DA    DA 
 
 
 EUROPA -
KOMMISSIONEN  UNIONENS HØJTSTÅENDE  
REPRÆSENTANT FOR  
UDENRIGSANLIGGENDER  
OG SIKKERHEDSPOLITIK  
Bruxelles, den 18.5.2015  
JOIN(2015) 22 final  
  
FÆLLES MEDDELELSE TIL EUROPA -PARLAMENTET OG RÅDET  
EU og ASEAN: et partnerskab med et strategisk formål   
 
2 
 FÆLLES MEDDELELSE TIL EUROPA -PARLAMENTET OG  
RÅDET  
EU og ASEAN: et partnerskab med et strategisk formål  
1. Indledning  
EU har en strategisk interesse i at styrke sine forbindelser med Sammenslutningen af Stater i 
Sydøstasien (ASEAN)1. Er ASEAN en stærk, sammenhængende og selvbevidst sammenslutning, 
der gør fremskridt med sin egen integrering, er det go dt for regional stabilitet, velstand og 
sikkerhed, og det skaber også nye muligheder for samarbejde om regionale og globale 
udfordringer. ASEAN står for en kombination af høj økonomisk vækst og demografisk dynamik. 
Under ét udgør sammenslutningen verdens s yvendestørste økonomi, og det skønnes, at den vil 
være verdens fjerdestørste økonomi i 2050. ASEAN's unge middelklasse forventes at vokse til 
65 % af ASEAN's samlede befolkning fra 24  % i 2010. ASEAN indtager også en central rolle i 
indsatsen for at opbygg e en mere robust regional sikkerhed i det asiatiske stillehavsområde. Hvis 
ASEAN optræder samlet og med overbevisning, kan det være nøglen til at sikre, at regionale 
udfordringer tages op på en måde, der er regelbaseret. Dette er ikke kun i borgernes umidd elbare 
interesse i regionen, men også i Den Europæiske Unions interesse.  
EU har således en meget stor interesse i ASEAN's succes.  
Der er et nyt momentum i forbindelserne mellem EU og ASEAN, og begge parter har en 
interesse i at opretholde det. Mange i ASEAN har udtrykt håb om et større EU -engagement og et 
ønske om et formelt "strategisk partnerskab". EU har for sit vedkommende stor økonomisk, 
sektoriel og politisk interesse i at øge sit samarbejde med denne centrale spiller i en region af 
strategisk bet ydning.  
ASEAN arbejder frem mod etablering af ASEAN's økonomiske fællesskab (AEC) inden 
udgangen af 2015 og er ved at fastlægge sin vision for perioden efter 2015, herunder hvordan den 
ser sine forbindelser til EU og andre dialogpartnere. Det er derfor nu,  at der skal formuleres en 
vision om de fremtidige forbindelser mellem EU og ASEAN.  
ASEAN og EU er "partnere, hvad angår integration ....", men de adskiller sig betydeligt fra 
hinanden for så vidt angår gennemsnitlig økonomisk udvikling, arten af deres pol itiske systemer 
og deres institutionelle styrke. ASEAN vil have udfordringer, som bl.a. skyldes dens fuldt ud 
mellemstatslige beslutningsprocedure, som er baseret på konsensus; finansieringen af ASEAN -
budgettet (kun 16 mio. USD pr. år baseret på ensartede bidrag fra hver ASEAN -medlemsstat) og 
overdragelse af beføjelser til sammenslutningens sekretariat.  EU og ASEAN deler også et ønske 
om "opbygning af et fællesskab", bæredygtig udvikling og regelbaseret integration som den 
bedste måde til at sikre deres bo rgere (i alt mere end 1,1 mia.) sikkerhed og velstand. EU's 2020 -
strategi kunne tjene som inspiration for udvikling og gennemførelse af ASEAN's vision og 
dagsorden for perioden efter 2015.  
                                                            
1  ASEAN’s medlemsstater er Brunei Darussalam, Cambodja, Indonesien, Den Demokratiske Folkerepublik Laos, 
Malaysia, Myanmar/Burma, Filippinerne, Singapore, Thailand og Vietnam.  
 
3 
 Investering i forbindelserne mellem EU og ASEAN vil give betydelige gevinster i forhold til 
EU's interesser - både økonomisk og politisk. ASEAN ser for sit vedkommende positivt på den 
rolle, som EU kan spille i en regional kontekst med tiltagende strategis k konkurrence. EU kan i 
højere grad end nogen anden dialogpartner hjælpe ASEAN med at nå sine integrationsmål som 
en partner, man har tillid til, uden at slå til lyd for en specifik model.  
For EU er et mere vidtgående samarbejde med ASEAN afgørende for ud vikling af en mere 
komplet strategi for Asien. EU har i de seneste år:  
 tiltrådt traktaten om venskab og samarbejde i Sydøstasien  
 udvidet og omlagt sit samarbejde og skabt et mere ambitiøst og politisk partnerskab som 
omhandlet i Bruneihandlingsplanen (2013 -2017)2, der udgør rammerne for alt samarbejde 
mellem EU og ASEAN, herunder EU -medlemsstaternes mange aktiviteter  
 taget del i flere besøg på højt plan, samt  
 lanceret nye initiativer til et mærkbart engagement på prioriterede områder.  
ASEAN har bemærket s ig og påskønnet EU's engagement. Der er nu behov for at forstærke det 
igangværende momentum og føre den fælles afgørelse, der blev truffet af ASEAN's og EU's 
udenrigsministre i juli 2014, ud i livet og give forbindelserne en strategisk karakter. For at nå 
næste fase i forbindelserne mellem EU og ASEAN kræves det, at man bygger videre på og 
supplerer de allerede forskelligartede bilaterale forbindelser mellem EU og de enkelte ASEAN -
medlemmer. Disse processer bør forstærke hinanden gensidigt.  
2. Konnektivitet : essensen af regional integration  
Konnektivitet (etableringen/eksistensen af forbindelser) er det centrale samlende projekt for 
ASEAN i dag. De prioriterede mål blev fastsat i den overordnede plan for ASEAN -konnektivitet 
(Master Plan on ASEAN Connectivity ) fra 2010, hvis primære mål var at bringe virksomheder, 
mennesker og institutioner tættere på hinanden ved at fjerne barrierer3. Det understreges i den 
overordnede plan, at det ganske vist er vigtigt at råde over egentlig infrastruktur, men at 
hensigtsmæs sige regler og en fælles identitet også er vigtige faktorer, når der skal skabes 
forbindelser mellem ASEAN -landene og i forhold til resten af verden. EU - som selv er en øvelse 
i regional integration - er også baseret på konnektivitet (selv om det ikke alt id er denne term, der 
anvendes). ASEAN kan med EU - i højere grad end med nogen anden partner – f.eks. drøfte, 
hvilke erfaringer der er gjort med hensyn til at skabe integrerede transportsystemer på 
kontinentalt plan, skabe et indre marked og bringe befolk ningerne sammen.  
Under ministermødet i Bruxelles i juli 2014 mellem EU og ASEAN blev det bekræftet, at man 
havde en fælles interesse i at samarbejde om konnektivitet. Mange af de sektorinitiativer, der 
henvises til i denne meddelelse, bør ses som led i et forsøg på at placere samarbejdet om 
konnektivitet centralt i forbindelserne mellem EU og ASEAN.  
                                                            
2 The Bandar Seri Begawan Plan of Action to Strengthen the ASEAN -EU Enhanced Partnership (2013 -2017) , 
http://eeas.europa.eu/asean/docs/plan_of_action_en.pdf . 
3  http://www.a sean.org/resources/publications/asean -publications/item/master -plan-on-asean -connectivity -2. 
 
4 
 Den nedre del af Mekongregionen (Cambodia, Den Demokratiske Folkerepublik Laos, Myanmar 
og Vietnam) udvikler sig hurtigt, men omfatter de af ASEAN -landene, der er fattigst, og som har 
færrest forbindelser til andre partnere. Bruttonationalindkomsten pr. indbygger i det rigeste 
ASEAN -land er på nuværende tidspunkt 26 gange højere end i det fattigste (i EU er forholdet 
lavere end 1:4)4. En reduktion af udviklingsfo rskellene bliver en lakmusprøve for konnektiviteten 
mellem ASEAN -landene og er nøglen til succes for AEC.  
EU's udviklingssamarbejde passer godt sammen med ASEAN's integrationsinitiativ (IAI), med 
hvilket der lægges stor vægt på at bringe landene i den nedr e del af Mekongregionen tættere på 
udviklingsniveauet i de rigeste ASEAN -medlemsstater. ASEAN kunne drage nytte af EU's egne 
erfaringer med integration og kohæsion.  
Specifikke initiativer på dette område vil omfatte:  
 fremme af regelmæssig og systematisk di alog mellem EU og ASEAN om konnektivitet; i 
forlængelse af det succesfulde besøg, som ASEAN's koordineringsudvalg for 
konnektivitet (ACCC) gennemførte i Bruxelles og Luxembourg i februar 2014, blev der 
afholdt et første dialogmøde i Naypyidaw (Myanmar/Burm a) i september 2014  
 oprettelse af en task force for konnektivitet, der skal tjene som ACCC's samtalepartner og 
gennemføre EU's forskellige aktiviteter til støtte for ASEAN -konnektiviteten  
 fortsat støtte til lande i den nedre del af Mekongregionen i deres forsøg på at mindske 
udviklingsforskellene mellem ASEAN -landene og skabe indbyrdes forbindelser. EU vil 
til dette formål tredoble sin bilaterale bistand til Mekonglandene fra 607 mio. EUR (2007 -
13) til 1  705 mio. EUR (2014 -20) 
 støtte til rentable projekter  vedrørende regional konnektivitet inden for transport -, energi - 
og byinfrastruktur5. En ASEAN -facilitet for teknisk bistand (et beløb på 1,1 mio. EUR, 
der er operationelt fra midten af 2015) vil bidrage til at identificere projekter og 
gennemføre feasibil ityundersøgelser  
 sammenkobling af EU -tilskud og -lån fra internationale finansielle institutioner, herunder 
Den Europæiske Investeringsbank (EIB), til fremme af udvikling af grøn økonomi i 
ASEAN -regionen gennem Den Asiatiske Investeringsfacilitet (AIF)  
 deling af EU's erfaringer med succesfuld forvaltning af flodområder, f.eks. strategien for 
Donauregionen  
 forslag om en særlig udenrigsministerdialog om den nedre del af Mekongregionen for at 
drøfte regionale spørgsmål og eksisterende EU -bistand, samt  
 deling af EU's erfaringer med at opbygge et indre marked for varer og tjenesteydelser i 
takt med, at ASEAN gør fremskridt med fuldstændiggørelsen af sit økonomiske 
fællesskab.  
                                                            
4  Tal fra Verdensbanken (2013).  
5  Specifikke EU -programmer, der finansieres under EU's DCI -program, omfatter ASEAN -projektet for integration 
af lufttransport (AA TIP), EU -ASEAN -programmet for statistik og integrationsovervågning (COMPASS), EU -
programmet til støtte for højere uddannelse i ASEAN -regionen (EU -SHARE), EU -ASEAN -programmet for 
grænseforvaltning og migration og initiativet vedrørende en forstærket regiona l EU-ASEAN -dialog (E -READI).  
 
5 
 2.1. Fremme af handel, investeringer og erhvervsliv  
Handels - og investeringsstrømmene m ellem EU og ASEAN er taget til i betydeligt omfang i det 
seneste årti. ASEAN under ét er i dag EU's tredjestørste handelspartner uden for Europa (efter 
USA og Kina), og EU er ASEAN's andenstørste handelspartner (efter Kina) med bilateral handel 
inden for v arer og tjenesteydelser, der i 2013 tegnede sig for 238 mia. EUR. EU har også 
foretaget betydelige investeringer på mere end 156 mia. EUR i ASEAN -regionen. Der er tale om 
den største andel af samlede udenlandske direkte investeringer i ASEAN (næsten en fje rdedel). 
Selv om det er et nyere fænomen, er investeringerne fra ASEAN i Europa også taget til, og de 
nåede ved udgangen af 2013 op på i alt 57 mia. EUR.  
På trods af disse imponerende tal er der stadig store muligheder for, at handelsforbindelserne 
mellem EU og ASEAN kan vokse. ASEAN bliver snart ét marked med mere end 600 mio. 
forbrugere og en voksende middelklasse; dette er ensbetydende med store investerings - og 
eksportmuligheder for EU -virksomheder.  
EU har engageret sig aktivt i ASEAN -regionen og i stig ende grad individuelt i dens 
medlemsstater. Der blev i 2010 indledt forhandlinger om bilaterale frihandelsaftaler (FTA'er) 
med Singapore og efterfølgende med Malaysia, Vietnam og Thailand. Forhandlingerne om 
frihandelsaftalen mellem EU og Singapore blev af sluttet i oktober 2014, og forhandlingerne om 
en ambitiøs og bred frihandelsaftale med Vietnam, som kunne udgøre en vigtig målestok for 
andre EU -forhandlinger i regionen, er tæt på en afslutning.  
I 2014 -20 vil EU afsætte godt og vel halvdelen af sin finans ielle bistand til ASEAN 
(85 mio. EUR) til støtte for ASEAN’s konnektivitet gennem bæredygtig og inklusiv økonomisk 
integration og handel. EU vil i den forbindelse også mobilisere ressourcer fra AIF ved at 
sammenkoble tilskud og lån fra EIB og andre interna tionale finansielle institutioner.  
Bortset fra handelsaftaler og finansiel støtte vil EU også samarbejde med ASEAN om at fremme 
intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Der vil på dette område blive fokuseret på at fremme et 
erhvervsvenligt miljø i andre  lande, fjerne ikketoldmæssige forhindringer, harmonisere 
standarder, styrke retsstaten og gennemføre internationale arbejdsstandarder. Den igangværende 
forsknings - og innovationsdialog mellem EU og ASEAN vil også skulle spille en central rolle 
med hensyn til at støtte samfundsøkonomisk vækst.  
Kun 13  % af EU's SMV'er har internationale aktiviteter uden for EU6. Skabelse af 
erhvervsmuligheder for EU's SMV'er i ASEAN -landene vil bl.a. indebære forbedring af de 
gældende regler, adgang til finansiering, intelle ktuelle ejendomsrettigheder og markedsadgang 
(herunder offentlige indkøb) og udvikling af virksomhedsledelse.  
Specifikke initiativer på dette område vil omfatte:  
 videre udbygning af handelsforbindelserne i forhold til ASEAN, herunder gennem 
jævnlige konsu ltationer mellem økonomiministrene, og arbejde hen imod en ambitiøs 
                                                            
6  Ifølge Eurochambres  har kun 13  % af EU's SMV'er internationale aktiviteter uden for EU, og ca. 9,7 af SMV -
produktionsvirksomhederne eksporterer varer til lande uden for EU. Det forventes, at 90  % af væksten i verden 
de kommende fem år vil finde sted uden for Europa.  
 
6 
 regionsbaseret frihandelsaftale, der bygger på bilaterale aftaler mellem EU og ASEAN -
medlemsstaterne som et springbræt til virkeliggørelse af dette mål  
 forbedring af erhvervsmulighederne f or SMV'er, herunder gennem instrumenter som de 
såkaldte EU Gateway/Business Avenues i Sydøstasien, ASEAN -EU Business Council og 
fælles udvikling af rentable projekter til støtte for udvikling af grøn økonomi, der skal 
fremmes ved samtidig anvendelse af til skud fra EU og lån fra EU -institutioner og 
internationale finansielle institutioner gennem Den Asiatiske Investeringsfacilitet (AIF)  
 udforskning sammen med EIB og udviklingsbanker, der opererer i ASEAN -regionen, af 
måder, hvorpå man kan forbedre SMV'ers ad gang til finansiering med henblik på 
internationalisering  
 styrkelse af dialogen og samarbejdet mellem EU og ASEAN inden for sundheds - og 
plantesundhedsforanstaltninger (SPS) på grundlag af internationale standarder med 
henblik på at lette handel og fjerne eksisterende SPS -handelsbarrierer  
 støtte til øget samarbejde mellem grænsemyndigheder med henblik på at bekæmpe 
toldsvig, samtidigt med at man fremmer lovlig handel, gennemsigtighed og 
ikkediskrimination mellem erhvervsdrivende, herunder ved teknisk bista nd (som i 
tilfældet med ASEAN's pilotprojekt vedrørende et edb -baseret forsendelsessystem) under 
EU's ARISE -program  
 indledning af dialog med ASEAN for at fremme gensidig forståelse af 
reguleringsmæssige og industripolitiske rammer. Den kemiske sektor ville  f.eks. nyde 
godt af en udveksling af bedste praksis vedrørende gennemførelse af internationale 
standarder som FN's globale harmoniserede system (GHS) til klassificering og mærkning 
samt af identificering af områder af fælles interesse  
 fremme af virksomhed ssamarbejde og klyngesamarbejde, adgang til finansiering og 
regional kapacitetsopbygning vedrørende standardisering på grundlag af anerkendte 
internationale standarder og WTO -principper  
 indledning af dialog om intellektuel ejendomsret, virksomhedsledelse og virksomheders 
sociale ansvar, forbrugerbeskyttelse, retligt samarbejde (navnlig inden for international 
handelsret) og forbedret anvendelse af internationale arbejdsstandarder  
 fremme af sektordialoger på områder af fælles interesse, herunder:  
o regionale  og internationale standarder inden for automobilindustrien og sundhed 
og medicin ;  
o satellitnavigation, observation af jorden, Copernicus og rumspørgsmål  med 
henblik på at opbygge en langsigtet samarbejdsstrategi understøttet af 
forskningstilskud, som der kan ansøges om under Horisont 2020 på disse områder;  
o den forsvarsrelaterede industrisektor , for at støtte internationalisering af Europas 
forsvarsindustri, herunder gennem såkaldte matchmakingarrangementer for EU og 
ASEAN7, samt  
                                                            
7  Se Ko mmissionens meddelelse COM(2013)  542 og COM(2014)  387. Matchmakingarrangementer kan 
organiseres under COSME, EU's program for virksomheders konkurrenceevne og SMV'er.  
 
7 
 o informations - og kommunik ationsteknologi med fokus på ikt -applikationer 
beregnet på borgere, frekvensharmonisering og -forvaltning, eftersøgnings - og 
redningstjenester, forvaltning af væksten inden for mobilkommunikation, digitalt 
fjernsyn og digital transmission.  
2.2. Transport  
Civil luftfart spiller en vigtig rolle, når der skal sikres god konnektivitet inden for ASEAN og 
mellem EU og ASEAN. Halvdelen af verdens nye vækst inden for trafikken de kommende 20 år 
vil blive til, fra eller i det asiatiske stillehavsområde, og den vil nå op på en markedsandel på 
næsten 40  % i 2030. Lufttrafikken mellem EU og ASEAN -regionen forventes at stige med 65  % 
de kommende 20 år, dels på grund af øget turisme.  
Kommissionens meddelelse fra 2012, EU's luftfartspolitik over for tredjelande8, understr egede 
betydningen af ASEAN's indre marked for civil luftfart, der giver mulighed for et tættere 
samarbejde mellem regionerne, og som ved at kombinere markedsliberalisering og 
markedsregulering kunne udgøre en reference for ASEAN. EU har gennemgået en ligne nde 
proces de seneste tre årtier, som er kulmineret i EU's fuldt ud integrerede indre marked for 
luftfart.  
EU tilbyder teknisk bistand til udvikling af institutionel kapacitet inden for ASEAN med henblik 
på at etablere et sikkert og bæredygtigt indre marke d for luftfart gennem ASEAN -projektet for 
integration af luftfart (AATIP), som gennemføres i tæt samarbejde med det europæiske 
luftfartssikkerhedsagentur (EASA).  
ASEAN's fremskridt med etablering af et indre marked for luftfart er også en forberedelse til et 
tættere samarbejde mellem regionerne. Luftfartstopmødet mellem EU og ASEAN i februar 2014 
og det efterfølgende arbejde, der blev udført af en særlig EU -ASEAN -luftfartsarbejdsgruppe, har 
været afgørende i den sammenhæng,  
Specifikke initiativer på dette o mråde vil omfatte:  
 styrkelse af dialogen om luftfart, herunder med henblik på at indlede formelle 
forhandlinger om en aftale om civil luftfart på regionalt plan, og  
 støtte til udvikling af forbedrede bytransportsystemer, der samfinansieres af EIB, EU -
medle msstaternes udviklingsbanker og/eller AIF.  
2.3. Forskning, innovation og mellemfolkelige kontakter  
Tættere mellemfolkelige kontakter er en vigtig komponent i et mere vidtgående EU -ASEAN -
partnerskab. De skal både dække dialog og samarbejde om forskning og innovation og 
udveksling af studerende på videregående uddannelser samt forskere. ASEAN's store deltagelse i 
EU's syvende rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (2007 -13) resulterede i 
103 projekter, og EU -bidragene beløb sig til i alt 20 mio.  EUR.  
                                                            
8  KOM(2012)  556 endelig.  
 
8 
 Omkring 250 ASEAN -studenter har hvert år modtaget stipendier under Erasmus Mundus -
programmet, som nu er efterfulgt af Erasmus+, og EU -medlemsstaterne tildeler ligeledes mange 
stipendier. I alt mere end 4  000 ASEAN -studenter rejser hvert år til Europa  via EU -stipendier, der 
finansieres af EU og dens medlemsstater.  
Specifikke initiativer på dette område vil omfatte:  
 fremme af samarbejde under EU's nye forsknings - og innovationsprogram, Horisont 
20209, på de prioriterede områder, der er identificeret i fællesskab af højtstående 
embedsmænd i forbindelse med dialogen mellem EU og ASEAN om forskning og 
innovation i august 2014 (og efterfølgende)    
 udvidelse af samarbejde om uddannelse, herunder ved at dele EU -erfaringer vedrørende 
modernisering og internat ionalisering af reformer af højere uddannelse og systemer (f.eks. 
indvirkning på kvalifikationsrammer, kvalitetssikring, godkendelses - og 
evalueringssystemer og gensidig anerkendelse af eksamensbeviser) gennem Erasmus+ -
projekter og EU -programmet for støtte  til videregående uddannelse i ASEAN -regionen 
(EU-SHARE)  
 afholdelse af uddannelsesmesser for videregående uddannelse og akademiske 
udvekslinger (som led i EU's støtte til fremme af ASEAN -konnektivitet i 
uddannelsessektoren)  
 fortsat dialog og samarbejde om migrations - og mobilitetsspørgsmål som f.eks. legal 
migration og visaer, illegal migration og tilbagesendelse og tilbagetagelse af illegale 
migranter, menneskehandel, migration og udvikling og international beskyttelse (asyl og 
andre former for internation al beskyttelse)  
 samarbejde med ASEAN -medlemsstaterne om bæredygtig turisme på grundlag af de 
erfaringer, der er gjort med Thailand, Myanmar/Burma og Vietnam, samt  
 fremme af deltagelse af ikkestatslige aktører og civilsamfundsorganisationer i regionale 
integrationsprocesser.  
3. Et grønnere partnerskab for en bæredygtig fremtid  
ASEAN -regionen har rige naturressourcer, der danner grundlag for en lang række økonomiske 
aktiviteter og erhverv. Regionen udgør kun 3  % af verdens samlede areal, men den har en 
usædv anligt stor biodiversitet og er det naturlige habitat for mere end 20  % af de kendte 
plantesorter og dyrearter. Befolkningen og den økonomiske vækst udøver imidlertid et voksende 
pres på regionens naturressourcer: vandressourcerne er knappe, der foregår ul ovlig træfældning 
og skovomlægning samt dræning af vådområder, og skovbrande fører til tab af biodiversitet og en 
stigning i drivhusgasemissioner samt sundhedsproblemer og økonomiske tab. Andre udfordringer 
i regionen er manglen på vand og ringe affaldsfor valtning, der forværrer de globale 
affaldsproblemer i havene.  
                                                            
9  Ud over Horisont 2020 er de instrumenter, der kan anvendes, dem, der allerede er nævnt inden for rammerne af 
EU-ASEAN -dialogen om forskning og innovation samt den kommende ASEAN -handlingsplan for videnskab, 
teknologi og innovation (APASTI, 2015 -2020).  
 
9 
 ASEAN -regionen udgør ikke blot verdens tredjestørste tropiske skovområde, men også det 
område, hvor drivhusgasemissionerne hidrørende fra skovrydning og skovforringelser vokser 
hurtigst: i øjebl ikket 260  mio. ton CO 2 pr. år ud af 810  mio. ton på verdensplan.  
Der er en stor hyppighed af naturkatastrofer i Sydøstasien, som delvist er knyttet sammen med 
klimaforandringer. De har medført betydelige tab af menneskeliv (navnlig tsunamien i 2004, 
cyklo nen Nargis i 2008 og den meget kraftige tyfon Haiyan i 2013) og ikke kun berørt ASEAN's 
befolkninger, men også EU -borgere. EU har i årevis hjulpet ASEAN -landene, navnlig gennem 
EU's DIPECHO -program, med henblik på at udvikle et mere effektivt nødberedskab og kapacitet 
til tidlig varsling over for menneskeskabte katastrofer og naturkatastrofer og på at videreformidle 
erfaringer, der er gjort med hensyn til at udvikle effektive mekanismer for konsulær bistand. EU 
er en af de vigtigste finansielle bidragsydere  til ASEAN's koordinationscenter for humanitær 
bistand (AHA) og udbygger samtidigt sine forbindelser til nationale 
katastrofeberedskabsstrukturer, f.eks. i Myanmar/Burma og Filippinerne. EU yder støtte til 
gennemførelsen efter 2015 af ASEAN -aftalen om kata strofestyring og nødberedskab (AADMER) 
i tråd med Sendairammerne for begrænsning af katastroferisici10 og vil sammen med ASEAN 
fokusere på at støtte befolkningernes evne til at modstå katastrofer og til at reducere risici, 
navnlig i byområder.  
Set i lyset af deres globale ansvar har EU og ASEAN en fælles interesse i at udvikle en mere 
effektiv tværregional dialog om klimaforandringer. ASEAN og EU deler målsætningen om at 
holde temperaturstigningerne under 2  °C og udvikle økonomier og samfund, der producerer  få 
drivhusgasemissioner, og som er modstandsdygtige over for konsekvenser af klimaforandringer. 
EU er rede til at støtte ASEAN med hensyn til at udbrede indsatsen over for klimaforandringer i 
perioden efter 2015, herunder gennem særlig finansiering rettet  mod de finansierede områder - 
klimaforandringer, miljø og katastrofestyring - under dens regionale program for perioden 2014 -
2020. EU vil støtte modvirkning af, tilpasning til og modstandsdygtighed over for 
klimaforandringer samt samarbejde om katastrofes tyring, samtidigt med at man tilvejebringer 
muligheder for at tage hånd om klimaforandringer og deres grundlæggende årsager med en 
samlet tilgang.  
EU's handlingsplan for god forvaltningspraksis og handel på skovbrugsområdet (FLEGT) tager 
sigte på at forbed re forvaltningen af skove og fremme handel med bæredygtigt og lovligt fældet 
træ, og den danner et godt grundlag for at udbygge dialogen og kapacitetsopbygningen i ASEAN. 
EU er engageret i forhandlinger eller gennemførelse af frivillige FLEGT -partnerskabsa ftaler med 
de fleste ASEAN -lande og har støttet samarbejde på regionalt plan11. Hertil kommer, at EU 
bidrager med 3 mia. USD til FN's klimapolitikker og incitamenter til at reducere emissioner 
hidrørende fra skovrydning og skovforringelser (REDD+) og vil ti lskynde ASEAN -
medlemslandene til at fastlægge velegnede og ambitiøse REDD+ -strategier.  
                                                            
10   http://www.wcdrr.org/uploads/Sendai_Framework_for_Disaster_R isk_Reduction_2015 -2030.pdf  
11  En frivillig partnerskabsaftale (VPA) er en juridisk bindende handelsaftale mellem Den Europæiske Union og et 
træproducerende land uden for EU. Formålet med VPA’erne er at sikre, at træ og træprodukter, der eksporteres til 
EU, har en lovlig oprindelse. Der blev indgået en VPA mellem EU og Indonesien i 2014. Der pågår VPA -
forhandlinger med Laos, Malaysia, Thailand og Vietnam. Cambodja og Myanmar befinder sig i en 
forberedelsesfase. Der er indledt en FLEGT -dialog med Filippine rne. 
 
10 
 Røgforurening er et problem, der berører flere ASEAN -lande, f.eks. Indonesien, Malaysia og 
Singapore. Vedvarende glødebrande og egentlige brande i tørvemoseområder og andre områder, 
som er et resultat af skovomlægning, berører luftkvaliteten, den lokale sundhed og økonomien. 
Forureningen er i visse tilfælde så alvorlig, at de lokale myndigheder har erklæret 
undtagelsestilstand. Drivhusgasemissioner fra drænede og/eller afbrændte tørvemoseområder har 
betydelig negativ indflydelse på klimaforandringerne og er en af årsagerne til, at ASEAN -landene 
er blandt de største udledere af drivhusgasser.  Det EU -finansierede SEApeat -projekt har hjulpet 
ASEAN -landene til at udvikle og  gennemføre nationale handlingsplaner for tørvemoseområder. 
Dette omfatter alternative indkomstskabende aktiviteter og brandforebyggelsesmetoder som 
f.eks. kontrolleret afbrænding. For perioden 2014 -20 planlægges der ny finansiering rettet mod et 
ASEAN -projekt vedrørende bæredygtig anvendelse af tørvemoseområder og bekæmpelse af 
røggener og et ASEAN -projekt (20 mio. EUR) vedrørende biodiversitet og forvaltning af 
beskyttede områder (10 mio. EUR).  
I de kommende år kommer energisektoren til at spille en vigt ig rolle med hensyn til at understøtte 
den socioøkonomiske udvikling og konnektivitet, samtidigt med at man forfølger målene med 
hensyn til klimaforandringer og miljø. Deling af erfaringer og god praksis og demonstration af 
innovative løsninger, herunder m ed hensyn til nedbringelse af CO 2-emissioner, energieffektivitet 
og begrænsning af efterspørgsel samt udvikling af vedvarende energi kan danne grundlag for en 
frugtbar dialog om energi og klimaforandringer. Forskning og innovation, herunder 
demonstration o g anvendelse af nye løsninger vedrørende de ovenstående udfordringer, vil blive 
omfattet af forsknings - og innovationsdialogen mellem EU og ASEAN.  
Den bæredygtige anvendelse af naturressourcer omfatter også bekæmpelse af ulovligt, 
urapporteret og uregulere t fiskeri (IUU -fiskeri), som har betydelige miljømæssige, økonomiske 
og sikkerhedsmæssige konsekvenser. EU er fortsat engageret på internationalt plan i 
bekæmpelsen af IUU -fiskeri, og dette engagement er afgørende for at kunne fremme bedre global 
forvaltni ng af havene. ASEAN har også erklæret, at det har høj prioritet.  
Specifikke initiativer på dette område vil omfatte:  
 styrkelse af samarbejdet mellem EU og ASEAN om klimaforandringer og indledning af 
en politikdialog om miljø og bæredygtig udvikling i tråd med Bruneihandlingsplanen og 
på grundlag af EU's erfaringer med bæredygtig udvikling på kontinentalt plan, generel 
anvendelse af klimapolitikker og omdannelse af EU's økonomi til en meget energieffektiv 
lavemissionsøkonomi  
 forøgelse af støtten til ASEAN's indsats for at tage hånd om klimaforandringer, beskytte 
miljøet og fremme grøn og bæredygtig vækst gennem EU's regionale samarbejdsprogram 
(mere end 60 mio. EUR ud af 170 mio. EUR er blevet tildelt for perioden 2014 -20) samt 
gennem AIF og SWITCH -programmet  for Asien12 
 støtte til navnlig den indsats, der gøres af landene i den nedre Mekongregion, med hensyn 
til forbindelsen mellem vand - energi - fødevaresikkerhed, udvikling af mere bæredygtigt 
landbrug, fødevaresikkerhed (inkl. sikre fødevarer), systemer til  forvaltning af 
naturressourcer og fremme af en dialog med Donauregionen  
                                                            
12  http://www.switch -asia.eu/   
 
11 
  styrkelse af den regionale adgang til FLEGT og REDD+, herunder forberedelse af nye 
REDD+ -emissionsreduktionsprogrammer nationalt eller på provins -/distriktplan for bedre 
at kunne sæt te ind over for kræfter, der driver skovrydning og skovforringelse på en 
måde, der er grænseoverskridende, og få adgang til REDD+ -resultatbaserede betalinger, 
der er baseret på den EU -finansierede REDD -facilitet  
 fremme af praktisk samarbejde om spørgsmål s om skovrydning, ulovlig træfældning og 
tilhørende handel, herunder ved effektiv gennemførelse af FLEGT -VPA'er, indsats over 
for grænseoverskridende røggener, herunder ved at standse dræning af tørvemoser, støtte 
mere bæredygtig produktion af varer som f.ek s. palmeolie, gummi og kaffe, sætte ind 
over for tab af biodiversitet, bekæmpe handel med vilde dyr og havaffald, fremme 
hensigtsmæssig forvaltning af affald og kemikalier, støtte vandsikkerhed (herunder mht. 
de grænseoverskridende aspekter) og grøn byudvi kling  
 fremme af samarbejde mellem EU og ASEAN om energi: dialogen bør navnlig omfatte 
energieffektivitet og bevaring, biobrændsel, investeringsrammer, vedvarende energi og 
infrastrukturudvikling  
 styrkelse af det regionale samarbejde mellem EU og ASEAN om IUU-fiskeri ud over de 
eksisterende bilaterale dialoger med visse ASEAN -lande; gennemførelse af egnede regler 
for overvågning og kontrol, samt  
 udvikling af samarbejdet mellem EU og ASEAN om katastrofestyring, navnlig gennem 
stærkere operationelle forbindel ser, udvidede uddannelsesaktiviteter og deltagelse i 
beredskabsøvelser inden for rammerne af ARF og ved fokusering på gennemførelse af 
Sendairammerne vedrørende katastroferisikobegrænsning.  
4. Samarbejde om politiske og sikkerhedsmæssige spørgsmål  
4.1. Sik kerhed  
EU og ASEAN er i de seneste år enedes om at udvikle et mere fuldstændigt partnerskab, der går 
videre end til den traditionelle fokus på økonomiske spørgsmål. Det skete i kølvandet på 
ASEAN's beslutninger om at begynde at tage hånd om sikkerhedsspørg smål som f.eks. 
katastrofestyring, maritim sikkerhed, grænseoverskridende kriminalitet og terrorbekæmpelse. EU 
har på tilsvarende vis udvidet sin rolle som sikkerhedsaktør og -garant, bl.a. gennem 
Lissabontraktatens bestemmelser, der muliggør en bredere ti lgang til udenrigspolitik.  
ASEAN har udvist kreativitet og beslutsomhed med hensyn til at placere sig selv centralt i den 
regionale arkitektur, hvor den inddrager regionale og globale magter gennem et sæt koncentriske 
og overlappende forummer som f.eks. ASEAN+3 (der omfatter Kina, J apan og Sydkorea), det 
regionale ASEAN -forum (ARF), processen med ASEAN -forsvarsministrenes Plusmøder 
(ADMM -Plus) og det østasiatiske topmøde (EAS).  
EAS er i stigende grad ved at blive det vigtigste forum for strategisk samarbejde i regionen med 
USA, Kina , Japan, Sydkorea, Indien, Australien, New Zealand og Den Russiske Føderation som 
medlemmer, men endnu ikke EU. På grund af EU's handel, investeringer og andre forbindelser 
har den en klar interesse i stabilitet i regionen og dermed i at fremme en sikkerhe dsarkitektur, der 
 
12 
 er bedre i stand til at kontrollere regionens politiske spændinger, og hvor den spiller en central 
rolle, herunder gennem fremtidig tiltrædelse af EAS.  
ASEAN ser positivt på muligheden for øget samarbejde med EU om sikkerhed. Den kan hent e 
inspiration fra EU's erfaringer med sikkerhedssamarbejde på regionalt plan, og EU's engagement 
- som er aktivt men ikketruende - kan hjælpe ASEAN med at have adgang til en lang række 
strategiske valgmuligheder og med at indtage en central placering, nu h vor stormagterne 
manifesterer sig med større styrke i regionen.  
EU og ASEAN bør udnytte deres sammenfaldende interesser og gøre politiske og 
sikkerhedsmæssige spørgsmål til en af de vigtigste vektorer for deres samarbejde, begge inden 
for rammerne af samarbejdet mellem EUA og ASEAN, og gennem større inddragelse af EU i 
ARF, der på nuværende tidspunkt er det eneste regionale sikkerhedsforum, som den er medlem 
af. 
EU har allerede i de seneste år øget sit engagement i forhold til ARF. Den højtstående 
repræsentant/næstformanden har deltaget i ARF -ministermøderne hvert år siden 2012. På 
embedsmandsplan har EU været mere aktiv end nogensinde tidligere, fungeret som medformand 
under ARF -møder og bidraget til gennemførelse af ARF -arbejdsplaner. Nylige EU -initia tiver 
omfatter:  
 i 2013/14: medformand (sammen med Myanmar/Burma) for det intersessionelle ARF -
møde vedrørende tillidsskabende foranstaltninger og forebyggende diplomati og den 
tilknyttede forsvarsdialog på embedsmandsplan   
 medsponsorering, sammen med Brun ei Darussalam, af det første ARF -uddannelseskursus 
nogensinde om forebyggende diplomati og mægling i oktober 2014 i Brunei, og  
 Det Europæiske Sikkerheds - og Forsvarsakademis første seminar nogensinde om den 
fælles sikkerheds - og forsvarspolitik (FSFP) i m arts 2014 med særligt fokus på 
sikkerhedssamarbejdet mellem EU og ASEAN13. 
ASEAN -partnerne har noteret sig og bifaldet denne stigning i EU's aktivitet om sikkerhed, men 
sætter spørgsmålstegn ved, om den vil vare ved. Ud over sin interesse i regional stabili tet som 
sådan vil EU's evne til at udvikle sikkerhedsmæssigt samarbejde have indflydelse på, hvordan 
ASEAN -partnerne vurderer dens ønske om at tiltræde EAS.  
Maritim sikkerhed er en central, fælles udfordring og et vigtigt element i EU's fremme af bedre 
havforvaltning. Det Sydkinesiske Hav tegner sig for næsten 50  % af verdens skibsfart (målt i 
tonnage). Energiforsyninger, råvarer og gods, der passerer gennem dette farvand, er af central 
betydning for de fleste økonomier, herunder EU's. EU har derfor en stor  interesse i at opretholde 
stabilitet og sikkerhed i Det Sydkinesiske Hav og sikre respekt for international ret - herunder 
FN's havretskonvention (UNCLOS). EU har vedholdende opfordret til en fredelig og 
samarbejdsbaseret løsning af territoriale konflikte r og støtter helhjertet ASEAN’s og Kinas 
igangværende indsats for at nå frem til en aftale om en adfærdskodeks for Det Sydkinesiske Hav 
og tilskynder til en hurtig afslutning af forhandlingerne.  
                                                            
13  Der er planlagt afholdt et nyt seminar i anden halvdel af 2015.  
 
13 
 EU tog initiativet til at gennemføre den første dialog på høj t plan mellem EU og ASEAN om 
maritim sikkerhed i Jakarta i november 2013, som omfattede dybtgående drøftelser om pirateri, 
maritim overvågning, havnesikkerhed og fælles forvaltning af ressourcer. Der finder en ny dialog 
sted i 2015, og her vil der være sær lig fokus på forbindelserne mellem maritim sikkerhed og 
bekæmpelse af organiseret kriminalitet.  
EU's ekspertisecenter inden for kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare risici (CBRN -
risici) har opbygget et effektivt regionalt netværk omkring sit sekr etariat i Manila. Alle 
10 ASEAN -medlemslande deltager i dette initiativ, som udgør en regional platform for at tackle 
CBRN -risici og er en central foranstaltning i EU -landenes og ASEAN -landenes 
sikkerhedsmæssige indsats.  EU fremmer øget ASEAN -deltagelse i  dette initiativ, som vil kunne 
bidrage til at sikre bæredygtighed på længere sigt og politisk støtte til centeret.  
Andre områder, hvor trusler over for ASEAN - og EU -interesser er tiltagende, og begge sider 
også har en interesse i et tættere samarbejde, o mfatter:  
 menneskehandel, narkotikahandel og handel med vilde dyr  
 internetsikkerhed og internetkriminalitet (herunder indsats over for seksuelt misbrug af 
børn)  
 ikkespredning og nedrustning (inkl. våbenhandelstraktaten)  
 afradikalisering/bekæmpelse af volde lig ekstremisme  
 situationer for sårbare mindretal, der har regionale konsekvenser  
 mægling, samt  
 valgobservation.  
På hvert af disse områder forbereder EU praktiske initiativer inden for rammerne af både 
samarbejdet mellem EU og ASEAN og ARF med henblik på  at udbygge dialogen og undersøge 
mulighederne for opbygning af større kapacitet.  
Specifikke initiativer på dette område vil omfatte:  
 styrkelse af EU's støtte til regionale løsninger vedrørende pirateri og andre aspekter ved 
maritim sikkerhed. Ud over sit eksisterende engagement gennem programmet for kritiske 
sejlruter (MARSIC) vil EU se nærmere på kapacitetsopbygningsaktiviteterne i og 
sammen med ASEAN inden for maritim sikkerhed (overvågning, havnesikkerhed) som 
omhandlet i EU's maritime sikkerhedsstrateg i og handlingsplan (vedtaget i juni 2014)14. 
EU vil forsøge at få gjort dialogen om maritim sikkerhed på højt plan til en årligt 
tilbagevendende begivenhed  
 fremme af dialogen om katastrofeberedskab kombineret med større kapacitetsopbygning 
på ASEAN -plan (AH A-center) og nationalt plan; udvidelse af de nuværende projekter i 
Myanmar/Burma og Filippinerne til også at omfatte andre ASEAN -medlemslande  
                                                            
14  http://re gister.consilium.europa.eu/doc/srv?l=EN&f=ST%2011205  %202014  %20INIT . 
 
14 
  medformandskab (sammen med Filippinerne) i forbindelse med ARF -workshop om 
bevidstgørelse og fremme af ARF -samarbe jde om begrænsning af CBRN -risici i Manila i 
september 2015  
 tilrettelæggelse af årligt FSFP -oplysningsseminar med fokus på EU -ASEAN -samarbejde 
med henblik på at øge bevidstheden om EU's stadigt større rolle i forbindelse med 
sikkerhedsspørgsmål og for at fremme mere praktisk og operationelt samarbejde i 
fremtiden med ASEAN og ASEAN -medlemslandene   
 styrkelse af dialog og samarbejde om spørgsmål af fælles interesse, f.eks. inddrivelse af 
aktiver i kampen mod organiseret kriminalitet, handel med vilde dyr, b ekæmpelse af 
seksuelt misbrug af børn, herunder inden for rammerne af den globale alliance mod 
seksuelt misbrug af børn på nettet, og fælles indsats over for personer, der misbruger børn 
seksuelt på tværs af landegrænser, samt  
 støtte til særlige menneskere ttighedsdialoger på både regionalt og bilateralt plan.  
4.2. Menneskerettigheder  
Som led i indsatsen for at opbygge et mere komplet og mere politisk partnerskab er EU også 
interesseret i at samarbejde konstruktivt med ASEAN for at fremme og beskytte interna tionale 
menneskerettighedsnormer. Det har i denne forbindelse høj prioritet for EU, at dødsstraffen 
afskaffes i ASEAN -medlemslandene. EU så derfor positivt på oprettelsen af ASEAN's 
mellemstatslige menneskerettighedskommission (AICHR) i 2009 og vedtagelsen  af ASEAN -
menneskerettighedserklæringen i 2012.  
Specifikke initiativer på dette område vil omfatte:  
 støtte til ASEAN -menneskerettighedsmekanismen og modtagelse af besøgende 
repræsentanter for AICHR (f.eks. i 2011; der er planlagt endnu et initiativ for an den 
halvdel af 2015) og for ASEAN -kommissionen for fremme og beskyttelse af kvinders og 
børns rettigheder (ACWC), som besøgte Europa i 2013, og der arrangeres besøg af EU's 
særlige repræsentant for menneskerettigheder (som opfølgning af besøgene i maj 2013  og 
november 2014)  
 udbygning af dialogen og samarbejdet med AICHR (som den overordnede 
menneskerettighedsmekanisme i ASEAN) om spørgsmål som rettigheder for migranter og 
ofre for menneskehandel, erhvervsliv og menneskerettigheder/virksomhedernes sociale 
ansvar, tortur, kvinders og børns rettigheder, ligestilling og bekæmpelse af diskrimination  
 højere prioritering af rettigheder for mindretal og dødsstraf som vigtige områder for 
politikdialogen med ASEAN; dette vil omfatte en gennemsigtig og systematisk 
konsultations - og dialogproces i forhold til civilsamfundet og andre berørte parter, samt  
 støtte til civilsamfundsorganisationer og ikkestatslige aktører i ASEAN -regionen, 
herunder gennem specifikke programmer som f.eks. Det Europæiske Instrument for 
Demokrati og Menneskerettigheder (EIDHR).   
5. På vej mod et partnerskab med et strategisk form ål 
Det er den umiddelbare prioritet at uddybe partnerskabet inden for rammerne af 
Bruneihandlingsplanen og de forslag, der er omhandlet i denne fælles meddelelse. Med henblik 
 
15 
 på fremtiden blev udenrigsministrene for både EU og ASEAN i juli enige om at udvi kle forholdet 
mellem EU og ASEAN fra at være et "naturligt" eller "udvidet" partnerskab til et "strategisk" 
partnerskab, og har pålagt højtplacerede embedsmænd at fastlægge en køreplan med henblik på at 
nå dette mål15. 
Indsatsen for at skabe et strategisk p artnerskab mellem EU og ASEAN vil indebære, at man går 
videre end til den nuværende hovedsageligt bilaterale tilgang og sigter mod et større engagement 
angående centrale regionale og globale spørgsmål. Der er betydeligt spillerum for en udvidelse af 
dialog en og samordning af holdningerne vedrørende spørgsmål af global betydning, herunder:  
 klimaforandringer  
 begrænsning af katastroferisici og forøgelse af modstandsdygtigheden  
 mål for bæredygtig udvikling, herunder bekæmpelse af fattigdom, for perioden efter 2 015 
 pandemier, samt  
 bekæmpelse af terrorisme, radikalisering og udenlandske krigere.  
Regionale konflikter som i Ukraine, spændringerne i Det Sydkinesiske Hav og de iranske og 
nordkoreanske atomkraftspørgsmål, drejer sig i bund og grund alle om centrale 
sikkerhedsprincipper og om, hvordan man sikrer overholdelse af international ret. Som fortalere 
for regelbaseret og effektiv multilateralisme har EU og ASEAN en interesse i at udbygge deres 
samarbejde om disse regionale spørgsmål af global betydning. En udby gning af samarbejdet 
mellem EU og ASEAN på disse forskellige områder vil gøre det mere relevant at gå over til et 
formelt strategisk partnerskab, og det vil kræve et politisk engagement og indsættelse af 
ressourcer fra begge parter. EU er rede til at påtag e sig et ansvar i forbindelse med en betydelig 
opgradering af relationerne og ønsker bl.a. at:  
 deltage i en fælles evaluering af udsigterne til en succesfuld forhandling af 
frihandelsaftaler mellem regionerne  
 forhandle en aftale om civil luftfart  
 indlede e n politikdialog mellem EU og ASEAN om miljø og bæredygtigt udvikling og 
styrke dialogen om forskning og innovation  
 fortsætte dialogen og samarbejdet om migration og mobilitetsspørgsmål  
 øge sin finansielle støtte til regionalt samarbejde med ASEAN og til 
udviklingssamarbejde med mindre udviklede ASEAN -medlemslande (Cambodja, Den 
Demokratiske Folkerepublik Laos, Myanmar, Vietnam og Filippinerne) til mere end 
2 mia. EUR for perioden 2014 -2020    
 gennemføre en stor pakke med nye initiativer på området ikketraditionel sikkerhed 
(maritim sikkerhed, katastrofeberedskab, grænseoverskridende kriminalitet, 
uddannelseskurser om forebyggende diplomati, krisestyring, mægling, retsstaten og 
valgobservation), samt  
                                                            
15  Medformændenes erklæring kan ses på: http://eeas.europa.eu/statements/docs/2014/140723_03_en.pdf . 
 
16 
  udnævne en fast EU -ambassadør ved ASEAN.  
Møder som  det succesfulde uformelle møde mellem ledere i oktober 2014 i Milano bør fremover 
afholdes jævnligt. Ud over de store ministermøder hver andet år mellem EU - og ASEAN og den 
postministerielle konference i tilknytning til ARF, kunne den højtstående 
repræsen tant/næstformanden og ASEAN -udenrigsministrene mødes ved åbningen af FN's 
generalforsamling. Sektormøderne på ministerplan kunne, også selv om de var uformelle, bidrage 
til at udbygge den bilaterale dagsorden på mange områder, som er omhandlet i denne medd elelse. 
EU vil i videst muligt omfang fremme denne type møder, herunder i tilknytning til ministermøder 
inden for rammerne af Asien -Europa -møder (ASEM) og ASEM -topmødet.  
EU vil også fortsat fremme den parlamentære dimension af EU -ASEAN -forbindelserne, heru nder 
ved at støtte mere struktureret udveksling mellem Europa -Parlamentet og Den 
Interparlamentariske ASEAN -Forsamling (AIPA) som foreslået i Europa -Parlamentets beslutning 
om de fremtidige forbindelser mellem EU og ASEAN, der blev vedtaget den 15. januar 201416. 
I denne fælles meddelelse fremlægges der konkrete ideer til at udbygge forbindelserne mellem 
EU og ASEAN ved hjælp af mere sammenhængende rammer for sektorielt samarbejde og sikre 
skarpere politisk fokus. Begge parter har interesse i at udnytte denn e mulighed. Dette vil også 
danne udgangspunkt for ASEAN's revision af EAS, herunder den måde, som den fungerer på, og 
et fremtidigt medlemskab. EU er godt rustet til at bidrage til det praktiske arbejde i EAS og 
således imødekomme ASEAN's opfordring om et øget EU -engagement. Overgangen til et 
strategisk partnerskab mellem EU og ASEAN bør gå i hånd med EU's tilstedeværelse, når der 
skal træffes strategiske beslutninger i regionen.  
Den højtstående repræsentant og Kommissionen opfordrer Rådet og Europa -Parlame ntet til at 
godkende de ideer, der er redegjort for i denne fælles meddelelse, og til at arbejde sammen om at 
skabe et moderne EU -ASEAN -partnerskab med et strategisk sigte.  
                                                            
16  http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=/EP//TEXT+TA+P7 -TA-2014 -
0022+0+DOC+XML+V0//DE&language^