inden for en given 
frist, tvinger den pågældende organisation 111 at kræve større præcision 
og effektivitet af de tekniske udvalg, som varetager det praktiske 
arbejde. Der føres nøje tilsyn med, at arbejdet afvikles I 
overensstemmelse med de vedtagne tidsplaner, og man overvejer nu 
muligheden for at foretage ændringer I fordelingen af sekretariater mellem 
medlemsorganerne, såfremt arbejdspræstationen Ikke er tilfredsstillende. 
Kommissionen og - hvad der er nok så vigtigt - europæisk erhvervsliv 
hilser en mere forretnlngspræget holdning til leveringen af europæiske 
standarder særdeles velkommen. 
30. Det er endnu Ikke muligt at vurdere, I hvilket omfang de ændringer, som I 
øjeblikket er 11 I drøftelse I de europæiske standardiseringsorganer, vil 
Indebære en effektivisering af europæisk standardisering. Selv om alle de 
foreslåede ændringer vedtages, vil det tage ganske lang tid at gennemføre 
dem. Kommissionen har dog I sinde at holde øje med gennemførelsen af disse 
foranstaltninger og vil, når tiden er Inde, udarbejde en 
situationsrapport. 
31. Kommissionen kan under alle omstændigheder af kommentarerne til grønbogen 
konkludere, at der er sammenhæng mellem standardiseringsarbejdets 
effektivitet og offentlighedens Interesse for, hvad der foregår. Behovet 
for oplysning om europæisk standardisering er praktisk taget ubegrænset 
både inden for og uden for Europa. Behovet findes både hos de potentielle 
brugere af europæiske standarder og hos de potentielle bidragere til 
standardiseringsprocessen. Hvis de europæiske standardiseringsorganer kan 
oplyse bedre om deres Igangværende og planlagte aktiviteter (den I det 
foregående afsnit omhandlede programplanlægnlngsmekanlsme skulle give 
yderligere mulighed herfor) får de dels mulighed for at disponere over en 
langt mere omfattende ekspertise, dels mulighed for at udvide markedet for 
deres slutprodukt. Erhvervslivet og andre berørte parter kan skaffe 
yderligere ressourcer ved at stille eksperter til rådighed eller ved at 
forelægge tekniske dokumenter som grundlag for det europæiske 
standardiseringsarbejde. Derfor er en effektiv informationspolitik 
særdeles vigtig (se afsnit VII I det følgende). 
- 14 
(Hi) De Involverede parters aktive medvirken 
32. Debatten omkring grønbogen har vist, at national repræsentation I 
standardiser Ingsdrøfte I seme og en national beslutningsproces omkring 
foreslåede europæiske standarder betragtes som helt afgørende for den 
europæiske standardiseringsproces. De fleste Interessegrupper, men 
specielt nogle af dem, f.eks. små og mellemstore virksomheder og 
håndværksvirksomheder, betragter deres nationale standardiseringsorgan som 
et oplagt redskab til at få fremført deres synspunkter på europæisk plan 
og anser udviklingen af en national stillingtagen, der tager hensyn til 
alle Interessegrupper, som den mest praktiske mulighed for at forhandle 
europæiske standarder. 
33. Det forhold, at de nationale standardiseringsorganer betragtes som de 
vigtigste I den europæiske standardiseringsproces, bør dog Ikke medføre, 
at der bilver tale om et regulært monopol. Reaktionerne på grønbogen tyder 
også på, at mange økonomiske og erhvervsmæssige Interessegrupper I Europa 
I dag, hvor udviklingen går så hurtigt, er ved at organisere sig på 
europæisk plan og forventer en regulær europæisk standardiser IngsIndsats; 
som eksempler kan nævnes Jernbaner, bankvæsen, elektricitetsværker, gas og 
Industrien for medicinsk udstyr (udover telekommunikation og elektro-
teknologi, som allerede har oprettet standardiseringsorganer for deres 
egne sektorer på europæisk plan). Et europæisk bidrag til 
standardiseringsprocessen kan være særligt vigtigt for de Industrier, som 
Ikke tidligere har været Involveret I standardiseringsarbejdet, som f.eks. 
de virksomheder, der driver de offentlige forsynings- og transportnet. 
Også I andre sektorer kan europæiske erhvervsorganisationer, faglige 
organisationer, forbrugersammenslutninger og sammenslutninger af 
håndværksvirksomheder og SMV bidrage til at afdække fælles Interesser 
eller foretage en fælles prioritering som et supplement til den proces, 
der går ud på at nå ti I enighed om nye standarder, baseret på bidrag fra 
de enkelte lande. I nogle sektorer vil man endog kunne tilrettelægge 
standardiser IngsaktI viteterne på europæisk plan under ledelse af en 
erhvervsstyret sammenslutning, der formidler resultaterne af dette arbejde 
videre til de europæiske standardiseringsorganer, som derefter kan 
overveje, om der kan blive tale om europæiske standarder. 
34. Derfor må de europæiske standardiseringsorganer give repræsentative 
organisationer på europæisk plan mulighed for at deltage direkte I deres 
arbejde. En sådan deltagelse i form af observatørstatus uden stemmeret 
skal være mulig på alle stadier i standardiseringsprocessen og på alle 
niveauer i det pågældende standardiseringsorgan lige fra arbejdsgrupperne 
til den tekniske styrelse. For så vidt angår arbejdsmarkedets parter er 
det Kommissionens opfattelse, som deles af Europa-Parlamentet og Det 
Økonomiske og Sociale Udvalg, at en sådan direkte deltagelse er en 
politisk forudsætning for, at europæisk standardisering overhovedet kan 
accepteres og videreudvikles. 
35. CEN tog på et åbent møde på generalforsamlingen den 23. oktober 1991 I 
Milano til efterretning, at organisationens vigtigste nationale og 
europæiske partnere i erhvervslivet og på arbejdsmarkedet ønsker at blive 
Inddraget mere direkte I CEN's beslutningsproces, og bekræftede, at man er 
Indstillet på at tage spørgsmålet om Inddragelse af erhvervslivets parter 
op til drøftelse I organisationen. CENELEC har efter sin generalforsamling 
I Toulouse den 29.-30. oktober 1991 
15 -
besluttet at forelægge sine medlemmer et forslag om, at repræsentanter for 
de europæiske erhvervssammenslutninger, faglige organisationer og 
forbrugergrupper fremover kan deltage som observatører I 
generalforsamlingerne og I den tekniske bestyrelses møder, når der skal 
drøftes relevante emner. ETSI kan allerede på nuværende tidspunkt tilbyde 
interesserede parter medlemskab af organisationen. 
Kommissionen ser med tilfredshed på CEN's og CENELEC's Initiativer og vil 
Interesseret følge, I hvilket omfang disse beslutninger fremover vil give 
mulighed for egentlig direkte medbestemmelse. Kommissionen mener, at Rådet 
bør gøre det helt klart, at retten til direkte repræsentation i de 
europæiske standardiseringsorganer via interesseorganisationer på 
europæisk plan er særdeles vigtig. 
36. Denne mulighed for medbestemmelse Indebærer både et stort ansvar og en 
udfordring for de berørte parter. Det bliver helt afgørende for resultatet 
af denne Indsats, at de er I stand 111 at organisere sig på europæisk 
plan, indtage en klar holdning og bidrage positivt og konkret til hele 
standardiseringsprocessen. Men for visse parter kan retten til at deltage 
I standardiseringsarbejdet blive en tom gestus, hvis de ikke har midler 
til at udøve denne ret. Det fremgik af en række kommentarer til grønbogen 
fra forskellige brugerinteresser lige fra forbrugerorganisationer og 
fagforeninger til bestemte faggrupper såsom arkitekter og læger, at uden 
en vis offentlig støtte til deres deltagelse i standardiseringsarbejdet 
vil det endelige resultat efter al sandsynlighed blive bestemt af 
producentinteresser, hvilket måske Ikke er så hensigtsmæssigt, hvor det 
drejer sig om standarder I forbindelse med den EF-lovgivning, som har til 
formål at opnå en høj grad af sikkerhed. 
37. Kommissionen er klar over disse vanskeligheder. Den har allerede ydet 
økonomisk støtte 11 I de europæiske fagforeninger, så de kunne oprette et 
teknisk kontor, der kan koordinere holdningerne til standardiserings-
spørgsmål, og til de europæiske forbrugerorganisationer, så de effektivt 
kan deltage I standardiseringsarbejdet, IIgesom den har ydet støtte til, 
at eksperter fra visse geografisk set fjerntliggende medlemsstater 
(Portugal, Irland og Grækenland) kunne deltage I en række møder I 
forbindelse med bestilt standardiseringsarbejde. Disse foranstaltninger 
har Ikke været nogen større belastning på EF's budget. Der overvejes en 
tilsvarende støtte til forbrugerne og til de små og mellemstore 
virksomheder. Men der kan dog fortsat kun blive tale om beskedne beløb, 
hvis Ikke det skal medføre en væsentlig forøgelse af udgifterne til 
europæisk standardisering på EF's budget. Der kan derfor blive behov for 
supplerende støtte på nationalt plan. 
(iv) Koordinerings- og konsultatlonsstrukturer 
38. I tilslutning til en aktiv medvirken fra alle berørte parter I de enkelte 
europæiske standardiseringsorganer er det nødvendigt at sikre, at arbejdet 
i alle de europæiske standardiseringsorganer som helhed er l 
overensstemmelse med målsætningerne for de virksomheder, der opererer på 
markedet, og med de principper om åbenhed, uafhængighed og retfærdighed, 
som må gælde for europæisk standardisering. Det er en udbredt opfattelse, 
at forbindelserne mellem de europæiske standardiseringsorganer bør 
styrkes, og at det europæiske standardiserIngssystem som helhed I højere 
grad bør markere sin demokratiske opbakning på europæisk plan. 
- 16 -
39. Debatten omkring grønbogen har vist, at selv om de detaljerede 
organisatoriske ændringer, der blev foreslået I grønbogen, ikke kan 
accepteres, er der et udbredt ønske om en yderligere konsolidering af de 
eksisterende standardiseringsorganisationer på europæisk plan. Denne 
konsolidering har et dobbelt formål: 
- At sikre den løbende koordinering mellem CEN, CENELEC og ETSI ved at 
formalisere og udbygge den Fælles Formandsoruppes opgaver og Informere 
offentligheden om disse opgaver, som et alternativ til Den Europæiske 
Standardiser Ingsbestyrelse, og for det andet 
- at etablere en løbende dialog mellem de europæiske 
standardiseringsorganer på den ene side og de vigtigste partnere I 
erhvervslivet og på arbejdsmarkedet, der er Involveret I 
standardiseringsarbejdet på den anden side, gennem oprettelse af et 
Europæisk Standardiserlnosforum. som et alternativ til Det Europæiske 
StandardiserIngsråd. 
Den Fæl les Formandsgruppe 
40. Den Fælles Formandsgruppe for CEN/CENELEC/ETSI har til formål at 
koordinere de tre europæiske standardiseringsorganers arbejdsprogrammer og 
om muligt formulere en fælles holdning til spørgsmål af fælles Interesse 
(som f.eks. Kommissionens grønbog, Informationspolitikken omkring 
europæisk standardisering og forholdet mellem Intellektuel ejendomsret og 
standardisering). Formandsgruppen er desuden begyndt at påtage sig andre 
opgaver som f.eks. opstilling af fælles regler for europæisk 
standardisering eller udarbejdelse af en fælles database for 
standardiserIngsprojekter. Formandsgruppen repræsenterer på højeste niveau 
selve ledelsesfunktionen I europæisk standardisering. 
Efter anmodning fra Kommissionen er Den Fælles Formandsgruppe I færd med 
at udarbejde en officiel version af sine vedtægter samt af vedtægterne for 
de forskellige underudvalg, så man kan få et klarere Indtryk af 
Institutionens rolle. 
Det Europæiske Standardiser ingsforum 
41. Forslaget om et Europæisk Standardiser Ingsforum er fremsat I forskellige 
kommentarer til grønbogen og under drøftelser med de europæiske 
standardiseringsorganisationer som et alternativ til Det Europæiske 
Standardiseringsråd. Det Europæiske Standardiser ingsforum, der skal være 
et mere bredt baseret organ, skal fungere som forum for debat om større 
standardiserIngspolItIske spørgsmål I Europa. Det skal omfatte alle de 
vigtigste Involverede parter på europæisk plan med henblik på om muligt at 
formulere enstemmige henstillinger vedrørende den fremtidige strategi 
Inden for europæisk standardisering. Det skal også bidrage 111 en løbende 
og bred dialog mellem de europæiske standardiseringsorganer og de 
"kundeInteresser", de betjener, såvel offentlige som private. 
- 17 -
42. Kommissionen er enig I, at et sådant rådgivende organ kan komme 11 I at 
spille en nyttig rolle l europæisk standardisering, og at man derfor bør 
overveje dets oprettelse og drift meget nøje. Kommissionen finder, at 
følgende elementer bør undersøges nærmere: 
a) Opgaver 
Det Europæiske Standardiser Ingsforum skal kunne tage alle spørgsmål op, 
som det finder af betydning for europæisk standardisering. Her kan f.eks. 
nævnes: 
- De europæiske standardiseringsorganers igangværende aktiviteter 
(således som de fremgår af beretningerne fra Den Fælles 
Formandsgruppe); 
- de europæiske standardiseringsorganers anvendelse af de grundlæggende 
principper for standardisering (såsom åbenhed, de berørte parters ret 
til at deltage, uafhængighed af kapitalinteresser osv.); 
- kriterierne for, hvordan de europæiske organisationer, der ønsker at 
deltage I standardiseringsarbejdet, skal repræsenteres; 
- relationerne mellem offentlige myndigheder og de europæiske 
standardiserIngsorganisatIoner; 
- Information om og adgang til standardiseringsarbejdet; 
- vilkårene for adgang til vedtagne standarder (herunder salgs- og 
distributionssystemer, prisen på standarder og Information om 
standarder); 
- nye emner for standardisering; 
- grænsefladen mellem standardisering og overensstemmelsesbedømmelse; 
- forholdet til International standardisering; 
- teknisk bistand fra standardiseringsorganisationer, og samarbejde med 
associerede medlemmer. 
b) Resultater 
Det Europæiske Standardiser ingsforums konklusioner kan formuleres som 
resolutioner stilet til alle eller nogle af de kredse, der er involveret I 
europæisk standardisering, dvs. standardiseringsorganer, Industrien, 
arbejdsmarkedets parter og offentlige myndigheder. Resolutionerne vil Ikke 
være bindende, men vil nok få ganske betydelig vægt. 
c) Sammensætning 
Det Europæiske Standardiser Ingsforums sammensætning skal sikre den 
- 18 -
43 
44, bredest mulige deltagelse af de Involverede parter og en fornuftig 
ligevægt mellem nationale og europæiske Interesser. Kommissionen foreslår 
derfor følgende sammensætning: 
- Én delegeret fra hvert EF-1 and og hvert EFTA-1 and, der udpeges af de 
nationale myndigheder, 
- fem repræsentanter for Den Fælles Formandsgruppe, 
- tolv repræsentanter for europæiske fremstillings- og serviceindustrier 
(herunder også små og mellemstore virksomheder), 
- tre repræsentanter for forbrugerne, 
- tre repræsentanter for fagbevægelsen, 
- tre repræsentanter for de erhverv, der bruger standarder (såsom 
arkitekter, læger, forsikringsselskaber, prøveinstanser), 
- én repræsentant for Den Europæiske Organisation for Prøvning og 
Cert if leer ing, 
- én repræsentant for Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, 
- én repræsentant for EFTA-Sekretarlatet. 
Som foreslået i grønbogen i relation til Det Europæiske 
Standardiseringsråd kan der som formand for Det Europæiske 
Standardiser ingsforum udpeges en person fra europæisk erhvervsliv. 
d) Aktiviteter 
Det Europæiske Standardiser Ingsforum skal selv fastsætte sin 
forretningsorden og mødehyppigheden; Kommissionen vil dog henstille, at 
man I indkøringsfasen mødes mindst to gange om året. Medlemmerne skal selv 
dække deres egne omkostninger; udgifterne til sekretariatsfunktionerne 
skal dækkes af Den Fælles Formandsgruppe. 
Efter en drøftelse i Juli med næstformand I Kommissionen, Martin 
Bangemann, meddelte Den Fælles Formandsgruppe, at den havde til hensigt 
den 3.-4. december I år at afholde en to-dages konference, der er åben for 
alle de største Interessegrupper, hvor man kan drøfte den seneste 
udviklingen Inden for europæisk standardisering samt Det Europæiske 
Standardiser Ingsforums rolle og opgaver. Konferencens resultater skulle 
koordineres med Kommissionen og EFTA. 
(v) Tættere forbindelser til International standardisering 
Et overvældende flertal af dem, der havde bemærkninger til grønbogen, 
støttede Kommissionens synspunkt om, at internationale standarder fortsat 
bør være hovedmålsætningen for alt standardiseringsarbejde. Europæiske 
standarder vil, selv om de er vigtigere for europæisk erhvervsliv end rent 
nationale standarder, I mange tilfælde kun være det næstbedste. 
- 19 -
45. De europæiske standardiseringsorganer har allerede taget skridt 111 at 
forbedre koordineringen med deres Internationale kolleger. CEN og CENELEC 
har Indgået aftale med henholdsvis ISO og IEC om regelmæssige drøftelser 
af deres arbejdsprogrammer med det formål at undgå overlapninger og træffe 
beslutning om, hvor det praktiske arbejde skal udføres. CENELEC og IEC er 
gået endnu videre, Idet de har Indført et system med "parallel afstemning" 
om hinandens udkast til standarder, hvilket kan føre til, at en tekst 
vedtages samtidig som en europæisk og en international standard (i 
øjeblikket behandles 54 IEC-udkast til standarder efter denne procedure). 
ETSI samarbejder også med de tilsvarende organer i Japan og USA for at 
forbedre koordineringen af standardiseringsarbejdet Inden for telekommunl-
kat ionssektoren. 
46. I forbindelse med gennemførelsen af det Indre marked og iværksættelsen af 
EF's nye metode vedrørende tekniske forskrifter må der tages hensyn til 
dette engagement i det internationale standardiseringsarbejde. Hvor det er 
muligt, bør EF anvende internationale standarder I stedet for at udvikle 
standarder på regionalt plan. Dette kunne udvides til at omfatte 
udnyttelse af igangværende internationalt standardiseringsarbejde på 
områder, hvor CEN eller CENELEC skal levere nye standarder til brug for 
EF's produkt lovgivning, sålænge følgende betingelser er opfyldt: 
- Standarderne kan fortsat leveres af det Internationale 
standardiseringsorgan Inden for den tidsfrist, der er fastsat I EF-
lovglvningen; 
- der tages fuldt hensyn ti I de vigtigste krav og behov I relation til 
EF-lovgivningen; 
- de europæiske standardiseringsorganer har fortsat det endelige 
kontraktmæssige ansvar for leveringen af standarder. 
(Denne procedure, hvorefter europæiske standardiseringsorganer kan 
overdrage visse bestillingsopgaver Inden for standardisering 111 de 
Internationale standardiseringsorganer, såfremt omstændighederne taler 
derfor, berører Ikke rammekontrakten om forholdet mellem Kommissionen og 
de europæiske standardiseringsorganer. 
47. De internationale standardiseringsorganer vil måske finde det vanskeligt 
at opfylde disse betingelser. Den gennemsnitlige tidsfrist, der gives 
CEN/CENELEC og ETSI i forbindelse med standardiser Ingsmandaterne fra EF om 
levering af nye standarder, er mellem to og tre år; det tager normalt 
dobbelt så lang tid at levere en ISO-standard. Der er måske andre kredse 
Inden for International standardisering, der Ikke ønsker at stræbe efter 
det høje præstationsniveau, der kræves for de standarder, der skal Indgå I 
EF's produkt lovgivning. Der vil måske også være nogle, der Ikke er 
Interesseret I at få udviklet standarder på visse områder, fordi den 
pågældende sektor er direkte reguleret af myndighederne I deres eget land. 
På trods af denne usikkerhed har Kommissionen opfordret de Internationale 
standardiseringsorganisationer 111 at tage den udfordring op, der ligger I 
Fællesskabets tilsagn om at give dem 
mulighed for også at imødekomme europæiske behov. Andre internationale 
kredse har givet udtryk for en lignende holdning, og efter en række 
politiske kontakter mellem Kommissionen og USA's regering I Juni i år har 
de vigtigste europæiske og amerikanske standardiseringsorganisationer 
Indvilget I sammen at arbejde for en hurtigere udvikling af Internationale 
standarder I de Internationale standardiseringsorganisationer og foretage 
en prioritering af arbejdsområderne med henblik på en Intensivering af det 
Internatlonale standardiser ingsarbejde. 
48. Kommissionen må dog gentage, hvad den anførte i grønbogen om, at alle de 
deltagende parter må give klart udtryk for deres Interesse I International 
standardisering, især ved på nationalt plan at overtage de Internationale 
standarder, der er blevet vedtaget på grundlag af meget bred enighed. Det 
ville være meningsløst og politisk uacceptabelt for EF at lægge visse 
arbejdsopgaver over på de Internationale standardiseringsorganer, hvis det 
kun var standardiserIngsorganerne 
I Europa, der var villige til at overtage de Internationale resultater. 
(vi) Europæiske standarders Iværksættelse og gennemslagskraft 
49. Kommissionen anbefalede I sin grønbog, at "europæiske standarder bør 
eksistere i kraft af sig selv, og deres anvendelse bør Ikke være betinget 
af Indførelse på nationalt plan" (afsnit 83). Kommentarerne til dette 
forslag tyder på, at der er divergerende synspunkter om dette spørgsmål. 
Europæisk erhvervsliv erklærede sig via UNICE som tilhænger af 
Kommissionens henstilling. Det samme gælder telekommunikationssektoren. 
Også forskellige europæiske Interessegrupper, som f.eks. forbrugerne, 
støttede Kommissionens synspunkt. De fleste af de medlemslande, som har 
fremsat bemærkninger til dette spørgsmål, kan tilslutte sig princippet om 
direkte indførelse under forudsætning af, at der findes en fornuftig 
løsning på de praktiske problemer, og kun nogle få forkastede helt tanken. 
Inden for de europæiske standardiseringsorganer selv er meningerne delte. 
50. En af vanskelighederne ved direkte indføreise af europæiske standarder er, 
at man er nødt ti I at sikre, at de, der skal bruge de nye standarder, 
bliver Informeret om dem. Dette er endnu vigtigere, når standarderne får 
særlig status i henhold til EF-lovgivningen enten ved, at der forudsættes 
overensstemmelse med kravene I et givet direktiv, eller I form af en 
obligatorisk reference for Indkøbsenheder, der falder Ind under 
direktiverne om offentlige Indkøb. 
51. De nationale standardiseringsorganer er den normale informationskilde 
vedrørende standarder på nationalt plan og er derfor bedst egnet ti I at 
sikre de europæiske standarders synlighed på markedet. Kommissionen er 
Indstillet på at tage hensyn til dette forhold, men foreslår dog følgende 
for at Imødekomme de grundlæggende synspunkter I kommentarerne til 
grønbogen: 
- Europæiske standarder bør være synlige som sådan, også selv om de 
Indføres som nationale standarder (der er i flere af kommentarerne 
enighed om, at der bør gøres en yderligere Indsats for at gøre 
europæiske standarder synlige); 
- 21 -
- Indførelsen som national standard bør ske hurtigt og effektivt: De 
nationale standardiseringsorganisationer tillægger Ikke altid denne 
Indførelse på nationalt plan tilstrækkelig stor betydning, Idet den I 
mange tilfælde har taget meget lang tid eller slet Ikke har fundet 
sted. 
52. Kommissionen foreslår derfor, at de europæiske og nationale 
standardiseringsorganer og de nationale myndigheder træffer yderligere 
foranstaltninger 111 at gøre Indførelsen på nationalt plan effektiv. Disse 
foranstaltninger bør bygge på princippet om, at europæiske standarder 
eksisterer og kan anvendes umiddelbart efter, at de er vedtaget på 
europæisk plan: 
(I) De Interne regler for CEN, CENELEC og ETSI kan tilføjes en 
bestemmelse om, at nyligt vedtagne europæiske standarder meget 
hurtigt efter vedtagelsen skal godkendes af de nationale 
standardiseringsorganer (offentliggørelse af den fælles reference, 
betegnelse og nummer); 
(li) nationale standardiseringsorganer forpligter sig til Inden seks 
måneder at opfylde de formalia, der kræves i henhold 111 de Interne 
regler, såsom tilbagetrækning af eventuelle nationale standarder, 
der er I strid med en europæisk standard, samt offentliggørelse af 
den nye standard på landets eget sprog, såfremt det nationale organ 
skønner det nødvendigt; opfyldelsen af disse formalia kontrolleres 
via et centraliseret Informationssystem; 
(Ml) de europæiske standardiseringsorganers interne regler begrænser 
medlemsorganernes ret til at sælge europæiske standarder til kun at 
omfatte de standarder, der er godkendt I det pågældende land; 
(Iv) de nationale standardiseringsorganer anvender et fælles 
nummereringssystem for alle europæiske standarder, hvor kun 
betegnelsen for det nationale standardiseringsorgan efterfølger 
betegnelsen "EN" eller "ETS" og det europæiske nummer uden noget 
nationalt nummer; 
(v) De nationale myndigheder accepterer at træffe passende 
foranstaltninger ti I at sikre, at de nationale 
standardiseringsorganer opfylder deres forpligtelser I henhold til 
de europæiske standardiser ingsregler. 
53. I henhold til EF-lovgivningen kan al le nationale standarder, der er 
Indført på grundlag af en harmoniseret europæisk standard, anvendes med 
henblik på overholdelse af EF-lovgivningen, uanset hvilket land produktet 
eller producenten stammer fra. Kommissionen finder dog, at det for at 
undgå afhængighed af den nationale Indførelse af standarderne I relation 
til den konkrete anvendelse af EF-lovgivningen vil være hensigtsmæssigt, 
om denne lovgivning fremover refererer til europæiske tandarder i stedet 
for ti I de nationale standarder, hvorved de er Indført. Fremtidige 
direktivforslag vil blive formuleret I overensstemmelse hermed. 
54. Et fælles overensstemmelsesmærke for europæiske standarder vil bidrage 
yderligere 11 I at gøre sådanne standarder synlige og samtidig være et 
konkret udtryk for den høje kvalitet, der er fælles for hele det 
europæiske marked. Grønbogens forslag desangående vandt kraftig 
tilslutning fra flere Industrisektorer, selv om der også blev givet udtryk 
for, at de Individuelle prøvnings- og cert If leeringsorganers kompetence og 
renommé bør afspejles I mærkningen. Kommissionen har med Interesse noteret 
sig, at CEN I øjeblikket overvejer muligheden for at Indføre et fælles 
overensstemmelsesmærke for europæiske standarder, ledsaget af det 
relevante nationale mærke eller mærket for det organ, som rent faktisk 
foretog overensstemmelsescertIf leer ingen. Dette kan blive et vigtigt 
skridt I retning af at gøre europæiske standarder synlige på markedet, 
hvis det sker med fuld støtte fra og deltagelse af CENELEC, ETSI og Den 
Europæiske Organisation for Prøvning og Certificering (EOTC). 
(vil) Information om europæisk standardisering 
55. Der var i de fleste kommentarer til grønbogen udbredt tilslutning til 
Kommissionens henstillinger vedrørende bedre Information om europæisk 
standardisering. Der er tilsyneladende et akut behov for aktuel 
Information om de enkelte europæiske standardiseringsorganers 
arbejdsprogram med angivelse af, hvilke standarder der har relation til 
EF-mandater, og hvilke der Ikke har det, langt bredere adgang til 
arbejdsdokumenter, så Ikke-deltagende parter også får mulighed for at 
fremsætte bemærkninger, og ikke mindst hurtigere adgang til at anvende 
europæiske standarder, når først de er vedtaget. Det er også nødvendigt 
med særlige foranstaltninger til forbedring af adgangen til Information 
for håndværksvirksomheder og SMV. 
56. De europæiske standardiseringsorganer er klar over behovet for information 
og har allerede gjort noget for at Imødekomme det. Den Fælles 
Formandsgruppe for CEN, CENELEC og ETSI har besluttet at udarbejde en ny 
brochure for at fremme europæisk standardisering og gøre potentielle 
deltagere bekendt med de forskellige organisationer, der er Involveret I 
arbejdet; man har desuden vedtaget, at der med regelmæssige mellemrum skal 
udgives et fælles nyhedsbrev om europæisk standardisering. CEN har 
udarbejdet en omfattende (500 sider) Introduktion til hele sit tekniske 
program, som fremover kan ajourføres med Jævne mellemrum og udsendes til 
abonnenter. CENELEC udarbejder nu en årsberetning udover den halvårlige 
beretning om igangværende aktiviteter. Også ETSI har fremstillet sit eget 
Informationsmateriale. Publikationer af denne art er helt klart nyttige, 
hvis de indeholder komplet og aktuel Information. Men 
standardiseringsorganerne bør med jævne mellemrum rådføre sig med de 
Involverede parter for at sikre sig, at de får den Information om 
standardisering, som de har brug for. Et tættere samarbejde mellem 
standardiserIngsorganerne og professionelle Informationsformidlere kunne 
også bidrage ti I en hurtig udbredelse af den nødvendige information. 
57. Udover Information om Igangværende aktiviteter er der brug for Information 
om eksisterende standarder, såvel europæiske som nationale. Kommissionen 
har tidligere sammen med standardiseringsorganerne drøftet muligheden for 
at oprette en fælleseuropæisk standardiseringsdatabase 
- 23 -
(ESD), som skulle Indeholde ajourført bibliografisk Information om 
eksisterende standarder. Parallelt hermed har de tre største nationale 
standardiseringsorganer (BSI, DIN og AFNOR) udgivet et kommercielt 
Informationsmateriale, PERINORM, der giver abonnenter bibliografiske 
Informationer om de enkelte deltageres standarder. PERINORM-systemet var 
oprindelig begrænset 111 de standarder, der blev leveret af de tre 
deltagende organer. Det er nu åbent for andre CEN-medlemmer, og det 
forventes, at dette system med tiden vil komme til at Indeholde 
Informationer om de fleste, hvis ikke alle, eksisterende standarder I 
Vesteuropa. Hvis PERINORM udvides 111 at omfatte et komplet 
Informationssystem, er det Kommissionens opfattelse, at der Ikke er behov 
for at arbejde videre med tanken om en offentligt finansieret europæisk 
standard i ser i ngsdatabase. 
58. Og endelig er der problemet omkring bedre Information om de nationale 
standardiser Ingsakti viteter. Kommissionen foreslog i sin grønbog, at 
standardiseringsorganerne tager initiativ til at udbygge den procedure for 
gensidig information om det nationale standardiseringsarbejde, der er 
fastlagt i Rådets direktiv 83/189/EØF, og som nu er blevet kritiseret I to 
på hinanden følgende rapporter fra Kommissionen om direktivets 
anvende Ise(3)m Kommissionen vil Især gerne have Indført et tvungen 
tremåneders "status quo"-perlode for foreslåede nye nationale 
standardiserIngsaktI viteter, så andre nationale og europæiske 
standardiseringsorganer får mulighed for at fremkomme med bemærkninger, 
således som det allerede findes I den såkaldte "VI Ilamoura Procedure", 
som CENELEC har anvendt siden 1988. Foreløbig har CEN Ikke taget skridt 
til at revidere Informationsproceduren. 
I mangel af en effektiv Informationsprocedure, der kan anvendes på 
frivilligt grundlag (hvilket vil være langt at foretrække), har 
Kommissionen besluttet I sit kommende forslag til ændring af direktiv 
83/189/EØF at lade Indgå en rev I deret Informatlonsprocedure for standarder 
for at sikre reel gennemsigtighed i det nationale standardiseringsarbejde. 
(vi I i) Adgang til europæiske standarder 
59. Kommentarerne til grønbogen vedrørende vilkårene for distribution og salg 
af europæiske standarder blev af standardiserIngsorganerne opfattet som 
indblanding i et rent Internt anliggende. Heri er Kommissionen ikke enig. 
Den mener, at adgang til vedtagne europæiske standarder er et vigtigt 
element I et effektivt Indre marked. Omkostningerne ved at få udarbejdet 
standarder er et spørgsmål af offentlig Interesse (som det også fremgår 
af en række forespørgsler for nylig I Europa-Parlamentet), og vilkårene 
for salg af standarder, herunder hvilken grad af konkurrence der kan 
tillades, er helt afgørende for beregningerne af de endelige 
omkostninger. Standarder skal naturligvis ikke være gratis (medmindre 
standardiser ingsomkostnIngerne udelukkende finansieres med offentlige 
midler), men de bør markedsføres 11 I en pris, der sikrer den bredest 
mulige distribution, dvs. til den pris, der fastsættes af den mest 
effektive producent eller distributør på det pågældende marked. 
(3) Den seneste kommissionsrapport (for perioden 1988-89) 
er dokument K0M(91) 108 endelig udg. af 5.4.1991. 
- 24 -
60. CEN har underrettet Kommissionen om, at man har afskaffet de hidtidige 
konkurrencerestriktioner mellem medlemmerne vedrørende salg af europæiske 
standarder. Kommissionen har Ikke tilstrækkelige informationer om disse 
nye ordninger til at kunne afgøre, hvorvidt dens kritikpunkter er blevet 
Imødekommet. Dette emne bør drøftes yderligere Ikke blot mellem 
Kommissionen og standardiserIngsorganerne men mellem alle de Involverede 
parter, som skal være repræsenteret I Det Europæiske 
Standardiser ingsforum. 
61. Man skal dog være klar over, hvilke virkninger øget konkurrence I salget 
af standarder vil få for nogle nationale standardiseringsorganer. Nogle af 
disse organisationers Indtægter fra salg af standarder, som I visse 
tilfælde udgør en væsentlig del af deres samlede finansielle midler, vil 
kunne falde betydeligt ved en sådan konkurrence, hvilket kan Indebære, at 
de må skaffe sig andre Indtægter, f.eks. ved at tage betaling for 
tjenesteydelser, som tidligere har været gratis, eller gennem øget 
økonomisk støtte fra de offentlige myndigheder på nationalt plan. Dette 
spørgsmål bør også tages op at Det Europæiske Standardiser Ingsforum. 
(ix) Eksternt samarbejde Inden for standardisering 
a) Teknisk bistand fra EF Inden for standardiseringsarbejdet 
Gennem Kommissionens program for ekstern teknisk bistand har Fællesskabet 
forpligtet sig til at bistå verdens mindre udviklede Økonomier. 
Efterspørgslen efter bistand Inden for standardiseringsarbejdet stiger 
efterhånden som de positive virkninger af Fællesskabets 1992-program 
forstås bedre. At bistå de gryende markedsøkonomier i Østeuropa, 
Sydamerika, Middelhavsområdet, Asien, Indien og Afrika med at forstå og 
anvende europæiske standarder vil I høj grad lette deres fremtidige 
økonom I ske udv i k i i ng. 
Mange bistandsprogrammer Inden for standardisering er allerede undervejs, 
herunder projekter I ASEAN-1 andene, Indien, Polen, Ungarn, Jugoslav I en 
samt et regionalt kval ItetsstyrIngsprogram I Central- og Østeuropa. 
Kommissionen bekræfter sin tro på, at de euorpælske standardiserings­
organer har en vigtig rolle at spille I disse programmer. De første skridt 
er taget. CEN har etableret en tredjelandeenhed, som giver oplysninger om 
europæisk standardisering og som koordinerer tekniske bistandsprojekter 
for de europæiske standardiseringsorganisationer. Kommissionen har nu 
indgået en overenskomst med CEN om, at tredjelandeenheden efter anmodning 
servicerer Kommissionen I forbindelse med administrationen af tekniske 
bistandsprogrammer over for tredjelande. 
b) Standardisering i Central- og Østeuropa 
62. De store politiske omvæltninger, der har fundet sted I Central- og 
Østeuropa, har banet vejen for en markedsøkonomi, der kommer 111 at 
omfatte hele det europæiske kontinent, og hvori standarder og 
standardisering vil spille en afgørende rolle. Det vil gøre det langt 
lettere for disse lande at udvikle en markedsøkonomi, hvis de får hjælp 
til at forstå og anvende de vestlige landes standarder. Der bliver brug 
for et omfattende program for Information, uddannelse og faglig bistand 
for at effektuere en så vanskelig overgang. Kommissionen fastholder sin 
opfattelse af, at de europæiske standardiseringsorganer må påtage sig 
ansvaret for koordineringen og styringen af et sådant program. 
- 25 -
63. CEN og CENELEC har accepteret eller er ved at acceptere, at en række andre 
europæiske lande kan deltage I deres arbejde som "associerede", hvilket 
vil give de pågældende lande mulighed for at blive fortrolige med 
europæiske standarder; ETSI har accepteret nogle af dem som fuldgyldige 
medlemmer. Etableringen af CEN's tredjelandsafdelIng og overenskomsten med 
Kommissionen skulle gøre det betydeligt lettere at iværksætte det 
regionale PHARE-program for fagligt samarbejde Inden for standardisering, 
certificering og kvalitet, som har til formål at imødekomme de central- og 
østeuropæiske landes behov på disse områder; der har været aflagt 
sonder Ingsbesøg I de enkelte PHARE-1 ånde med henblik på en prioritering af 
opgaverne og drøftelse af praktiske spørgsmål. Andre tiltag såsom 
tilrettelæggelse af konferencer og udveksling af eksperter vil også kunne 
gennemføres I fremtiden. 
64. Disse landes forventede behov med hensyn til fagligt samarbejde vil være 
en yderligere udfordring for det europæiske standardiser Ingssystem på et 
tidspunkt, hvor arbejdsopgaverne for at Imødekomme Vesteuropas behov I 
forvejen vokser hastigt. Det bliver nødvendigt at mobilisere ekstra 
ressourcer i form af finansielle midler og ekspertise for at sikre, at 
disse økonomiers integrering I den europæiske økonomi ikke finder sted på 
bekostning af EF's egne prioriterede opgaver. Kommissionen har til hensigt 
sammen med standardiserIngsorganerne og andre berørte parter at drøfte, 
hvordan man kan tilvejebringe disse ekstra menneskelige ressourcer. 
(x) Partnerskab med offentlige myndigheder 
65. Europæisk standardisering er og skal vedblive med at være en frivillig 
aktivitet, der forvaltes af private organisationer. Den aktuelle debat 
indenfor EF-insti tut Ionerne om europæisk standardiserings fremtidige 
udvikling har Ikke til formål at ændre ved dette grundlæggende princip. 
EF-instI tut Ionerne erkender den styrke, der ligger I frivillig 
standardisering, og den betydning, den har for effektiviteten I europæisk 
erhvervsliv. Men det er for dem vigtigt at sikre, at denne private 
aktivitet også tjener almene Interesser, for så vidt angår dens Åbenhed 
over for alle parter og dens effektivitet. Det er særligt vigtigt, hvis 
standardisering anvendes som supplement til tekniske forskrifter, eftersom 
standardiserIngsorganerne I dette tilfælde ofte overtager det ansvar, som 
tidligere lå hos de offentlige myndigheder. Forudsat at denne 
grundlæggende forudsætning er opfyldt, bør de offentlige myndigheder 
overlade det 11 I de berørte parter selv at forvalte 
standard I ser Ingssystemet. 
66. De fleste af kommentarerne til dette spørgsmål I grønbogen går ud på, at 
den fordel for det offentlige, der ligger i standardisering som et 
økonomisk instrument og et middel til at holde styr på grænsefladen mellem 
forskrifter og teknologi, bør modsvares af støtte til standardisering fra 
de offentlige myndigheder både på europæisk og på nationalt plan. Til 
gengæld for de tjenesteydelser, der leveres til erhvervslivet og 11 I 
lovgivningsmagten, skal de offentlige myndigheder sikre, at det europæiske 
standardiserIngssystem fortsat vil være stærkt nok ti I at kunne leve op 
til nye krav. Men forholdet mellem de offentlige myndigheder og 
standardiserIngsorganerne bør være præget af partnerskab og gensidig 
afhængighed og Ikke af autoritet og underordning. 
- 26 -
67. Med hensyn til EF-støtten til europæisk standardisering er Kommissionen af 
den opfattelse, at dens forhold til de europæiske standardiseringsorganer 
bør være som mellem en kunde og en leverandør af en tjenesteydelse. 
Kommissionen skal med andre ord betale for de tjenesteydelser, de 
europæiske standardiseringsorganer leverer 1 henhold til kontrakter om 
standardiser Ingsmandater. Som det også blev anført l afsnit (I) ovenfor, 
bør omfanget af standardiserlngsmandaterne og vilkårene for arbejdets 
udførelse fastsættes af parterne på forhånd. Kommissionen er tæt på at 
være nået til enighed med de europæiske standardiseringsorganer om en ny 
rammekontrakt, der skaber større klarhed med hensyn til 
omkostningsberegningerne for fremtidigt standardiseringsarbejde og giver 
de pågældende organisationer sikkerhed for, at de vil få deres faktiske 
omkostninger dækket, såfremt de løvrigt overholder kontraktens vilkår, 
f.eks. med hensyn til leveringsfrister. 
68. Nogle af kommentatorerne, Især fra europæisk erhvervsliv, foreslog, at 
EF's økonomiske støtte til europæisk standardisering bør omfatte mere end 
blot betaling for aftalte tjenesteydelser og Indebære et element af 
generelt tilskud til standardiser Ingsorganernes samlede omkostninger. 
Sådanne tilskud er almindelig praksis på nationalt plan. Kommissionen er 
villig til at medgive, at standardiseringsarbejdet næppe nogensinde bliver 
økonomisk selvfinansierende med hensyn til samtlige aktiviteter, og at 
arbejdets karakter af "almen Interesse" i et vist omfang berettiger til 
økonomisk støtte fra offentlige myndigheder. Men hvor det drejer sig om 
europæisk standardisering, er Kommissionen af den opfattelse, at et 
generelt tilskud på europæisk plan Indebærer risiko for overlapninger med 
nationale tilskud til standardiseringsorganisationerne og derfor bør 
undgås. 
69. EF vil dog måske fra tid til anden ønske at støtte visse aktiviteter Inden 
for europæisk standardisering udover blot levering af bestemte standarder. 
Disse aktiviteter kunne f.eks. omfatte arbejde for øget udbredelse af 
europæiske standarder, forbedring af Informationssystemerne, styrkelse af 
ledelses- eller regnskabs Infrastrukturen eller faglig bistand til 
tredjelande. Såfremt standardiseringsorganerne Ikke selv er I stand til at 
finansiere sådanne aktiviteter, kan lejlighedsvise offentlige tilskud 
hertil Ikke udelukkes. 
70. Det er vanskeligt at sætte tal på de mere langsigtede budgetmæssige 
konsekvenser af denne politik for EF, men det står klart, at det Inden for 
en overskuelig fremtid bliver nødvendigt at opføre betydelige bevillinger 
på EF-budgettet til finansiering af europæisk standardiseringsarbejde. 
I hvert fald de næste tre år (1992-1994) vil de årlige omkostninger ved 
udarbejdelse af nye standarder, som EF Indgår kontrakt om, ligge fast på 
eller tæt på det nuværende niveau I faste priser (ca. 33 mio ECU), 
efterhånden som vigtige dele af EF's produkt lovgivning, som f.eks. 
direktivet om maskiner, byggeprodukter, medicinsk udstyr, måleinstrumenter 
osv., bliver gennemført, og efterhånden som standardisering Inden for 
forskellige områder af den økonomiske politik og Industripolitikken, som 
f.eks. informationsteknologi, telekommunikation og energi eller de 
sektorer, der er præget af kraftigt offentligt engagement, stimuleres og 
ekspanderer. (Den nuværende fordeling af EF's udgifter til standardisering 
fremgår af bi laget). 
- 27 -
Fra 1995 og videre frem kan arbejdsopgaverne i forbindelse med 
standardiser Ingsmandater forventes at falde fra det nuværende høje niveau, 
selv om efterspørgslen fra EF-1nstI tut Ionerne efter europæiske standarder 
vil fortsætte som følge af krav om ajourføring eller forbedring af 
eksisterende harmoniserede standarder eller som følge af anvendelsen af 
standardisering på nye områder i relation til lovgivningen eller ti i 
større industriprojekter, som f.eks. de fælleseuropæiske netværk. Hertil 
kommer alle former for lejlighedsvis støtte til infrastrukturen for det 
europæiske standardiseringsarbejde samt betalinger for oversættelse af 
europæiske standarder til alle de officielle EF-sprog (hvilket I forvejen 
koster 3 mlo ECU om året). På længere sigt anslås omkostningerne på EF-
budgettet til vedligeholdelse af det europæiske standardiseringssystem til 
at være mindst 15 mio ECU om året i løbende priser. Alle større politiske 
Initiativer, der kræver yderligere standardiserIngsaktivlteter, og alle 
former for forøgelse af den økonomiske støtte til Involverede parter for 
at give dem mulighed for at deltage I det europæiske 
standardiseringsarbejde indebærer endnu større udgifter. 
(xl) Andre spørgsmål 
71. I grønbogen kom Kommissionen Ind på forholdet mellem Intellektuel 
ejendomsret (1ER) og standardisering og efterlyste klare betingelser fra 
standardiser Ingsorganernes side for Inddragelse af 1ER I standarder, 
baseret på den praksis, der følges I de Internationale 
standardiseringsorganisationer. Eftersom hele problematikken omkring I ER— 
standardisering, konkurrence og hånde i spol itik er så vigtig og så 
kompliceret, vil Kommissionen udarbejde en separat meddelelse om dette 
emne. I mellemtiden arbejdes der I de europæiske standardiseringsorganer 
på en fælles holdning til spørgsmålet om 1ER i relation til standarder, og 
resultaterne af dette arbejde, der forventes at foreligge I begyndelsen af 
1992, vil blive gennemgået meget nøje. 
V. STANDARDISERING OG FÆLLESSKABSLOVGIVNING 
72. Kommissionen har udbygget og varieret sine relationer til 
standardiserIngsorganerne siden vedtagelsen I 1985 af den nye metode til 
teknisk harmonisering. Mandater til udarbejdelse af europæiske standarder 
omfatter nu andet og mere end blot produktsikkerhedslovgivningen. De 
dækker også Informationsteknologistandarder, standarder for brændstoffer 
til motorer, avancerede keramiske materialer og målemetoder for emissioner 
fra forbrændingsanstalter; man overvejer I øjeblikket mandater til 
standarder for udstyr til kraftværker, analysemetoder til fødevarer, 
bioteknologisk udstyr og kontrolmetoder med henblik på overholdelsen af 
EF-dlrektIverne om offentlige indkøb. Betydningen og nytten af fælles 
standarder værdsættes I stigende grad af de ansvarlige for EF's politik. 
73. Hvis de europæiske og nationale standardiseringsorganer Iværksætter de 
foranstaltninger med henblik på øget effektivitet og åbenhed, som er 
omhandlet i det foregående afsnit I denne meddelelse, kan og bør EF I sine 
retsforskrifter gøre endnu større brug af standardiseringen, end det er 
tilfældet I dag. Fordelene ved standardisering som en metode til 
fastlæggelse af tekniske krav, kan Ikke understreges tydeligt nok: 
- Standardisering er en meget gennemsigtig proces, hvori alle 
interesserede parter kan deltage; 
- 28 -
- standardisering kombinerer fordelene ved en demokratisk struktur med 
muligheden for at afspejle den seneste tekniske udvikling; 
- standarder kan let ændres, så de er på højde med den teknologiske 
udvikling; 
- henvisning til standarder i lovgivningen er ensbetydende med, at den 
overvejende del af omkostningerne ved udarbejdelsen af tekniske 
specifikationer overføres fra den offentlige til den private sektor; 
- eftersom standardiserIngsorganerne kan trække på omfattende 
ekspertise, og det endelige resultat skal have tilslutning fra de 
Interesserede parter for at kunne accepteres, kan standardisering være 
mere effektivt end tekniske forskrifter, fordi standarder i højere grad 
afspejler de tekniske realiteter på markedet. 
74. Nogle af de økonomiske sektorer, hvor en mere frivillig standardisering 
klart vil bidrage til at gennemføre og konsolidere Fællesskabets Indre 
marked er allerede blevet nævnt, såsom Informationsteknologi, 
telekommunikation, energi og transport. Kommissionen er parat til at 
gennemføre yderligere foranstaltninger på disse områder. Andre områder, 
hvor det kan overvejes at tilskynde til standardisering er standarder i 
forbindelse med miljøbeskyttelse og levnedsmidler, selv om det på disse 
områder muligvis fortsat er nødvendigt med specifikke bestemmelser. 
75. Hvad enten standardiseringen er national, europæisk eller International, 
kan den ikke være en erstatning for, afsvækkelse eller modsige 
lovgivningen. Standardiseringsorganisationerne kan Imidlertid fortsat frit 
udarbejde standarder inden for de grænser, som lovgivningen sætter. 
76. I de tilfælde, hvor standardiseringen står 1 forbindelse med lovgivningen 
er det fortsat nødvendigt for de offentlige myndigheder at fastsætte de 
parametre, Inden for hvilke standardiseringen skal finde sted, og at 
overvåge standardiseringsprocessen, om nødvendigt via direkte medvirken, 
for at sikre, at disse parametre overholdes. Lovgiverne skal have vished 
for, at al Je berørte parter Inddrages lige så direkte i 
standardiseringsprocessen, som de ville være blevet det i 
lovgivningsprocessen; det er grunden til, at Kommissionen både i grønbogen 
og i denne meddelelse lægger så stor vægt på behovet for fuld 
gennemsigtighed og retten til at deltage I standardiseringsarbejdet på 
europæisk plan. 
77. Kommissionen har til hensigt at foretage en Intern undersøgelse af 
mulighederne for øget brug af standardisering I den fremtidige EF-
lovglvnlng; Rådet vi I blive underrettet om resultaterne af denne 
undersøgelse. 
78. Disse udsigter til et tættere partnerskab I EF-sammenhæng mellem dem, der 
fastsætter regler og forskrifter, og dem, der udarbejder standarder, 
understreger betydningen af de beslutninger, som det europæiske 
standardiserIngssystem står overfor at skulle træffe. Hvis de offentlige 
myndigheder skal have den fornødne tillid til at ville gøre mere udstrakt 
brug af frivillig standardisering, må standardiserIngsorganerne bevise, 
at de er effektive, transparente og retfærdige og I stand 111 at 
- 29 
fremstille et produkt af høj kvalitet. Den kritiske selvransagelse og 
revision, der I øjeblikket finder sted Inden for de europæiske 
standardiseringsorganer, er ganske lovende, men der må ikke herske tvivl 
om, at det vil koste europæisk erhvervsliv dyrt, hvis det ikke lykkes at 
gennemføre de nødvendige reformer. I mangel af et effektivt styret 
europæisk standardiserIngssystem vil de lovgivende Instanser i EF være 
nødsaget ti I at benytte tekniske forskrifter, som altid vil være forbundet 
med en vis fare for vilkårlighed og Ineffektivitet. 
Udfordringen for det europæiske standardiserIngssystem består 
sig værdigt til det ansvar, det nu har fået overdraget. i at vise 
-3o. 
BILAG 
SPECIFICERET OVERSIGT OVER EUROPÆISK STANDARDISERING 
Det standardiseringsarbejde, der varetages af CEN, CENELEC og ETSI i 
forbindelse med det indre marked samt I relation til informations- og 
telekommunikationsteknologier, drejer sig i øjeblikket om udarbejdeise 
af ca. 1 950 europæiske standarder. 
Dette arbejde er fordelt således: 
Antal standarder Beløb(ECU) 
"Direktiver baseret 
på den nye metode" 
- trykbeholdere 42 
- legetøj 7 
- byggeprodukter 484 
- maskiner 184 
- personlige værnemidler 102 
- medicinsk udstyr 42 
- gasapparater 54 
- elektromagnetisk kompatlbi11tet 23 1,15 
0,37 
13,33 
3,79 
3.17 
2,06 
2,91 
0,42 
938 27,21 
hvortil kommer følgende: 
"andre arbejdsopgaver" 
- informationsteknologier 257 
- telekommunikation 30 
- direktiver om offentlige 
aftaler 216 
- Eurokoder 27 
- Jern og stål 129 
- avanceret teknisk keramik 42 
- rumfart 300 
svarende til et samlet beløb på 1,001 
1,939 13,37 
5,57 
3,91 
4,69 
3,80 
0,59 
1,29 
33,21 
60.42 
I 1991 omfatter de arbejdsopgaver, der er pålagt CEN, CENELEC og ETSI, 
828 standarder til et beløb af ca. 28 mio ECU, fordelt således: 
Ny metode 
- legetøj 1 
- byggeprodukter 220 
- maskiner 60 
- medicinsk udstyr 42 
323 0,10 
6,37 
1,93 
2,06 
10,46 
Andre arbejdsopgaver 
- Informationsteknologier 80 
- telekommunikation 5 
- offentIige aftaler 216 
- Eurokoder 27 
- Jern og stål 27 
- rumfart 150 
svarende til et samlet beløb på 505 
828 7,00 
3,91 
4,69 
0,98 
0,80 
17,38 
27,84 
Andre årlige udgifter til standardiseringsarbejdet 
(oversættelser, INFOPRO-procedurer m.m.) 3,70 
~ 2* -
Commission Communication on Standardization 
in the European Economy 
F i nanc i a I Statement 
This Communication has no direct financial implications for 
the Community budget. 
The Commission recommends that annual budgetary appropria­
tions for support of European standardization work should be 
maintained at their present level (about 33 MECU) for the 
period 1992-1994, but detailed proposals will be decided in 
the annual budgetary procedure 
F i che F i nanc i ère 
La présente communication n'a pas d'implications financières 
directes pour le budget communautaire. 
La Commission recommande que les crédits budgétaires annuels 
attribués au soutien de la normalisation européenne soient 
maintenus à leur niveau actuel (à savoir, 33 MECU) mais les 
propositions détaillés à ce propos seront faites ultérieure­
ment dans le cadre de la procédure budgétaire annuelle. 
,, ,,ir .-»TWIBSim i»"»''« 
- yz -
ISSN (1254-1*59 
K0M(91) 521 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 
Katalognummer : CB-CO-91-580-DA-C 
ISBN 92-77-78761-9 
Kontoret for De Europæiske FirfLesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg