A4-0122/95

Beslutning om Kommissionens aarsberetning om beskaeftigelsen i Europa - 1994

Europa-Parlamentet,

- der henviser til Kommissionens aarsberetning om beskaeftigelsen i Europa - 1994 (KOM(94)0381 - C4-0200/94),

- der henviser til Kommissionens hvidbog om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse (KOM(93)0700),

- der henviser til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,

- der henviser til Det Europaeiske Raads afgoerelser paa moederne i Edinburgh, Koebenhavn og Bruxelles og paa Korfu,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Essen den 9. og 10. december 1994,

- der henviser til sin beslutning af 10. marts 1994 om beskaeftigelsen i Europa ((EFT C 091 af 28.03.1994, s. 224.)),

- der henviser til sin beslutning af 1. december 1994 om en handlingsplan for beskaeftigelsespolitikken, som skal vedtages paa Det Europaeiske Raads moede i Essen den 9. og 10. december ((EFT C 363 af 19.12.1994, s. 62.)),

- der henviser til sin beslutning af 19. januar 1995 om hvidbogen om europaeiske social- og arbejdsmarkedspolitik - En vej frem for Unionen ((EFT C 043 af 20.02.1995, s. 63.)),

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse og udtalelse fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik (A4-0122/95).

A. der henviser til, at Faellesskabet har forpligtet sig til at fremme den oekonomiske og sociale samhoerighed,

B. der henviser til, at der i 1994 var ca. 18 mio officielt registrerede arbejdsloese i Faellesskabet, som soegte ny arbejdsplads, samtidig med at et stort antal arbejdsloese i visse medlemsstater holdes uden for de officielle arbejdsloeshedsstatistikker,

C. der henviser til, at integrationen af vore oekonomier ikke goer det muligt at betragte arbejdsloesheden i de 15 medlemsstater som rent nationale anliggender,

D. der er klar over, at debatten om beskaeftigelsen i Europa ikke kan ses isoleret fra, at oekonomien i stigende grad globaliseres,

E. der henviser til, at en hoej arbejdsloeshedsprocent og et lavt beskaeftigelsesniveau samt regionale skaevheder er problemer, som alle medlemsstater er konfronteret med, og at der for at afhjaelpe disse problemer paa unionsplan maa udformes harmoniserede og faelles foranstaltninger, herunder jobskabelse for dem, som kaemper mod udelukkelse, som tager fuldt hensyn til behovet for oekonomisk og social samhoerighed,

F. der henviser til, at den europaeiske oekonomis faldende konkurrenceevne bl.a. skyldes arbejdsmaessige problemer, de stigende arbejdsomkostninger, den faldende langsigtede opsparing med faerre investeringer i produktionen til foelge, talrige offentlige tjenesters ineffektive forvaltning, produktionen af samfundsgoder, den kvalitative ubalance mellem udbudet af og efterspoergslen efter arbejdspladser samt befolkningens stigende gennemsnitsalder, som belaster den finansielle ligevaegt inden for den sociale sikring,

G. der henviser til hvidbogen om vaekst, konkurrenceevne og beskaeftigelse, hvori der er skitseret en strategi paa mellemlang sigt for Unionen og dens medlemsstater, med det formaal at skabe 15 mio varige nye arbejdspladser, og som Det Europaeiske Raad paa sit moede i december 1993 i Bruxelles hilste velkommen og lagde til grund for vedtagelsen af sin handlingsplan,

H. der henviser til, at den sociale samhoerighed skal vaere en vigtig del af den sociale markedsoekonomi, og at markedsoekonomisk effektivitet bygger paa accept af en social-oekonomisk struktur, der medfoerer social fordelingsretfaerdighed og socialt medansvar og tager hensyn til beskyttelsen af miljoeet,

I. der henviser til, at arbejdsloeshedsproblemet er en stor udfordring for Den Europaeiske Union, og at oekonomisk vaekst i Unionen er noedvendig, men ikke er den eneste forudsaetning for skabelsen af nye arbejdspladser,

J. der henviser til, at den internationale konkurrenceevne i hoej grad er afhaengig af erhvervslivets innovationsevne, et hoejt uddannelsesniveau, en ydedygtig forskningsinfrastruktur, samt et snaevert og graenseoverskridende samarbejde mellem virksomheder, hoejere laereanstalter og forskningsinstitutioner,

K. der henviser til, at der i hoejere grad boer tages hensyn til faktoren arbejde inden for udviklings- og produktionsprocessen med henblik paa at oege den samlede andel beskaeftigede, der fortsat er usaedvanlig lav i forhold til andre industrilande og regioner,

L. der henviser til, at der i medlemsstaterne stadig er et stort jobskabelsespotentiel inden for en raekke beskaeftigelsessektorer med en egen dynamik, isaer sundhedsvaesenet og andre plejeomraader, miljoeomraadet, turisme og kultur samt servicefagene inden for erhvervslivet og den sociale sektor,

1. opfordrer paa ny Kommissionen, Raadet og medlemsstaterne til at leve op til deres afgoerende rolle for den oekonomiske udvikling ved:

- at styrke konkurrencepolitikken,

- at skabe et gunstigt klima for opsparing og investering samt for oprettelsen af nye virksomheder og skabe rammevilkaar, der goer det lettere at lade arbejdstagerne faa andel i overskud og investeringer (produktiv kapital), som i det hele taget kun har vaeret mulige paa grund af en tilbageholdende (f.eks. produktivitetsorienteret) kontantloenspolitik,

- at skabe et gunstigt klima, der stimulerer jobskabende investeringer,

- at oege de finansielle bevillinger til teknologisk forskning,

- at fremme industriproduktionen inden for avancerede teknologier,

- at etablere de transeuropaeiske net (transport, telekommunikation),

- at stoette produktionsteknikker, der beskytter miljoeet og i betydelig grad nedbringer forbruget af raastoffer, emissionen af skadelige stoffer samt affaldsproduktionen, og som kan indgaa som et led i det naturlige kredsloeb,

- at tage saerligt hensyn til de smaa og mellemstore virksomheders saerlige beskaffenhed ved fastlaeggelsen af bestemmelserne og de faelles handlingsprogrammer, frem for alt gennem en forenkling af de for disse virksomheder relevante administrative og/eller tekniske bestemmelser,

- at forbedre foranstaltningerne for grundlaeggelse af virksomheder gennem omfattende raadgivningsformer og maalrettet finansiering,

- isaer at vaere opmaerksom paa, at arbejdsmarkedets parter inddrages i og deltager i den oekonomiske proces og det paa alle niveauer, bl.a. via den sociale dialog;

2. forventer, at medlemsstaterne soerger for, at der gives virksomhederne det noedvendige raaderum til at kunne reagere fleksibelt paa et skiftende marked, og opfordrer dem derfor til at revidere og forenkle de bureaukratiske bestemmelser om grundlaeggelse og oprettelse af virksomheder;

3. finder, at en beskaeftigelsesfremmende vaekst kun er mulig, hvis der traeffes foranstaltninger, saaledes at de europaeiske arbejdstagere kan udvikle evnen til livslang og selvstaendig uddannelse, og anser det for vigtigt, at den enkelte indtager en positiv holdning til de kommende fornyelser og udviser fleksibilitet med hensyn til valg af erhverv;

4. finder, at der er behov for mere effektive strukturpolitiske foranstaltninger, ogsaa paa EF-plan, for at fremme beskaeftigelsen, og at disse foranstaltninger skal kobles sammen med aktiv inddragelse af arbejdsmarkedets parter og passende finansiel stoette, isaer paa grundlag af partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor;

5. forventer, at arbejdsmarkedets parter som led i en positiv fleksibilitet under overenskomstforhandlingerne overvejer nye muligheder for udformningen af arbejdsforholdene i overensstemmelse med de enkelte sektorers krav og for forbedring af arbejdstagernes faglige kvalifikationer, for at lette tilpasningen til de strukturaendringer, der foelger i koelvandet paa den teknologiske udvikling;

6. opfordrer arbejdsmarkedets parter samt med henblik paa etablering af de fornoedne rammevilkaar medlemsstaterne, de ansvarlige regionale myndigheder og Unionen til at traeffe foranstaltninger til fremme af frivilligt, socialsikringspligtigt deltidsarbejde, orlovsordninger, betalt frihed til faglig videreuddannelse og andre former for arbejdstidsforkortelse, idet det dog skal vaere en udtrykkelig betingelse, at dette ikke maa ske paa bekostning af virksomhedernes konkurrenceevne og den sociale sikring af arbejdstagerne;

7. gaar ind for en omlaegning eller nedsaettelse af arbejdstiden, saa det bliver lettere for de arbejdssoegende at finde en arbejdsplads, og er naaet til erkendelse af, at en arbejdstidsnedsaettelse kan oege beskaeftigelsen inden for visse sektorer, men ikke alene kan give den oenskede beskaeftigelsesfremgang og derfor ikke maa betragtes som en patentloesning paa arbejdsloesheden i EU, og henviser i den forbindelse til det forarbejde, som Udvalget om Sociale Anliggender og Beskaeftigelse har ydet i forbindelse med betaenkningen om nedsaettelse af arbejdstiden (PE 211.370);

8. finder, at en mere fleksibel arbejdstid baade er i arbejdstagernes og -givernes interesse, og erkender, at dette maal kun kan naas, hvis begge parter i industrien og de ansvarlige paa begge sider i virksomhederne stoetter det; bemaerker, at det af beretningen om beskaeftigelsen i Europa 1994 fremgaar, at naar foerst der er taget hoejde for forskydningen i beskaeftigelsen mellem sektorerne, fra landbrug og industri til tjenesteydelser, og den relative vaekst i kvindernes beskaeftigelse, saa havde kun 5 ud af 12 EU-medlemsstater et fald i den gennemsnitlige arbejdstid paa over én time om ugen fra 1983 til 1992, og i to medlemsstater var der endog tale om en mindre stigning;

9. finder, at medlemsstaterne maa tage yderligere skridt for at nedsaette skatten paa arbejde og de ikke-loenrelaterede omkostninger, isaer til ufaglaert arbejdskraft, hvor disse omkostninger er uforholdsmaessig store, og for at beskatte udnyttelsen af ressourcer; kraever derfor, at socialsikringsordningerne gradvis frigoeres for ikke- forsikringsrelaterede udgifter, og at opgaver, der vedroerer samfundet som helhed, maa finansieres over statsbudgettet;

10. mener samtidig, at socialsikrings- og skattesystemerne skal vaere indrettet paa en saadan maade, at det fortsat er attraktivt at arbejde, og opfordrer medlemsstaterne til at udvise stoerre smidighed i arbejdsloeshedsstoetteordningerne for ikke at doemme de arbejdsloese til en passiv accept af deres situation (f.eks. ved at forbyde, at de paa eget initiativ tager en uddannelse) og derved at imoedegaa, at overfoerselsindtaegter eller indtaegter fra ikke-registreret arbejde foretraekkes;

11. forventer en stigning i udgifterne til arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger, der skal anvendes til at fremme omstruktureringen og ikke til at bevare foraeldede strukturer;

12. er af den opfattelse, at oprettelse af egen virksomhed skal fremmes i tilfaelde af truende eller faktisk arbejdsloeshed (f.eks. gennem fortsat delvis udbetaling af arbejdsloeshedsunderstoettelse, kapitalisering af optjente rettigheder, generhvervelse af rettigheder, hvis det ikke lykkes at skabe et selvstaendigt eksistensgrundlag inden for en bestemt overgangsperiode);

13. gaar ind for tidsbegraensede tilskud til loenomkostningerne til arbejdsgivere der goer en indsats for at faa langtidsarbejdsloese genindpasset paa arbejdsmarkedet og oensker de offentlige arbejdsformidlingskontorer effektiviseret, saa ogsaa de arbejdssoegende ogsaa kan blive klar over, at der er efterspoergsel efter arbejdskraft;

14. ser med bekymring paa den manglende balance mellem udbuddet af og efterspoergslen efter kvalificeret arbejdskraft; opfordrer indtraengende medlemsstaterne til at videreudvikle deres uddannelses- og videreuddannelsessystemer og Unionen til at stoette og supplere denne indsats (LEONARDO-programmet), saa disse systemer - navnlig i lyset af informationssamfundets rivende udvikling - bliver i stand til at tilpasse sig; kraever stoette til erhvervsuddannelser og undervisning paa et hoejt niveau og samarbejde mellem stat og erhvervsliv samt arbejdsmarkedets parter ved udviklingen og gennemfoerelsen af et fremtidsorienteret videreuddannelseskoncept, der realiserer princippet om livslang uddannelse (hvidbogen); understreger desuden betydningen af, at arbejdstagerne og arbejdsgiverne bliver overbevist om, at (faglig) uddannelse og videreuddannelse boer ses som en varig faktor igennem hele arbejdslivet;

15. opfordrer medlemsstaterne til aktivt at udbygge social- og arbejdsmarkedsinfrastrukturen, saa de kan reagere positivt paa det aendrede koensrollemoenster i samfundet, og opfordrer i den sammenhaeng Raadet til hurtigt at vedtage direktivet om foraeldreorlov;

16. understreger, at der er et tvingende behov for en europaeisk indvandringspolitik, saa det bliver muligt at traeffe effektive foranstaltninger til bekaempelse af illegal indvandring og udnyttelse heraf paa arbejdsmarkedet, og opfordrer til vedtagelse af en faelles politik, som er baseret paa foranstaltninger til styring af indvandringspresset truffet efter aftale med emigrationslandene, under hensyntagen til udbuddet og efterspoergslen paa arbejdsmarkedet og efter indgaaelse af aftaler om indvandreres erhvervsuddannelse og deres inte- gration paa det europaeiske arbejdsmarked;

17. fastslaar, at Unionens oekonomiske fremgang haenger sammen med verdenshandelen, og at fattigdom og gaeldsaetning i udviklingslandene har en alvorlig negativ indvirkning paa EU's muligheder for eksport af varer og skabelse af arbejdspladser i medlemsstaterne;

18. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg.