Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om støjemission fra maskiner til udendørs brug« () (98/C 407/03)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 9. marts 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 100 A at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Miljø-, Sundheds- og Forbrugerspørgsmål, som udpegede Klaus Boisserée til ordfører og Daniel De Norre og Markku Lemmetty til medordførere. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. juli 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 357. plenarforsamling af 9. og 10. september 1998, mødet den 9. september 1998, følgende udtalelse med 87 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod.

1. Kommissionens forslag

1.1. I EU's 5. miljøhandlingsprogram udpeges støj som et presserende problem, som får større og større betydning for sundhed og velfærd. Det gælder både støj på arbejdspladsen og især støj uden for lukkede rum, der er et miljøproblem.

Under henvisning til denne principielle vurdering forelagde Kommissionen i 1996 en grønbog med titlen »Fremtidens støjpolitik« ().

Denne grønbog behandler bl.a. støj fra maskiner, der anvendes udendørs (entreprenørmateriel, haveredskaber osv.; punkt 3.2 og 4.3 iv) i grønbogen). Derimod behandles specielle arbejdsmiljøspørgsmål ikke i denne grønbog eller i de øvrige forelagte forslag. På grund af de særlige risici på arbejdspladsen er bestemmelser om støjbeskyttelse her normalt strengere. De er udarbejdet inden for rammerne af EU's socialpolitiske program.

1.2. I udtalelsen om grønbogen af 23.-24. april 1997 () gav ØSU udtryk for følgende synspunkter:

- Det er utilfredsstillende, at der kun vedtages grænseværdier på de områder, som hidtil har været reguleret, da disse områder ikke i første række er blevet udvalgt efter en sagligt begrundet prioritering.

- Det er derfor nødvendigt at udarbejde et omfattende støjbeskyttelsesprogram for maskiner, som anvendes udendørs (især bygge- og entreprenørmateriel, men også landbrugsmaskiner og haveredskaber). Kun med et sådant omfattende program kan den teknologiske udvikling inden for støjbeskyttelse fremmes.

- Der må skabes en større tilskyndelse til på et tidligt tidspunkt at anvende støjsvage maskiner (eventuelt gennem afgifter). En mærkning af maskinerne med støjniveauerne kan senere suppleres med bestemmelser, så maskinerne bliver omfattet af EF's miljømærkeordning.

1.3. I Kommissionens direktivforslag tages grønbogens overvejelser op, og Kommissionen opfatter forslaget som en »første fase« af programmet i grønbogen.

Forslaget vedrører i første række bymæssige forhold, uden at direktivets anvendelsesområde dog begrænses hertil. ØSU havde derimod anlagt en bredere synsvinkel.

Direktivforslaget dækker derfor ikke fuldt ud ØSU's udtalelse om grønbogen.

2. Generelle bemærkninge

2.1. Som ØSU gav udtryk for i udtalelsen om grønbogen, glæder det sig over, at Kommissionen tager »støjbekæmpelse« op og foreslår konkrete bestemmelser. ØSU er enig med Kommissionen i, at dette problem prioriteres højt af befolkningen i store dele af Europa. Støjplage eksisterer både i og uden for boligområder i byer.

Selv om andre støjkilder end maskiner tegner sig for en stor andel af støjniveauet i boligområder (især trafikstøj og flystøj), kan det godtgøres, at der er et stort behov for konkret beskyttelse mod de støjkilder, som direktivet omfatter. Derfor anser ØSU det foreslåede direktiv for nødvendigt og godkender det med forbehold af følgende bemærkninger.

2.2. Formålet med direktivet er ifølge Kommissionen først og fremmest at beskytte befolkningens sundhed og velfærd, og den anser derfor et omfattende rammedirektiv om emissionsgrænseværdier for maskiner til udendørs brug for påkrævet. Det var også ØSU's opfattelse i udtalelsen om grønbogen og er tillige i overensstemmelse med punkt 38 i Europa-Parlamentets beslutning af 10. juni 1997 ().

Men det foreliggende forslag indebærer i alt væsentligt kun en videreførelse og konsolidering af allerede eksisterende, ikke systematisk vedtagne enkeltdirektiver, samt en tilpasning af emissionsgrænseværdier til den tekniske udvikling, som dog først skal træde i kraft efter seks år (fase II - forslagets artikel 19, stk. 1, 3. afsnit).

ØSU tvivler på, om dette og direktivforslagets øvrige »instrumentarium«, der består af

- standardlydmålinger, hvis resultater skal anvendes ved mærkningen af maskintypen, og

- overensstemmelseserklæringer for de seriefremstillede maskiner, der skal være mærkede, når de markedsføres,

er tilstrækkeligt til at beskytte mod støj.

2.3. Det forekommer nødvendigt at vurdere måleresultaterne på grundlag af den bedste støjbeskyttelsesteknik kombineret med muligheden for i det enkelte tilfælde at kræve, at der anvendes maskiner med avanceret støjbeskyttelse, hvis det er berettiget for at beskytte befolkningen mod sundhedsfarer eller betydelige gener.

2.4. ØSU er indforstået med, at støjbeskyttelsesprogrammet gennemføres i faser, men foreslår dog, at det i den videre lovgivningsprocedure undersøges, om det allerede nu er muligt at udvide det i forskellige henseender.

2.4.1. Direktivets anvendelsesområde bør undersøges nærmere. Listerne i Bilag I, Del B og C, omfatter ikke alle maskiner, der medfører betydelige gener for områdets beboere. Det gælder f.eks. rambukke (damprambukke og motorrambukke), der ofte anvendes på byggepladser i byer (f.eks. til bygning af spunsvægge), og som ikke er omfattet af direktivforslaget.

2.4.2. Det bør undersøges, om den frist på seks år, der er fastsat for anvendelsen af grænseværdier, der svarer til den tekniske udvikling (fase II - forslagets artikel 19), kan forkortes, således at befolkningen hurtigt kan nyde godt af de forbedrede beskyttelsesbestemmelser. I denne forbindelse må der tages hensyn til, at de ændrede grænseværdier kun skal gælde for maskiner, der markedsføres eller tages i brug for første gang efter seksårsfristens udløb, og ikke for ældre maskiner. Kommissionens forslag indeholder ikke nogen konkret begrundelse for seksårsfristen.

2.4.3. Fristen på 6 år for revision af lister og grænseværdier (artikel 17 i forslaget) bør revideres tilsvarende.

2.5. Forslaget tager ikke tilstrækkeligt hensyn til den teknologiske udvikling på støjområdet, der er sket i medlemsstaterne i de senere år - ikke mindst ved hjælp af de nationale miljømærkeordninger. Næsten overalt markedsføres der maskiner med lavere grænseværdier end dem, der er fastsat i direktivforslaget.

ØSU anser det derfor for rigtigt at anvende forslagets bestemmelser om måling, mærkning og overensstemmelsesvurdering til at tilskynde køberne på markedet til at vælge støjsvage maskiner. Det gælder, uanset om der er fastsat støjgrænseværdier eller ej. I den forbindelse skal der tages hensyn til, at købere af maskiner, der er omfattet af direktivet, ofte er ikke-professionelle brugere, for hvem fysiske data ikke uden videre indeholder informationer, der er nyttige i købssituationen. Det samme gælder små og mellemstore virksomheder, der ikke er i stand til at benytte lydeksperter, når de bestiller eller køber maskiner.

Derfor bør der anstilles følgende overvejelser i overensstemmelse med ØSU's udtalelse om grønbogen:

- Til mærkningen af maskinerne bør der knyttes en sammenlignende klassificering og vurdering (som er forståelig for forbrugerne/køberne).

- Fabrikanterne bør være forpligtet til i brochurer eller beskrivelser at angive støjniveauet sammen med de tekniske data (motoreffekt, ydeevne, størrelse, bredde osv.). Et lavt støjniveau er stadig et kvalitetskendetegn, som der bør gøres opmærksom på over for køberen/forbrugeren, når denne skal træffe sit valg.

- Medlemsstaterne bør via beskatningen kunne tilskynde forbrugerne til så tidligt som muligt at anskaffe sig støjsvage maskiner.

- Man må være opmærksom på, at der til de maskiner, der er omfattet af direktivet, udvikles et »miljømærke«, der kan indgå i EU's miljømærkeordning ().

2.6. Bestemmelserne i forslaget vedrører de omfattede maskiners emissioner. Forslaget indeholder ingen grænseværdier om støjens effekt på mennesker - f.eks. kombineret med andre støjkilder. ØSU kan acceptere Kommissionens approach: der ville næppe på indeværende tidspunkt kunne fastsættes ensartede »miljøkvalitetsmål« for støjniveauet omkring maskiner, især fordi de lokale forhold og de regionale krav er meget forskellige, og der endnu ikke foreligger vurderingskriterier. Sådanne »støjkvalitetsmål« kan i første omfang kun fastlægges af medlemsstaterne, også i tilfælde, hvor de går videre end rammerne for »indskrænkninger i brugen« (forslagets artikel 14) og videre end beskyttelsen af arbejdstagerne. Nærhedsprincippet gælder også for støjbeskyttelse ().

ØSU noterer med interesse, at der forberedes et rammedirektiv om »miljøstøj«, som bl.a. skal indeholde miljøkvalitetsmål for støjbeskyttelsen.

2.7. Kommissionen anvender EF-traktatens artikel 100 A som retsgrundlag. Efter ØSU's opfattelse og ifølge begrundelsen til forslaget er beskyttelsen af befolkningens sundhed og velfærd og det indre markeds funktion ligeværdige mål for direktivforslaget, og derfor kommer i hvert fald artikel 130 S også i betragtning som retsgrundlag.

3. Bemærkninger til de enkelte bestemmelser i forslaget

3.1. Artikel 4, stk. 3

De bestemmelser, som medlemsstaterne kan vedtage, bør også omfatte bestemmelser om muligheden af at gennemtvinge resultaterne af overensstemmelsesproceduren - eventuelt suppleret med en vurdering som foreslået ovenfor i punkt 2.2 - ved hjælp af sanktioner for at beskytte befolkningen.

3.2. Artikel 8

ØSU foreslår, at mærkningen, når måleværdierne foreligger, suppleres med en klassificering, som kan tilskynde forbrugeren/køberen til at vælge støjsvage maskiner (se punkt 2.5 ovenfor).

3.3. Artikel 9 og Bilag I

3.3.1. For en stor del af de maskiner, der dækkes af direktivet, fastsættes ingen grænseværdier, selv om det kriterium, Kommissionen nævner for fastsættelsen af grænseværdier, ville berettige det (). Således gælder der fortsat ingen grænseværdier for maskiner, der hyppigt anvendes i nærheden af boligområder eller fritidsfaciliteter, som f.eks. kædesave eller plæneluftere, hækklippere og fliskværne. For sådanne maskiner (Bilag I, Del C) fastsættes der ifølge det foreliggende forslag kun bestemmelser om måling og mærkning. Det bør undersøges, om grænseværdierne ikke kan udvides; man kunne overveje at indføre ensartede grænseværdier for alle haveredskaber.

3.3.2. Fordelingen af de enkelte maskiner mellem Del B og Del C i bilag I bør revideres. Det gælder f.eks. »plænekanttrimmere« på den ene side og »græskanttrimmere« på den anden side. Kun for »plænetrimmere« er der fastsat grænseværdier.

3.3.3. Det er ikke indlysende, hvorfor landbrugsmaskiner, f.eks. plæneklippere, er undtaget, da de på landet ofte anvendes i nærheden af boliger. Det samme gælder de meget vigtige oplysninger om, hvorledes man skal omgås maskiner på en miljøvenlig måde, så de støjer mindst muligt.

3.4. Artikel 13

ØSU hilser forslaget om indsamling af data og oplysninger velkommen.

De informationer, der indsamles i henhold til forslagets artikel 13, bør være tilgængelige for de pågældende organer (herunder organer, der beskæftiger sig med forbruger- og miljøinformation), for at de kan reklamere for støjsvage maskiner. Kommissionen nævner med rette, at det ville være hensigtsmæssigt at gennemføre en oplysningskampagne til fremme af anvendelsen af støjsvage maskiner (Begrundelsen, punkt 4, sidste afsnit). Skal en sådan kampagne lykkes, må oplysningerne affattes i en alment forståelig form.

4. Andre bemærkninger

Forslaget behandler ikke følgende problemer, som ØSU nævnte i sin udtalelse om grønbogen. De maskiner, der er omfattet af direktivet, forårsager ikke kun støj, men også rystelser (vibrationer), hvis virkninger på menneskers sundhed og på bygninger kræver beskyttelsesforanstaltninger (det gælder f.eks. komprimeringsmaskiner og rambukke). Da beskyttelsesforanstaltningerne på dette område ligesom inden for støjbekæmpelsen tager udgangspunkt i selve maskinen, har nogle medlemsstater i lovgivningen behandlet beskyttelse mod vibrationer sammen med støjbeskyttelse. Dette problem burde også undersøges i forbindelse med de foreliggende direktiver eller udvidelsen af dem.

Bruxelles, den 9. september 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 124 af 22.4.1998, s. 1.

() KOM(96) 540 endelig udg.

() EFT C 206 af 7.7.1997, s. 1.

() EFT C 200 af 30.6.1997, s. 28.

() Forordning (EØF) nr. 880/92 - EFT L 99 af 11.4.1992.

() Forslagets artikel 4, stk. 3, og Kommissionens udsagn i punkt 3.2 i begrundelsen er for snævert formuleret.

() Begrundelsen, s. 11.