Nr. C 125/54 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16.10.74 
af lovgivningen  om  veterinære  og  fytosanitære 
spørgsmål  og om  foder,  særlig  det  dokument,  som 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  udarbejdede  den 
24. maj  1972  på grundlag  af en beretning,  der  blev 
aflagt  af hr. Bourel,  om »Harmonisering  af lovgiv-
ningen  om landbrugsprodukter  og fødevarer« 
under  henvisning  til den  mundtlige  beretning,  der 
blev aflagt  af ordføreren,  hr. Droulin, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  blev  fremsat 
af Landbrugsafdelingen  på mødet  den  4. juli  1974, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på  sin  122. 
plenarforsamling  den  17. og 18. juli 1974  mødet  den 
17. juli 1974, 
med enstemmighed  blandt  de tilstedeværende  eller 
repræsenterede  medlemmer  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Udvalget  godkender  Kommissionens  forslag  under 
forbehold  af følgende  bemærkninger: 
1. Det  arbejdsprogram,  som  Kommissionen  har 
forelagt,  og de tidsfrister,  som  denne  har fastsat,  kan 
Udvalget  godkende;  men  sidstnævnte  må  dog  med 
beklagelse  fastslå,  at fællesskabsinstitutionerne  er be-
tragteligt  forsinkede  i forhold  til det almindelige  pro-
gram,  der  blev  opstillet  for fjernelse  af hindringerne 
for samhandelen.  Ligesom  Udvalget  allerede  har un-
derstreget  det  gentagne  gange,  påpeger  afdelingen endnu  engang,  at denne  forsinkelse  ofte  især  skyldes 
Rådet,  hvis  arbejdsprocedurer  og -metoder  ikke  har 
gjort  det muligt  at gennemgå  Kommissionens  forslag, 
efterhånden  som  disse  blev  fremsendt  til Rådet. 
2. Udvalget  håber  inderligt,  at den  tidsplan  for 
arbejdet,  som  Kommissionen  netop  har  foreslået,  vil 
henlede  Rådets  opmærksomhed  på dets  ansvar  og på 
de følger,  som  det uvægerligt  vil få, hvis  de betydelige 
forsinkelser,  som  allerede  er opstået,  blev  forøget 
endnu  mere. 
3. Udvalget  opfordrer  derfor  Rådet  til at godkende 
og strengt  overholde  de datoer,  som  Kommissionen 
foreslår  det. 
4. For  sin del venter  Udvalget  med  at udtale  sig om 
hvert  enkelt  af de forslag,  som  er medtaget  i arbejds-
planen;  om  sidstnævnte  understreger  Udvalget,  at 
denne  ikke  er udtømmende,  og hvad  angår  Udvalget, 
påtager  dette  sig fra nu af at udarbejde  hver  enkelt 
af sine  udtalelser  så hurtigt  det  lader  sig gøre,  så 
Rådet  får mulighed  for  at træffe  sine  afgørelser  til 
de fastsatte  datoer. 
Bruxelles,  den 17. juli 1974. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
Udtalelse  om »Fællesskabets  situation« 
Udvalgets  udtalelse  har ingen  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 120.  plenarforsamling  den  29. og 30. maj  1974  på forslag 
fra sit præsidium  at afgive  en udtalelse  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 122.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles 
den 17. og 18. juli 1974,  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
16. 10.74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 125/55 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til den  meddelelse,  som  formanden, 
A. Lappas,  gav  den  29.  maj  1974  om  Fællesskabets 
situation,  idet  han  opfordrede  plenarforsamlingen  til 
at undersøge  mulighederne  for  at henlede  offentlig-
hedens  opmærksomhed  på de positive  resultater,  som 
hidtil  er opnået  i forbindelse  med  opbygningen  af et 
Europa,  og på de midler,  hvorved  man  kan  sikre  alt, 
hvad  der hidtil  er opnået  samt  De europæiske  Fælles-
skaber  som  princip, 
under  henvisning  til plenarforsamlingens  beslutning 
af 30. maj  1974  i henhold  til artikel  20, stk.  4, i for-
retningsordenen  om  at udarbejde  en udtalelse  herom 
og at pålægge  hovedordføreren,  hr.  De  Bruyn,  og 
medordførerne,  hr. Friedrichs  og hr.  Masprone,  at 
forelægge  den  et forslag  til udtalelse  i henhold  til 
artikel  18 i forretningsordenen, 
under  henvisning  til forslag  til udtalelse  af 3. juli 1974 
afgivet  af hovedordføreren  og medordførerne, 
under  henvisning  til debatten  på den  122.  plenarfor-
samling,  den  17.  og  18.  juli  1974,  mødet  den 
17. juli, 
med enstemmighed  blandt  de tilstedeværende  og re-
præsenterede  medlemmer,  idet  dog  1 undlog  at 
stemme  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
Det europæiske  Fællesskab  har  i nogen  tid gennem-
gået store  vanskeligheder,  som  kan  true  dets  fremtid 
og få dets  grundlag  til at vakle.  Visse  positive  for-
hold  i den  senere  tid kan  måske  mindske  disse  be-
kymringer.  Situationen  har  tiltrukket  sig Det  økono-
miske  og sociale  Udvalgs  opmærksomhed. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  konstaterer,  at 
offentligheden  ikke  er tilstrækkeligt  informeret,  især 
ikke om,  at den  generelle  forbedring  af leveforhol-
dene  i medlemsstaterne  skyldes  Fællesskabet,  og at 
den har  svært  ved  at forstå  de alvorlige  økonomiske 
og sociale  virkninger,  som  uundgåeligt  vil være  resul-
tatet,  såfremt  alt strander. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  understreger, 
at Fællesskabets  situation  i det store  og hele  er posi-
tiv, men  konstaterer,  at visse  interne  svagheder  gør 
det sårbart,  især  over  for  virkningerne  af uro  ude  i 
verden. I. HELE  FÆLLESSKABET  HAR  I STOR  UD-
STRÆKNING  NYDT  GODT  AF  OPBYGNINGEN 
AT ET EUROPA 
Ideen  om  et forenet  Europa  var  oprindelig  baseret 
på viljen  til at give  Europa  dets  internationale  status 
tilbage.  Den  sigtede  mod  indførelse  af varig  fred  mel-
lem de europæiske  stater,  der  var  præget  af økono-
misk  velstand  og politisk  stabilitet,  og som  var  åbent 
over  for en verden,  som  følgelig  var mere  harmonisk. 
1. Økonomisk  har  det  bidraget  til forbedring  af 
levenstandarden 
Medlemsstaternes  oprettelse  af et gigantisk  marked 
begrænset  af en fælles  toldtarif  og princippet  om fæl-
lesskabspræference  har  stimuleret  handelen  og med-
ført en betydelig  udvikling  i produktion,  samhandel 
og forbrug. 
Den fortsatte  ekspansion  — mellem  1959  og 1972 
mere  end  tredobledes  bruttonationalproduktet  pr. 
indbygger  i de seks  gamle  EØF-lande  — (1 012  til 
3 400  dollars  om  året)  har  i alle  medlemsstaterne 
muliggjort  en betydelig  højnelse  af levestandarden 
samt  forøget  beskæftigelsen. 
På det praktiske  område  har  Fællesskabet  gjort  bety-
delige  fremskridt,  som  fortjener  at blive  nævnt  som 
eksempel. 
Således  er der  opnået  fri samhandel  gennem  ophæ-
velse  af toldafgifterne  og ved  harmonisering  af de 
nationale  lovgivninger  vedrørende  fremstilling  og 
afsætning  af varer. 
Den frie  bevægelighed  for personer  er i stor  udstræk-
ning  gennemført  især  hvad  angår  etableringsfrihed 
og fri udveksling  af tjenesteydelser  for  selvstændig 
erhvervsvirksomhed. 
Den fælles  landbrugspolitik  er det  bedste  udtryk  for 
viljen  til økonomisk  integration  og fællesskabssolida-
ritet.  Den  har  bl.a.  muliggjort  en betydelig  udvikling 
i landbrugernes  levestandard  og -forhold. 
Der er sket  fremgang  inden  for  harmoniseringen  af 
transportpolitikken  samt  for  bestemmelserne  vedrø-
rende  arbejdsforholdene  i denne  sektor. 
Nr. C 125/56 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 10. 74 
På det  sociale  område  kan  følgende  resultater  under-
streges: 
— Den  europæiske  Socialfonds  forskellige  interven-
tioner; 
— bestemmelser  om  beskyttelse  af  vandrende 
arbejdstageres  rettigheder; 
— betydelig  stigning  i kvindernes  løn  på grund  af 
ikrafttrædelse  af artikel  119  i EØF-traktaten  om 
mænds  og kvinders  ligeløn; 
— bestræbelser  på at indføre  bestemmelser  til sikring 
af beskæftigelsen  dels  inden  for  almindelige 
juridiske  rammer  (virksomhedsfusioner  og sam-
menslutninger)  dels  inden  for rammerne  af særlige 
bestemmelser  for  visse  sektorer,  der  befinder  sig 
i en vanskelig  situation. 
Fællesskabet,  hvis  økonomiske  udvikling  er baseret 
på produktion  og  samhandel,  indtager  en  plads  i 
første  række  i den  internationale  samhandel.  Således 
svarer  de ni staters  samlede  eksport  i øjeblikket  til 
ca. halvdelen  af verdenshandelen. 
Det følger  naturligvis  heraf,  at Fællesskabet  har  et 
betydeligt  ansvar  for  ligevægt  på  verdensplan,  og 
at hver  medlemsstat  øger  sin  internationale  indfly-
delse. II. MEN  DE  VEDVARENDE  INTERNE  SVAGHEDER 
GØR  DET  SÅRBART  OVER  FOR  VIRKNINGERNE 
AF URO  UDE  I VERDEN 
Fremgangen  bør  ikke  give  anledning  til den  illusion, 
at fremskridt  i den  europæiske  opbygning  sker  auto-
matisk,  tværtimod  beviser  den  nuværende  krise,  at 
der består  risiko  for  fiasko  på grund  af alvorlige 
interne  svagheder,  som  man  bør  råde  bod  på. 
1. Interne  svagheder 
På grund  af svigtende  fællesskabssolidaritet  og man-
gel på politisk  vilje  er der  sket  store  forsinkelser  i 
iværksættelsen  af prioriterede  fællesskabsforanstalt-
ninger. 
Således  bør  man  understrege: 
— mangel  på sammenhold  i forbindelse  med  ener-
gipolitikken; 
— forsinkelse  i iværksættelsen  af den  økonomiske  og 
monetære  union; 
— store  mangler  i den  fælles  transportpolitik; 
— for  få resultater  inden  for socialpolitikken; 
— træghed  ved  iværksættelsen  af regionalpolitikken. 
2. Politisk  er det  blevet  en  betydelig  ligevægtsfaktor 
Internt  har  den  almindelige  velstand  og  højnelsen 
af levestandarden  bidraget  til at sikre  de demokra-
tiske  styreformers  stabilitet  i de forskellige  medlems-
stater  på et tidspunkt,  hvor  der  hersker  kraftig  inter-
national  spænding. 
Internationalt  giver  medlemslandenes  historiske  bag-
grund  og hele  områdets  økonomiske  magt  De  Ni en 
betydelig  indflydelse  og anseelse  i den  internationale 
offentlighed,  især  i udviklingslandene. 
Det spiller  en aktiv  rolle  for den  økonomiske  ekspan-
sion i nogle  af"  disse  områder  ved  ydelse  af udvik-
lingshjælp  i henhold  til associeringsaftaler,  ved  ind-
gåelse  af handelsaftaler  eller  ved  bevilling  af generelle 
præferencer.  Det  spiller  ligeledes  en stor  rolle  for 
liberaliseringen  af den  internationale  samhandel  og 
udviklingen  i handelen  med  de  andre  europæiske 
lande. På regionalpolitisk  plan  er der  ikke  blevet  iværksat 
nogen  som  helst  enig  og effektiv  foranstaltning  imod 
forværringen  af den  oprindelige  uligevægt  mellem 
Fællesskabets  egne,  hvad  angår  struktur  og beskæf-
tigelse. 
Denne  forsinkelse  i gennemførelsen  af de  sociale 
målsætninger  i Fællesskabet  står  i vejen  for  udvik-
lingen  af dets  identitet. 
Desuden  gør  enstemmighedsprincippet  proceduren 
langsommere,  ja lammer  endog  fuldstændigt  beslut-
ningsprocessen,  hvilket  er uforeneligt  med  det  for-
hold,  at det  er bydende  nødvendigt,  at der  træffes 
politiske  foranstaltninger. 
De forskellige  topmøder,  som  skulle  råde  bod  på 
denne  magtesløshed,  gav  ikke  de ventede  resultater, 
trods  de forhåbninger,  som  visse  højtidelige  forplig-
telser  vakte. 
16. 10. 74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 125/57 
Udadtil  har  de monetære  drøftelser  og topmødet  i 
Washington  om  energi  kun  alt for ofte  vist,  at der 
ikke er tilstrækkeligt  sammenhold,  til trods  for 
bestræbelserne  i København  på at bekræfte  den euro-
pæiske  identitet  bedre. Det økonomiske  og sociale  Udvalg  noterer  med  til-
fredshed  de seneste  positive  tegn  på fremgang  med 
hensyn  hertil  og de første  samordnede  bestræbelser 
på genoprettelse  af ligevægt.  Det  finder  imidlertid, 
at vanskelighederne  er langt  fra  overvundne  og 
kræver  hurtige,  konkrete  beviser  på virkelig  fælles-
skabssolidaritet  gennem: 
2. Risiko  for fiasko 
Endnu  alvorligere  er det,  at den  kraftige  inflation, 
der for tiden  forekommer  i medlemsstaterne,  risikerer 
at bringe  det  opnåede  fremskridt  og den  opnåede 
ligevægt  i alvorlig  fare. 
Ganske  vist  kan  prisstigningen  og betalingsbalance-
forstyrrelserne  næppe  tilskrives  fællesskabsbeslut-
ninger,  men  skyldes  i hovedsagen  ydre  begivenheder 
som f.eks.  den  internationale  valutakrise  eller  pris-
stigningen  på energi  og råstoffer.  Ikke  desto  mindre 
er Fællesskabet  ramt  af virkningerne,  som  har  været 
så meget  alvorligere,  fordi  der  ikke  findes  nogen 
samordning  på fællesskabsplan,  hvilket  ville  have 
gjort  det muligt  at kontrollere  dem. 
Adskillige  medlemsstater  er allerede  trådt  ud af det 
monetære  samarbejde  for at forsvare  deres  valutaer 
mod spekulationsbevægelser.  Andre  har taget  ensidige 
beslutninger,  da de stod  over  for  nye  trusler  mod 
deres  betalingsbalance. 
Det forhold,  at medlemsstaterne  overbyder  hinan-
den i samhandelen  kan  ikke  undgå  at medføre  store 
ændringer  i produktion,  beskæftigelse  og  leve-
standard.  Ro i samfundet  og alle  de internationale 
forbindelser  ville  kun  vanskeligt  kunne  bevares,  hvis 
der forekom  almindelig  økonomisk  tilbagegang. 
Alle er enige  om,  at nationale  beslutninger  inden  for 
rammerne  af hver  medlemsstats  eget  ansvar  er inef-
fektive  og farlige,  hvis  der  ikke  forinden  er sket 
samordning  på fællesskabsniveau.  Derfor  er det nød-
vendigt,  at den  er troværdig  for  den  medlemsstat, 
der er i vanskeligheder,  og at staten  kan  stole  på 
fællesskabssolidariteten.  Hvordan  skal  man  i mangel 
heraf  undgå  ensidige  beslutninger,  hvis  medlemssta-
terne  er tvunget  til helt  alene  at klare  interne  vanske-
ligheder,  der  skyldes  den  internationale  uro,  de er 
udsat  for på grund  af deres  tilhørsforhold  til et mar-
ked, som  i vid udstrækning  er åbent. 
Det synes  derfor  som  om  Fællesskabet  ikke  uden 
stor risiko  kan  løse  sin opgave  i verden,  hvis  det 
ikke forstærker  sin egen  særlige  identitet  kraftigt. — gennemførelse  af europæisk  valutasolidaritet  med 
det formål  at genindføre  faste  pariteter; 
— gennemførelse  af fælles  midler  til effektiv  be-
kæmpelse  af inflationen: 
— uopholdelig  iværksættelse  af regionalpolitikken 
gennem  tildeling  af midler  fra regionalfonden; 
— snarlig  anvendelse  af programmet  for  socialpoli-
tikken  fra topmødet  i Paris; 
— fastsættelse  af en fælles  energipolitik  med  henblik 
på at sikre  tilstrækkelig  forsyning  til rimelig  pris 
og at nedbringe  Fællesskabets  afhængighed  på 
dette  område. 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  finder,  at behovet 
for fælles  politiske  foranstaltninger  kræver,  at man 
gør sig  fri af pertentlige  og  lammende  juridiske 
spidsfindigheder,  og ikke  mere  tillader,  at man  på-
beråber  sig  påståede  institutionelle  svagheder  som 
grund  for manglende  beslutninger. 
Det mener  tværtimod,  at de prioriterede  fællesskabs-
foranstaltninger,  det foreslår,  samt  andre,  som  senere 
måtte  vise  sig  nødvendige,  kan  gennemføres  ved 
anvendelse  af de beslutningsprocedurer,  som  er fast-
sat i EØF-traktatens  artikel  148,  hvori  bl. a. om-
tales  princippet  om  flertalsbeslutninger,  og gennem 
hyppig  anvendelse  af samme  traktats  artikel  235, 
så snart  det viser  sig nødvendigt  at fastsætte  passen-
de bestemmelser  for at nå et nyt mål. 
Man  mener  i øvrigt,  at forbedringen  af beslutnings-
processen  bør knyttes  sammen  med: 
— styrkelse  af Europa-Parlamentets  kontrolbeføjel-
ser og valg  af medlemmerne  ved  anvendelse  af 
almindelig  valgret; 
Nr. C 125/58 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 10. 74 
— større  deltagelse  fra  de økonomiske  og sociale 
gruppers  side  i Fællesskabets  beslutninger,  især 
ved udvikling  af Det  økonomiske  og sociale  Ud-
valgs  rolle. 
Endelig  insisterer  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
på nødvendigheden  af objektiv  og vedvarende  in-
formation  af offentligheden.  Snarere  end  at benytte 
Fællesskabet  som  et alibi  ved  at tillægge  det upopu-
lære foranstaltninger  eller  omvendt  udlægge  faktiske 
fiemskridt  som  nationale  sejre,  har  politikerne  pligt 
til over  for  offentligheden  at gøre  opmærksom  på 
fremskridt  i Fællesskabets  arbejde.  Faglige  organi-
sationer  og fagforeninger  bør  tage  samme  ansvar 
over for økonomiske  og sociale  kredse. Det økonomiske  og sociale  Udvalg  mener,  at der 
kun ved  en loyal  information  af offentligheden  og 
aktiv  deltagelse  fra  Fællesskabets  indbyggeres  side 
kan skabes  bevidstheden  om  et forenet  Europa;  den 
europæiske  opbygning  mangler  i øjeblikket  en sådan 
bevidsthed,  og uden  den  kan  opbygningen  ikke 
skride  frem-
Bruxelles,  den 17. juli 1974. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
Udtalelse  om »Kommissionens  meddelelse  til Rådet  »Mod  en ny strategi  for Fællesskabets 
energipolitik«« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er endnu  ikke  offentliggjort  i De 
Europæiske  Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  10. juni  1974  i medfør  af artikel  198 i Traktaten  om oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om  det 
nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 122.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxel-
les den  17. og 18. juli 1974,  sin meddelelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til det brev  af 12. juni  1974,  hvori 
Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  anmodede  det 
om en udtalelse  om  Kommissionens  meddelelse  til 
Rådet  »Mod  en ny strategi  for Fællesskabets  energi-
politik«, 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  navnlig  dennes 
artikel  198, 
under  henvisning  til sin  formands  beslutning  af 
13. juni  1974  om at anvende  hasteproceduren  i hen-hold  til forretningsordenens  artikel  46 om  at på-
lægge  Afdelingen  for energi  og nukleare  anliggender 
at udarbejde  sin udtalelse  herom  i henhold  til dens 
beføjelser, 
under  henvisning  til den  beslutning,  som  formanden 
for Afdelingen  for  energi  og nukleare  anliggender 
traf den  17.  juni  1974  om i henhold  til forretnings-
ordenens  artikel  47 at tilrettelægge  afdelingens  ar-
bejde  herom, 
under  henvisning  til sin  udtalelse  om  forslag  til 
Rådets  forordning  om  anvendelse  af fællesforeta-