EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 20.7.2021 COM(2021) 423 final 2021/0250(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om de mekanismer, medlemsstaterne skal indføre for at forebygge, at det finansielle system anvendes til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, og om ophævelse af direktiv (EU) 2015/849

(EØS-relevant tekst) {SWD(2021) 190, 191}

{SEC(2021) 391}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Hvidvask af penge og finansiering af terrorisme udgør en alvorlig trussel mod integriteten i EU's økonomiske og finansielle system og borgernes sikkerhed. Ifølge Europols skøn har omkring 1 % af EU's årlige bruttonationalprodukt "vist sig at være indblandet i mistænkelige finansielle aktiviteter". I juli 2019 vedtog Kommissionen efter en række fremtrædende sager om påstande om hvidvask, der involverer kreditinstitutter i Unionen, en pakke, som analyserer effektiviteten af EU's ordning for bekæmpelse af hvidvask af penge/bekæmpelse af finansiering af terrorisme (AML/CFT), som den forelå på daværende tidspunkt og konkluderede, at der var behov for reformer. I den forbindelse fremhævedes det i strategien for EU's sikkerhedsunion for 2020-2025, hvor vigtigt det er at styrke EU's ramme for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme for at beskytte europæerne mod terrorisme og organiseret kriminalitet. Den 7. maj 2020 forelagde Kommissionen en handlingsplan for en samlet EU-politik til forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. I nævnte handlingsplan gav Kommissionen tilsagn om at træffe foranstaltninger for at styrke EU's regler om bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme og deres gennemførelse og fastsatte seks prioriteter eller søjler: 1. Sikring af en effektiv gennemførelse af EU's eksisterende AML/CFT-ramme 2. Fastlæggelse af et fælles EU-regelsæt for AML/CFT 3. Gennemførelse af AML/CFT-tilsyn på EU-plan 4. Oprettelse af en støtte- og samarbejdsmekanisme for finansielle efterretningsenheder (FIU'er) 5. Håndhævelse af strafferetlige bestemmelser og informationsudveksling på EU-plan 6. Styrkelse af den internationale dimension af EU's AML/CFT-ramme. Handlingsplanens søjle 1, 5 og 6 er ved at blive gennemført, mens de andre søjler kræver lovgivningsmæssige tiltag. Dette forslag til direktiv indgår som led i en AML/CFT-pakke bestående af fire lovgivningsforslag, der betragtes som én samlet helhed, med henblik på gennemførelse af Kommissionens handlingsplan af 7. maj 2020, hvorved der oprettes en ny og mere sammenhængende lovramme og institutionel ramme for AML/CFT i EU. I pakken indgår følgende: –et forslag til forordning om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge (ML) eller finansiering af terrorisme (FT) –et forslag til direktiv om fastlæggelse af de mekanismer, som medlemsstaterne bør indføre for at forebygge anvendelse af det finansielle system til ML/FT-formål og om ophævelse af direktiv (EU) 2015/849 –et forslag til forordning om oprettelse af en EU-myndighed for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme ("AMLA") og –et forslag til omarbejdning af forordning (EU) 2015/847 om udvidede sporbarhedskrav for kryptoaktiver. Nærværende lovgivningsforslag opfylder sammen med et forslag til en AML/CFT-forordning og et forslag til omarbejdning af forordning (EU) 2015/847 målet om at fastlægge et fælles EU-regelsæt (søjle 2). Både Europa-Parlamentet og Rådet tilkendegav deres støtte til den plan, som Kommissionen forelagde i sin handlingsplan fra maj 2020. I sin beslutning af 10. juli 2020 opfordrede Europa-Parlamentet til at styrke Unionens regler og så med tilfredshed på planerne om at foretage en omfattende revision af den institutionelle EU-struktur for AML/CFT. Den 4. november 2020 vedtog Økofinrådet konklusioner, som støtter hver af søjlerne i Kommissionens handlingsplan.

Behovet for en kombination af harmoniserede regler via en AML/CFT-forordning og strengere regler vedrørende de nationale AML/CFT-systemer via et AML/CFT-direktiv bekræftes af den dokumentation, der er fremlagt i Kommissionens rapporter fra 2019. I disse rapporter blev der peget på manglende konsekvente tilgange til tilsyn med forpligtede enheder med forskellige resultater for operatører, der leverer tjenesteydelser på tværs af det indre marked. De fremhæver også, at FIU'ernes ulige adgang til oplysninger begrænser deres evne til at samarbejde med hinanden, og at FIU'erne manglede fælles værktøjer. Alle disse elementer begrænsede afsløringen af grænseoverskridende ML/FT-sager. Endelig har det på grund af manglende retsgrundlag hidtil ikke været muligt at sammenkoble bankkontoregistre og systemer for dataudtræk, som er nøgleværktøjer for FIU'er og kompetente myndigheder. For at løse ovennævnte problemer og undgå reguleringsmæssige forskelle er alle regler, der gælder for den private sektor, blevet overført til et forslag til en AML/CFT-forordning. I erkendelse af medlemsstaternes behov for fleksibilitet på dette område, overlades tilrettelæggelsen af det institutionelle AML/CFT-system på nationalt plan imidlertid til dette forslag til direktiv. Nærværende forslag udgør dog ikke en simpel overførsel af bestemmelser fra det nuværende direktiv til et fremtidigt direktiv; der foretages en række ændringer af indholdet for at opnå større konvergens i tilsynsorganernes og FIU'ernes praksis og i forbindelse med samarbejdet mellem de kompetente myndigheder: –for at undgå, at FIU'ernes administrative struktur påvirker deres analytiske funktioner eller deres evne til at samarbejde med deres modparter, præciseres deres beføjelser og opgaver samt det minimumssæt af oplysninger, som FIU'erne bør have adgang til –for at sikre, at FIU'erne er i stand til at samarbejde effektivt, fastlægges der en ramme for fælles analyser. Der fastlægges også et retsgrundlag for FIU.net-systemet –for at bidrage til forpligtede enheders risikoforståelse er der fastsat klare regler for FIU'ers feedback. Der er ligeledes fastsat klare regler for feedback til FIU'er for at sikre, at FIU'erne er opmærksomme på anvendelsen af de finansielle efterretninger, som de leverer –tilsynsorganernes beføjelser og opgaver præciseres for at sikre, at alle tilsynsorganer har instrumenterne til at træffe passende afhjælpende foranstaltninger. Der indføres en forpligtelse for en offentlig myndighed til at føre tilsyn med selvregulerende organer, der fungerer som tilsynsorganer, med klare opgaver, der er defineret for denne offentlige myndighed –tilgangen til risikobaseret tilsyn harmoniseres ved hjælp af et fælles risikokategoriseringsværktøj for at undgå divergerende risikoforståelser i sammenlignelige situationer –for at forbedre samarbejdet mellem tilsynsorganerne oprettes der AML/CFT-kollegier, og der indføres mekanismer til at sikre tilsynssamarbejde i forhold til operatører, der leverer tjenesteydelser på tværs af grænserne –samarbejdet med andre myndigheder præciseres ved at fastsætte særlige tilfælde, hvor der opstår en forpligtelse til at samarbejde for at undgå ineffektivitet som følge af silotilgange –de beføjelser, som registrene over reelt ejerskab har, præciseres for at sikre, at de kan indhente ajourførte, fyldestgørende og nøjagtige oplysninger –for at afhjælpe den nuværende mangel i lovgivningen er der fastsat en sammenkobling af bankkontoregistrene –for at sikre fuld sammenhæng med EU's databeskyttelsesregler indføres der regler for behandlingen af visse kategorier af personoplysninger. Til gengæld bliver bestemmelserne om risikovurderinger eller indsamling af statistikker stort set ikke ændret og revideres kun for at gøre status over den nuværende konstaterede ineffektivitet, som f.eks. den overdrevne hyppighed af den overnationale risikovurdering og kravet om at indsamle statistikker om ulovlige aktiviteter. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Dette forslag ophæver og erstatter det eksisterende direktiv (EU) 2015/849 som ændret ved direktiv (EU) 2018/843. Som anført indgår dette forslag i en AML/CFT-pakke, der omfatter et forslag til forordning om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, en forordning om oprettelse af AMLA og en omarbejdning af forordning (EU) 2015/847. Denne pakke bestående af fire lovgivningsforslag betragtes som én samlet helhed med henblik på gennemførelsen af Kommissionens handlingsplan om AML/CFT af 7. maj 2020, hvorved der oprettes en ny og mere sammenhængende reguleringsmæssig og institutionel ramme i EU. Sideløbende med vedtagelsen af denne pakke foreslår Kommissionen også ændringer af direktiv 2019/1153 for at give de kompetente myndigheder med ansvar for forebyggelse, afsløring, efterforskning eller retsforfølgning af strafbare handlinger adgang til det system, der sammenkobler de centrale bankkontoregistre. Dette forslag, som bygger på direktiv (EU) 2015/849, er i overensstemmelse med anbefalingerne fra Den Finansielle Aktionsgruppe (FATF). Sammenlignet med det nuværende direktiv øger det konsekvensen ved at sikre, at når selvregulerende organer fører tilsyn, er disse selvregulerende organer underlagt en offentlig myndigheds tilsyn. Hyppigheden af den overnationale risikovurdering bringes også i overensstemmelse med bedste praksis, som er anerkendt af FATF (hvert 4. år). Dette forslag integrerer også ændringerne som følge af de seneste revisioner af FATF's anbefalinger vedrørende vurdering og afbødning af risiciene for omgåelse af målrettede finansielle sanktioner. Effektiv håndhævelse er afgørende for at forebygge hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Kommissionen vil fortsat gøre brug af hele spektret af midler og mekanismer for at kunne kontrollere ikke blot den korrekte gennemførelse af EU-kravene i national ret, men også medlemsstaternes effektive implementering heraf i den daglige praksis. •Overensstemmelse med andre EU-politikker og retlige instrumenter Dette forslag er i overensstemmelse med de politiske mål, der forfølges på EU-plan, navnlig direktivet om strafferetlig bekæmpelse af hvidvask af penge, direktivet om bekæmpelse af terrorisme og direktivet om adgang til finansielle oplysninger samt forslaget til ændring heraf, der blev vedtaget sammen med denne pakke. Håndteringen af ML/FT-risici er ikke effektiv alene gennem EU-lovgivningen om AML/CFT; denne lovgivning interagerer med en stor del af EU-lovgivningen på områderne finansielle tjenesteydelser og strafferet. Dette inkluderer EU's lovgivning om betalinger og pengeoverførsler (betalingstjenestedirektivet, betalingskontodirektivet og direktivet om elektroniske penge). I den foreliggende pakke af forslag er der lagt vægt på at sikre sammenhæng med alle sådanne instrumenter.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Dette forslag til direktiv er baseret på artikel 114 i TEUF; det samme retsgrundlag som EU's nuværende lovramme for AML/CFT. Artikel 114 er velegnet i betragtning af den væsentlige trussel mod det indre marked, som forårsages af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, og de økonomiske tab og forstyrrelser på et grænseoverskridende plan, som dette kan forårsage. •Nærhedsprincippet I overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union, kan forslagets målsætninger ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre gennemføres på EU-plan. Dette forslag går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. Kommissionens AML-pakke fra 2019 fremhævede, hvordan kriminelle har været i stand til at udnytte forskellene mellem medlemsstaternes AML/CFT-ordninger. Strømme af penge, der hidrører fra ulovlige aktiviteter, og finansiering af terrorisme kan skade stabiliteten i Unionens finansielle system og dets omdømme og udgøre en trussel for et velfungerende indre marked. Foranstaltninger, der udelukkende træffes på nationalt plan, kan have skadelige virkninger for det indre marked og bidrage til fragmentering. En indsats på EU-plan er berettiget ud fra ønsket om at opretholde lige vilkår i hele Unionen — således at alle enheder i medlemsstaterne er underlagt en række ensartede forpligtelser vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Den grænseoverskridende karakter af meget hvidvask af penge og finansiering af terrorisme gør et godt samarbejde mellem nationale tilsynsorganer og FIU'er yderst vigtigt med henblik på at bekæmpe denne kriminalitet. Mange enheder, som er omfattet af AML-forpligtelser, udøver grænseoverskridende aktiviteter, og nationale tilsynsorganers og FIU'ers forskellige tilgange hindrer dem i at opnå en optimal AML/CFT-praksis på koncernplan. •Proportionalitetsprincippet Proportionalitet har været en integrerende del af den konsekvensanalyse, der ledsager forslaget, og alle de foreslåede løsninger på forskellige lovgivningsmæssige områder er blevet vurderet i forhold til målet om proportionalitet. Den grænseoverskridende karakter af meget hvidvask af penge og finansiering af terrorisme nødvendiggør en sammenhængende og koordineret tilgang blandt medlemsstaterne baseret på et sammenhængende sæt af regler i form af et fælles regelsæt. Med nærværende forslag vedtages der imidlertid ikke en maksimalt harmoniseret tilgang, da dette er uforeneligt med EU's AML/CFT-ordnings grundlæggende risikobaserede natur og de specifikke nationale regler, der kan gælde for kompetente myndigheder på dette område. Medlemsstater kan fortsat frit indføre regler, der går videre end dem, der er fastsat i den pakke af forslag, som dette direktivudkast er en del af, men kun hvis de er begrundet efter en risikobaseret tilgang. •Valg af retsakt Et direktiv vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet er et velegnet instrument til videreførelse, med ændringer, af de bestemmelser i det nuværende AML-direktiv, som ikke er egnet til at være umiddelbart gældende i form af en forordning, navnlig med hensyn til kompetente myndigheders beføjelser og opgaver og oprettelsen af og adgangen til registre over reelt ejerskab og bankkontoregistre; andre bestemmelser fra det nuværende AML-direktiv er medtaget (med eventuelle ændringer) i det ledsagende forslag til en AML/CFT-forordning. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evalueringer/kvalitetskontrol af gældende lovgivning En fuld efterfølgende evaluering af EU's nuværende AML/CFT-ordning er ikke endnu ikke blevet gennemført på baggrund af en række nylige udviklingstendenser på lovgivningsområdet. Det fjerde AML-direktiv blev vedtaget den 20. maj 2015, og fristen for medlemsstaternes gennemførelse var den 26. juni 2017. Det femte AML-direktiv blev vedtaget den 30. maj 2018, og fristen for gennemførelse var den 10. januar 2020. Gennemførelseskontrollen er endnu ikke afsluttet. Kommissionens meddelelse fra juli 2019 og de ledsagende rapporter, der er omhandlet ovenfor, tjener imidlertid som evaluering af effektiviteten af EU's AML/CFT-ordning, som den forelå på daværende tidspunkt. •Høringer af interesserede parter Den høringsstrategi, der understøtter dette forslag, bestod af en række komponenter: –en høring vedrørende den køreplan, hvori Kommissionens handlingsplan blev bebudet. Høringen, som fandt sted via Kommissionens portal "Deltag i debatten, løb fra den 11. februar til den 12. marts 2020, og der blev indsendt 42 bidrag fra en række interessenter –en offentlig høring vedrørende de tiltag, der foreslås i handlingsplanen, som var åben for offentligheden og alle grupper af interessenter, blev iværksat den 7. maj 2020 og var åben indtil den 26. august. Der blev indsendt 202 officielle bidrag i forbindelse med høringen –en målrettet høring af medlemsstaterne og kompetente AML/CFT-myndigheder. Medlemsstaterne havde lejlighed til at udtrykke deres synspunkter på flere møder i Ekspertgruppen vedrørende Hvidvask af Penge og Finansiering af Terrorisme, og EU's FIU'er kom med input på møder i FIU'ernes platform og via skriftlige indlæg. Drøftelserne blev underbygget af målrettede høringer af medlemsstaterne og kompetente myndigheder ved hjælp af spørgeskemaer –en anmodning om rådgivning fra Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, som blev fremsat i marts 2020. EBA afgav udtalelse den 10. september –den 23. juli 2020 afgav Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse en udtalelse om Kommissionens handlingsplan

–den 30. september 2020 organiserede Kommissionen en konference på højt plan med deltagelse af repræsentanter fra nationale myndigheder og EU-myndigheder, MEP'er, den private sektor og repræsentanter fra civilsamfundet og den akademiske verden Input fra interessenterne om handlingsplanen var generelt positiv. •Indhentning og brug af ekspertbistand Ved udarbejdelsen af dette forslag har Kommissionen baseret sig på kvalitativ og kvantitativ evidens fra anerkendte kilder, herunder teknisk rådgivning fra Den Europæiske Banktilsynsmyndighed. Medlemsstaterne indsendte også oplysninger om håndhævelse af AML-reglerne ved hjælp af målrettede spørgeskemaer. •Konsekvensanalyse Dette forslag ledsages af en konsekvensanalyse, som blev forelagt for Udvalget for Forskriftskontrol (RSB) den 6. november 2020 og godkendt den 4. december 2020. Den samme konsekvensanalyse ledsager ligeledes de andre lovgivningsforslag, som fremsættes i en pakke sammen med nærværende forslag. RSB foreslog flere præsentationsmæssige forbedringer af konsekvensanalysen i sin positive udtalelse, og disse er blevet foretaget. I konsekvensanalysen behandlede Kommissionen tre problemstillinger: manglen på klare og ensartede regler, uensartet tilsyn på tværs af det indre marked og utilstrækkelig koordination og udveksling af oplysninger blandt FIU'er. Den første af disse problemstillinger er relevant for nærværende forslag, og som følge af denne problemstilling blev følgende løsninger overvejet: –EU-reglerne forbliver som de er uden ændringer. –Der sikres en højere harmoniseringsgrad for de regler, der finder anvendelse på forpligtede enheder, og det overlades til medlemsstaterne at præcisere de kompetente myndigheders beføjelser og forpligtelser. –Der sikres en højere harmoniseringsgrad for de regler, der finder anvendelse på enheder, som er omfattet af AML/CFT-forpligtelserne, og for tilsynsorganers og FIU'ers beføjelser og forpligtelser. På grundlag af resultater af konsekvensanalysen er løsning 3 den foretrukne løsning. Ved at indføre en ensartet tilgang med en højere detaljeringsgrad til ovenstående regler på EU-plan bliver det muligt bliver at bringe den nuværende fragmentering til ophør, både for så vidt angår AML/CFT-forpligtelserne og kompetente myndigheders aktiviteter. Klarere regler om kompetente myndigheders opgaver og beføjelser vil forbedre konsekvensen i gennemførelsen af AML/CFT-rammen i hele EU, lette oprettelsen af en integreret EU-tilsynsmekanisme og forbedre opdagelsen af mistænkelige strømme og aktiviteter. •Målrettet regulering og forenkling Selvom der endnu ikke er foretaget en formel efterfølgende evaluering eller kvalitetskontrol af EU's nuværende AML/CFT-lovgivning, som det nævnes ovenfor, kan der fremsættes en række bemærkninger med hensyn til elementer i den forslåede samlede pakke af foranstaltninger, som vil fremme forenkling og forbedret effektivitet. For det første vil erstatningen af visse regler i et direktiv med mere harmoniserede og umiddelbart gældende regler i en forordning fjerne behovet for gennemførelsesarbejde i medlemsstaterne og gøre det lettere for grænseoverskridende enheder i EU at drive virksomhed. Derudover vil udelukkelsen af vareforhandlere fra EU-rammen for AML, som er forbundet med det foreslåede forbud mod kontanttransaktioner på over 10 000 EUR, befri sådanne forhandlere fra den administrative byrde forbundet med at sende rapporter om kontanttransaktioner, der overstiger 10 000 EUR, til deres FIU'er. Endelig vil den højere grad af harmonisering af AML/CFT-reglerne på en række specifikke områder forenkle samarbejdet mellem tilsynsorganer og FIU'er som følge af færre forskelle mellem deres regler og praksisser. Nærværende forslag til direktiv indeholder kun visse bestemmelser, der kræver gennemførelse i national ret, og er derfor kortere end det direktiv, som det erstatter; de fleste emner, der behandles i direktiv (EU) 2015/849 er nu indeholdt i forslaget til forordning, der ledsager dette forslag til direktiv. •Grundlæggende rettigheder EU er forpligtet til at sikre et højt niveau af beskyttelse af de grundlæggende rettigheder. Navnlig vil alle AML/CFT-tilsynsorganer på nationalt plan og på EU-plan samt finansielle efterretningsenheder være underlagt den relevante databeskyttelsesforordning, for så vidt som de kan behandle personoplysninger. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Dette direktiv har ingen virkninger for budgettet. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Forslaget indeholder en generel plan for overvågning og evaluering af indvirkningen på de specifikke mål, som kræver, at Kommissionen foretager en første revision efter fem år og tidligst tre år efter direktivets ikrafttræden og aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om sine vigtigste konklusioner. Forslaget til en AML/CFT-forordning, der ledsager nærværende forslag, indeholder de samme bestemmelser om evaluering, og evalueringen af de to retsakter kan kombineres i én rapport. Nævnte gennemgang skal foretages i overensstemmelse med Kommissionens retningslinjer for bedre regulering.

•Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Genstand og anvendelsesområde De fleste gældende definitioner for dette udkast til direktiv er indeholdt i udkastet til forordning, der ledsager det (hvis definitionerne er relevante for begge retsakter); dog er visse termer defineret i dette udkast til direktiv, hvis de ikke er relevante for den ledsagende forordning. Dette udkast til direktiv giver medlemsstaterne mulighed for at udvide kravene i det ledsagende udkast til forordning til også at omfatte andre sektorer, der ikke er omfattet af nævnte forordnings anvendelsesområde; de skal imidlertid underrette Kommissionen om deres hensigt og redegøre for denne over for Kommissionen, som har seks måneder til at vedtage en udtalelse om planerne (efter høring af AMLA), og som i stedet kan vælge at foreslå lovgivning på EU-plan. Der er fastsat overgangsbestemmelser for yderligere sektorer, der allerede er omfattet af national AML/CFT-lovgivning, men ikke EU-lovgivning. En konsolideret liste over de sektorer, som medlemsstaterne har udvidet listen over forpligtede enheder til, vil hvert år blive offentliggjort af Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende. Dette udkast til direktiv fastsætter også specifikke reguleringsmæssige krav, som medlemsstaterne skal gennemføre i national ret for visse sektorer. Navnlig skal valutavekslings- og checkindløsningskontorer og udbydere af tjenester til truster eller selskaber være omfattet af enten licens- eller registreringskrav; udbydere af spiltjenester skal reguleres. Dette udkast til direktiv giver tilsynsorganerne i de medlemsstater, hvor udstedere af elektroniske penge, udbydere af betalingstjenester og udbydere af kryptoaktivtjenester er aktive via den frie udveksling af tjenesteydelser, mulighed for at udpege kontaktpunkter i disse medlemsstater. AMLA skal foreslå reguleringsmæssige tekniske standarder for at præcisere, hvornår dette bør være tilfældet. Dette udkast til direktiv bekræfter redelighedskravene for ledende medarbejdere i visse forpligtede enheder som i den nuværende ramme, idet det supplerer egnetheds- og hæderlighedskravene i andre EU-retsakter, og præciserer, at visse krav også finder anvendelse på disse forpligtede enheders reelle ejere. For så vidt angår andre forpligtede enheder bekræfter det forbuddet mod, at de drives af personer, der er dømt for hvidvask af penge, underliggende forbrydelser eller finansiering af terrorisme. Dette udkast til direktiv tillægger de nationale tilsynsorganer visse beføjelser i forhold til visse forpligtede enheders øverste ledelse, navnlig i tilfælde af dom for hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme. Risikovurderinger Kravet om, at Kommissionen regelmæssigt skal foretage en vurdering af AML/CFT-risiciene på EU-plan, som er indeholdt i den nuværende AML/CFT-ramme, opretholdes, idet vurderingshyppigheden dog øges til hvert fjerde år. Vurderingen vil blive baseret på input fra AMLA i form af en udtalelse og ledsages af henstillinger til medlemsstaterne om, hvilke foranstaltninger der er egnede til at imødegå de identificerede risici. Kommissionen vil også hvert fjerde år aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om de foranstaltninger, der er truffet som reaktion på vurderingens resultater. Medlemsstaterne vil fortsat foretage nationale risikovurderinger, men med en minimumshyppighed på fire år og med visse tilføjelser til målene og de nærmere bestemmelser for sådanne vurderinger. Medlemsstaterne skal også fortsat føre omfattende statistikker over AML/CFT og fremsende dem til Kommissionen hvert år. Kommissionen kan vedtage en gennemførelsesretsakt om metodologien for sådanne statistikker. Registre over og mekanismer for reelt ejerskab, bankkonti og fast ejendom Medlemsstaternes forpligtelse til at oprette og føre registre over reelt ejerskab af juridiske enheder og juridiske arrangementer, der er indeholdt i det nuværende AML-direktiv, opretholdes. Dette omfatter bestemmelser om adgang til sådanne registre, herunder offentlig adgang, og mulige undtagelser fra adgangen i begrundede tilfælde. Den grænseoverskridende sammenkobling af sådanne registre via systemet for sammenkobling af registre over reelt ejerskab opretholdes. Nye bestemmelser i dette forslag, som ikke allerede findes i den nuværende ramme, er: en gennemførelsesretsakt fra Kommissionen om formatet for indsendelse af oplysninger om reelt ejerskab til registrene, bestemmelser om tilfælde, hvor der er tvivl om nøjagtigheden af oplysningerne om reelt ejerskab, eller hvor den reelle ejer ikke kan identificeres, yderligere bestemmelser i tilfælde af konstaterede uoverensstemmelser i oplysningerne, beføjelser for de enheder, der forvalter registrene, krav til medlemsstaterne om at underrette Kommissionen om, hvilke kompetente myndigheder der har fået adgang, og hvilken type adgang der er givet, en varighed for opbevaring af oplysninger i registrene på mindst fem år. Medlemsstaternes forpligtelse til at oprette og vedligeholde mekanismer, som f.eks. et centralt register eller et centralt elektronisk system for dataudtræk, for at gøre det muligt at identificere indehavere af bankkonti og deponeringsbokse, der er indeholdt i det nuværende direktiv om bekæmpelse af hvidvask af penge, videreføres. Medlemsstaterne skal ikke blot underrette Kommissionen om kendetegnene ved disse mekanismer, men også kriterierne for, hvilke oplysninger der indgår i disse registre. Forslaget indeholder også bestemmelser om etablering af en grænseoverskridende sammenkobling mellem sådanne mekanismer ved hjælp af Kommissionens gennemførelsesretsakter om tekniske specifikationer og procedurer for sammenkobling af sådanne mekanismer til et enkelt adgangspunkt, som vil blive udviklet og drevet af Kommissionen. Medlemsstaterne skal sikre, at oplysningerne i de nationale mekanismer er ajourførte og tilgængelige via den grænseoverskridende sammenkobling. FIU'er skal have adgang til mekanismerne, herunder dem, der er sammenkoblet fra andre medlemsstater. Kravet om, at medlemsstaterne skal give FIU'er og andre kompetente myndigheder adgang til indholdet af de nationale ejendomsregistre, som er indeholdt i det nuværende hvidvaskdirektiv, videreføres, og det minimale omfang af en sådan adgang fastlægges. Medlemsstaterne skal underrette Kommissionen om, hvilke kompetente myndigheder der har fået adgang til sådanne registre, og om omfanget af en sådan adgang. Finansielle efterretningsenheder Forslaget bygger på bestemmelserne i den nuværende AML/CFT-ramme, der kræver, at medlemsstaterne opretter operationelt uafhængige FIU'er på nationalt plan for at modtage og analysere indberetninger af mistænkelige transaktioner og indberetninger af mistænkelige aktiviteter (STR'er/SAR'er) fra forpligtede enheder; disse eksisterende bestemmelser omfatter samarbejde og udveksling af oplysninger mellem FIU'er, anvendelse af udvekslede oplysninger og yderligere formidling af udvekslede oplysninger. Nye bestemmelser om FIU'er vedrører: præciseringer af FIU'ernes finansielle analysefunktion og deres operationelle uafhængighed, deres ressourcer og deres sikkerhed, en liste over de minimumskategorier af oplysninger, som FIU'er skal have adgang til, bestemmelser om udveksling af oplysninger mellem FIU'er og andre kompetente myndigheder, herunder en forpligtelse til at give feedback om, hvordan oplysningerne blev anvendt, præciseringer af FIU'ernes beføjelser til at suspendere transaktioner, hvilket skal ske senest 48 timer efter modtagelsen af en STR/SAR, og udvidelse af sådanne beføjelser til at suspendere anvendelsen af bankkonti i begrundede tilfælde. Der fastsættes yderligere detaljer om de nærmere bestemmelser for udveksling af oplysninger mellem FIU'er; sådanne udvekslinger skal ske ved hjælp af netværket FIU.net; alle undtagelser vedrørende oplysninger, der kan udveksles, skal meddeles Kommissionen af medlemsstaterne. AMLA skal udarbejde udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, der harmoniserer formaterne for udveksling af oplysninger; den vil også vedtage retningslinjer for kriterier til bestemmelse af, om en STR/SAR er af interesse for FIU'er fra andre medlemsstater. FIU'erne vil udarbejde årlige rapporter om deres aktiviteter og give de forpligtede enheder feedback om anvendelsen af deres STR'er/SAR'er samt feedback til toldmyndighederne om oplysninger, der er indgivet til FIU'er om kontantbeløb, der fysisk føres ind i eller ud af Unionen. En anden ny bestemmelse præciserer begrebet fælles analyser, som skal udføres af FIU'er, og fastlægger processerne for udførelsen af deres opgaver. AML-tilsyn Forslaget bygger på bestemmelserne i den nuværende AML/CFT-ramme, der kræver, at medlemsstaterne opretter nationale AML/CFT-tilsynsorganer, der skal føre tilsyn med forpligtede enheder, herunder sådanne tilsynsorganers opgaver, beføjelser og ansvarsområder og samarbejdet mellem dem og FIU'er og mellem dem og tilsynsorganer i tredjelande.

Nye bestemmelser omfatter: præcisering af tilsynsorganernes opgaver og beføjelser, et krav om, at de nationale tilsynsorganer skal fremlægge oplysninger for forpligtede enheder, præciseringer vedrørende risikobaseret tilsyn, herunder retningslinjer, der skal udarbejdes af AMLA, om kendetegnene ved en risikobaseret tilgang, og reguleringsmæssige tekniske standarder om en metode til vurdering og klassificering af forpligtede enheders iboende risikoprofil og restrisikoprofil og om revisionshyppigheden. Der gives præciseringer vedrørende tilsynsorganernes kompetencer i tilfælde af forpligtede enheder, der driver virksomhed i henhold til den frie udveksling af tjenesteydelser, og i forbindelse med koncerntilsyn; i den forbindelse vil AMLA udarbejde reguleringsmæssige tekniske standarder, der specificerer hjemlandets og værtslandets tilsynsorganers respektive opgaver og de nærmere bestemmelser for samarbejdet mellem dem. For grænseoverskridende kreditinstitutter eller finansielle institutter, der driver virksomhed i flere medlemsstater, skal der oprettes et AML/CFT-tilsynskollegium, når visse kriterier er opfyldt; AMLA vil udarbejde reguleringsmæssige tekniske standarder for de generelle betingelser for AML/CFT-tilsynskollegiernes virkemåde. Der er fastsat bestemmelser om samarbejde med finansielle tilsynsorganer i tredjelande. Selvregulerende organer (SRB'er) En ny afdeling, hvis man sammenligner med den nuværende AML/CFT-ramme, vedrører SRB'er. Hvis en medlemsstat overdrager AML/CFT-tilsynet med visse forpligtede enheder til en SRB, skal en offentlig myndighed føre tilsyn med SRB'en med henblik på at sikre, at SRB'en udfører sine opgaver efter den højeste standard. Tilsynsorganet skal have tilstrækkelige beføjelser, herunder beføjelse til at indhente oplysninger, og offentliggøre en årlig rapport om sine aktiviteter og om tilsynsaktiviteterne i de SRB'er, som det fører tilsyn med. Administrative foranstaltninger og sanktioner Bestemmelserne om sanktioner bygger på den nuværende AML/CFT-ramme, som forpligter medlemsstaterne til at fastsætte bestemmelser om administrative foranstaltninger og sanktioner, der skal være tilgængelige i tilfælde af forpligtede enheders alvorlige gentagne eller systematiske overtrædelser af rammebestemmelsernes centrale krav, med specifikationer af minimums- og maksimumsbeløb for bøder og bestemmelser om offentliggørelse af pålagte sanktioner, beskyttelse af whistleblowere og udveksling af oplysninger om sanktioner. Nye bestemmelser omfatter: præcisering af andre administrative foranstaltninger end sanktioner for mindre alvorlige overtrædelser og et krav til medlemsstaterne om at underrette Kommissionen og AMLA om deres ordninger vedrørende pålæggelse af administrative sanktioner eller foranstaltninger. De omstændigheder, der skal tages hensyn til ved fastlæggelsen af arten og omfanget af administrative sanktioner eller foranstaltninger, er specificeret. AMLA udarbejder reguleringsmæssige tekniske standarder, som definerer indikatorer til klassificering af overtrædelsers alvor og de kriterier, der skal tages i betragtning, når niveauet for administrative sanktioner fastsættes, eller når der træffes administrative foranstaltninger. Samarbejde Bestemmelserne om samarbejde mellem tilsynsorganer, FIU'er og andre kompetente myndigheder bygger på den nuværende AML/CFT-ramme, herunder samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, og bestemmelser om tilfælde, hvor myndighederne er underlagt tavshedspligt. Nye bestemmelser i dette forslag omfatter tilføjelse af henvisninger til AMLA og en forpligtelse for andre organer til at samarbejde med AMLA. De eksisterende bestemmelser med henblik på at sikre et godt samarbejde med tilsynsorganer for finansielle institutter forbedres med yderligere specifikationer, og der indføres nye bestemmelser vedrørende samarbejde med afviklingsmyndigheder og med myndigheder med ansvar for tilsynet med kreditinstitutter med hensyn til overholdelse af betalingskontodirektivet og det andet betalingstjenestedirektiv. Finansielle tilsynsmyndigheder og FIU'er aflægger årligt rapport til AMLA om deres samarbejde med disse myndigheder. Der tilføjes bestemmelser om samarbejde med hensyn til revisorer, og AMLA vil udstede retningslinjer for samarbejde. Afsluttende bestemmelser Behandlingen af personoplysninger i henhold til dette forslag, som det er tilfældet med den nuværende AML/CFT-ramme, er underlagt forordning (EU) 2016/679 eller forordning (EU) 2018/1725, hvis den foretages af Unionens institutioner, agenturer eller organer. Kommissionen bistås af et udvalg, navnlig med henblik på udarbejdelse af gennemførelsesretsakter. Der er medtaget bestemmelser om overførsel af hosting af FIU.net fra Kommissionen til AMLA. Direktiv 2015/849 som ændret (den nuværende AML/CFT-ramme) ophæves. Dette forslag til direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende; fristen for gennemførelse er to år efter direktivets ikrafttræden. Kommissionen skal foretage en gennemgang og evaluering af dette direktiv inden for fem år efter dets anvendelse og derefter hvert tredje år. 2021/0250 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV om de mekanismer, medlemsstaterne skal indføre for at forebygge, at det finansielle system anvendes til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, og om ophævelse af direktiv (EU) 2015/849

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 er den vigtigste retsakt i forebyggelsen af, at Unionens finansielle system bruges til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Nævnte direktiv fastsætter en samlet retlig ramme, som blev styrket yderligere ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/843, idet dette tager højde for risici i fremvækst og øgede gennemsigtigheden i forbindelse med reelt ejerskab. Uanset de fremskridt, som direktivet har medført, har erfaringen vist, at direktiv (EU) 2015/849 bør forbedres yderligere for i tilstrækkelig grad at afbøde risici og effektivt afsløre kriminelle forsøg på misbrug af Unionens finansielle system med kriminelle formål for øje. (2)Siden ikrafttrædelsen af direktiv (EU) 2015/849 er der blevet udpeget en række områder, hvor der er behov for ændringer for at sikre den nødvendige modstandsdygtighed og kapacitet i Unionens finansielle system til at forebygge hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. (3)Der blev konstateret betydelige forskelle i de kompetente myndigheders praksis og tilgange i hele Unionen samt mangel på tilstrækkeligt effektive ordninger for grænseoverskridende samarbejde i forbindelse med gennemførelsen af direktiv (EU) 2015/849. Der bør derfor defineres klarere krav, som bør bidrage til et gnidningsløst samarbejde i hele Unionen og samtidig give medlemsstaterne mulighed for at tage hensyn til de særlige forhold i deres nationale systemer. (4)Denne nye retsakt indgår som led i en samlet pakke, som har til formål at styrke Unionens AML/CFT-ramme. Tilsammen vil denne retsakt, forordning [indsæt venligst reference — forslag til hvidvaskforordning — COM/2021/420 final], forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til omarbejdning af forordning (EU) 2015/847 — COM/2021/422 final] og forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til oprettelse af en myndighed for bekæmpelse af hvidvask af penge — COM/2021/421 final] udgøre den retlige ramme, der gælder for de AML/CFT-krav, som forpligtede enheder skal opfylde, og som ligger til grund for Unionens institutioneller AML/CFT-ramme, herunder oprettelsen af en myndighed for bekæmpelse af hvidvask af penge og af finansiering af terrorisme ("AMLA"). (5)Hvidvask af penge og finansiering af terrorisme foregår ofte i en international kontekst. Foranstaltninger, som træffes på EU-plan uden hensyntagen til koordinering og samarbejde på internationalt plan, vil kun få meget begrænsede virkninger. De foranstaltninger, som Unionen træffer på dette område, bør derfor være forenelige med og mindst lige så strenge som andre forholdsregler, der træffes på internationalt plan. Unionen bør ved sin indsats fortsat tage særligt hensyn til anbefalingerne fra Den Finansielle Aktionsgruppe (FATF) og instrumenter fra andre internationale organer, som er aktive inden for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. For at gøre bekæmpelsen af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme mere effektiv bør de relevante EU-retsakter, hvis det er relevant, afstemmes med de internationale standarder om forebyggelse af hvidvask af penge samt finansiering af terrorisme og masseødelæggelsesvåben, der blev vedtaget af FATF i februar 2012 ("de reviderede anbefalinger fra FATF"), og de efterfølgende ændringer af disse standarder. (6)Specifikke trusler, risici og sårbarheder vedrørende hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, der påvirker visse økonomiske sektorer på nationalt plan, mindsker på forskellige måder medlemsstaternes evne til at bidrage til Unionens finansielle systems integritet og sundhed. Medlemsstaterne bør derfor gives mulighed for, efter identifikation af sådanne sektorer og specifikke risici, at beslutte at anvende AML/CFT-kravene på andre sektorer end dem, der er omfattet af forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til hvidvaskforordning]. Med henblik på at bevare effektiviteten af det indre marked og Unionens AML/CFT-system bør Kommissionen med støtte fra AMLA kunne vurdere, om medlemsstaternes påtænkte afgørelser om at anvende AML/CFT-krav på yderligere sektorer er berettigede. I tilfælde, hvor Unionens interesser vil blive opnået på EU-plan for så vidt angår specifikke sektorer, bør Kommissionen underrette den pågældende medlemsstat om, at den agter at træffe foranstaltninger på EU-plan i stedet, og medlemsstaten bør afholde sig fra at træffe de påtænkte nationale foranstaltninger. (7)I lyset af de specifikke sårbarheder i forbindelse med bekæmpelse af hvidvask af penge, der er konstateret i sektoren for udstedere af elektroniske penge og udbydere af betalingstjenester og kryptoaktivtjenester, bør det være muligt for medlemsstaterne at kræve, at udbydere, der er etableret på deres område i andre former end en filial, og hvis hovedkontor er beliggende i en anden medlemsstat, udpeger et centralt kontaktpunkt. Et sådant centralt kontaktpunkt, der handler på vegne af den udpegende institution, bør sikre, at etableringsstederne overholder AML/CFT-reglerne. (8)tilsynsorganer bør for så vidt angår vekselkontorer, checkindløsningskontorer, udbydere af tjenester til truster eller selskaber eller udbydere af spiltjenester sikre, at de personer, som i praksis leder sådanne enheders drift, samt sådanne enheders reelle ejere handler med hæderlighed og integritet og besidder den viden og ekspertise, der er nødvendig for, at de kan udføre deres opgaver. Som minimum bør kriterierne for at afgøre, om en person opfylder disse krav, afspejle behovet for at beskytte sådanne enheder mod at blive misbrugt af deres ledere eller reelle ejere med kriminelle formål for øje. (9)Med henblik på at vurdere egnetheden af personer, der varetager en ledelsesfunktion i eller på anden måde kontrollerer forpligtede enheder, bør enhver udveksling af oplysninger om domme for strafbart forhold foretages i henhold til Rådets rammeafgørelse 2009/315/RIA og Rådets afgørelse 2009/316/RIA. (10)Kommissionen er i en egnet position til at undersøge specifikke grænseoverskridende trusler, der kan påvirke det indre marked, og som ikke kan identificeres og bekæmpes på effektiv vis af de enkelte medlemsstater. Den bør derfor gives beføjelse til at koordinere vurderingen af risici i forbindelse med grænseoverskridende aktiviteter. Det er af afgørende betydning for effektiviteten af vurderingen af risici at inddrage de relevante eksperter, f.eks. Ekspertgruppen vedrørende Hvidvask af Penge og Finansiering af Terrorisme og repræsentanter for FIU'er, samt i givet fald fra andre organer på EU-plan. Nationale risikovurderinger og erfaringer udgør ligeledes en vigtig informationskilde i forbindelse med denne proces. Kommissionens foretagelse af sådanne vurderinger af grænseoverskridende risici bør ikke indebære behandling af personoplysninger. Under alle omstændigheder bør data være fuldt anonymiserede. Nationale tilsynsmyndigheder og EU-tilsynsmyndigheder for databeskyttelse bør kun inddrages, hvis vurderingen af risikoen for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme har en indvirkning på beskyttelsen af privatlivets fred og personoplysninger. (11)Resultaterne af risikovurderingen på EU-plan kan hjælpe de kompetente myndigheder og forpligtede enheder med at identificere, forstå, styre og afbøde risikoen for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme samt risici for manglende anvendelse og omgåelse af målrettede finansielle sanktioner. Det er derfor vigtigt, at resultaterne af risikovurderingen offentliggøres. (12)Medlemsstaterne har fortsat de bedste forudsætninger for at identificere, vurdere, forstå og beslutte, hvordan de kan afbøde de risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, der direkte påvirker dem. Derfor bør hver medlemsstat tage passende skridt til korrekt at identificere, vurdere og forstå sine risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme samt risici for manglende gennemførelse og omgåelse af målrettede finansielle sanktioner og fastlægge en sammenhængende national strategi for iværksættelse af foranstaltninger til afbødning af disse risici. En sådan national risikovurdering bør ajourføres regelmæssigt og bør omfatte en beskrivelse af den institutionelle struktur og de overordnede procedurer i medlemsstatens AML/CFT-ordning samt de tildelte menneskelige og finansielle ressourcer i det omfang, der foreligger oplysninger herom.

(13)Resultaterne af risikovurderinger bør, hvis det er hensigtsmæssigt, stilles til rådighed for forpligtede enheder i tilstrækkelig god tid, således at de kan identificere, forstå, styre og afbøde deres egne risici. (14)Derudover bør medlemsstaterne stille resultaterne af deres risikovurderinger til rådighed for hinanden, Kommissionen og AMLA, således at de i højere grad kan identificere, forstå, styre og afbøde risiciene på EU-plan. (15)For at kunne kontrollere, hvor effektive deres ordninger for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme er, bør medlemsstaterne føre relevante statistikker og søge at forbedre kvaliteten af dem. For at forbedre kvaliteten af de statistiske data, der indsamles på EU-niveau, og deres indbyrdes sammenhæng bør Kommissionen og AMLA følge situationen i hele Unionen med hensyn til bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme og bør regelmæssigt offentliggøre oversigter. (16)FATF har udarbejdet standarder for jurisdiktioner med henblik på at identificere og vurdere risikoen for potentiel manglende gennemførelse eller omgåelse af de målrettede finansielle sanktioner i forbindelse med finansiering af spredning og træffe foranstaltninger til at afbøde disse risici. Disse nye standarder, som FATF har indført, erstatter eller undergraver ikke de eksisterende strenge krav til lande om at gennemføre målrettede finansielle sanktioner for at overholde FN's Sikkerhedsråds relevante regulativer om forebyggelse, bekæmpelse og afbrydelse af spredning af masseødelæggelsesvåben og finansieringen heraf. Disse eksisterende forpligtelser, som gennemført på EU-plan ved Rådets afgørelse 2010/413FUSP og (FUSP) 2016/849 samt Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 og (EU) 2017/1509, er fortsat strenge regelbaserede forpligtelser, der er bindende for alle fysiske og juridiske personer i Unionen. (17)For at afspejle den seneste udvikling på internationalt plan er der med dette direktiv indført et krav om at identificere, forstå, styre og afbøde risici for potentiel manglende gennemførelse eller omgåelse af målrettede finansielle sanktioner i forbindelse med finansiering af spredning på EU-plan og på medlemsstatsplan. (18)Centrale registre over oplysninger om reelt ejerskab er afgørende for bekæmpelse af misbrug af juridiske enheder. For at sikre, at registrene over oplysninger om reelt ejerskab er let tilgængelige og indeholder data af høj kvalitet, bør der indføres ensartede regler for indsamling og lagring af disse oplysninger. (19)Med henblik på at skabe øget gennemsigtighed for at bekæmpe misbrug af juridiske enheder bør medlemsstaterne sikre, at oplysninger om reelt ejerskab er lagret i et centralt register, som er beliggende uden for virksomheden, i fuld overensstemmelse med EU-retten. Medlemsstaterne bør til dette formål kunne bruge en central database, der indsamler oplysninger om reelt ejerskab, eller virksomhedsregistret eller et andet centralt register. Medlemsstaterne bør kunne beslutte, at forpligtede enheder har ansvar for at indlæse oplysninger i registret. Medlemsstaterne bør sørge for, at disse oplysninger under alle omstændigheder stilles til rådighed for de kompetente myndigheder og FIU'erne, og at de videregives til forpligtede enheder, når de iværksætter due diligence-procedurer i forbindelse med kunderne. (20)Oplysninger om reelt ejerskab af truster og lignende juridiske arrangementer bør registreres, hvor trustforvalterne og personer, der varetager tilsvarende stillinger i lignende juridiske arrangementer, har hjemsted, eller hvor de har bopæl. Med henblik på at sikre effektiv overvågning og registrering af oplysninger om reelt ejerskab af truster og lignende juridiske arrangementer er det også nødvendigt, at medlemsstaterne samarbejder med hinanden. En sammenkobling af medlemsstaternes registre over reelle ejere af truster og lignende juridiske arrangementer vil gøre disse oplysninger tilgængelige, og vil også sikre, at flere registreringer af den samme trust og det samme lignende juridiske arrangement undgås i Unionen. (21)Rettidig adgang til oplysninger om det reelle ejerskab bør sikres på en sådan måde, at enhver risiko for, at det pågældende selskab kan nå at blive advaret, undgås. (22)Nøjagtigheden af oplysningerne i registrene over reelt ejerskab er af afgørende betydning for alle de relevante myndigheder og andre personer, der gives adgang til disse data, og for at træffe gyldige, lovlige afgørelser på grundlag af disse oplysninger. Hvis der efter en omhyggelig analyse fra registratorernes side opstår tilstrækkelige grunde til at betvivle nøjagtigheden af de oplysninger om reelt ejerskab, som opbevares af registrene, bør der derfor stilles krav om, at juridiske enheder og retlige arrangementer fremlægger yderligere oplysninger på et risikofølsomt grundlag. Desuden er det vigtigt, at medlemsstaterne giver den enhed, der er ansvarlig for forvaltningen af registrene, tilstrækkelige beføjelser til at kontrollere det reelle ejerskab og rigtigheden af de oplysninger, den modtager, og til at indberette enhver mistanke til deres FIU. Sådanne beføjelser bør udvides til at omfatte gennemførelse af inspektioner i de juridiske enheders lokaler. (23)Desuden er indberetning af uoverensstemmelser mellem oplysninger om reelt ejerskab i de centrale registre og oplysninger om reelt ejerskab, som er tilgængelige for forpligtede enheder og, hvor det er relevant, kompetente myndigheder, en effektiv mekanisme til at kontrollere oplysningernes nøjagtighed. Enhver sådan uoverensstemmelse bør hurtigt identificeres, indberettes og korrigeres. (24)Med henblik på at sikre, at mekanismen for indberetning af uoverensstemmelser er forholdsmæssig og fokuseret på opdagelse af tilfælde af unøjagtige oplysninger om reelt ejerskab, kan medlemsstaterne tillade, at forpligtede enheder anmoder kunden om at rette uoverensstemmelser af teknisk art direkte hos den enhed, der er ansvarlig for de centrale registre. En sådan mulighed gælder kun for lavrisikokunder og for fejl af teknisk art, som f.eks. mindre alvorlige tilfælde af forkert stavede oplysninger, hvor det er indlysende, at disse ikke er til hinder for identifikationen af den eller de reelle ejere og nøjagtigheden af oplysningerne. (25)I tilfælde af, at indberetninger vedrørende uoverensstemmelser fra FIU'er og andre kompetente myndigheder ville skade en igangværende strafferetlig efterforskning, bør FIU'erne eller andre kompetente myndigheder udskyde indberetningen af uoverensstemmelsen til det øjeblik, hvor årsagerne til den manglende indberetning ophører. FIU'erne og de kompetente myndigheder bør endvidere ikke indberette en eventuel uoverensstemmelse, såfremt en sådan indberetning ville være i strid med en bestemmelse om fortrolighed i national ret eller ville udgøre en overtrædelse af forbuddet mod advarsler. (26)For at sikre lige vilkår i forbindelse med anvendelsen af begrebet reel ejer er det yderst vigtigt, at juridiske enheder i hele Unionen får gavn af ensartede indberetningskanaler og -midler. Med henblik herpå bør formatet for indgivelse af oplysninger om reelt ejerskab til de relevante nationale registre være ensartet og give garantier for gennemsigtighed og retssikkerhed. (27)Med henblik på at sikre lige vilkår for de forskellige typer retlige former bør trustforvaltere også forpligtes til at indhente og opbevare oplysninger om reelt ejerskab og meddele disse oplysninger til et centralt register eller en central database. (28)Offentlig adgang til oplysninger om reelt ejerskab kan give civilsamfundet, herunder pressen eller civilsamfundsorganisationer, bedre mulighed for at kontrollere oplysninger, og bidrager til at bevare tilliden til integriteten i det finansielle system. En sådan adgang kan bidrage til at bekæmpe misbrug af selskaber og andre juridiske enheder og juridiske arrangementer til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, både ved at være til hjælp for efterforskningen og via indvirkningen på ry og omdømme, idet enhver, der overvejer at indgå i en forretningsforbindelse, kan få kendskab til de reelle ejere. En sådan adgang kan også fremme rettidig og effektiv tilgængelighed af oplysninger for forpligtede enheder samt for myndigheder i tredjelande, som er involveret i bekæmpelsen af sådanne lovovertrædelser. Adgangen til disse oplysninger ville også bidrage til efterforskning af hvidvask af penge, tilknyttede underliggende forbrydelser og finansiering af terrorisme. (29)Investorers og den brede offentligheds tillid til de finansielle markeder afhænger i vid udstrækning af, om der findes præcise regler for offentliggørelse, som skaber gennemsigtighed vedrørende selskabers reelle ejerskab og kontrolstrukturer. Det gælder i særlig grad i selskabsledelsessystemer, som er kendetegnede ved koncentreret ejerskab, f.eks. det, der findes i Unionen. På den ene side kan store investorer med betydelige stemme- og pengestrømsrettigheder virke befordrende for langsigtet vækst og virksomhedens resultater. På den anden side kan reelle ejere, der takket være store stemmeandele har bestemmende indflydelse, have et incitament til at aflede selskabsaktiver og udnytte muligheder for personlig vinding på bekostning af minoritetsinvestorer. Den potentielle øgning af tilliden til de finansielle markeder bør betragtes som en positiv bivirkning og ikke som selve formålet med at øge gennemsigtigheden, som er at skabe et miljø, der er mindre tilbøjeligt til at blive anvendt til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme. (30)Investorers og den brede offentligheds tillid til de finansielle markeder afhænger i vid udstrækning af, om der findes præcise regler for offentliggørelse, som skaber gennemsigtighed vedrørende selskabers og andre juridiske enheders samt visse typer af trusters og lignende juridiske arrangementers reelle ejerskab og kontrolstrukturer. Medlemsstaterne bør derfor give adgang til oplysninger om reelt ejerskab på en tilstrækkelig sammenhængende og koordineret måde gennem fastlæggelse af tillidsregler for offentlig adgang, således at tredjeparter får mulighed for over alt i Unionen at fastslå, hvem der er de reelle ejere af selskaber og andre juridiske enheder samt, forudsat at der er en legitim interesse, af visse typer truster og lignende juridiske arrangementer. (31)Med hensyn til selskaber og andre juridiske enheder bør der tilstræbes en rimelig balance, navnlig mellem på den ene side den generelle samfundsinteresse i forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme og på den anden side de registreredes grundlæggende rettigheder. De datasæt, der skal gøres offentligt tilgængelige, bør være afgrænsede, klart og udtømmende definerede og af generel art, så den potentielle skade for de reelle ejere minimeres. De oplysninger, der gøres offentligt tilgængelige, bør samtidig ikke adskille sig markant fra de data, som i dag indsamles. Med henblik på at begrænse indgrebet i retten til respekt for privatlivet i almindelighed og til beskyttelse af personoplysninger i særdeleshed bør de pågældende oplysninger primært vedrøre status for de reelle ejere af selskaber og andre juridiske enheder og bør udelukkende vedrøre det økonomiske aktivitetsområde, hvor de reelle ejere er aktive. I tilfælde, hvor den øverste leder alene er blevet udpeget som den reelle ejer ex officio, og ikke som følge af ejerandele eller udøvelse af kontrol ved hjælp af andre midler, bør dette klart fremgå af registrene. (32)I tilfælde af viljesbestemte truster og lignende juridiske arrangementer bør oplysningerne være tilgængelige for ethvert medlem af offentligheden, forudsat at den legitime interesse kan godtgøres. Dette bør også omfatte situationer, hvor fysiske eller juridiske personer indgiver en anmodning i relation til en trust eller et lignende juridisk arrangement, der råder over eller har bestemmende indflydelse i en juridisk enhed stiftet eller oprettet uden for Unionen gennem direkte eller indirekte ejerskab, herunder via beholdninger af ihændehaveraktier, eller ved at udøve kontrol på anden vis. Medlemsstaternes fortolkning af legitim interesse bør ikke begrænse begrebet legitim interesse til verserende administrative eller juridiske procedurer og bør gøre det muligt at tage hensyn til det forebyggende arbejde på området bekæmpelse af hvidvask af penge og underliggende forbrydelser og finansiering af terrorisme, der gennemføres af NGO'er og undersøgende journalister. Selv om truster og andre juridiske arrangementer kan anvendes i komplekse selskabsstrukturer, er deres primære mål fortsat forvaltning af den enkeltes formue. For at skabe en passende balance mellem det legitime mål om at forebygge, at det finansielle system anvendes til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, som den offentlige kontrol styrker, og beskyttelsen af fysiske personers grundlæggende rettigheder, navnlig retten til privatlivets fred og beskyttelse af personoplysninger, er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser om godtgørelse af en legitim interesse i at få adgang til oplysninger om reelt ejerskab af truster og andre juridiske arrangementer.

(33)For at sikre, at de oplysninger, der gøres offentligt tilgængelige, gør det muligt at identificere den reelle ejer korrekt, bør offentligheden have adgang til et minimumssæt af data. Sådanne data bør muliggøre en utvetydig identifikation af den reelle ejer og samtidig minimere mængden af offentligt tilgængelige personoplysninger. Uden oplysninger om den reelle ejers navn, fødselsmåned og -år samt bopælsland og nationalitet vil det ikke være muligt entydigt at fastslå, hvem den fysiske person, der er den reelle ejer, er. På samme måde vil manglende oplysninger om den reelle ejers rettigheder gøre det umuligt at fastslå, hvorfor denne fysiske person skal identificeres som den reelle ejer. For at undgå fejlfortolkninger af oplysninger om reelt ejerskab, der er offentligt tilgængelige, og for at sikre en forholdsmæssig offentliggørelse af personoplysninger, der er ensartet i hele Unionen, bør der derfor fastsættes et minimum af oplysninger, som offentligheden kan få adgang til. (34)Den øgede offentlige kontrol kan bidrage til at forebygge misbrug af juridiske enheder og juridiske arrangementer, herunder skatteundgåelse. Derfor er det afgørende, at oplysninger om reelt ejerskab fortsat er tilgængelige gennem de nationale registre og gennem systemet for sammenkobling af registre over reelt ejerskab, i mindst fem år efter at grundene til registrering af oplysninger om det reelle ejerskab af trusten eller det lignende juridisk arrangement er ophørt med at eksistere. Medlemsstaterne bør dog ved lov kunne fastsætte bestemmelser om behandling af oplysninger om reelt ejerskab, herunder af personoplysninger, til andre formål, hvis en sådan behandling opfylder et formål i samfundets interesse og udgør en i et demokratisk samfund nødvendig foranstaltning, der står i rimeligt forhold til det legitime mål, der forfølges. (35)Desuden bør det være muligt for medlemsstaterne med henblik på en velafbalanceret og forholdsmæssig tilgang og for at garantere retten til respekt for privatlivet og til beskyttelse af personoplysninger under ekstraordinære omstændigheder at tillade undtagelser fra kravet om offentliggørelse af personoplysninger om den reelle ejer gennem registrene over oplysninger om reelt ejerskab og fra retten til adgang til sådanne oplysninger, hvis oplysningerne ville eksponere den reelle ejer for en uforholdsmæssigt stor risiko for svig, bortførelse, pengeafpresning eller andre former for afpresning, chikane, vold eller intimidering. Medlemsstaterne bør også have mulighed for at kræve onlineregistrering med henblik på at identificere enhver person, der anmoder om oplysninger fra registret, samt betaling af et gebyr for at få adgang til oplysningerne i registret. (36)Med direktiv (EU) 2018/843 blev medlemsstaternes centrale registre med oplysninger om reelt ejerskab sammenkoblet gennem den europæiske centrale platform, der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2017/1132. Medlemsstaterne bør fortsat inddrages i hele systemets funktion gennem en regelmæssig dialog mellem Kommissionen og medlemsstaternes repræsentanter om spørgsmålene vedrørende driften af systemet og videreudviklingen heraf. (37)Gennem sammenkoblingen af medlemsstaternes registre over reelt ejerskab bør der gives både national og grænseoverskridende adgang til oplysninger om det reelle ejerskab af juridiske arrangementer i hver medlemsstats register på grundlag af definitionen af legitim interesse i overensstemmelse med en afgørelse truffet af den relevante enhed i den pågældende medlemsstat. For at undgå, at afgørelser om begrænsning af adgang til oplysninger om reelt ejerskab, som ikke er berettigede, ikke kan efterprøves, bør der indføres klagemekanismer mod sådanne afgørelser. Med henblik på at sikre ensartet og effektiv registrering og udveksling af oplysninger bør medlemsstaterne sikre, at deres enhed med ansvar for registret samarbejder med de tilsvarende enheder i de øvrige medlemsstater, herunder deler oplysninger vedrørende truster og lignende juridiske arrangementer, der er reguleret af lovgivningen i én medlemsstat og forvaltet i en anden medlemsstat. (38)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 finder anvendelse på behandlingen af personoplysninger med henblik på dette direktiv. Fysiske personer, hvis personoplysninger opbevares i nationale registre som reelle ejere, bør informeres om de gældende databeskyttelsesregler. Desuden bør kun personoplysninger, som er ajourførte og vedrører de reelle ejere, gøres tilgængelige, og de pågældende reelle ejere bør oplyses om deres rettigheder i henhold til den retlige EU-databeskyttelsesramme og om de procedurer, der finder anvendelse for udøvelse af disse rettigheder. Medlemsstaterne kan med henblik på at forhindre misbrug af oplysningerne i registrene og for at skabe ligevægt i forhold til reelle ejeres rettigheder desuden finde det hensigtsmæssigt at overveje at stille oplysningerne vedrørende den anmodende person sammen med oplysninger om retsgrundlaget for vedkommendes anmodning til rådighed for den reelle ejer. (39)Når FIU'er og andre kompetente myndigheders adgang til oplysninger om indehavere af navnlig anonyme bankkonti, betalingskonti og deponeringsbokse forsinkes, vanskeliggør det opdagelsen af overførsler af midler med forbindelse til hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Nationale data, som muliggør identifikation af bankkonti og betalingskonti og deponeringsbokse tilhørende enkeltpersoner, er fragmenterede, og FIU'er og andre kompetente myndigheder har derfor ikke rettidig adgang til dem. Derfor er det afgørende at oprette centrale automatiske mekanismer, f.eks. et register eller system for dataudtræk, i alle medlemsstater som et effektivt middel til at skaffe rettidig adgang til identitetsoplysninger om bankkonto- og betalingskontohavere og deponeringsbokse, deres mellemmænd, og de reelle ejere. Ved anvendelsen af bestemmelserne om adgang er det hensigtsmæssigt at anvende allerede eksisterende mekanismer, forudsat at de nationale FIU'er kan få øjeblikkelig og ufiltreret adgang til de oplysninger, de anmoder om. Medlemsstaterne bør overveje at tilføre sådanne mekanismer andre oplysninger, som anses for at være nødvendige og forholdsmæssige, for at sikre en mere effektiv begrænsning af risici vedrørende hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Der bør sikres fuld fortrolighed med hensyn til anmodninger og de hermed forbundne oplysninger af FIU'er og andre kompetente myndigheder, som ikke er ansvarlige for retsforfølgning. (40)Af hensyn til privatlivets fred og beskyttelsen af personoplysninger bør det minimum af data, der er nødvendige for at kunne gennemføre efterforskning af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, lagres i centrale automatiske mekanismer for banker og betalingskonti, såsom registre eller systemer for dataudtræk. Det bør være muligt for medlemsstaterne at fastsætte, hvilke data det er hensigtsmæssigt og rimeligt at indsamle, under hensyntagen til de eksisterende systemer og retlige traditioner, der muliggør en meningsfuld identifikation af de reelle ejere. Når medlemsstaterne gennemfører bestemmelser vedrørende disse mekanismer, bør de fastsætte opbevaringsperioder svarende til perioden for opbevaring af den dokumentation og de oplysninger, der er indhentet inden for rammerne af due diligence-procedurer i forbindelse med kunderne. Det bør være muligt for medlemsstaterne at forlænge opbevaringsperioden ved lov, uden at dette kræver, at der træffes afgørelse herom fra sag til sag. Opbevaringsperioden bør højst kunne forlænges med yderligere fem år. Denne periode bør ikke berøre national ret, som fastsætter andre krav til datalagring, og som tillader, at der træffes afgørelse herom fra sag til sag med henblik på at lette strafferetlige eller administrative procedurer. Adgang til disse mekanismer bør kun gives, i det omfang det er nødvendigt ("need-to-know"). (41)Ved at sammenkoble medlemsstaternes centrale automatiske mekanismer vil de nationale FIU'er hurtigt kunne indhente grænseoverskridende oplysninger om identiteten af indehavere af bank- og betalingskonti og deponeringsbokse i andre medlemsstater, hvilket vil styrke deres evne til effektivt at foretage finansielle analyser og samarbejde med deres modparter fra andre medlemsstater. Direkte grænseoverskridende adgang til oplysninger om bank- og betalingskonti og deponeringsbokse vil gøre det muligt for de finansielle efterretningsenheder at udarbejde finansielle analyser inden for en tilstrækkelig kort tidsramme til at opdage potentielle sager om hvidvask af penge og finansiering af terrorisme og garantere en hurtig retshåndhævelsesindsats. (42)For at respektere retten til beskyttelse af personoplysninger og retten til privatlivets fred og begrænse virkningen af grænseoverskridende adgang til oplysningerne i de nationale centrale automatiske mekanismer vil omfanget af de oplysninger, der er tilgængelige via det centrale adgangspunkt for bankkontoregistre, være begrænset til det minimum, der i overensstemmelse med princippet om dataminimering er nødvendigt for at gøre det muligt at identificere alle fysiske eller juridiske personer, der har eller kontrollerer betalingskonti og bankkonti, der er identificeret ved IBAN- og depotbokse. Endvidere bør kun FIU'er gives øjeblikkelig og ufiltreret adgang til det centrale adgangspunkt. Medlemsstaterne bør sikre, at FIU'ernes personale holder høje faglige standarder for fortrolighed og databeskyttelse, og at personalet udviser en høj grad af integritet og har passende kvalifikationer. Desuden bør medlemsstaterne træffe tekniske og organisatoriske foranstaltninger, der garanterer, at datasikkerheden opfylder høje teknologiske standarder. (43)Sammenkoblingen af medlemsstaternes centrale automatiske mekanismer (centrale registre eller centrale elektroniske systemer for dataudtræk), der indeholder oplysninger om bank- og betalingskonti og deponeringsbokse, via det fælles adgangspunkt for bankkontoregistre nødvendiggør koordinering af nationale systemer med forskellige tekniske karakteristika. Med henblik herpå bør der udvikles tekniske foranstaltninger og specifikationer, der tager hensyn til forskellene mellem de nationale centrale automatiske mekanismer. (44)Fast ejendom er en attraktiv vare for kriminelle til at hvidvaske udbyttet af deres ulovlige aktiviteter, da det gør det muligt at sløre den egentlige kilde til midlerne og identiteten af den reelle ejer. Det er vigtigt, at FIU'er og andre kompetente myndigheder identificerer fysiske eller juridiske personer, der ejer fast ejendom, korrekt og rettidigt både med henblik på opdagelse af hvidvaskordninger og indefrysning og konfiskation af aktiver. Det er derfor vigtigt, at medlemsstaterne giver FIU'er og kompetente myndigheder adgang til oplysninger, der gør det muligt rettidigt at identificere fysiske eller juridiske personer, der ejer fast ejendom, og oplysninger, der er relevante for at identificere risikoen og mistanken i forbindelse med transaktionen. (45)Alle medlemsstaterne har oprettet eller bør oprette operationelt uafhængige og autonome FIU'er, der skal indsamle og analysere de oplysninger, de modtager, med henblik på at påvise forbindelser mellem mistænkelige transaktioner og de underliggende kriminelle aktiviteter for at forebygge og bekæmpe hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. FIU'en bør være den fælles centrale nationale enhed, der er ansvarlig for modtagelse og analyse af indberetninger om mistænkelige transaktioner, indberetninger om grænseoverskridende fysiske bevægelser af kontanter og kontantbetalinger over en vis tærskel samt andre oplysninger, der er relevante for hvidvask af penge, underliggende forbrydelser eller finansiering af terrorisme, indgivet af forpligtede enheder. FIU'ens operationelle uafhængighed og autonomi bør sikres ved at give FIU'en kompetence og kapacitet til at udføre sine opgaver frit, herunder evne til at træffe autonome beslutninger med hensyn til analyse, anmodninger og formidling af specifikke oplysninger. FIU'en bør under alle omstændigheder have selvstændig ret til at fremsende eller formidle oplysninger til de kompetente myndigheder. FIU'en bør gives tilstrækkelige finansielle, menneskelige og tekniske ressourcer på en måde, der sikrer dens autonomi og uafhængighed og sætter den i stand til at udøve sit mandat effektivt. FIU'en bør være i stand til at tilvejebringe og anvende de ressourcer, der er nødvendige for, at den kan udføre sine opgaver, på individuelt eller rutinemæssigt grundlag, fri for ubehørig politisk, statslig eller industriel påvirkning eller indblanding, som kan bringe dens operationelle uafhængighed i fare. (46)FIU'er spiller en vigtig rolle med hensyn til at identificere terrornetværks finansielle transaktioner, navnlig de grænseoverskridende, og med hensyn til at opdage deres finansielle støtter. Finansielle efterretninger kan være af afgørende betydning for afdækning af aktiviteter, der letter terrorhandlinger og terrororganisationers netværk og systemer. Der er fortsat betydelige forskelle på, hvilke opgaver, kompetencer og beføjelser FIU'er er tillagt. De nuværende forskelle bør dog ikke påvirke den enkelte FIU's virksomhed, navnlig dens evne til at udarbejde præventive analyser til støtte for alle myndigheder med ansvar for efterretning, efterforskning og retlige anliggender samt internationalt samarbejde. I forbindelse med FIU'ers udførelse af deres opgaver er det blevet afgørende at identificere det minimumsdatasæt, som de bør have hurtig adgang til og være i stand til uhindret at udveksle med deres modparter fra andre medlemsstater. I alle tilfælde af mistanke om hvidvask af penge, underliggende forbrydelser og i tilfælde, der involverer finansiering af terrorisme, bør informationsstrømmene være direkte, hurtige og uden unødig forsinkelse. Derfor er det afgørende at øge FIU'ernes effektivitet yderligere ved at bringe klarhed over deres beføjelser og samarbejdet mellem dem. (47)FIU'ers beføjelser omfatter retten til at få direkte eller indirekte adgang til de oplysninger om "finansielle forhold", "administration" og "retshåndhævelse", som de skal bruge for at kunne bekæmpe hvidvask af penge, tilknyttede underliggende forbrydelser og finansiering af terrorisme. Den manglende definition af, hvilke typer oplysninger disse generelle kategorier omfatter, har resulteret i, at FIU'er har fået adgang til betydeligt diversificerede sæt af oplysninger, hvilket har en indvirkning på FIU'ernes analytiske funktioner og på deres evne til at samarbejde effektivt med deres modparter fra andre medlemsstater. Det er derfor nødvendigt at definere minimumssættet af oplysninger om "finansielle forhold", "administration" og "retshåndhævelse", som bør stilles direkte eller indirekte til rådighed for alle FIU'er i hele Unionen. Desuden bør FIU'erne fra alle forpligtede enheder hurtigt kunne indhente alle nødvendige oplysninger af relevans for deres opgaver. En FIU bør også kunne indhente sådanne oplysninger på anmodning af en anden FIU og kunne udveksle disse oplysninger med den anmodende FIU. (48)Langt de fleste FIU'er har fået beføjelse til at træffe hasteforanstaltninger og suspendere eller tilbageholde samtykke til en transaktion for at analysere den, bekræfte mistanken og formidle resultaterne af de analytiske aktiviteter til de kompetente myndigheder. Der er dog visse variationer med hensyn til varigheden af udsættelsesbeføjelserne i de forskellige medlemsstater, hvilket ikke kun påvirker udsættelsen af aktiviteter af grænseoverskridende karakter gennem FIU-til-FIU-samarbejdet, men også enkeltpersoners grundlæggende rettigheder. For at sikre, at FIU'er har kapacitet til straks at tilbageholde kriminelle midler eller aktiver og forhindre, at de forsvinder, også med henblik på beslaglæggelse, bør FIU'erne desuden have beføjelse til at suspendere anvendelsen af en bankkonto eller betalingskonto med henblik på at analysere de transaktioner, der foretages via kontoen, bekræfte mistanken og formidle resultaterne af analysen til de kompetente myndigheder. Eftersom udsættelsesbeføjelser har indvirkning på ejendomsretten, bør beskyttelsen af de berørte personers grundlæggende rettigheder sikres. (49)Med henblik på større gennemsigtighed og ansvarlighed og for at øge bevidstheden om deres aktiviteter bør FIU'erne hvert år udarbejde aktivitetsrapporter. Disse rapporter bør som minimum indeholde statistiske data vedrørende de modtagne indberetninger af mistænkelige transaktioner, antallet af formidlinger til de nationale kompetente myndigheder, antallet af anmodninger, der er indgivet til og modtaget fra andre FIU'er, samt oplysninger om identificerede tendenser og typologier. Denne rapport bør offentliggøres med undtagelse af de dele, der indeholder følsomme og klassificerede oplysninger. FIU'en bør mindst én gang om året give de forpligtede enheder feedback om kvaliteten af indberetningerne af mistænkelige transaktioner, deres rettidighed, beskrivelsen af mistanken og eventuelle supplerende dokumenter. En sådan feedback kan gives til individuelle forpligtede enheder eller koncerner af forpligtede enheder og bør sigte mod yderligere at forbedre de forpligtede enheders evne til at opdage og identificere mistænkelige transaktioner og aktiviteter og forbedre de overordnede indberetningsmekanismer. (50)Formålet med FIU'en er at indsamle og analysere de oplysninger, den modtager, med henblik på at påvise forbindelser mellem mistænkelige transaktioner og underliggende kriminelle aktiviteter for at forebygge og bekæmpe hvidvask af penge og finansiering af terrorisme og at videreformidle analyseresultaterne sammen med supplerende oplysninger til de kompetente myndigheder, når der er begrundet mistanke om hvidvask af penge, tilknyttede underliggende forbrydelser eller finansiering af terrorisme. En FIU bør ikke afholde sig fra eller nægte at udveksle oplysninger med en anden FIU, hverken spontant eller efter anmodning, på grundlag af f.eks. manglende identifikation af en tilknyttet underliggende forbrydelse, særlige bestemmelser i national strafferet og forskelle i definitionerne af tilknyttede underliggende forbrydelser eller manglende henvisning til bestemte tilknyttede underliggende forbrydelser. En FIU bør ligeledes give sit forudgående samtykke til en anden FIU til at fremsende oplysningerne til andre kompetente myndigheder uanset typen af eventuelle tilknyttede underliggende forbrydelser med henblik på at gøre det muligt at gennemføre formidlingsfunktionen på en effektiv måde. FIU'erne har rapporteret, at de forskelle i de nationale definitioner af visse underliggende forbrydelser, såsom skatteforbrydelser, der ikke er harmoniseret i EU-retten, har ført til vanskeligheder i forbindelse med udvekslingen af oplysninger. Sådanne forskelle bør ikke hindre den gensidige udveksling, formidlingen til kompetente myndigheder og anvendelsen af disse oplysninger. FIU'er bør hurtigt, konstruktivt og effektivt sikre det bredest mulige internationale samarbejde med tredjelandes FIU'er i relation til hvidvask af penge, tilknyttede underliggende forbrydelser og finansiering af terrorisme i overensstemmelse med de gældende databeskyttelsesregler for overførsel af data, anbefalingerne fra FATF og Egmontprincipperne for udveksling af oplysninger mellem finansielle efterretningsenheder. (51)FIU'er bør anvende sikre faciliteter, herunder beskyttede kommunikationskanaler, til at samarbejde og udveksle oplysninger indbyrdes. I den forbindelse bør der oprettes et system til udveksling af oplysninger mellem medlemsstaternes FIU'er ("FIU.net"). Systemet bør forvaltes og hostes af AMLA. FIU.nettet bør anvendes af FIU'er til at samarbejde og udveksle oplysninger indbyrdes og kan også, hvor det er relevant, anvendes til at udveksle oplysninger med FIU'er i tredjelande og med andre myndigheder og EU-organer. FIU.nets funktionaliteter bør udnyttes fuldt ud af FIU'erne. Disse funktionaliteter bør give FIU'er mulighed for på en anonym måde at sammenholde deres data med andre FIU'ers data med det formål at opdage personer af interesse for FIU'en i andre medlemsstater og identificere deres udbytte og midler, samtidig med at der sikres fuld beskyttelse af personoplysninger. (52)Det er vigtigt, at FIU'erne samarbejder og udveksler oplysninger med hinanden på en effektiv måde. I den forbindelse bør AMLA yde den nødvendige bistand ikke kun ved at koordinere fælles analyser af indberetninger af grænseoverskridende mistænkelige transaktioner, men også ved at udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende det format, der skal anvendes til udveksling af oplysninger mellem FIU'er, og retningslinjer vedrørende de relevante faktorer, der skal tages i betragtning ved fastlæggelse af, om en indberetning af mistænkelige transaktioner vedrører en anden medlemsstat, samt arten af, elementerne i og målene for den operationelle og strategiske analyse.

(53)Tidsfrister for udveksling af oplysninger mellem FIU'er er nødvendige for at sikre et hurtigt, effektivt og konsekvent samarbejde. Der bør fastsættes tidsfrister for at sikre effektiv udveksling af oplysninger inden for en rimelig frist eller for at opfylde proceduremæssige krav. Der bør fastsættes kortere tidsfrister i ekstraordinære, begrundede og hastende tilfælde, hvor den anmodede FIU er i stand til at få direkte adgang til de databaser, hvor de ønskede oplysninger opbevares. I de tilfælde, hvor den anmodede FIU ikke er i stand til at levere oplysningerne inden for de fastsatte frister, bør den underrette sin modpart herom. (54)Overførsel af penge, der hidrører fra ulovlige aktiviteter, krydser grænser og kan påvirke forskellige medlemsstater. De grænseoverskridende sager, der involverer flere jurisdiktioner, bliver stadig hyppigere og mere og mere betydningsfulde, også på grund af de aktiviteter, der udføres af forpligtede enheder på tværs af grænserne. For effektivt at kunne håndtere sager, der vedrører flere medlemsstater, bør FIU'erne kunne gå videre end blot udveksling af oplysninger med henblik på opdagelse og analyse af mistænkelige transaktioner og aktiviteter og dele selve analyseaktiviteten. FIU'erne har indberettet visse vigtige spørgsmål, som begrænser eller betinger FIU'ernes kapacitet til at foretage fælles analyser. En fælles analyse af mistænkelige transaktioner og aktiviteter vil sætte FIU'erne i stand til at udnytte potentielle synergier, anvende oplysninger fra forskellige kilder, få et fuldstændigt billede af de anormale aktiviteter og berige analysen. FIU'er bør være i stand til at foretage fælles analyser af mistænkelige transaktioner og aktiviteter og til at oprette og deltage i fælles analysehold til specifikke formål og for en begrænset periode med bistand fra AMLA. Tredjeparters deltagelse kan være afgørende for et vellykket resultat af fælles analyser. FIU'er kan derfor opfordre tredjeparter til at deltage i den fælles analyse, hvis en sådan deltagelse falder inden for disse tredjeparters respektive mandater. (55)Et effektivt tilsyn med alle forpligtede enheder er afgørende for at beskytte integriteten af Unionens finansielle system og det indre marked. Med henblik herpå bør medlemsstaterne indføre et effektivt og upartisk AML/CFT-tilsyn og fastsætte betingelserne for et effektivt, rettidigt og vedvarende samarbejde mellem tilsynsorganerne. (56)Medlemsstaterne bør sikre et effektivt, uvildigt og risikobaseret tilsyn med alle forpligtede enheder, fortrinsvis foretaget af offentlige myndigheder gennem et separat og uafhængigt nationalt tilsynsorgan. De nationale tilsynsorganer bør kunne udføre en bred vifte af opgaver for at kunne føre effektivt tilsyn med alle forpligtede enheder. (57)Unionen har ved flere lejligheder oplevet en lemfældig tilgang til tilsynet med de forpligtede enheders forpligtelser med hensyn til at bekæmpe hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Det er derfor blevet af største betydning, at de kompetente nationale tilsynsorganer som led i den integrerede tilsynsmekanisme, der indføres ved dette direktiv og forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til oprettelse af en myndighed for bekæmpelse af hvidvask af penge — COM/2021/421 final], opnår klarhed med hensyn til deres respektive rettigheder og forpligtelser. (58)For mere effektivt og regelmæssigt at kunne vurdere og overvåge de risici, som de forpligtede enheder er eksponeret for, og den måde, hvorpå de gennemfører målrettede finansielle sanktioner, er det nødvendigt at præcisere, at de nationale tilsynsorganer både har ret til og er forpligtet til at foretage alle nødvendige off-site, on-site og tematiske efterforskninger og andre undersøgelser og vurderinger, som de finder nødvendige. Dette vil ikke blot hjælpe tilsynsorganerne med at træffe afgørelse om de tilfælde, hvor de specifikke risici i forbindelse med en sektor, er klare og forståelige, men også give dem de værktøjer, der er nødvendige for yderligere at formidle relevante oplysninger til forpligtede enheder for at bidrage til deres forståelse af risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. (59)Outreachaktiviteter, herunder tilsynsorganernes formidling af oplysninger til de forpligtede enheder under deres tilsyn, er afgørende for at sikre, at den private sektor har en passende forståelse af arten og omfanget af de risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, som de står over for. (60)tilsynsorganerne bør anvende en risikobaseret tilgang til deres arbejde, som bør sætte dem i stand til at koncentrere deres ressourcer, hvor risiciene er størst, samtidig med at det sikres, at ingen sektor eller enhed overlades til eksponering for kriminelle forsøg på at hvidvaske penge eller finansiere terrorisme. AMLA bør spille en ledende rolle med hensyn til at fremme en fælles forståelse af risici og bør derfor have til opgave at udvikle benchmarks og en metode til vurdering og klassificering af forpligtede enheders iboende risikoprofil og restrisikoprofil samt den hyppighed, hvormed en sådan risikoprofil bør revideres. (61)tilsynsorganernes videregivelse af oplysninger til FIU'erne om forhold, der kan være relateret til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, er en af hjørnestenene i et effektivt tilsyn med risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Det er derfor nødvendigt, at medlemsstaterne indfører et system, der sikrer, at FIU'er informeres korrekt og hurtigt. (62)Det er afgørende med samarbejde mellem nationale tilsynsorganer for at sikre en fælles tilsynsstrategi i hele Unionen. For at være effektivt skal dette samarbejde udnyttes i videst muligt omfang og uafhængigt af tilsynsorganernes respektive art eller status. Ud over traditionelt samarbejde — som f.eks. muligheden for at foretage efterforskninger på vegne af en anmodende tilsynsmyndighed — bør der gives mandat til oprettelse af AML/CFT-tilsynskollegier med hensyn til forpligtede enheder, der driver virksomhed i henhold til den frie udveksling af tjenesteydelser eller den frie etableringsret, og med hensyn til forpligtede enheder, der er en del af en koncern. (63)Hvis en forpligtet enhed har et etableringssted i en anden medlemsstat, herunder gennem et netværk af agenter, bør hjemlandets tilsynsorgan være ansvarligt for tilsynet med den forpligtede enheds anvendelse af koncernens AML/CFT-politikker og -procedurer. Dette vil kunne omfatte besøg på stedet på etableringssteder, der er baseret i en anden medlemsstat. Hjemlandets tilsynsorgan bør arbejde tæt sammen med værtslandets tilsynsorgan og bør underrette dette om ethvert anliggende, der kan påvirke dets vurdering af etableringsstedets overholdelse af værtslandets AML/CFT-bestemmelser. (64)Hvis en forpligtet enhed har etableringssteder i en anden medlemsstat, herunder gennem et netværk af agenter, bevarer værtslandets tilsynsorgan ansvaret for at håndhæve etableringsstedets overholdelse af AML/CFT-kravene, herunder, hvor det er hensigtsmæssigt, ved at udføre on-site inspektioner og off-site overvågning samt ved at træffe passende og forholdsmæssige foranstaltninger med henblik på at tackle alvorlige overtrædelser af disse krav. Værtslandets tilsynsorgan bør arbejde tæt sammen med hjemlandets tilsynsorgan og bør underrette dette om ethvert anliggende, der kan påvirke dets vurdering af den forpligtede enheds anvendelse af koncernens AML/CFT-politikker og procedurer. For at sætte en stopper for alvorlige overtrædelser af AML/CFT-bestemmelserne, der fordrer øjeblikkelige retsmidler, bør værtslandets tilsynsorgan kunne anvende passende og forholdsmæssige midlertidige afhjælpende foranstaltninger, der under tilsvarende omstændigheder gælder for forpligtede enheder inden for deres kompetenceområde, med henblik på i givet fald at afhjælpe sådanne alvorlige mangler med bistand fra eller i samarbejde med hjemlandets tilsynsorgan. (65)For at sikre en bedre koordinering af indsatsen og bidrage effektivt til den integrerede tilsynsmekanismes behov bør tilsynsorganernes respektive opgaver i forhold til disse forpligtede enheder præciseres, og der bør fastsættes specifikke, forholdsmæssige samarbejdsmekanismer. (66)Grænseoverskridende koncerner skal have vidtrækkende politikker og procedurer på koncernplan. For at sikre, at grænseoverskridende aktiviteter modsvares af passende tilsyn, er der behov for at fastsætte detaljerede tilsynsregler, der gør det muligt for tilsynsorganerne i hjemlandet og i værtslandet i videst muligt omfang at samarbejde med hinanden, uanset deres respektive art eller status, og med AMLA for at vurdere risiciene, overvåge udviklinger, der kan påvirke de forskellige enheder, der indgår i koncernen, og koordinere tilsynsforanstaltninger. I betragtning af AMLA's koordinerende rolle bør den have til opgave at udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, der definerer de detaljerede opgaver, der påhviler hjemlandets og værtslandets tilsynsorganer vedrørende koncerner, og de nærmere bestemmelser for samarbejdet mellem dem. Overvågningen af den effektive gennemførelse af koncernpolitik vedrørende AML/CFT bør ske i overensstemmelse med de principper om og retningslinjer for konsolideret tilsyn, som er fastsat i den relevante europæiske sektorspecifikke lovgivning. (67)Direktiv (EU) 2015/849 indeholdt et generelt krav om samarbejde mellem tilsynsorganerne i hjem- og værtslandet. Sådanne krav blev efterfølgende skærpet for at forhindre, at udveksling af oplysninger og samarbejde mellem tilsynsorganer blev forbudt eller urimeligt begrænset. Da der imidlertid ikke findes en klar retlig ramme, har oprettelsen af AML/CFT-tilsynskollegier været baseret på ikkebindende retningslinjer. Det er derfor nødvendigt at fastsætte klare regler for organiseringen af AML/CFT-kollegier og sikre en koordineret, juridisk forsvarlig tilgang, der anerkender behovet for et struktureret samspil mellem tilsynsorganer i hele Unionen. I overensstemmelse med AMLA's koordinerings- og tilsynsrolle bør den pålægges at udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, der fastlægger de generelle betingelser, der gør det muligt for AML/CFT-tilsynskollegier at fungere korrekt. (68)Udveksling af oplysninger og samarbejde mellem tilsynsorganer er afgørende i forbindelse med de stadig mere integrerede globale finansielle systemer. På den ene side bør EU-tilsynsorganer, herunder AMLA, underrette hinanden om tilfælde, hvor lovgivningen i et tredjeland ikke tillader gennemførelse af de politikker og procedurer, der kræves i henhold til forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til hvidvaskforordning]. På den anden side bør medlemsstaterne have mulighed for at bemyndige tilsynsorganer til at indgå samarbejdsaftaler vedrørende samarbejde og udveksling af fortrolige oplysninger med deres modparter i tredjelande i overensstemmelse med gældende regler for overførsel af personoplysninger. I betragtning af AMLA's tilsynsrolle bør den yde bistand i det omfang, det er nødvendigt for at vurdere ækvivalensen af de krav om tavshedspligt, der gælder for modparten i tredjelandet. (69)Direktiv (EU) 2015/849 gav medlemsstaterne mulighed for at overdrage tilsynet med visse forpligtede enheder til selvregulerende organer. Kvaliteten og intensiteten af det tilsyn, der udføres af sådanne selvregulerende organer, har imidlertid været utilstrækkelig og under ingen eller næsten ingen offentlig kontrol. Hvis en medlemsstat beslutter at overdrage tilsynet til et selvregulerende organ, bør den også udpege en offentlig myndighed til at føre tilsyn med det selvregulerende organs aktiviteter for at sikre, at udøvelsen af disse aktiviteter er i overensstemmelse med kravene i dette direktiv. (70)Da det er vigtigt at bekæmpe hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, bør medlemsstaterne i deres nationale ret fastsætte effektive administrative sanktioner og foranstaltninger, der er forholdsmæssige og har afskrækkende virkning, og som skal iværksættes, hvis kravene i forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til hvidvaskforordning] ikke efterleves. Medlemsstaterne bør give de nationale tilsynsorganer beføjelse til at pålægge forpligtede enheder sådanne foranstaltninger for at afhjælpe situationen i tilfælde af overtrædelser og, hvis overtrædelsen berettiger hertil, pålægge bøder. Denne række af sanktioner og foranstaltninger bør favne så vidt, at medlemsstaterne og de kompetente myndigheder kan tage højde for de forskelle, der gør sig gældende mellem forpligtede enheder, navnlig mellem kreditinstitutter og finansielle institutter og andre forpligtede enheder, for så vidt angår forretningsaktiviteternes omfang, kendetegn og art. (71)Medlemsstaterne har i øjeblikket en række forskellige administrative sanktioner og foranstaltninger, som de kan tage i brug i tilfælde af overtrædelse af de centrale forebyggende bestemmelser, og en inkonsekvent tilgang til efterforskning og sanktionering af overtrædelser af bestemmelserne vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge, og der er blandt tilsynsorganerne heller ingen fælles forståelse af, hvad der bør udgøre en "alvorlig" overtrædelse, og der sondres således mellem, hvornår der bør pålægges en administrativ sanktion. Denne forskelligartethed skader bestræbelserne for at bekæmpe hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, og Unionens respons er opsplittet. Der bør derfor fastsættes fælles kriterier for, hvilken tilsynsmæssig reaktion på overtrædelser der er mest hensigtsmæssig, og der bør fastsættes en række administrative foranstaltninger, som tilsynsorganerne kan pålægge, når overtrædelserne ikke er tilstrækkeligt alvorlige til at blive straffet med en administrativ sanktion. For at tilskynde forpligtede enheder til at overholde bestemmelserne i forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til hvidvaskforordning] er det nødvendigt at styrke de administrative sanktioners afskrækkende karakter. Derfor bør minimumsbeløbet for den maksimale sanktion, der kan pålægges i tilfælde af alvorlige overtrædelser af forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til hvidvaskforordning], forhøjes. Ved gennemførelsen af dette direktiv bør medlemsstaterne sikre, at pålæggelse af administrative sanktioner og foranstaltninger og strafferetlige sanktioner i overensstemmelse med national ret ikke er i strid med princippet ne bis in idem. (72)Forpligtede enheder kan drage fordel af den frie udveksling af tjenesteydelser og friheden til at etablere sig i hele det indre marked for at tilbyde deres produkter og tjenesteydelser i hele Unionen. Et effektivt tilsynssystem kræver, at tilsynsorganerne er opmærksomme på svaghederne i forpligtede enheders overholdelse af AML/CFT-reglerne. Det er derfor vigtigt, at tilsynsorganerne kan informere hinanden om administrative sanktioner og foranstaltninger, der pålægges forpligtede enheder, når sådanne informationer også vil være relevante for andre tilsynsorganer.

(73)Offentliggørelse af en administrativ sanktion eller foranstaltning for overtrædelse af forordning [indsæt venligst henvisning — forslag til hvidvaskforordning] kan have en stærk afskrækkende virkning mod gentagelse af en sådan overtrædelse. Offentliggørelsen informerer også andre enheder om de risici for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, der er forbundet med den forpligtede enhed, der er omfattet af sanktioner, inden de indgår en forretningsforbindelse, og hjælper tilsynsorganer i andre medlemsstater i forbindelse med de risici, der er forbundet med en forpligtet enhed, når den driver virksomhed på tværs af grænserne i deres medlemsstat. Af disse grunde bør kravet om offentliggørelse af afgørelser om sanktioner, der ikke kan påklages, bekræftes. En sådan offentliggørelse bør imidlertid være forholdsmæssig, og når tilsynsorganerne træffer afgørelse om, hvorvidt en administrativ sanktion eller foranstaltning skal offentliggøres, bør de tage hensyn til overtrædelsens alvor og den afskrækkende virkning, som offentliggørelsen sandsynligvis vil opnå. (74)Der har været en række tilfælde, hvor medarbejdere, som har indberettet mistanke om hvidvask af penge, er blevet udsat for trusler eller repressalier. Det er afgørende, at dette spørgsmål tages op for at sikre effektiviteten af AML/CFT-systemet. Medlemsstaterne bør være opmærksomme på dette problem og bør gøre, hvad de kan, for at beskytte enkeltpersoner, herunder ansatte i og repræsentanter for den forpligtede enhed, mod sådanne trusler eller repressalier og for i overensstemmelse med national ret at sørge for passende beskyttelse til disse personer, navnlig med hensyn til deres ret til beskyttelse af personoplysninger og deres ret til effektiv domstolsbeskyttelse og retlig repræsentation. (75)Den nye fuldt integrerede og sammenhængende politik for bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme på EU-plan med udpegede roller for både Unionen og de nationale kompetente myndigheder gennemføres med henblik på at sikre deres gnidningsløse og konstante samarbejde. I den forbindelse er samarbejde mellem alle AML/CFT-myndigheder på nationalt plan og på EU-plan af allerstørste betydning og bør præciseres og styrkes. Internt er det fortsat medlemsstaternes pligt at fastsætte de nødvendige regler for at sikre, at politiske beslutningstagere, FIU'er, tilsynsorganer, herunder AMLA, og andre kompetente myndigheder, der er involveret i AML/CFT, samt skattemyndigheder og retshåndhævende myndigheder, når de handler inden for dette direktivs anvendelsesområde, har effektive mekanismer, der sætter dem i stand til at samarbejde og koordinere, herunder gennem en restriktiv tilgang til kompetente myndigheders afvisning af at samarbejde og udveksle oplysninger på anmodning af en anden kompetent myndighed. (76)For at lette og fremme et effektivt samarbejde og navnlig udvekslingen af oplysninger bør det kræves, at medlemsstaterne meddeler Kommissionen og AMLA listen over deres kompetente myndigheder og relevante kontaktoplysninger. (77)Alle tilsynsorganer med ansvar for kreditinstitutter kan opdage risikoen for hvidvask af penge og finansiering af terrorisme. Oplysninger af tilsynsmæssig karakter i relation til kreditinstitutter og finansielle institutter, som f.eks. oplysninger om bestyrelsesmedlemmers og aktionærers egnethed og hæderlighed, om de interne kontrolmekanismer, om forvaltningen eller compliance- og risikostyringen er ofte en nødvendig forudsætning for at kunne foretage et passende AML/CFT-tilsyn med sådanne institutter. Tilsvarende er AML/CFT-oplysninger også vigtige for det finansielle tilsyn med sådanne institutter. Derfor bør samarbejdet og udvekslingen af oplysninger med AML/CFT-tilsynsorganer og FIU'er udvides til alle kompetente myndigheder med ansvar for tilsynet med disse forpligtede enheder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU, direktiv 2014/49/EU, direktiv 2014/59/EU, direktiv 2014/92/EU og direktiv (EU) 2015/2366. For at sikre en effektiv gennemførelse af dette samarbejde bør medlemsstaterne hvert år underrette AMLA om de gennemførte udvekslinger. (78)Samarbejde med andre myndigheder, der er kompetente med hensyn til at føre tilsyn med kreditinstitutter i henhold til direktiv 2014/92/EU og direktiv (EU) 2015/2366, har potentiale til at mindske utilsigtede konsekvenser af AML/CFT-kravene. Kreditinstitutter kan vælge at afbryde eller begrænse forretningsforbindelser med kunder eller kundekategorier for at undgå snarere end at styre risici. En sådan risikobegrænsende praksis kan svække AML/CFT-rammen og opdagelsen af mistænkelige transaktioner, da den tvinger de berørte kunder til at ty til mindre sikre eller uregulerede betalingskanaler for at opfylde deres finansielle behov. Samtidig kan udbredt risikobegrænsende praksis i banksektoren føre til finansiel udelukkelse for visse kategorier af betalingsenheder eller forbrugere. Finansielle tilsynsmyndigheder er bedst i stand til at identificere situationer, hvor et kreditinstitut har nægtet at indgå en forretningsforbindelse, selv om det muligvis er forpligtet hertil på grundlag af national ret om gennemførelse af direktiv 2014/92/EU eller direktiv (EU) 2015/2366, og uden en begrundelse baseret på den dokumenterede due diligence i forbindelse med kunderne. De finansielle tilsynsmyndigheder bør i sådanne tilfælde advare de myndigheder, der er ansvarlige for at sikre, at finansielle institutter overholder direktiv 2014/92/EU eller direktiv (EU) 2015/2366. (79)Det er nødvendigt med samarbejde mellem de finansielle tilsynsmyndigheder og de myndigheder, der er ansvarlige for krisestyring i kreditinstitutter og investeringsselskaber, herunder navnlig udpegede myndigheder vedrørende indskudsgarantiordningen og afviklingsmyndigheder, for at forene målene om at forebygge hvidvask af penge i henhold til nærværende direktiv og for at beskytte den finansielle stabilitet og indskyderne i henhold til direktiv 2014/49/EU og 2014/59/EU. De finansielle tilsynsmyndigheder bør føre tilsyn med gennemførelsen af due diligence i forbindelse med kunderne, når kreditinstituttet er blevet konstateret nødlidende eller forventeligt nødlidende, eller