A4-0312/95

Beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet om forbindelserne mellem Den Europaeiske Union og Cuba (KOM(95)0306 - C4- 0298/95)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parla- mentet (KOM(95)0306 - C4-0298/95),

- der henviser til sin beslutning af 15. december 1988 om situationen i Cuba i anledning af 30-aarsdagen for Fidel Castros magtovertagelse ((EFT C 12 af 16.01.1989, s. 155.)),

- der henviser til sin beslutning af 16. september 1993 om embargoen mod Cuba og Torricelli-loven ((EFT C 268 af 04.10.1993, s. 153.)),

- der henviser til sine beslutninger af 11. marts 1993 om menneskerettig- hedssituationen i Cuba ((EFT C 115 af 26.04.1993, s. 152)) og af 10. februar 1994 om Pablo Reyes Martí- nez, samvittighedsfange i Cuba ((EFT C 61 af 28.02.1994, s. 180.)),

- der henviser til sin beslutning af 29. september 1994 om situationen i Cuba ((EFT C 305 af 31.10.1994, s. 92.)),

- der henviser til erklaeringen om Helms-Burton lovforslaget vedfoejet slutakten fra den 12. interparlamentariske konference EU-Latinamerika,

- der henviser til den mundtlige rapport, som Den Cubanske Demokratiske Platform forelagde for Europa-Parlamentets Delegation for Mellemamerika og Mexico den 19. juli 1995 i Bruxelles,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Madrid den 15. og 16. december 1995

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender og udtalelserne fra Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser og Udvalget om Udvikling og Samarbejde (A4-0312/95),

A. der henviser til, at Cuba siden 1991 har maattet undvaere en aarlig stoette i stoerrelsesordenen 5 mia dollars om aaret, som landet tidligere fik fra Sovjetunionen, og til indvirkningerne af Comecons sammenbrud i 1989 paa Cubas oekonomi, der blev ramt af en eksport- og importnedgang paa 75% i perioden 1989-1993 og en alvorlig forvaerring af befolkningens levestan- dard, og som kun har genrejst sig i minimalt omfang,

B. der fuldt ud anerkender og respekterer det cubanske folks ret til at bevare dets selvstaendighed og suveraenitet,

C. der erindrer om, at den nationale suveraenitet ligger hos folket og kun kan komme legitimt til udtryk via regelmaessig afholdelse af frie valg,

D. der gerne ser, at raceligheden, kvindernes rettigheder, den lave anal- fabetisme, indfoerelsen af en offentlig sundhedstjeneste, den lave boer- nedoedelighed og den hoeje forventede levealder, der er positive forhold sammenlignet med andre udviklingslande, bevares, og at der bliver ret- tet op paa alvorlige problemer som fravaeret i Cuba af uddannelsesmaessig pluralisme og enhver form for metodefrihed i undervisningen og ytrings- frihed,

E. der anerkender Cubas tvingende behov for hurtigst muligt at oprette nye politiske og oekonomiske forbindelser med resten af verden, herunder Den Europaeiske Union,

F. der tror fuldt ud paa, at den fuldstaendige iagttagelse, opretholdelse og fremme af menneskerettighederne og de demokratiske principper er af grundlaeggende betydning for udviklingen af forbindelserne mellem Den Europaeiske Union og Cuba,

G. der er af den overbevisning, at Cuba maa tage afgoerende skridt til at demokratisere sit politiske system, i foerste omgang ved at loeslade alle samvittighedsfanger samt indfoere en retsorden med demokratiske prin- cipper, der fuldt ud respekterer den nationale suveraenitet og inddrager hele det cubanske folk, i overensstemmelse med disse principper,

H. der henviser til, at tusinder af mennesker med fare for deres liv er flygtet fra Cuba paa toemmerflaader,

I. der beklager forfoelgelsen af befolkningsgrupper, der betragtes som uoenskede af regimet, saasom homoseksuelle,

J. der er overbevist om, at passende foranstaltninger fra Den Europaeiske Unions side vil bidrage til virkeliggoerelsen af disse maalsaetninger,

K. der henviser til de gentagne resolutioner fra FN's Generalforsamling, der fordoemmer USA's embargo mod Cuba, og til FN-resolutionen og afta- lerne fra Det Iberoamerikanske Topmoede i Bariloche i 1995 om den ameri- kanske embargo mod Cuba,

L. der henviser til, at USA's oekonomiske og finansielle embargo mod Cuba og ikke mindst invasionsforsoeget, ikke i loebet af 34 aar har opfyldt sin maalsaetning om at fremtvinge aendringer, og tror, at bestraebelserne paa at isolere landet og forstaerke boykotten, selvom dette paavirker levestan- darden i negativ retning, snarere vil forhindre end fremskynde refor- mer,

M. der henviser til, at de cubanske myndigheder har truffet en raekke for- anstaltninger til at liberalisere oekonomien, herunder en reform af loven om udenlandske investeringer (som har resulteret i indgaaelse af over 200 joint ventures med udenlandske partnere), omstrukturering af virksomheder, teknologiske omstillinger, decentralisering, oprettelse af landbrugskooperativer og udarbejdelse af forslag til en reform af banksektoren,

N. der endvidere henviser til, at de cubanske myndigheder tillod et besoeg af den franske NGO France-Liberté for at undersoege og rapportere om de politiske fangers skaebne, og at et antal, herunder Sebastian Arcos, grundlaeggeren af »Comité pro Derechos Humanos de Cuba«, er blevet loes- ladt, omend der ifoelge rapporter fra Amnesty International, Democracia Cristiana Cubana, Comité Cubano de Derechos Humanos, FN's Menneskeret- tighedskommission, America Watch og andre trovaerdige kilder fortsat er mange samvittighedsfanger i faengslerne,

O. der henviser til, at siden oestblokkens sammenbrud er EU blevet Cubas vigtigste kilde til bistand, idet EU staar for omkring 75% af den sam- lede bistand siden 1980 med et beloeb paa 14 mio ecu i 1994, og at resten af bistanden for en stor del kommer fra OEstrig, Finland og Sverige, der tiltraadte EU i begyndelsen af 1995,

P. der henviser til, at Cubas udlandsgaeld sammen med den sparsomme inter- nationale bistand bidrager til at vanskeliggoere landets overgang til markedsoekonomi,

Q. der henviser til, at Den Europaeiske Union er Cubas vigtigste handelspartner, vigtigste investor og vigtigste bistandsyder, og at de oekonomiske og handelsmaessige forbindelser mellem Den Europaeiske Union og Cuba ikke staar i et rimeligt forhold til de gensidige muligheder,

R. der tager hoejde for, at Cuba nu er det eneste land i Latinamerika og i det caraibiske omraade, som Den Europaeiske Union ikke har indgaaet en handels- eller samarbejdsaftale med, mens hovedparten af medlemsstater- ne opretholder oekonomiske forbindelser saavel som bilaterale aftaler med Cuba, og at selv om EU har normale diplomatiske forbindelser med Cuba, og landet er omfattet af EU's generelle toldpraeferenceordning, findes der paa grund af de foernaevnte politiske omstaendigheder ingen aftalemaes- sig ramme, der kan institutionalisere forbindelserne mellem de to par- ter,

1. glaeder sig over meddelelsen fra Kommissionen, forudsat at den foerer til en dialog med Cuba, som kan udmoente sig i en aftalemaessig ramme, der er forenelig med Den Europaeiske Unions principper om samarbejde, respekt for menneskerettighederne og demokrati, og som maa omfatte afholdelsen af frie valg;

2. glaeder sig over de skridt, nogle medlemsstater for nylig har truffet, til at styrke de oekonomiske og politiske forbindelser med Cuba;

3. mener, at dialog er det mest effektive middel til at fremme udviklingen i Cuba hen imod gennemfoerelse af de politiske og oekonomiske aendringer, der vil goere det muligt for landet fuldt ud at blive integreret i det internationale samfund;

4. erkender, at det er op til cubanerne selv, uanset om de bor paa oeen eller i udlandet, at traeffe deres egne afgoerelser om det politiske og oekonomiske system, som de oensker, forudsat at internationalt anerkendte vaerdier, som vi alle er faelles om, respekteres fuldt ud;

5. mener, at der inden for rammerne af dialogen mellem EU og Cuba kan oeves en positiv indflydelse paa reformerne af det politiske og oekonomiske system med udgangspunkt i, at det er cubanerne selv, dem derhjemme og dem udenfor, der skal afgoere oeens politiske fremtid;

6. kraever, at de skitserede aendringer bringer den cubanske straffelov i overensstemmelse med de anerkendte principper i den erklaering, der blev vedtaget paa Verdenskonferencen om Menneskerettigheder i Wien i 1993;

7. mener, at EU boer stoette den cubanske demokratiseringsproces paa alle niveauer, og opfordrer de cubanske myndigheder til at tage sagerne mod alle de fanger, der er doemt for politiske forbrydelser, op til fornyet behandling;

8. glaeder sig over afholdelsen af moeder og konferencer mellem cubanere hjemme og i udlandet med henblik paa at fremme gensidig forstaaelse og loesning af de uoverensstemmelser, som adskiller dem, og haaber, at de i fremtiden vil finde sted regelmaessigt og blive udvidet til ogsaa at omfatte repraesentanter for de politiske partier og menneskerettigheds- grupper, som findes i det skjulte i Cuba, samt de andre, der fra deres eksil kaemper for demokratisk pluralisme;

9. erkender, at vanskelighederne med at erstatte den centrale planoekonomi, med en social markedsoekonomi sandsynligvis vil vaere betydelig stoerre uden international bistand, som hovedsagelig maa vaere styret via private investeringer og ikke-statslige organisationer, saa den kommer det cu- banske folk til gode;

10. kraever, at medlemsstaterne undersoeger foranstaltninger med henblik paa at nedsaette eller eftergive Cubas gaeld hos dem, navnlig ved at ivaerk- saette programmer til omlaegning af gaelden til egne midler i joint ven- tures, til miljoe, faglig og erhvervsmaessig uddannelse og til sociale programmer;

11. udtrykker tilfredshed over de cubanske myndigheders foranstaltninger, der har til formaal at indlede en aabning af den cubanske oekonomi, men understreger, at de maa vaere ledsaget af resolutte og maalrettede skridt til en hurtig politisk aabning, der sikrer de sociale landvindinger, som har kendetegnet det cubanske samfund i disse aar, velkommen;

12. kraever, at Kommissionen yder teknisk bistand til Cuba for at indfoere de nye institutionelle og strukturelle foranstaltninger, der er uundvaerli- ge for at sikre, at de oekonomiske reformer, der er sat i gang, skal lykkes;

13. henstiller til Kommissionen at efterkomme anmodningen fra Centret for Europaeiske Studier i Havana om at give det status som »Center for Euro- paeisk Dokumentation« og dermed anerkende det gode informations- og dokumentationsarbejde, som dette center udfoerer, navnlig i samarbejde med IRELA;

14. forfaegter endvidere de cubanske arbejdstageres ret til at strejke, oprette uafhaengige fagforeninger og indgaa aftaler direkte med arbejds- giverne i stedet for via officielle mellemmaend;

15. forsvarer de europaeiske virksomheders ret til at oprette lovlige han- delsforbindelser, til at drive virksomhed i Cuba og med cubanske part- nere samt til at drage fordel af handelsmuligheder, saa snart disse opstaar uden indblanding fra en tredje part, men understreger, at man ved en europaeisk deltagelse i oekonomiske reformer og en omstrukturering boer undgaa tab af jobs;

16. kraever ligeledes lige muligheder for cubanske og udenlandske virksom- hedsledere i forbindelse med ansaettelse af medarbejdere:

17. understreger behovet for at sprede landbrugsproduktionen med henblik paa at fremme en afbalanceret selvforsyning med foedevarer, og anmoder Kom- missionen om at samle sin finansiering omkring de SMV'er og NGO'er, der deltager i oekologiske landbrugsprojekter, og forpligte sig til at kon- trollere eksporten af pesticider;

18. glaeder sig over initiativerne til at opbygge smaa baeredygtige energipro- jekter, f.eks. solenergiprojekter, opfordrer Kommissionen til at delta- ge i finansiering af disse projekter;

19. paapeger perspektiverne og problemerne ved en udbygning af de traditio- nelle former for turisme, saaledes at man ved fremme af denne oekonomiske aktivitet altid soerger for at undgaa miljoeoedelaeggelser;

20. mener, at det er vaesentligt at oege den humanitaere hjaelp og foedevare- hjaelpen saavel som at styrke de projekter, der direkte har til formaal at stoette de reformer, der foerer til en stoerre respekt for menneskerettig- hederne og de civile og politiske rettigheder i Cuba og en udvidelse af det omraade, hvor disse udoeves, samt at udvide omraadet for den frie markedsoekonomi og isaer at styrke det arbejde, som de cubanske og euro- paeiske NGO'er har udfoert navnlig i de sidste aar ved at regulere den retlige status for de NGO'er, der arbejder i Cuba, for at goere deres aktioner mere effektive;

21. mener, at den humanitaere bistand saa vidt muligt boer ydes gennem NGO'er, der har deres rod i det cubanske civilsamfund, og navnlig hvis de ind- gaar i et samarbejde med NGO'er fra EU's medlemsstater;

22. mener, at der boer tages saerligt hensyn til udviklingen af det cubanske civilsamfund ved at stoette NGO'ernes arbejde og at fremme deres inter- nationale kontakter;

23. gentager sin appel til USA om ikke at gennemfoere foranstaltninger med henblik paa at indfoere straffe for dem, som handler med Cuba, hvilket er en overtraedelse af folkeretten og de normer, som er fastlagt af Ver- denshandelsorganisationen, og opfordrer igen USA's myndigheder til helt at bringe den oekonomiske embargo mod Cuba til ophoer;

24. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer, Den Cubanske Folkerepubliks Nationalfor- samling, formanden for det cubanske Statsraad, formanden for det latina- merikanske parlament samt formaendene for Den Amerikanske Kongres' to kamre.