V :, tf*. KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 10 12 1996 
KOM(96) 663 endelig udg. 
95/0359 (SYN) 
Ændret forslag til 
RÅDETS FORORDNING ÆF) 
OM LUFTFARTSSELSKABERS ERSTATNINGSANSVAR I TILFÆLDE AF 
ULYKKER 
(forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens 
artikel 189 A, stk. 2) 

Begrundelse 
Europa-Parlamentet godkendte på sit plenarmøde den 17. september 1996 det af 
Kommissionen forelagte forslag til Rådets forordning om luftfartsselskabers 
erstatningsansvar i tilfælde af ulykker.1) Det vedtog også en række ændringsforslag til 
teksten. 
Kommissionen accepterede ændringsforslag 1 og 2, som indfører nye betragtninger, da 
de med et forsigtigt ordvalg udtrykker behov for revision af Warszawa-konventionen på 
multilateralt niveau samt at en fællesskabsindsats alligevel kan spille en rolle under 
sådanne forhandlinger og tjene som retningslinje for en global løsning. 
Den accepterede også ændringsforslaget til betragtning 9, da det øger grænsen for 
erstatningsansvar fra 100 000 ECU til 120 000 ECU. 
Den accepterede ændringsforslaget til betragtning 13, da der hermed gives stærkere 
udtryk for Kommissionens oprindelige forslag om, at erstatningsansvaret for fragtgods 
og bagage skal revideres. 
Den accepterede ændringsforslagene til betragtning 14 og artikel 8, da man hermed 
opnår en mere præcis formulering, idet "værdier" erstattes med "beløb". 
Kommissionen accepterede ændringsforslaget til betragtning nr. 10, da det klargør 
behovet for forskudsbetalinger. 
Endvidere accepterede den ændringsforslaget til artikel 7, da det klargør hvilke søgsmål, 
der kan bringes for retten og også definerer hjemstedet på tidspunktet for ulykken. 
Kommissionen accepterede ligeledes delvis ændringsforslagene til: 
betragtning 12 og artikel 6, for så vidt de vedrører anvendelse af forordningen 
ved drøftelser med tredjelande. 
Artikel 2, stk. 1, litra c) og d) hvad angår slettelse af forskudsbeløbet og den nye 
definition af erstatningsberettigede. 
Artikel 4, da det indfører større fleksibilitet for forskudsbeløb. 
Artikel 5, stk. 2, da det styrker lufttransportbrugernes ret til oplysninger. 
Kommissionen kan principielt efter omformulering, acceptere følgende 
ændringsforslag: 
b KOM(96) 724 af 20.12.95, endelig udg. 
Betragtning 8 og artikel 3, stk. 1, for så vidt som de klargør, at forordningen kun 
vedrører grænserne for økonomisk erstatningsansvar. 
Artikel 1, som klargør forordningens anvendelsesområde. 
Artikel 3, stk. 2, da det øger grænsen for erstatningskrav fra 100 000 ECU til 120 
000 ECU. 
En ny artikel 7 a, vedrørende regresret for luftfartsselskaberne. 
En ny artikel 9 a, da denne forlanger en evalueringsrapport senest i 1999. 
ÆNDRET FORSLAG TIL RÅDETS FORORDNING OM 
LUFTFARTSSELSKABERS ANSVAR I TILFÆLDE AF ULYKKER 
Reglerne for erstatningsansvar bygger i 
konventionen angående udførelse af visse 
ensartede regler om international 
luftbefordring, underskrevet i Warszawa 
den 12.10.1929, i det følgende benævnt 
Konventionen, og på den ændring af den, 
som blev foretaget i Haag den 28.09.1955; 
konventionen anvendes over hele verden til 
gavn for både passagerer og 
luftfartsselskaber og må bevares; 
Reglerne for erstatningsansvar, hvis en 
passager bliver dræbt eller lider skade på 
legeme eller helbred, indgår i 
transportbetingelserne i transportaftalen 
mellem luftfartsselskabet og passageren; 
Rådets forordninger (EØF) nr. 2407/92, 
2408/92 og 2409/921) har skabt et indre 
luftfartsmarked, hvor reglerne for 
erstatningsansvar bør harmoniseres; En komplet gennemgang og revision af 
Warszawa-konventionen har længe været 
påkrævet og vil på lang sigt udgøre en mere 
ensartet og anvendelig international løsning 
på spørgsmålet om luftfartsselskabers 
erstatningsansvar i tilfælde af ulykker; 
indsatsen for at få hævet de i Warszawa­
konventionen fastsatte erstatningsgrænser 
bør fortsætte i form af multilaterale 
forhandlinger; 
Det er dog stadig ønskeligt at Fællesskabet 
gør en indsats for at øge den erstatning, som 
passagerer kan få; denne indsats kan tjene 
som retningslinie for forbedret 
passagerbeskvttelse på globalt plan; 
Uændret 
Uændret 
Uændret 
2) EFT nr. L 240 af 28.08.1992, s. 1 
Konventionens erstatningsgrænser er for 
lave i forhold til de nuværende økonomiske 
og sociale standarder; medlemsstaterne har 
derfor hver for sig hævet 
erstatningsgrænsen og således skabt 
transportbetingelser i Fællesskabet; 
desuden gælder Warszawa-konventionen 
kun for international transport; i det indre 
luftfartsmarked er forskellen på indenrigs-
og udenrigsflyvning imidlertid blevet 
ophævet; det vil være hensigtsmæssigt, at 
erstatningsansvaret i forbindelse med 
indenrigs- og udenrigsflyvning har samme 
karakter og omfang; 
de nuværende lave erstatningsgrænser fører 
ofte til langvarige retssager, som skader 
luftfartens omdømme; Uændret 
Uændret 
Uændret 
Fællesskabets indsats på luftfartsområdet 
bør også tilstræbe større beskyttelse af Uændret 
brugernes interesser; 
foranstaltninger, der skaber ensartede 
transportbetingelser, når det gælder 
luftfartsselskabernes erstatningsansvar, og 
sikrer luftfartens brugere et højt og effektivt 
beskyttelsesniveau, kan ifølge 
nærhedsprincippet bedst træffes på 
Fællesskabsplan; 
det vil være hensigtsmæssigt at ophæve alle 
erstatningsgrænser i forbindelse med 
passagerens død eller legemlige eller 
helbredsmæssige tilskadekomst; Uændret 
Det vil være hensigtsmæssigt at ophæve alle 
erstatningsmæssige grænser i den betvdning 
der foreligger i Warszawa-konventionens 
artikel 22, stk. 1, og alle andre juridiske 
eller kontraktbestemte grænser i forbindelse 
med en passagers død eller legemlige eller 
helbredsmæssige tilskadekomst; 
for at undgå, at der ikke er dækning for 
ofrene for ulykker, der ikke kunne 
afværges, bør luftfartsselskaberne ikke 
kunne forsvare sig mod et erstatningskrav, 
der skyldes en passagers død eller legemlige 
eller helbredsmæssige tilskadekomst i den i 
konventionens artikel 17 anvendte 
betydning ved at henvise til konventionens 
artikel 20, stk. 1, hvis kravet ligger inden 
for en beløbsramme på 100 000 ECU; for at undgå, at der ikke er dækning for 
ofrene for ulykker, der ikke har kunnet 
afværges, bør luftfartsselskaberne ikke 
kunne forsvare sig mod et erstatningskrav, 
der skyldes en passagers død eller legemlige 
eller helbredsmæssige tilskadekomst som 
omhandlet i konventionens artikel 17, ved 
at henvise til konventionens artikel 20, stk. 
1, hvis kravet ligger inden for en 
beløbsramme på 120 000 ECU; i henhold til 
Warszawa-konventionens artikel 21 kan en 
domstol fritage et luftfartsselskab helt eller 
delvist for erstatningsansvar, hvis 
luftfartselskabet kan bevise, at skadelidte 
ved uagtsomhed har bidraget til skaden. 
passagerer eller deres nærmeste bør hurtigst 
muligt have udbetalt et forskudsbeløb til 
dækning af sine umiddelbare behov; 
der bør for erstatningsberettigede, herske 
fuld juridisk klarhed omkring 
ulykkestilfælde, at de skal på forhånd 
underrettes om de gældende regler; 
langvarige retssager eller søgsmål må 
undgås; passageren bør desuden have 
mulighed for at anlægge søgsmål ved retten 
i den medlemsstat, hvor han har hjemsted 
eller fast bopæl; 
for at undgå konkurrenceforvridninger bør 
luftfartsselskaber fra tredjelande give 
passagererne tilstrækkelige oplysninger om 
deres transportbetingelser; omgående udbetaling af et forskudsbeløb 
kan i høj grad hjælpe den skadelidte 
passager eller dennes nærmeste i 
forbindelse med dækning af de 
øjeblikkelige omkostninger forbundet med 
en luftfartsulvkke; 
der bør for erstatningsberettigede herske 
fuld juridisk klarhed omkring 
ulykkestilfælde; de skal på forhånd 
underrettes om gældende regler; langvarige 
retssager eller andre tvister må undgås; den 
erstatningsberettigede bør desuden have 
mulighed for at anlægge sag ved retten i 
den medlemsstat, hvor hen på tidspunktet 
for ulykken havde hjemsted; 
Uændret 
For at sikre så bred en beskyttelse som 
muligt for passagererne, er det ønskeligt at 
Fællesskabet i sine aftaler om civil luftfart 
med tredjelande søger at indarbejde en 
forpligtelse til at følge denne forordnings 
bestemmelser; 
en forbedring af situationen i forbindelse 
med bagage og fragt behandles for tiden af 
ICAO og har ikke samme uopsættelige 
karakter som passagersituationen; 
de værdier, der udtrykkes i denne 
forordning, må kunne forøges i takt med 
den økonomiske udvikling; Kommissionen 
bør derfor have myndighed til at træffe 
beslutning om sådanne forøgelser efter at 
have rådspurgt et rådgivende udvalg -Fællesskabets indsats for forbedring og 
harmonisering af luftfartsselskabernes 
erstatningsansvar for bortkommen eller 
beskadiget bagage eller fragtgods skal af 
hensyn til konsekvens og koordinering 
ligeledes behandles; 
de beløb, der udtrykkes i denne forordning, 
må kunne forøges i takt med den 
økonomiske udvikling; Kommissionen bør 
derfor have myndighed til at træffe 
beslutning om sådanne forøgelser efter at 
have rådspurgt et rådgivende udvalg -
Artikel 1 
I denne forordning fastsættes Fællesskabets 
luftfartsselskabers forpligtelser i forbindelse 
med erstatning til passagerer i tilfælde af 
ulykker. I denne forordning fastsættes Fællesskabets 
luftfartsselskabers erstatningsansvar for 
skade i tilfælde af en passagers død eller 
legemlige eller helbredsmæssige 
tilskadekomst hvis den ulykke, der 
forårsagede skaden, finder sted ombord på 
flyet eller i løbet af påstignings- eller 
afstigningsoperationerne. 
Artikel 2 
1. 
a) 
b) I denne forordning forstås ved: I denne forordning forstås ved: 
c) 
«o 
e) "luftfartsselskab": en Uændret 
lufttransportvirksomhed med gyldig 
koncession 
"Fællesskabets luftfartsselskaber" : Uændret 
lufttransportvirksomheder i den i 
Rådets forordning (EØF) nr. 
2407/92 anvendte betydning 
"erstatningsberettigede" : ofrene 
og/eller de personer, der efter 
gældende ret træder i ofrenes sted i 
henhold til en retsforskrift, en 
afgørelse eller en særlig kontrakt 
"forskudsbeløb": et beløb, der 
udbetales den erstatningsberettigede 
for at dække dennes umiddelbare 
behov, uden at dette hindrer den 
hurtigst mulige afgørelse om fuld 
erstatning 
"ECU": den ECU, som vedtages ved 
opstilling af De Europæiske 
Fællesskabers almindelige budget i 
henhold til traktatens artikel 207 og 
209 
"Warszawa-konventionen" : 
konventionen angående indførelse af 
visse ensartede regler om 
international luftbefordring, 
underskrevet i Warszawa den 12. 
oktober 1929, foruden alle 
internationale instrumenter, som 
bygger på den og er knyttet til den 
Begreber i denne forordning, som 
ikke er defineret i stk. 1, svarer til 
de i Warszawa-konventionen 
anvendte betegnelser. c) "erstatningsberettigede": en passager 
og i tilfælde af passagerens død 
enhver fysisk person, der efter 
gældende ret træder i den dødes sted 
Udgår 
Uændret 
"Warszawa-konventionen" : konventionen 
angående indførelse af visse ensartede 
regler om international luftbefordring, 
underskrevet i Warszawa den 12. oktober 
1929; eller Warszawa-konventionen som 
ændret i Haag den 28. september 1955; og 
det supplement til Warszawa-konventionen, 
som blev udfærdiget i Guadalajara den 18. 
september 1961 - alt efter hvilken version 
der er gældende for passagerens 
befordringskontrakt; 
Uændret 
Artikel 3 
Fællesskabets luftfartsselskabers 
erstatningsansvar i tilfælde af en 
passagers død eller legemlige eller 
helbredsmæssige tilskadekomst er 
ikke underkastet lov- eller 
kontraktbestemte grænser Det beløb. som et 
Fællesskabets luftfartsselskaber kan 
ikke afvise eller begrænse deres 
erstatningsansvar for beløb på indtil 
100 000 ECU ved at bevise, at de 
selv og deres ansatte har taget alle 
nødvendige forholdsregler for at 
undgå skaden, eller at dette ikke har 
været muligt for dem. fællesskabsluftfartsselskab skal 
udbetale i tilfælde af en passagers 
død eller legemlige eller 
helbredsmæssige tilskadekomst ved 
en ulykke er ikke underkastet nogen 
lovmæssig, konventionsmæssig eller 
kontraktbestemt grænse. 
.Fællesskabets luftfartsselskaber kan 
ikke afvise eller begrænse deres 
erstatningsansvar for beløb på indtil 
120 000 ECU ved at bevise, at de 
selv og deres ansatte har taget alle 
nødvendige forholdsregler for at 
undgå skaden, eller at dette ikke har 
været muligt for dem. 
Hvis luftfartsselskabet fører bevis 
for, at skadelidte ved uagtsomhed 
selv forårsagede eller bidrog til 
skaden, kan domstolen i henhold til 
dens egne bestemmelser, fritage 
luftfartsselskabet helt eller delvis for 
erstatningsansvar. 
10 
Artikel 4 
Luftfartsselskabet skal ufortøvet, 
dvs. senest 10 dage efter den 
begivenhed, hvor skaden blev 
forvoldt, udbetale den 
erstatningsberettigede et 
forskudsbeløb på indtil 50 000 ECU, 
afhængigt af den lidte skade, og 
mindst 50 000 ECU i tilfælde af 
død, eller stille et sådant beløb til 
den erstatningsberettigedes 
rådighed. 
Forskudsbeløbet kan fraregnes et 
eventuelt senere erstatningsbeløb fra 
luftfartsselskabet, men skal under 
ingen omstændigheder 
tilbagebetales. Luftfartsselskabet skal ufortøvet og 
senest 10 dage efter, at den 
erstatningsberettiges identitet er 
blevet godtgjort, udbetale et 
forskudsbeløb, der gør det muligt at 
klare de øjeblikkelige økonomiske 
omkostninger. 
Udbetalingen i medfør af stk. 1, er 
ikke udtryk for anerkendelse af 
erstatningsansvar og kan fraregnes 
et eventuelt senere erstatningsbeløb, 
men skal under ingen 
omstændigheder tilbagebetales. 
11 
Artikel 5 
Bestemmelserne i artikel 3 og 4 skal 
indgå i Fællesskabets 
luftfartsselskabers 
transportbetingelser 
Fællesskabets luftfartsselskabers 
agenturer, rejsebureauer og check-in 
diske skal efter anmodning give 
passagerne fyldestgørende 
oplysninger om bestemmelserne i 
artikel 3 og 4, og et sammendrag af 
disse bestemmelser skal forefindes 
på billetten. Uændret 
Luftfartsselskaber, som ikke er 
hjemmehørende i Fællesskabet og 
derfor ikke underkastet 
bestemmelserne i artikel 3 og 4, skal 
klart og utvetydigt oplyse 
passagerne om det ved billetkøb, 
som foretages i agenturer eller 
rejsebureauer eller ved check-in 
diske på medlemsstaternes 
territorium. Luftfartsselskaberne 
udleverer efter anmodning en 
formular med en redegørelse for 
deres betingelser til passagerne. At 
erstatningsgrænsen er angivet på 
billetten er ikke tilstrækkelig 
oplysning. Fællesskabets luftfartsselskabers 
agenturer, rejsebureauer og check-in 
diske skal efter anmodning give 
passagererne udtømmende 
oplysninger om bestemmelserne i 
artikel 3 og 4 på det 
fællesskabssprog, de vælger, og et 
sammendrag af disse bestemmelser 
skal være trykt på billetten i et 
ligetil og forståeligt sprog. 
Luftfartsselskaber, som ikke er 
hjemmehørende i Fællesskabet, og 
som opererer, fra og i Fællesskabet 
og ikke underkastet bestemmelserne 
i artikel 3 og 4, skal klart og 
utvetydigt oplyse passagerne om det 
ved billetkøb, som foretages i 
agenturer eller rejsebureauer eller 
ved check-in diske på 
medlemsstaternes territorium. 
Luftfartsselskaberne udleverer efter 
anmodning en formular med en 
redegørelse for deres betingelser til 
passagerne. At erstatningsgrænsen 
er angivet på billetten er ikke 
tilstrækkelig oplysning. 
12 
Artikel 6 
Hvert år sender medlemsstaternes 
myndigheder en liste over de 
luftfartsselskaber fra tredjelande, 
som ikke er underkastet denne 
forordnings bestemmelser, til 
luftfartsbrugernes organisationer og 
til Kommissionen, som stiller dem 
til rådighed for de øvrige 
medlemsstater. Hver år sender medlemsstaternes 
myndigheder en liste over de 
luftfartsselskaber fra tredjelande, 
som ikke er underkastet denne 
forordnings bestemmelser, og som 
opererer til, fra og inde i 
Fællesskabet til luftfartsbrugernes 
organisationer og til Kommissionen, 
som stiller dem til rådighed for de 
øvrige medlemsstater. 
Når Kommissionen fører forhand­
linger på Fællesskabets vegne på 
relevante områder, inden for civil 
luftfart med tredjelande, skal den 
søge at indarbejde denne 
forordnings bestemmelser i 
aftalerne. 
Artikel 7 
I forbindelse med flyulykker, hvori 
luftfartsselskaber fra Fællesskabet er 
involveret, kan de erstatningsberettigede 
foruden at benytte den mulighed, 
Warszawa-konventionens artikel 28 giver 
dem, anlægge erstatningssøgsmål ved retten 
i den medlemsstat, hvori passageren har 
hjemsted eller fast bopæl. I forbindelse med ulykker, hvori 
luftfartsselskaber fra Fællesskabet er 
involveret, kan erstatningssøgsmål foruden 
den mulighed, Warszawa-konventionens 
artikel 28 giver, anlægges ved retten i den 
medlemsstat, hvori passageren på 
tidspunktet for ulykken havde hjemsted. 
13 
Artikel 7A 
I tilfælde af en passagers død eller 
legemlige eller helbredsmæssige 
tilskadekomst skal intet i denne forordning 
a) indebære. at et 
fællesskabsluftfartsselskab er den eneste 
part med erstatningsansvar eller 
b) begrænse EF-luftfartsselskabets ret til 
bidrag fra eller erstatning fra andre parter i 
henhold til gældende ret. 
Artikel 8 
Kommissionen kan efter at have rådspurgt De beløb, der angives i artikel 3 og 4 kan, 
det rådgivende udvalg, som nedsættes i hvis dette er hensigtsmæssigt, forhøjes i 
henhold til artikel 9, beslutte at forhøje de henhold til artikel 9, stk. 2, hvis den 
værdier, der angives i artikel 3 og 4, hvis økonomiske udvikling gør en sådan 
den økonomiske udvikling gør en sådan beslutning nødvendig. Beslutningen 
beslutning nødvendig. Beslutningen offentliggøres i De Europæiske 
offentliggøres i De Europæiske Fællesskabets Tidende. 
Fællesskabers Tidende. 
14 
Artikel 9 
1. Kommissionen bistås af et rådgivende 1. Kommissionen bistås af et rådgivende 
udvalg, der består. af repræsentanter for udvalg, der består af repræsentanter for 
medlemsstaterne, og som har medlemsstaterne, og som har 
Kommissionens repræsentant som formand. Kommissionens repræsentant som formand. 
Kommissionens repræsentant forelægger 
udvalget et udkast til de foranstaltninger, 
der skal træffes. Udvalget afgiver en 
udtalelse om dette udkast inden for en frist, 
som formanden kan fastsætte under hensyn 
til, hvor meget det pågældende spørgsmål 
haster, i givet fald ved afstemning. 
Udtalelsen optages i mødeprotokollen; 
derudover har hver medlemsstat ret til.at 
anmode om, at dens holdning indføres i 
mødeprotokollen. 
Kommissionen tager størst muligt hensyn til 
udvalgets udtalelse. Den underretter 
udvalget om, hvorledes den har taget 
hensyn til dets udtalelse. 
2. Uændret. 
2. Kommissionen kan endvidere høre 
udvalget vedrørende andre spørgsmål 
forbundet med gennemførelse af 
forordningen. 
3. På Kommissionens anmodning kan 
udvalget behandle andre spørgsmål 
forbundet med gennemførelsen af 
direktivet. 
Artikel 9A 
Kommissionen forelægger inden den 31. 
december 1999 en evalueringsrapport om 
denne forordning for Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg. Europa-Parlamentet og 
Rådet. 
15 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 663 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 07 06 
Katalognummer : CB-C0-96-675-DA-C 
ISBN 92-78-13350-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
k