A4-0339/97

Beslutning om Revisionsrettens udtalelse nr. 1/97 om betingelserne for gennemfoerelsen af udgifter inden for rammerne af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (C4-0220/97)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Revisionsrettens udtalelse nr. 1/97 om betingelserne for gennemfoerelsen af udgifter inden for rammerne af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (C4-0220/97),

- der henviser til EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4,

- der henviser til den interinstitutionelle aftale af 16. juli 1997 mellem Europa-Parlamentet, Raadet og Europa-Kommissionen vedroerende bestemmelser om finansieringen af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik,

- der henviser til sin beslutning af 26. oktober 1994 om finansiering af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) ((EFT C 323 af 21.11.1994, s. 72.)),

- der henviser til sin beslutning af 13. december 1996 om Revisionsrettens saerberetning nr. 2/96 om administratorens regnskaber og Den Europaeiske Unions administration af Mostar ((EFT C 20 af 20.01.1997, s. 405.)),

- der henviser til sin beslutning af 10. april 1997 med bemaerkningerne til afgoerelsen om decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af Den Europaeiske Unions almindelige budget for regnskabsaaret 1995 ((EFT L 162 af 19.06.1997, s. 32.)),

- der henviser til sin beslutning af 12. juni 1997 om de fremskridt, der er gjort med ivaerksaettelsen af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (januar-december 1996) ((EFT C 200 af 30.06.1997, s. 148.)),

- der henviser til sin beslutning af 26. juni 1997 om Det Europaeiske Raads moede den 16.- 17. juni 1997 i Amsterdam ((EFT C 222 af 21.07.1997, s. 17.)),

- der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget (A4-0339/97),

A. der anfoerer, at de maalsaetninger for Den Europaeiske Unions faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP), der er fastsat i Traktaten om Oprettelse af Den Europaeiske Union, hidtil langt fra er blevet opfyldt, og at der blandt Unionens borgere hersker det indtryk, at Unionen er handlingslammet paa det udenrigs- og sikkerhedspolitiske omraade,

B. der understreger, at en af de vigtigste maalsaetninger for den nylige regeringskonference var at aendre dette forhold og at revidere FUSP i lyset af de hidtidige erfaringer,

C. der bemaerker, at udkastet til Amsterdam-traktaten nok har skabt fremskridt paa nogle omraader, men ikke indebaerer nogen gennemgribende reform af FUSP, og at der endog er risiko for, at beslutningsprocesserne i fremtiden bliver endnu mere komplicerede,

D. der goer opmaerksom paa, at der i den interinstitutionelle aftale af 16. juli 1997 vedroerende finansieringen af FUSP intet er naevnt om gennemfoerelse og overvaagning af faelles aktioner,

E. der understreger, at Revisionsrettens udtalelse med stor klarhed paaviser og analyserer svaghederne og manglerne ved gennemfoerelsen af faelles aktioner inden for rammerne af den hidtidige FUSP,

F. der fremhaever, at Revisionsretten fastslaar, at systemet med skiftende raadsformandskaber hver sjette maaned komplicerer og besvaerliggoer kontinuerlig politisk gennemfoerelse af og tilsyn med faelles aktioner, og at denne strukturelle mangel heller ikke kan ophaeves gennem ad hoc-arbejdsgrupper bestaaende af embedsmaend fra medlemsstaterne,

G. der henviser til, at det i Amsterdam ganske vist blev aftalt, at formandskabet fremover skal bistaas af generalsekretaeren for Raadet, der skal udoeve funktionen som hoejtstaaende repraesentant for FUSP, men at ansvaret for gennemfoerelsen af faelles aktioner fortsat skal ligge hos formandskabet, og at den hoejtstaaende repraesentants rolle og status ikke er klart defineret,

H. der bemaerker, at Revisionsretten fastslaar, at de stoerste vanskeligheder ved faelles aktioner hidtil som regel er indtruffet i den indledende fase, og at det ofte har vaeret noedvendigt at traeffe afgoerende beslutninger i situationer, hvor vigtige informationer ikke har foreligget,

I. der anfoerer, at det i Amsterdam ganske vist blev aftalt at oprette en ny enhed for politikplanlaegning og hurtig varsling i Raadets Generalsekretariat, hvortil ogsaa medlemsstaterne, Kommissionen og WEU skal bidrage med personale, men at denne enhed ikke har traktatmaessig kompetence til at forberede eller gennemfoere faelles aktioner,

J. der henviser til, at Revisionsretten paapeger, at Kommissionen hyppigt hverken rettidigt eller i tilstraekkeligt omfang er inddraget i beslutningsprocesserne, skoent den i praksis har overtaget samtlige opgaver i forbindelse med den konkrete afvikling af de faelles aktioner,

K. der fremhaever, at det i Amsterdam ganske vist blev bekraeftet, at Kommissionen i fuldt omfang skal vaere med til at repraesentere Unionen i spoergsmaal inden for rammerne af FUSP og deltage i gennemfoerelsen af faelles aktioner, men at Kommissionens rolle ikke blev praeciseret naermere,

L. der henviser til Revisionsrettens paavisning af, at der ved forvaltningen af faelles aktioner ogsaa inden for Kommissionen har vaeret uheld og mangler, der navnlig skyldtes uklare kompetenceforhold og et for lille personale,

M. der henviser til, at det i Amsterdam blev fastslaaet, at det er oenskeligt, at en naestformand i Kommissionen for fremtiden har kompetencen i spoergsmaal vedroerende forbindelserne udadtil, hvilket indebaerer, at Kommissionens tjenestegrene skal omstruktureres;

N. der paapeger, at Revisionsretten fastslaar, at der i aarene 1993-1996 blev afsat i alt 266,54 mio ecu til FUSP, hvoraf 242,39 millioner, dvs. over 90 procent, stammede fra Unionens budget, mens de resterende 24,15 millioner var bidrag fra medlemsstaterne,

O. der fremhaever, at det af Revisionsretten fastslaas, at baade medlemsstaternes bidrag og bevillingerne fra Unionens budget blev stillet til raadighed med til dels betydelige forsinkelser, hvilket har haemmet og vanskeliggjort gennemfoerelsen af faelles aktioner unoedigt,

P. der anfoerer, at den interinstitutionelle aftale af 16. juli 1997 vedroerende finansieringen af FUSP i fremtiden udelukker forsinkelser, der hidtil har kunnet opstaa som foelge af budget- og forvaltningstekniske procedurer ved overfoerslen af midler fra reserven til de operationelle budgetposter,

Q. der imidlertid ogsaa konstaterer, at to problemer, som Revisionsretten har betegnet som afgoerende, ikke er blevet loest med den interinstitutionelle aftale, naermere betegnet manglen paa disponible midler til forberedelse og indledning af faelles aktioner og spoergsmaalet om Kommissionens utilstraekkelige deltagelse i forberedelsesfasen,

R. der henviser til, at det i punkt G i den interinstitutionelle aftale anfoeres, at FUSP-kapitlet i budgettet kan opdeles i foelgende artikler: observation af valg og deltagelse i processer for overgang til demokrati, EU-udsendinge, konfliktforebyggelse og freds- og sikkerhedsprocesser, oekonomisk bistand til nedrustningsprocesser, bidrag til internationale konferencer og hasteaktioner,

S. der fastslaar, at det dermed ikke er lykkedes at loese det af Revisionsretten paaviste problem, at maalsaetningen for FUSP i mange tilfaelde falder sammen med Faellesskabets opgaver paa omraadet udviklingssamarbejde, hvilket i vaerste tilfaelde kan foere til en daarligt koordineret eller slet og ret ukoordineret sameksistens af FUSP-finansierede aktioner og foranstaltninger, som ikke er finansieret ved hjaelp af FUSP-midler,

T. der paapeger, at den grundlaeggende konstruktionsfejl, der bestaar i, at FUSP skal have karakter af mellemstatsligt samarbejde, men finansieres over Faellesskabernes budget, heller ikke blev ryddet af vejen i Amsterdam,

U. der anfoerer, at Kommissionen dermed ogsaa i fremtiden hindres i at gennemfoere budgettet under eget ansvar, og at der er risiko for, at den maa noejes med at udoeve en rent finansteknisk-administrativ og regnskabsmaessig funktion,

V. der understreger, at Parlamentet over for EU-borgerne har ansvar for, at deres penge behandles oekonomisk forsvarligt og fornuftigt, og at det derfor under varetagelsen af sine traktatfaestede kontrolopgaver ikke maa noejes med at foretage en rent regnskabsmaessig analyse, fordi dette ellers ville beskaere Parlamentets ret til at drage Kommissionen til ansvar for gennemfoerelsen af budgettet som led i dechargeproceduren,

W. der paapeger, at Raadet ikke deltager i de normale kontradiktoriske procedurer om Revisionsrettens beretninger og dermed forsoeger af unddrage sig Parlamentets og offentlighedens kritik og kontrol,

X. der bemaerker, at det i punkt 7 i sin afgoerelse af 10. april 1997 om decharge for gennemfoerelsen af budgettet for regnskabsaaret 1995 - Sektion IV - Domstolen - Sektion V - Revionsretten - Sektion VI - Det OEkonomiske og Sociale Udvalg/Regionsudvalget ((EFT C 132 af 28.04.1997, s. 149.)) paalagde Budgetkontroludvalget »at forberede indfoerelsen af en egnet procedure til behandling af gennemfoerelsen af budgettet for sektion II (Raadet) fra og med dechargeproceduren for regnskabsaaret 1996",

Y. der betoner, at det under alle omstaendigheder maa undgaas, at ogsaa andet tilloeb til en effektiv FUSP koerer fast i en jungle af bureaukratiske hindringer og administrative rivaliteter,

1. fastslaar, at den interinstitutionelle aftale af 16. juli 1997 kan bidrage til, at der hurtigere stilles midler til raadighed for faelles aktioner, men at de af Revisionsretten paaviste problemer i forbindelse med afgraensningen af FUSP-aktioner i forhold til aktioner, der falder ind under EU- politikkerne, samt i forbindelse med gennemfoerelsen af og kontrollen med faelles aktioner dermed ikke er loest;

2. opfordrer Kommissionen til at foreslaa Europa-Parlamentet og Raadet klare beslutningskriterier for at kunne definere, i hvilke tilfaelde en foranstaltning skal finansieres over FUSP-budgetkapitlet, og hvornaar andre budgetkapitler finder anvendelse;

3. anbefaler, at den interinstitutionelle aftale af 16. juli 1997 videreudvikles med det formaal at opstille en modus vivendi til gennemfoerelse af og kontrol med faelles aktioner, som sikrer, at

a) Kommissionen i fremtiden fra begyndelsen deltager og tages med paa raad i fuldt omfang i planlaegningen og forberedelsen af faelles aktioner,

b) samarbejdet mellem Raadets formandskab og Kommissionen i forbindelse med gennemfoerelsen af faelles aktioner foregaar efter klare operationelle regler for at opnaa sammenhaeng og effektivitet i forvaltningen og overvaagningen af aktioner, idet det under alle omstaendigheder maa sikres, at Kommissionen ikke begraenses i sin pligt til at gennemfoere budgettet paa eget ansvar,

c) de saerlige EU-udsendinge om noedvendigt kan udspoerges af Parlamentets kompetente udvalg om gennemfoerelsen af opgaverne,

d) der for hver faelles aktion udfaerdiges opgoerelser og konsoliderede regnskaber, som ikke kun giver oplysning om de samlede investerede faelleskabsmidler, men ogsaa om medlemsstaternes og andre donatorers bidrag;

4. glaeder sig over, at Kommissionen nu selv umiddelbart kan ansaette EU- udsendinge, og opfordrer Raadet til at godkende forslag fra Kommissionen til loentabel, saaledes at det for fremtiden bliver overfloedigt at forsoege at finde frem til en rimelig betaling fra tilfaelde til tilfaelde;

5. henstiller til medlemsstaterne, at de opretter en FUSP-personalereserve til faelles aktioner, der kan mobiliseres hurtigt, og at de under Kommissionens ledelse uddanner en forberedelsesgruppe, som paa grundlag af de hidtidige erfaringer navnlig i forbindelse med valgobservationsopgaver og EU-udsendinge forbereder procedurer, ved hjaelp af hvilke én gang besluttede faelles aktioner i organisatorisk og finansteknisk henseende kan gaa i gang saa hurtigt og gnidningsloest som muligt;

6. konstaterer, at der er enkelte tekniske procedurespoergsmaal i forbindelse med den interinstitutionelle aftale af 16. juli 1997, der skal praeciseres, herunder navnlig at:

a) den interinstitutionelle aftale paa ingen maade aendrer de gaeldende regler for budgettets gennemfoerelse jf. finansforordningen, og at dette heller ikke er noedvendigt

b) Kommissionen som den EU-institution, der i henhold til traktaten er ansvarlig for budgettets gennemfoerelse, ud over Raadet og Raadets formandskab i fuldt omfang deltager i samtlige procedurer for hoering og information af Parlamentet i henhold til denne aftale;

7. anmoder Revisionsretten om at sikre, at dens ovennaevnte udtalelse offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende og om senest to aar efter Amsterdam-traktatens ikrafttraedelse at forelaegge en saerberetning om gennemfoerelsen af opgaverne inden for rammerne af FUSP;

8. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og medlemsstaternes parlamenter.