BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET Kommissionens rapport om opfølgning af dechargen for 2001

INDHOLDSFORTEGNELSE

BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET oM opfølgning af dechargen for 2001

I. Europa-Parlamentets beslutning om det almindelige budget

a) Regnskabssystem, finansforvaltning, inddrivelse

b) Eurostat, bekæmpelse af svig

c) Eksternalisering

d) Underudnyttelse af budgettet / Sapard, strukturfondene

e) Udvidelsen

f) Landbrug og fødevarer

g) Den Europæiske Socialfond

h) Miljø, folkesundhed og forbrugerpolitik

i) Bøder

j) Eksterne politikker

k) Finansielle instrumenter

l) Andre bemærkninger

m) OLAF

II. Europa-Parlamentets beslutning om EUF

III. Europa-Parlamentets beslutning om EKSF

IV. Europa-Parlamentets beslutning om agenturer

V. Rådets henstilling vedrørende det almindelige budget

a) Reformen af Kommissionen

b) Egne indtægter

c) Den fælles landbrugspolitik

d) Strukturforanstaltninger

e) Interne politikker

f) Eksterne aktioner

g) Førtiltrædelsesstøtte

h) Administrationsudgifter

i) Finansielle instrumenter og bankaktiviteter

j) Revisionserklæring

Indledning

1/Opfølgningsrapportens anvendelsesområde

EF-traktatens artikel 276 og Euratom-traktatens artikel 180 b indeholder bestemmelser om dechargeproceduren. I disse artikler er det anført, at "Kommissionen træffer alle egnede foranstaltninger til at efterkomme bemærkningerne i afgørelserne om decharge og andre bemærkninger fra Europa-Parlamentet i forbindelse med afholdelsen af udgifterne samt de kommentarer, der ledsager de henstillinger om decharge, som Rådet vedtager. Kommissionen aflægger efter anmodning fra Europa-Parlamentet eller Rådet beretning om, hvilke foranstaltninger den har truffet på baggrund af disse bemærkninger og kommentarer, navnlig om instrukserne til de tjenestegrene, der varetager budgettets gennemførelse. Sådanne beretninger tilsendes ligeledes Revisionsretten".

For så vidt angår gennemførelsen af det almindelige budget for regnskabsåret 2001, har Kommissionen på Rådets og Europa-Parlamentets anmodning udarbejdet den foreliggende opfølgningsrapport, der vedrører Rådets henstilling af 7. marts 2003 og den beslutning, Europa-Parlamentet vedtog den 8. april 2003. I forhold til tidligere år vedrører denne opfølgningsrapport også meddelelsen af decharge for gennemførelsen af 6., 7. og 8. Europæiske Udviklingsfond og EKSF for regnskabsåret 2001.

Endelig omhandler rapporten også opfølgningen af anbefalingerne til Kommissionen i forbindelse med dechargen til Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF) og til følgende agenturer: Cedefop, EUROFOUND og EAR.

2/Opfølgningsrapportens formål

I overensstemmelse med traktaterne er hovedformålet med denne opfølgningsrapport først og fremmest at redegøre for de foranstaltninger, Kommissionen har truffet eller har til hensigt at træffe som svar på bemærkningerne i afgørelserne om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2001, 6., 7. og 8. Europæiske Udviklingsfond og EKSF's budget for regnskabsåret 2001.

3/Metode

Af klarhedshensyn og for at undgå, at dokumentet bliver alt for omfattende, videregives anmodningerne fra budgetmyndigheden i sammenfattet form. Anmodningerne findes i deres fulde ordlyd i de vedføjede henstillinger fra Europa-Parlamentet og Rådet.

For hurtigt at kunne lokalisere de oprindelige anmodninger i henstillingerne om decharge findes krydshenvisninger til de oprindelige anmodninger i parentes efter hver sammenfattet anmodning. Hver krydshenvisning begynder med navnet på den ordfører, der er ansvarlig for en given henstilling om decharge (f.eks.: Casaca punkt 52 står for den anmodning, der findes i punkt 52 i henstillingen om decharge for gennemførelsen af det almindelige budget for 2001). Det samme gælder for de andre henstillinger, dvs.:

Sørensen - står for henstillingen om decharge for EUF for 2001

Langenhagen - står for henstillingen om decharge for EKSF for 2001

Rådet - står for Rådets henstilling om meddelelse af decharge for 2001.

Kommissionens foranstaltninger i forbindelse med de enkelte anmodninger/henstillinger er beskrevet i boksene.

I. Europa-Parlamentets beslutning om det almindelige budget

a) Regnskabssystem, finansforvaltning, inddrivelse

1. Ønsker, at Kommissionen inden årets udgang forelægger en flerårig plan indeholdende en tidsplan med en trinvis inddeling med henblik på at opnå en positiv revisionserklæring fra Revisionsretten for hele budgettet; (Casaca -punkt 5)

Kommissionens svar:

I forlængelse af den administrative reform er Kommissionen gradvis ved at etablere den struktur, der er nødvendig for at kunne afgive en sådan erklæring. Med hensyn til regnskabssystemet er der i overensstemmelse med finansforordningen af 25. juni 2002 og gennemførelsesbestemmelserne planlagt et nyt system med periodiseret regnskabsføring på basis af internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor for 2005. Disse standarder er først blevet vedtaget for kort tid siden. Revisionsretten har dog - bortset fra fire mindre tekniske forbehold - gennem årene til stadighed bekræftet, at regnskabet giver et retvisende billede af Fællesskabernes indtægter og udgifter.

Med hensyn til reformen af finansforvaltningen i Kommissionen er de standarder, der forventes af de interne kontrolsystemer, allerede klart defineret, og generaldirektoraterne udfolder store bestræbelser på inden udgangen af 2003 så vidt muligt fuldt ud at overholde de grundlæggende krav i forbindelse med de 24 interne kontrolstandarder (se aktion 5.4.5. i sammenfatningen af generaldirektoraternes og tjenestegrenenes årlige aktivitetsrapporter for 2002 - KOM(2003)391 af 9.7.2003). Endvidere har Kommissionen taget skridt til at begrænse risikoen for uregelmæssigheder i forbindelse med de transaktioner, som den ikke forvalter direkte. Eksempelvis:

- med hensyn til delt forvaltning undersøger en tværtjenstlig gruppe mulige foranstaltninger med henblik på en tættere inddragelse af medlemsstaterne

- med hensyn til programmer med omkostningsdeling er man nu i færd med at gennemføre en handlingsplan, som blev vedtaget den 10. januar 2003, og som tager sigte på at skabe større konsekvens blandt generaldirektoraterne i forbindelse med kontraktforvaltningen. Flere generaldirektorater har truffet udbedrende foranstaltninger for at reducere risikoen for fejl til et minimum

- med hensyn til samfinansierede programmer generelt skal en tværtjenstlig gruppe fra udgangen af 2003 se nærmere på muligheden for at indføre enhedskomponenter i forbindelse med tilskud og støtte inden for en ensartet kontrolmetode.

Endelig vil Kommissionen på baggrund af Domstolens stadige betænkeligheder med hensyn til sådanne risici undersøge, om der kan gennemføres en formalisering af benchmarks for de foranstaltninger, der træffes inden for de enkelte aktivitetsområder, samt rapportering om opnåelsen af disse benchmarks.

2. Ønsker som led i decentraliseringen inden udgangen af 2003 en plan fra hvert enkelt generaldirektorat for, hvordan og inden for hvilke frister det vil tilstræbe at opnå en positiv revisionserklæring; (Casaca - punkt 5)

Kommissionens svar: Kommissionen lægger den største vægt på en positiv DAS. Men ifølge det system, der er fastsat i traktaten (artikel 248 EF), skal de enkelte generaldirektorater ikke opnå en DAS. Det er på kommissionsplan, at en sådan erklæring skal afgives. Med henblik herpå træffes afhjælpende foranstaltninger i forbindelse med alle de svagheder, der er konstateret enten på tjenestegrens eller kommissionsniveau, som det fremgår af den handlingsplan, der er vedlagt sammenfatningen af generaldirektørernes og kontorchefernes årlige aktivitetsrapporter og erklæringer for 2001 og 2002.

Siden Nice-traktatens ikrafttræden har det været muligt at supplere DAS med specifikke vurderinger for hvert af Fællesskabets større aktivitetsområder. Kommissionen vil foreslå Revisionsretten, at den fremover fastlægger referencepunkter, således at det er muligt at måle, om Kommissionen gør fremskridt i forbindelse med opfyldelsen af forpligtelserne med hensyn til en forsvarlig økonomisk forvaltning. I mellemtiden vil Revisionsrettens bemærkninger løbende blive efterkommet via forbedringer af de enkelte generaldirektoraters interne kontrolsystemer.

3. En afstemning af dataene i regnskabssystemet bør prioriteres og foretages hyppigt; (Casaca - punkt 6)

Kommissionens svar:

De finansielle data for 2002 er blevet afstemt mellem de to undersystemer i SINCOM2. I marts 2003 blev der nedsat et team, der løbende skal overvåge sammenhængen mellem de to systemer. Dette sker for øjeblikket på grundlag af ugentlige rapporter, hvori de to systemer sammenlignes.

4. Kommissionen opfordres til at gøre den store udskiftning blandt administrativt personale i ledende og vigtige stillinger samt manglen på kvalificeret regnskabs- og revisionspersonale til en af hovedprioriteringerne for sin politik vedrørende menneskelige ressourcer; (Casaca - punkt 11)

Kommissionens svar:

Principielt og som hovedregel er Kommissionen forpligtet til at føre en mobilitetspolitik for alle højtstående tjenestemænd i Kommissionen. Siden den nuværende Kommission tiltrådte, er der blevet gennemført en række mobilitetsflytninger blandt kategori A1 (generaldirektører eller tilsvarende) og A2 (direktører eller tilsvarende), hvoraf den seneste fandt sted i november 2002. Kommissionen mener, at en sådan politik er i institutionens interesse og øger ledernes motivation og professionalisering og på ingen måde er til skade for ledelsens kontinuitet eller kvalitet. I forbindelse med udnævnelserne sørger Kommissionen for, at der er bedst mulig overensstemmelse mellem en tjenestemands kvalifikationer og kravene til og betydningen af stillingen.

Kommissionen er stødt på vanskeligheder i forbindelse med den kortfristede rekruttering af et større antal interne revisorer og ledere internt og eksternt gennem udvælgelsesprøver. Det eksisterende udbud på jobmarkedet kan ikke dække den betydelige efterspørgsel efter denne profiltype. Hidtil er en stor andel af kravene blevet opfyldt gennem afholdelse af en række specialiserede udvælgelsesprøver til kategori A. Som følge af en langsigtet politik, der er baseret på en planlagt forvaltning af behov og udvælgelsesprøver, afholdelse af årlige udvælgelsesprøver og omskoling af personale gennem passende efteruddannelse har det været muligt for Kommissionen at udvikle en kompetence til at finde personale til disse højtspecialiserede stillinger.

5. Der anmodes om et svar på Parlamentets udtalelse om, at Kommissionen i forbindelse med regnskabsafslutningen for 2001 overtrådte finansforordningen; (Casaca - punkt 13)

Kommissionens svar: Regnskaberne for 2001 blev udarbejdet af de kompetente tjenestegrene i GD for Budget og under den tjenstgørende regnskabsførers ansvar forelagt generaldirektøren for GD for Budget den 31. december og derefter budgetkommissæren, som den 30. april vedtog dem i Kommissionens navn i henhold til den bemyndigelse, resten af kommissærkollegiet har givet.

Artikel 18 i Kommissionens forordning om gennemførelsesbestemmelserne til visse bestemmelser i finansforordningen indeholder ikke krav om, at finansinspektøren skal godkende regnskabsafslutningen.

På grund af den tid, der medgår til regnskabsafslutningen, kunne regnskabsføreren ikke forelægge finansinspektøren regnskaberne for budgetåret 2001 inden vedtagelsen.

6. Anmoder om, at øremærkningen begrænses mest muligt - særlig under kapitel A-30 (fællesskabstilskud); (Casaca - punkt 14)

Kommissionens svar:

Kommissionen hilser Europa-Parlamentets ønske om at begrænse øremærkning mest mulig velkommen. Dette er i overensstemmelse med tilgangen i den nye finansforordning. Kommissionen foreslår i sit FBF aldrig øremærkning i budgetanmærkningerne til kapitel A-30. Tidligere, da budgetmyndigheden besluttede at indsætte øremærkning i anmærkningerne via forslag til ændring af Kommissionens FBF, indvilgede Kommissionen i at tage hensyn til øremærkningen som et udtryk for budgetmyndighedens politiske prioriteter, forudsat at den var forenelig med Kommissionens ansvar for gennemførelsen af budgettet. I 2004 og senere år vil de nye retsgrundlag for tilskud i kapitel A-30, som for øjeblikket drøftes af lovgiver, skabe klarhed om situationen.

Kommissionen har altid slået til lyd for princippet om, at tilskud ydes på grundlag af udbud, og dette princip er nu udtrykkeligt nævnt i finansforordningen. Kommissionen har foreslået en egnet lovgivning til indførelsen af aktivitetsbaseret budgetlægning (ABB) i 2004 og til tilfælde, hvor en specifik støttemodtager skal udpeges [KOM(2003)275 endelig og KOM(2003)276 endelig].

7. Kommissionen opfordres til at lade foretage en ekstern revision af finansforvaltningen inden udgangen af 2003 og aflægge beretning til Parlamentet om resultaterne (Casaca - punkt 16)

Kommissionens svar:

Den 13. maj 2003 forhørte Kommissionen sig hos sine eksterne revisorer, Revisionsretten, om det var muligt at foretage en revision af Kommissionens finansforvaltning inden udgangen af 2003. I sit svar af 23. maj 2003 erklærede Revisionsretten sig rede til at overveje en sådan revision, som ville tage hensyn til de revisioner, som Kommissionens interne revisionstjeneste allerede havde foretaget. Revisionsretten erklærede, at den ikke ville være i stand til at afslutte denne opgave inden udgangen af 2003.

8. En klar definition på, hvordan Kommissionen forstår "regnskaber, der helt og fuldt er baseret på periodiseringsprincipper"; (Casaca - punkt 17)

Kommissionens svar:

Periodiseringsprincippet defineres af IFAC i dens internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor (IPSAS) (og forstås derfor af Kommissionen) som et princip, der betyder, at: "transaktioner og andre begivenheder opføres, når de gennemføres (indtræder) (og ikke blot ved modtagelsen/betalingen af kontanter eller tilsvarende). Derfor registreres transaktioner og begivenheder i regnskaberne og indskrives i årsregnskaberne for den periode, som de vedrører. De elementer, der anerkendes under periodiseringsprincippet, er aktiver, passiver, nettoformue/egenkapital, indtægter og udgifter."

I periodiseringsregnskaber opføres transaktioner således i årsregnskaberne for den periode, som de vedrører, uanset tidspunktet for betaling eller modtagelse.

I artikel 125 i den nye finansforordning hedder det ligeledes, at ifølge periodiseringsprincippet "...skal årsregnskaberne omfatte udgifter og indtægter, der vedrører regnskabsåret, uanset betalings- eller inkasseringstidspunktet."

9. Kræver, at de eksisterende SAP/R3-moduler 'accounts payable' og 'accounts receivable' tages i brug inden udgangen af 2003; (Casaca - punkt 18)

Kommissionens svar: Kommissionen anvender allerede disse moduler, men en ny struktur analyseres inden for rammerne af reformen af regnskabssystemet. En gruppe, der er nedsat under reformen af regnskabssystemet, har undersøgt, hvordan kunde- og leverandørregnskaberne kan styrkes, og der er nu ved at blive lagt sidste hånd på konklusionerne fra dette arbejde, og på grundlag heraf vil Kommissionen kunne sikre, at såvel regnskabskravene som generaldirektoraternes brugerkrav opfyldes. Når denne gruppe har afgivet rapport, vil det være muligt at gå i gang med omsætningen heraf til det operationelle system.

10. Insisterer på, at princippet om dobbelt bogholderi skal overholdes, og at dechargemyndigheden skal holdes underrettet om overgangen til et regnskabssystem baseret på periodiseringsprincippet, som minimum på kvartalsbasis; (Casaca - punkt 19 og 20)

Kommissionens svar:

Princippet om dobbelt bogholderi er accepteret og har været anvendt til det almindelige regnskab i mange år. Selv om anvendelsen af dobbelt bogholderi i budgetregnskabet ikke kræves i henhold til artikel 137 i finansforordningen eller ifølge de internationale regnskabsstandarder for den offentlige sektor (IPSAS), er Kommissionen i gang med at undersøge, om det er muligt at indføre det som led i dens projekt om modernisering af regnskabssystemet. Hvis dette er tilfældet, og der kan påvises en merværdi herved, vil det også blive indført i 2005.

Kommissionens almindelige regnskab er allerede baseret på dobbelt bogholderi i overensstemmelse med kravene i artikel 134 i finansforordningen.

Kommissionen vil på kvartalsbasis holde dechargemyndigheden underrettet om spørgsmålet om modernisering af regnskabet. Kommissær Michaele Schreyer forelagde den 8. juli Budgetkontroludvalget det første informationsnotat om status for modernisering af regnskabssystemet "Information Note from Commissioner Schreyer to the Commission - Progress Report concerning the modernisation of the Accounting System of the European Commission."

11. Eksperter fra Revisionsretten bør deltage som rådgivere i det nye rådgivende udvalg for regnskabsstandarder; (Casaca - punkt 22)

Kommissionens svar:

To af Revisionsrettens medarbejdere deltager i møderne i udvalget for regnskabsstandarder som observatører og yder rådgivning som enkeltpersoner.

12. Manglende integration inden for det aktuelle automatiserede regnskabssystem og manglende sikring af det nødvendige niveau af sikker adgang eller pålidelighed i dataindlæsningen fra forskellige dele af systemet; (Casaca - punkt 25)

Kommissionens svar:

Det aktuelle SINCOM2-systems opbygning kræver, at dataene samstemmes for at sikre, at undersystemerne er sammenhængende. Dette er gjort for 2001 og 2002. Data for 2003 gennemgås ugentligt for at sikre sammenhæng. Dette vil fortsætte, indtil et nyt integreret periodiseret regnskabssystem er oprettet i overensstemmelse med den igangværende regnskabsreform.

Der gives adgang til SINCOM2 på grundlag af Kommissionens interne bestemmelser og på grundlag af validerede forespørgsler fra ansvarlige overordnede. Systemadministratorernes adgang er blevet stærkt begrænset - ingen systemadministrator har permanent adgang til systemet, og der gives kun adgang i en begrænset periode med henblik på udførelse af bestemte opgaver af teknisk karakter. Alle handlinger logføres i systemet. Til SINCOM2 er der i overensstemmelse med anerkendte internationale standarder blevet udviklet en revideret sikkerhedspolitik, som har været i kraft siden juli 2003.

13. Costbenefitanalyse af de to alternativer under mulighed 2 ('en enkelt standardpakke') og 3 ('et nyt integreret system') med henblik på udvikling af edb-regnskabssystemet; (Casaca - punkt 26)

Kommissionens svar:

Kommissionen har undersøgt begge muligheder og har konkluderet, at mulighed 3, et integreret centralt system, der modtager regnskabsoplysninger fra en række lokale systemer, er den eneste måde, hvorpå der kan indføres periodiseringsregnskaber fra 2005. Når det nye centrale system er fuldt operationelt, vil Kommissionen foretage en costbenefitanalyse af det enkelte lokale system, før den beslutter, om det skal integreres i det centrale system.

14. Før der træffes beslutning, foretages en detaljeret og indgående revision af Kommissionens planer af eksterne eksperter for at forbedre regnskabsrammerne (detaljeret beskrivelse Casaca - punkt 23) og de tilhørende edb-systemerne (detaljeret beskrivelse Casaca - punkt 28). Resultaterne af denne eksterne revision forelægges og drøftes under en høring organiseret af Budgetkontroludvalget; (Casaca - punkt 29)

Kommissionens svar:

Den 13. maj 2003 forhørte Kommissionen sig hos sine eksterne revisorer, Revisionsretten, om det var muligt at foretage en revision af dens projekt om modernisering af regnskabssystemet. I sit svar af 23. maj 2003 bemærkede Revisionsretten, at det ville være for tidligt at foretage en sådan revision i betragtning af, hvor langt man var nået med projektgennemførelsen. For at tage højde for Parlamentets betænkeligheder anmodede Kommissionens regnskabsfører eksterne konsulenter om at gennemføre en feasibilityundersøgelse af meddelelsen fra december og gennemførelsen af projektet. Denne undersøgelse afsluttedes i begyndelsen af juli og konklusionerne forelagt COCOBU af Michaele Schreyer den 8. juli. Se også svaret i punkt 10.

15. Kommissionen opfordres til at forelægge udførlige forklaringer til regnskaberne og henvisninger til retsgrundlag, herunder til de forskellige bind og tabeller; (Casaca - punkt 32)

Kommissionens svar:

De Europæiske Fællesskabers konsoliderede årsregnskaber for 2001 udarbejdes i henhold til artikel 78, 80 og 81 i finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, senest ændret ved Rådets forordning nr. 762/2001 af 9. april 2001. Europa-Kommissionen opstiller regnskaberne hvert år. De indeholder alle EU-institutionernes budget- og regnskabsoplysninger.

Fællesskabernes årsregnskaber fremlægges i følgende fire bind:

. Bind I - Kommissionen - Analyse af den finansielle forvaltning

. Bind II :

- Del I: Kommissionen - Beretning om budgetgennemførelsen

- Del II: Kommissionen og Euratoms Forsyningsagentur - årsopgørelser

. Bind III - Europa-Parlamentet, Rådet, Domstolen, Revisionsretten, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Ombudsmanden

. Bind IV - Konsoliderede beretninger om budgetgennemførelsen og de konsoliderede årsopgørelser

16. Kommissionen opfordres til at foretage en vurdering af, hvor pålidelige og korrekte tallene i bind I og IV i årsregnskabet er; (Casaca - punkt 33)

Kommissionens svar:

Tallene for 2001 er blevet revideret af Revisionsretten, som har bekræftet deres rigtighed i revisionserklæringen i kapitel 9 i årsberetningen under overskriften "Regnskabernes rigtighed": "III. Når der ses bort fra effekten af de forhold, der omtales i litra a) til d) og fra bemærkningen i punkt IV, er det Rettens opfattelse, at regnskabet for regnskabsåret, der afsluttedes den 31. december 2001, i den form, det er offentliggjort i EF-Tidende, giver et retvisende billede af Fællesskabernes indtægter og udgifter i regnskabsåret, samt af den finansielle stilling pr. regnskabsårets udgang..."

17. Kommissionen opfordres til at bruge bekræftede tal fra årsregnskaberne som eneste kilde til officielle oplysninger om budgettal; (Casaca - punkt 34)

Kommissionens svar:

De tal, som regnskabstjenesterne har forelagt Revisionsretten, er officielle, og det samme gælder for de tal, der er sendt til dechargemyndigheden.

Denne lovmæssige indberetning sker på grundlag af de kildedata, der indgår i regnskabssystemet.

18. Kommissionen opfordres til at udarbejde et pilotprogram for indførelse af oplysninger om faktura- og betalingsdatoer i meddelelserne til støttemodtagerne; (Casaca - punkt 38)

Kommissionens svar:

Et pilotprojekt for programmer under GD for Beskæftigelse vil blive iværksat i 2003. Støttemodtagerne vil blive underrettet om de betalinger, de vil modtage, så snart den anvisningsberettigede har udstedt betalingsanmodningen. De oplysninger, som støttemodtagerne anmodes om at give, skulle sikre de faktiske betalingstidspunkter. Denne nye procedure vil blive evalueret under hensyntagen til den interesse, som støttemodtagerne viser for disse forhåndsoplysninger.

19. Kommissionen forventes i juli 2003 at fremlægge en detaljeret handlingsplan for, hvordan brugen af renterne af forskudsbetalinger og geninddrevne midler kan opføres på budgettet (Casaca - punkt 43), se også Casaca - punkt 40 og 42);

Kommissionens svar:

Alle renter, som Kommissionen modtager, opføres i budgetregnskabet. Som led i den planlagte modernisering af regnskabssystemet undersøger Kommissionen den bedste mulighed for også at registrere renter på forfinansieringer og geninddrevne midler, selv om endnu ikke er modtaget af Kommissionen.

Med hensyn til tilbageholdelsen på 20 % af midler, der inddrives i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 595/91, blev COCOBU ved brev (AGRI 10440 af 13.4.2003) underrettet om, at beløbene svarende til tilbageholdelsen på 20 % bogføres på særlige budgetkonti. Endvidere blev COCOBU underrettet om, hvilke beløb der præcist var blevet opført. Hvad angår brugen af disse beløb i medlemsstaterne understregedes det i samme brev, at disse beløb er medlemsstaternes ressourcer, og at Kommissionen derfor ikke foretager nogen undersøgelse af den konkrete brug af disse midler.

Med hensyn til renteafkastet af Sapard-kontoen blev der sendt et brev til COCOBU (AGR 7132 af 7. marts 2003), der omhandlede spørgsmålet om brugen af disse beløb. Kommissionen anførte i dette brev, at både modtagelsen og brugen af renter indberettes af kandidatlandene. Renteafkast af Sapard-kontoen er underlagt budgetkontrol og i særdeleshed regnskabsafslutningsproceduren. I lovgivningen om Sapard-programmet (Kommissionens forordning (EF) nr. 2222/2000) er det fastsat, at renteafkast af Sapard-kontoen kun kan anvendes til programmet (artikel 11, stk. 3), og at afslutningen af Sapard-kontorets regnskaber også omfatter afslutning af Sapard-eurokontoen og de renter, der skal krediteres den (artikel 13, stk. 3).

b) Eurostat, bekæmpelse af svig

Eurostat

20. Kommissionens interne revisionstjeneste forventes inden sommeren 2003 at undersøge lovligheden og den formelle rigtighed af alle kontrakter indgået af Eurostat siden 1999 og også medtage de kontrakter, der er indgået af andre tjenestegrene i Kommissionen på Eurostats anbefaling; (Casaca - punkt 57)

Kommissionens svar:

For navnlig at efterkomme Parlamentets anmodning pålagde Kommissionen den 11. juni 2003 sin interne revisionstjeneste at foretage en undersøgelse af de kontrakter og tilskud, der var tildelt af Eurostat eller af andre tjenestegrene i Kommissionen på Eurostats anbefaling. Denne undersøgelse blev foretaget efter i fællesskab fastlagte procedurer. Resultaterne heraf blev i henhold til punkt 3.2 i bilag III til rammeaftalen fremsendt fortroligt til Parlamentet den 24. oktober 2003.

21. Fuldstændig gennemførelse af henstillingerne i revisionsberetningen om Eurogramme, herunder henstillingen vedrørende personalevedtægtens artikel 24. (Casaca - punkt 58)

Kommissionens svar: De foranstaltninger, der er truffet som opfølgning på henstillingerne i forbindelse med analysen af Prodcom-sagen, kan sammenfattes på følgende måde:

(1) "Der skal gennemføres bedre metoder til kontrol af kriterierne i Rådets direktiv 92/50, særlig artikel 31 og 32".

Udbudsmanualen, som ajourføres regelmæssigt - senest i 2003 - har øget kontrollen med disse kriterier.

Eurostat gennemfører nu en grundigere kontrol af virksomhedernes regnskaber.

Med henblik på at øge den finansielle bevidsthed blev der gennemført et uddannelseskursus med titlen "Expenditure Life Cycle", som havde deltagelse af 56 personer i 2001, 36 personer i 2002 og 12 personer i 2003.

(2) "Hvis der klart er tale om, at der er givet urigtige oplysninger til Kommissionen, kan artikel 29, litra g), finde anvendelse".

Eurostats ledere fandt ikke, at de foreliggende oplysninger berettigede en anvendelse af artikel 29, litra g), i direktiv 92/50. De yderligere oplysninger, som Eurogramme fremlagde på Eurostats anmodning, fortolkede Eurostats ledere således, at de oplysninger, der oprindeligt var fremlagt, snarere var inkonsekvente end usande.

OLAF undersøgte sagen i slutningen af 1999 og konkluderede på grundlag af de oplysninger, der var til rådighed på det tidspunkt, at det ikke var berettiget at standse betalingerne eller tildelingen af kontrakter til Eurogramme.

OLAF besluttede den 2. december 2000 at indlede en ekstern undersøgelse og den 5. juli 2002 at fremsende oplysningerne til de luxembourgske retsmyndigheder.

OLAF's endelige undersøgelsesrapport blev for nylig fremsendt til Kommissionens Generalsekretariat, som straks videresendte den til Eurostat. OLAF vil informere Kommissionen om de foranstaltninger, der træffes af retsmyndighederne.

(3) "Eurostat bør klart tilkendegive i projektforvaltningsprocedurerne, at der ikke må ydes kontrahenterne bistand i forbindelse med ansættelsen af personale, heller ikke hvis dette ville være af betydning for projektets succes".

(7) "Der bør indføres klare instrukser og regler for forvaltningen af eksternaliserede projekter, herunder projektdossierer, og der bør gennemføres flere uddannelseskurser inden for projektforvaltning".

Der er blevet udarbejdet klarere og mere præcise regler for forvaltningen af projekter og navnlig forvaltningen af eksternaliserede aktiviteter. Projektforvaltere deltager regelmæssigt i uddannelseskurser.

Heri indgår instrukser til projektforvaltere om ikke at bistå kontrahenter med at ansætte personale.

I mellemtiden har der været afholdt mere generelle uddannelseskurser inden for projektforvaltning. Ca. 100 personer deltog i disse kurser i 2001 og 2002.

(4) "På baggrund af kontorchefens løsningsforslag skal den endelige betaling gennemføres trods kontraktbruddet".

Den endelige betaling til Eurogramme (192 250 EUR i forhold til 250 000 EUR i den oprindelige kontrakt) afspejler en ledelsesbeslutning, som tager hensyn til det arbejde, der rent faktisk er udført.

(5) "Kontraktlige forpligtelser, f.eks. leveringsfrister og ydelsernes kvalitet, bør i højere grad opfølges og overholdes".

Regnskabsaflæggelsen i forbindelse med kontrakter er blevet forbedret. Bestemmelserne vedrørende forvaltningen af projekter og eksternaliserede aktiviteter vil styrke og formalisere opfølgningsforanstaltningerne.

(6) "Der bør indføres klare instrukser i tilfælde af kontraktbrud".

(12) "Der bør indføres klare instrukser for proceduren i forbindelse med forlængelser af kontrakter".

Eurostat har ændret sine interne manualer vedrørende udbud, forpligtelser og tilskud i overensstemmelse med den nye finansforordning, gennemførelsesbestemmelserne og den interne revisionstjenestes anbefalinger.

Disse manualer trådte i kraft den 1. januar 2003.

(8) "Artikel 24, stk. 1, i personalevedtægten bør tages i betragtning ved besvarelsen af kontrahentens meddelelse af 14. september 2000".

Eurostats projektleder for Prodcom, Dorte Schmidt-Brown, påberåbte sig artikel 24 i personalevedtægten i forbindelse med en injuriesag, som hun havde anlagt mod kontrahenten Eurogramme ved High Court i London. Hun anmodede navnlig Kommissionen om økonomisk bistand til dækning af de omkostninger, der var forbundet med denne retssag. Hun informerede imidlertid efterfølgende Kommissionen om, at der var indgået forlig i denne sag, og at retssagen ved High Court derfor var blevet afsluttet.

Dette betyder, at Dorte Schmidt-Browns anmodning ikke længere er relevant i sin oprindelige formulering.

På baggrund heraf har Kommissionen efterfølgende (i maj 2003) tilkendegivet skriftligt over for Dorte Schmidt-Brown, at hendes tjenestemæssige adfærd altid har opfyldt høje krav. Kommissionen har også erkendt, at hendes sag muligvis ikke er blevet behandlet på en måde, som fuldt ud er i overensstemmelse med den høje standard, som Kommissionen tilstræber at opstille for sig selv.

Kommissionen har derfor støttet Dorte Schmidt-Brown.

(9) "Forvaltningen af alle fortrolige oplysninger bør udelukkede ske internt."

(10) "Det bør overvejes at internalisere Prodcom-projektet." og

(11) "Alle databaser og applikationer skal være i overensstemmelse med Kommissionens standarder".

Der blev udnævnt en ny leder for Prodcom-projektet i september 2001. Et af hans ansvarsområder var at internalisere de aktiviteter, som hidtil havde været overdraget til eksterne virksomheder (den virksomhed, der vandt denne kontrakt som den sidste, var Eurogramme).

Disse aktiviteter bestod af:

- bearbejdning af data fra medlemsstaterne via et system, der var udviklet og blev vedligeholdt af Eurogramme

- analyse af dataene

- forberedelse af dataene til distribution.

Internalisering opnås ved at udvikle et internt computersystem med henblik på indsamling og bearbejdning af dataene fra medlemsstaterne, som derefter bearbejdes i en anden Eurostat-database med henblik på produktion, analyse og distribution.

Dataene for 2001 er allerede blevet bearbejdet via det nye system, som er i overensstemmelse med Kommissionens standarder.

22. Revision af samtlige kontrakter og betalinger til Eurogramme, suspension af alle kontrakter med dette selskab og anvendelse uden forbehold af finansforordningens bestemmelser, for så vidt angår overførslen af selskabets aktiebeholdning til et andet selskab (Casaca - punkt 59)

Kommissionens svar:

I betragtning af usikkerheden med hensyn til den præcise karakter af transaktionen mellem Eurogramme og Calethon og de utilstrækkelige oplysninger om Calethons finansielle og operationelle kapacitet besluttede Eurostat som en sikkerhedsforanstaltning at suspendere alle betalinger til Eurogramme og til Calethon på grundlag af de gældende kontrakter. Kommissionen er imidlertid fortsat forpligtet til at betale for arbejde, der rent faktisk er udført.

Der blev gennemført en omfattende analyse af de skyldige beløb i henhold til kontrakten i forhold til det arbejde, der hidtil var udført, inden der blev foretaget nogen betalinger. Den samme beslutning anvendes også af andre berørte tjenestegrene i Kommissionen.

I forlængelse af de tilsagn, som Kommissionen afgav over for COCOBU den 28. februar 2003, har Kommissionen opsagt de kontrakter med selskabet, som vedrører igangværende arbejde i forbindelse med statistiske aktiviteter; dette er sket i henhold til artikel 7, stk. 1, i de almindelige betingelser for kontrakterne.

Eurogrammes to bankkonti, som er opført i "databasen vedrørende tredjemand", blev anført i systemet for tidlig varsling den 31. marts 2003 på baggrund af en formel anmodning fra OLAF.

Fra denne dato (31.3) bliver enhver anvisningsberettiget, som ønsker at foretage en overførsel til én af disse to bankkonti, derfor informeret "on-line" om denne situation og kan/skal kontakte en udpeget OLAF-tjenestemand.

Endvidere har IAS foretaget en undersøgelse af tildelingsprocedurerne i forbindelse med en række kommercielle kontrakter og tilskud. Den er baseret på forpligtelser, der blev godkendt i perioden 1999-2002, og som blev indgået af Eurostat eller på Eurostats anbefaling.

Bekæmpelse af svig

23. Kommissionen opfordres til at tage informationsproceduren mellem OLAF og Kommissionen op til behandling og træffe de nødvendige foranstaltninger til at afhjælpe situationen, for så vidt som Kommissionen ignorerer OLAF's klager til nationale justitsmyndigheder (Casaca - punkt 60)

Kommissionens svar:

Den evaluering af OLAF, der er foretaget i henhold til artikel 15 i den relevante forordning, har allerede vist, at der er behov for at forbedre informationsudvekslingen i forbindelse med interne og eksterne undersøgelser under overholdelse af alle de bestemmelser, der gælder for kontorets aktiviteter.

Der tages for øjeblikket skridt til at forbedre arbejdsforholdet mellem OLAF og Kommissionen. Operationelle instrukser fra OLAF til dets efterforskere, der har til opgave at informere Kommissionen om interne undersøgelser i Kommissionen, trådte i kraft den 23. juni 2003. Disse instrukser vil i første omgang være i kraft i en forsøgsperiode på seks måneder, hvorefter det på grundlag af de indvundne erfaringer vil blive besluttet, om de også skal anvendes af andre institutioner, agenturer og organer.

Endvidere godkendte Kommissionen den 25. juli 2003 et udkast til aftalememorandum mellem Kommissionen og OLAF om en adfærdskodeks til sikring af rettidig informationsudveksling mellem OLAF og Kommissionen angående OLAF's interne undersøgelser i Kommissionen. Udkastet blev af Kommissionen fremsendt til Europa-Parlamentet og af generaldirektøren for Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig til OLAF-Overvågningsudvalget til udtalelse.

Kommissionens formand afgav den 25. september over for formandskonferencen tilsagn om at fremsætte forslag om en handlingsplan med anbefalinger om forbedringer med henblik på at konsolidere reformen og sikre OLAF fuldstændig autonomi inden for klare politiske rammer.

Det er OLAF, der har kontakter til de nationale retsmyndigheder. OLAF har en enhed af retsembedsmænd fra medlemsstaterne, som bl.a. har til opgave at sikre en bedre retslig opfølgning af sager, der overdrages til de nationale retsmyndigheder.

Det påhviler OLAF at give Kommissionen de nødvendige oplysninger for at kunne træffe foranstaltninger, når OLAF overdrager en sag til de nationale retsmyndigheder. I henhold til artikel 10, stk. 3, i de relevante forordninger kan OLAF fremsende oplysninger til den berørte institution i forbindelse med interne undersøgelser.

24. Kommissionen opfordres til at sikre, at medlemsstaterne disponerer over hensigtsmæssige bogførings-, revisions- og kontrolsystemer og opretter instanser til bekæmpelse af svig, der arbejder sammen med OLAF, og forbedrer samarbejdet med Den Europæiske Revisionsret. (Casaca - punkt 67)

Kommissionens svar: Kommissionen kontrollerer allerede regelmæssigt, at medlemsstaterne disponerer over egnede kontrol- og revisionssystemer. Måden, hvorpå de nationale forvaltninger organiseres, henhører under medlemsstaternes kompetence, selv om Kommissionen foretrækker klart identificerede horisontale svigbekæmpende strukturer. OLAF samarbejder løbende med alle de ansvarlige tjenester for bekæmpelsen af svig mod Fællesskabets budget i medlemsstaterne. Endvidere har OLAF og Revisionsretten indgået et aftalememorandum om gensidig udveksling af oplysninger.

I perioden mellem november 2002 og januar 2003 gennemførte OLAF en revision i samarbejde med generaldirektoraterne med ansvar for strukturfondene vedrørende medlemsstaternes gennemførelse af bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94 vedrørende systemer og procedurer for underretning og opfølgning af uregelmæssigheder samt anvendelsen af artikel 8 i forordning (EF) nr. 438/2001. Resultaterne af denne revision vil blive fremsendt til medlemsstaterne, Rådet, Europa-Parlamentet og Den Europæiske Revisionsret.

c) Eksternalisering

PERSONALEPOLITIK

25. Kommissionen anmodes om at udarbejde en adfærdskodeks for sit personale, som sikrer åbenhed og adskillelse af private og offentlige interesser. (Casaca - punkt 44)

Kommissionens svar:

Der er udarbejdet en administrativ vejledning, som er offentliggjort på Kommissionens intranet. Vejledningen indeholder retningslinjer for tjenestemænd med hensyn til deres forpligtelser generelt og nødvendigheden af at sikre adskillelse af deres private og offentlige interesser.

I henhold til de interne kontrolstandarder, som Kommissionen har vedtaget (specielt kontrolstandard nr. 1 vedrørende 'faglig etik og integritet'), har generaldirektoraterne og tjenestegrenene stillet en række dokumenter til rådighed for personalet (bl.a. personalevedtægten og den administrative adfærdskodeks).

Anvendelsen af disse regler overvåges af ledelsen og den interne revisionstjeneste.

Disse spørgsmål vil blive gentaget i en meddelelse til personalet for at skærpe bevidstheden herom, den permanente opmærksomhed og lydhørheden.

26. Kommissionen anmodes om nøje at overvåge indrømmelsen af orlov af personlige årsager og om at tage sine tidligere afgørelser op til fornyet behandling. (Casaca - punkt 45)

Kommissionens svar:

Kommissionen har som led i reformprocessen besluttet at fremme den eksterne mobilitet for at give tjenestemændene mulighed for at tilegne sig nye færdigheder og viden, som er til gavn såvel for tjenestemændene selv som for institutionen. Kommissionen mener imidlertid også, at bestemmelserne vedrørende tilladelse til at deltage i eksterne aktiviteter af gennemsigtighedshensyn bør sammenfattes i en enkelt bestemmelse, som i detaljer angiver, hvilke faktorer der skal tages i betragtning, når der træffes beslutning om en sådan tilladelse.

Kommissionen har derfor til hensigt at vedtage nye regler om tilladelse af eksterne aktiviteter i slutningen af 2003 - begyndelsen af 2004. Disse reviderede regler vil skabe en klarere forbindelse mellem tilladelsen af eksterne aktiviteter og indrømmelsen af orlov af personlige årsager.

Disse regler vil i forbindelse med den årlige forlængelse også gælde for allerede indrømmet orlov.

27. Kommissionen opfordres til at ændre sine forslag til ændring af personalevedtægten med hensyn til anvendelse af en justeringskoefficient på pensioner. (Casaca - punkt 47)

Kommissionens svar:

Den 19. maj 2003 vedtog Rådet "Formandskabets forslag til revision af personalevedtægten", herunder følgende politiske aftale med hensyn til anvendelse af en justeringskoefficient på pensioner:

"Justeringskoefficienter vil ikke blive anvendt på pensionsrettigheder, der er optjent efter den nye personalevedtægts ikrafttræden. Der vil blive taget hensyn til erhvervede rettigheder for aktive tjenestemænd, som går på pension i deres oprindelsesland, ved anvendelse af landebaserede koefficienter (som ikke kan være lavere end 100 %, herunder for nuværende pensionister) på den del af pensionen, der skyldes pensionsrettigheder, der er optjent indtil den nye personalevedtægts ikrafttræden."

Kommissionen tilslutter sig det kompromis, man er nået frem til i Rådet, og vil medtage det i sine ændrede forslag, der forelægges for Rådet i løbet af efteråret 2003.

UDLICITERINGSPOLITIK

28. Kommissionen skal forud for beslutningen om at oprette et forvaltningsorgan foretage en indgående analyse af behovet for og merværdien af de administrative opgaver, det skal udføre. (Casaca - punkt 51)

Kommissionens svar:

Forberedelsen af en beslutning om at oprette et forvaltningsorgan er det berørte generaldirektorats ansvar; dokumentationen omfatter en "cost-benefit"-analyse, som kunne dække den foranstaltning, der er nævnt i punkt 28. Artikel 3 i forordning nr. 58/2003, som fastsætter vedtægterne for forvaltningsorganerne, indeholder præcise bestemmelser om en costbenefitanalyse. Før Kommissionen kan træffe beslutning om oprettelse af et forvaltningsorgan, skal den sende udkastet til et forskriftsudvalg, som disponerer over alle elementerne i en costbenefitanalyse. GD for Budget konsulteres som led i de tværtjenstlige konsultationer, som de andre generaldirektorater og tjenestegrene har iværksat. Da GD for Budget er ansvarligt for udvalgsproceduren for forvaltningsorganerne og har udarbejdet rammeforordningen om vedtægterne for disse organer (nr. 58/2003), bidrager det også med knowhow og bistand til udarbejdelsen af dokumentationen.

Kommissionen overvejer at oprette et forvaltningsorgan til erstatning af kontorerne for faglig bistand, der er bibeholdt i en overgangsperiode. Den endelige beslutning om oprettelsen af dette organ vil først blive truffet, når konklusionerne af en feasibilityundersøgelse og en costbenefitanalyse foretaget af eksterne konsulenter er blevet analyseret.

29. Kommissionen opfordres til at foretage en nøje gennemgang af sin outsourcingpolitik, navnlig med henblik på princippet om budgettets etårighed. (Casaca - punkt 52)

Kommissionens svar:

Siden 1999 har Kommissionen været i gang med en omlægning af sin eksternaliseringspolitik for på ny at kunne koncentrere sig om sine kerneopgaver og -aktiviteter og igen overtage den faktiske kontrol med gennemførelses- og støtteaktiviteter ved hjælp af strukturer, som kontrolleres mere nøje og har det nødvendige kvalificerede personale til rådighed.

Der er indført nye eksternaliseringsinstrumenter til gennemførelse af denne politik og overtagelse af opgaver, der hidtil er blevet varetaget af kontorer for faglig bistand (KFB). Den nye forordning om forvaltningsorganer, der blev vedtaget af Rådet i december sidste år, er en vigtig del af denne pakke. Vedtagelsen af lovinstrumenter og gennemførelsen heraf har imidlertid krævet og vil fortsat kræve nogen tid. Derfor besluttede Kommissionen at vedtage foranstaltninger for at rette op på situationen med hensyn til de opgaver, der udførtes af nogle af KFB.

Eksternalisering af forvaltningen af fællesskabsprogrammer kan antage forskellige former alt efter, hvilke sektorer eller aktiviteter den vedrører. Visse begrænsninger og forpligtelser skal overholdes, når opgaver eksternaliseres. Eksternaliseringen kan navnlig ikke fritage Kommissionen for det ansvar, den har i henhold til traktaterne, enten i form af gennemførelsesbeføjelser, som Rådet har tildelt den (artikel 202), eller i form af beføjelserne til at gennemføre budgettet (artikel 274). Navnlig kan dens opgaver som offentlig myndighed ikke overdrages til private enheder.

Eksternaliseringen skal være udformet således, at ansvarsfordelingen mellem Kommissionen og de organer, der tildeles beføjelser, fortsat opretholdes, og at Kommissionen sikres den faktiske kontrol med de opgaver, som uddelegeres til underentreprenører.

Beslutningen om at eksternalisere opgaver skal altid træffes ud fra overvejelser om god forvaltning, i givet fald ledsaget af en forenkling og afklaring af forvaltningsprocedurer, og der skal være et bedre costbenefitforhold end ved direkte centraliseret forvaltning.

Opgaver, som overdrages til eksterne, privatretlige enheder eller organer, der ikke har fået overdraget offentlige tjenestesydelsesopgaver, er opgaver af teknisk, administrativ, forberedende eller underordnet art, der ikke indebærer udøvelse af offentligretlige opgaver eller udøvelse af skønsbeføjelser.

Disse principper er stadfæstet i den nye finansforordning, som i artikel 54 anfører, at Kommissionen ikke kan overlade sine gennemførelsesbeføjelser til tredjemand, når beføjelserne indebærer en betydelig skønsmargen, der vil kunne afspejle overvejelser af politisk art. Samme artikel indeholder en definition af, hvad der skal forstås ved "indirekte central forvaltning" og giver mulighed for eksternalisering. Endvidere præciserer artikel 57 de hovedkrav, der skal opfyldes i forbindelse med outsourcing af opgaver til den private sektor.

Der er indført tre former for eksternalisering af programforvaltningen.

I forbindelse med administrative opgaver af offentlig karakter eller for hvilke, der ikke findes reelle konkurrenter på markedet, kan følgende muligheder komme i betragtning :

(i) overdragelse, dvs. uddelegering af forvaltningsansvar til offentlige EF-organer (forvaltningsorganer), som eventuelt vil kunne indgå i en udvidet EF-administration,

(ii) decentralisering, dvs. uddelegering af forvaltningsansvar til nationale enheder, som yder offentlige tjenester med statslig garanti, og som indgår som partnere i gennemførelsen af visse EF-politikker.

I forbindelse med visse opgaver, der kræver faglig ekspertise, samt forberedende administrative opgaver eller administrative supportopgaver, der hverken er af offentlig karakter eller kræver, at der udøves et skøn, vil man kunne gøre brug af :

(iii) udlicitering til den private sektor via kontrakter. Forholdet mellem Kommissionen og tjenesteyderen fastlægges i en privatretlig kontrakt, normalt i form af en tjenesteydelseskontrakt på grundlag af et udbud. Tjenesteydelserne vedrører specifikke opgaver i løbet af hele projektforløbet ved gennemførelsen af et fællesskabsprogram. Kommissionen er fortsat ansvarlig for at sikre, at opgaverne er blevet behørigt udført i overensstemmelse med de nævnte betingelser.

30. Kommissionen anmodes om snarest muligt at sætte tal på sin outsourcing af administrative opgaver, fordelt på Kommissionens enkelte tjenestegrene og under overholdelse af følgende kriterier: antal bydende og udbudsprocedurer, antal kontrakter og en oversigt over de vigtigste kontrahenter - efter kontraktens økonomiske værdi. (Casaca - punkt 53)

Kommissionens svar:

I 2000 foretog Kommissionen en omfattende evaluering af alle eksisterende og planlagte kontorer for faglig bistand (KFB) og revurderede deres opgaver på grundlag af de kriterier, der fastsætter anvendelsesområdet og grænserne for de forskellige former for eksternalisering. De oplysninger, der foreligger til en kvantificering af eksternaliseringen af administrative opgaver, vedrører de kontorer for faglig bistand, der er anført i bilaget til ændringsskrivelse nr. 1 af 4. september 2000 til det foreløbige budgetforslag (FBF) for 2001.

I denne ændringsskrivelse er der anført 124 kontrakter med KFB, som Kommissionen allerede gjorde brug af eller planlagde at gøre brug af. De dermed forbundne årlige udgifter var anslået til ca. 133,6 mio. EUR.

KFB vil kunne opretholdes, hvis de udliciterede opgaver begrænses til opgaver af teknisk, administrativ, forberedende eller underordnet art, der ikke indebærer udøvelse af offentligretlige opgaver eller udøvelse af skønsbeføjelser.

Ifølge ændringsskrivelsen skal der opretholdes 24 KFB. Listen ajourføres regelmæssigt af Kommissionen og fremsendes derpå til Europa-Parlamentets kompetente udvalg. Den indeholder detaljerede oplysninger om antallet af allerede nedlagte og tilbageværende KFB samt udløbsdatoen for deres kontrakter.

Med hensyn til KFB, der ikke opfyldte mindstekriterierne for uddelegeringen af ansvar på acceptable betingelser, foreslog Kommissionen alternative løsninger. For de fleste KFB syntes den bedste løsning på langt sigt at være oprettelsen af forvaltningsorganer. I perioden indtil vedtagelsen af forordningen om forvaltningsorganer, som først skete i slutningen af 2002, udarbejdede Kommissionen en overgangsordning, som i overensstemmelse med budgetmyndighedens ønske gav mulighed for en hurtig udfasning af KFB. Dette indebar en gradvis reintegrering af opgaver i Kommissionens tjenestegrene under hensyn til programkontinuiteten og minimeringen af risikoen for kontraktmæssige konflikter.

I praksis har Kommissionen anvendt følgende overgangsløsninger i de enkelte tilfælde:

- enten midlertidigt at tilbageføre opgaverne til de relevante tjenestegrene i Kommissionen, i hovedkvarteret eller i delegationer i tredjelande, som vil skulle kunne ansætte eksternt kontraktpersonale intra muros og dække omkostningerne over BA-posterne for de pågældende programmer

- eller forlænge de eksisterende kontrakter og - om nødvendigt - fastsætte mere restriktive betingelser for, hvilke opgaver der skal udføres.

I 2002 udgjorde betalingerne 28,1 mio. EUR, hvilket var en drastisk nedsættelse i forhold til de tal, der blev bebudet i 2000. Denne tendens er endnu mere påfaldende i forbindelse med forpligtelserne (i 2002 blev der indgået forpligtelser for ca. 16 mio. EUR).

Pr. 3. juli 2003 var det samlede antal KFB faldet til 12. Dette betyder, at 114 KFB er blevet lukket, og at andre vil blive lukket, så snart betingelserne er opfyldt for oprettelse af et forvaltningsorgan i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer. [1]

[1] Offentliggjort i EFT L 11 af 16.1.2003, s. 1.

Reglerne for udlicitering af opgaver vedrørende teknisk og administrativ bistand som led i gennemførelsen af EF-programmerne er blevet strammet op [2], navnlig artikel 57 i den nye finansforordning [3], hvorefter:

[2] - Meddelelse fra Michaele Schreyer og Neil Kinnock om retningslinjer for eksternaliseringspolitikken, SEK(1999)2051/7 af 14. december 1999;

[3] Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, offentliggjort i EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

1. Kommissionen kan ikke overlade gennemførelsesopgaver i forbindelse med midler fra budgettet, herunder betaling og inkassering, til andre eksterne privatretlige enheder eller organer end dem, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver efter bestemmelserne i artikel 54, stk. 2, litra c).

2. De opgaver, der på kontraktbasis kan overlades til eksterne privatretlige enheder eller organer, der ikke har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver, er opgaver af teknisk, administrativ, forberedende eller underordnet art, der ikke indebærer offentligretlige opgaver eller udøvelse af skønsbeføjelser.

For at sikre, at disse bestemmelser overholdes, konsulterer Kommissionen GD for Budget, inden den udliciterer tjenesteydelser vedrørende faglig bistand.

31. Kommissionen opfordres til at foretage en samlet undersøgelse af de aktiviteter, der for øjeblikket gennemføres af forskellige fællesskabsorganer, og som kunne overlappe hinanden eller tjene samme formål, for at fremsætte forslag til hensigtsmæssige løsninger, herunder eventuelle sammenlægninger af agenturer. (Casaca - punkt 54)

Kommissionens svar:

Muligheden for overlapning eller dobbeltarbejde mellem ETF's og Cedefops aktiviteter er blevet undersøgt både i den eksterne evaluering af Cedefop i 2001 og i den eksterne evaluering af ETF (COM(2003)287 endelig). Disse eksterne evalueringer har bekræftet, at der ikke forekommer overlapning mellem de to agenturer, da de dækker hver deres geografiske område og har forholdsvis forskellige mål og opgaver: Cedefop bidrager til udvikling af Fællesskabets erhvervsuddannelsespolitik via tværnationalt samarbejde inden for EU, mens ETF støtter Kommissionen ved udformningen og gennemførelsen af aktiviteter inden for erhvervsuddannelsesreformer i tredjelande som led i Fællesskabets eksterne politikker.

Kommissionen har i de seneste år sørget for de nødvendige værktøjer, således at agenturerne kan opnå en maksimal synergieffekt og komplementaritet (bl.a. den ramme for samarbejde, der blev vedtaget i 2001, et fælles bilag til hvert agenturs årlige arbejdsprogram, nedsættelse af en ETF/Cedefop- arbejdsgruppe osv.).

Det skal ligeledes understreges, at bestyrelserne i Cedefop og ETF er struktureret ret forskelligt: mens Cedefop i sin egenskab af et agentur, der har til opgave at fremme erhvervsuddannelsespolitikken, har en trepartsbestyrelse, har ETF en bestyrelse, som udelukkende består af medlemsstaterne. Repræsentanterne i Cedefops bestyrelse skal have erfaringer og viden inden for det erhvervsuddannelsespolitiske område, mens medlemmerne af ETF's bestyrelse også skal have erfaringer inden for eksterne forbindelser og bistandsprogrammer til fordel for tredjelande. Profilen for medlemmerne af de to bestyrelser skal derfor nødvendigvis være meget forskellig, for at de respektive bestyrelser kan arbejde effektivt og løse opgaverne.

Der findes en liste over fællesskabsagenturer, som for øjeblikket er aktive, og hvoraf følgende fire vil være de mest oplagte kandidater til en undersøgelse af eventuel overlapning, nemlig Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop) i Thessaloniki og Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF) i Torino samt Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (EUROFOUND) i Dublin og Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur (EU-OSHA) i Bilbao.

EUROFOUND og EU-OSHA har allerede undertegnet et aftalememorandum den 7. februar 2001 og fra juni 2003 udvidet deres samarbejdsområder og er nået til enighed om en handlingsplan med konkrete aktioner og aktiviteter, der kan gøres til genstand for samarbejde med henblik på at opnå maksimale synergieffekter og fjerne muligheden for overlapning mellem deres aktiviteter.

32. Kommissionen og agenturerne opfordres til at fastsætte mål og tidsplaner for nedbringelse af de administrative udgifters andel af de samlede udgifter. (Casaca - punkt 55)

Kommissionens svar: Decentraliserede fællesskabsagenturer har specifikke opgaver i henhold til deres vedtægter, som vedtages af EU's lovgivende organ, dvs. Rådet og i mange tilfælde Rådet sammen med Europa-Parlamentet efter den fælles beslutningsprocedure.

Agenturerne udfører disse opgaver som selvstændige juridiske personer og vedtager deres arbejdsprogram i nøje overensstemmelse med de opgaver, der er fastsat i vedtægterne. For at gennemføre arbejdsprogrammerne vedtager agenturernes bestyrelser deres årlige budgetter under hensyn til de EF-midler, der er afsat af EU's budgetmyndighed til finansiering af decentraliserede organer.

I en række tilfælde har lovgiveren fastsat, at disse agenturer skal udføre arbejdskraftintensive opgaver og ingen eller kun få opgaver, der indebærer gennemførelse af aktionsbevillinger. Når de opgaver, der overdrages til et agentur, hovedsagelig er forbundet med arbejdskraft og derfor lønninger og kontorlokaler, falder disse omkostninger ind under afsnit 1 og 2 'personale og administrative udgifter' i agenturernes budgetter. Det ville være vildledende at sammenligne administrative udgifter med såkaldte 'driftsudgifter' (afsnit 3 i agenturernes budgetter) og drage den konklusion, at agenturer med en højere procentsats 'administrative udgifter' er mindre effektive og produktive end agenturer med en højere procentsats 'driftsudgifter', da en sådan sammenligning kun kan tyde på, at arbejdets art er forskellig.

Det henhører som nævnt hverken under agenturernes eller Kommissionens kompetenceområde at fastlægge, hvilke opgaver agenturerne skal udføre; lovgivers vilje omsættes imidlertid via det årlige arbejdsprogram og det tilhørende budget.

33. Eksisterende agenturer bør have overdraget flere operationelle opgaver. Kommissionen anmodes om at fremsætte passende forslag senest den 30. juni 2003, og før der oprettes yderligere forvaltningsorganer (Casaca -punkt 56)

Kommissionens svar:

Med vedtagelsen af rammeforordningen om forvaltningsorganer har den lovgivende myndighed allerede indført et instrument, der kan yde den nødvendige bistand til programforvaltningen. Forslaget om at indføre et instrument af denne art imødekom behovet for at afklare, hvilken slags organ der skulle gennemføre eller støtte fællesskabspolitikkerne (de decentraliserede agenturer, der nævnes i hvidbogen om nye styreformer i EU, forvaltningsorganer eller kontorer).

Dette ræsonnement resulterede i, at man generelt foretrak at benytte sig af et forvaltningsorgan under Kommissionens kontrol i stedet for et decentraliseret agentur for programforvaltning. En af overvejelserne gik på, at decentraliserede agenturer er underlagt bestyrelser, hvori Kommissionen er i mindretal; dette ville komplicere ansvarsbegrebet, navnlig det økonomiske ansvar, som stadig ville påhvile Kommissionen, også hvis arbejdet blev udliciteret. Decentraliserede agenturer er desuden normalt ikke placeret på steder, hvor Kommissionen har et kontor, mens forvaltningsorganer er placeret samme sted som Kommissionen og dens tjenestegrene.

Hvad angår det planlagte forvaltningsorgan for GD for Uddannelse og Kultur, fremgår det af feasibilityundersøgelsen, at costbenefitanalysen (i henhold til rammeforordningen fra december 2002) skal tage hensyn til, at der findes to decentraliserede agenturer på området uddannelse og kultur ved undersøgelsen af den bistand, der kræves af generaldirektoratet.

Som anført i svaret på punkt 32 er de aktiviteter, som de decentraliserede fællesskabsorganer skal udføre, fastlagt i deres vedtægter. Enhver ændring og/eller tilføjelse af opgaver vil kræve en ændring af den retsakt, hvorved agenturet er oprettet. Dette forekommer imidlertid ikke at være den mest hensigtsmæssige vej fremad, da begrundelsen for den planlagte oprettelse af forvaltningsorganer er at imødekomme forskellige behov for økonomisk forvaltning:

Rådets forordning nr. 58/2003 fastsætter vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer.

I henhold til Rådets forordning nr. 58/2003 skal forvaltningsorganer, som Kommissionen måtte overdrage dele af forvaltningen af et EF-program, gennemføre disse bevillinger under Kommissionens ansvar. Forvaltningsorganer er derfor af en radikalt anden beskaffenhed end traditionelle agenturer, hvor ansvaret for budgetgennemførelsen ligger hos agenturets ledelse.

Rådets forordning nr. 58/2003 fastsætter også i artikel 5, stk. 1, hvor forvaltningsorganerne skal placeres: "Forvaltningsorganet placeres på et af de steder, hvor Kommissionen og dens tjenestegrene er etableret i henhold til protokollen om fastlæggelse af hjemstedet for De Europæiske Fællesskabers institutioner og for visse af Fællesskabernes organer og tjenester samt Europol." I modsætning hertil kan centraliserede fællesskabsorganer placeres overalt i Den Europæiske Union.

Formålet med disse bemærkninger er at belyse de begrebsmæssige forskelle mellem decentraliserede fællesskabsorganer og forvaltningsorganer, som gør det vanskeligt at forestille sig, at de eksisterende decentraliserede fællesskabsorganer overtager de fremtidige forvaltningsorganers opgaver.

Kommissionen kan imidlertid kun beslutte at oprette et forvaltningsorgan efter en forudgående costbenefitanalyse (se artikel 3 i Rådets forordning nr. 58/2003).

d) Underudnyttelse af budgettet / Sapard, strukturfondene

Sapard

34. Hensyntagen til situationen i kandidatlandene på områder såsom adgang til kredit og det ikke-eksisterende ejendomsmarked (Casaca - punkt 78)

Kommissionens svar:

Påstanden om, at adgang til kredit er ikke-eksisterende i Bulgarien, tager ikke hensyn til den seneste udvikling. Statslandbrugsfonden og direktørerne for 14 forretningsbanker undertegnede den 14. marts 2002 et aftalememorandum om fælles foranstaltninger i forbindelse med gennemførelsen af Sapard-programmet. Dermed forpligtede bankerne sig til at stille samfinansieringskreditter til Sapard-finansierede projekter på ca. 150 mio. EUR til rådighed. Det er imidlertid korrekt, at nogle potentielle støttemodtagere kan have særlige problemer med at få adgang til kredit. Som et bidrag til at afhjælpe disse problemer støtter Kommissionen - ved hjælp af Phare-midler - et projekt, som tager sigte på at forbedre adgangen til kredit for SMV i kandidatlandene. Kommissionen undersøger endvidere muligheden for at sikre, at denne "facilitet" udnyttes i større målestok.

Angående spørgsmålet om forfinansiering af projekter er et af de principper, som Sapard er baseret på, at støttemodtagerne først opnår midler fra Fællesskabet, når omkostningerne er afholdt. Dette sker af hensyn til en forsvarlig økonomisk forvaltning. Fællesskabet kræver imidlertid ikke, at projektet skal være afsluttet, før en sådan støtte kan tildeles, selv om mange af modtagerlandene (bl.a. Bulgarien) har valgt at kræve projektet afsluttet, før der tildeles støtte. Dette lægger uundgåeligt en byrde på modtagerne med hensyn til deres likviditet, men indebærer også fordele, bl.a. en mindre byrdefuld forvaltning og lavere administrationsomkostninger for de nationale myndigheder som krævet af Parlamentet i beslutningens punkt 80.

Hvad angår ejendomsmarkedet, særlig aspekter vedrørende privat ejendomsret, støder potentielle støttemodtagere, som ikke kan gøre klare ejendoms- eller brugsrettigheder gældende, på problemer, navnlig i forbindelse med visse investeringer, dog ikke kun investeringer på ejendomsområdet. Fællesskabet har allerede gennem Phare ydet betydelig støtte til alle landene som en hjælp til at udvikle ejendomsmarkedet. Denne hjælp kan imidlertid naturligvis ikke løse alle problemer i forbindelse med ejendomsret, f.eks. hvis alle arvinger ikke kan lokaliseres, eller de af en eller anden grund ikke er i stand til at blive enige om den fremtidige udnyttelse af den faste ejendom.

35. Med hensyn til undtagelsen fra n+2-reglen opfordres Kommissionen til at overvåge håndhævelsen af den nye regel og advare Parlamentet på et tidligt tidspunkt i tilfælde af bortfald af bevillinger; (Casaca - punkt 79)

Kommissionens svar:

Kommissionen overvåger nøje håndhævelsen af den nye regel. I efteråret 2002 indførte den en ordning for indberetning af de beløb, som de enkelte Sapard-kontorer havde indgået forpligtelser for over for endelige støttemodtagere, baseret på oplysninger fra kandidatlandet. På grundlag heraf samt de oplysninger, der fremkommer under overvågningsudvalgenes møder, i årsberetningerne og i betalingsanmodningen, kan Kommissionen advare kandidatlandene på et tidligt tidspunkt. De modtagne oplysninger blev endvidere af kommissær Fischler forelagt Budgetkontroludvalget den 10. marts 2003, og han skrev efterfølgende, den 2. april 2003, til alle modtagerlande og advarede dem om risikoen for bortfald (og angav valgmuligheder som kunne fjerne denne risiko).

Det er planen, at Parlamentet jævnligt vil blive ajourført om risikoen for bortfald. Den seneste ajourføring blev foretaget den 11. juni 2003 ved brev fra kommissær Fischler til Diemut Theato og Paulo Casaca.

36. Kommissionen opfordres til at prioritere strukturtilpasningen inden for landbruget i kandidatlandene ved at yde en passende finansiel støtte til landbrugere og samtidig sikre, at der foretages en passende kontrol, og at kontrolstrukturerne og de administrative omkostninger står i forhold til den tildelte støtte; (Casaca - punkt 80)

Kommissionens svar:

Kommissionen ville også have foretrukket, at virkningen af den europæiske støtte til landbrugsstrukturreformen i kandidatlandene allerede nu var større. Det er imidlertid ikke indlysende, at det, der er opnået, skader udvidelsesprocessen eller udvidelsens omdømme i EU. Tværtimod er det, der hidtil er opnået via Sapard, en opbygning af systemer, således at alle lande, uanset de registrerede udgifter, allerede nu har systemer, der kan forvalte støtte til fremme af tilpasningen af landbrugsstrukturerne. Disse systemer omfatter skrivebordskontrol og kontrol på stedet forud for kontraktindgåelses- og betalingsfasen og suppleres endelig af en efterfølgende opfølgning af investeringen i overensstemmelse med kriterierne i den flerårige finansieringsaftale. Alle modtagerlandene modtager en betydelig finansiel hjælp fra Fællesskabet, hvis omfang fastsættes under budgetproceduren, bl.a. med henblik på at støtte landbrugere, der står over for udfordringerne i forbindelse med integrationen. Kommissionen mener, at en sådan hjælp er underlagt hensigtsmæssige kontrolsystemer, der skal være på plads, før midlerne frigøres, og at disse kontrolstrukturer og de administrative omkostninger står i forhold til den tildelte støtte under hensyntagen til de dermed forbundne risici.

37. Kommissionen skal ved først givne lejlighed sikre, at vejledningerne vedrørende Sapard-programmet foreligger på kandidatlandenes sprog (Casaca - punkt 81)

Kommissionens svar:

Sapard gennemføres på et fuldt decentraliseret grundlag. Kommissionen påpeger, at det i enhver henseende er det berørte kandidatland, der er ansvarligt for at udarbejde dokumentation på sit eget sprog. Kommissionen har ikke kendskab til, at dette har skabt problemer, og heller ikke til forekomsten af anmodninger om vejledninger, som ikke er imødekommet.

STRUKTURFONDENE

38. Kommissionen bør i forbindelse med den næste reform af strukturfondene forelægge forslag med henblik på at forebygge lange forsinkelser i gennemførelsen, uden at det går ud over de politiske principper og under overholdelse af de principper, Parlamentet har fastsat (få og klart definerede prioriteter, administrativ forenkling, bedre fordeling af midler og undgåelse af bratte overgange mellem programmeringsperioderne). (Casaca - punkt 63, 65 og 72)

Kommissionens svar:

Kommissionen beklager forsinkelserne i forhandlingerne om programmeringsdokumenterne i begyndelsen af programmeringsperioden 2000-2006 og følgerne heraf for påbegyndelsen af gennemførelsen. Derfor vil Kommissionen forelægge sine lovgivningsforslag for perioden efter 2006 så tidligt som muligt i 2004, således at hele lovgivningen vil være indført før den næste programmeringsperiodes start (1. januar 2007). Kommissionen overvejer et nyt gennemførelsessystem baseret på et mere decentraliseret, forenklet og mere effektivt programmerings-, forvaltnings- og kontrolsystem. Den planlægger desuden en væsentlig forenkling af antallet af faser i programmeringen.

For at sikre en mere glidende overgang til den kommende programmeringsperiode skal forordningerne om strukturfondene og Samhørighedsfonden, gennemførelsesbestemmelserne og den flerårige finansielle ramme for perioden efter 2006 vedtages så betids, at det sikres, at forberedelserne til vedtagelse af foranstaltninger, tildeling af midler, vedtagelse af retningslinjer, forelæggelse af forslag osv. praktisk talt er afsluttet inden udgangen af 2006.

39. I den næste programmeringsperiode bør programmeringsperioderne for målprogrammer og EF-initiativer opdeles. (Casaca - punkt 63)

Kommissionens svar: Kommissionen noterer sig forslaget om at opdele programmeringsperioderne for målprogrammer og EF-initiativer. Systemet med en enkelt programmeringsperiode for alle strukturfondene står i forbindelse med ordningen med finansielle overslag, som fastsættes for en flerårig periode.

40. Kommissionen opfordres til at forbedre betalingsoverslagene i samarbejde med medlemsstaterne. (Casaca - punkt 64)

Kommissionens svar: Det er korrekt, at medlemsstaternes overslag hidtil har været meget upræcise og generelt har overvurderet udgifterne. De har også været meget svingende i den forstand, at den samme medlemsstat ofte har udarbejdet relativt gode skøn det ene år og særdeles dårlige skøn det næste år eller omvendt.

Selv om overslagene hidtil har været af begrænset værdi for budgetlægningen, mener Kommissionen, at sådanne overslag fortsat har potentiale til at blive et meget nyttigt redskab med henblik på at forenkle opstillingen og gennemførelsen af strukturfondsbudgettet. Den har derfor allerede truffet en række foranstaltninger, som tager sigte på at forbedre overslagene.

Kommissionen er begyndt regelmæssigt at underrette budgetmyndigheden om overslagene. Den 12. november 2002 sendte den budgetmyndigheden et første arbejdsdokument om de foreløbige resultater for 2002. En yderligere analyse, der omfattede en endelig analyse af regnskabsåret 2002, blev sendt til budgetmyndigheden sammen med arbejdsdokumentet (Kommissionen, GD for Budget) "Analyse af strukturfondenes budgetudnyttelse i 2002". For kort tid siden sendte Kommissionen budgetmyndigheden en kvalificeret analyse af medlemsstaternes overslag for 2003 og 2004.

Anmodningerne om overslag sendes nu også til orientering til forvaltningsmyndighederne for de forskellige programmer og ikke som hidtil kun til de faste repræsentationer. Kommissionen håber, at dette vil gøre det lettere for medlemsstaterne at udarbejde overslagene.

Endelig sendte Kommissionen i november 2002 et spørgeskema til medlemsstaterne om deres erfaringer med udarbejdelsen af overslag for 2002. Takket være den modtagne feedback kunne proceduren forbedres yderligere. Dette kom allerede til udtryk i den erindringsskrivelse, der i 2003 blev sendt til medlemsstaterne med strømlinede instrukser vedrørende indsamling og fremsendelse af overslagene for 2003.

Kommissionen korrigerer medlemsstaternes overslag på grundlag af sine egne oplysninger. For 2004 ligger de beløb, der er opført i budgettet, under beløbene i medlemsstaternes overslag.

Selv om medlemsstaternes overslag systematisk og i vidt omfang har overvurderet behovet for midler, skal Kommissionen fortsat tage disse overslag i betragtning, da de kommer fra kilder, der er tættere på programgennemførelsen i marken, hvilket er en følge af den delte forvaltning.

41. Gennemførelse af forslaget fra oktober 2002 om forenkling af foranstaltningerne for at forbedre udnyttelsesgraden for betalingsbevillingerne. (Casaca - punkt 66)

Kommissionens svar: Kommissionen har allerede gennemført de fleste af de forenklingsforanstaltninger, der blev vedtaget i 2003 (meddelelse af 25. april 2003 (KOM(2003)1255), bl.a. ændringer af bestemmelser (forordning nr. 1685/2000 og 438/2001) og ændring af praksis, som ikke kræver ændringer i lovgivningen.

Som eksempel på foranstaltninger, der kan bidrage til at forbedre udnyttelsesgraden, kan nævnes den mere fleksible procedure for beregning af medfinansieringssatsen for mellemliggende betalinger. Kommissionen har også indført en ordning for tidlig varsling til medlemsstater, som risikerer ikke at overholde M+18-reglen (tilbagebetaling af forskud) og N+2-reglen (bortfald).

42. Indføring af en fælles revisionsmodel. (Casaca - punkt 68)

Kommissionens svar: Der vil blive truffet konkrete foranstaltninger for at øge konvergensen i revisionsmetoderne og -processerne hos de generaldirektorater og tjenestegrene, der er omfattet af ordninger for delt forvaltning. Der vil blive rettet særlig opmærksomhed mod udvikling af fælles standarder, hvor der tages hensyn til eksempler på god praksis, supplerende kontrol- og revisionsprocesser på fællesskabsplan og nationalt plan samt protokoller med forvisninger fra medlemsstaterne. En fælles revisionsmodel indebærer større samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne omkring revisionen af strukturfondene. Kommissionen og medlemsstaterne koordinerer derved deres revisionsplaner for at undgå overlapning og udnytter hinandens revisionsdata, og Kommissionen baserer sig i større udstrækning på det arbejde, der udføres af nationale kontrolorganer. Konceptet med fælles revision gennemføres allerede af alle strukturfondstjenestegrene på grundlag af protokollerne om koordinering på revisionsområdet. Et yderligere tiltag, som for øjeblikket drøftes med medlemsstaterne, er en "tillidskontrakt", som Kommissionen vil indgå med medlemsstaterne i forbindelse med bestemte programmer eller alle programmer i det pågældende land, hvor medlemsstaten vil garantere en tilfredsstillende revision af forvaltnings- og kontrolsystemerne for strukturfondene, hvilket gør det muligt for Kommissionen at reducere sine egne revisioner.

Denne revisionsstrategi blev modtaget positivt af de nationale delegationer og Revisionsrettens repræsentant. Den tager hensyn til og integreres i den metodemæssige strategi for alle strukturfonde, som blev fastsat og ajourført i begyndelsen af 2003 i fondenes manual for revision af forvaltnings- og kontrolsystemet.

43. Kommissionen bør i forbindelse med 2005-budgetproceduren overveje alternative metoder for at bringe de disponible betalingsbevillinger på linje med medlemsstaternes absorptionskapacitet. (Casaca - punkt 69)

Kommissionens svar: Det er vanskeligt udelukkende at basere betalingsbevillingerne på "absorptionskapacitet", da Europa-Parlamentet også anmoder om at opretholde en forbindelse mellem betalinger og forpligtelser. Sidstnævnte defineres som udgiftsmål.

Hidtil har gennemførelsen af strukturfondsprogrammerne i nogle lande i realiteten ikke levet op til forventningerne. Betalingsbevillingerne for programmerne i perioden 2000-2006 var i overensstemmelse med absorptionskapaciteten i 2002 og formentlig også i 2003, hvor problemerne er koncentreret om afslutningen af programmerne fra perioden 1994-1999. I FBF for 2004 blev betalingsbevillingernes niveau fastsat på grundlag af udnyttelsen i 2002 og ikke på grundlag af medlemsstaternes overslag.

For 2004 har Kommissionen anslået betalingernes niveau på grundlag af erfaringerne med gennemførelsen indtil udgangen af 2002. Dette er resulteret i, at det er lavere end medlemsstaternes overslag. Kommissionen vil derfor fremover fortsat finjustere sine overslag på grundlag af analysen af tidligere resultater.

44. Kommissionen anmodes om i højere grad at vejlede medlemsstaterne om indberetning af uregelmæssigheder og at dokumentere over for Parlamentet, at dette er sket. (Casaca - punkt 71)

Kommissionens svar: Kommissionens strukturfondstjenestegrene og OLAF har foretaget en undersøgelse vedrørende indberetning og opfølgning af uregelmæssigheder i forbindelse med strukturfondene i alle 15 medlemsstater. Undersøgelsen blev gennemført i slutningen af 2002 og begyndelsen af 2003. Der vil blive offentliggjort en rapport om resultaterne af undersøgelsen i efteråret 2003. Parlamentet vil blive informeret herom. Et generelt resultat kan allerede ses i form af en præcisering af medlemsstaternes forpligtelser og en bedre koordinering mellem dem og OLAF.

45. Der skal foretages gennemgribende ændringer i det næste strukturfondsprogram i overensstemmelse med forslagene i Kommissionens hvidbog om nye styreformer i EU; (Casaca - punkt 72)

Kommissionens svar: Hvidbogen gælder for alle EF-politikker, og derfor vil de principper og mål, der er fastsat i den, blive afspejlet i Kommissionens forslag i forbindelse med den næste programmeringsperiode som led i strukturfondene.

46. Anmoder om, at Kommissionen i forbindelse med Det Europæiske Konvent pålægges at etablere revisionsstrukturer, der står i forhold til de tildelte bevillinger. (Casaca - punkt 73)

Kommissionens svar: Revisionsstrukturerne bør stå i forhold til det forvaltede budget og risikoprofilen, som kan afhænge af andre faktorer, f.eks. indirekte forvaltning eller kompleks lovgivning. De revisionsstrukturer, der kræves i medlemsstaterne i henhold til strukturfondsforordningerne, tager allerede hensyn til omfanget af midler, der skal forvaltes. Som led i den delte forvaltning har medlemsstaterne hovedansvaret for kontrol og revision af strukturfondene. I Kommissionen har strukturfondstjenestegrenene generelt styrket deres revisionskapacitet til at kunne efterprøve, om de nationale systemer er hensigtsmæssige.

e) Udvidelsen

47. Phare og ISPA: forbedring af gennemførelsesniveauet. (Casaca - punkt 82/83)

Kommissionens svar: For ISPA's vedkommende var udnyttelsesgraden på 58 % forholdsvis høj for et instrument, der kun har været til rådighed siden 2000. Projekter, der i de seneste to år er blevet forberedt til ISPA, er nu ved at nå til gennemførelsesfasen, og derfor nærer Kommissionen tillid til, at udnyttelsesgraden vil blive bedre i de kommende år (i 2002 steg den til 78 %). Kommissionen overvåger nøje projektforberedelsen og yder - også med henblik på den fremtidige tiltrædelse - løbende støtte gennem midler til faglig bistand til forbedring af forberedelsen af projekter og til styrkelse af den administrative kapacitet i ISPA-modtagerlandene med henblik på gennemførelsen. Aktiviteterne omfatter bl.a. teknisk forberedelse af projekter, vurdering af virkningerne for miljøet, feasibilityundersøgelser, uddannelse inden for området offentlige kontrakter, partnerskab mellem den offentlige og den private sektor, finansiel forvaltning og kontrol.

I Revisionsrettens årsberetning for 2001 komplimenteres Kommissionen for den "høje" udnyttelsesgrad i forbindelse med Phare (81,6 %).

48. TACIS: Kommissionen anmodes om at angive, hvor stor en procentdel de lokale virksomheder, der udvælges til at udføre projekter, udgør, og om at udforme udbud på en sådan måde, at også lokale virksomheder har en chance for at vinde konkurrencen. (Casaca - punkt 84)

Kommissionens svar: Tacis er et program for faglig bistand, som har til formål at fremme modtagerlandenes overgang til velfungerende markedsøkonomier og at styrke demokratiet og retsstatsprincippet.

Bistanden tager normalt form af gavebistand til finansiering af kontrakter vedrørende faglig bistand.

Når et projekt iværksættes, udvælges en kontrahent til at levere tjenesteydelser til modtagerorganisationen.

Den udvalgte kontrahent er normalt en organisation fra medlemsstaterne, fortrinsvis fra den private sektor, men også fra den offentlige sektor eller en almennyttig organisation.

Kontrahenten er normalt den endelige modtager af EU-midlerne, mens den endelige støttemodtager, som modtager bistanden, normalt er en statslig institution i Tacis-landet.

De tjenesteydelser, som leveres af kontrahenten, sigter mod at overføre knowhow inden for følgende støtteberettigede samarbejdsområder:

- støtte til institutionelle, retlige og administrative reformer

- støtte til den private sektor og bistand til økonomisk udvikling

- støtte til behandling af de sociale konsekvenser af overgangen

- udvikling af infrastrukturnet

- fremme af miljøbeskyttelse og forvaltning af naturressourcer

- udvikling af landdistrikternes økonomi

- støtte til nuklear sikkerhed.

Tilvejebringelsen af faglig bistand indebærer udvælgelse af kontrahenter med en specifik knowhow, som ifølge undersøgelser ikke findes i de pågældende modtagerlande. Dette er grunden til, at lokale virksomheder kun undtagelsesvis udvælges i Tacis-projekter.

Kommissionen understreger imidlertid, at håndhævelsen af princippet om ligestilling af potentielle kontrahenter (herunder fra modtagerlandene) altid har været gældende i Tacis-udbudsreglerne.

Der føres ikke statistik over, hvor kontrahenterne kommer fra, da fænomenet sammenslutning af kontrahenter og konsortiedannelse ikke ville gøre sådanne statistikker tilstrækkeligt relevante.

49. Kommissionen opfordres til at sikre, at samtlige kandidatlande implementerer korrekte regnskabs-, revisions- og kontrolsystemer, opretter bedrageribekæmpelsesenheder, der skal samarbejde med OLAF, og forbedrer samarbejdet med Revisionsretten. (Casaca -punkt 85)

Kommissionens svar:

Førtiltrædelsesinstrumenterne og den krævede attestering af forvaltningssystemer har givet kandidatlandene en betydelig erfaring med forvaltning af EU-midler og anvendelse af EU-lovgivningen. Før tiltrædelsen kontrollerer Kommissionen, at forvaltnings- og kontrolsystemer, der etableres i kandidatlandene, overholder de standarder, der er fastsat i forordning nr. 438 og nr. 448/2001 (strukturfondene) og nr. 1386/2002 (Samhørighedsfonden). Kommissionen har udviklet og implementeret en overvågnings- og rådgivningsstrategi, der skal sikre, at disse lande opfylder EU-regelværkets krav med hensyn til regnskabs-, revisions- og kontrolsystemer (kapitel 28 og 29) før tiltrædelsestidspunktet. En omfattende statusrapport om de opnåede fremskridt skal forelægges senest den 1. november 2003. Det skal imidlertid bemærkes, at selv om overvågningsforanstaltningerne har tegnet et klart og forholdsvis uproblematisk billede af situationen i de forskellige tiltrædelseslande, kan en egentlig resultatrevision først give mening, efter at disse lande er blevet medlemmer af EU.

Med hensyn til bedrageribekæmpelse sikrer Kommissionen, at hvert enkelt land disponerer over en klart identificeret administrativ tjeneste, der er ansvarlig for beskyttelsen af Fællesskabernes finansielle interesser og bekæmpelsen af svig mod fællesskabsbudgettet, og som også er i stand til at samarbejde direkte med OLAF. I Polen er denne tjeneste blevet forstærket med en medarbejder fra OLAF i 2001 og 2002. Kommissionen afsatte i 2002 15 mio. EUR fra Phare-budgettet til et særprogram, der tog sigte på at støtte bedrageribekæmpelsesstrukturer i Phare-landene, hvorved de blev mere effektive.

f) Landbrug og fødevarer

Forvaltnings- og kontrolsystemer

50. Harmonisering og forenkling af IFKS-kravene i hele EU (Casaca - punkt 88)

Kommissionens svar:

Kommissionen tilstræber at harmonisere og forenkle administration, kontrol og sanktioner, hvor det er nødvendigt og muligt. IFKS-forordning nr. 2419/2001 blev omarbejdet med dette formål for øje og anses for at have givet både nationale forvaltninger og landbrugere betydelige fordele.

Artikel 6 (betingelser vedrørende arealstøtteansøgninger) og artikel 10 (betingelser vedrørende ansøgninger om husdyrstøtte) i Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001 angiver de oplysninger, ansøgningerne skal indeholde for at fastslå støtteberettigelsen. Det er imidlertid op til medlemsstaterne at bestemme den præcise sammensætning af disse formularer (afhængigt af forskriftsmæssige krav). Artikel 11 i den samme forordning giver endvidere mulighed for, at ansøgningerne indgives elektronisk såvel som i papirform. Medlemsstaterne anvender således ikke nogen "fælles" formular, og Kommissionen ser ingen fordel i at indføre en sådan for øjeblikket.

51. Fælles standarder for måling af støtteberettigede landbrugsområder (Casaca -punkt 87)

Kommissionens svar:

På grundlag af artikel 22 i forordning nr. 2419/2001 blev der i maj 2003 offentliggjort retningslinjer med hensyn til kontrol på stedet. Et dokument fra Det Fælles Forskningscenter (FFC) om bestemte tolerancer for forskellige typer målingsudstyr er ligeledes blevet omdelt. Disse dokumenter bør tilsammen kunne sikre, at der anvendes fælles standarder i hele Fællesskabet. Endvidere er Kommissionen for øjeblikket i gang med at udarbejde forslag til ændringer af forordningen i denne henseende.

52. Kommissionen opfordres til at sikre, at Grækenland gennemfører IFKS-systemet fuldt ud inden udgangen af 2003 (Casaca - punkt 89)

Kommissionens svar:

Kommissionen er fuldt ud bekendt med Grækenlands forsinkelser med gennemførelsen af IFKS. Siden udløbet af fristen for at gennemføre IFKS i januar 1997 er der regelmæssigt blevet ført nøje tilsyn med det græske udbetalende organ, både med hensyn til den institutionelle struktur og den faktisk gennemførelse af systemet. Af denne grund har generaldirektøren for Landbrug udtrykt forbehold i sagen i den årlige aktivitetsrapport for 2002.

Som supplement til det allerede igangværende revisionsarbejde og for at tage højde for den utilfredsstillende situation i Grækenland iværksatte GD for Landbrug i slutningen af 2002 / begyndelsen af 2003 en forstærket handlingsplan med henblik på at føre tilsyn med og overvåge udviklingen. Ifølge denne plan fremlægger det nye græske udbetalende organ, OPEKEPE, regelmæssigt oplysninger om udviklingen, og allerede i første halvår af 2003 blev der som led i Kommissionens regnskabsafslutningsprocedure foretaget revisionskontrol på stedet i sektorerne for markafgrøder, dyrepræmier, olivenolie, tekstiler og tørrede druer.

Eventuelle finansielle korrektioner vil ikke alene være baseret på fastslåede mangler med hensyn til IFKS, men skal også svare til et rimeligt skøn over den reelle risiko for uberettigede udgifter for fællesskabsbudgettet. På dette grundlag har Kommissionen hidtil fastsat årlige korrektioner på 5 % eller derover for markafgrøder, mindst 5 % for fåre- og gedepræmier og 10 % for kvægpræmier. Endvidere pågår der en regnskabsafslutningsprocedure vedrørende ansøgte oksekødspræmier i 2000, hvor der muligvis vil blive foretaget en meget stor finansiel korrektion. Endelig overvejer Kommissionens tjenestegrene en betydelig finansiel korrektion for visse andre støtteordninger.

I 2002 anlagde Kommissionen endvidere sag mod Grækenland ved Domstolen i henhold til traktatens artikel 226 på grund af manglende etablering af et forvaltnings- og kontrolsystem.

Endelig bemærkes det, at ansvaret for at gennemføre IFKS i Grækenland påhviler de græske myndigheder. Kommissionen kan ikke - som Europa-Parlamentet har anmodet om - "sikre" gennemførelsen af IFKS-systemet. Kommissionen kan kun anlægge sag mod en medlemsstat, der ikke overholder EU's regelværk, og sikre, at finansielle risici for fællesskabsbudgettet dækkes inden for rammerne af regnskabsafslutningsproceduren.

53. Systemet til individuel identifikation af kreaturer skal være operationelt i samtlige medlemsstater inden udgangen af 2003 (Casaca - punkt 90)

Kommissionens svar:

Systemet til individuel identifikation af kreaturer som fastlagt i Rådets forordning (EF) nr. 820/97, erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.°1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af bl.a. en ordning for identifikation og registrering af kvæg, omfatter følgende elementer: øremærke, pas, liste over dyrene og en elektronisk database. I henhold til artikel 5 i disse forordninger skulle systemet til individuel identifikation af kreaturer have været operationelt i alle medlemsstaterne senest den 31. december 1999. På dette tidspunkt skulle den elektroniske database, som oprettes af den kompetente myndighed, også have været fuldt operationel.

Under henvisning til artikel 6, stk. 3, i forordningerne har Kommissionen efter anmodning fra de pågældende medlemsstater anerkendt, at databaserne i følgende medlemsstaterne er fuldt operationelle: Østrig, Belgien, Danmark, Finland, Luxembourg, Nederlandene, Sverige, Frankrig, Tyskland og Nordirland (Det Forenede Kongerige). For de resterende medlemsstaters vedkommende (Portugal, Det Forenede Kongerige for så vidt angår Storbritannien, Italien, Irland, Spanien og Grækenland) er Kommissionens tjenestegrene i gang med at analysere situationen med henblik på den ønskede vurdering. Denne analyse tager hensyn til rapporterne fra den række kontroller af sporbarhed og mærkning af oksekød og hakket oksekød, som Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret har gennemført i alle medlemsstaterne. Kontrolforanstaltningerne omfattede en evaluering af, hvordan databaserne vedrørende identifikation af kreaturer fungerer i medlemsstaterne. Denne række kontrolbesøg blev afsluttet i slutningen 2002. Rapporter om de enkelte kontrolbesøg findes på SANCO-FVO-webstedet, og de indeholder oplysninger om uløste problemer vedrørende gennemførelsen af disse systemer. Kommissionen ser i øjeblikket på, hvilken lære der kan uddrages af denne række kontrolbesøg, og er ved at forberede et overblik over situationen i form af en rapport, som vil blive forelagt Parlamentet og også lagt ud på ovennævnte websted i 2003.

54. Kontrolniveauet: Kommissionen anmodes om snarest muligt at opstille klart definerede og objektivt kontrollerbare indikatorer (Casaca - punkt 92).

Kommissionens svar:

Det har været vanskeligt at udvikle kontrollerbare indikatorer for god landbrugspraksis. Alligevel blev der i 2002 offentliggjort ajourførte retningslinjer, som var udarbejdet sammen med medlemsstaterne, og systemet er nu kommet op at stå og fungerer. Et af formålene med Agenda 2000 var at gøre det muligt for den fælles landbrugspolitik bedre at tilpasse sig lokale omstændigheder eller prioriteter. Kriterierne for god landbrugspraksis og kontrollerbare indikatorer opstilles således på nationalt eller regionalt plan. I betragtning af de mange forskellige forhold, der gør sig gældende medlemsstaterne imellem og inden for den enkelte medlemsstat, ønsker Kommissionen ikke at foreslå harmoniserede, EF-dækkende kriterier eller indikatorer, da der således ikke ville kunne tages hensyn til lokale forhold.

Kommissionen tillægger miljøvirkningerne af landbruget i EU stor betydning. Reformen af den fælles landbrugspoltiik - et langsigtet perspektiv for et bæredygtigt landbrug - fastsætter med hensyn til direkte støtte en krydsoverensstemmelse med miljøbestemmelserne. Ved udarbejdelsen af gennemførelsesbestemmelserne tager Kommissionen hensyn til den af Parlamentet påpegede nødvendighed af, at der fastsættes objektive kontrolforpligtelser.

55. Kommissionen opfordres til inden november 2003 at udarbejde en ny rapport om højere IT-sikkerhed blandt betalende myndigheder (Casaca - punkt 86)

Kommissionens svar:

Kommissionen er i øjeblikket ved at udarbejde en ny rapport om højere IT-sikkerhed blandt betalende myndigheder, som vil blive forelagt Europa-Parlamentet.

Fælles markedsordning for sukker

56. Kommissionen anmodes om at foretage en omhyggelig intern analyse af årsagerne til, at reformen af den fælles markedsordning var mangelfuld (Casaca - punkt 94).

Kommissionens svar:

I maj 2001 besluttede Rådet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets udtalelse, at den fælles markedsordning for sukker forlænges indtil produktionsåret 2005/2006. Den 23. september 2003 fremsendte Kommissionen en meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet. Meddelelsen opfylder Kommissionens forpligtelse ifølge artikel 50, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 til i 2003 at forelægge Rådet en rapport om EU's sukkerordning og dens perspektiver. Den opstiller tre mulige løsninger på en reform af EU's sukkerordning. Meddelelsen "Opstilling af en bæredygtig landbrugsmodel for Europa på grundlag af FLP-reformen - tobaks-, olivenolie-, bomulds- og sukkersektoren" findes på følgende internetadresse:

http://europa.eu.int/comm/agriculture/ capreform/com554/index_en.htm

Sukkersektorens kompleksitet og de forskellige problemer, den står over for både internt og internationalt, samt den mulige virkning af de forskellige løsninger, fremgår af den ledsagende udvidede konsekvensanalyse af sukkersektoren. Den udvidede konsekvensanalyse er udarbejdet med bistand fra en mellemtjenstlig styringsgruppe, hvor 14 generaldirektorater var repræsenteret, og på grundlag af en bred høring af interessegrupper. Den udvidede konsekvensanalyse af sukkersektoren kan ses på følgende internetadresse:

http://europa.eu.int/comm/agriculture/ publi/reports/sugar/index_en.htm

57. Kommissionen opfordres til snarest muligt at tilbageholde eksportrestitutioner for sukkereksport til lande med toldfri adgang til det europæiske marked (Casaca - punkt 98);

Kommissionens svar:

Dette problem var et af de forbehold (risiko for karrusel-svindel), som generaldirektøren for GD for Landbrug noterede i sin årlige erklæring. Forbeholdet blev fulgt op af gennemførelsen af en handlingsplan med sigte på at rette op på de identificerede svagheder. En del af foranstaltningerne har drejet sig om eksport/import af sukker til/fra de vestbalkanske lande. For eksportlicenser udstedt fra og med den 8. marts 2003 ophørte Kommissionen således med at yde restitution for eksport af sukker til fem vestbalkanske lande (Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Serbien og Montenegro, inklusive Kosovo). Se Kommissionens forordning nr. 430/2003, 431/2003 og 432/2003.

En anden af foranstaltningerne vedrører midlertidig suspension i tre måneder, fra og med den 8. maj 2003, af præferenceordningerne for toldfri import af sukker fra Serbien og Montenegro, i forlængelse af OLAF's rapport om alvorlige mangler i toldkontrollen (vedrørende certificering af og kontrol med den præferentielle oprindelse af sukker) i dette land (se forordning (EF) nr. 764/2003 - EFT L 109 af 1.5.2003). Suspensionsforanstaltningen blev forlænget i yderligere seks måneder indtil den 8. februar 2004 (se forordning (EF) nr. 1343/2003 - EFT L 189 af 27.7.2003.

Eksportrestitutioner

58. En evaluering af alle eksportrestitutionsordninger og deres indvirkning på sulten i verden samt tilsvarende forøgelse af fødevarehjælpen (Casaca - punkt 99).

Kommissionens svar:

Kommissionen undersøger i øjeblikket, hvordan den ønskede evaluering kan sikres. Den vil blive integreret i Kommissionens arbejdsprogram for evalueringer. Et omfattende evalueringsprojekt tager lang tid (projektdefinition, udbud, udvælgelsesprocedure, projektgennemførelse, rapportgennemgang).

Fiskerisektoren

59. Kontrolniveauet bør hæves betydeligt, for så vidt angår både kontrol på stedet og revision af regnskaber (Casaca - punkt 100).

Kommissionens svar:

Projekter for "blandede selskaber" vil blive systematisk gennemgået ved kontrol på stedet. På Parlamentets anmodning er projekter for "blandede selskaber" allerede blevet kontrolleret i tre medlemsstater i 2003.

Alle sagsakter vedrørende betalingsanmodninger, der forvaltes direkte af Kommissionen for projekter for blandede selskaber, vil også blive grundigt kontrolleret for at sikre overholdelse af de relevante regler.

Andre sektorer

60. Offentliggørelse af listen over støtte under den fælles landbrugspolitiks mekanismer, såsom eksportrestitutioner og foranstaltninger til afvikling af overskud (Casaca - punkt 102).

Kommissionens svar:

I henhold til forordning (EF) nr. 1663/95 og (EF) nr. 2390/1999, som ændret ved forordning (EF) nr. 419/2002, modtager Kommissionen regnskabsoplysninger fra medlemsstaterne. Disse oplysninger må i henhold til artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2390/1999 kun anvendes til at udføre dens opgaver i forbindelse med regnskabsafslutningen og til kontrol og udarbejdelse af overslag i landbrugssektoren.

I henhold til artikel 2, stk. 3, i samme forordning skal Kommissionen garantere fortroligheden og sikkerheden af regnskabsoplysningerne.

Kommissionen kan kun offentliggøre samlede statistikker, som ikke gør det muligt at identificere individuelle støttemodtagere. Budgetkontroludvalget har for nylig modtaget sådanne oplysninger med hensyn til eksportrestitutioner.

61. Kommissionen opfordres til at træffe foranstaltninger over for virksomheder, der deltager i forfalskning af fødevarer, og særlig af mælkeprodukter i stort omfang (Casaca - punkt 103/104).

Kommissionens svar:

Sagen om forfalsket smør:

Eventuel strafpålæggelse i forbindelse med sagen om forfalsket smør henhører under de nationale retsmyndigheder. OLAF bistod retsmyndighederne i Italien og Frankrig og var tilknyttet den administrative undersøgelse i Tyskland. På indeværende tidspunkt pågår (strafferetlige) undersøgelser stadig i Italien og Frankrig. Endvidere har de belgiske myndigheder anlagt sag mod to belgiske virksomheder i begyndelsen af oktober 2003, hvor de har anmodet om at intervenere som civil part (dvs. at iværksætte erstatningssøgsmål som led i en straffesag).

g) Den Europæiske Socialfond

62. Kommissionen anmodes om at holde Parlamentet informeret om undersøgelsesresultaterne og om de foranstaltninger, der træffes i henhold til forordning (EØF) nr. 4523/88. (Casaca - punkt 105)

Kommissionens svar:

Kommissionen anvender regelmæssigt procedurerne i henhold til artikel 24 i Rådets forordning (EØF)nr. 4253/88, som ændret, ved opfølgningen af sine eller Revisionsrettens revisioner og kontrolforanstaltninger, og når nationale kontrolresultater ikke er blevet fulgt op. Procedurerne for gennemførelse af en nettoreduktion af fællesskabsstøtten kræver imidlertid en del tid, før uregelmæssigheden kan bekræftes formelt og grundlaget fastslås for at træffe en beslutning om en finansiel nettokorrektion; i adskillige tilfælde indvilger medlemsstaten i at foretage en finansiel korrektion, uden at der kræves en formel beslutning om at reducere støtten. Kommissionen vil fremsende listen over beslutninger truffet i 2002 og 2003. Den finansielle afslutning af programmerne for perioden 1994-1999 frembyder også en mulighed for at afslutte de sager, der endnu ikke er afgjort (enten ved at trække udgifterne fra ansøgningerne om betaling af restbeløb eller via en nettoreduktion).

63. Kommissionen opfordres til at gøre rede for, hvordan målene for Den Europæiske Socialfond kan nås, samtidig med at ineffektive procedurer, svig og dårlig forvaltning undgås. (Casaca -punkt 107)

Kommissionens svar: At nå ESF-målene og samtidig undgå ineffektive procedurer, svig og dårlig forvaltning var et af formålene med den forenklingsindsats, Kommissionen lancerede i 2002. Denne indsats er baseret på de principper, der efterfølgende blev nedfældet i Kommissionens meddelelse om forenkling, præcisering, koordinering og fleksibilitet vedrørende forvaltning af strukturpolitikkerne 2000-2006 [4]. Forordning nr. 1260/99 vil imidlertid ikke blive ændret. Kommissionen mener, at forenklingsforanstaltningerne vil bidrage til en bedre forvaltning af fondene ved at mindske risikoen for ineffektivitet og dårlig forvaltning. Eftersom strukturfondene er omfattet af en ordning for delt forvaltning, der er baseret på decentraliseringsprincippet, skal medlemsstaterne selv gøre en indsats for at strømline deres interne procedurer og forenkle programmeringen på nationalt og/eller regionalt plan.

[4] C(2003)1255 af 25.4.2003.

(Se også svar på punkt 141).

64. Kommissionen opfordres til hurtigst muligt at afslutte sagen vedrørende dårlig forvaltning af ESF-støtte i Madrid og give en utvetydig forklaring på hele situationen. (Casaca - punkt 108)

Kommissionens svar:

Vedrørende sagen IMEFE/Madrids byråd sendte Kommissionens tjenestegrene den 30. juli 2003 medlemsstaten en officiel meddelelse, hvori de anførte, at de havde til hensigt at suspendere udbetalingen af hele restbeløbet i forbindelse med det omhandlede program.

Medlemsstaten blev ligeledes informeret om, at Kommissionens tjenestegrene havde til hensigt at foretage en række revisioner med henblik på en endelig fastlæggelse af omfanget af fejl eller uregelmæssigheder i forbindelse med foranstaltninger, der blev forvaltet af IMEFE i perioden 1994-1999. Forud for dette og for ikke at komme i konflikt med de foranstaltninger, der er omfattet af den igangværende retsundersøgelse, skal OLAF tage kontakt til sine kontaktpunkter i Spanien og give dem en liste over de pågældende foranstaltninger, således at de kan holdes uden for revisionen.

65. Kommissionen opfordres til, på baggrund af Revisionsrettens særberetninger nr. 3/2002 og 4/2003, at overveje, hvordan man uafhængigt af fagområder kan gennemføre en reform af de europæiske støtteordninger. (Casaca - punkt 109)

Kommissionens svar: Kommissionen overvejer i øjeblikket, hvordan der kan gennemføres en reform af dens instrumenter til budgetstøtte inden for rammerne af for