A4-0089/99

Beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Raadet og Europa-Parlamentet om videnskabelig og teknologisk forskning: et strategisk element i Den Europaeiske Unions samarbejde med udviklingslandene (KOM(97)0174 - C4-0207/97)

Europa-Parlamentet,

* der henviser til Kommissionens meddelelse (KOM(97)0174 - C4-0207/97),

* der henviser til betaenkning fra Udvalget om Forskning, Teknologisk Udvikling og Energi og til udtalelse fra Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser og Udvalget om Udvikling og Samarbejde (A4-0089/99),

A. der henviser til, at den videnskabelige og tekniske forskning og innovation virker som drivkraft for den oekonomiske dynamik, som er en betingelse for en baeredygtig udvikling i udviklingslandene,

B. der henviser til, at forskning og teknologisk udvikling kan yde et afgoerende bidrag til loesning af konkrete udviklingsspoergsmaal paa talrige samfundsmaessige omraader og i forbindelse med udformning af de individuelle levevilkaar og saerlig hjaelpe udviklingslandene med at loese deres specifikke problemer,

C. der henviser til, at manglen paa finansielle og menneskelige ressourcer i udviklingslandene oeger deres afhaengighed af de udviklede lande, og at det endelige maal for ethvert samarbejde inden for forskning boer tage sigte paa at opbygge forskningskapaciteten paa stedet,

D. der henviser til, at integration af udviklingslandene i verdensoekonomien ikke er mulig uden en betragtelig forhoejelse af forsknings- og teknologiudviklingsniveauet i disse lande,

E. der henviser til, at EU's bistand til udviklingslandene boer bestaa i finansielle overfoersler, som har til formaal at opbygge den autonome forskningskapacitet (capacity building), teknologioverfoersler, udvekslinger og skabelse af kontakt vedroerende ekspertise og indhoestede erfaringer inden for videnskab og teknik i forbindelse med disse landes prioriterede behov,

F. der henviser til, at det er vaesentligt at fastlaegge prioriteterne og gennemfoerelsesbetingelserne for en europaeisk F& U-strategi over for udviklingslandene inden for partnerskabsrammer og at skabe de faktiske og retlige forudsaetninger for frugtbare aktiviteter inden for FTU-sektoren i partnerlandene og at inddrage den private oekonomi mest muligt,

G. der henviser til, at den forskning, der drives i udviklingslandene, primaert boer tage hensyn til de paagaeldende samfunds udviklingsbehov og navnlig stoette sig til udviklingen af teknologier, som tager sigte paa en baeredygtig udnyttelse af de lokale ressourcer,

H. der henviser til, at man boer udvikle de saakaldte grundlaeggende teknologier, som er baseret paa befolkningsgruppernes tekniske og kulturelle kapaciteter og ressourcer og paa omkostningsgunstige og let distribuerbare teknologiske bidrag fra udlandet,

I. der henviser til, at en baeredygtig udvikling i udviklingslandene noedvendigvis maa stoette sig til mobilisering og udnyttelse af de menneskelige ressourcer, og at almen og faglig uddannelse spiller en fremaddrivende rolle for etableringen af forskningskapacitet,

J. der henviser til, at etableringen af multinationale forskerhold omfattende forskere fra de udviklede lande og udviklingslandene omkring lignende problemstillinger kan fremme former for langsigtet samarbejde og regional synergi,

K. der henviser til noedvendigheden af at stoette adgangen til og spredningen af information paa internationalt plan, saerlig via de telematiske databanker for at fremme forskningen, og navnlig via Internettet,

L. der henviser til, at inden for det 4. F& U-rammeprogram har kun INCO-programmet gjort det muligt at udvikle et reelt videnskabeligt og teknologisk samarbejde med udviklingslandene, mens muligheden for adgang til andre af Faellesskabets F & U-programmer for tredjelande ikke har givet de ventede resultater,

M. der henviser til, at en baeredygtig udvikling i udviklingslandene primaert boer vaere baseret paa en rationel udnyttelse af naturressourcerne og navnlig boer koncentrere sig om saavel de lokale som de globale miljoemaessige udfordringer,

N. der henviser til, at der i udviklingslandene eksisterer radikale skaevheder mellem forskningsvirksomheden og -sektorerne, og at hensyntagen til disse skaevheder boer vaere et centralt element i enhver EU-strategi til fordel for forskningen i udviklingslandene,

O. der henviser til, at bistanden til udvikling af en reel forskningskapacitet noedvendigvis boer vaere baseret paa en bedre samordning af de forskellige EU-instrumenter samt de nationale og internationale instrumenter paa dette omraade,

P. der henviser til, at udviklingslandene kan deltage i gennemfoerelsen af visse EU-forskningsprogrammer, som er fastsat i det femte rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling,

1. glaeder sig over de foerste elementer i en EU-strategi til stoette for forskningen i udviklingslandene og er enig i Kommissionens analyse af betydningen for udviklingen af etableringen af forskningskapacitet, som paa lokalt plan og paa meget konkret maade gaar ind paa udfordringerne i disse lande;

2. mener, at de fastsatte prioriteter og aktionsomraaderne klart boer indgaa i en plan for baeredygtig udvikling;

3. mener, at vaegten boer laegges paa avancerede teknologier »af foerste raekke«, som allerede blev omtalt i beslutningen af 2. oktober 1997 om Kommissionens groenbog om forbindelserne mellem Den Europaeiske Union og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavsomraadet (AVS-landene) paa taersklen til det 21. aarhundrede - Udfordringer og muligheder for et nyt partnerskab ((EFT C 325 af 27.10.1997, s. 28.)) og i beslutningen af 1. april 1998 om Kommissionens meddelelse om hovedlinjer for forhandlingerne om nye samarbejdsaftaler med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavsomraadet (AVS) ((EFT C 138 af 04.05.1998, s. 108.)), og som er teknologier, der goer det muligt at slippe ud af fattigdommen og at indlede en samlet proces for baeredygtig produktion af rigdom, og som navnlig omfatter omraaderne hygiejne, vand, behandling og genbrug af affald;

4. mener i lighed med Kommissionen, at princippet om differentiering, der gaar ud paa at tage hensyn til forskellene mellem udviklingslandene, boer vaere afgoerende, og at Kommissionen om noedvendigt sammen med de lokale og regionale partnere maa fastsaette differentierede regler og prioriteter afhaengigt af de geografiske zoner og de omraader, det drejer sig om;

5. mener, at samarbejdet boer goere det muligt at opstille prioriteter, som opfylder reelle udviklingsbehov i de paagaeldende samfund, det vil sige ogsaa for saa vidt angaar mere demokrati og kultur, forsvar af menneskerettighederne, bedre levevilkaar og gradvis indfoerelse af markedsreglerne, og at forskningsprojekterne boer udarbejdes sammen med udviklingsaktoererne og ikke blot sammen med de politiske og administrative myndigheder;

6. erindrer om, at udnyttelsen af de traditionelle kundskaber og de lokale ressourcer dels kan give meget konkrete loesninger paa specifikke lokale behov, dels kan udgoere reelle innovationskilder for forskningen paa verdensplan;

7. understreger noedvendigheden af, at der goeres en indsats for, at forskningsresultaterne spredes og anvendes mellem forskningscentrene og mulige (offentlige og private) aktoerer og mellem de steder, hvor resultaterne ivaerksaettes og udnyttes (bl.a. oekonomi og handel); der boer desuden laegges vaegt paa at beskytte resultaterne fra den forskning, der gennemfoeres i udviklinglandene;

8. stoetter indfoerelsen af et partnerskab mellem de forskellige beroerte aktoerer som et hovedprincip for fastlaeggelsen af programmernes prioriteter og forvaltning, men mener dog, at saafremt tilstraebelse af opfyldelsen af princippet om gensidig interesse boer vaere et maal paa sigt for samarbejdet med udviklingslandene, maa stoetten til etablering af en effektiv forskningsinfrastruktur noedvendigvis vaere baseret paa en staerk bistandsaktion; der boer endvidere tages hensyn til de kulturelle forhold og den teknologiske udviklings socio-oekonomiske konsekvenser, og samfundet, navnlig arbejdsmarkedets parter, skal inddrages i tide;

9. mener, at Kommissionen boer vaere vaagen over for den dynamiske udvikling i visse lande, som stadig betegnes som udviklingslande, men rent faktisk er vaekstlande (Mercosur), og hele tiden og gradvis aendre samarbejdsmodellen fra bistand til sammenlaegning af ressourcer;

10. gentager det forslag, som det fremsatte i sin ovennaevnte beslutning af 2. oktober 1997 om etablering af en europaeisk fond for langsigtet stoette til forskningslaboratorier i udviklingslandene med henblik paa at forbedre kendskabet til disse landes forhold, ressourcer og samfund;

11. mener, at langsigtet stoette navnlig til multinationale forskerhold frem for at vaere begraenset til ad hoc-projekter kan goere det muligt at styrke partnerskabsprincippet og udvikle baeredygtig synergi saerlig paa det interregionale plan, og at man herved kan undgaa faren for en for stor spredning;

12. erindrer om, at det er vaesentligt, at forskningsaktoererne i udviklingslandene fuldt ud integreres og anerkendes i det internationale videnskabelige samfund, og at deres mobilitet (uddannelse, udvekslinger osv.) er absolut noedvendig for deltagelse i og animering af det videnskabelige samfund;

13. mener, at forskningssamarbejdets maal boer vaere at bidrage til opbygning af endogen forskningskapacitet, og at man - selv om man kan drage nytte af forskerflugten (»brain drain«) ved at oprette net af udvandrede videnskabsfolk - boer daemme op for den ved i oprindelseslandet at lette stoetten til og muligheden for tilbagevenden dertil for forskere, som maatte oenske det;

14. goer opmaerksom paa, at adgangen til informationskilderne, saerlig de internationale net som f.eks. Internettet, er en betingelse for udvekslingen af informationer og dermed for effektiviteten af en enhver strategi for fremme af forskningen;

15. goer opmaerksom paa, at de internationale regler med hensyn til patenter ikke under nogen omstaendigheder boer bremse adgangen til information eller bortlede disse landes eventuelle udbytte af udnyttelsen af deres ressourcer;

16. gaar ind for, at der laegges vaegt paa at undgaa udtoemning af udviklingslandenes genetiske og intellektuelle arv og give lokalbefolkningen mulighed for at drage fuld nytte af denne arv;

17. mener endvidere, at man i givet fald boer fastsaette prioriterede aktionsomraader (f.eks. landbrug, sundhed, miljoe og navnlig vand), som kan tilpasses til behovet og ressourcerne i det paagaeldende omraade;

18. understreger sundheds- og hygiejnespoergsmaalenes presserende karakter og betydning i udviklingslandene, og mener, at EU's bestraebelser inden for videnskabeligt og teknisk samarbejde primaert boer tilsigte lokal tackling af disse problemer med henblik paa at sikre en retfaerdig adgang til behandling;

19. erindrer om betydningen af den videnskabelige forskning og den teknologiske innovation for etableringen af udviklingsprocesser baseret paa en baeredygtig forvaltning og udnyttelse af ressourcerne, som ikke blot kan stoette den oekonomiske aktivitet, men ligeledes mindske de miljoemaessige skader i tilknytning til ikke-baeredygtige industrialiseringsprocesser;

20. erindrer endvidere om, at forvaltningen af energikilder er en vaesentlig faktor for en baeredygtig udvikling, og at den energimaessige effektivitet og anvendelsen af vedvarende energiformer er led i energimaessig uafhaengighed, som er afgoerende for oekonomisk og social stabilitet i udviklingslandene;

21. mener, at bekaempelse af afskovning, udvikling af vedvarende energikilder og energiforvaltningen kan spille en afgoerende rolle for den verdensomspaendende bekaempelse af drivhuseffekten og blive vaesentlige indtaegtskilder for udviklingslandene, navnlig efter indfoerelsen af de »fleksibilitetsinstrumenter« (herunder emissionstilladelser), som er fastsat som led i Kyoto-processen;

22. erindrer om biodiversitetens afgoerende rolle, navnlig paa skovomraadet, som videnskabelig forskningskilde, og erindrer ligeledes om forskningens vaesentlige rolle for biodiversitetens bevarelse og en baeredygtig forvaltning af ressourcerne;

23. erindrer om, at der boer goeres en vaesentlig indsats med hensyn til samordning af de forskellige instrumenter paa EU-plan samt nationalt og internationalt plan; Kommissionen boer styrke samordningen af FTU-samarbejdet internt mellem sine generaldirektorater og eksternt ved ogsaa at fremme samordningen med ministerierne i de paagaeldende medlemslande;

24. anmoder Kommissionen om at soerge for den stoerst mulige fleksibilitet i de finansielle instrumenter under FTU-samarbejdet med udviklingslandene; med henblik herpaa boer den vigtigste samarbejdsforanstaltning under det femte rammeprogram vaere ledsaget af andre mere frivillige forslag (som f.eks. Eureka og Cost);

25. mener, at man boer paataenke en bedre mobilisering af midlerne og navnlig planlaegge, at EU fuldt ud mobiliserer de finansielle instrumenter, som udgoeres af EUF, ALA- og MEDA-forordningerne, der boer anvende flere midler paa strukturforanstaltninger inden for forskning og teknologisk udvikling i udviklingslandene;

26. er paa baggrund af opgavens kompleksitet (etablering af lovmaessig og materiel infrastruktur og uddannelse af personale) og det efterslaeb, der skal indhentes, overbevist om, at kun et langsigtet samarbejde, som omfatter mange forskellige partnere og hidtil tilsidesatte sektorer, kan sikre et vellykket udfald; da samarbejdet maa vaere bredere og omfatte flere videnskabelige omraader end hidtil, skal der afsaettes flere midler, som ligeledes maa modsvares af stoerre midler fra vore partneres side;

27. mener, at man inden for det 5. F& U-rammeprogram boer styrke saerprogrammet om samarbejde med udviklingslandene og goere det mere legitimt for udviklingslandene gennem en bedre koordinering med Faellesskabets udviklingspolitikker og soerge for, at temaprogrammerne kommer til at lette udviklingslandenes deltagelse;

28. understreger, at man boer styrke bevidstheden om betydningen af FTU hos de politisk ansvarlige samt goere denne sektor mere synlig og tilgaengelig i offentligheden;

29. anmoder Kommissionen om at styrke og sikre sammenhaeng og samordning mellem EU's udenrigspolitik og FTU-samarbejdsprogrammerne med tredjelandene, isaer udviklingslandene, paa grundlag af baade solidaritet med de fattige lande og fordelene ved adgangen til nye potentielle markeder;

30. understreger, at man systematisk boer koncentrere sig i saerlig grad om gennemskueligheden af procedurerne for tildeling af bevillinger og indfoerelsen af opfoelgnings- og kontrolmekanismer;

31. mener, at der for at sikre effektiv udnyttelse af finansieringsinstrumenterne under den offentlige udviklingsbistand, naar den foreslaaede strategi gennemfoeres, snarest boer indledes en forberedende fase med henblik paa at fastsaette de nationale/regionale aktionsrammer med frivillige lande/regioner, saaledes at den operationelle basis for denne strategi bliver baseret paa en virkelig politisk dialog; mener, at regelmaessig evaluering af resultaterne af den offentlige bistand og af samarbejdet i sektoren skulle goere det muligt at afgoere, hvor effektiv bistanden er, og til hvor stor nytte den er for de enkelte befolkninger; mener, at der for at kunne finansiere de noedvendige undersoegelser, udforme pilotprojekter og gennemfoere den fornoedne samordning mellem Kommissionen og medlemsstaterne og mellem Den Europaeiske Union og udviklingslandene boer afsaettes flere midler paa den eksisterende budgetpost til koordinering og evaluering af udviklingspolitikken;

32. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Raadet, medlemsstaternes regeringer og Unionens udviklingspolitiske partnere.