EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 19.6.2020 COM(2020) 252 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET OG DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG Rapport om valget til Europa-Parlamentsvalget i 2019 {SWD(2020) 113 final}



1.Indledning Valget til Europa-Parlamentet er en af de største demokratiske øvelser i verden. I maj 2019 valgte EU's borgere direkte 751 medlemmer af Europa-Parlamentet (MEP'er) blandt flere end 15 000 parlamentariske kandidater. I alt blev der afgivet over 250 millioner stemmer i Europa. Den rekordhøje valgdeltagelse ved valget til Europa-Parlamentet i 2019 ("valget"), som er den højeste i 25 år, viser den dynamiske karakter af vores demokrati og EU-borgernes fornyede interesse for at forme EU's fremtid, især blandt de unge. Den opfølgende undersøgelse efter valget viser, at EU's borgere mener, at deres stemme mere end nogensinde før er vigtig i EU.. Der blev indledt en sand europæisk debat om emner som økonomi, klimaændringer, menneskerettigheder og demokrati. Der var tilmed tale om det mest digitale valg til Europa-Parlamentet nogensinde. En stor del af EU's borgere bruger internettet, og onlinekilder og sociale medier spiller en stadig større rolle i vores europæiske demokratiske debat. Her får de politiske aktører hidtil usete muligheder for at få deres budskab ud, og borgerne får endnu lettere adgang til debatten. Cambridge Analytica-skandalen viste, at disse fremskridt også har en bagside. Det kom frem, at valget havde været genstand for indblanding, idet de sociale netværk på internettet var blevet udnyttet med henblik på at vildlede borgerne og manipulere debatten og vælgernes valg ved at skjule eller fordreje vigtige oplysninger såsom oprindelsen af og den politiske hensigt med kommunikationen, kilderne og finansieringen. Det er også muligt at udnytte personoplysninger på en skjult og ulovlig måde til at udsende manipulerende indhold til borgerne. Viden om adfærd udledt af borgernes onlineaktivitet blev brugt til at manipulere onlineplatformenes systemer til kunstigt at udbrede dette indhold. Der kan også anvendes andre teknikker til onlinebaseret indblanding, herunder cyberangreb og omgåelse af traditionelle valgmæssige sikkerhedsforanstaltninger såsom regler for finansiering. Før valget offentliggjorde Kommissionen en pakke med foranstaltninger ("valgpakken"), der havde til formål at tackle disse udfordringer og hjælpe med at sikre et både frit og retfærdigt valg. Pakken fremmede en helhedsorienteret tilgang og gensidig støtte mellem de kompetente myndigheder og blev underbygget af etablering af valgnetværk på nationalt og europæisk plan. Den byggede videre på det mangeårige valgsamarbejde med medlemsstaterne og opfordrede til større gennemsigtighed i politiske kampagner, gav øget klarhed om anvendelsen af databeskyttelseskravene i forbindelse med valg, styrkede de kompetente myndigheders tilsyn og beskyttelsen mod cybertrusler og tilskyndede til øget bevidsthed om og vilje til at tage hånd om de udfordringer, der er forbundet med onlinemiljøet. Kommissionens kollokvium om grundlæggende rettigheder i november 2018 fokuserede på demokratiet i Europa. Dette arrangement på højt plan pegede på mulighederne for at fremme fri, åben og sund demokratisk ledelse i en tid med lav valgdeltagelse, populisme, desinformation og udfordringer for civilsamfundet. Valgpakken bidrog sammen med Kommissionens initiativer om desinformation – adfærdskodeksen om desinformation og handlingsplanen for bekæmpelse af desinformation, herunder det hurtige varslingssystem og de analytiske og bevidsthedsskabende aktiviteter inden for rammerne af EU's taskforce for strategisk kommunikation under Tjenesten for EU's Optræden Udadtil – til at sikre valgprocessens integritet og vælgernes tillid hertil, som steg. På grundlag af resultaterne i rapporten om valget til Europa-Parlamentet i 2014, erfaringer fra tidligere valg og opfyldelsen af forpligtelserne i unionborgerskabsrapporten fra 2017 om at fremme og styrke borgernes deltagelse i EU's demokratiske liv har Kommissionen iværksat en række initiativer for at øge følelsen af en europæisk dimension ved valget og støtte bred deltagelse blandt alle EU-borgere. Kommissionen har samarbejdet med andre EU-institutioner samt med politiske partier, medlemsstater og andre. Derudover har Kommissionen samarbejdet med medlemsstaterne for at sikre, at EU-lovgivning og -rettigheder respekteres i forbindelse med valget for at imødekomme de bekymringer, som individuelle borgere og interessenter har givet udtryk for. Kommissionen udbyggede også sin kommunikationsindsats over for de europæiske borgere med en stærk national og lokal dimension i tæt samarbejde med Europa-Parlamentet. I denne rapport gennemgås ovenstående elementer baseret på: -omfattende svar på Kommissionens spørgeskemaer indsendt af medlemsstaterne, europæiske og nationale politiske partier, nationale databeskyttelsesmyndigheder og IT-platforme -udvekslinger med medlemsstaterne inden for rammerne af det nyligt oprettede europæiske valgsamarbejdsnetværk og en ekspertgruppe på området og -Eurobarometer og andre undersøgelser, herunder Europa-Parlamentets opfølgende undersøgelse efter valget, og relevante undersøgelser. 2.Deltagelse i valget 50,66 % af de stemmeberettigede EU-borgere stemte ved valget i 2019. Dette tal er det højeste i 25 år og markerer den første stigning i valgdeltagelsen siden 1979. I de fleste medlemsstater var der tale om en kraftig stigning sammenlignet med valget i 2014. Dette gælder især for ni lande. Der blev dog også konstateret beskedne fald i otte medlemsstater. Der er stadig store forskelle i valgdeltagelsen medlemsstaterne imellem. Både Europas unge og førstegangsvælgere fik valgdeltagelsen til at stige. Deres valgdeltagelse steg kraftigt og oversteg den stigning, der blev observeret i andre aldersgruppers valgdeltagelse. I den yngste aldersgruppe angav 42 % at have stemt sammenlignet med kun 28 % i 2014, altså en stor stigning. Der var også tale om en bemærkelsesværdig stigning i aldersgruppen 25-39 år (en stigning fra 35 % i 2014 til 47 % i 2019). De ældre vælgeres valgdeltagelse er dog fortsat højere end de yngres (henholdsvis 52 % og 54 % for aldersgrupperne 40-54 år og over 55 år) Hvad der fik de unge vælgere til at stemme, er lige så vigtigt som selve valgdeltagelsen. De deler en stærk følelse af, at det at stemme er en borgerpligt (over 50 %), og de var også stærkt motiveret af bekymringer om klimaændringer (en motivation, der deles på tværs af aldersgrupperne), et ønske om at fremme menneskerettighederne og de demokratiske værdier (dette motiverede dem i højere grad end andre grupper) samt økonomien.

En voksende gruppe af stemme- og opstillingsberettigede borgere ved valg til Europa-Parlamentet er "mobile EU-borgere": borgere, der er flyttet for at bo, arbejde eller studere i en anden medlemsstat. Det anslås, at næsten 14 af de over 17 millioner mobile EU-borgere var stemmeberettigede (over 3 % af den samlede stemmeberettigede befolkning i EU) ved valg til Europa-Parlamentet afholdt i en anden medlemsstat. Selv om EU-retten giver mobile EU-borgere direkte valg- og opstillingsret ved valg til Europa-Parlamentet i den medlemsstat, hvor de har bopæl, kan de også i henhold til national lovgivning have ret til at stemme og stille op i den medlemsstat, hvor de er statsborgere (også selv om de bor i udlandet). I så fald kan de ligesom alle andre borgere kun stemme én gang, og de skal derfor vælge, om de vil stemme i den medlemsstat, hvor de har deres bopæl, eller hvor de er statsborgere. Et forholdsvis lavt antal mobile EU-borgere udøvede deres valgrettigheder – typisk i deres hjemlande. Forud for valget angav borgere, at de foretrak at udøve deres EU-rettigheder og stemme på lister i deres bopælsland. Der var imidlertid fire gange så mange, der registrerede sig til at stemme på lister fra det land, de er statsborgere i, hvor denne mulighed forelå. Dette tyder på, at det er vigtigt med denne valgfrihed for at sikre en høj valgdeltagelse. Antallet af mobile EU-borgere, der stillede op som kandidater, faldt fra 170 mobile borgerkandidater i 2014 til 168 i 2019 (i 18 medlemsstater). Fem blev valgt ind – tre i Frankrig og to i Det Forenede Kongerige. Der er fortsat udfordringer forbundet med de mobile EU-borgeres deltagelse, f.eks. i forbindelse med registreringen på valglisten. Der kan også opstå problemer som følge af utilstrækkelige muligheder for fjernafstemning og forvaltningen heraf, f.eks. administrative skrivelser, der sendes for sent ud, besværlige procedurer for brevafstemning, for få stemmebokse og medarbejdere på konsulaterne. Kvinders valgdeltagelse og repræsentation steg ved valget i 2019 sammenlignet med det tidligere valg. Den forskellige valgdeltagelse kønnene imellem faldt fra 4 % i 2014 til 3 % i 2019. I samme ombæring steg antallet af kvindelige MEP'er fra 37 % til 39,4 %. Der er dog stadig store forskelle mellem medlemsstaterne, og mange udfordringer vil skulle tackles for at opnå en ligelig kønsfordeling. I nedenstående tabel sammenlignes andelen af kvindelige kandidater og andelen af kvinder, der blev valgt ind. I mange medlemsstater blev der truffet foranstaltninger for at styrke kvinders valgdeltagelse. Disse omfattede bl.a. en sammenkobling af tildeling af offentlige midler til politiske partier til fremme af kvinders politiske deltagelse (f.eks. i Irland), kvoteordninger for kandidatlister eller indførelse af en generel forpligtelse for politiske partier til at have kønsafbalancerede kandidatlister (f.eks. i Rumænien). For etniske minoriteter, der er opført på kandidatlister, kan det være forbundet med flere problemer at lade sig registrere til valg eller udføre andre valgrelaterede procedurer end for resten af befolkningen. Vælgerne fra visse samfundsgrupper, såsom romasamfundet, oplever eksempelvis oftere vanskeligheder i forbindelse med adgang til vælgerregistreringen. Dette skyldes til dels, at denne befolkningsgruppe mangler dokumentation, mangler viden om de proceduremæssige krav, der stilles for at kunne stemme (f.eks. hvordan de fremlægger gyldig dokumentation for deres adresse), og at de ikke får hjælp til den administrative proces. Etniske mindretal udgør 5 % af Europa-Parlamentets medlemmer og 10 % af den samlede befolkning. EU-borgere med handicap oplever lignende vanskeligheder i forbindelse med deres valgdeltagelse. De står også over for yderligere hindringer for at udøve deres rettigheder, herunder hvad angår de utilstrækkelige adgangsmuligheder. Alle EU-medlemsstater har sammen med EU ratificeret FN's konvention om rettigheder for personer med handicap (UNCRPD). Ifølge en nylig rapport fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg anslås det, at 800 000 EU-borgere fra 16 medlemsstater muligvis er blevet frataget retten til at deltage i valget, fordi deres nationale regler og organisatoriske ordninger ikke tager tilstrækkeligt hensyn til deres særlige behov. Personer med handicap synes fortsat at være underrepræsenterede blandt de valgte medlemmer af Europa-Parlamentet. Kommissionen oplyser på møder med medlemsstaterne om de rettigheder, personer med handicap har, og forpligtelserne i henhold til UNCRPD. Kommissionen har iværksat specifikke diskussioner om emnet, fremvist afstemningsmaskiner med gode adgangsforhold og mere generelt understøttet udvekslingen af god praksis. EU støtter også handicaporganisationer på EU-plan for at styrke bevidstheden og slå til lyd for deres rettigheder og forbedre deres medlemsorganisationers kapacitet. Medlemsstaterne gennemfører forskellige praksisser for at hjælpe forskellige grupper af borgere med at deltage. Siden valget i 2014 har Kommissionen sikret udvekslingen af denne praksis, herunder ved et arrangement på højt plan om valgspørgsmål i april 2018. Kommissionens kollokvium om grundlæggende rettigheder, som i 2018 havde fokus på demokrati i Europa, omfattede en bred udveksling af praksisser for at fremme bred deltagelse og repræsentation som en forudsætning for inklusive demokratiske samfund. Der findes fortsat få data om andre underrepræsenterede gruppers valgdeltagelse, og kun få medlemsstater indsamler data herom. Under sit program for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab støttede Kommissionen underrepræsenterede EU-borgeres deltagelse. Programmet støttede i perioden mellem 2014 og 2020 finansieringen af initiativer til fremme og forbedring af udøvelsen af de rettigheder, der følger af unionsborgerskabet, med 20 millioner euro. Dette omfatter 8,5 millioner euro i tilskud til foranstaltninger. Mere end 20 projekter har indtil videre modtaget støtte i dette regi. Projekterne omfattede: ·værktøjer, der skal højne EU-borgernes bevidsthed om deres politiske rettigheder og om procedurerne for deltagelse i valg til Europa-Parlamentet ·retningslinjer for god praksis til medlemsstaternes myndigheder med henblik på at hjælpe EU-borgere med at udøve deres stemmeret ·flersprogede værktøjer, der giver information om de politiske programmer, der støttes af politiske partier under valgkampen og

·målrettede initiativer, der skal tilskynde underrepræsenterede grupper til at deltage. Programmet "Europa for Borgerne" støttede aktiviteter inden for aktivt medborgerskab i den bredeste forstand. I forbindelse med venskabsby- og civilsamfundsprojekter blev der taget fat på spørgsmålet om, hvordan man når ud til vælgerne, herunder førstegangsvælgere eller vælgere, der bor i fjerntliggende områder. For at styrke valgdeltagelsen forud for valget og sætte borgerne i stand til at træffe kvalificerede valg gennemførte Kommissionen informations- og kommunikationskampagner i tæt samarbejde med Europa-Parlamentet, herunder om, hvad EU gør, hvordan man kan stemme, og hvordan man engagerer sig. Kampagnerne havde en stærk lokal dimension, var proaktive og blev gennemført på flere sprog. Fra november 2014 og frem til valget deltog medlemmer af Kommissionen og højtstående tjenestemænd fra Kommissionen i mere end 1 730 borgerdialoger rundt om i Europa i form af rådhusdebatter. Disse dialoger hjalp borgerne med at forstå, hvilken betydning de europæiske politikker har for dem. Formålet var at øge deres direkte kontakt med højtstående beslutningstagere i Kommissionen samt med det europæiske demokrati mere generelt. Medlemsstaternes myndigheder, civilsamfundsorganisationer, faktatjekkere, private organer, herunder platforme, og andre interessenter blev inddraget i forskellige oplysningskampagner forud for valget. Kommissionens repræsentationer var typisk med til at koordinere disse aktiviteter og dermed forbinde det lokale niveau med det europæiske. Analyse og opfølgning Den rekordhøje valgdeltagelse afspejlede en fornyet interesse for EU's demokrati. Valgdeltagelsen steg helt generelt meget, men ikke ligeligt mellem medlemsstaterne og på tværs af alle grupper af EU-borgere. Kommunikationsaktiviteterne har bidraget til at skabe momentum for den demokratiske deltagelse. Visse enkle former for praksis kan gøre en stor forskel for særlige grupper, f.eks. tilpasninger for vælgere med handicap, støtte til fremme af EU på lokalt plan, en bredere vifte af afstemningsmetoder og samarbejde med politiske partier for at støtte underrepræsenterede borgeres muligheder for at stille op som kandidater. Det er dog ikke udbredt med en sådan praksis. Kvaliteten af de indikatorer og data, der indsamles om specifikke gruppers deltagelse, er begrænset. Borgere, herunder unge, råder ikke altid over tilstrækkelige værktøjer til at kunne deltage aktivt. Denne proces begynder allerede, inden de når valgretsalderen. Mange af de borgere, der stemmer for første gang ved valget i 2024, går på nuværende tidspunkt i skole på fuld tid. Derfor er det vigtigt at udvikle innovative teknikker, der passer til forskellige aldersgrupper, og som skal understøtte den demokratiske deltagelse. I forbindelse med valget i 2024 skal der fortsat gøres en indsats for at inddrage alle borgere i det europæiske demokrati og understøtte en langsigtet høj valgdeltagelse. Ingen bør lades i stikken, og deltagelsen i og resultaterne af valget til Europa-Parlamentet bør afspejle EU's befolkning og mangfoldighed. Politikker, der øger bevidstheden og offentlighedens deltagelse i den europæiske beslutningstagning, er vigtige for at sikre, at EU-borgerne har tillid til, at deres stemme bliver hørt, og at det at stemme gør en forskel. Disse vigtige overvejelser spiller ind, når der skal tages stilling til Europas fremtid, og bliver fulgt op som led i den kommende europæiske handlingsplan vedrørende demokrati og andre initiativer. I tråd hermed vil Kommissionen: ·videreføre sine bestræbelser på at sikre adgang til korrekt information om Den Europæiske Union for at understøtte borgernes aktive deltagelse i det europæiske politiske liv og udøvelsen af deres valgrettigheder. Der vil blive gjort brug af innovative tilgange, flersproget kommunikation og nye informationskanaler for at nå ud til alle grupper, og der vil blive inddraget lokale aktører. Samarbejdet med Europa-Parlamentet vil blive videreført, samtidig med at samarbejdet med andre EU-institutioner og relevante organer styrkes. Der vil blive afholdt borgerdialoger, der tilpasses den lokale sproglige og kulturelle kontekst, i hele EU for at styrke forbindelsen mellem borgernes synspunkter og EU's politikudformning vedrørende spørgsmål, der berører borgernes dagligdag ·fremme bedste praksis og udvekslingen af viden mellem medlemsstaterne og andre berørte organer for at understøtte en høj valgdeltagelse, herunder om enkle og tilgængelige afstemningsprocedurer. Der vil i 2021 blive afholdt en særlig workshop om afstemningsprocedurer i det europæiske valgsamarbejdsnetværk ·understøtte inklusiv og lige deltagelse i samarbejde med medlemsstaterne, parlamenterne, civilsamfundet og andre interessenter, herunder ved at fremme bedste praksis, øge bevidstheden og gøre brug af finansiering. Ved valget i 2024 vil der være et særligt fokus på de yngre og ældre, kvinder, mobile EU-borgere og personer med handicap. I overensstemmelse med den europæiske ligestillingsstrategi, der blev fremlagt den 5. marts 2020, fremmer Kommissionen specifikke tiltag for at opnå en ligelig kønsfordeling i beslutningstagningen og inden for politikken. I 2020 helliger Kommissionen også et fælles møde for det europæiske valgsamarbejdsnetværk og ekspertgruppen om valgspørgsmål til behandling af inklusion og ligestilling i forbindelse med den demokratiske deltagelse ·samarbejde med medlemsstaternes myndigheder med støtte fra sit netværk af akademikere om borgerskabsrettigheder og i samråd med civilsamfundsorganisationer for at styrke indsamlingen af indikatorer og data i fuld overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder og databeskyttelseskravene ·vurdere de praktiske foranstaltninger, der gør bedst mulig brug af de digitale teknologier til fremme af den inklusive udøvelse af valgrettigheder, samtidig med at der sikres frihed og fortrolighed i forbindelse med stemmeafgivningen samt beskyttelse af personoplysninger, bl.a. med udgangspunkt i resultaterne af undersøgelsen af fjernafstemningsløsninger og projekter, der finansieres under programmet for rettigheder, ligestilling og unionsborgerskab ·undersøge, hvordan børns deltagelse i det europæiske demokratiske liv kan styrkes – også med henblik på deres aktive demokratiske deltagelse som EU-borgere, når de bliver voksne. Dette kunne omfatte støtte til mekanismer for børns deltagelse på lokalt plan og EU-plan (f.eks. byråd og nationale parlamenter for børn)

·styrke indsatsen for at nå ud til børn og unge, også i forbindelse med deres skolegang ·overveje yderligere foranstaltninger til fremme og styrkelse af borgernes deltagelse i det demokratiske liv i Unionen i sin rapport om unionsborgerskab 2020. Medlemsstaterne opfordres til at: -udarbejde rapporter om afholdelsen af valg til Europa-Parlamentet i deres land og i disse rapporter medtage statistikker om valgdeltagelsen, herunder blandt underrepræsenterede grupper, der kan bruges under politikudformningen -undersøge mulighederne for større valgfrihed, i forhold til hvordan og hvornår borgerne kan stemme (fjernafstemning og forudgående afstemning samt andre lempelser for at imødekomme specifikke behov) -fortsætte med at udveksle praksis og træffe foranstaltninger for at øge bevidstheden om valgrettigheder samt en bredere, inklusiv deltagelse i valg til Europa-Parlamentet og repræsentation i valgte organer og -overveje at sammenlægge ressourcer og anden gensidig støtte mellem medlemsstaterne i forbindelse med forvaltningen af valgene til Europa-Parlamentet (f.eks. gennem fælles midlertidige faciliteter for at stille stemmebokse til rådighed og vælgerforvaltning på steder med et stort antal bosiddende mobile EU-borgere, idet der tages hensyn til forskellene i de nationale regler, f.eks. vedrørende administrative frister, herunder i forbindelse med vælgerregistrering, og udveksling af bedste praksis om passende input til kurser om medborgerskab). De europæiske politiske partier kunne i samarbejde med deres nationale valgkredse også intensivere deres bestræbelser på at tilskynde til inklusiv deltagelse i valg og formidling af korrekt information om Den Europæiske Union. 3.Den europæiske dimension og udøvelsen af EU-valgrettigheder 3.1.EU-valgrettigheder og valgets europæiske dimension Valget til Europa-Parlamentet er unikt. Medlemsstaterne, som hver især har deres egne nationale kampagner, nationale lister og særegne regler og traditioner, bidrager til et kollektivt resultat i form af valgte medlemmer til Europa-Parlamentet, der repræsenterer alle EU-borgere. EU-retten indeholder fælles principper og procedurer, herunder regler, der gør det muligt for mobile EU-borgere at udøve deres valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet i deres bopælsland, reglerne for europæiske politiske partier og fonde samt EU-valgloven af 1976. Det øvrige udledes af medlemsstaternes mangfoldige, rige nationale politiske traditioner. For eksempel afholder medlemsstaterne valget til Europa-Parlamentet på den dag i ugen, hvor der normalt afholdes nationale valg. Valget foregår således over fire dage. I henhold til EU-retten er det imidlertid forbudt at offentliggøre de officielle resultater, før de sidste valgresultater er talt op. Resultatet af valget til Europa-Parlamentet har direkte konsekvenser for borgerne. De skal vide, hvad der er på spil på europæisk plan, for at kunne træffe politiske valg på et velinformeret grundlag. Den politiske debat og kampagne overskygges imidlertid ofte af nationale og lokale emner. Ved at styrke den europæiske dimension ved valget øges forbindelsen mellem borgerne og EU-institutionerne og dermed den demokratiske legitimitet af EU-beslutningstagningsprocessen. Det er også et spørgsmål om politisk ansvarlighed. For at kunne stille politikerne til ansvar skal borgerne kunne se en klar forbindelse mellem kandidaternes nationale kampagner og programmer og de europæiske politikker og politiske partier, som de er tilknyttet. I 2015 benyttede Parlamentet sin initiativret til at fremsætte forslag om at revidere valgloven af 1976. Rådet nåede til enighed om et begrænset antal bestemmelser, herunder en obligatorisk spærregrænse for partier og kriminalisering af personer, der afgiver flere stemmer. Det var ikke muligt rettidigt inden valget et opnå den nationale godkendelse, der udtrykkeligt kræves, for at denne lov kan træde i kraft: Ændringerne gjaldt ikke for valget i 2019 og er endnu ikke vedtaget. Før valget tog Kommissionen også en række konkrete skridt til at styrke valgets europæiske dimension. I 2017 blev reglerne for finansiering af europæiske politiske partier og fonde ændret på grundlag af et forslag fra Kommissionen. Reformen havde til formål at forbedre den demokratiske legitimitet og styrke håndhævelsen, herunder for så vidt angår respekten for de europæiske værdier. Et andet mål var at gøre forbindelserne mellem europæiske og nationale partier mere gennemsigtige. De europæiske partier skal i dag sikre, at deres logo og program fremgår af alle de nationale partiers websider, hvis de har en tilknytning til disse . I skrivende stund var der ikke offentliggjort oplysninger om, hvorvidt de europæiske politiske partier, der søgte om støtte, opfyldte disse krav. Efter høring af Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde bør Europa-Parlamentet offentliggøre en rapport om forordningen senest den 31. december 2021. Kommissionen bør fremlægge sin egen rapport inden for seks måneder efter offentliggørelsen. I 2018 udsendte Kommissionen en henstilling om styrkelse af den europæiske karakter og en effektiv gennemførelse af valget til Europa-Parlamentet i 2019 til medlemsstaterne og de politiske partier. Heri opfordrede Kommissionen dem til at tage udgangspunkt i spidskandidatproceduren og træffe foranstaltninger for en øget gennemsigtighed ved at gøre forbindelsen mellem de nationale partier og de europæiske politiske partier, som de nationale partier er tilknyttet, mere synlig i al relevant kommunikation, herunder kampagnemateriale og stemmesedler. På grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne og europæiske og nationale politiske partier er der fortsat potentiale for at forbedre gennemsigtigheden. For eksempel anfører flere medlemsstater , at deres nationale regler ikke giver mulighed for at medtage europæiske partilogoer på stemmesedlerne med de nationale partier. Nogle få politiske partier har oplyst, at de kender til eller agter at gøre brug af denne mulighed. Der er dog gjort fremskridt på området. Visse politiske partier, herunder i Frankrig, Luxembourg, Nederlandene, Grækenland og Irland, informerede vælgerne om deres europæiske tilhørsforhold, og flere partier traf foranstaltninger for at stimulere valgets europæiske dimension gennem deres kampagnemateriale og websteder. To politiske partier var til stede i flere medlemsstater for at føre kampagne for et paneuropæisk program. En MEP'er fra et af disse partier blev valgt ind fra en tysk liste. Europa og europæiske spørgsmål, herunder "værdier", "økonomi", "social" og "miljø", havde en fremtrædende plads i materialerne under valgkampagnen, hvilket peger i retning af en ny udpræget europæisk politisk debat i forbindelse med valget. 3.2.Tilsyn med og håndhævelse af valgrettigheder

Status som EU-borger er i høj grad forbundet med den fulde udøvelse af EU-valgrettighederne. Medlemsstaterne er ansvarlige for at sikre, at de fælles regler og principper, der gælder for valgene til Europa-Parlamentet i henhold til EU-retten, gennemføres korrekt. Kommissionen fører i sin egenskab af traktaternes vogter tilsyn med og træffer foranstaltninger, når det er nødvendigt. Forud for valget traf Kommissionen forskellige foranstaltninger for at sikre, at EU-retten blev gennemført, og for at fjerne eventuelle hindringer for udøvelsen af EU-borgernes valgrettigheder. Kommissionen var i dialog med tre medlemsstater om mobile EU-borgeres ret til at slutte sig til et politisk parti og én medlemsstat om retten til at stifte et parti. Desuden var Kommissionen i dialog med flere medlemsstater for at sikre udveksling af information inden for de planlagte fem dage, således at kandidater, der er blevet erklæret inhabile i deres hjemland, kan blive forhindret i at blive valgt ind i en anden medlemsstat. Efter disse drøftelser ændrede flere medlemsstater deres lovgivning. I en dialog med en medlemsstat blev der taget fat på spørgsmålet om beskyttelse af den hemmelige stemmeafgivning og under drøftelserne med en anden medlemsstat blev der fundet en løsning for folk uden fast bopæl, således at de kan udøve deres valgrettigheder. Før og umiddelbart efter valget kontaktede mange EU-borgere Kommissionen for at give udtryk for deres bekymringer vedrørende valget. Borgernes bekymringer vedrørte typisk: -den manglende mulighed for fjernafstemning (pr. brev, ved stedfortræder eller online) eller personlig afstemning uden for deres oprindelsesland (på konsulater, ambassader eller særligt etablerede valgsteder) eller de administrative vanskeligheder, forsinkelser eller andre problemer, der er forbundet med denne mulighed, hvis denne forelå -forsinkelser eller komplikationer i forbindelse med nationale registreringsprocedurer. Kommissionen var i dialog med de berørte lande om disse spørgsmål. 3.3.Forebyggelse af flere stemmer fra samme person Kommissionen støttede medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af de specifikke bestemmelser i EU-retten om mobile EU-borgeres valgret inden for rammerne af ekspertgruppen om valgspørgsmål. Udvekslingerne omfattede gældende formaliteter, herunder relevante frister for registrering og praksis for at understøtte valgdeltagelsen. Udvekslingerne omfattede også foranstaltninger, der skal forhindre, at mobile EU-borgere stemmer flere gange. I henhold til de relevante EU-regler udvekslede medlemsstaterne oplysninger om mobile vælgere, der har registreret sig og angivet at ville stemme ved valget til Europa-Parlamentet i deres bopælsland, så de kan blive fjernet fra valglisterne i deres hjemlande. For at støtte medlemsstaternes bestræbelser stillede Kommissionen et redskab til rådighed til at understøtte sikker udveksling af disse oplysninger i overensstemmelse med databeskyttelsesreglerne og lettere udveksling af relevante oplysninger mellem medlemsstaterne, herunder om valgfrister. Mellem februar og maj 2019 udvekslede medlemsstaterne data om over 1,2 millioner vælgere og 114 parlamentariske kandidater. Det tætte samarbejde mellem medlemsstaterne gjorde det muligt at identificere ca. 214 000 borgere, der havde registreret sig flere steder. Kommissionen blev ikke gjort bekendt med tilfælde af borgere, der stemte flere gange ved valget. Sammenlignet med tidligere valg blev dette gjort på en mere effektiv og sikker måde. Medlemsstaterne understregede imidlertid, at forskellene i de gældende nationale procedurer skabte udfordringer, herunder hvad angår kvaliteten af de udvekslede data. Der opstod også problemer som følge af forskelle i de gældende frister for registrering og afmelding og registreringens og afmeldingens konsekvenser for borgernes mulighed for at stemme ved andre nationale valg. 3.4.Andre aktioner Borgerne har generelt tillid til, at deres lande gør, hvad der er nødvendigt for at sikre frie og retfærdige valg. Det er vigtigt med valgobservation for at sikre respekt for valgrettigheder, styrke og inddrage borgerne og mere generelt opbygge offentlighedens tillid til valgprocesserne. Medlemsstaterne har forskellige tilgange til dette. Der blev gennemført drøftelser og udveksling af bedste praksis, herunder med observatørorganisationer, gennem det europæiske valgsamarbejdsnetværk før og efter valget. Analyse og opfølgning Der skal ydes en større indsats for at fremhæve den europæiske dimension af valget til Europa-Parlamentet. Selv om der er gjort fremskridt, og der er sket en gradvis udvikling af den europæiske politiske dimension inden for et voksende europæisk demokratisk område, er der behov for foranstaltninger til opretholdelse og styrkelse heraf. Her spiller medlemsstaterne og de nationale politiske partier en central rolle. Gennemsigtigheden i forholdet mellem de europæiske og de nationale politiske niveauer bør styrkes yderligere og understøttes, herunder gennem nationale regler. De politiske partier har et særligt ansvar med hensyn til synligheden af forbindelserne mellem de nationale europæiske politiske partier og det fokus, der lægges på den europæiske kontekst. Før valget arbejdede Kommissionen tæt sammen med medlemsstaterne for at sikre gennemførelse af gældende EU-ret i forbindelse med valget i maj 2019. Dette samarbejde har båret frugt og vil blive videreført i forbindelse med valget i 2024. I den forbindelse blev det tydeligt, hvilke EU-regler der med fordel kan strømlines, og hvor det ville være hensigtsmæssigt med yderligere konvergens mellem de nationale systemer for at fremme en effektiv afvikling af valget, koordinering mellem medlemsstaternes myndigheder og kampagnearbejde på europæisk plan. Et eksempel er tilpasningen af de nationale kampagne- og valgperioder. Et nyt skub i det europæiske demokrati udgør et af seks overordnede mål for von der Leyen-Kommissionen. Dette indebærer fremme af valgets europæiske dimension og styrkelse af forbindelsen mellem borgerne og den europæiske beslutningstagning, idet der gøres bedst mulig brug af passende sproglige og kulturelle værktøjer. EU's borgere kommer til at spille en større rolle i beslutningstagningen, får mere at skulle have sagt og en ledende og aktiv rolle i forbindelse med fastsættelsen af de europæiske prioriteter og ambitionsniveauet. Konferencen om Europas fremtid får et spor med fokus på emner, der vedrører de demokratiske processer og institutionelle spørgsmål, navnlig spidskandidatproceduren for valg af formanden for Kommissionen og tværnationale lister til valg til Europa-Parlamentet. Konferencen bør munde ud i fremsættelsen af lovgivningsmæssige eller andre forslag på området. Kommissionen vil følge op på disse forslag, såfremt den har kompetence til at handle på det, som konferencen er nået til enighed om, og agter at fungere som facilitator og uvildig formidler mellem Europa-Parlamentet og Rådet. Eksempelvis kan Kommissionen bidrage med juridisk og institutionel ekspertise, forskning i valgprocesser og viden om de interinstitutionelle forbindelser. Rettidigt inden valget i 2024 fremlægger Kommissionen endvidere forslag til styrkelse af de regler, der gælder for europæiske politiske partier og fonde, herunder afklaring vedrørende deres finansiering. I den forbindelse vil Kommissionen høre bl.a. Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde og europæiske politiske partier og samarbejde med Europa-Parlamentet. Den vil også undersøge muligheden for at overdrage yderligere opgaver til Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde. Kommissionen har forpligtet sig til at støtte bestræbelserne på at styrke valgets europæiske dimension. Den vil overveje specifikke foranstaltninger, herunder for at:

-fremme bevidstheden om den europæiske dimension af valget i dens bestræbelser på at nå ud til borgerne -styrke partnerskabet mellem Kommissionen og Europa-Parlamentet i forbindelse med forberedelserne til valget i 2024 og samarbejde om at udvikle muligheder for at styrke det næste valgs europæiske dimension -støtte en tydeligere angivelse af tilhørsforhold mellem europæiske politiske partier og nationale politiske partier, herunder finansieringsmæssige foranstaltninger. Kommissionen vil også inddrage fremme af debatten om dette emne inden for relevante strukturer som f.eks. Konferencen af de Europæiske Parlamenters Europaudvalg og det europæiske valgsamarbejdsnetværk -fremme en øget bevidsthed og momentum omkring valget, herunder på valgaftenen, og drøfte konkrete foranstaltninger, for så vidt angår sikker transmission af resultater inden for rammerne af det europæiske valgsamarbejdsnetværk -tilskynde medlemsstaterne til at samordne deres valgperioder yderligere, herunder kampagneperioder og andre relevante perioder, for at styrke det momentum, der er skabt omkring valget på tværs af alle medlemsstaterne, og for at fremme opfyldelsen af krav om, at der på valgdagen ikke føres valgkamp, samt andre kampagneregler. Kommissionen agter i tæt samarbejde med medlemsstaternes myndigheder – både inden for rammerne af det europæiske valgsamarbejdsnetværk og ekspertgruppen om valgspørgsmål – og i samarbejde med andre internationale organisationer og interessenter: ·i sin næste rapport om unionsborgerskab, som skal offentliggøres i 2020, at tage højde for den merværdi, en helpdesk til støtte for EU-borgernes udøvelse af valgrettigheder, der er tilgængelig for både EU-borgere (herunder mobile EU-borgere) og relevante myndigheder forud for og under valget, giver ·styrke udøvelsen af EU-valgrettigheder for mobile EU-borgere og fremme yderligere sikkerhedsforanstaltninger for at forhindre borgere i at stemme flere gange. Dette omfatter en revision af den eksisterende ramme for mobile EU-borgeres valgrettigheder, herunder i forhold til de udvekslede data, fremme af en bedre koordinering mellem medlemsstaterne med hensyn til udarbejdelsen af de nationale valglister (herunder forskellige nationale regler om tidsplaner, identifikationskrav og kvalifikationskriterier) og bevidstgørelse af borgerne om, at det er forbudt at stemme flere gange ·støtte udvekslingen af bedste praksis inden for valgobservation, herunder metoder til direkte inddragelse af borgerne. De direkte kommunikationskanaler mellem medlemsstaternes myndigheder og relevante observatørorganisationer vil fortsat blive styrket inden for rammerne af det europæiske valgsamarbejdsnetværk. 4.Håndtering af desinformation og beskyttelse af valgprocessens integritet og modstandsdygtighed Valgkampen op til valget i 2019 var den mest digitale til dato. Onlinenyheder er den vigtigste kilde til information om national og europæisk politik for næsten halvdelen af EU's borgere. For politikere og kampagnegrupper er de sociale medier også et betydningsfuldt redskab til henholdsvis at nå ud til vælgerne og til at organisere tilhængere. Den hastighed, brugervenlighed og rækkevidde, der opnås med onlinekommunikationen, og de muligheder, som sociale platforme på internettet har skabt for at nå ud til borgerne gennem politiske reklamer og kommunikation, giver nye udfordringer. De fleste EU-borgere er enige om, at de sociale netværk på internettet udgør en moderne måde at holde trit med politikken på, men mener også, at den politiske information på internettet ikke er til at stole på. Valgene i Europa og resten af verden er blevet forsøgt manipuleret af flere ondsindede aktører, både statslige og ikkestatslige, der ønsker at udnytte de muligheder, som det digitale miljø giver. Indblanding i valg kan ske på mange måder og kan være motiveret af et ønske om at styre vælgerne i en bestemt retning, undertrykke valgdeltagelsen, undergrave offentlighedens tillid til demokratiet eller opnå økonomisk vinding. Der gøres brug af sorte penge, cyberangreb, desinformation, misinformation, vildledende onlineadfærd, manipulerende og splittende fortællinger, forfalskning, afgivning af urigtige oplysninger, svig, misbrug af personoplysninger og ulovlig mikromålretning for at omgå og undergrave valgreglerne og andre regler af relevans for valgkonteksten, forvride de demokratiske resultater og undergrave tilliden til institutionerne. Indblanding i valg kan være et redskab til eksterne aktørers hybride påvirkning for at tilskynde borgerne til at fjerne sig fra det politiske, splitte og destabilisere Unionen og undergrave EU-institutionernes troværdighed, hvilket giver næring til utilfredshed og mistillid. Det kan også være et redskab, der benyttes inden for organiseret kriminalitet. Visse aktører forsøger navnlig at undergrave EU's troværdighed som garant for EU's kerneværdier, herunder demokrati og lighed for alle borgere (f.eks. ligestilling mellem kønnene og beskyttelse af specifikke grupper). Hadefulde ytringer og andre former for chikane har til formål at begrænse mulighederne for demokratisk debat og aktivt medborgerskab. Sammen med handlingsplanen mod desinformation indeholder Kommissionens valgpakke en værktøjskasse til at imødegå disse udfordringer, som bygger på tilsyn med og håndhævelse af regler vedrørende onlineaktiviteter, der er relevante i forbindelse med valg, og til at samle alle relevante enheder i medlemsstaterne og EU-institutionerne. EU-institutionerne og medlemsstaterne arbejdede intensivt på at gennemføre disse initiativer op til valget. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne, civilsamfundsorganisationer, journalister, faktatjekkere, platforme og andre interessenter gik sammen om at styrke valgets modstandsdygtighed. Kommissionen har specifikt arbejdet med de sager med desinformation, der påvirker EU, herunder gennem målrettede kommunikationsforanstaltninger, både ved at afvise falske påstande og ved at øge offentlighedens bevidsthed om de udfordringer og risici, der er forbundet med desinformation. Dette arbejde var vigtigt i forhold til at modvirke angreb og valgmanipulation på effektiv vis samt i forhold til at afsløre desinformation og anden ulovlig indblanding i den demokratiske debat. Som anført i rapporten fra juni 2019 om gennemførelsen af handlingsplanen mod desinformation spiller Rusland fortsat en rolle i denne henseende. Pro Kreml-udtalelser, som ofte stammer fra officielle russiske statskilder, er en vigtig kilde til desinformation, hvilket blev dokumenteret af EEAS East StratCom-taskforcen. Andre aktører gør i stigende grad brug af samme taktik, idet de udvisker grænsen mellem udenlandsk og "hjemmedyrket" manipulation og gør det vanskeligt at udlede oprindelsen. Der er blevet registreret forsøg på eksempelvis at undertrykke valgdeltagelsen gennem angreb på offentlige websteder og sprede manipulerende indhold.

Denne manipulation fokuserede gentagne gange på politisk følsomme emner og var rettet mod EU-mål forud for valget, men der er indtil videre ikke blevet identificeret nogen omfattende skjult indblanding i forbindelse med valget i 2019. Indblanding i valget i én medlemsstat har en indvirkning på EU som helhed. Der er behov for yderligere tiltag for at imødegå både indblanding og manipulation, der er rettet mod valg og den demokratiske debat. 4.1.Hidtil uset samarbejde De valgrelaterede udfordringer er komplekse og tværgående. Intet land og ingen offentlig myndighed kan imødegå dem tilstrækkeligt alene. Det er grunden til, at valgpakken indeholdt en central henstilling til, at medlemsstaterne opretter nationale valgnetværk for kompetente myndigheder med ansvar for tilsynet med og håndhævelsen af regler vedrørende onlineaktiviteter, der er relevante i forbindelse med valg. De involverede alt efter behov valgkommissioner, databeskyttelsesmyndigheder, cybersikkerhedsmyndigheder, medietilsynsmyndigheder og andre myndigheder. Alle medlemsstaterne oprettede sådanne netværk med forskellig struktur og ledelse Halvdelen af de nationale databeskyttelsesmyndigheder og under halvdelen af medietilsynsmyndighederne har hidtil været involveret i netværket. Nogle netværk omfattede de retshåndhævende myndigheder og forbindelser til sikkerhedsmyndighederne. Medlemsstaterne fremhævede værdien af klar politisk ledelse og tilstrækkelige ressourcer til at sikre netværkenes effektivitet. Forbindelserne mellem disse netværk blev etableret sammen med andre relevante strukturer, herunder nationale enheder, der har specialiseret sig i IT-hændelser, samt EU's hurtige varslingssystem. Det hurtige varslingssystem blev oprettet inden valget og lettede også udvekslingen mellem eksperter og de nationale kontaktpunkter. Samarbejdet mellem det europæiske valgsamarbejdsnetværk og det hurtige varslingssystem skabte en forbindelse mellem ekspertgrupperne i overensstemmelse med valgpakken og bidrog til udviklingen af et samlet overblik over desinformationsaktiviteter i valgperioden. I overensstemmelse med valgpakken omfattede de nationale netværks aktiviteter gennemførelse af øvelser til identificering af trusler og mangelfuldt tilsyn med og håndhævelse af de relevante regler og/eller vurdering af risici for valgprocesserne (18 medlemsstater) og den nationale kortlægning og revision af de love, der er relevante i forbindelse med valg (10 medlemsstater). Dette understøttede politikudformning på et oplyst grundlag. De fleste medlemsstater oplyste, at de også anvender disse netværk til andre valg end valget til Europa-Parlamentet. Nogle medlemsstater integrerede særlige værktøjer i deres netværk, herunder adgang til en sikker kommunikationsplatform, men der blev ikke rapporteret om yderligere specifikke finansielle ressourcer. Medlemsstaterne tilkendegav en interesse i adgangen til yderligere EU-ressourcer til støtte for disse netværk, som Kommissionen vil stille til rådighed igen i 2020. For at understøtte udvekslingen af ekspertise og bedste praksis blandt medlemsstaterne, herunder med hensyn til trusler, mangler og håndhævelse, blev medlemsstaterne også bedt om at udpege et kontaktpunkt blandt deres nationale valgnetværk. Disse kontaktpunkter skulle samles i det europæiske valgsamarbejdsnetværk. Netværket mødtes tre gange før og to gange efter valget. Medlemsstaterne udvekslede oplysninger om specifikke aktiviteter, de havde gennemført på nationalt plan, f.eks. oplysningskampagner, risikovurdering og kortlægning af processer, tilsyn og håndhævelse samt udviklingen i lovgivningen (se tekstboksen om kortlægning af reglerne). Derudover delte de oplysninger om deres politikker, software og forskning på en sikker platform, der blev stillet til rådighed af Kommissionen, og som også blev anvendt under valget til at udveksle oplysninger. Det europæiske valgsamarbejdsnetværk fremmede også udvekslingen med andre organer, herunder Europa-Parlamentet, Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde, Gruppen af Europæiske Tilsynsmyndigheder for Audiovisuelle Medietjenester (ERGA), Europol, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa, Det Europæiske Databeskyttelsesråd og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse samt andre interessenter, herunder valgobservatører og faktatjekkende organisationer. Medlemmerne deltog i en dialog på ekspertniveau mellem EU og USA om valgsystemers modstandsdygtighed den 26. november 2019. Kommissionen har støttet medlemsstaterne i at kortlægge de regler og den praksis, der er relevant i forbindelse med valget. Dette omfattede regler om bidrag (forbud mod udenlandsk finansiering, grænser, oplysningsregler), udgifter (øremærkning og grænser), valgkampagner (varighed, kravet om ingen valgkamp på valgdagen, stemmeafgivning og andre restriktioner) og medier (lighed mellem kandidater, radio og tv, gennemsigtighed af politiske reklamer og regler for sociale medier). Denne kortlægning har styrket den gensidige forståelse, og medlemsstaterne har tilkendegivet, at de er villige til at gå videre med den. 4.2.Øget gennemsigtighed og bedre afdækning af manipulationer Det europæiske valgsamarbejdsnetværk støttede også udvekslingen om gennemførelsen af de øvrige henstillinger i valgpakken, hvoraf en vigtig del var at fremme gennemsigtighed og dermed ansvarlighed. Mange indblandingsaktiviteter, såsom sorte penge og målrettet desinformation, foregår i det skjulte. Kommissionen opfordrede medlemsstaterne og de politiske partier til at træffe foranstaltninger for at sætte borgerne i stand til at genkende betalt kommunikation på internettet, beløbets størrelse, den pågældende kilde og udsendelsesmetoderne og fastsætte sanktioner, der skal anvendes efter behov. Nogle medlemsstater oplyste at have indført gennemsigtighedsregler for betalt politisk kommunikation, men har fortsat problemer med adgangen til data og kapacitet til tilsyn med og dermed håndhævelse af onlineadfærd. Nogle medlemsstater rapporterede, at de nu overvejer lovgivning på området for at indføre eller modernisere regler for onlinegennemsigtighed. Medlemsstaterne fremmede gennemsigtighed og gennemførte i nogle tilfælde specifikke oplysningsaktiviteter. Der blev givet vejledning eller uddannelse til specifikke grupper som f.eks. politiske partier. Medlemsstaterne udvekslede i netværket også oplysninger om anvendelsen af deres offline sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med valg online. I marts 2019 skrev kommissær Věra Jourová til de nationale politiske partier og opfordrede dem til at omsætte Kommissionens henstilling i praksis. Der fandt også en specifik udveksling sted med europæiske politiske partier. Kommissionen arbejdede også sammen med onlineplatforme og IT-branchen for at beskytte valget i 2019 mod desinformationskampagner og onlinemanipulation. Den selvregulerende adfærdskodeks for desinformation i forbindelse med onlineplatforme og reklamebranchen indeholder en række forpligtelser, herunder sikring af gennemsigtighed og offentliggørelse af politiske reklamer, forebyggelse af ondsindede aktørers manipulerende anvendelse af onlinetjenester, styrkelse af borgere og forskere og andre tiltag til forbedring af onlineøkosystemets ansvarlighed og troværdighed. Kommissionen foretog med støtte fra ERGA en intensiv mellemliggende overvågning med henblik på at sikre gennemførelsen af kodeksens forpligtelser forud for valget. Kommissionen er med ERGA's bistand i øjeblikket i færd med at vurdere kodeksens samlede effektivitet i dens første anvendelsesår. Kodeksen har givet anledning til øget gennemsigtighed i platformenes politikker om desinformation. I tiden op til valget i 2019 intensiverede Facebook, Google og Twitter deres bestræbelser på at skabe øget gennemsigtighed af politiske reklamer, søgte at øge integriteten af deres tjenester ved at opdage og stoppe manipulerende aktiviteter (herunder koordinerede operationer, der har til formål at udbrede indhold og misbrug af "bots" og falske konti) og forbedrede granskningen af reklamers placering med henblik på at begrænse ondsindet clickbait-praksis og reducere reklameindtægterne for dem, der spreder desinformation. Desuden traf platformene en række foranstaltninger for at fremme indhold fra "autentiske" kilder og begrænse udbredelsen af desinformation. Dette var et vigtigt – om end ikke tilstrækkeligt – skridt i retning af større gennemsigtighed i forbindelse med valget. Det var ikke alle platforme, der rådede over reklamebiblioteker i alle medlemsstater før valget, eller også var reklamebibliotekerne ikke fuldstændige og gjorde det vanskeligt for relevante organer, herunder medlemsstaternes myndigheder, der skulle udøve tilsynsfunktioner, og forskere, der skulle analysere arkivet, at få adgang. Der skal gøres fremskridt i denne henseende med henblik på fremtidige valg. Nationale og europæiske politiske partier rapporterede, at de har truffet foranstaltninger til overholdelse af både den gældende lovgivning og de krav, der fastsættes af onlineplatforme i deres vilkår for brug. Nogle platformskrav blev dog beskrevet som problematiske. Partierne pegede på særlige vanskeligheder i form af ændringer i platformenes vilkår for brug umiddelbart før valget. Partierne udførte generelt ikke yderligere gennemsigtighedsaktiviteter, såsom at opføre deres reklamer eller offentliggøre deres udgifter til politiske onlinereklamer på deres websteder. I deres svar på Kommissionens spørgeskema anførte de, at de ønsker sig en præcisering af reglerne om gennemsigtighed, den rette tilgang for platforme med hensyn til EU-dækkende kampagner og formidling af åbne onlinedatabaser, hvor partierne kan oplyse om gennemsigtighed. Medlemsstaterne udvekslede inden for rammerne af det europæiske valgsamarbejdsnetværk deres erfaringer vedrørende samspillet med de sociale medieplatforme. Platformene var i direkte kontakt med nogle af dem, idet de ydede specifik støtte, herunder muligheder for eskalering. Drøftelserne i netværket viste, at der er behov for en mere ligelig behandling medlemsstaterne imellem, flere operationelle interaktioner til støtte for deres tilsynsfunktioner, herunder bedre adgang til data, kontaktpunkter og udvekslinger på de pågældende medlemsstaters sprog. Medlemsstaterne anførte, at platformens bestræbelser var inkonsekvente, ikke tilstrækkeligt effektive, og at den støtte, der tilbydes direkte til aktører såsom politiske partier, kandidater og journalister, også kan give anledning til bekymring i forhold til deres retsorden. Der blev udtrykt lignende bekymringer inden for rammerne af det hurtige varslingssystem. Kommissionen deltog også i onlineplatformene i forbindelse med adfærdskodeksen for bekæmpelse af ulovlige hadefulde ytringer på internettet.

4.3.Bedre overholdelse af databeskyttelsesreglerne Kommissionen offentliggjorde også specifikke retningslinjer for anvendelsen af EU's databeskyttelseslovgivning i forbindelse med valg. Valget var det første, hvor EU's opdaterede databeskyttelsesramme fandt anvendelse. Facebook-Cambridge Analytica-skandalen viste, at EU's databeskyttelsesregler er relevante i forbindelse med valg, idet faren for, at personoplysninger anvendes i strid med databeskyttelsesreglerne i et forsøg på ulovligt at påvirke valg, blev tydeliggjort. De nationale myndigheder, herunder visse valgkommissioner, traf specifikke foranstaltninger for at fremme overholdelsen af databeskyttelsesbestemmelserne, herunder ved at underrette de politiske partier direkte om deres ansvar. Nogle medlemsstater meddelte, at de havde pålagt bøder op til valget, der blev indberettet visse hændelser, og nogle undersøgelser er fortsat ikke afsluttet. Bidrag fra politiske partier viser, at der ikke er tilstrækkelig klarhed om databeskyttelseskravene i forbindelse med valg, og at der er behov for yderligere oplysning. Valgpakken indeholdt et lovgivningsforslag om indførelse af sanktioner mod europæiske partier og fonde, der forsøgte at drage fordel af en overtrædelse af databeskyttelsesreglerne med henblik på bevidst at påvirke eller forsøge at påvirke resultatet af valget til Europa-Parlamentet. Dette forslag blev hurtigt vedtaget og trådte i kraft inden valget. Den ansvarlige Myndighed for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde samarbejdede med medlemsstaterne for at sikre en effektiv gennemførelse. Indtil videre har denne nye mekanisme ikke afsløret nogen overtrædelser. 4.4.Øget modstandsdygtighed over for cyberangreb Kommissionen har samarbejdet med medlemsstaternes myndigheder om at gennemføre sine henstillinger om styring af risikoen for cyberangreb i forbindelse med valg. Den opfordrede medlemsstaterne til at tage passende skridt til at forstå og styre risikoen for cyberangreb og til at anvende kompendiet om cybersikkerhed i forbindelse med valgteknologi som udarbejdet af samarbejdsgruppen, der blev nedsat i henhold til direktivet om net- og informationssystemers sikkerhed. Medlemsstaterne blev også opfordret til at træffe foranstaltninger for at øge bevidstheden om sådanne risici. Mange fulgte denne opfordring, herunder ved at tilrettelægge specifik uddannelse og øvelser, der inddrager relevante interessenter såsom politiske partier og journalister. Henstillingen opfordrede også de politiske partier til at gribe ind for at imødegå cyberrisici. For at støtte gennemførelsen af henstillingen og styrke samarbejdet mellem de forskellige nationale myndigheder afholdt Kommissionen i oktober 2018 en workshop på højt plan om cyberbaserede trusler mod valg, hvor cybersikkerhedsmyndighederne mødtes med valgmyndigheder for at drøfte de kommende udfordringer. I april 2019 gennemførte Kommissionen i samarbejde med Den Europæiske Unions Agentur for Cybersikkerhed (ENISA) og Europa-Parlamentet en skrivebordsøvelse inden for rammerne af det europæiske valgsamarbejdsnetværk for at afprøve effektiviteten af Unionens og medlemsstaternes beredskabsprocedurer og kriseplaner. ENISA's rapport om øvelsen, som blev delt med medlemsstaterne, omfattede politikker og funktioner, der anses for at være af afgørende betydning for modstandsdygtigheden over for cyberangreb i forbindelse med valget. Medlemsstaterne anførte, at fremsendelsen af resultaterne til Europa-Parlamentet på valgaftenen kan forbedres. I nogle tilfælde sørgede myndighederne for at yde særlig bistand og levere uddannelse til politiske partier og kandidater samt til journalister og til medierne med henblik på øget cybersikkerhed og modstandsdygtighed under valget. Analyse og opfølgning Truslen om manipulation af og ulovlig indblanding i valget med henblik på at manipulere vælgerens holdning og valg var reel og mangesidet. Det samme gjaldt arbejdet til bekæmpelse heraf. Der blev rapporteret om isolerede cyberangreb, klager vedrørende databeskyttelse og andre valgrelaterede klager. Der er dog ikke blevet identificeret en omfattende skjult og koordineret indblanding i valget. Tilbagemeldinger fra medlemsstaterne viser, at valgpakken og andre EU-foranstaltninger spillede en afgørende rolle i deres bestræbelser på at forebygge trusler og varetage deres tilsynsfunktioner. Medlemsstaterne gennemførte valgpakken i vid udstrækning. De opnåede en høj grad af samarbejde og koordinering – både internt de kompetente myndigheder imellem , herunder inden for rammerne af de nationale valgnetværk og med private og andre berørte organer – samt mellem medlemsstaterne og de europæiske institutioner. Værdien af en samlet strategi for hele samfundet blev påvist og viste sig at være effektiv. Blandt de vigtigste erfaringer er: Der er behov for yderligere fremskridt for at imødegå desinformation, manipulation og ulovlig udenlandsk indblanding. De valgspecifikke sikkerhedsforanstaltninger skal være effektive og passe til onlinemiljøet. Gennemsigtigheden af politiske reklamer og kommunikation er ikke tilstrækkelig pålidelig. Det er vigtigt at udvikle tilstrækkelig kapacitet i EU-institutionerne, medlemsstaterne og civilsamfundet til at opdage, analysere og afsløre manipulation og indblanding. Der er behov for at styrke de relevante myndigheders kapacitet til og bestræbelser på at varetage deres tilsynsfunktioner og deres arbejde med platforme. Onlineplatforme bør have de strukturer og procedurer, der er nødvendige for, at de kan overvåge overholdelsen af de relevante nationale love og EU-love, ligesom medlemsstaterne bør behandles ens. Medlemsstaterne har tilkendegivet deres støtte til en styrket koordinering på EU-plan på dette område, herunder for at sikre ligebehandling af medlemsstaterne og operationel opfølgning, når der opstår problemer.

Et styrket samarbejde mellem de relevante myndigheder på nationalt og europæisk plan, herunder databeskyttelsesmyndigheder og medietilsynsmyndigheder, bør også udbygges. Onlineplatforme bør yderligere styrke gennemsigtigheden og ansvarligheden af deres aktiviteter i forbindelse med politisk indhold, og deres forpligtelser bør kunne kontrolleres af tredjeparter. Adgangen til digitale platformes data, herunder for forskersamfundet, er fortsat utilstrækkelig. Journalister kan derfor have svært ved at finde oplysninger og rapportere om truslerne mod den demokratiske debat, og det kan stå i vejen for civilsamfundets indsats for at øge borgernes bevidsthed og opbygge social modstandsdygtighed. Platformene bør give forskere og andre relevante organer øget adgang til data under fuld overholdelse af databeskyttelseskravene, herunder på grundlag af særlige strukturer, der etableres til dette formål. Dette omfatter en udvidelse af det netværk af forskningspartnere, som platformene i øjeblikket samarbejder med. Det er nødvendigt at foretage en bedre analyse af omfanget og virkningen af indblandingen i den demokratiske proces, herunder de måder, hvorpå oplysningerne sendes ud online, algoritmer for søgemaskiner og sociale medieplatforme, som rangordner oplysninger, og den indsats, der gøres af platforme for at fremme autentisk indhold. Et frit, pluralistisk og ansvarligt medielandskab og adgang til offentlig information af høj kvalitet er forudsætninger for en sund politisk debat baseret på et oplyst grundlag og for at sætte borgere, der står over for desinformation og anden manipulation, i stand til at træffe kvalificerede beslutninger og stille holde magthaverne til ansvar. Dette er en væsentlig del af den demokratiske kontrol og balance og en forudsætning for en sund demokratisk debat. Fremover skal arbejdet med at støtte borgernes indflydelse, bevidstgørelse og mediekendskab intensiveres, og der skal udvikles færdigheder hos borgere i alle aldre. Kommissionen vil fortsat støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser. Kommissionen vil navnlig: ·finansiere tilskud til foranstaltninger til at støtte nationale valgnetværk og andre tiltag til styrkelse af den demokratiske modstandsdygtighed ·støtte et forstærket samarbejde mellem medlemsstaterne ved at gøre bedst mulig brug af det nyligt oprettede europæiske valgsamarbejdsnetværk og sikre et tæt samspil og samarbejde med andre netværk, herunder det hurtige varslingssystem, f.eks. gennem: -praktiske, operationelle aktiviteter, herunder workshopper og risikovurderinger, for bedre at kunne identificere trusler -fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne om tilsynet med relevante aktiviteter i forbindelse med onlineplatforme, herunder gennem udveksling af oplysninger om arbejdet med platforme og støtte til ligebehandling af alle medlemsstater -fremme yderligere og løbende samarbejde mellem det europæiske valgsamarbejdsnetværk, ERGA og det hurtige varslingssystem, herunder om viden og analyse, der er relevant i forbindelse med valg, og samspillet med onlineplatforme -styrke samarbejdet med andre strukturer såsom Det Europæiske Databeskyttelsesråd og ENISA samt samarbejdsgruppen som nedsat i henhold til direktivet om net- og informationssystemers sikkerhed (NIS-samarbejdsgruppen) -støtte medlemsstaterne med henblik på at bevare og udvide kortlægningen af de lovgivningsmæssige rammer, der er relevante i forbindelse med valg ·videreføre samarbejdet med onlineplatformene, herunder i forbindelse med adfærdskodeksen om desinformation og adfærdskodeksen for bekæmpelse af ulovlige hadefulde ytringer på internettet, og sammen med de relevante parter såsom det europæiske valgsamarbejdsnetværk, det hurtige varslingssystem og andre relevante EU-netværk bidrage til udviklingen af yderligere foranstaltninger med henblik på en fælles tilgang og fælles standarder for at løse problemer som f.eks. desinformation og hadefulde ytringer på internettet ·yderligere støtte mediefrihed, mediepluralisme og journalistik af høj kvalitet, herunder gennem en bedre beskyttelse af journalister og i forbindelse med omstillingen af mediesektoren og den digitale fremtid ·yderligere undersøge spørgsmål i forbindelse med effektiv anvendelse af databeskyttelseskrav ved valg, herunder gennemsigtighed, mikromålretningsteknikker og anvendelse af algoritmer ·iværksætte specifikke tiltag for yderligere at styrke borgernes indflydelse i alle henseender med henblik på at løse problemer med desinformation og manipulation, foretage en kritisk vurdering af informationslandskabet og træffe kvalificerede beslutninger (initiativer til støtte for mediekendskab, kritisk tænkning og uddannelse i EU's værdier og medborgerskab) ·forbedre kendskabet til de aktuelle problemstillinger og risici, herunder ved: -under fuld overholdelse af de gældende regler, de respektive kompetencer og ansvarsområder at gøre bedst mulig brug af det nyligt oprettede europæiske observationscenter for digitale medier for at styrke forbindelsen til faktatjekkere og akademiske forskere i Europa -tage udgangspunkt i en undersøgelse af nye og fremspirende teknologiers indvirkning på frie og retfærdige valg for at undersøge, hvordan data om vælgere og nye teknologier, herunder mikromålretningsteknikker, algoritmer og kunstig intelligens, kan anvendes til at påvirke valgresultatet og offentlighedens tillid hertil. Resultaterne forventes at foreligge ultimo 2020 ·støtte en eventuel opdatering af kompendiet om cybersikkerhed i forbindelse med valgteknologi inden for rammerne af NIS-samarbejdsgruppen, der arbejder tæt sammen med det europæiske valgsamarbejdsnetværk, for at holde dokumentet ajourført og tilpasse det til medlemsstaternes behov.