7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/29 
Udtalselse om forslag til Rådets forordning (EØF) om beskyttelse af dyr under transport 
(90/C 56/10) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 21. juli 1989 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om 
forslag til Rådets forordning (EØF) om beskyttelse af dyr under transport. 
Det forberendende arbejde henvistes til ØSU's sektion for landbrug og fiskeri, som udarbejde­
de sin udtalelse den 31. oktober 1989. Peter Storie-Pugh var ordfører. 
Det økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 271. plenarforsamling den 15. og 16. 
november 1989 (møder den 15. november 1989) uden stemmer imod og med 1 stemme 
hverken for eller imod følgende udtalelse. 
Indledning 
Beskyttelse af dyr under transport behandles i to eksiste­
rende direktiver om international transport af dyr mel­
lem medlemsstaterne. I disse direktiver fastsættes der 
krav om systematisk inspektion ved EF's indre grænser 
af hensyn til dyrenes velfærd. 
ØSU erkender det nødvendige i at afskaffe kontrollen 
ved de indre grænser som led i gennemførelsen af fri 
bevægelighed for levende dyr samt fjernelsen af skran­
ker og hindringer for handelen inden for EF's store 
indre marked. ØSU tilslutter sig fuldt ud Kommissio­
nens planer om at indføre nye foranstaltninger til be­
skyttelse af dyrenes velfærd under transport i EF samt 
til og fra tredjelande. 
Et højt beskyttelsesniveau for dyr under transport er 
økonomisk fornuftigt, og ØSU mener absolut, at den 
kontrol med dyrenes velfærd, som indføres til afløsning 
af kontrollen ved de indre grænser, skal iværksættes og 
håndhæves forsvarligt, så forvridninger af samhandelen 
undgås. 
ØSU udtrykker tilfredshed med og støtter Kommissio­
nens forslag, som er et forsøg på at fastholde et højt 
kvalitetsniveau hvad angår kontrollen med transport­
forholdene, ikke mindst når det gælder transport over 
lange afstande samt til tredjelande. Det erkendes, at 
disse forslag nu omfatter al transport inden for EF, og 
ØSU understreger, at forholdene ved en forsendelses 
start skal være af høj standard, og at der bør gennemfø­
res en fyldestgørende og forsvarlig kontrol på de steder, 
hvor dyrene aflæsses. Desuden erkendes det, at med­
lemsstaterne bør indføre en ordning, som gør det muligt 
at foretage lejlighedsvis kontrol under forsendelsen fra 
pålæsnings- til aflæsningsstedet. 
ØSU er også overbevist om, at harmoniseringen og 
den ensartede gennemførelse af strenge kontrolnormer 
vedrørende transporten i vid udstrækning vil være be­
tinget af, at der opretholdes passende kommunikation 
mellem medlemsstaterne. Betingelserne for transport over lange afstande kan kun håndhæves, hvis de berørte 
medlemsstater holder hinanden informerede om sådan­
ne forsendelser. 
Desuden kan Kommissionen ganske konkret og prak­
tisk medvirke til at sikre, at strenge kontrolnormer 
iværksættes i hele EF og dyrene beskyttes ordentligt. 
De nødvendige pengemidler og det nødvendige persona­
le skal stilles til rådighed, så Kommissionen kan vareta­
ge denne rolle. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Det bemærkes, at Kommissionens forslag har 
form af en forordning og ikke et direktiv. En forordning 
kan da også skabe større sikkerhed i lovmæssig henseen­
de, eftersom der ikke kræves nationale gennemførelses­
bestemmelser, men samtidig kan der opstå problemer 
for medlemsstater med en detaljeret, sekundær lovgiv­
ning vedrørende national transport. Det vil blive nød­
vendigt at ophæve denne, omend den måske er mere 
detaljeret og igennem mange år har sikret dyr en god 
juridisk beskyttelse. 
1.2. Der udtrykkes bekymring over problemet med 
håndhævelsen i medlemsstaterne, idet der lægges stor 
vægt på veterinærinspektørernes rolle. 1 nogle medlems­
stater ser der ud til at være mangel på dyrlæger på 
sådanne poster, og der lægges vægt på, at medlemssta­
terne tager passende skridt til afhjælpning heraf. Des­
uden ses der med nogen skepsis på Kommissionens 
muligheder for at udføre den fornødne dyrlægekontrol 
i forbindelse med forordningens gennemførelse, fordi 
dette vil kræve et større antal dyrlæger end dem, der 
for øjeblikket er ansat i direktorat VI. 
1.3. Ved landevejstransport er chaufførens rolle af 
afgørende betydning for sikring af dyrenes velfærd. 
Chaufførerne bør kende behovene hos de dyr, som de 
har i deres varetægt. Et certifikat herom er nødvendigt 
især i forbindelse med langvarige transporter. 
Nr. C 56/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
1.4. Der ses med megen bekymring på de regler, der 
er omtalt i artikel 15, og på den kendsgerning, at de 
endnu ikke er blevet udarbejdet. Disse regler bør forelig­
ge, før forordningen træder i kraft. 
1.5. Endvidere er der utilfredshed med de i artikel 19 
anførte procedurer for udarbejdelse af disse regler. Der 
bør foretages bredere konsultationer, herunder af ØSU, 
før Kommissionen træffer den endelige afgørelse. 
1.6. Mange steder i teksten henvises der til »person, 
der er ansvarlig«. Udtrykket bør omformuleres for at 
sikre, at ansvaret klart påhviler enten chaufføren eller 
arbejdsgiveren/transportvirksomheden, alt efter hvad 
der er passende i de enkelte situationer. 
1.7. Man bør overveje dispensation i visse undtagel­
sestilfælde, f.eks. ved transport af et mindre antal får i 
små skibe mellem øer; de fastsatte krav tager sigte på 
større kommercielle fartøjer. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Artikel 1, litra b) 
Udtrykket »fjerkræ... der holdes som husdyr« bør præ­
ciseres, således at det fremgår, at der er tale om høns, 
gæs osv. og ikke om kanariefugle eller papegøjer. 
2.2. Artikel 2, litra b) 
»beregnede« ændres til »benyttede«. 
2.3. Artikel 2, litra h) 
Der tilføjes en definition af »rejsetid« — den tid, der 
går, fra det første dyr læsses på transportmidlet, til det 
sidste dyr læsses af. 
2.4. Artikel 2, litra i) 
Punktet affattes således: 
»et sted, hvor dyr, der bringes ind på og afgår fra 
Fællesskabets toldområde, kontrolleres«. 
2.5. Artikel 3, stk. 2 
2.5.1. Tredje linje 
ØSU lægger vægt på dyrenes velbefindende både før 
og under transporten. Syge eller tilskadekomme dyr 
betragtes ikke som egnede til transport; dette synspunkt bør dog udvides til også at omfatte andre tilfælde af 
uegnethed, således at sætningen bør ændres til følgende: 
»Syge, handicappede eller tilskadekomne dyr betragtes 
ikke som egnede til transport.« 
2.5.2. Sjette linje 
I den engelske udgave ændres »veterinary treatment« 
til »treatment from a veterinarian« (på dansk: »behand­
les af en dyrlæge«). 
2.6. Artikel 4, stk. 1 
2.6.1. Forsinkelser under transport, uanset årsagen, 
kan ofte være langvarige og påføre dyrene betydelige 
lidelser, ikke mindst under vejtransport. Fremhævelsen 
af strejker anses for uberettiget, fordi der er mange 
andre årsager til forsinkelser. Ugunstige vejrforhold vil 
i langt højere grad kunne forsinke dyr under transport; 
f.eks. kan hård sø forhindre skibe i at stå ud fra havne. 
Snestorme i bjergområder kan medføre betydelige for­
sinkelser for landevejskøretøjer. 
Det henstilles derfor, at der lægges mere vægt på at 
forhindre, at dyr udsættes for lidelser, når transporten 
forsinkes. Ikke mindst i havne bør der findes faciliteter, 
som gør det muligt at omlade, fodre og vande dyr samt 
give dem hvilemuligheder. Dette krav bør stilles til alle 
havne, som dyr passerer igennem. Det henstilles derfor, 
at de særlige foranstaltninger, som skal træffes i havne, 
lufthavne, på jernbanestationer, gennemgangspladser, 
kontrolsteder, toldsteder og i frizoner, bliver de samme 
som dem, der kræves på ventesteder, og at foran­
staltningerne skal være genstand for offentlig godken­
delse, inden sådanne steder må bruges til dyr i transit. 
2.7. Artikel 4, stk. 2 
ØSU fremhæver specielt, at mange forsinkelser kan 
undgås, hvis levende dyr får en fortrinsstilling frem for 
andre forsendelser. Dette er ikke tilfældet i ojeblikket; 
alle levende dyr bør anses for vigtigere end selv letfor­
dærvelige varer. Et krav herom bør nedfældes klart og 
tydeligt i artikel 4. 
2.7.1. Artikel 4, stk. 2 
Andet punktum ændres til følgende: 
»Ved jernbanetransport må ingen sending dyr holdes 
tilbage under transporten i over to timer, medmindre 
den foregår om natten — især i årets varmeste periode 
— eller medmindre de fornødne...« 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/31 
2.8. Artikel 5, stk. 1 
2.8.1. Identifikationen af dyr er af afgørende betyd­
ning for, at passende kontrol med transporten kan 
gennemføres. Koimmissionen bør derfor klart fastlæg­
ge, hvilke identifikationsmetoder der kan accepteres, 
ikke mindst når det gælder landbrugsdyr. Det erkendes, 
at de fleste landbrugsdyr identificeres med et øremærke 
eller tilsvarende, mens dette ikke nødvendigvis gælder 
for andre dyr, f.eks. hunde, krybdyr osv. For krybdyrs 
og fugles vedkommende må det være tilstrækkeligt, at 
der er anbragt et identifikationsmærke udvendig på den 
kasse, som dyrene transporteres i. 
2.8.2. Kravet, om at den, som transporterer dyr, altid 
skal kunne præstere de oplysninger, som er fastsat i 
artikel 5, stk. 1, er vigtigt; Kommissionen bør udforme 
en standardblanket, som disse oplysninger kan nedfæl­
des på. Derimod fremgår det ikke tydeligt, om en hand­
lende, som køber dyr på er marked, har pligt til at være 
vidende om dyrenes oprindelse, dvs. fra hvilken gård 
de er blevet bragt til markedet. Registrering af sådanne 
oplysninger er et andet vigtigt bidrag til tilfredsstillende 
kontrol, og der er behov for en nærmere belysning af 
dette spørgmål. 
2.9. Artikel 5, stk. 1 
Kravet, om at fortegnelserne skal opbevares i et givet 
tidsrum efter en bestemt forsendelse, er nødvendigt, 
ikke blot af hensyn til kontrollen med dyrenes velfærd, 
men også som led i sygdomskontrollen. Præcise og 
tydelige fortegnelser er et vigtigt led i en kontrol af 
høj standard. Seksmånedersfristen for fortegnelsernes 
opbevaring anses for et minimum. 
2.10. Artikel 6, stk. 1 
Denne vigtige artikel omhandler de ekstra krav, som 
skal være opfyldt ved transport af dyr over lange afstan­
de, dvs. forsendelser, der overstiger den fastsatte maksi-
mumstid, som sådanne typer dyr må transporteres i 
uden hvil, fodring og vanding. 
ØSU henviser til Europa-Parlamentets resolution af 20. 
februar 1989, hvori det hedder, at: 
»Alle dyr beregnet til konsum skal slagtes så nær ved 
produktionsstedet som muligt.« 
Med moderne transportmidler og adgang til passende 
slagterier skønnes det, at et dyr, som er beregnet til 
slagtning, under ingen omstændigheder må transporte­
res i længere tid end den periode, hvori dyr må transpor­
teres uden hvil, fodring og vanding. 
Artikel 6, stk. 1, bør derfor indledes således: 
»Dyr, der er beregnet til slagtning, må ikke transporte­
res i et tidsrum, der overstiger det i artikel 15, stk. 1, litra a) fastsatte, medmindre fragtføreren kan påvise, 
at opstaldningsmuligheder ikke forefindes«. 
ØSU mener tillige, at de ekstra krav, som nedfældes i 
artikel 6, stk. 1, også bør gælde for dyr, der transporte­
res fra EF til tredjelande, uanset forsendelsens varighed. 
De ekstra betingelser, som fastsættes i artikel 6 for 
transport af visse typer dyr over lange afstande, bør 
udvides til at omfatte følgende: 
»— Et certifikat, der viser, at køretøjet opfylder god­
kendte konstruktions- og formgivningsnormer. 
— Et certifikat, der viser, at chaufføren og/eller den 
person, som står for dyrenes håndtering (hvis han 
er til stede), ved, hvorledes de pågældende dyr skal 
plejes«. 
ØSU finder det yderst vigtigt, at den berørte medlems­
stat i alle de tilfælde, hvor der er tale om transport 
over lange afstande, i højere grad sætter ind på at 
kontrollere, at køretøjet er fyldestgørende. Der bør 
derfor indføres en ordning med udstedelse af attester 
for sådanne køretøjer. 
Lige så vigtigt er det, at chaufførerne af disse køretøjer 
ved, hvordan de dyr, som er i deres varetægt, skal 
behandles. Der bør udstedes en attest som bevis herpå. 
2.11. Artikel 6, stk. 2 
Når det tidligere i artikel 6 fastsættes, at dyr, som skal 
slagtes, ikke må transporteres over lange afstande, må 
første punktum i stk. 2 ændres til følgende: 
»Alle i artikel 1, litra a) og litra b) omhandlede dyr, 
der transporteres til avl eller yderligere opfedning, skal, 
hvis den kompetente myndighed er blevet underrettet 
om forsendelsen i henhold til stk. 1, undersøges af en 
embedsdyrlæge inden for 24 timer før afrejsen for at 
sikre, at de kan tåle den planlagte transport«. 
2.12. Artikel 7, stk. 1, litra c) 
2.12.1. Indsamling af stikprøver er vanskelig, ikke 
mindst for landevejskøretøjer under transport, men bør 
i givet fald foretages på omladningsstationerne, selv om 
disse skulle ligge ved grænseovergange. 
2.13. Artikel 7, stk. 3, og artikel 8, stk. 1 
Betyder »den person, der er ansvarlig«, køretøjets 
chauffør, skibets kaptajn, dyrenes ejer eller ejeren af 
transportmidlet? Dette spørgsmål bør belyses nærmere. 
Nr. C 56/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
2.14. Artikel 10, stk. 1 
Der udtrykkes bekymring for, at Kommissionen ikke 
har tilstrækkelig mange veterinærsagkyndige til at vare­
tage denne opgave. 
2.15. Artikler 11 og 12 
Artikler 11 og 12 omhandler indførsel fra tredjelande. 
Der ser ikke ud til at være fastsat bestemmelser for dyr, 
som er i transit gennem EF fra et tredjeland til et 
andet. Det henstilles derfor, at overskriften til kapitel III 
udvides til at omfate dette punkt. 
Der bør være så få godkendte kontrolsteder som muligt, 
så den høje standard garanteres. 
2.16. Artikel 13 
Anden linje: 
Ordet »systematisk« ændres til »hyppigt«. 
2.17. Artikel 14 
ØSU støtter kravet om, at Kommissionen skal videregi­
ve oplysninger til medlemsstaterne, men det er ligeledes 
nødvendigt at tilskynde medlemsstaterne til at videre­
formidle oplysninger om denne nye forordning i en 
sådan form, at den bliver let forståelig for dem, der 
beskæftiger sig direkte med transport, f.eks. fragtførere. 
2.18. Artikel 15 
De bestemmelser, som omtales i denne artikel, er en 
vigtig faktor, når det gælder korrekt transport af dyr 
og beskyttelse af disses velfærd. Det bemærkes, at disse 
bestemmelser ikke må offentliggøres, før forordningen 
træder i kraft, og ØSU gentager sin tidligere bemær­
kning om, at disse bestemmelser bør udformes, før 
forordningen træder i kraft, og at der bør finde bredere 
samråd sted, før de fastlægges endeligt. 
2.18.1. Artikel 15, stk. 1, litra b) 
Både mellemstationer og opsamlingsstationer bør for­
håndsgodkendes. Kommissionen bør derfor definere 
opsamlingsstationer og fastlægge de nærmere betingel­
ser for sådanne stationer. 
2.18.2. Artikel 15, stk. 1, litra c) 
Sætningsleddet »baseret på dyrenes vægt pr. kvadrat­
meter« tilføjes. 2.18.3. Artikel 15, stk. 2 
ØSU står noget uforstående over for dette stykke, som 
synes at hindre medlemsstaterne i at iværksætte restrik­
tioner for eller forskrifter om transporten, førend Kom­
missionen har offentliggjort de bestemmelser, der sigtes 
til i denne artikel. Dette stykke bør omformuleres, så 
det gøres tydeligt, at eksisterende forordninger fortsat 
er gældende. 
2.19. Artikel 16 
Følgende tilføjes: »Denne årlige rapport vil blive offent­
liggjort«. 
2.20. Artikel 20, stk. 2 
Næstsidste linje: 
»kan træffe« ændres til »skal træffe«. 
3. Bilag 
3.1. Bilag 1 (A) 
3.1.1. Stk. 1 
I dette vigtige stykke gives generelle råd om lastning-
stætheden. For korte rejsers vedkommende bør det 
måske foretrækkes ikke at give dyrene mulighed for 
at ligge ned. Det understreges, at når der foretages 
beregninger af pladsforholdene, skal der tages hensyn 
til mange faktorer: dyrenes art, størrelse og tilstand, 
vejret, køretøjet samt rejsens art og varighed. Der bør 
altid kunne opsættes skillevægge for at hindre dyrene i 
at stå for frit. 
3.1.2. Stk. 2, litra c) 
Containere bør altid være sikkert fastgjort på transport­
midlet. 
3.1.3. Stk. 2, litra d) 
Svin bør ikke være mere end 12 timer uden vand. 
3.1.4. Stk. 2, litra e) 
Foruden de enhovede dyr skal også avlstyre forsynes 
med grimer og bindes under transporten, dog aldrig 
ved næseringen. Dette skal ikke gælde for oksekødstyre, 
som er i ensartede grupper, eller som på anden vis er 
vant til hinanden. 
3.1.5. Stk. 2, litra f) 
Bindsier, som gør det muligt for dyrene at lægge sig 
ned, bør kun anvendes, hvis dyrene står i separate båse. 
7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/33 
Letopløselige knuder bør anvendes på alle bindsier. 
3.1.6. Stk. 4 
Det henstilles, at køretøjer, herunder især dem, der 
bruges til rejser, hvor losning er påkrævet af fodrings-
og vandingshensyn, er forsynet med hydraulisk løfteud­
styr. Alle indladnings- og losningsanlæg skal være ind­
rettet således, at dyrene så vidt muligt ikke behøver 
»løftes ved hoved, horn, ben, hale, pels eller ører«. 
Elektriske pigkæppe eller redskaber, som afgiver elek­
triske stød, bør så vidt muligt undgås og for visse 
dyrs vedkommende, f.eks. heste, får og geder, direkte 
forbydes. 
3.1.7. Stk. 5 
Sidst i første punktum indsættes »og skal kunne holde 
tæt«. 
3.1.8. Stk. 6, nyt litra d) 
»Ved transport af mange dyr skal der være et tilstrække­
ligt antal ledsagere til at passe dem, og én person skal 
have ansvaret for hele sendingen«. 
3.1.9. Stk. 7, litra b) 
»Ca.« ændres til »ikke over«. 
3.2. Kapitel I (B) 
3.2.1. Stk. 9 
Følgende tilføjes »dyrene må ikke udsættes for overdre­
ven træk«. 
Bryssel, den 15. november 1989. 3.2.2. Stk. 11 
Store dyr med bidsel, som står i separate båse, bør 
indlades på en sådan måde, at en tilsynsførende kan 
bevæge sig imellem dem. Dette bør dog ikke gælde 
for store dyr, f.eks. oksekødstyre, som transporteres i 
grupper. 
33. Kapitel 1 (C) 
Stk. 14 
Ordene »i et køretøj, som højst må køre 30 km i timen« 
bør slettes. 
3.4. Kapitel IV 
Dette kapitel omfatter ligeledes hjorte, omend der kun 
i stk. 41 er opstillet en særlig betingelse for disse dyr. 
Det bør anføres, at kun kronhjorte og krydsninger af 
kronhjorte egner sig til kommerciel transport. 
3.5. Kapitel VI 
3.5.1. Stk. 2, litra c) 
Følgende tilføjes: »Og under hele deres ophold«. 
3.5.2. Stk. 2, litra k) (nyt) 
»være forsynet med anlæg til rensning og desinficering 
af køretøjer«. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 56/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
BILAG 
(forretningsordenens artikel 43, stk. 4) 
Under debatten på plenarforsamlingen blev følgende ændringsforslag forkastet: 
Efter punkt 3.3, kapitel I (C), indsættes et nyt afsnit med samme indhold som punkt 3.2.2. 
Begrundelse 
Det her nævnte problem gælder både for jernbane- og vejtransport. 
Resultat af afstemningen 
21 stemte for, 36 stemte imod, 25 stemte hverken for eller imod. 
Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om et rammeprogram for EF's indsats inden for 
forskning og teknologisk udvikling (1990-1994) (l) 
(90/C 56/11) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. august 1989 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 130 Q, stk. 2. at anmode om det Økonomiske og Sociale Udvalgs 
udtalelse om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for energi, kernefraft og forskning, som 
udpegede John A. de Normann til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. november 
1989. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 271. plenarforsamling den 15. november 
1989 enstemmigt følgende udtalelse. 
1. Resumé 
1.1. ØSU henstiller, at Rådet vedtager Kommissio­
nens forslag til et rammeprogram for EF's indsats inden 
for forskning og teknologisk udvikling (1990-1994) 
(KOM(89) 397 endelig udg.). Til gennemførelsen af 
dette program skønnes et samlet beløb på 7 700 mio. 
ECU nødvendigt til den femårsperiode, programmet 
dækker, dog med forbehold af en yderligere interinstitu-
tionel aftale for årene 1993 og 1994. 
1.2. ØSU har i denne forbindelse taget hensyn til to 
støttedokumenter, som Kommissionen har fremlagt, 
såvel forud for som efter fremsættelsen af rammepro­
gramforslaget. 
1.3. ØSU kan støtte konceptet med et rullende FTU-
program. Fremgangsmåden indebærer, at foran­
staltningerne vil kunne koncentreres om væsentlige og 
effektive områder, at ikke-væsentlige eller ineffektive 
aktiviteter vil kunne reduceres eller skæres helt bort, 
samt ar der åbnes op for inddragelse af nye aktiviteter, 
dersom der er behov derfor. 
(M EFT nr. C 243 af 23. 9. 1989, s. 4. 1.4. Det ser meget gerne, at fremgangsmåden med 
et rullende program også anvendes i forbindelse med 
fremtidige rammeprogrammer, dan den har den fordel, 
at den skaber afgørende kontinuitet i arbejdet og redu­
cerer den tid, der går fra enkeltprogrammernes vedta­
gelse til deres implementering. 
1.5. ØSU finder, at det nuværende system endeligt 
fastlagte rammeprogrammer, virker som en kunstig 
bremse i finansieringsmæssig henseende og skaber usik­
kerhed om, hvorvidt der er finansiel dækning for videre­
førelsen af lovende projekter. 
1.6. For ØSU at se vil det være muligt at indbygge 
visse strategiske korrektioner og nye koncepter i det 
rullende rammeprogram på et tidligere stadium. Det 
finder det fordelagtigt, at overlapningen i 1990-1992 
betyder, at finansieringsmidlerne kan øges allerede fra 
begyndelsen af denne periode. 
1.7. ØSU skal understrege, at forudsætningen for, at 
et rullende program lader sig gennemføre med et godt 
resultat, er, at der er en streng ledelsesmæssig disciplin, 
da det vil være nødvendigt såvel at stoppe som at 
opstarte programmer.