Regionsudvalgets udtalelse om:

- "Rapport fra taskforcen for forenkling af erhvervsklimaet (BEST)", og

- "Kommissionens meddelelse 'Fremme af iværksætterånden og konkurrenceevnen - Kommissionens reaktion på rapporten fra taskforcen for forenkling af erhvervsklimaet (BEST) og anbefalingerne heri'"

(1999/C 293/09)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til "Rapport fra taskforcen for forenkling af erhvervsklimaet (BEST)" af 30. april 1999 og Kommissionens meddelelse "Fremme af iværksætterånden og konkurrenceevnen - Kommissionens reaktion på rapporten fra taskforcen for forenkling af erhvervsklimaet (BEST) og anbefalingerne heri" (KOM(1998) 550 endelig udg.),

under henvisning til sit præsidiums beslutning af 15. juli 1998 om at afgive udtalelse i henhold til artikel 198 C, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 6 "Beskæftigelse, Økonomisk Politik, Det Indre Marked, Industri, SMV",

under henvisning til forslag til udtalelse (CdR 387/98 rev. 1) vedtaget af Underudvalg 6 den 30. november 1998 med Adam Unterrieder som ordfører,

og ud fra følgende betragtninger: BEST-taskforcens henstillinger kan bedst gennemføres på det lokale eller regionale niveau;

Regionsudvalget har flere gange henledt opmærksomheden på de lokale og regionale myndigheders vigtige betydning for fremme af iværksætterånden og de små og mellemstore virksomheder (SMV), bl.a i følgende udtalelser: "Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om det tredje flerårige program for små og mellemstore virksomheder (SMV'er) i Den Europæiske Union (1997-2000) - Maksimering af europæiske SMV'ers samlede potentiale for beskæftigelse, vækst og konkurrenceevne" [CdR 211/96 fin(1)], "Kommissionens meddelelse om EU's strukturinterventioner og beskæftigelse" [CdR 306/96 fin(2)], "Grønbog om innovation" [CdR 112/96(3)] og "Første handlingsplan for innovation i Europa" [CdR 68/97 fin(4)]; "Forslag til Rådets afgørelse om finansielle støtteforanstaltninger for innovative og jobskabende små og mellemstore virksomheder (SMV) - Vækst- og beskæftigelsesinitiativet" [CdR 46/98 fin(5)] og "De lokale og regionale myndigheders rolle i samarbejdet mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet" [CdR 346/96 fin(6)] -

på den 29. plenarforsamling den 2.-3. juni 1999 (mødet den 3. juni ) enstemmigt Vedtaget følgende udtalelse:

1. Indledende bemærkninger til Rapport fra taskforcen for forenkling af erhvervsklimaet (BEST) og Kommissionens meddelelse

1.1. Regionsudvalget ser positivt på Rådets initiativ for at skabe så erhvervsvenlige rammebetingelser som muligt for de 18,5 mio. små og mellemstore virksomheder (SMV), der tegner sig for over 60 % af den samlede omsætning og 66 % af beskæftigelsen og er af afgørende betydning for forbedringen af EU's konkurrenceevne og økonomiske vækst.

1.2. Regionsudvalget gør i den forbindelse opmærksom på, at de lokale og regionale myndigheder spiller en vigtig rolle for forenklingen af erhvervsklimaet, da SMV'erne først og fremmest er i berøring med kommune og amt (region, delstat ...). Foranstaltninger til forenkling af administrative procedurer er dog også af stor betydning på europæisk og nationalt niveau.

1.3. Kommissionens rapport om den til dette formål oprettede BEST-taskforce behandler en bred vifte af emner, opdelt i fire hovedområder:

1. Beskæftigelse og ansættelsesforhold

2. Adgang til finansiering

3. Almen og faglig uddannelse samt forskning, og

4. Forenkling af administrative procedurer.

1.4. Rapportens hensigt er at foreslå Kommissionen og medlemstaterne en række konkrete foranstaltninger for at forbedre lovgivningens kvalitet og fjerne hindringer for det europæiske erhvervslivs udvikling.

1.5. Som svar på BEST-rapporten vedtog Kommissionen den 30. september 1998 en meddelelse om "Fremme af iværksætterånden og konkurrenceevnen - Kommissionens reaktion på rapporten fra taskforcen for forenkling af erhvervsklimaet (BEST) og anbefalingerne heri"(7), der indeholder en konkret handlingsplan for følgende områder:

- Initiativer i skolen og på de faglige uddannelser samt på arbejdspladsen

- Adgang til finansiering og fremme af innovation

- Forbedringer i den offentlige administration.

1.6. Regionsudvalget hilser BEST-rapporten velkommen, idet man udtrykker håb om, at de kommende handlingsplaner kan medvirke til at forbedre erhvervslivets vilkår.

1.7. Som følge af den voksende globalisering må SMV'erne tilpasse sig en stadig større økonomisk virkelighed. Målet med et erhvervsvenligt klima må derfor være en forbedring af SMV'ernes adgang til information, eftersom disse ofte ikke besidder de tids- eller personalemæssige ressourcer for at skaffe sig de informationer, der er nødvendige for at forbedre virksomhedernes konkurrenceevne. I denne forbindelse er det derfor også vigtigt, at der på det regionale niveau ydes støtte til grænseoverskridende handel, joint-ventures og eksport.

1.8. Fleksibiliteten hos de erhvervsdrivende og deres medarbejdere, som viser sig i, hvor positiv deres indstilling til princippet om livslang uddannelse er, er dog ikke nok for at forbedre SMV-sektorens konkurrenceevne. EU-institutionerne og medlemsstaterne, og navnlig de regionale og lokale myndigheder, er samtidig nødt til at overveje den fremtidige retning for samarbejdet mellem de offentlige instanser og det private erhvervsliv ("Public Private Partnership"). Alle forvaltningsniveauer i medlemsstaterne bør være åbne for erhvervslivet og tage hensyn til dets interesser.

1.9. Regionsudvalget er af den opfattelse, at en af de vigtigste og mest udbytterige måder, man kan hjælpe SMV på, er ved at afbureaukratisere og nedbringe de eksterne omkostninger, der hviler på SMV'erne (skatter, afgifter, administrative gebyrer etc.). Dette bør man holde sig for øje, når man behandler denne udtalelse.

2. Konkrete bemærkninger til BEST-taskforcens rapport og Kommissionens meddelelse

2.1. BEST-taskforcens rapport og Kommissionens meddelelse indeholder mange gode forslag til, hvordan SMV'ernes erhvervsklima kan forbedres. Regionsudvalget følger disse med stor interesse, da SMV'erne jo først og fremmest er i berøring med de lokale og regionale myndigheder.

Beskæftigelse

2.2. I betragtning af, at 66 % af alle arbejdspladser skabes i SMV-sektoren, virker det umiddelbart som en god idé at inddrage SMV'ernes organisationer på europæisk plan i arbejdsmarkedsdialogen. Deres praktiske og regionale ekspertise kan medvirke til, at man undgår problemer i forbindelse med gennemførelsen på det regionale niveau. Samtidig kan moderne demokratiske ledelsesmetoder i langt højere grad anvendes i SMV-sektoren. En undersøgelse foretaget af Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene har vist, at direkte kommunikation mellem arbejdsgivere og arbejdstagere giver de bedste samfunds- og driftsøkonomiske resultater, når denne kommunikation kombineres med en repræsentation af kollektive interesser på virksomhedsniveau. Den europæiske arbejdsmarkedsdialog bliver derved suppleret og udmøntet på virksomhedsniveau på en fornuftig måde.

2.3. En SMV-venlig politik bør bygge på følgende princip: Opretholdelse og videreudvikling af den høje europæiske kvalitetsstandard med høj produktivitet under hensyntagen til det historisk udviklede menneskerettighedsprincip. Man bør med andre ord hverken stræbe efter at sænke EU's minimumsstandarder for arbejdsmiljøkvalitet (miljø, forbruger, arbejdstager) eller at konkurrere på lavtlønslandenes betingelser. Regionsudvalget mener, at det er på det lokale niveau, at man bedst kan udforme de administrative og lovgivningsmæssige rammebetingelser på en såvel for virksomhederne som arbejdstagerne tilfredsstillende måde. De lokale myndigheder og institutioner bør gøre det lettere for virksomhederne at fastholde og forbedre de opnåede minimumsstandarder.

2.4. Regionsudvalget anser det på disse præmisser for positivt, at repræsentationen af arbejdstagernes kollektive interesser efter Kommissionens opfattelse bør udvides på virksomhedsniveau for dermed at fremme udformningen, udviklingen og gennemførelsen af alle former for forbedringer, som berører virksomhederne. Dette må dog ikke svække de bestående hørings- og lønforhandlingsmekanismer mellem arbejdsgivernes og arbejdstagernes repræsentanter, hvilket ville være en uacceptabel forringelse af overenskomstforhandlingernes standard.

2.5. Kommissionens forslag til, hvordan SMV-sektorens situation kan forbedres, beskæftiger sig dog alt for lidt med konsekvenserne for arbejdstagere, forbrugere og miljø. I mange tilfælde medfører de eksisterende og umiddelbart omkostningskrævende arbejdsmiljøbestemmelser på længere sigt driftsøkonomiske og samfundsøkonomiske besparelser.

2.6. Høje arbejdsmiljøstandarder fører f.eks. til forbedrede arbejdsvilkår og dermed til et fald i arbejdsulykker, færre arbejdsbetingede sygdomstilfælde og en forhøjelse af den faktiske pensionsalder. Disse drifts- og samfundsøkonomiske fordele kommer også SMV-sektoren til gode. Efter Regionsudvalgets opfattelse tager Kommissionen for lidt hensyn til dette aspekt. For eksempel bør de tilsynsførende for sikkerhed og sundhedsbeskyttelse udføre deres arbejde på en så brugervenlig måde, som det er foreneligt med deres kontrolopgaver. Der kan kun gennemføres en fornuftig kontrol, hvis en konstateret overtrædelse af arbejdsmiljøbestemmelserne kan straffes med retlige sanktioner.

2.7. Tilfredse arbejdstagere yder et stort bidrag til produktivitetsfremgangen. Der bør derfor fortsat opretholdes en fælles minimumsstandard i Europa - f.eks. hvad angår arbejdstid(8), arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet(9) og udstationering af arbejdstagere(10) - og en passende ramme herfor er de kollektive overenskomster. Når det af hensyn til de faktiske regionale forhold er nødvendigt at gøre de kollektive overenskomster mere fleksible for at opfylde målet om et højt beskæftigelsesniveau, bør afvigelserne på virksomhedsniveauet ikke gå under den fælles minimumsstandard. Der bør i de kollektive aftaler også tages hensyn til omkostningseffekten for SMV.

2.8. Hvad angår spørgsmålet om en basisydelse ("folkepension") finder Regionsudvalget denne vigtig og betragter private pensionsordninger som et supplement hertil. Af hensyn til stabiliteten og sikkerheden bør det kun være pensionskasser tilladt at investere i risikovillig kapital, hvis der eksisterer passende retningslinjer herfor.

Adgang til finansiering

2.9. Overgangen fra lønmodtager til selvstændig erhvervsdrivende kan fremmes gennem en omlægning af måden, hvorpå de statslige tilskud anvendes. Ved at give nye iværksættere ret til arbejdsløshedsunderstøttelse i en begrænset periode vil flere turde løbe den risiko, som det er at starte egen virksomhed. Især bør opmærksomheden rettes mod kvinders adgang til selvstændigt erhverv.

2.10. For at gøre det lettere for SMV at tilvejebringe kapital og få adgang til startkapital bør der nedsættes "enterprise boards" på regionalt niveau, der skal fungere som clearingkontorer mellem de offentlige finansieringskilder, bankerne og iværksætterne, og som med kort frist kan træffe beslutning om at yde finansiering. Disse "boards" skal derudover hjælpe den enkelte erhvervsdrivende ved at sætte ham i kontakt med tredjepersoner, der som modydelse for kapitalinvestering får indflydelse i form af enten aktier eller virksomhedsandele. Som eksempel på et forsøgsprojekt i denne henseende kan nævnes den svenske Norrlandsfonden, der etablerer lokale aktiemarkeder og hjælper regionens erhvervsdrivende ved at stille risikovillig kapital til rådighed gennem offentlig tegning og privat placering.

2.11. Regionsudvalget deler Kommissionens opfattelse, hvorefter opbygningen af et netværk af europæiske "erhvervsengle", fremme af adgangen til risikovillig kapital og fjernelse af hindringer af kulturel, skattemæssig eller lovgivningsmæssig art i stort omfang kan medvirke til at forbedre rammevilkårene. Især bør der gives incitamenter til, at de eksisterende europæiske børser forbedrer SMV'ernes adgang til risikovillig kapital. Kommissionen opfordres i den sammenhæng til at fremlægge forslag til, hvordan SMV'er i alle europæiske regioner sikres adgang til disse børser.

2.12. Regionsudvalget vil især påpege, at SMV'erne overvejende er arbejdskraftintensive virksomheder. Det er derfor vigtigt, at man i overvågningen også undersøger mulighederne for at lette de omkostningsbyrder, der hviler på arbejdskraftfaktoren, og for andre lempelser.

2.13. BEST-rapporten gør imidlertid ikke rede for, hvordan det store væld af foreslåede skattesænkninger og forhøjelser af støtte skal finansieres i en situation, hvor den monetære union snart er en realitet, og hvor Maastricht-kriterierne skal være opfyldt. Dette spørgsmål er især relevant i betragtning af virksomhedernes fortsat faldende andel i skatteindtægterne. Således er beskatningen af kapital siden 1990 faldet fra 37 % til ca. 33 %, mens beskatningen af arbejde er steget fra 37 % til ca. 40 %.

Uddannelse, omskoling og forskning

2.14. Et af de vigtigste spørgsmål i forbindelse med bestræbelserne på at forbedre erhvervsklimaet er fremme af en iværksætterkultur: Det handler om at styrke motivationen og kvalifikationerne, så flere tør tage skridtet til selvstændighed.

2.15. Regionsudvalget mener, at man bør forbedre skolernes, de højere læreanstalters og universiteternes gensidige anerkendelse af faglige kvalifikationer og fremme EU-harmoniseret anerkendelse af overførsel af dokumenteret skoleuddannelse for derigennem at styrke arbejdstagernes mobilitet og opkvalificere såvel arbejdstagere som arbejdsgivere i medlemslandene (livslang uddannelse).

2.16. Ledelsesuddannelse bør på et tidligt tidspunkt integreres i uddannelsessystemet. I Danmark gennemføres der f.eks. projekter i folkeskolen, hvor elever og lærere i en bestemt periode lærer om, hvordan man leder en virksomhed. Erfaringerne viser, at man kan fremme iværksætterånden betydeligt, hvis man på et tidligt tidspunkt informerer om, at alle kan drive en virksomhed, og fremmer og styrker iværksætterånden i undervisningssektoren (lærerstab, støtteforanstaltninger) på de tekniske skoler og på universiteterne (ingeniøruddannelserne og de naturvidenskabelige uddannelser) samt i skolerne på sekundærtrinnet.

2.17. En øget overførsel af praktiske erfaringer til uddannelsessystemet kræver et godt samarbejde mellem skole og erhvervsliv. Her kan kommunerne og regionerne spille en vigtig rolle ved at fremme dette samarbejde og skabe nye samarbejdsmodeller. Det kræver en koordinering af de initiativer, som forskellige institutioner (universiteter, lokale myndigheder, arbejdsgiverorganisationer osv.), der er involveret i uddannelse af potentielle iværksættere, har igangsat på nationalt og regionalt plan.

2.18. I denne forbindelse understreger Regionsudvalget vigtigheden af innovationsfremme. Allerede i sin udtalelse om første handlingsplan for innovation i Europa(11) påpegede Regionsudvalget, at der overalt i Europa bør iværksættes en regional kortlægning af de teknologiske udviklinger, således at offentlige instanser, virksomheder og forskningscentre bedre kan holde sig ajour med og deltage i innovationsudviklingen i Europa.

2.19. Forslaget om at indføre diplomer for medarbejdende livspartnere hilses i særdeleshed velkommen. I flere medlemsstater anerkendes forudgående erhvervserfaring som en del af eksamensbeviset for en erhvervsuddannelse, og tiltag, der sikrer, at relevante erhvervserfaringer medtages som en del af erhvervskvalifikationerne i bredere forstand, hilses derfor velkommen.

2.20. SMV-sektoren yder et væsentligt bidrag til innovation i Fællesskabet. På grund af de omkostnings- og tidkrævende procedurer for at udtage patent bliver dette vigtige retsinstrument i alt for få tilfælde udnyttet af SMV'erne. Det er i den forbindelse vigtigt at evaluere, i hvilken grad det eksisterende system og det fællesskabspatent, som Kommissionen foreslår i sin grønbog(12), kan gennemføres med få omkostninger, således at en eventuel omkostningsbesparelse ikke blot indebærer, at omkostningerne væltes over på andre virksomheder. I forbindelse med overvejelserne omkring etableringen af en fond eller en forsikringsordning bør man diskutere, om denne skal afholde en del af eller alle SMV'ernes overførselsomkostninger.

2.21. Det er et faktum, at EU's FTU-programmer i langt højere grad må målrettes mod SMV-sektorens behov. Det betyder, at en vis del af ekspertstillingerne i hhv. konsultations- og evalueringsprocessen omkring programmerne samt i projektgodkendelsesprocessen bør være reserveret SMV's arbejdsgiver- og arbejdstagerrepræsentanter.

2.22. SMV'erne er særligt ufordelagtigt stillet, fordi vedtagne europæiske overensstemmelsesvurderinger i praksis ofte ikke kan gennemføres på nationalt plan. Dette udgør trods den lovgivningsmæssige harmonisering en væsentlig handelshindring. Det er derfor absolut nødvendigt for de små og mellemstore virksomheder med en strammere kontrol af, hvordan reglerne håndhæves.

Forenkling af de administrative procedurer

2.23. Regionsudvalget hilser forslaget til forenkling af de administrative procedurer velkommen, eftersom de offentlige myndigheders administrative praksis af mange virksomheder betragtes som en stor belastning.

2.24. Regionsudvalget deler Kommissionens opfattelse, hvorefter det på baggrund af økonomiens globalisering og den heraf følgende hårdere konkurrence er vigtigt for SMV-sektoren, at de offentlige tjenester fungerer på en gennemsigtig, serviceorienteret og samarbejdsvillig måde. For eksempel har de danske kommuner opnået gode resultater på miljøovervågningsområdet takket være deres dialog med erhvervslivet om at løse problemerne, så snart de opstår.

2.25. Oprettelsen af centrale kontorer, der løbende skal vurdere omkostningerne og konsekvenserne for SMV ved alle europæiske, nationale og regionale lovforslag, imødeses med stor forventning. Efter Regionsudvalgets opfattelse bør høringen af parterne ikke blot inddrage SMV-sektorens repræsentanter, men også de berørte tredjeparter, f.eks. forbrugere og arbejdsgivere.

2.26. Det er de regionale og lokale myndigheders opgave at skabe et lokalt forvaltningsklima af høj standard og med en struktur, der er brugervenlig navnlig over for SMV-sektoren. De regionale og lokale myndigheder er således dem, der er bedst gearet til at tilbyde SMV-sektoren en egnet service. Hertil kommer, at de takket være samarbejde med andre myndigheder, navnlig som led i grænseoverskridende og tværregionale partnerskaber, kan forbedre udbuddet af serviceydelser. Via horisontal støtte på europæisk niveau bør det være muligt for regioner og kommuner at sammenholde eksempler på bedste praksis. I denne forbindelse henviser Regionsudvalget til betydningen af støtte fra EU-institutionerne, navnlig fra Kommissionen, til initiativer til standardisering og forenkling af procedurer for omstilling af virksomheder og for etablering af nye virksomheder.

2.27. Princippet om en integreret informations- og rådgivningsservice, altså ét registreringssted med én ansvarlig og én procedure for virksomhedsetablering, hilses velkommen og bør gennemføres på alle forvaltningsniveauer.

2.28. For at lette generationsskiftet bør virksomheder ses som levende organismer og derfor skattemæssigt ikke behandles som rene formueoverførsler. Der bør desuden oprettes rådgivningskontorer, der sammenfører personer, som ønsker at overtage en virksomhed, og personer, som ikke har nogen til at overtage deres virksomhed.

2.29. Regionsudvalget hilser en vidtgående harmonisering af de administrative procedurer på de forskellige forvaltningsniveauer velkommen, så de erhvervsdrivende pålægges så få administrative udgifter som muligt. Dette gælder især udvælgelses- og afregningsprocedurerne i forbindelse med Fællesskabsprogrammerne. Informationsteknologierne kan i høj grad hjælpe med til at forenkle de administrative procedurer og til at sikre, at de oplysninger, der gives af forvaltningerne, svarer bedre til de oplysninger, virksomhederne rent faktisk beder om.

3. Konklusioner

3.1. Regionsudvalget betoner følgende:

3.1.1. EU-institutionerne og medlemsstaterne bør navnlig på det regionale og kommunale niveau søge nye veje i samarbejdet mellem de offentlige instanser og erhvervslivet.

3.1.2. Eftersom virksomhederne i SMV-sektoren som oftest er arbejdskraftintensive, er det vigtigt også at undersøge mulighederne for at reducere de arbejdskraftrelaterede omkostningsbyrder, især via skattelettelser og incitamenter.

3.1.3. Regionsudvalget mener, at Kommissionen bør fremlægge forslag til, hvordan det store væld af foreslåede skattesænkninger og forhøjelser af støtte skal finansieres på baggrund af den forestående monetære union og Maastricht-kravene.

3.1.4. Der tages ikke tilstrækkelig hensyn til det aspekt, at høje arbejdsmiljøkrav fører til forbedrede arbejdsvilkår og dermed til et fald i arbejdsulykkeshyppigheden, færre arbejdsbetingede sygdomstilfælde og en forbedring af den faktiske tilbagetrækningsalder. Disse drifts- og samfundsøkonomiske fordele kommer også SMV-sektoren til gode.

3.1.5. Af hensyn til stabiliteten og sikkerheden foreslår Regionsudvalget, at det kun bør være pensionskasser tilladt at investere i risikovillig kapital, hvis der eksisterer passende retningslinjer.

3.1.6. Regionsudvalget støtter forslaget om at oprette et virksomhedspanel, forudsat at arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne inddrages. Derudover foreslår Regionsudvalget, at der oprettes et vist antal ekspertstillinger, dels vedrørende hørings- og evalueringsprocedurer i forbindelse med programmering, dels projektovervågningsprocedurerne.

3.2. Regionsudvalget hilser følgende forslag velkommen:

3.2.1. Fremme af overførslen af praktiske erfaringer via et samarbejde mellem skole og erhvervsliv.

3.2.2. Indførelse af diplomer for medarbejdende livspartnere, så praktiske erfaringer anerkendes som en kvalifikation.

3.2.3. Etablering af en integreret informations- og rådgivningsservice, dvs. gennemførelse af princippet om ét registreringssted og ét registreringsdokument i forbindelse med virksomhedsetablering.

3.2.4. Oprettelse af centrale kontorer, der skal vurdere omkostningerne og virkningerne for SMV ved europæiske, nationale og regionale lovforslag.

3.2.5. Udvidet repræsentation af arbejdstagernes kollektive interesser på virksomhedsniveau.

3.3. Endelig foreslår Regionsudvalget følgende:

3.3.1. Støtteforanstaltningerne for SMV-sektoren bør i hvert fald gennemføres på en sådan måde, at de er gradueret efter den kvantitative beskæftigelsesvirkning med hovedvægten på initiativer til fremme af den lokale foretagsomhed - herunder specielt blandt unge iværksættere.

3.3.2. Det bør overvejes, om man kan anspore lønmodtagere til at løbe den risiko, som det er at starte egen virksomhed, ved at give dem ret til arbejdsløshedsunderstøttelse i en begrænset periode som selvstændige erhvervsdrivende.

3.3.3. Man bør støtte SMV'er, der er parat til at deltage i et todelt uddannelsessystem ved at give unge mulighed for at erhverve praktiske erfaringer i virksomhederne.

3.3.4. Regionsudvalget foreslår, at der indføres et "europas". Dette skal give lærlinge mulighed for grænseoverskridende uddannelse i forskellige lande. For at de forskellige nationale uddannelsesenheder kan blive anerkendt i alle medlemsstater, foreslås en harmonisering af anerkendelsesprocedurerne. En fælles formular er allerede blevet udarbejdet.

3.3.5. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til at udbygge og øge støtten til EU's netværk af regionale rådgivningskontorer for SMV-sektoren, navnlig dem, som rådgiver om FTU-programmerne. Som eksempel kan her nævnes Innovation Relay Centres. Man kan derved sikre en offensiv informations- og rådgivningsstrategi, der også henvender sig til alle de virksomheder, som hidtil ikke har trukket på rådgivningskontorer.

3.3.6. Der bør lægges særlig vægt på, at støtten til virksomhedsetablering forbedrer virksomhedernes kapitalgrundlag og professionalisme. Medlemsstaterne bør fremme oprettelsen af virksomheder gennem udvikling af nye ideer på området. Derfor bør seminarer, der fremmer iværksætteri, støttes.

Bruxelles, den 3. juni 1999.

Manfred DAMMEYER

Formand for

Regionsudvalget

(1) EFT C 34 af 3.2.1997, s. 34.

(2) EFT C 42 af 10.2.1997, s. 15.

(3) EFT C 182 af 24.6.1996, s. 1.

(4) EFT C 244 af 11.8.1997, s. 9.

(5) EFT C 251 af 10.8.1998, s. 41.

(6) EFT C 116 af 14.4.1997, s. 98.

(7) KOM(1998) 550 endelig udg.

(8) Direktiv 93/104 EF af 23.11.1993 - EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18.

(9) Direktiv 89/391 EØF af 12.6.1989 - EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.

(10) Direktiv 96/71 af 16.12.1996 - EFT L 18 af 21.1.1997, s. 1.

(11) CdR 68/97 fin - EFT C 244 af 11.8.1997, s. 9.

(12) KOM(97) 314 endelig udg. af 24. juni 1997.