DA Den Europæiske Unions Tidende C 172/65

Regionsudvalgets udtalelse: »Unges fulde deltagelse i samfundslivet«

(2008/C 172/13)

REGIONSUDVALGET

— beklager, at Kommissionen i sin meddelelse ganske vist påpeger nødvendigheden af et samarbejde mellem politikerne og de berørte parter på europæisk, nationalt samt regionalt og lokalt niveau om udviklingen af ungdomsstrategien, men ikke kommer nærmere ind på de regionale og lokale myndigheders rolle.

— fremhæver, at ungdomspolitik i høj grad realiseres på det regionale og lokale plan. Lokale og regionale strategier bidrager væsentligt til gennemførelsen af kvalitetsforanstaltninger vedrørende bedre uddannelse og videreuddannelse, bedre social og faglig integration samt unges aktive samfundsmæssige engagement.

— er enig med Kommissionen i, at det er de nationale henholdsvis regionale almene og erhvervsfaglige uddannelsers opgave at formidle de grundlæggende arbejdsmarkedsrelevante kompetencer. Det må imidlertid ikke glemmes, at en solid almen og personlighedsdannende grunduddannelse har en betydning, der går videre end som så, særligt med henblik på den enkeltes deltagelse i samfundslivet.

— mener i modsætning til Kommissionen, at det hvad angår børn i førskolealderen er vigtigere at udvikle barnets personlighed end at satse på udviklingen af nøglekompetencer.

— ser det i flere stater praktiserede tosidede uddannelsessystem, dvs. kombinationen af uddannelse i virksomhed og skole, som en forbilledlig uddannelsesform med henblik på at sikre den erhvervsmæssige integration af det størst mulige antal unge og beklager, at erhvervsuddannelserne i mange medlemslande kæmper med attraktivitets- og acceptproblemer.

Ordfører : Gebhard HALDER (AT/PPE); Formand for Landdagen i Vorarlberg

Basisdokument

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Fremme af unges fulde deltagelse i uddannelse, beskæftigelse og samfundsliv

KOM(2007) 498 endelig

Politiske anbefalinger

REGIONSUDVALGET

Generelle bemærkninger til Kommissionens meddelelse

1. fastholder, at unge udgør udviklingspotentialet i et samfund. Fremtiden for Den Europæiske Union, medlemsstaterne samt de regionale og lokale myndigheder er i stadig stigende grad afhængig af, at det lykkes at skabe et børne- og ungdomsvenligt samfund;

2. understreger, at unge også udgør en afgørende faktor for de europæiske regioner og kommuners økonomiske styrke og deres evne til at klare sig i den globale konkurrence. Unionsborgernes engagement er derudover en vigtig forudsætning for den sociale samhørighed samt en fredelig og demokratisk videreudvikling af Europa og må allerede grundlægges i ungdommen;

3. henviser til Regionsudvalgets udtalelse om Europas demografiske fremtid (1). Ifølge denne fødes der færre børn end nødvendigt for opretholdelsen af befolkningstallet. Dette medfører omfattende forandringer i den europæiske befolknings størrelse og alderssammensætning og understreger nødvendigheden af en bæredygtig politik, der tager hensyn til alle generationer;

4. anerkender derfor, at Den europæiske ungdomspagt (2), som Det Europæiske Råd vedtog i foråret 2005, Kommissionens meddelelse om europæiske ungdomspolitikker (3) og den aktuelle meddelelse fra Kommissionen vedrører et yderst vigtigt emne;

5. støtter Kommissionens foreslåede tværgående tilgang. Det er vigtigt at tage et gennemgående hensyn til unges interesser på alle politikområder for derigennem at opnå en stærkere fokusering på unges særlige behov;

6. gør opmærksom på, at det er henholdsvis medlemsstaterne og de regionale/lokale myndigheder, der har kompetence til at iværksætte foranstaltninger på de i meddelelsen nævnte områder almene og erhvervsfaglige uddannelser, ungdom og beskæftigelse. Det europæiske niveau har her kun en koordinations-, støtte-, og tillægsfunktion;

7. opfordrer på den baggrund Kommissionen til at vurdere de planlagte foranstaltninger ud fra, om de opfylder de grundlæggende principper om nærhed og proportionalitet, der blev styrket med EU's reformtraktat;

8. fastholder, at Kommissionen ikke har fremlagt nogen konsekvensanalyse i forbindelse med meddelelsen og beklager, at der ikke er set nærmere på, hvilken forvaltnings- og omkostningsmæssig ekstra belastning en gennemførelse af tiltagene resulterer i for de regionale og lokale myndigheders vedkommende;

Betydning for det regionale og lokale niveau

9. beklager, at Kommissionen i sin meddelelse ganske vist påpeger nødvendigheden af et samarbejde mellem politikerne og de berørte parter på europæisk, nationalt samt regionalt og lokalt niveau om udviklingen af ungdomsstrategien, men ikke kommer nærmere ind på de regionale og lokale myndigheders rolle;

10. fremhæver, at ungdomspolitik i høj grad realiseres på det regionale og lokale plan. Lokale og regionale strategier bidrager væsentligt til gennemførelsen af kvalitetsforanstaltninger vedrørende bedre uddannelse og videreuddannelse, bedre social og faglig integration samt unges aktive samfundsmæssige engagement. Netop på regionalt og lokalt plan er det muligt at stille skarpere fokus på unges særlige behov og dermed handle mere målrettet;

11. opfordrer Kommissionen til at tage højde for den nationale, regionale og lokale diversitet på uddannelses-, ungdoms- og beskæftigelsesområdet. Ved udformningen og gennemførelsen af de koordinerede støtteforanstaltninger skal ikke kun det nationale, men også det regionale og lokale niveau inddrages;

Bedre og mere uddannelse for alle unge

12. understreger, at de europæiske almene og erhvervsfaglige uddannelser er afgørende for udviklingen af EU's konkurrenceevne på langt sigt og bifalder derfor indholdet i arbejdsprogrammet »Uddannelse og Erhvervsuddannelse 2010« (4); gør dog samtidig opmærksom på, at medlemsstaternes samt de regionale og lokale myndigheders ansvar for læseplaner og indretning af uddannelsessystemer samt mangfoldigheden på kultur- og sprogområdet skal respekteres;

13. er enig med Kommissionen i, at det er de nationale henholdsvis regionale almene og erhvervsfaglige uddannelsers opgave at formidle de grundlæggende arbejdsmarkedsrelevante kompetencer. Det må imidlertid ikke glemmes, at en solid almen og personlighedsdannende grunduddannelse har en betydning, der går videre end som så, særligt med henblik på den enkeltes deltagelse i samfundslivet;

14. mener i modsætning til Kommissionen, at det hvad angår børn i førskolealderen er vigtigere at udvikle barnets personlighed end at satse på udviklingen af nøglekompetencer. Alligevel kan der ved hjælp af leg, herunder tekniske og naturvidenskabelige legemuligheder, allerede hos meget små børn vækkes et potentiale og skabes interesser, der kan have stor betydning for det fremtidige valg af job;

15. gør opmærksom på betydningen af at fremme sprogtilegnelsen ved undervisningen af mindre børn. Dette gælder i særlig grad for migrantbørn. Dermed lægges også grundlaget for den senere tilegnelse af flere sprog;

16. ser det i flere stater praktiserede tosidede uddannelsessystem, dvs. kombinationen af uddannelse i virksomhed og skole, som en forbilledlig uddannelsesform med henblik på at sikre den erhvervsmæssige integration af det størst mulige antal unge og beklager, at erhvervsuddannelserne i mange medlemslande kæmper med attraktivitets- og acceptproblemer. Dette uddannelsessystem står imidlertid som alle andre postgymnasiale og universitetsuddannelser over for den udfordring at de krav, der stilles til kvalifikationer på en lang række arbejdsplader, bliver stadigt større. Det tosidede uddannelsessystems attraktivitet må også øges ved at forbedre mulighederne for overgange mellem dette og andre uddannelser til og med universitetsniveau;

17. mener derfor, at uddannelsesniveauet generelt må hæves. En væsentlig forudsætning herfor er højt kvalificerede og motiverede undervisere, der ikke kun skal have faglige og pædagogiske kompetencer, men ligeledes råde over kompetencer på området social integration (5). Derudover må arbejdsmarkedets krav afspejles i læseplanerne;

18. bifalder, at Kommissionen anmoder medlemsstaterne om at gennemføre den europæiske referenceramme for kvalifikationer og kræver i den forbindelse, at der tages hensyn til den nationale og regionale mangfoldighed på uddannelsesområdet. Således må der f.eks. findes en løsning vedrørende klassificeringen af erhvervsrelaterede uddannelsesmoduler;

19. fremhæver betydningen af EU's programmer for livslang læring og »Aktive unge«. Disse programmer, der fokuserer på den grænseoverskridende mobilitet, og den dermed forbundne formelle og uformelle læring, er et værdifuldt supplement til de nationale og regionale henholdsvis lokale uddannelsespolitikker;

20. opfordrer Kommissionen til i sin meddelelse og i sine foranstaltninger (f.eks. i EU-programmerne) i højere grad at tage hensyn til ringere stillede unges situation. Med henblik på at give disse unge en chance for at udfolde deres individuelle muligheder og blive integreret på arbejdsmarkedet, kan modeller som f.eks. den integrerende erhvervsuddannelse, være nyttige. Disse modeller giver ringere stillede unge mulighed for at gennemføre en uddannelse over længere tid eller delvist. Det er i den forbindelse også vigtigt med en intensiv social rådgivning af de unge. En indsats, der kun kan gøres på det regionale og lokale plan. Disse modeller kan også være en hjælp til at reducere det stadig høje antal af unge, der ikke afslutter en skoleuddannelse;

Ungdom og beskæftigelse: en udfordring for EU

21. konstaterer, at overgangen fra skole til job bliver stadig vanskeligere for de unge;

22. samtidig står mange europæiske regioner allerede nu i den paradoksale situation, at der ved siden af en til dels betragtelig ungdomsarbejdsløshed (6) er mangel på — særligt mere kvalificeret — arbejdskraft. En situation, der vil blive skærpet i fremtiden;

23. fremhæver, at den faglige og sociale integration af unge i udsatte byer og landdistrikter er særlig vanskelig og henviser på baggrund heraf til betydningen af de europæiske, nationale samt regionale og lokale politikker til fremme af konvergens og forbedring af den regionale konkurrenceevne, også med henblik på at skabe forudsætningerne for, at kvalificerede unge kan blive boende i disse regioner; at forhindre, at kvalificerede unge forlader disse regioner;

24. er enig med Kommissionen i, at unges beskæftigelsessituation må nyde særlig opmærksomhed i de nationale reformprogrammer for vækst og beskæftigelse og kræver, at disse reformprogrammer afstemmes optimalt med de foranstaltninger, der er truffet inden for rammerne af arbejdsprogrammet »Uddannelse og Erhvervsuddannelse 2010«;

25. anmoder om, at Lissabon-strategiens »peer review«-proces, der anvendes på medlemsstaternes regeringer, udvides til også at omfatte de lokale og regionale myndigheder og andre aktører, så de kan drage fordel af udvekslinger fra hele EU og få kendskab til, hvordan man på lokalt og regionalt niveau kan løse problemet med unge, der ikke er i beskæftigelse, uddannelse eller erhvervsuddannelse;

26. ser den stadige stigning i antallet af usikre ansættelsesforhold med lav jobsikkerhed som et grundlæggende problem, der i særlig grad berører unge arbejdstagere, idet sådanne ansættelsesforhold ofte resulterer i en lang årrække uden stabile og rimelige arbejds- og lønforhold, hvilket igen medfører, at disse arbejdstagere ikke kan leve et selvstændigt liv;

27. opfordrer derfor EU-institutionerne, medlemsstaterne samt de regionale og lokale myndigheder til at sikre en god ligevægt mellem arbejdsgiver- og arbejdstagerinteresser ved den eventuelle gennemførelse af flexicurity-strategien, dvs. skabe en god balance mellem fleksibilitet og sikkerhed. Der må heller ikke lægges hindringer i vejen for unges sociale inklusion;

28. mener ikke, at Kommissionen i tilstrækkelig grad tager hånd om ringere stillede unges beskæftigelsessituation. Ud over forebyggende foranstaltninger, der først og fremmest vedrører en arbejdsmarkedsorienteret uddannelse af de unge, er der med hensyn til de unges, særligt ringere stillede unges, integration på arbejdsmarkedet behov for intensive — også sociale — støtteforanstaltninger. Det er i den forbindelse vigtigt — som det også fremgår af den europæiske beskæftigelsesstrategi — at alle unge hurtigst muligt integreres i beskæftigelsesprocessen. I den forbindelse kan sikkerhedsnet for ringere stillede unge jobsøgere og gennemførelsen af offentligt finansierede kvalifikations- og beskæftigelsesprogrammer specifikt møntet på unge være nødvendige (7).

29. gør opmærksom på, at EU's strukturfonde, særligt Den Europæiske Socialfond (ESF), gør det muligt at støtte sådanne projekter. Kommissionen kræver i sin meddelelse, at ESF i højere grad målrettes mod unges beskæftigelsessituation, hvilket udvalget støtter, for så vidt som de regionale omstændigheder — høj ungdomsarbejdsløshed — kræver dette;

30. mener, at en væsentlig opgave for de nationale, regionale og lokale myndigheder består i at forbedre de unges evne og vilje til beskæftigelse. Bl.a. må den personlige erhvervs- og uddannelsesvejledning samt information styrkes, også med henblik på mulighederne for at gøre opmærksom på fremtidsorienterede jobmuligheder. På den måde kan man også være med til at opnå en balance mellem kønnene inden for forskellige faggrupper;

31. støtter den af Kommissionen foreslåede kvalitetsnorm for praktikophold, som har karakter af en henstilling, idet praktikanter — som i stigende omfang arbejder på tværs af grænserne — til dels misbruges som »billig arbejdskraft«. Reelle praktikophold giver unge en god mulighed for at samle den første erhvervserfaring, hvilket ofte kan vise sig at have en afgørende betydning for det fremtidige valg af job eller det videre uddannelsesforløb; derudover bør unge mennesker under uddannelse anspores til at gennemføre praktikophold og der skal være et større udbud af praktikpladser;

32. gør opmærksom på, at ud over grunduddannelsen får den erhvervsrelaterede videreuddannelse større og større betydning. Den tekniske viden og de færdigheder, der efterspørges i arbejdsprocessen, forandrer sig hurtigt. Udfordringen består derfor i at gøre det mere attraktivt at videreuddanne sig og øge motivationen til videreuddannelse. Derudover må udbuddet af videreuddannelsesmuligheder udvides. For unge, der ikke råder over en tilstrækkelig grunduddannelse, er det vigtigt, at den manglende viden og de manglende færdigheder kan indhentes (en ny chance) (8);

Udnytte alles fulde potentiale

33. konstaterer, at netop børn og unge fra fattige familier i mange henseender er ringere stillet og til dels marginaliserede. Dette gælder for såvel deres muligheder for uddannelse og beskæftigelse som deres sundhedsmæssige tilstand. Derudover går fattigdom ofte i »arv«: når fattigdom og social udstødelse rammer voksne er det et resultat af dårlige vilkår under disse personers opvækst;

34. kræver derfor, at bekæmpelsen af fattigdom og social udstødelse må prioriteres. Dette er primært en national henholdsvis regional og lokal opgave og kræver et afbalanceret samspil mellem politikområderne økonomi, beskæftigelse, uddannelse og sociale spørgsmål samt en tværgående hensyntagen til ungdomspolitiske aspekter;

35. mener, at der først må gøres en indsats for at reducere fattigdomsrisikoen for børnefamilier. Man må være særligt opmærksom på socio-økonomiske faktorer, såsom isolation og langtidsledige forældre med et lavt uddannelsesniveau, med henblik på at undgå permanente fattigdomsfælder;

36. minder om, at det i stor udstrækning er de lokale og regionale myndigheder, der har ansvaret for forsørgelsen af forældreløse og børn fra udsatte familier og deres uddannelse samt for, at disse børn får forudsætningerne for at leve et selvstændigt liv;

37. gør opmærksom på, at beherskelsen af sproget i opholdslandet er en forudsætning for hurtig integration, bedre skoleresultater og større chancer på arbejdsmarkedet og dermed en væsentlig faktor i fattigdomsbekæmpelsen;

Aktive unge borgere

38. fremhæver, at unges inddragelse — deres medbestemmelse og deltagelse i samfundslivet — styrker børn og unge, skaber selvtillid og fremmer demokratiet og et aktivt engagement;

39. henviser til inddragelsesprocessernes særlige betydning på det lokale og regionale niveau. Unges inddragelse fremstår stærkest og mest bæredygtigt der, hvor de er med til at udforme deres dagligdag, og direkte og umiddelbart kan mærke konsekvenserne af inddragelsesprocessen;

40. bemærker, at det er yderst vigtigt, at børn og unge bliver gjort bekendte med lokale selvstyremekanismer og i den forbindelse får mulighed for at sætte sig ind i lokal- og regionalpolitikeres mandat, opgaver og ansvar samt muligheder for at hjælpe borgere på lokalt niveau med at ændre deres arbejds- og livsvilkår til det bedre;

41. bifalder en erfaringsudveksling på europæisk plan med henblik på at styrke de lokale og regionale inddragelsesinitiativer og opfordrer de nationale, europæiske samt regionale og lokale myndigheder til at udvikle ungdomspolitikken på tværs af sektorer og i et tæt samarbejde med de unge;

42. ser positivt på Kommissionens forslag om regelmæssigt at udarbejde en EU-ungdomsrapport. En sådan kan bidrage til at analysere unges levevilkår samt redegøre for deres interesser og dermed udgøre et grundlag for de tværgående ungdomspolitikker på nationalt, regionalt, lokalt og EU-niveau. Det må sikres, at medlemsstater, regioner og lokale myndigheder ikke pålægges nye rapporteringsforpligtelser. Det store antal allerede obligatoriske rapporter, der også redegør for unges levevilkår, indeholder mange af de nødvendige informationer;

43. fremhæver, at der er gode perspektiver i unges frivillige aktiviteter, idet de unge på den ene side deltager aktivt i samfundet og på den anden side kan samle den første arbejdserfaring, der senere kan gøre det lettere at vælge et job;

44. gør opmærksom på, at frivilligt arbejde også giver øget viden og flere færdigheder, som kan være vigtige i forbindelse med fremtidig beskæftigelse. En forudsætning for at gøre arbejdet som frivillig mere attraktivt for de unge er en anerkendelse af de kvalifikationer, der er erhvervet inden for rammerne af denne ikke-formelle læring;

45. bifalder på den baggrund det »Youthpass«, som Kommissionen har introduceret inden for rammerne af EU-programmet »Aktive unge«, og som er et individuelt certifikat, der redegør for kvaliteten af den unges arbejdsindsats i forbindelse med programmets aktiviteter. Udvalget støtter derudover Kommissionens planer om at supplere det europæiske instrument til fremme af gennemsigtighed på kvalifikations- og kompetenceområdet (Europass) (9) med en redegørelse over de kvalifikationer, der er erhvervet ved ikke-formel læring;

46. kræver, at alle niveauer i højere grad er opmærksomme på behovet for at give udsatte unge mulighed for at deltage i såvel inddragelsesprocesser som frivillige aktiviteter;

Bruxelles, den 10. april 2008 Luc VAN DEN BRANDE Formand for Regionsudvalget

(1) Regionsudvalgets udtalelse: Den demografiske udvikling i Europa, CdR 341/2006 rev. 3.

(2) Bilag I til formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i Bruxelles den 22. og 23. marts 2005 (7619/05).

(3) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om europæiske ungdomspolitikker — Varetagelse af unges interesser i Europa — gennemførelse af Den Europæiske Ungdomspagt og fremme af aktivt medborgerskab, KOM(2005) 206 endelig.

(4) Almen uddannelse og erhvervsuddannelse 2010: Detaljeret arbejdsprogram for opfølgning af uddannelsessystemernes mål i Europa, EFT C 142 af 14.6.2002, s. 1.

(5) Se også Kommissionens meddelelse »Om forbedring af læreruddannelsens kvalitet« KOM(2007) 392 og konklusioner fra Rådet og de i Rådet forsamlede repræsentanter for medlemsstaternes regeringer om forbedring af læreruddannelsen EUT C 300 af 12.12.2007, s. 6.

(6) Den gennemsnitlige ungdomsarbejdsløshed ligger ifølge meddelelsen på ca. 17,4 %.

(7) Til en vis grad må der skabes enkle tilbud til unge, der er skoletrætte, så disse grupper får mulighed for at samle arbejdserfaring. Også en (delvis) og tidsbegrænset overtagelse af lønomkostningerne kan være en måde, hvorpå virksomheder kan motiveres til at beskæftige personer uden erfaring. Undersøgelser dokumenterer, at der kan være en betydelig positiv effekt for den samlede økonomi, hvis man medregner konsekvenserne af et større antal langtidsarbejdsløse unge.

(8) Disse uddannelsesforanstaltninger, der også støttes af ESF, er en afgørende forudsætning for at finde fodfæste på arbejdsmarkedet. Som eksempel kan nævnes læsekurser for analfabeter og mulighed for at tage en afsluttende folkeskoleeksamen.

(9) Se afgørelse 2241/2004/EF.