KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 26.03.1998 
KOM(1998) 189 endelig udg. 
97/0085 (SYN) 
Ændret forslag til 
Rådets direktiv 
om deponering af affald 
(forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens 
artikel 189 A, stk. 2) 

BEGRUNDELSE 
Kommissionen forelægger i medfør af EF-traktatens artikel 189 A, stk. 2, et ændret 
forslag til Rådets direktiv om deponering af affald. Det ændrede forslag medtager en 
række af de ændringsforslag, som Europa-Parlamentet vedtog på sin plenarforsamling 
den 16.-20. februar 1998. 
Plenarforsamlingen vedtog 29 ud af 33 ændringsforslag. Kommissionen kan i princippet 
acceptere ændringsforslag 1, 5, 6, 8-11, 14-15, 19-21, 23, 24, 26 og 29. Kommissionens 
holdning til ændringsforslagene fremgår af nedenstående. 
I ændringsforslag 1 henvises til prioriteringsrækkefølgen for 
affaldshåndteringsmuligheder (i en betragtning). Kommissionen kan fuldt ud tilslutte sig 
denne ændring. 
Ændringsforslag 2, 3, 4 og 32 er forslag til nye betragtninger. Kommissionen kan ikke 
acceptere de betragtninger, der bebuder nye direktiver om kompostering og forbrænding 
af ufarligt affald og fremme af anvendelsen af økonomiske instrumenter. Kommissionen 
kan i princippet tilslutte sig, at skal fremsættes sådanne forslag, men kan ikke acceptere 
en forpligtelse hertil i den form, den er formuleret i disse ændringsforslag. Med hensyn til 
ændringsforslag 32, hvor det hedder, at forbrænding er et miljøforsvarligt alternativ til 
deponering, er Kommissionen ikke enig. Kommissionens affaldsstrategi placerer 
deponering og forbrænding sidst i prioriteringsrækkefølgen. Målet er at fremme 
miljøforsvarlige alternativer, såsom forebyggelse, genbrug og genanvendelse. 
I ændringsforslag 5 omtales behovet for lovgivning om behandling af klapmateriale. 
Direktivet om slam fra rensningsanlæg vil snart blive revideret, hvorfor Kommissionen i 
princippet kan tilslutte sig dette ændringsforslag. 
Med ændringsforslag 6 og 21 slettes udtrykket "så vidt muligt" i betragtning 23 og i 
artikel 10; herved sikres det, at omkostningerne ved sikkerhedsstillelse medregnes i 
prisen for deponering af affald. Kommissionen kan tilslutte sig dette ændringsforslag. 
Ændringsforslag 7, en del af ændringsforslag 16 og ændringsforslag 23 vedrører behovet 
for bedre overvågnings- og rapporteringsordninger. Kommissionen kan tilslutte sig 
størstedelen af de foreslåede forpligtelser, eftersom formålet er større gennemsigtighed. 
Kommissionen kan imidlertid ikke acceptere ændringsforslag 7, da det forpligter 
Kommissionen til at videresende medlemsstaternes beretninger. 
Ændringsforslag 8 præciserer formålet med direktivet. Kommissionen kan tilslutte sig 
dette ændringsforslag. 
Ændringsforslag 9 og 11 vedrører definitioner. Med hensyn til definitionen på inert affald 
foreslås det i ændringsforslag 9 at tilføje en henvisning til det foreslåede rammedirektiv 
om vand. Kommissionen kan acceptere denne ændring. Endvidere foreslås det at definere 
flydende affald ud fra procentdelen af faste stoffer (ændringsforslag 11). Kommissionen 
kan i princippet acceptere dette ændringsforslag. Der findes imidlertid ikke definitioner 
af denne, art i Fællesskabets nuværende lovgivning, og nogle af medlemsstaterne har 
givet udtryk for vanskeligheder med at acceptere en sådan definition. 
<i 
I ændringsforslag 10 præciseres det, at definitionen på deponering også omfatter 
deponering i gruber og under jorden. Kommissionen kan fuldt ud tilslutte sig denne 
præcisering, men den har altid fortolket definitionen på deponering som omfattende 
deponering underjorden. 
Kommissionen kan ikke acceptere den foreslåede definition på underjordiske 
deponeringsanlæg i ændringsforslag 12, da den generelle definition på deponering også 
omfatter deponering under jorden. 
Kommissionen kan generelt ikke tilslutte sig, at der gives mulighed for yderligere 
undtagelser end allerede anført i Kommissionens forslag. Spredning af gips og kalk med 
henblik på gødskning eller jordforbedring, som foreslået i ændringsforslag 13, ville 
normalt ikke være omfattet af definitionen på deponering. Kommissionen vil imidlertid 
se nærmere på denne undtagelse og undersøge mulighederne herfor. 
I ændringsforslag 14 og 15 indføres en undtagelse for ufarligt slam, der deponeres i 
overfladevand, herunder flodlejer, og en undtagelse for deponering af ikke-forurenet jord 
eller ufarligt inert affald fra minedrift. Kommissionen kan acceptere disse 
ændringsforslag på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne og Rådets drøftelser. 
Med ændringsforslag 16 forpligtes Kommissionen til at forelægge Parlamentet og Rådet 
en beretning om medlemsstaternes strategier, og medlemsstaterne og Kommissionen 
forpligtes til at aflægge beretning om overholdelsen af reduktionsmålene og om 
eventuelle behov for justering. I ændringsforslag 16 udvides målene for bionedbrydeligt 
affald til også at omfatte industriaffald, og tidsfristerne for medlemsstaternes 
overvågning af mængden af bionedbrydeligt affald ændres. Rapporteringspligten i 
ændringsforslag 16 er den eneste del af dette ændringsforslag, som Kommissionen kan 
acceptere. Der findes ikke statistikker for bionedbrydeligt industriaffald, hvorfor denne 
udvidelse af anvendelsesområdet ikke kan accepteres. Forslaget om, at medlemsstaterne 
,ikke behøver at overvåge udviklingen før ét år, inden for målene træder i kraft, er ikke 
acceptabel. Endelig bør målene i artikel 5 være faste og juridisk bindende, så det sikres, 
at medlemsstaterne planlægger og indfører alternative affaldshåndteringsprocedurer. 
I ændringsforslag 19 slettes undtagelsen for dæk med en diameter over 1 400 mm. 
Kommissionen kan støtte dette ændringsforslag, da den har fået forelagt oplysninger, der 
viser, at sådanne store dæk kan ituskæres og genanvendes. 
I ændringsforslag 20 ændres definitionen på behandling. Denne ændring er på linje med 
de ændringer, der allerede blev nået til enighed om under Rådets behandling, og som 
Kommissionen kan acceptere. 
Ændringsforslag 22 vedrører deponeringsafgifter. Kommissionen kan ikke forpligtes til 
at fremsætte forslag om økonomiske instrumenter, og kan derfor ikke acceptere dette 
ændringsforslag. 
Ændringsforslag 24 præciserer operatørens forpligtelser i efterbehandlingsperioden. Den 
foreslåede ændring vil sikre en trediveårig efterbehandlingsperiode. Kommissionen kan 
tilslutte sig dette ændringsforslag, da det sikrer en mindste-efterbehandlingsperiode, som 
ikke er forudset i Kommissionens forslag. 
2-
Ændringsforslag 25 vedrører godkendelser. Godkendelse til drift af deponeringsanlæg 
som fastsat i Kommissionens forslag indeholder specifikke og strenge krav. Det er derfor 
nødvendigt at sikre, at bestående deponeringsanlæg ikke blot er godkendt i henhold til 
direktiv 75/442/EØF om affald, som ændret ved direktiv 91/156/EØF, men at de desuden 
indhenter en ny godkendelse som krævet i Kommissionens forslag. Kommissionen kan 
derfor ikke acceptere ændringsforslag 25. 
Ændringsforslag 26 indeholder en bestemmelse om, at deponeringsanlæg, der ikke er 
godkendt i overensstemmelse med direktiv 75/442/EØF, skal nedlukkes. Kommissionen 
kan acceptere dette ændringsforslag, selv om det er overflødigt, da sådanne 
deponeringsanlæg allerede bør være lukket. 
Ændringsforslag 27, 29, 30 og 31 vedrører de tekniske bilag. Kommissionen kan ikke 
acceptere ændringer i de tekniske bilag på dette stadium, da sådanne ændringer skal 
indføres gennem udvalget som fastsat i artikel 16 i Kommissionens forslag. 
Kommissionen kan imidlertid acceptere henvisningen til rammedirektivet om vand i 
ændringsforslag 29. Kommissionen kan ikke acceptere ændringsforslag 27, 30 og 31. 
-3 
Ændret forslag til 
Rådets direktiv 
om deponering af affald 
(forelagt af Kommissionen i medfør af EF-traktatens artikel 189 A, stk. 2) 
Oprindeligt forslag Ændret forslag 
Betragtning 3a (ny) 
deponering af affald er den sidste udvej i 
hierakiet af affaldshåndteringsmuligheder 
som det er fastlagt i Kommissionens 
meddelelse Kom (96) 399; 
Betragtning 9a (ny) 
en ensartet europæisk lovgivning om 
forarbejdning af klapmateriale er ønskelig; 
Betragtning 23 
princippet om, at forureneren betaler, 
kræver, at der tages hensyn til eventuelle 
miljøskader forårsaget af 
deponeringsanlæg; derfor skal det sikres, at 
priserne for affaldsbortskaffelse ved 
deponering fastsættes således, at de dækker 
alle udgifter til etablering og drift af 
deponeringsanlægget, herunder så vidt 
muligt den sikkerhedsstillelse eller 
tilsvarende, som operatøren skal råde over, 
og omkostningerne i forbindelse med 
nedlukning og eventuel efterbehandling af 
anlægget efter nedlukningen; herved sikres 
det, at priserne afspejler de faktiske 
omkostninger for hele 
deponeringsanlæggets levetid, og at 
samfundet ikke belastes med disse 
udgifter; princippet om, at forureneren betaler, 
kræver, at der tages hensyn til eventuelle 
miljøskader forårsaget af 
deponeringsanlæg; derfor skal det sikres, at 
priserne for affaldsbortskaffelse ved 
deponering fastsættes således, at de dækker 
alle udgifter til etablering og drift af 
deponeringsanlægget, herunder den 
sikkerhedsstillelse eller tilsvarende, som 
operatøren skal råde over, og 
omkostningerne i forbindelse med 
nedlukning og eventuel efterbehandling af 
anlægget efter nedlukningen; herved sikres 
det, at priserne afspejler de faktiske 
omkostninger for hele 
deponeringsanlæggets levetid, og at 
samfundet ikke belastes med disse udgifter; 
Artikel 1 
Formålet med dette direktiv er at opfylde 
kravene i direktiv 75/442/EØF, særlig 
artikel 3 og 4, gennem foranstaltninger, 
procedurer og retningslinjer, der tager sigte 
på at forebygge eller i videst muligt 
omfang begrænse miljøbelastningen fra Formålet med dette direktiv er at opfylde 
kravene i direktiv 75/442/EØF, særlig 
artikel 3 og 4, ved gennem strenge 
driftsmæssige og tekniske krav til affald og 
deponeringsanlæg at iværksætte 
foranstaltninger, procedurer og 
-4-
affaldsdeponering, herunder navnlig 
forurening af overfladevand, grundvand, 
jordbund og luft samt de heraf følgende 
risici for menneskers sundhed. retningslinjer, der tager sigte på under 
oprettelses-, nedluknings- og 
efterbehandlingsfasen at forebygge eller i 
videst muligt omfang begrænse 
miljøbelastningen fra affaldsdeponering, 
herunder navnlig forurening af 
overfladevand, grundvand, jordbund og luft 
samt af det globale miljø, herunder 
drivhuseffekten, samt de heraf følgende 
risici for menneskers sundhed. 
Artikel 2, litra e) 
"inert affald": affald, der ikke undergår 
signifikante fysiske, kemiske eller 
biologiske forandringer. Inert affald er 
hverken opløseligt eller brændbart eller på 
anden måde fysisk eller kemisk reaktivt; 
det er ikke bionedbrydeligt og har ingen 
negativ indflydelse på andet materiale, det 
kommer i berøring med, på en sådan måde, 
at det kan forurene miljøet eller skade 
menneskers sundhed. Affaldets samlede 
perkolatafgivelse og indhold af 
forurenende stoffer og perkolatets 
økotoksicitet skal være af ubetydeligt 
omfang; "inert affald": affald, der ikke undergår 
signifikante fysiske, kemiske eller 
biologiske forandringer. Inert affald er 
hverken opløseligt eller brændbart eller på 
anden måde fysisk eller kemisk reaktivt; 
det er ikke bionedbrydeligt og har ingen 
negativ indflydelse på andet materiale, det 
kommer i berøring med, på en sådan måde, 
at det kan forurene miljøet eller skade 
menneskers sundhed. Affaldets samlede 
perkolatafgivelse og indhold af 
forurenende stoffer og perkolatets 
økotoksicitet skal være af ubetydeligt 
omfang og må ikke udgøre nogen risiko for 
overflade- og/eller grundvandets gode 
økologiske kvalitet som defineret i 
direktivet om rammerne for Fællesskabets 
vandpolitiske foranstaltninger (dir. .../../EF) 
Artikel 2, litra f) 
f) "deponeringsanlæg": et 
affaldsbortskaffelsesanlæg til deponering af 
affald på eller i jorden, herunder interne 
affaldsbortskaffelsesanlæg (dvs. 
deponeringsanlæg, hvor affaldsproducenten 
deponerer eget affald på 
produktionsstedet), men ikke anlæg, hvor 
affald læsses af til forbehandling inden 
videre transport med henblik på 
genanvendelse, behandling eller 
bortskaffelse andetsteds, samt kontrolleret 
midlertidig (dvs. højst et år) opbevaring af 
affald forud for genanvendelse, behandling 
eller bortskaffelse; f) "deponeringsanlæg": et 
affaldsbortskaffelsesanlæg til deponering af 
affald på eller i jorden, herunder 
deponering i gruber og under jorden, 
interne affaldsbortskaffelsesanlæg (dvs. 
deponeringsanlæg, hvor affaldsproducenten 
deponerer eget affald på 
produktionsstedet), men ikke anlæg, hvor 
affald læsses af til forbehandling inden 
videre transport med henblik på 
genanvendelse, behandling eller 
bortskaffelse andetsteds, samt kontrolleret 
midlertidig (dvs. højst et år) opbevaring af 
affald forud for genanvendelse, behandling 
eller bortskaffelse; 
Artikel 2, litra p) 
"flydende affald": affald i flydende form, 
herunder spildevand, men ikke slam. "flydende affald": affald i flydende form, 
hvorved der forstås en væske indeholdende 
£ 45 vægtprocent faste stoffer, og hvis 
flydeegenskaber defineres efter vedtagelse 
af en testmetode i henhold til proceduren i 
artikel 16. 
Artikel 3, stk. 2, tredje led 
deponering af klapmateriale langs mindre deponering af ufarligt klapmateriale langs 
vandløb, hvorfra det er opgravet; mindre vandløb, hvorfra det er opgravet; og 
af ufarligt slam i overfladevand, herunder 
flodlejer; 
Artikel 3, stk. 2, fjerde led 
deponering af ikke-forurenet jord eller deponering af ikke-forurenet jord eller 
ufarligt inert materiale fra udvinding af ufarligt inert affald fra prospektering, 
mineraler. udvinding, behandling eller oplagring af 
mineraler og fra stenbrud. 
Artikel 5, stk. 1 
1. Medlemsstaterne opstiller en national 
strategi til reduktion af deponering af 
bionedbrydelig dagrenovation ved dette 
direktivs ikrafttræden og 
Kommissionen denne strategi. 1. Medlemsstaterne opstiller en national 
strategi til reduktion af deponering af 
bionedbrydelig dagrenovation ved dette 
meddeler direktivs ikrafttræden og meddeler 
Kommissionen denne strategi. Seks 
måneder inden den i artikel 18 fastsatte 
ikrafttrædelsesdato forelægger 
Kommissionen Rådet og Europa-
Parlamentet en beretning med en 
sammenfatning af de nationale strategier. 
Artikel 5, stk. 2, litra d) 
d) Hele brugte dæk fra datoen for dette 
direktivs ikrafttræden og ituskårne brugte 
dæk fem år efter denne dato (i begge 
tilfælde med undtagelse af cykeldæk og 
dæk med en udvendig diameter over 1.400 
mm). d) Hele brugte dæk fra datoen for dette 
direktivs ikrafttræden og ituskårne brugte 
dæk fem år efter denne dato (i begge 
tilfælde med undtagelse af cykeldæk). 
Artikel 6, eneste stk., nr. 1 
1) Kun affald, der har været underkastet 1) Kun affald, der har været underkastet 
behandling, må deponeres. Dette krav 
behandling, må deponeres. gælder ikke inert affald, hvor behandling er 
teknisk uegnet, eller andre former for 
affald, hvor behandling ikke reducerer 
affaldsmængden eller risikoen for 
menneskers sundhed eller for miljøet. 
Artikel 10 
Medlemsstaterne sikrer, at den mindstepris, 
som alle offentlige og private operatører 
skal forlange for deponering af en hvilken 
som helst affaldstype, mindst dækker 
samtlige omkostninger ved etablering og 
drift af deponeringsanlægget, herunder så 
vidt muligt omkostningerne i forbindelse 
med sikkerhedsstillelse som omhandlet i 
artikel 8, nr. 1, litra c), og de anslåede 
omkostninger ved deponeringsanlæggets 
nedlukning samt efterbehandling i en 
periode på mindst 50 år. Medlemsstaterne 
sikrer gennemsigtighed i indsamling og 
anvendelse af eventuelle oplysninger om 
omkostningerne. Medlemsstaterne sikrer, at den mindstepris, 
som alle offentlige og private operatører 
skal forlange for deponering af en hvilken 
som helst affaldstype, mindst dækker 
samtlige omkostninger ved etablering og 
drift af deponeringsanlægget, herunder 
omkostningerne i forbindelse med 
sikkerhedsstillelse som omhandlet i artikel 
8, nr. 1, litra c), og de anslåede 
omkostninger ved deponeringsanlæggets 
nedlukning samt efterbehandling i en 
periode på mindst 50 år. Medlemsstaterne 
sikrer gennemsigtighed i indsamling og 
anvendelse af eventuelle oplysninger om 
omkostningerne. 
Artikel 11, stk. 2 
2. For deponeringsanlæg, der er undtaget 
fra dette direktiv i medfør af artikel 3, stk. 
3, træffer medlemsstaterne de nødvendige 
foranstaltninger til at sikre 
- regelmæssig visuel inspektion af affaldet 
på deponeringsstedet til sikring af, at kun 
ufarligt eller inert affald fra øen eller den 
isolerede bebyggelse modtages i anlægget 
- at der føres et register over de deponerede 
mængder affald. 2. For deponeringsanlæg, der er undtaget 
fra dette direktiv i medfør af artikel 3, stk. 
3, træffer medlemsstaterne de nødvendige 
foranstaltninger til at sikre 
- regelmæssig visuel inspektion af affaldet 
på deponeringsstedet til sikring af, at kun 
ufarligt eller inert affald fra øen eller den 
isolerede bebyggelse modtages i anlægget 
- at der føres et register over de deponerede 
mængder affald, og at dette er offentligt 
tilgængeligt. 
Medlemsstaterne sikrer, at oplysninger om 
arten og omfanget af affald, der deponeres 
på sådanne særlige deponeringspladser, 
indgår i de regelmæssige beretninger til 
Kommissionen om direktivets 
gennemførelse. 
Artikel 13, eneste stk., nr. 4 
4) Så længe den kompetente myndighed 4) Så længe den kompetente myndighed 
7-
skønner, at deponeringsanlægget kan 
indebære fare for miljøet, er 
deponeringsanlæggets operatør ansvarlig 
for overvågning og analyse af gas og 
perkolat fra deponeringsanlægget og af 
grundvandsforholdene i nærheden af 
deponeringsanlægget i overensstemmelse 
med bilag III. skønner, at deponeringsanlægget kan 
indebære fare for miljøet, er 
deponeringsanlæggets operatør ansvarlig 
for overvågning og analyse af gas og 
perkolat fra deponeringsanlægget i en 
periode på mindst 30 år efter nedlukning. 
Den ansvarlige myndighed kan afkorte 
eller forlænge denne periode, hvis 
operatøren som følge af det omfattende 
forvaltningsprogram i bilag IV kan 
dokumentere, at deponeringsanlægget ikke 
længere udgør nogen aktiv miljøfare. 
Derimod bør ansvaret, som er fastlagt af 
medlemsstaterne, ikke tidsbegrænses. 
Artikel 14, eneste stk., nr. 4a (nyt) 
4a. Medlemsstaterne nedlukker bestående 
deponeringsanlæg, som ikke er godkendt i 
henhold til direktivet om affald 
(75/442/EØF, ændret ved direktiv 
91/156/EØF). 
Bilag I, stk. 2, fjerde led 
- at behandle forurenet vand og perkolat 
opsamlet fra deponeringsanlægget, så det 
opnår en sådan kvalitet, at det kan udledes. - at behandle forurenet vand og perkolat 
opsamlet fra deponeringsanlægget, så det 
opnår en sådan kvalitet, at det kan udledes 
uden at bringe overflade- og/eller 
grundvandets gode økologiske kvalitet i 
fare som defineret ved direktiv om 
rammerne for Fællesskabets vandpolitiske 
foranstaltninger (dir. .../.../EF). 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 189 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 03 14 13 15 
Katalognummer : CB-CO-98-196-DA-C 
ISBN 92-78-32530-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
9