KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 14.11.1996 
KOM(96) 575 endelig udg. 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
om anvendelse af fællesskabsreglerne for statsstøtte 
til medlemsstaternes kulindustri i 1994 

1. Indledning 
I henhold til artikel 10 i Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF1* af 28. december 1993 
om fællesskabsregler for statsstøtte til kulindustrien skal Kommissionen hvert år aflægge 
beretning til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Rådgivende Udvalg om gennemførelsen af 
denne beslutning. 
I nærværende beretning foretages en nærmere gennemgang af den finansielle støtte, der er 
ydet i løbet af kalenderåret 1994 af Tyskland, Spanien, Frankrig, Portugal og Det Forenede 
Kongerige til disse landes kulindustri. 
Alle de medlemsstater, der har haft til hensigt at træffe foranstaltninger til fordel for 
virksomheder inden for kulindustrien i 1994, skulle før den 1. januar 1994 give 
Kommissionen oplysning om, hvilke foranstaltninger de påtænkte at træffe direkte eller 
indirekte til fordel for deres kulindustri for året 1994. 
Disse foranstaltninger kan kun anses for at være forenelige med det fælles marked, dersom 
de bidrager til at virkeliggøre mindst et af følgende mål: 
på baggrund af kulpriserne på de internationale markeder at gøre nye fremskridt hen 
imod økonomisk levedygtighed for at sikre en gradvis nedsættelse af støtten 
at løse sociale og regionale problemer i forbindelse med total eller delvis 
aktivitetsindskrænkning i produktionsanlæg 
at fremme kulindustriens tilpasning til miljøbeskyttelsesnormerne. 
1) EFT L 329 af 30.12.1993, s. 12. 
-2-
I overensstemmelse med artikel 8 i nævnte beslutning har følgende medlemsstater forelagt 
Kommissionen deres moderniserings-, rationaliserings- og strukturomlægningsplaner for 
kulindustrien: 
Tyskland ved brev af 29. april 1994 
Spanien ved brev af 30. maj 1994 
Frankrig ved brev af 9. december 1994 
Portugal ved brev af 5. august 1994 
Det Forenede Kongerige ved brev af 30. marts 1994. 
Efter meddelelsen af disse planer har Kommissionen afgivet udtalelse om deres 
overensstemmelse med de generelle og specifikke mål i artikel 2, 3 og 4 i beslutning nr. 
3632/93/EKSF ved beslutninger af 13. december 19942) for Tysklands og Spaniens 
vedkommende, ved beslutning af 19. juli 19953) for Frankrigs vedkommende, ved beslutning 
af 3. november 19944) for Portugals vedkommende og ved beslutning af 1. juni 19945) for Det 
Forenede Kongeriges vedkommende. 
Endvidere har medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i beslutning nr. 
3632/93/EKSF givet meddelelse om de finansielle foranstaltninger, de påtænker at træffe for 
1994. Kommissionen har taget stilling til disse ved beslutninger af 1. juni 19946), 13. 
december 19947) og 19. juli 19958) for Tysklands vedkommende, ved beslutninger af 13. 
december 19949) og 30. april 199610) for Spaniens vedkommende, ved beslutning af 19. juli 
1995n) for Frankrigs vedkommende, ved beslutning af 3. november 199412) for Portugals 
vedkommende og ved beslutninger af 1. juni 199413), 3. november 199414) og 30. november 
199415) for Det Forenede Kongeriges vedkommende. 
Den støtte, der nævnes i dette dokument, er den, som er endeligt godkendt af Kommissionen 
for året 1994 i henhold til beslutning nr. 3632/93/EKSF. Der er tale om den første beretning 
i henhold til artikel 10 i nævnte beslutning, som trådte i kraft den 1. januar 1994. 
2) EFTnr. L 385 af 31.12.1994 
3) EFT nr. L 267 af 9.11.1995, s. 46 
4) EFT nr. L 379 af 31.12.1994, s. 3 
5) EFT nr. L 220 af 25.8.1994, s. 12 
6) EFT nr. L 220 af 25.8.1994, s. 10 
7) EFT nr. L 385 af 31.12.1994, s. 18 
8) EFT nr. L 287 af 30.11.1995, s. 53 
9) EFT nr. L 385 af 31.12.1994, s. 31 
10) EFT nr. L 259 af 12.10.1996, s. 14 
il) EFT nr. L 267 af 9.11.1995, s. 46 
12) EFT nr. L 379 af 31.12.1994, s. 3 
13) EFT nr. L 220 af 25.08.1994, s. 12 
14) EFT nr. L 379 af 31.12.1994, s. 6 
15) EFTnr. L 382 af 31.12.1994, s. 1 
2. Kulindustrien og -markedet 
2.1. Produktion 
Kulproduktionen i Den Europæiske Union beløb sig i 1994 til 131,2 mio. t, eller 27,6 mio. 
t mindre end i 1993 som følge af medlemsstaternes strukturomlægnings-, rationaliserings- og 
moderniseringspolitik. Alle producentlande oplevede et fald i deres produktion i 1994 i 
forhold til 1993, og målt i absolutte tal tegnede Det Forenede Kongerige sig for det største 
(-19,7 mio. t) efterfulgt af Tyskland (-6,6 mio. t). 
Produktionen i 1995 forventes at ligge lidt højere end i 1994. Det ser dog ud til, at den 
nedadgående tendens vil gøre sig gældende igen i 1996. 
Tabel 1 
Kulproduktion (*1000 t) 
Tyskland 
Spanien (1) 
Frankrig 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerigel 
Andre 
Den 
Europæiske 
Union 1990 
76 553 
19 440 
10 487 
281 
89 301 
1 139 
197 201 1991 
72 744 
17 922 
10 127 
270 
92 712 
661 
194 436 1992 
72 153 
18 551 
9 478 
221 
83 987 
330 
184 720 1993 
64 175 
18 402 
8 576 
197 
67 463 
11 
158 824 1994 
57 623 
18 194 
7 538 
147 
47 717 
1 
131 220 1995 
58 853 
17 675 
5 976 
0 
51 937 
0 
134 441 forskel 
1994/1993 
% 
-10,2 
-1,1 
-12,1 
-25,4 
-29,3 
-90,9 
-17,4 forskel 
1995/94 
% 
+2,1 
-2,9 
-20,7 
-100,0 
+8,8 
-100,0 
+3,2 
(1) inklusive "lignito negro" 
2.2. Beskæftigelse 
De fortsatte rationaliseringsforanstaltninger og nedgangen i aktiviteterne i kulindustrien i hovedparten 
af producentlandene har ført til en yderligere nedgang i beskæftigelsen. Således var der ved udgangen 
af 1994 beskæftiget 93 200 personer i kulminerne eller 14 200 færre end i 1993. Det største fald i 
beskæftigelsen målt i absolutte tal er sket i Det Forenede Kongerige (6 400) efterfulgt af Tyskland 
(5 000) og Spanien (1 900). 
Tabel 2 
Antal beskæftigede i kulminerne ved udgangen af året (i 1000) 
Tyskland 
Spanien 
Frankrig 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
Den Europæiske 
Union 
(ilde: Eurostat 1990 
77,9 
30,6 
10,1 
0,6 
50,7 
171,8 1991 
73,2 
29,8 
8,9 
0,5 
42,3 
156,5 1992 
68,5 
27,0 
8,3 
0,5 
30,5 
135,5 1993 
62,0 
24,0 
7,9 
0,4 
13,0 
107,4 1994 
57,0 
22,1 
7,4 
0,0 
6,6 
93,2 variation 
1994/93 
% 
-8,1 
-7,9 
-6,3 
-100,0 
-49,2 
-13,2 
2.3. Efterspørgsel efter og handel med kul 
I 1994 lå den samlede efterspørgsel efter energi i Den Europæiske Union på praktisk talt samme niveau 
som i 1993 (+ 0,7 %). Dog fortsatte faldet i efterspørgslen efter fast brændsel. Dette gjaldt især for 
brunkul (-5,5 %) og i noget mindre omfang for stenkul (-0,8 %). 
Sammenlagt har de interne leverancer af kul i EU i 1994 registreret en ny nedgang på 20,6 mio. t i 
forhold til 1993. Denne nedgang er særlig bemærkelsesværdig, eftersom leverancerne allerede var gået 
betragteligt tilbage i 1993 i forhold til 1992. 
Nedgangen er hovedsagelig resultatet af et fald i efterspørgslen for alle forbrugssektorer. Nedgangen 
i leverancerne har især været betydelig i elproduktionssektoren. De medlemsstater, hvor man har 
registreret den største nedgang, er Det Forenede Kongerige (-15,7 mio. t) og Frankrig (-5,5 mio. t). I 
de øvrige medlemsstater har der været tale om enten en stabilisering eller en beskeden forøgelse af 
leverancerne. 
De 258,2 mio. t for 1994 er det laveste niveau, som nogensinde er registreret i Den Europæiske Union. 
Efter den konjunkturbetingede stigning i 1995 regner man med, at den nedadgående tendens vil 
fortsætte i de kommende år. 
Der er tale om en generel tilbagegang i alle sektorer. Den mest markante nedgang registreres inden for 
offentlige elværker (-13,9 mio. t) samt koksværker (-2,4 mio. t). Pr. land kan der konstateres en særlig 
markant nedgang i Det Forenede Kongerige (-15,7 mio. t). Det er vigtigt at bemærke, at nedgangen 
især rammer de store stenkul sproducenter i EU, selv om - hvis man ser bort fra Det Forenede 
Kongerige og Frankrig - tendensen for 1994 sandsynligvis har været opadgående (+ 0,6 mio. t). 
Tabel 3 
Interne leverancer af kul (mio. t) 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irlande 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
Den 
Europæiske 
Union. 1990 
14,9 
10,1 
80,3 
1,4 
30,2 
30,4 
3,2 
2,1 
0,2 
14,9 
5,0 
107,9 
300,5 1991 
14,0 
12,8 
87,0 
2,0 
31,2 
31,9 
3,1 
19,3 
0,2 
13,3 
4,4 
112,4 
331,6 1992 
13,2 
11,4 
82,8 
1,9 
32,9 
31,5 
3,4 
17,5 
0,3 
12,7 
4,5 
102,7 
314,8 1993 
11,1 
10,2 
75,2 
2,3 
30,8 
26,8 
3,1 
14,9 
0,3 
13,5 
4,8 
85,7 
278,8 1994 
11,6 
11,6 
75,0 
2,4 
29,5 
21,3 
3,0 
14,4 
0,3 
13,9 
5,1 
70,0 
258,2 1995 
13,7 
12,9 
76,2 
1,5 
31,8 
22,6 
2,6 
17,4 
0,2 
14,1 
6,0 
75,2 
274,2 forskel 
1994/93 
% 
+4,5 
+13,7 
-0,3 
+4,3 
-4,2 
-20,5 
-3,2 
-3,4 
0,0 
+3,0 
+6,3 
-18,3 
-7,4 forskel 
1995/94 
% 
+18,1 
+11,2 
+1,6 
-37,5 
+7,8 
+6,1 
-13,3 
+20,8 
-33,3 
+1,4 
+ 17,6 
+7,4 
+6,2 
Kilde: Eurostat 
Importen af kul fra tredjelande har i 1994 udvist en lille stigning på 1,3 mio. t og er hermed nået 
op på 118,1 mio. t. Denne stigning hænger sammen med en stigning i forbruget i visse sektorer, 
navnlig inden for jern- og stålindustrien, som hovedparten af Fællesskabets kul virksomheder ikke 
har kunnet drage nytte af som følge af deres manglende konkurrencedygtighed. 
Tabel 4 
Import af stenkul fra tredjelande (mio. t) 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irlande 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige 
Den 
Europæiske 
Union. 1990 
13,2 
9,7 
8,6 
1,4 
9,8 
17,3 
2,6 
19,5 
0,2 
16,5 
4,5 
12,7 
115,9 1991 
13,3 
12,6 
13,7 
1,4 
12,0 
20,2 
2,7 
19,2 
0,2 
15,2 
4,1 
19,1 
133,6 1992 
13,1 
11,8 
14,2 
2,1 
13,7 
21,4 
2,7 
17,6 
0,3 
14,7 
4,4 
19,8 
135,9 1993 
11,4 
10,3 
12,6 
1,3 
12,3 
13,9 
2,7 
14,3 
0,2 
14,9 
4,8 
18,1 
116,8 1994 
13,5 
10,0 
13,9 
1,4 
12,2 
12,0 
2,2 
15,4 
0,2 
16,0 
5,3 
16,0 
118,1 1995 
13,6 
12,8 
15,0 
1,3 
12,4 
9,8 
2,5 
18,8 
0,1 
17,1 
5,9 
14,9 
124,3 forskel 
1994/93 
% 
18,4 
-2,9 
10,3 
7,7 
-0,8 
-13,7 
-18,5 
7,7 
0,0 
7,4 
10,4 
-11,6 
1,1 forskel 
1995/94 
% 
0,7 
28,0 
7,9 
-7,1 
1,6 
-18,3 
13,6 
22,1 
-50,0 
6,9 
11,3 
-6,9 
5,2 
Kilde: Eurostat 
-7-
Tabel 5 
Kulleverancer til andre fællesskabslande (* 1000 t) 
År 
1990 
1991 
1992 
1993 
1994 
1995 Belgien 
668 
606 
622 
620 
924 
793 Tyskland 
4 906 
3 188 
1 510 
915 
1 121 
1 203 Spanien 
2 
0 
0 
0 
0 
0 Frankrig 
460 
490 
444 
426 
397 
292 Neder­
landene 
2 335 
2 363 
2 029 
2 243 
2 612 
2 823 Det 
forenede 
Kongerige 
1 559 
1 520 
840 
946 
961 
630 Andre 
37 
51 
54 
28 
27 
10 lait 
9 967 
8 218 
5 499 
5 178 
6 042 
5 751 
Kilde: Eurostat og markedsrapport 
Samhandelen med kul mellem medlemsstaterne, herunder interne leverancer af kul fra tredjelande i fri 
omsætning, er steget med 0,9 mio. t i 1994. Denne tendens skyldes hovedsagelig en forøgelse af 
importen (jf ovenfor). 
2.4. EU-kulvirksomhedernes finansielle situation 
For Den Europæiske Union som helhed er de gennemsnitlige produktionsomkostninger steget fra 114 
ECU/tkæ i 1993 til 119 ECU/tkæ i 1994 eller 5%. Den stigning, der er sket i Frankrig og Tyskland, 
har rigeligt udlignet omkostningsfaldet i de andre producentlande. Det er i den forbindelse værd at 
lægge mærke til, at der har fundet en betydelig omkostningsreduktion sted i Det Forenede Kongerige 
i 1994. 
- 8 
Tabel 6 
Den finansielle situation i kulindustrien 
Produktionsomkostninger(l) 
ECU/tkæ 
Tyskland 
Spanien (1) 
Frankrig 
Portugal 
Det 
Forenede 
Kongerige 
Gennem­
snit EU 1991 
138 
154 
91 
103 
74 
109 1992 
143 
147 
100 
121 
71 
112 1993 
151 
131 
110 
112 
62 
114 1994 
154 
127 
125 
107 
52 
119 1994/ 
1993 
% 
+ 2% 
- 3% 
+ 13 % 
- 4% 
- 17 % 
+ 5 % Indtægter 
ECU/tkæ 
1991 
126 
109 
60 
72 
73 
97 1992 
131 
109 
56 
78 
71 
101 1993 
136 
97 
62 
72 
60 
99 1994 
138 
98 
55 
69 
51 
101 1994/ 
1993 
% 
+ 2% 
+ 1 % 
- 11 % 
- 4% 
- 14 % 
+ 2% Resultater 
ECU/tkæ 
1991 
-12 
-45 
-32 
-31 
-0 
-12 1992 
-12 
-39 
-45 
-43 
-0 
-12 1993 
-15 
-34 
-49 
-40 
-2 
-15 1994 
- 16 
-29 
-70 
-38 
- 1 
-18 
(1) Samlede omkostninger herunder forrentning af kapitalen og afskrivninger 
For så vidt angår indtægterne, er der i 1994 i Den Europæiske Union som helhed registreret en stigning 
på 2 %. Under hensyntagen til, at de gennemsnitlige indtægter er steget mindre end 
produktionsomkostningerne, hvor stigningen er på 5 %, er kulindustriens gennemsnitlige resultat i 1994 
ringere end i 1993. 
Det er værd at bemærke, at der er stor forskel på indtægterne i de forskellige kulproducerende lande. 
Det må for en stor dels vedkommende tilskrives de indirekte støttemekanismer for forbruget i visse 
lande. I henhold til beslutningens artikel 2, stk. 2, og artikel 9, stk. 7, skal disse mekanismer være 
ophævet inden den 31. december 1996. 
I en stor del af EU's kulvirksomheder har der kunnet konstateres ofte mærkbare forbedringer i 
produktiviteten, som i vid udstrækning skyldes industriens omstrukturerings- og 
rationaliseringsbestræbelser. I praksis forholder det sig sådan, at lukningerne først og fremmest berører 
de mindst produktive miner, og at man, når der er truffet beslutning om at lukke en mine inden for en 
forholdsvis kort tidsfrist, reducerer det forberedende arbejde underjorden til et minimum, hvilket frigør 
arbejdere til produktionen, eller man nedskærer antallet af arbejdere under jorden. I begge tilfælde 
stiger produktiviteten. 
- 9 -
Tabel 7 
Udvundet mængde underjorden pr. mandtime (kg) 
Tyskland 
Spanien 
Frankrig 
Det forenede 
Kongerige 
Den Europæiske 
Union 1990 
673 
341 
634 
704 
628 1991 
681 
315 
727 
801 
665 1992 
698 
328 
743 
919 
703 1993 
706 
402 
824 
1.416 
743 1994 
707 
421 
653 
1.857 
773 1994/93 
% 
0,1 
4,7 
-20,8 
31,1 
4,0 
Ci Ide: Eurostat 
3. Beskrivelse af de finansielle interventioner til støtte for kulindustrien 
Denne beretning vedrører de foranstaltninger, der er defineret i artikel 1 i beslutning nr. 3632/93/EKSF, 
dvs. 
enhver direkte eller indirekte foranstaltning eller intervention fra de offentlige myndigheders 
side, som har forbindelse med produktionen, markedsføringen og udenrigshandelen, og som 
giver kulindustrivirksomhederne en økonomisk fordel ved at lette de byrder, de normalt selv 
skulle have båret, selv om de offentlige budgetter ikke belastes 
anvendelse af de afgifter, som de offentlige myndigheder har gjort obligatoriske, og som 
direkte eller indirekte kommer kulindustrien til gavn, uden at der skelnes mellem, om støtten 
ydes af staten eller af offentlige eller private organer, som staten udpeger til at forvalte den 
støtteelementer, der eventuelt er indeholdt i finansieringsforanstaltninger, som medlemsstaterne 
træffer over for kul virksomheder, og som ikke kan betragtes som risikovillig kapital ydet til 
et selskab efter sædvanlig praksis i en markedsøkonomi. 
I de beretninger, der blev udarbejdet under beslutning nr. 2064/86/EKSF, skelnedes der mellem støtte 
knyttet til den løbende produktion og stolte, der ikke er knyttet til denne 1 nærværende beretning 
benyttes en mere præcis klassificering af støtten som fastlagt i artikel 3, 4, 5, 6 og 7 i beslutning nr. 
3632/93/EKSF, dvs. at der sondres mellem driftsstøtte, støtte til aktivitetsindskrænkning, støtte til 
dækning af ekstraordinære udgifter, støtte til forskning og udvikling og støtte til miljøbeskyttelse. 
- 10-
En opdeling af den samlede støtte ydet af medlemsstaterne på disse forskellige støttekategorier giver 
et ret klart billede af den kulpolitik, der føres på nationalt plan, og af det stade, moderniserings-, 
rationaliserings- og strukturomlægningsprocessen befinder sig på. 
Tabel 8 
Støttens fordeling 
Tyskland 
- knyttet til den løbende produktion* 
- ikke knyttet til den løbende produk­
tion** 
Spanien 
- knyttet til den løbende produktion* 
- ikke knyttet til den løbende produk­
tion** 
Frankrig 
- knyttet til den løbende produktion* 
- ikke knyttet til den løbende produk­
tion** 
Portugal 
- knyttet til den løbende produktion* 
- ikke knyttet til den løbende produk­
tion** 
Det Forenede Kongerige 
- knyttet til den løbende produktion* 
- ikke knyttet til den løbende produk­
tion** 
EU I ALT 
- knyttet til den løbende produktion* 
- ikke knyttet til den løbende produk­
tion** Beslutning nr. 2064/86/EKSF 
1990 
Mio ECU 
4 576,5 
200,6 
499,2 
0 
166,2 
792,2 
4,6 
0,0 
0,0 
103,5 
5 327,1 
1 096,3 1991 
4 502,7 
247,5 
667,4 
267,0 
165,3 
783,2 
4,5 
0,0 
0,0 
13,7 
5 401,1 
1 312,6 1992 
4 497,7 
246,7 
463,3 
108,9 
186,9 
774,6 
5,8 
0,0 
0,0 
13,1 
5 194,6 
1 145,0 1993 
4 462,6 
256,3 
373,3 
0 
190,2 
818,1 
6,4 
1,0 
1,9 
12,4 
5 034,4 
1 087,8 Beslutning nr. 
3632/93/EKSF 
1994 
4 845,8*** 
181,4 
730,8 
145,3 
298,0 
614,8 
1,8 
3,6 
20,1 
870,0 
5 896,5 
1 815,1 
** 
***. støtte ydet i henhold til artikel 3, 4, 5 og 6 i beslutning nr. 2064/86/EKSF og til artikel 3 
og 4 i beslutning nr. 3632/93/EKSF. 
gamle forpligtelser i henhold til beslutning nr. 2064/86/EKSF og støtte ydet i henhold til 
artikel 5, 6 og 7 i beslutning nr. 3632/93/EKSF. 
eksklusive anvendelse af 5 350 mio. DM (2 779 mio. ECU) fra en kreditlinje vedrørende 
udligningsfondens gældafvikling inden for rammerne af den tyske lov af 19. juli 1994 om 
elværkernes kulforsyning. 
11 
Sammenlignet med 1993 kan man især konstatere, at der er sket en klar forøgelse af 
produktionsstøtten, dog ikke for Portugals vedkommende, hvor udvindingsaktiviteterne totalt 
ophørte med udgangen af 1994. Et mere detaljeret billede af situationen i de enkelte medlemsstater 
gives nedenfor. 
3.1. Tyskland 
I 1993 androg den af Kommissionen godkendte støtte knyttet til den løbende produktion 
8 639 700 000 DM (4 462 600 000 ECU). I 1994 godkendte Kommissionen driftsstøtte (artikel 
3 i beslutning nr. 3632/93/EKSF) på i alt 14 677 700 000 DM (7 624 800 000 ECU), svarende 
til en stigning på 71%. De to vigtigste poster herunder er: 
- en finansiel foranstaltning på 5 800 mio. DM, der indgår i tredje lov om el produceret på basis 
af kul, og som dækker de mængder, der er aftalt mellem kul- og elproducenterne inden for 
rammerne af "århundredets kontrakt" 
- anvendelse af 5 350 mio. DM fra en kreditlinje på 6 000 mio. DM inden for rammerne af den 
tyske lov af 19. juli 199416) om elværkernes kulforsyning og om ændring af tredje lov om el 
produceret på basis af kul. Kreditlinjen er bestemt til at dække underskuddet i udligningsfonden 
pr. 31. december 1993. Der er således tale om en afvikling af den gæld, udligningsfonden har 
ophobet i løbet af de foregående regnskabsår. 
Selv om der ses bort fra anvendelsen af kreditlinjen, må det konstateres, at der ikke er sket nogen 
egentlig forbedring i situationen med hensyn til støttens størrelse på trods af en mærkbar nedgang 
i produktionen. I beslutning 94/1070/EKSFI7) af 13. december 1994 om Tysklands finansielle støtte 
til kulindustrien i 1994 understregede Komissionen nødvendigheden af at træffe foranstaltninger 
i henhold til artikel 9, stk. 7, i beslutning nr. 3632/93/EKSF for at bringe støtteordningen for kul 
bestemt til elproduktion i overensstemmelse med bestemmelserne i nævnte beslutning. 
Det skal i den forbindelse erindres, at den såkaldte "Kohlepfennig"-afgiftsordning er blevet 
erklæret forfatningsstridig i slutningen af 1994 af den tyske forfatningsdomstol og forbudt efter 
31. december 1995. Domstolen har motiveret sin afgørelse som følger: Ved at vælge et særligt 
bidrag som finansieringsmiddel fraviger lovgiveren tre grundprincipper inden for god 
finansforvaltningspraksis. Han påberåber sig - med henblik på fiskale bestemmelser - en 
lovgivningsmæssig kompetence, der falder uden for god finansforvaltningspraksis. Han bringer 
parlamentets budgetbeføjelser i fare, eftersom provenuet af det særlige bidrag ikke er opført på 
budgettet. Han sætter endvidere spørgsmålstegn ved princippet om lighed i skatteretlig henseende 
ved at overføre skatteyderens byrde fra den fælles til en særlig byrde. 
16) BGB1 af 28.7.1994, s. 1618 
17) EFT nr. L 385 af 31.12.1994, s. 18 
- 12 -
Et særligt bidrag af denne type kan ifølge forfatningsdomstolen kun tillades, hvis der overholdes 
en række stramme forfatningsmæssige betingelser, og det kan kun vedrøre en kategori af 
skatteydere, der er særlig berørt af de udgifter, der skal finansieres, og derved bærer et i forvejen 
eksisterende finansieringsansvar. Når en finansiering ikke specifikt henhører under en særlig 
kategoris ansvar, er den et fælles anliggende og derfor omfattet af skatteprovenuet. 
De tyske myndigheder har siden vedtaget en ny lov om støtte til kul bestemt til elproduktion, 
hvorved støtten opføres på budgettet og "Kohlepfennig"-ordningen ophæves. 
For så vidt angår støtte til afsætning af kul og koks til Fællesskabets jern- og stålindustri, er de 
beløb, der er godkendt for 1994 i henhold til beslutning 94/1070/ESF18) og 95/499/EKSF,9), udtryk 
for en relativ stabilitet i forhold til det foregående år (i alt 3 232 mio. DM mod 3 248 mio. for 
1993). 
Den øvrige godkendte driftsstøtte for 1994 omfatter: 
- en støtte på 110 mio. DM som led i ordningen for bevarelse af arbejdsstyrken i underjordiske 
miner ("Bergmannspråmie") 
- en støtte på 127,8 mio. DM til udligning mellem minedistrikterne 
- en støtte på 57,9 mio. DM som kompensation for kul med lav brændværdi. 
Som følge af støttens aftagende karakter opfylder disse tre foranstaltninger målene og kriterierne 
i artikel 2 i beslutning nr. 3632/93/EKSF. 
Kommissionen har endvidere ved beslutning 94/573/EKSF20) af 1. juni 1994 tilladt støtte til 
dækning af ekstraordinære udgifter i henhold til artikel 5 i beslutning nr. 3632/93/EKSF til fordel 
for dels virksomheden Ruhrkohle AG (179,1 mio. DM), dels virksomhederne Ruhrkohle AG, 
Saarbergwerke AG, Gewerkschaft Auguste Victoria, Sophia Jacoba GmbH og Preussag (170,1 
mio. DM). Disse ekstraordinære udgifter omfatter bl.a.: 
- udgifter til sociale ydelser i forbindelse med førtidspensionering af arbejdstagere 
- gratis kulleverancer til arbejdstagere, der har mistet deres arbejde som følge af 
strukturomlægningen 
- ekstraordinære udgifter til arbejdstagere, der har mistet deres arbejde som følge af 
strukturomlægningen 
18) EFT nr. L 385 af 31.12.1994, s. 18 
l9)EFTnr.L 287 af 30.11.1995, s. 53 
20) EFT nr. L 220 af 25.8.1994, s. 10 
- 13 -
- ekstraordinære forringelser af aktiver, der skyldes strukturomlægningen 
- udgifter i forbindelse med opfyldning af mineskakter 
- udgifter til udpumpning på de brydningssteder, der har været genstand for 
lukningsforanstaltninger siden 1967. 
3.2. Spanien 
Den af Kommissionen tilladte driftsstøtte og støtte til aktivitetsindskrænkning for 1994 androg 
henholdsvis 39 581 mio. pta. (249 mio. ECU) og 76 561 mio. pta. (481,8 mio. ECU), dvs. i alt 
116 142 mio. pta., hvilket skal sammenholdes med de 55 657 mio. pta., der blev ydet som støtte 
til den løbende produktion for 1993. 
I beslutning 94/1072/EKSF2,) af 13. december 1994 om godkendelse af Spaniens støtte til 
kulindustrien for året 1994 vurderede Kommissionen denne støtte i lyset af den plan for 
modernisering, rationalisering, strukturomlægning og aktivitetsindskrænkning i kulindustrien for 
perioden 1. januar 1994 -31. december 1997, som Spanien forelagde Kommissionen ved skrivelse 
af 30. maj 1994 og i ændret form ved skrivelse af 7. november 1994. 
Den meddelte plan for 1994-1997 har til formål at forbedre kulindustriens konkurrenceevne og 
skal føre til en gradvis nedsættelse af støtten. Planen foreskriver, hvilke moderniserings-, 
rationaliserings- og strukturomlægningsforanstakninger virksomhederne inden for kulindustrien 
skal iværksætte for at nedbringe produktionsomkostningerne i løbet af perioden 1994-1997 og 
dermed opfylde kravene for at opnå driftsstøtte som omhandlet artikel 3 i beslutning nr. 
3632/93/EKSF. 
De virksomheder, der ikke er i stand til at nedbringe deres produktionsomkostninger, eller som 
efter at have gennemført en omkostningsreduktion endnu langt fra er rentable, skal iværksætte en 
aktivitetsindskrænkningsplan som omhandlet i artikel 4 i beslutning nr. 3632/93/EKSF. 
For de virksomheder, der modtager driftsstøtte i henhold til beslutningens artikel 3, har Spanien 
sat som mål, at de nedbringer deres produktionsomkostninger med 2 % om året i faste priser i 
perioden 1994-1997. Støtten til de pågældende virksomheder finansieres ligesom i Tyskland via 
en afgift på elregningen. 
De virksomheder eller produktionsanlæg, der modtager støtte til aktivitetsindskrænkning i henhold 
til artikel 4, nemlig virksomhederne Hunosa, Minas de Figaredo SA og Mina de la Camocha, har 
pligt til gradvis at nedskære deres produktionskapacitet ved hel eller delvis lukning af 
produktionsanlæg. Støtten til disse virksomheder finansieres over de offentlige budgetter. 
2i)EFTnr.L 385 af 31.12.1994, s. 31 
- 14 -
I sin vurdering af den meddelte plan fastslår Kommissionen, at som følge af de vanskelige 
geologiske forhold, der kendetegner de spanske kulforekomster, og som begrænser mulighederne 
for modernisering og rationalisering, kan en væsentlig nedsættelse af støtten kun gennemføres ved 
hjælp af omstruktureringsforanstaltninger eller ved en gradvis og kontinuerlig indskrænkning af 
de pågældende virksomheders minedrift. 
Kommissionen har understreget nødvendigheden af at træffe foranstaltninger som omhandlet i 
artikel 9, stk. 7, med henblik på at bringe støtteordningerne i overensstemmelse med beslutningen. 
Senere har Kommissionen også noteret sig Spaniens løfte om at gøre de støtteordninger, der er 
gældende i den i artikel 2, stk. 2, nævnte overgangsperiode, forenelige med nævnte artikel. 
Ved samme beslutning har Kommissionen godkendt følgende støtte til dækning af ekstraordinære 
udgifter (artikel 5): 
- en støtte på 14 715 mio. pta. til dækning af ekstraordinære sociale ydelser til arbejdstagere, der 
har mistet deres arbejde som følge af foranstaltningerne til modernisering, rationalisering, 
omstrukturering og indskrænkning af aktiviteterne i den spanske kulindustri 
- en støtte på 8 374 mio. pta. til dækning af tekniske omkostninger i forbindelse med lukning af 
miner. 
Kommissionen understreger, at disse finansielle foranstaltninger modsvarer foranstaltninger, der 
er nødvendiggjort af moderniserings-, rationaliserings- og strukturomlægningsprocessen inden for 
den spanske kulindustri, og kan derfor ikke anses for at have tilknytning til den løbende 
produktion. Det drejer sig følgelig om gamle forpligtelser. 
Ved beslutning 96/591/EKSF22) af 30. april 1996 har Kommissionen endvidere godkendt en 
supplerende støtte til den spanske kulindustri for 1994. Denne støtte, der andrager 10 362 mio. 
pta., er blevet godkendt under hensyn til artikel 3, stk. 1, andet led, i beslutning nr. 
3632/93/EKSF, hvorefter den udbetalte driftsstøtte reguleres årligt på grundlag af de relie udgifter 
og indtægter. 
22) EFT nr. L 259 af 12.10.1996, s. 14 
- 15 
3.3. Frankrig 
I 1993 androg den af Kommissionen godkendte direkte støtte - som udgjorde den samlede støtte 
til den løbende produktion - 1 262 mio. ffr. (190,2 mio. ECU) eller 147,15 ffr. (22,18 ECU) pr. 
ton. For 1994 har Kommissionen godkendt støtte til dækning af driftstab i et omfang af 1 962 
mio. ffr. (298 mio. ECU). Der er tydeligt tale om en forøgelse af støtten til den løbende 
produktion - på grund af en stigning i produktionsomkostningerne, der bl.a. hænger sammen med 
de vanskelige geologiske forhold - men det skal dog understreges, at tilladelsen for 1994 er givet 
i henhold til artikel 4 i beslutning nr. 3632/93/EKSF, eftersom støtten indgår i 
aktivitetsindskrænkningsplanen for virksomheden Charbonnages de France, hvis 
udvindingsaktiviteter efter planerne helt skal ophøre i år 2005. 
Frankrig meddelte den 9. december 1994 Kommissionen retningslinjerne for 
aktivitetsindskrænkningsplanen for kulindustrien. I beslutning 95/465/EKSF23)af 19. juli 1995 om 
godkendelse af Frankrigs støtte til kulindustrien for 1994 har Kommissionen undersøgt Frankrigs 
finansielle støtte i forbindelse med aktivitetsindskrænkningsplanen. Kommissionen konstaterer, at 
de franske myndigheder - der er sig bevidst, hvilke økonomiske og sociale virkninger anvendelsen 
af beslutning nr. 3632/93/EKSF vil få - har indledt en bred dialog med alle berørte parter inden 
for kulsektoren. Denne dialog har gjort det muligt at udarbejde og indgå en landsdækkende 
kulpagt ("pacte charbonnier") mellem Charbonnages de France og fagforbundene. 
Kommissionen erkender, at når kuludvindingsaktiviteterne ifølge planen først vil ophøre totalt i 
år 2005, hænger det sammen med, at de sociale og regionale problemers alvorlige karakter ikke 
gør det muligt for de franske myndigheder at overholde den frist, der er fastsat i beslutning nr. 
3632/93/EKSF, nemlig år 2002. Det væsentlige er imidlertid, at de franske myndigheder har draget 
konsekvenserne af den totale mangel på udsigter til, at den franske kulindustri bliver 
konkurrencedygtig på mellemlang eller lang sigt, og resolut har valgt at indskrænke aktiviteterne 
og foretage lukninger af anlæg efter en nærmere fastlagt tidsplan. 
Foruden støtten til aktivitetsindskrænkning har Kommissionen godkendt en støtte på 4 032 mio. 
ffr. til dækning af ekstraordinære udgifter i henhold til artikel 5 i beslutning nr. 3632/93/EKSF 
samt en støtte på 15 mio. ffr. til forskning og udvikling i henhold til artikel 6 i beslutning nr. 
3632/93/EKSF. 
Støtten til dækning af ekstraordinære udgifter (gamle forpligtelser) omfatter udgifter, der 
udtrykkeligt er nævnt i bilaget til beslutning nr. 3632/93/EKSF, nemlig følgende. 
- 636 mio. ffr. til dækning af sociale ydelser i forbindelse med førtidspensionering af 
arbejdstagere 
23) EFT nr. L 267 af 9.11.1995, s. 46 
- 16 
- 252 mio. ffr. til dækning af andre ekstraordinære udgifter til arbejdstagere, der har mistet deres 
arbejde som følge af strukturomlægninger og rationaliseringer 
- 64 mio. ffr. til dækning af resterende skattemæssige, juridiske eller administrative forpligtelser 
- 147 mio. ffr. til ekstra arbejder som følge af strukturomlægninger 
- 22 mio. ffr. til dækning af terrænskader, som skyldes mineanlæg, der tidligere har været i drift 
- 44 mio. ffr. til dækning af ekstraordinære forringelser af aktiver, som skyldes 
strukturomlægningen inden for industrien 
- 2 867 mio. ffr. til forhøjelse af bidragene - uden for de lovbestemte ordninger - til dækning af 
sociale ydelser som følge af formindskelsen af antallet af bidragspligtige på grund af 
strukturomlægningen. 
Støtten til forskning og udvikling vedrører forbedring af mineteknologien, sikkerhedsforholdene 
og arbejdsvilkårene, udbredelse af teleovervågning samt, for så vidt angår anvendelsen af kul, 
aspekter som udnyttelse af asken, luftforureningsanalyser og udvikling af fluidiserede lejer. 
3.4. Portugal 
11993 udgjorde den af Kommissionen godkendte støtte til den løbende produktion (direkte støtte) 
1 202,8 mio. esc. (6,4 mio. ECU) eller 6 106 esc. (32,49 ECU) pr. ton. For 1994 ligger den 
tilsvarende støtte, nemlig støtten til dækning af driftstab, kun på 358,7 mio. esc. (1,8 mio. ECU) 
og vedrører aktivitetsindskrænkning som omhandlet i artikel 4 i beslutning nr. 3632/93/EKSF. 
Portugal forelagde ved skrivelse af 5. august 1994 Kommissionen en aktivitetsindskrænkningsplan 
for kulindustrien i henhold til artikel 8 i beslutning nr. 3632/93/EKSF. Véd beslutning 
94/994/EKSF24) af 3. november 1994 om godkendelse af Portugals støtte til stenkulindustrien for 
1994 afgav Kommissionen en positiv udtalelse om denne plan og godkendte de af de portugisiske 
myndigheder meddelte finansielle foranstaltninger. Kommissionen noterede sig, at kuludvindingen 
ifølge oplysningerne fra de portugisiske myndigheder ville blive bragt endeligt til ophør senest i 
starten af 1995. De portugisiske myndigheder har i mellemtiden bekræftet, at lukningen af den 
sidste mine faktisk fandt sted den 31. december 1994. I og med at støtten til dækning af driftstab 
for 1994 har gjort det muligt at foretage en gradvis lukning over et længere tidsrum har den 
bidraget til at løse de sociale og regionale problemer, der er forbundet med 
aktivitetsindskrænkning i produktionsanlæg (artikel 2 i beslutning nr. 3632/93/EKSF). 
24) EFT nr. L 379 af 31.12.1994, s. 3 
- 17-
Den anden finansielle foranstaltning, som de portugisiske myndigheder har givet meddelelse om 
for 1994, vedrører en støtte på 700 mio. esc. (3,6 mio. ECU) til dækning af ekstraordinære sociale 
udgifter. Det drejer sig om delvis dækning af godtgørelser, der skal udbetales til ca. 
450 arbejdstagere fra virksomheden Carbonifera do Douro, som måtte opgive deres arbejde inden 
31. december 1994 som følge af gennemførelsen af lukningsplanen. I sin beslutning om 
godkendelse af støtten fremhæver Kommissionen, at støtten ikke er knyttet til den løbende 
produktion, men må betragtes som gamle forpligtelser. Fra og med 1995 yder Portugal således 
ikke længere produktionsstøtte, men udelukkende støtte til dækning af ekstraordinære udgifter, der 
følger af det endelige ophør med kuludvindingen. 
3.5. Det Forenede Kongerige 
I 1994 lå den faktisk udbetalte støtte til den løbende produktion på et yderst beskedent niveau, 
nemlig 15,6 mio. £, sammenholdt med det beløb på 118,8 mio. £, Kommissionen oprindelig 
godkendte ved beslutning 94/574/EKSF25) og 94/999/EKSF26). 
Hvad især skal fremhæves, er omfanget af støtten til dækning af ekstraordinære udgifter som 
omhandlet i artikel 5 i beslutning nr. 3632/93/EKSF. Dette hænger sammen med de omkostninger, 
der er en følge af moderniserings- rationaliserings- og strukturomlægningsprocessen inden for den 
britiske kulindustri, som i 1994 tog stærk fart i forbindelse med privatiseringsprogrammet. Denne 
støtte beløb sig til 675 mio. £ (870 mio. ECU), hvilket skal sammenholdes med de 9,6 mio. £ 
(12,4 mio.ECU), der blev godkendt til dækning af gamle forpligtelser i 1993. 
Ved skrivelse af 30. marts 1994 forelagde Det Forenede Kongerige Kommissionen en 
moderniserings- rationaliserings- og strukturomlægningsplan for kulindustrien i henhold til artikel 
8 i beslutning nr. 3632/93/EKSF. I beslutning 94/574/EKSF27) af 1. juni 1994 undersøger 
Kommissionen indholdet af planen og godkender på ny den ovennævnte driftsstøtte. 
Kommissionen konstaterer, at den af Det Forenede Kongerige meddelte plan, som har til formål 
at gøre kul produceret i Det Forenede Kongerige fuldt konkurrencedygtigt i forhold til importeret 
kul og afskaffe enhver form for støtte, opfylder målsætningen i artikel 2, stk. 1, første led, i 
beslutning nr. 3632/93/EKSF om på baggrund af kulpriserne på de internationale markeder at gøre 
nye fremskridt hen imod økonomisk levedygtighed og herved sikre en gradvis nedsættelse af 
støtten. Der er reelt tale om en aftrapning af støtten, eftersom den pågældende driftsstøtte - som 
Kommissionen påpeger det - har karakter af en overgangsforanstaltning, som er begrænset til 
tidsrummet frem til British Coal Corporations privatisering, og sigter mod at gøre kul produktionen 
konkurrencedygtig i forhold til importeret kul. 
25) EFT nr. L 220 af 25.8.1994, s. 12 
26) EFT nr. L 382 af 31.12.1994, s. 1 
27) EFT nr. L 220 af 25. 8.1994, s. 12 
For så vidt angår den støtte på 675 mio. £ til dækning af ekstraordinære udgifter, som 
Kommissionen godkendte ved beslutning 94/995/EKSF28) af 3. november 1994, skal det 
understreges, at denne støtte hænger sammen med, at den britiske regering forud for 
privatiseringen af British Coal Corporation har været nødt til at påtage sig de forpligtelser, der 
følger af moderniseringen, rationaliseringen og strukturomlægningen inden for kulindustrien, og 
som ikke har tilknytning til den løbende produktion. Formålet hermed er at undgå, at de 
produktionsanlæg, der har udsigt til at kunne blive økonomisk levedygtige, tynges af gamle 
forpligtelser, navnlig sådanne, der er en følge af British Coal Corporations størrelse. Det skal 
ligeledes understreges, at strukturomlægningen har været uundgåelig, og at selv om der ikke havde 
været tale om privatisering, ville de pågældende foranstaltninger have været nødvendige, samt at 
disse ikke indebærer nogen direkte eller indirekte støtte til de nye virksomheder. Det drejer sig 
hovedsagelig (635 mio. £) om støtte til dækning af ekstraordinære sociale ydelser til fordel for 
arbejdstagere, som er blevet afskediget eller overført til andre produktionsenheder på grund af 
strukturomlægningen, og i mindre omfang (40 mio. £) om støtte til dækning af ansvar for 
miljømæssig skade (sammenstyrtning) på grund af produktionsaktiviteter før privatiseringen af 
British Coal Corporation. 
4. Konklusioner 
På trods af de store bestræbelser, der er gjort for at rationalisere og omstrukturere kulindustrien, 
må man konstatere, at de gennemsnitlige produktionsomkostninger for EU-kul stadig ligger oppe 
på 119 ECU/tkæ mod højst 43 ECU/tkæ for importeret kul. Det er især foruroligende, at disse 
omkostninger siden starten af 90'erne på ny udviser en opadgående tendens, og ligeledes at støtten 
pr. ton er steget fra 32 ECU/t i 1993 til 45 ECU/t i 1994 og det til trods for, at der i beregningen 
af Tysklands støtte ikke er medtaget anvendelsen af en kreditlinje. 
Med hensyn til de eksterne faktorer skal det understreges, at de reale priser for importeret kul 
i 1994 har ligget på det laveste niveau siden slutningen af 70'erne, dels på grund af overskuddene 
på de internationale markeder og tilstedeværelsen af nye eksportører, dels på grund af en næsten 
konstant stigning i ECU-kursen i forhold til dollaren i den pågældende periode. 
Selv om priserne siden har rettet sig i et vist omfang, har medlemsstaterne kun meget begrænsede 
valgmuligheder inden for deres kulpolitik. I sidste ende er de afgørende faktorer de geologiske 
udvindingsbetingelser samt social- og regionalpolitiske hensyn. 
28) EFT nr. L 379 af 31.12.1994, s. 6 
19 
Der er først og fremmest medlemsstater, hvor det "nationale" kul af forskellige årsager kun vejer 
lidt i det samlede energiregnskab, og hvor de geologiske forhold - almindeligvis i små 
minedistrikter - udelukker enhver mulighed for forbedring af produktiviteten. Disse lande har valgt 
at gennemføre en lukningsplan. Dette gælder bl.a. Frankrig og Portugal. I sidstnævnte land er 
lukningsplanen allerede realiseret, hvorimod den i Frankrig strækker sig frem til begyndelsen af 
næste århundrede. Det samme har tidligere gjort sig gældende for Nederlandene og Belgien, hvor 
kul produktionen er bragt til ophør. 
Der er dernæst medlemsstater, der råder over betydelige kulforekomster, selv om de geologiske 
forhold ofte er vanskelige, og hvor det "nationale kul" traditionelt indtager en vigtig plads, samt 
hvor beskæftigelsen inden for kulindustrien er holdt på et relativt højt niveau for at sikre en 
fredelig omstilling i de pågældende mineområder. Disse lande, f. eks. Tyskland og Spanien, 
tilskynder kulindustrien til at gøre nye fremskridt i retning af en omkostningsreduktion, samtidig 
med at de må tage hensyn til de sociale og regionale problemer og fastlægge en tidsplan for 
nedskæringen af støtten og produktionskapaciteten i overenstemmelse med disse realiteter. 
Endelig er der Det Forenede Kongerige, hvor det - takket være et drastisk 
strukturomlægningsprogram, koncentreret udelukkende om de rentable produktionssteder - har 
været muligt at nedbringe produktionsomkostningerne, så de ligger tæt på verdensmarkedspriserne. 
Det er imidlertid noget paradoksalt at måtte konstatere, at visse britiske miner, hvis 
produktionsomkostninger lå lavere end i de øvrige medlemsstater, og som kun i ringe omfang 
modtog statssubsidier, har måttet lukke som følge af manglende afsætningsmuligheder, hvorimod 
miner med høje produktionsomkostninger forbliver i drift andre steder i Europa, hvilket har 
bidraget til, at støtten pr. ton på EU-niveau er øget kraftigt. 
Sammenfattende kan det siges, at det er et faktum, at beslutning nr. 2064/86/EKSF har dannet 
grundlag for en dybtgående omstrukturering af kul sektoren, men det må samtidig erkendes, at en 
stor del af den europæiske kulindustri alligevel kun vil kunne overleve, hvis den far omfattende 
støtte. Det er for tidligt at sige, om beslutning nr. 3632/93/EKSF med sine strammere regler reelt 
gør det muligt at bringe den mindst underskudsgivende del af EU's kulindustri ind på et spor, der 
fører til økonomisk levedygtighed, eller om den blot kan benyttes som et lindrende middel ved 
den fortsatte tilbagegang inden for en væsentlig del af den europæiske kulindustri. 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 575 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 12 01 
Katalognummer : CB-C0-96-576-DA-C 
ISBN 92-78-11499-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg