11. Den fælles fiskeripolitik i lyset af den økonomiske globalisering
A5-0365/2000
Europa-Parlamentets beslutning om den fælles fiskeripolitik i lyset af den økonomiske globalise-
ring (2000/2027(INI))
Europa-Parlamentet,
’dash der henviser til præamblen til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,’dash der henviser til forretningsordenens artikel 163,
’dash der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget og udtalelse fra Udvalget om Industripolitik, Eksterne
Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi (A5-0365/2000),
A. der henviser til, at den økonomiske globalisering, forstået som en sammenkædning af økonomier,
virksomheder, samfund og kulturer, er et stadig mere fremtrædende fænomen, der hænger sammenmed udviklingen inden for transport og nye teknologier, og som nødvendigvis vil medføre nyskabelserinden for alle økonomiske sektorer samt i den europæiske samfundsmodel,
B. der henviser til, at globaliseringen kan indebære en forbedring af vilkårene for handelen med varer og
tjenesteydelser, som vil komme en stor del af befolkningen til gode, men som samtidig kan forventesat få skadelig indvirkning på nogle af de traditionelle erhverv i vores økonomi, som bør bevares, ogsom de offentlige myndigheder derfor må tage passende skridt til at beskytte,
C. der henviser til, at en forbedring af handelsvilkårene ikke bør være et mål i sig selv, men må kædes
sammen med indsatsen for at højne livskvaliteten for den samlede befolkning i EU, således at økono-mien bliver et instrument, der anvendes i samfundets tjeneste,
D. der henviser til, at de politikker, der sigter på at opnå fuld beskæftigelse og tilfredsstillende arbejdsvil-
kår, navnlig inden for fiskeriet, bør være prioriterede områder inden for EU’s virkefelt,
E. der påpeger, at den sænkning af råvareomkostningerne, som globaliseringen i en rent kommerciel
sammenhæng kan bevirke inden for fiskeriet, også kan udløse en krise, der kan resultere i en stærksvækkelse eller endog udslettelse af visse sårbare erhverv, som bør bevares af grunde, der ikke erstrengt økonomiske, såsom det ønskværdige i at modvirke affolkningen af kystegnene eller fremmeintegrationen af og samhørigheden i de lokale økonomier,
F. der henviser til, at globaliseringen bør fremme udviklingen af produktive kræfter og sektorer som led i
en integration og specialisering, der fører til udvikling og rentabel udnyttelse af ressourcerne,
G. der henviser til, at fiskeriet er en økonomisk aktivitet, der i stadig større grad opererer på verdensplan
for så vidt angår udnyttelsen af fiskeressourcerne, udviklingen af fiskerflåder til dette formål og forsy-ningen af markederne og forarbejdningsindustrien,
H. der henviser til, at der for tiden føres forhandlinger i WTO-regi om en øget liberalisering af samhan-
delen, som vil kunne få væsentlige følger for udformningen af den fælles fiskeripolitik,
I. der henviser til, at WTO-drøftelserne om fiskerisektoren ikke må begrænses til spørgsmål, der alene
vedrører markedsadgang, hvor EU i forvejen har en temmelig liberaliseringsvenlig holdning som følgeaf sin rolle som storimportør på verdensplan, men at det ud over forbrugerbeskyttelse med dertilhørende sundhedskontrol og inspektion af importerede produkter er nødvendigt at analysere alle fiske-risektorens aspekter, herunder spørgsmålet om åbning for investeringer og etableringsret i tredjelande,18.9.2001 DA C 262/157 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 17. januar 2001
J. der henviser til, at bevarelse af havmiljøet og rationel forvaltning af de ressourcer, som kan udnyttes,
er prioriterede mål for den EU-indsats, som er nødvendig, hvis fiskeriet skal bevares fremover,
K. der henviser til, at strategierne for bevarelse af havets arter og biotoper, som rækker ud over grænse-
rne for staternes suverænitet, for at være effektive bør fastlægges på regionalt eller globalt plan, hvilketforudsætter, at alle implicerede aktører koordinerer deres indsats,
L. der henviser til, at EU har en klar interesse i at fremme udviklingen og overholdelsen af den interna-
tionale havret, FAO’s adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri, FN’s havretskonvention af 10. december1982 samt aftalen om bevarelse og forvaltning af fiskebestande, der bevæger sig både inden for oguden for eksklusive økonomiske zoner, og bestande af stærkt vandrende fiskearter,
M. der henviser til, at vi befinder os i en periode, hvor der foregår en bred debat i EU-institutionerne, i
medlemsstaternes forvaltninger og i fiskeribranchen om den kommende reform af den fælles fiskeri-politik, som skal være gældende fra 2002, og hvori der skal være taget passende højde for globalise-ringsfænomenet og dets konsekvenser,
N. der henviser til, at de regionale fiskeriorganisationer udgør et effektivt instrument til en ansvarlig for-
valtning af fiskeressourcerne, idet de er det ideelle middel til bekæmpelse af fænomener som overfisk-ning, piratfiskeri og fartøjer, der fisker under bekvemmelighedsflag for at omgå reglerne for ansvarligtfiskeri af hensyn til bevarelsen af havets ressourcer,
O. der henviser til, at EU’s institutioner i overensstemmelse med princippet om tilstrækkelige midler til
den fælles fiskeripolitik bør have de nødvendige menneskelige og materielle ressourcer til at repræsen-tere og forsvare fiskerisektorens og de berørte EU-landes interesser i de regionale fiskeriorganisationer,
P. der henviser til, at EU burde være langt mere opmærksom på fiskeriet og betragte det som en strate-
gisk økonomisk og social aktivitet, der kan garantere beskæftigelsen i sektoren fremover og sikre
befolkningen i Europa og på verdensplan den fremtidige forsyning med proteinrige fødevarer,
Q. der henviser til, at den lovbefalede revision af den fælles fiskeripolitik i 2002 bør tage højde for den
økonomiske globalisering og for den rolle, som de europæiske fiskerflåder og industrier bør spilleinden for disse nye verdensomspændende rammer,
1. fastholder, at beskyttelsen af havets biotoper og bevarelsen af fiskebestandene på tilfredsstillende vil-
kår, der kan sikre en bæredygtig udvikling og en rationel udnyttelse af arterne, udgør de principper, somfiskeripolitikken i EU og på verdensplan bør bygge på, idet selve branchens overlevelse i modsat fald vilvære truet;
2. anmoder om, at man videreudvikler de eksisterende mekanismer i den fælles fiskeripolitik til bekæm-
pelse af overfiskning, såsom fastsættelse af flerårs- og flerartskvoter, eller indfører nye forsøgsordningermed henblik på at reducere det på nuværende tidspunkt meget omfattende udsmid, der medfører etenormt spild af proteiner med høj næringsværdi;
3. opfordrer Kommissionen til at træffe særlige foranstaltninger til at beskytte fiskeyngel og ungfisk af
de arter, der overfiskes eller er truet, ved at indføre fredningsperioder og begrænse fiskeriet i visse områderog ved at tilskynde til indførelse af selektive fangstredskaber med henblik på at forøge mængden af fisk iden yngledygtige alder, således at der på længere sigt sikres en tilfredsstillende fornyelse af fiskeressour-cerne og selve fiskeriets overlevelse;
4. opfordrer indtrængende Kommissionen og Rådet til hurtigst muligt at vedtage en sammenhængende
strategi for WTO-forhandlingerne om liberalisering af samhandelen med fiskerivarer, som bl.a. skal tageudgangspunkt i følgende betragtninger:
’dash fiskeriet i EU kan ikke udelukkende anskues ud fra en økonomisk synsvinkel, som et spørgsmål om
varehandel; fiskeriet i EU har flere forskellige funktioner, det bidrager til den økonomiske og socialeC 262/158 DA 18.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 17. januar 2001
integration i kystegnene ved at udgøre en livsstil og en samhørighedsfaktor i mange af vore kystegne,
samtidig med at det fungerer som garant for fødevareforsyningen;
’dash vi befinder os i en situation, hvor det har vist sig nødvendigt at skride til en massiv import for at
tilfredsstille den voksende efterspørgsmål på fiskerivarer til konsum, samtidig med at vores fiskeri- ogforarbejdningssektor kræver en beskyttelse, der gør det nødvendigt at opretholde visse specifikkebegrænsninger i den frie EU-samhandel, der gælder for følsomme varer;
’dash der bør anlægges en global indfaldsvinkel ved handelsforhandlingerne, således at man ikke kun beskæf-
tiger sig med spørgsmålene om toldnedsættelser, men også inddrager spørgsmål af så stor vigtighedfor EU som retten til at etablere sig og foretage investeringer i tredjelande samt fri adgang til disseshavne;
’dash liberaliseringen af samhandelen med fiskerivarer må ikke medføre, at man giver køb på EU’s gældende
miljønormer og krav vedrørende sundhed og fødevaresikkerhed;
’dash under de igangværende handelsforhandlinger skal der tages hensyn til de sociale aspekter, således at
der kun fremmes initiativer, som gennemføres inden for rammerne af tilfredsstillende arbejds-, sund-heds- og sikkerhedsforhold på arbejdspladsen;
5. anmoder indtrængende Kommissionen og Rådet om at fortsætte deres bestræbelser for at yde struk-
turel støtte til fiskerisektoren ved at opretholde de eksisterende former for støtte, som ikke medfører enøget samlet fiskeriindsats, herunder især de støtteformer, som bidrager til at forbedre eller beskytte hav-miljøet, og som navnlig gives til fiskerflåder i de lande, der har opfyldt forpligtelserne i de forskelligeflerårige udviklingsprogrammer,
6. opfordrer Kommissionen til at fortsætte sine bestræbelser på at tilpasse EU-fiskerflåden til de eksiste-
rende fiskeressourcer i Europa og på verdensplan ved at udarbejde et nyt troværdigt udviklingsprogram forfiskerflåden, der er afstemt efter realiteterne i sektoren, og som kan gennemføres effektivt og på sammebetingelser for alle sektorens fiskerflåder og erhvervsudøvere uanset nationalitet;
7. erkender, at bevarelse af fiskeressourcerne, beskyttelse af havmiljøet og udøvelse af et bæredygtigt og
vedvarende fiskeri kun kan gennemføres effektivt inden for den nye internationale økonomiske orden påfiskeriområdet, hvis der eksisterer en konsensus og et samarbejde herom mellem alle berørte stater;
8. finder, at Fællesskabets fiskeri i den nye globaliserede økonomi må udvikle nye og bredere former for
samarbejde med tredjelande ved at involvere sig i udviklingen af andre landes fiskerisektor, etablere sig idisse lande og deltage i deres investeringer og virksomhedsprojekter med fulde juridiske garantier, bl.a.med hensyn til fiskernes arbejdsretlige forhold og arbejdsvilkår;
9. finder, at EU bør spille en hovedrolle i udviklingen og den effektive gennemførelse af den internati-
onale havret, som er vedtaget i FN-regi; Rådet og Kommissionen bør med dette for øje tage initiativer medhenblik på indgåelse af internationale aftaler til fremme af ansvarligt fiskeri og ansvarlig handel med fiske-rivarer;
10. fastholder, at EU bør deltage i alle eksisterende eller fremtidige regionale fiskeriorganisationer og
samtidig fremme oprettelse af nye fiskeriorganisationer af interesse for EU, eftersom disse er de mest ideelleinstrumenter til forvaltning af de fiskebestande, der befinder sig på åbent hav eller omkring kontinental-
sokler, der er fælles for flere stater; omfanget af Fællesskabets rolle, repræsentation og deltagelse i udvik-
lingen af de pågældende aktiviteter skal være ligefrem proportional med de beføjelser, disse organisationerer udstyret med, dog således at der under alle omstændigheder skal afsættes flere menneskelige og materi-elle ressourcer, end det på nuværende tidspunkt er tilfældet, ligesom indsatsen skal være i over-ensstemmelse med de interesser i Fællesskabets fiskerisektor, som til enhver tid måtte stå på spil;
11. anmoder Kommissionen og Rådet om at overveje og ’dash i de relevante fora ’dash foreslå en ny tildeling
af stemmerettigheder til EU i de regionale fiskeriorganisationer, som er i større overensstemmelse med detstore antal medlemsstater, som Kommissionen repræsenterer, i stedet for blot at lade EU tælle som enstat mere;18.9.2001 DA C 262/159 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 17. januar 2001
12. anmoder om, at det standpunkt, der forsvares af Kommissionen i de regionale fiskeriorganisationer,
kommer til at omfatte en proces med dialog med fiskerisektoren og med de repræsentative fællesskabs-institutioner, således at Europa-Parlamentet også fremover får observatørstatus under møderne i de regio-nale fiskeriorganisationer;
13. finder, at EU bør videreføre sine bestræbelser for at forhindre markedsføring af fiskerivarer, der er
blevet fremstillet på baggrund af krænkelser af de regler, som de regionale fiskeriorganisationer har vedta-get, men EU bør også anlægge en mere aktiv holdning ved at fremme udviklingen af retlige instrumenter,der kan sætte det internationale samfund i stand til at sætte en effektiv stopper for de fartøjer, der ’dash udenflag eller under bekvemmelighedsflag ’dash truer eller undergraver bestræbelserne for at virkeliggøre de mål-sætninger, der er indeholdt i FN’s havretskonvention;
14. opfordrer Kommissionen til at forelægge initiativer til at straffe de EU-virksomheder, der ved at sejle
under bekvemmelighedsflag omgår EU’s eller internationale regler og derved udgør et skadeligt eksempelpå illoyal konkurrence, som sætter tilliden til EU’s offentlige myndigheders forvaltningsevne på spil hos deerhvervsdrivende i EU;
15. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.
12. Fællesskabsordningen for fiskeri og akvakultur i perioden 1996-1998
A5-0333/2000
Europa-Parlamentets beslutning om beretning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet
om anvendelsen af fællesskabsordningen for fiskeri og akvakultur i perioden 1996-1998
(KOM(2000) 15 Rdash C5-0109/2000 Rdash 2000/2069(COS))
Europa-Parlamentet,
’dash der henviser til beretning fra Kommissionen (KOM(2000) 15 ’dash (C5-0109/2000),’dash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,’dash der henviser til betænkning fra Fiskeriudvalget og udtalelse fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde
(A5-0333/2000),
A. der henviser til, at man må glæde sig over Kommissionens treårlige beretning til Parlamentet, både
som et resumé af tidligere begivenheder og som en antydning af Kommissionens tanker i forbindelsemed gennemgangen af den fælles fiskeripolitik i 2002,
B. der henviser til fiskerisektorens betydning, ikke blot på grund af den direkte og indirekte beskæftigelse,
den skaber, men også på grund af den økonomiske udvikling i mange regioner og fiskersamfund, somer stærkt afhængige af denne sektor,
C. der henviser til det mindre kystfiskeris betydning for opretholdelse af beskæftigelsen i mange fiskerire-
gioner i EU, for forsyningen med frisk fisk og for bevarelsen af traditioner og kulturer i Den Euro-pæiske Union,
D. der henviser til, at selv om bestandenes tilstand i almindelighed er utilfredsstillende, klares de naturlige
udsving i bestandene af pelagiske arter som sild og makrel godt ved hjælp af stærke forvaltningsforan-staltninger,
E. der henviser til, at Den Videnskabelige, Teknisk og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) i øjeblikket
ikke kan fastslå årsagerne til fiskebestandenes dårlige situation og er ude at stand til at sige, om deflerårige udviklingsprogrammer (FUP) har haft indflydelse på deres nuværende tilstand,
F. der henviser til, at selv om der i den pågældende periode er gjort gode fremskridt med de tekniske
bevarelsesforanstaltninger, er der stadig meget at gøre,C 262/160 DA 18.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Onsdag, den 17. januar 2001