P7_TA(2014)0380

Fødevare- og foderstoflovgivningen og regler for dyresundhed og dyrevelfærd, plantesundhed, planteformeringsmateriale og plantebeskyttelsesmidler ***I

Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 15. april 2014 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter med henblik på anvendelsen af fødevare- og foderstoflovgivningen og reglerne for dyresundhed og dyrevelfærd, plantesundhed, planteformeringsmateriale og plantebeskyttelsesmidler og om ændring af forordning (EF) nr. 999/2001, (EF) nr. 1829/2003, (EF) nr. 1831/2003, (EF) nr. 1/2005, (EF) nr. 396/2005, (EF) nr. 834/2007, (EF) nr. 1099/2009, (EF) nr. 1069/2009, (EF) nr. 1107/2009, (EU) nr. 1151/2012 og (EU) nr. […]/2013 samt direktiv 98/58/EF, 1999/74/EF, 2007/43/EF, 2008/119/EF, 2008/120/EF og 2009/128/EF (forordningen om offentlig kontrol) (COM(2013)0265 — C7-0123/2013 — 2013/0140(COD))

(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)

(2017/C 443/59)

Europa-Parlamentet,

der henviser til den begrundede udtalelse, som inden for rammerne af protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af det luxembourgske Deputeretkammer, om, at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet,

(1) EUT C 67 af 6.3.2014, s. 166.

(2) EUT C 114 af 15.4.2014, s. 96.

P7_TC1-COD(2013)0140

Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 15. april 2014 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2014 om offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter med henblik på anvendelsen af fødevare- og foderstoflovgivningen og reglerne for dyresundhed og dyrevelfærd, plantesundhed, planteformeringsmateriale og plantebeskyttelsesmidler og om ændring af forordning (EF) nr. 999/2001, (EF) nr. 1829/2003, (EF) nr. 1831/2003, (EF) nr. 1/2005, (EF) nr. 396/2005, (EF) nr. 834/2007, (EF) nr. 1099/2009, (EF) nr. 1069/2009, (EF) nr. 1107/2009, (EU) nr. 1151/2012 og (EU) nr. …/2013 (*1) samt direktiv 98/58/EF, 1999/74/EF, 2007/43/EF, 2008/119/EF, 2008/120/EF og 2009/128/EF (forordningen om offentlig kontrol) [Ændring 1]

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, artikel 114 og artikel 168, stk. 4, litra b),

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»traktaten«) skal der sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Unionens politikker og aktiviteter. Virkeliggørelsen af dette mål bør bl.a. forfølges gennem foranstaltninger på veterinær- og plantesundhedsområdet, der direkte har til formål at beskytte folkesundheden.

(2) Ligeledes ifølge traktaten bidrager Unionen til at nå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau ved de foranstaltninger, som den vedtager som led i gennemførelsen af det indre marked.

(3) EU-lovgivningen indeholder et sæt harmoniserede regler for at sikre, at fødevarer og foderstoffer er sikre og sunde, og at aktiviteter, der kan have indvirkning på sikkerheden i fødevarekæden eller på beskyttelsen af forbrugernes interesser i forbindelse med fødevarer og fødevareinformation, gennemføres i overensstemmelse med specifikke krav. EU-regler findes også for at sikre et højt niveau af sundhed for mennesker, og dyr og planter og af dyrevelfærd i hele fødevarekæden og på alle de aktivitetsområder, hvor et hovedmål er at bekæmpe en eventuel spredning af dyresygdomme, der i nogle tilfælde kan overføres til mennesker, eller af skadegørere på planter eller planteprodukter, og for at beskytte miljøet mod de risici, som kan opstå i forbindelse med genmodificerede organismer (GMO’er) og plantebeskyttelsesmidler. EU-regler garanterer også identiteten og kvaliteten af planteformeringsmateriale. En korrekt anvendelse af disse regler, i det følgende kollektivt benævnt »EU-lovgivning for fødevarekæden«, bidrager til et velfungerende indre marked. [Ændring 2]

(4) De grundlæggende EU-regler vedrørende fødevare- og foderstoflovgivning findes i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (4). Ud over disse regler dækker mere specifik fødevare- og foderstoflovgivning forskellige områder som f.eks. foderstoffer, herunder foderlægemidler, fødevare- og foderhygiejne, zoonoser, animalske biprodukter, restkoncentrationer af veterinærlægemidler, forurenende stoffer, bekæmpelse og udryddelse af dyresygdomme med sundhedsmæssige konsekvenser for mennesker, mærkning af fødevarer og foderstoffer, plantebeskyttelsesmidler, tilsætningsstoffer til fødevarer og foder, vitaminer, mineralsalte, sporstoffer og andre tilsætningsstoffer, materialer bestemt til at komme i berøring med fødevarer, krav til kvalitet og sammensætning, drikkevand, ionisering, nye fødevarer og GMO’er.

(5) EU-lovgivningen for dyresundhed har til formål at sikre høje standarder for menneskers og dyrs sundhed i Unionen og en rationel udvikling af landbrugssektoren og akvakultursektoren samt at øge produktiviteten. Denne lovgivning er nødvendig for at bidrage til gennemførelsen af det indre marked for dyr og animalske produkter og for at undgå spredning af smitsomme sygdomme af betydning for Unionen. Den dækker områder som f.eks. handel inden for Unionen, indførsel til Unionen, sygdomsudryddelse, veterinærkontrol og anmeldelse af sygdomme og bidrager ligeledes til fødevare- og foderstofsikkerhed.

(6) Traktatens artikel 13 anerkender, at dyr er følende væsener. EU-lovgivningen for dyrevelfærd stiller krav om, at dyreejere, personer, der holder dyr, og kompetente myndigheder overholder dyrevelfærdskravene, sikrer dem en human behandling og undgår, at de påføres unødig smerte og lidelse. Sådanne regler bygger på videnskabelig dokumentation og kan indirekte forbedre kvaliteten af og sikkerheden ved fødevarer og foder.

(7) EU-lovgivningen for plantesundhed regulerer indslæbning, etablering og spredning af planteskadegørere, der ikke findes eller ikke er udbredt i Unionen. Målet med den er at beskytte EU-afgrøder og offentlige og private grønne områder og skove, samtidig med at Unionens biodiversitet og miljø sikres, og kvaliteten og sikkerheden af fødevarer og foder, der fremstilles af planter, garanteres.

(8) EU-lovgivningen for planteformeringsmateriale regulerer produktionen med henblik på markedsføring og markedsføring af planteformeringsmateriale af landbrugsplantearter, grøntsagsarter, forstlige arter, frugt- og prydplantearter samt vinstokke. Målet med disse regler er at sikre identiteten, sundheden og kvaliteten af planteformeringsmateriale for brugerne og produktiviteten, diversiteten, sundheden og kvaliteten i fødevarekæden samt bidrage til beskyttelsen af biodiversiteten og miljøet. [Ændring 3]

(9) EU-lovgivningen for økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter skaber grundlag for bæredygtig udvikling af økologisk produktion og tager sigte på at bidrage til beskyttelsen af naturressourcer, biodiversitet, dyrevelfærd og udvikling af landdistrikter.

(10) EU-lovgivningen for landbrugskvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer identificerer produkter og fødevarer, som opdrættes og fremstilles efter præcise specifikationer, samtidig med at den fremmer diversitet i landbrugsproduktionen, beskytter produktnavne og orienterer forbrugerne om landbrugsprodukters og fødevarers særlige karakter.

(11) EU-lovgivningen for fødevarekæden bygger på det princip, at operatører i de virksomheder, som er under deres ledelse, er ansvarlige for at sikre, at de krav, der er fastlagt i EU-lovgivningen for fødevarekæden, og som er relevante for deres aktiviteter, er opfyldt i alle produktions-, forarbejdning- og distributionsled.

(12) Ansvaret for at håndhæve EU-lovgivningen for fødevarekæden ligger hos medlemsstaterne, hvis kompetente myndigheder gennem tilrettelæggelse af offentlig kontrol overvåger og verificerer, at relevante EU-krav reelt opfyldes og håndhæves.

(13) I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 (5) er der fastlagt én lovramme for tilrettelæggelsen af offentlig kontrol. Denne lovramme har markant øget effektiviteten af den offentlige kontrol og håndhævelsen af EU-lovgivningen for fødevarekæden samt hævet niveauet af beskyttelse mod risici for menneskers, dyrs og planters sundhed og dyrevelfærden i Unionen og niveauet af beskyttelse af miljøet mod de risici, der kan opstå i forbindelse med GMO’er og plantebeskyttelsesmidler. Den har også tilvejebragt en konsolideret lovramme til støtte for en integreret tilgang til gennemførelsen af offentlig kontrol i fødevarekæden.

(14) Der findes en række bestemmelser i EU-lovgivningen for fødevarekæden, hvis håndhævelse ikke eller kun delvis er reguleret ved forordning (EF) nr. 882/2004. Navnlig blev særlige regler for offentlig kontrol bibeholdt i EU-lovgivningen for planteformeringsmateriale og i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1774/2002 (6) . Plantesundhed falder også i vidt omfang uden for anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 882/2004, idet der er fastsat visse regler for offentlig kontrol i Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet (7) . [Ændring 4]

(15) Rådets direktiv 96/23/EF (8) indeholder også et meget detaljeret regelsæt, som bl.a. fastlægger mindstehyppigheden af offentlig kontrol og specifikke håndhævelsesforanstaltninger, der skal vedtages i tilfælde af manglende overholdelse.

(16) For at rationalisere og forenkle den overordnede lovramme og samtidig forfølge målet om bedre regulering bør reglerne for offentlig kontrol på specifikke områder integreres i én enkelt lovramme for offentlig kontrol i højere grad samles, såfremt de forfølger samme mål med hensyn til kontrolaktiviteterne . Derfor bør forordning (EF) nr. 882/2004 og andre retsakter, som i øjeblikket regulerer offentlig kontrol på specifikke områder, ophæves og afløses af nærværende forordning. [Ændring 5]

(17) Denne forordning bør søge at skabe en harmoniseret EU-ramme for tilrettelæggelsen af offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter end offentlig kontrol i hele fødevarekæden og inddrage de regler for offentlig kontrol, som er fastsat i forordning (EF) nr. 882/2004 og i relevant sektorlovgivning, samt den erfaring, der er opnået ved at anvende dem.

(18) Der findes allerede en veletableret og specifik kontrolordning med henblik på verifikation af overholdelsen af reglerne for de fælles markedsordninger for landbrugsprodukter, såsom markafgrøder, vin, olivenolie, frugt og grøntsager, humle, mælk og mejeriprodukter, oksekød og kalvekød, fårekød og gedekød samt honning. Denne forordning bør derfor ikke finde anvendelse på verifikationen af overholdelsen af bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (9) med undtagelse af del II, afsnit II, kapitel I, i den nævnte forordning . [Ændring 6]

(19) Visse definitioner, der nu er fastlagt i forordning (EF) nr. 882/2004, bør tilpasses, så de tager højde for nærværende forordnings bredere anvendelsesområde, bringes på linje med dem, som er fastlagt i andre EU-retsakter, og præciserer eller, hvis det er relevant, erstatter terminologi med forskellige betydninger i forskellige sektorer.

(20) I EU-lovgivningen for fødevarekæden tillægges de kompetente myndigheder i medlemsstaterne specifikke opgaver ikke mindst med henblik på beskyttelsen af dyresundheden og dyrevelfærden og beskyttelsen af miljøet i forbindelse med GMO'er og plantebeskyttelsesmidler samt for at sikre identiteten og en høj kvalitet af planteformeringsmateriale. Disse opgaver er almennyttige aktiviteter, som de kompetente myndigheder i medlemsstaterne skal gennemføre med henblik på at fjerne, begrænse eller nedbringe risici, der måtte opstå for menneskers, dyrs eller planters sundhed, dyrevelfærden eller miljøet. Disse aktiviteter, der omfatter produktgodkendelse, undersøgelser og overvågning, herunder til epidemiologiske formål, samt udryddelse og inddæmning af sygdomme, samt andre sygdomsbekæmpelsesopgaver, reguleres af de samme sektorspecifikke regler, som håndhæves gennem offentlig kontrol. [Ændring 7]

(21) Der bør udpeges kompetente myndigheder af medlemsstaterne på alle de områder, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde. Medlemsstaterne er bedst i stand til at afgøre, hvilken kompetent myndighed eller hvilke kompetente myndigheder der skal udpeges for hvert område og på hvilket administrativt plan, og de bør også pålægges at udpege én enkelt myndighed, som på hvert område sikrer en velkoordineret kommunikation med de øvrige medlemsstaters kompetente myndigheder og Kommissionen.

(22) Medlemsstaterne bør have mulighed for også at overdrage udpegede kompetente myndigheder ansvaret for offentlig kontrol i forbindelse med EU-regler, som ikke falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, herunder regler for ikke-hjemmehørende arter, der kan skade landbrugsproduktionen eller miljøet ved deres invasive karakter.

(23) Til at gennemføre offentlig kontrol med henblik på at verificere, om EU-lovgivningen for fødevarekæden anvendes korrekt, og andre officielle aktiviteter, som EU-lovgivningen for fødevarekæden har overdraget til medlemsstaterne, bør medlemsstaterne udpege kompetente offentlige myndigheder, der handler til gavn for almenvellet, har tilstrækkelige ressourcer og udstyr og giver garantier for upartiskhed og professionalisme. De kompetente myndigheder bør sikre kvaliteten, sammenhængen og effektiviteten i den offentlige kontrol og sikre kvaliteten, sammenhængen og effektiviteten i den offentlige kontrol . De(n) udpegede kompetente myndighed(er) bør have tilstrækkelige ressourcer og udstyr, og medlemsstaterne bør være i stand til at garantere deres upartiskhed og professionalisme ved at sikre, at de er uafhængige af alle operatører i landbrugsfødevarekæden . [Ændring 8]

(24) Korrekt anvendelse og håndhævelse af de regler, der falder ind under anvendelsesområdet for denne forordning, forudsætter fornødent kendskab både til sådanne regler og til reglerne i denne forordning. Det er derfor vigtigt, at det personale, der gennemfører offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, regelmæssigt uddannes i gældende lovgivning på deres kompetenceområde samt i de forpligtelser, der følger af denne forordning.

(24a) Audit udført af eller efter anmodning fra de kompetente myndigheder til sikring af overholdelsen af denne forordning kan bygge på internationale standarder, såfremt kravene i disse standarder svarer til kravene i denne forordning. [Ændring 9]

(25) Operatører bør have adgang til at klage over de afgørelser, der træffes af de kompetente myndigheder, og de bør oplyses . De kompetente myndigheder skal oplyse operatørerne om denne adgang. [Ændring 10]

(26) De kompetente myndigheder bør sikre, at personale med ansvar for offentlig kontrol ikke videregiver oplysninger, det har fået kendskab til under gennemførelsen af en sådan kontrol, hvor oplysningerne er omfattet af tavshedspligt Medmindre væsentlige interesser taler for at give adgang til oplysningerne, bør tavshedspligten omfatte oplysninger, der ville underminere formålet med inspektioner, undersøgelser eller audit, beskyttelsen af kommercielle interesser og beskyttelsen af retssager og juridisk rådgivning. Tavshedspligten bør imidlertid ikke forhindre , bortset fra ved interne rapporteringspligter . Hvis der er mistanke om en risiko for menneskers eller dyrs sundhed eller andre alvorlige overtrædelser af fødevarelovgivningen , bør de kompetente myndigheder i at videregive tage passende skridt til at informere offentligheden. I den forbindelse bør det sikres, at de trufne foranstaltninger står i et passende forhold til overtrædelsens omfang, især ved angivelse af produktnavne eller navne på de berørte virksomheder. Faktuelle oplysninger om resultaterne af en offentlig kontrol vedrørende individuelle operatører kan offentliggøres , når den berørte operatør har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil forud for videregivelsen, og sådanne bemærkninger er blevet taget i betragtning eller og frigivet sammen med og samtidig med de oplysninger, som videregives af de kompetente myndigheder. Behovet for at overholde tavshedspligten berører heller ikke forpligtelsen til at informere offentligheden, hvis der er begrundet mistanke om, at en fødevare eller et foderstof udgør en risiko for sundheden i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 178/2002. De kompetente myndigheders forpligtelse til at holde offentligheden underrettet i tilfælde, hvor der er begrundet mistanke om, at en fødevare eller et foderstof kan udgøre en risiko for menneskers eller dyrs sundhed i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 178/2002, og fysiske personers ret til beskyttelse af deres personoplysninger, jf. Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF (10), berøres ikke af nærværende forordning. [Ændring 11]

(27) De kompetente myndigheder bør gennemføre offentlig kontrol regelmæssigt i alle sektorer og i forbindelse med alle de operatører, aktiviteter, dyr og varer, som reguleres af EU-lovgivningen for fødevarekæden. Hyppigheden af den offentlige kontrol bør fastlægges af de kompetente myndigheder under hensyntagen til behovet for at tilpasse kontrolindsatsen til risikoen og det forventede overholdelsesniveau i de forskellige situationer. I nogle tilfælde kræver EU-lovgivningen for fødevarekæden imidlertid, at der gennemføres offentlig kontrol uanset risikoniveauet eller det forventede niveau for manglende overholdelse i forbindelse med en officiel certificering eller en officiel attestering, som er en forudsætning for markedsføring eller for flytning af dyr eller varer. I sådanne tilfælde bestemmes hyppigheden af den offentlige kontrol af certificerings- eller attesteringsbehovet.

(28) For at sikre, at den offentlige kontrol er effektiv i forbindelse med verifikation af overholdelse, bør kontrollen gennemføres uden varsel, medmindre arten af de offentlige kontrolaktiviteter kræver noget andet, som det er tilfældet navnlig for auditaktiviteter.

(29) Offentlig kontrol bør være grundig og effektiv og sikre, at EU-lovgivningen anvendes korrekt. Da offentlig kontrol kan være en byrde for operatører, bør de kompetente myndigheder tilrettelægge og gennemføre offentlige kontrolaktiviteter under hensyntagen til deres interesser og begrænse disse byrder til, hvad der er nødvendigt for gennemførelsen af effektiv offentlig kontrol.

(29a) Offentlig kontrol bør gennemføres af personale, der ikke er berørt af nogen interessekonflikter, og navnlig af personale, som ikke, hverken direkte eller gennem ægtefæller, driver erhvervsvirksomhed, der er underlagt den omhandlede offentlige kontrol. [Ændring 12]

(30) Offentlig kontrol bør gennemføres med samme omhu af medlemsstatens kompetente myndigheder, uafhængigt af om de regler, der håndhæves, finder anvendelse på aktiviteter, som kun er relevante på den pågældende medlemsstats område, eller på aktiviteter, der får indvirkning på overholdelsen af EU-lovgivningen for dyr og varer, som skal flyttes eller markedsføres i en anden medlemsstat eller eksporteres uden for Unionen. I sidstnævnte tilfælde kan kompetente myndigheder også pålægges i henhold til EU-lovgivningen at verificere, at dyr og varer opfylder de krav, som er fastlagt af bestemmelsestredjelandet for sådanne dyr eller varer.

(31) For at sikre, at EU-reglerne for fødevarekæden håndhæves korrekt, bør de kompetente myndigheder have beføjelse til at gennemføre offentlig kontrol i alle led i produktion, forarbejdning og distribution af dyr og varer, der er omfattet af sådanne regler. For at sikre, at offentlig kontrol gennemføres omhyggeligt og effektivt, bør de kompetente myndigheder også have beføjelse til at gennemføre offentlig kontrol i alle led i produktion og distribution af varer, stoffer, materialer eller genstande, der ikke reguleres af regler for fødevarekæden (f.eks. af veterinærlægemidler), i det omfang det er nødvendigt for fuldt ud at undersøge mulige overtrædelser af disse regler og finde årsagen til en sådan overtrædelse.

(32) De kompetente myndigheder handler i operatørernes og offentlighedens interesse og sikrer, at de høje standarder for beskyttelse, der er fastlagt i EU-lovgivningen for fødevarekæden, konsekvent opretholdes og beskyttes gennem passende håndhævelsesforanstaltninger, og at overholdelsen af sådanne regler sikres i hele fødevarekæden gennem offentlig kontrol. De kompetente myndigheder bør derfor stå til ansvar over for operatørerne og offentligheden for effektiviteten af den offentlige kontrol, de gennemfører. De bør give adgang til oplysninger om tilrettelæggelse og gennemførelse af offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter og regelmæssigt offentliggøre oplysninger om offentlig kontrol og resultaterne heraf. De kompetente myndigheder bør også på visse betingelser have ret til at offentliggøre oplysninger om ratingen af individuelle operatører på grundlag af resultaterne af offentlig kontrol eller stille dem til rådighed.

(33) Det er yderst vigtigt, at de kompetente myndigheder sikrer og verificerer effektiviteten og sammenhængen i den offentlige kontrol, de gennemfører. Til det formål bør de handle på grundlag af skriftlige, dokumenterede procedurer og bør give detaljerede oplysninger og instrukser til det personale, der gennemfører offentlig kontrol. De bør også indføre passende procedurer og mekanismer til løbende at verificere, at deres egen indsats er effektiv og konsekvent, og træffe korrigerende foranstaltninger, når der konstateres mangler.

(34) For at fremme identifikation af manglende overholdelse og strømline de berørte operatørers korrigerende foranstaltninger bør resultaterne af offentlig kontrol , hvor der konstateres manglende overholdelse af bestemmelserne, registreres i en rapport, som der bør gives . Operatøren får også en kopi af til operatøren denne rapport . Hvis den offentlige kontrol kræver løbende eller regelmæssig tilstedeværelse af de kompetente myndigheders personale for at overvåge operatørens aktiviteter, ville en rapport om hver enkelt inspektion eller besøg hos operatøren være ude af proportion. I sådanne tilfælde bør der udarbejdes rapporter med en hyppighed, der giver de kompetente myndigheder og operatøren mulighed for at holde sig orienteret om overholdelsesniveauet og straks blive underrettet om konstaterede mangler. For at reducere de administrative byrder bør det endvidere være tilstrækkeligt at anføre resultaterne af offentlige kontroller på grænsekontrolsteder i det fælles sundhedsimportdokument. [Ændring 13]

(35) Operatører bør samarbejde fuldt ud med kompetente myndigheder og organer med delegerede opgaver for at sikre en smidig gennemførelse af offentlig kontrol og sætte de kompetente myndigheder i stand til at gennemføre andre officielle aktiviteter.

(36) Denne forordning fastsætter én enkelt lovramme for tilrettelæggelsen af offentlig kontrol for at verificere overholdelsen af reglerne for fødevarekæden på alle de områder, som sådanne regler dækker. På nogle af disse områder fastlægger EU-lovgivningen detaljerede krav, der skal opfyldes, og i forbindelse med hvilke der kræves særlige kvalifikationer og midler for at gennemføre offentlig kontrol. For at undgå uensartet håndhævelsespraksis, som kunne føre til uensartet beskyttelse af menneskers, dyrs og planters sundhed, dyrevelfærden og, for så vidt angår GMO’er og plantebeskyttelsesmidler, af miljøet, forstyrre et velfungerende indre marked for dyr og varer, der er omfattet af denne forordning, og fordreje konkurrencen, bør Kommissionen kunne supplere reglerne i denne forordning gennem vedtagelse af specifikke regler for offentlig kontrol, som kan opfylde behovene for kontrol på de pågældende områder. Sådanne regler bør navnlig fastlægge særlige krav til gennemførelsen af offentlig kontrol og mindstehyppighed af denne kontrol, særlige eller supplerende foranstaltninger ud over dem, der er fastlagt i denne forordning, som kompetente myndigheder bør træffe i forbindelse med manglende overholdelse, de kompetente myndigheders særlige ansvarsområder og opgaver ud over dem, der er fastlagt i denne forordning, og specifikke kriterier for udløsning af de administrative bistandsmekanismer i denne forordning. I andre tilfælde kan sådanne supplerende bestemmelser blive nødvendige for at skabe en mere detaljeret ramme for offentlig kontrol i forbindelse med fødevarer og foderstoffer, hvis der kommer nye oplysninger frem om risici for menneskers eller dyrs sundhed eller i forbindelse med GMO’er og plantebeskyttelsesmidler for miljøet, som viser, at uden fælles specifikationer for gennemførelsen af offentlig kontrol i medlemsstaterne, ville kontrollen ikke føre til det forventede niveau af beskyttelse mod disse risici, jf. EU-lovgivningen for fødevarekæden.

(37) De kompetente myndigheder bør kunne delegere nogle af deres opgaver til andre organer. Der bør fastlægges passende betingelser for at garantere, at upartiskhed, kvalitet og sammenhæng i offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter sikres. Organet med delegerede opgaver bør navnlig være akkrediteret i henhold til ISO-standarden for gennemførelse af inspektioner.

(38) For at sikre pålidelighed og sammenhæng i offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter i hele Unionen bør de metoder, der anvendes til prøveudtagning og laboratorieanalyser, -undersøgelser og –diagnosticeringer, opfylde de nyeste videnskabelige standarder samt det berørte laboratoriums specifikke analyse-, undersøgelses- og diagnosticeringsbehov og tilbyde gode og pålidelige analyse-, undersøgelses- og diagnosticeringsresultater. Der bør opstilles klare regler for valget af, hvilken metode der skal anvendes, hvis der er mere end én til rådighed fra forskellige kilder, som f.eks. Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO), Plantebeskyttelsesorganisationen for Europa og Middelhavsområderne (EPPO), den internationale plantebeskyttelseskonvention (IPPC), Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE), EU-referencelaboratorier og nationale referencelaboratorier, eller nationale regler.

(39) Operatører, hvis dyr eller varer er omfattet af prøveudtagning, analyse, undersøgelse og diagnosticering i forbindelse med offentlig kontrol, bør have ret til at anmode om en supplerende ekspertudtalelse, som bør indbefatte en ny prøveudtagning til modanalyse, modundersøgelse eller moddiagnosticering, medmindre en sådan anden prøveudtagning ikke er teknisk mulig eller irrelevant. Dette ville navnlig være tilfældet, hvis prævalensen af faren er særlig lav i dyret eller varen, eller distributionen heraf særlig lille eller uregelmæssig. IPPC forkaster af samme grund anvendelsen af kontraprøveudtagninger til at vurdere tilstedeværelsen af karantæneudløsende organismer på planter eller planteprodukter.

(40) Med henblik på at gennemføre offentlig kontrol af handel, der foregår via internettet, eller andre former for fjernsalg, bør de kompetente myndigheder være i stand til at få tilsendt prøver gennem anonyme testindkøb, også kaldet mystery shopping, som derefter kan analyseres, undersøges eller benyttes til at verificere overholdelse. De kompetente myndigheder bør træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre operatørernes ret til en supplerende ekspertudtalelse.

(41) Laboratorier, der er udpeget af de kompetente myndigheder til at foretage analyser, undersøgelser og diagnosticeringer i forbindelse med prøveudtagning som led i offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, bør have ekspertise, udstyr, infrastruktur og personale til at varetage disse opgaver efter de højeste standarder. For at sikre gode og pålidelige resultater bør disse laboratorier være akkrediteret med henblik på anvendelse af disse metoder i henhold til standard EN ISO/IEC 17025-standarden om »Generelle krav til prøvnings- og kalibreringslaboratoriers kompetence«. Akkrediteringen bør foretages af et nationalt akkrediteringsorgan i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (11).

(42) Akkreditering er det bedste middel til at sikre, at officielle laboratorier leverer de mest avancerede resultateter, men det er også en kompleks og dyr proces, som ville pålægge laboratoriet en uforholdsmæssig stor byrde i tilfælde, hvor laboratorieanalyse-, -undersøgelses- og –diagnosticeringsmetoden er meget enkel og ikke kræver særlige procedurer eller særligt udstyr, således som det er tilfældet ved påvisning af trikiner i forbindelse med inspektionen, i tilfælde, hvor analyserne og undersøgelserne kun vedrører kvalitative aspekter af planteformeringsmateriale, og på visse betingelser i tilfælde, hvor laboratoriet kun foretager analyser, undersøgelser og diagnosticeringer i forbindelse med andre officielle aktiviteter og ikke i forbindelse med offentlig kontrol.

(43) For at sikre en tilgang baseret på fleksibilitet og proportionalitet, navnlig for laboratorier for dyre- og plantesundhed, bør der indføres bestemmelser for vedtagelse af undtagelser, der giver visse laboratorier mulighed for ikke at være akkrediteret til alle de metoder, de anvender. Det kan desuden forekomme, at akkreditering af et laboratorium til alle de metoder, det bør anvende som officielt laboratorium, ikke umiddelbart findes i visse tilfælde, hvor nye eller nyligt ændrede metoder bør anvendes, og i tilfælde af nye risici eller i krisesituationer. Officielle laboratorier bør derfor på visse betingelser få tilladelse til at foretage analyser, undersøgelser og diagnosticeringer for de kompetente myndigheder, før de opnår den relevante akkreditering.

(44) Offentlig kontrol af dyr og varer, der indføres til Unionen fra tredjelande, er af afgørende betydning for at sikre, at de overholder gældende EU-lovgivning, navnlig de regler, der er fastsat for at beskytte menneskers, dyrs og planters sundhed, dyrevelfærden og, for så vidt angår GMO’er og plantebeskyttelsesmidler, miljøet i hele Unionen . En sådan offentlig kontrol bør alt efter omstændighederne finde sted, før eller efter at dyrene eller varerne overgår til fri omsætning i Unionen. Hyppigheden af den offentlige kontrol bør afpasses efter de risici for sundheden, dyrevelfærden og miljøet, som dyr og varer, der indføres til Unionen, ville kunne udgøre, under hensyntagen til den hidtidige opfyldelse af de krav, der er fastlagt i EU-reglerne for fødevarekæden, den kontrol, som allerede er gennemført af disse dyr og varer i det berørte tredjelande, og de garantier, som det pågældende tredjeland har givet for, at dyr og varer, der eksporteres til Unionen, opfylder de krav, som er fastlagt i EU-lovgivningen.

(45) I betragtning af de risici for menneskers, dyrs eller planters sundhed, dyrevelfærden eller miljøet, som visse dyr eller varer kan udgøre, bør disse dyr eller varer være omfattet af særlig offentlig kontrol ved deres indførsel til Unionen. De nuværende EU-regler kræver gennemførelse af offentlig kontrol ved Unionens grænser for at verificere, om de standarder for menneskers og dyrs sundhed og de dyrevelfærdsstandarder, som finder anvendelse på dyr, animalske produkter, reproduktionsmateriale og animalske biprodukter, er opfyldt, og om planter og planteprodukter opfylder plantesundhedskravene. Der gennemføres også hyppigere kontrol ved indførsel til Unionen af visse andre varer, hvis nye eller kendte risici gør det berettiget. De særlige forhold, der gør sig gældende i forbindelse med en sådan kontrol, og som i øjeblikket reguleres af bestemmelserne i Rådets direktiv 97/78/EF (12), Rådets direktiv 91/496/EØF (13), Rådets direktiv 2000/29/EF (14) og Kommissionens forordning (EF) nr. 669/2009 (15), bør tilgodeses i denne forordning.

(46) For at øge effektiviteten i Unionens officielle kontrolsystem, sikre en optimal tildeling af offentlige kontrolressourcer til grænsekontrol og lette håndhævelsen af EU-lovgivningen for fødevarekæden bør der indføres et fælles integreret system for offentlig kontrol på grænsekontrolsteder, som afløser det nuværende usammenhængende regelsæt for kontrol, for at håndtere alle sendinger, som i betragtning af den risiko, de kan medføre, bør kontrolleres ved deres indførsel til Unionen.

(47) Offentlig kontrol, der gennemføres på grænsekontrolsteder, bør omfatte dokumentkontrol og identitetskontrol af alle sendinger og fysisk kontrol med en hyppighed, der afhænger af den risiko, som hver enkelt sending af dyr eller varer udgør.

(48) Hyppigheden af fysisk kontrol bør fastlægges og ændres ud fra risiciene for menneskers, dyrs eller planters sundhed, dyrevelfærden eller, for så vidt angår GMO’er og plantebeskyttelsesmidler, for miljøet. Denne tilgang skulle give de kompetente myndigheder mulighed for at tildele kontrolressourcer, under hensyntagen til hvor risikoen er størst. Hyppigheden af identitetskontrollen bør også kunne mindskes eller begrænses til verifikation af en sendings officielle plombe, hvis dette berettiges af en begrænset risiko ved sendinger, der indføres til Unionen. Den risikobaserede tilgang til identitetskontrol og fysisk kontrol bør anvendes ved at gøre fuld brug af tilgængelige datasæt og oplysninger og af it-dataindsamling og -styringssystemer.

(49) I visse tilfælde kunne offentlig kontrol, der normalt gennemføres af kompetente myndigheder på grænsekontrolsteder, gennemføres på andre kontrolsteder eller af andre myndigheder, så længe der sikres et højt niveau af sundhed for mennesker, dyr og planter, dyrevelfærd og miljøbeskyttelse i forbindelse med GMO’er og plantebeskyttelsesmidler.

(50) Med henblik på at tilrettelægge et effektivt system for offentlig kontrol bør sendinger, der ankommer fra tredjelande, og som kræver kontrol ved deres indførsel til Unionen, ledsages af et fælles sundhedsimportdokument, der skal anvendes til at give forhåndsmeddelelse om sendingers ankomst til grænsekontrolstedet og registrere resultatet af den offentlige kontrol, som gennemføres, og af de afgørelser, som træffes af de kompetente myndigheder i forbindelse med de sendinger, som de ledsager. Samme dokument bør anvendes af operatøren til at opnå klarering fra toldmyndighederne, når al offentlig kontrol er gennemført.

(51) Offentlig kontrol af dyr og varer, der indføres til Unionen fra tredjelande, bør gennemføres på grænsekontrolsteder, der er udpeget af medlemsstaterne i henhold til et sæt mindstekrav. Udpegelsen af sådanne enheder bør inddrages eller suspenderes, hvis de ikke længere opfylder disse krav, eller hvis deres aktiviteter kan udgøre en risiko for menneskers, dyrs eller planters sundhed, dyrevelfærden eller i tilfælde af GMO’er og plantebeskyttelsesmidler for miljøet.

(52) For at sikre en ensartet anvendelse af reglerne for offentlig kontrol på sendinger, der ankommer fra tredjelande, bør der fastsættes fælles regler for, hvilke foranstaltninger de kompetente myndigheder og operatørerne bør træffe i tilfælde af mistanke om manglende overholdelse, og i forbindelse med sendinger, som ikke overholder lovgivningen, samt sendinger, der kan udgøre en risiko for menneskers, dyrs eller planters sundhed, dyrevelfærden eller, for så vidt angår GMO’er og plantebeskyttelsesmidler, for miljøet.

(53) For at undgå manglende konsekvens og overlapning i forbindelse med den offentlige kontrolindsats, muliggøre rettidig identifikation af sendinger, der er omfattet af offentlig kontrol på grænsekontrolsteder, og garantere, at kontrollen gennemføres på en effektiv måde, bør samarbejdet og udvekslingen af oplysninger mellem kompetente myndigheder, toldmyndigheder og andre relevante myndigheder, som håndterer sendinger, der ankommer fra tredjelande, sikres.

(54) Det bør pålægges medlemsstaterne at sikre, at der altid er tilstrækkelige finansielle ressourcer til rådighed, så de kompetente myndigheder, der gennemfører offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, har tilstrækkeligt personale og udstyr. Det er primært operatørerne, der er ansvarlige for at sikre, at de overholder EU-reglerne for fødevarekæden, når de gennemfører deres aktiviteter, men det egenkontrolsystem, som de indfører til dette formål, skal suppleres med et dedikeret system af offentlig kontrol, der opretholdes af den enkelte medlemsstat for at sikre en effektiv markedsovervågning i fødevarekæden. Et sådant system er i sagens natur komplekst og ressourcekrævende og bør have en stabil tilførsel af ressourcer til offentlig kontrol på et niveau, der svarer til det til enhver tid gældende håndhævelsesbehov. For at mindske det offentlige kontrolsystems afhængighed af de offentlige finanser bør de kompetente myndigheder kunne opkræve gebyrer eller omkostningsbidrag for at dække deres omkostninger til offentlig kontrol af visse operatører og for visse aktiviteter, for hvilke EU-lovgivningen for fødevarekæden kræver registrering eller godkendelse i henhold til EU-reglerne for fødevare- og foderstofhygiejne eller reglerne for plantesundhed og planteformeringsmateriale. Der bør også opkræves gebyrer eller omkostningsbidrag af operatører for at kompensere for omkostningerne til offentlig kontrol med henblik på udstedelse af et officielt certifikat eller en officiel attestering og omkostninger til offentlig kontrol, som gennemføres af de kompetente myndigheder på grænsekontrolsteder. [Ændring 14]

(55) Gebyrerne bør dække, men ikke overstige, de kompetente myndigheders omkostninger til offentlig kontrol. Sådanne omkostninger bør beregnes ud fra den enkelte offentlige kontrol eller ud fra den samlede offentlige kontrol i en given periode. Hvis gebyrer pålægges ud fra de faktiske omkostninger til den enkelte offentlige kontrol, bør operatører med gode resultater med hensyn til overholdelse betale lavere samlede afgifter end dem med dårlige resultater, da de bør være omfattet af mindre hyppig offentlig kontrol. For at fremme overholdelsen af EU-lovgivningen fra alle operatørers side, uanset hvilken metode, ud fra de faktiske omkostninger eller et fast beløb, den enkelte medlemsstat vælger til beregning af gebyrerne, bør disse gebyrer, hvis de beregnes ud fra de kompetente myndigheders samlede udgifter i en given periode og opkræves hos alle operatører, uanset om de er omfattet af offentlig kontrol i referenceperioden eller ej, beregnes således, at de belønner operatører med konsekvent gode resultater med hensyn til overholdelse af EU-lovgivningen for fødevarekæden.

(56) Det bør ikke være tilladt direkte eller indirekte at refundere gebyrer, som medlemsstaterne opkræver, da det ville gå ud over operatører, som ikke fik gebyrer refunderet, og potentielt skabe konkurrenceforvridninger. Men for at yde støtte til mikrovirksomheder bør disse fritages for betaling af de gebyrer, som opkræves i henhold til denne forordning.

(57) Finansiering af offentlig kontrol gennem gebyrer, der opkræves af operatører, bør ske i fuld åbenhed, således at borgere og virksomheder får mulighed for at forstå, hvilken metode og hvilke data der anvendes til at fastsætte gebyrer, og blive orienteret om, hvad gebyrindtægterne bruges til.

(58) EU-reglerne for fødevarekæden fastsætter, i hvilke tilfælde markedsføring eller flytning af visse dyr eller varer bør ledsages af et officielt certifikat, som er underskrevet af den certifikatudstedende embedsmand. Det er hensigtsmæssigt at fastlægge et sæt fælles regler for de kompetente myndigheders og de certifikatudstedende embedsmænds forpligtelser i forbindelse med udstedelse af officielle certifikater og for, hvilke karakteristika de officielle certifikater bør have for at sikre deres pålidelighed.

(59) I andre tilfælde fastsættes det i de regler, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, at markedsføring eller flytning af visse dyr eller varer bør ledsages af en officiel mærkeseddel, et officielt mærke eller en anden form for officiel attestering udstedt af operatørerne under officielt tilsyn fra de kompetente myndigheders side eller af de kompetente myndigheder selv. Det er hensigtsmæssigt at fastlægge et minimumsregelsæt, der sikrer, at også udstedelse af officielle attesteringer foregår i henhold til passende garantier for pålidelighed.

(60) Offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter bør bygge på analyse-, undersøgelses-og diagnosticeringsmetoder, der opfylder de nyeste videnskabelige standarder og tilbyder gode, pålidelige og sammenlignelige resultater i hele Unionen. De metoder, der anvendes af officielle laboratorier, samt kvaliteten og ensartetheden af de analyse-, undersøgelses- og diagnosticeringsdata, de leverer, bør derfor hele tiden forbedres. Med henblik herpå bør Kommissionen have mulighed for at udpege og trække på ekspertbistand fra EU-referencelaboratorierne på alle de områder i fødevarekæden, hvor der er behov for præcise og pålidelige analyse-, undersøgelses- og diagnosticeringsresultater. EU-referencelaboratorierne bør navnlig sikre, at nationale referencelaboratorier og officielle laboratorier er forsynet med ajourførte oplysninger om tilgængelige metoder, tilrettelægge eller deltage aktivt i sammenlignende undersøgelser laboratorier imellem og tilbyde kurser for nationale referencelaboratorier eller officielle laboratorier.

(60a) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 (16) og (EF) nr. 1831/2003 (17) giver henholdsvis EU-referencelaboratoriet for genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer og EU-referencelaboratoriet for fodertilsætningsstoffer specifikke opgaver med hensyn til godkendelsesproceduren for genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer eller fodertilsætningsstoffer, navnlig hvad angår kontrol, evaluering og validering af den påvisnings- og analysemetode, som ansøgeren foreslår. Erfaringen viser, at viden og kompetence inden for kontrol, evaluering og validering af metoderne i forbindelse med godkendelsesprocedurerne er af afgørende betydning for at sikre et bidrag på højt niveau og af høj klasse, når det gælder den offentlige kontrols effektivitet. Laboratorier udpeget i henhold til forordning (EF) nr. 1829/2003 og forordning (EF) nr. 1831/2003 bør således fungere som EU-referencelaboratorier ved anvendelsen af denne forordning. [Ændring 16]

(61) De kompetente myndigheder bør i forbindelse med gennemførelsen af offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, for så vidt angår produktion og markedsføring af planteformeringsmateriale og på dyrevelfærdsområdet, have adgang til ajourførte, pålidelige og ensartede tekniske data, forskningsresultater, nye teknikker og ekspertise i fornødent omfang til at anvende EU-lovgivningen på disse områder korrekt. Med henblik herpå bør Kommissionen kunne udpege og trække på ekspertbistand fra EU-referencecentre for planteformeringsmateriale og for dyrevelfærd. [Ændring 17]

(62) For at nå målene i denne forordning og bidrage til et velfungerende indre marked, der nyder forbrugernes tillid, bør manglende overholdelse af EU-lovgivningen for fødevarekæden, der kræver håndhævelsesforanstaltninger i mere end én medlemsstat, forfølges effektivt og konsekvent. Det hurtige varslingssystem for fødevarer og foder (RASFF), der blev indført ved forordning (EF) nr. 178/2002, gør det allerede muligt for de kompetente myndigheder hurtigt at udveksle og formidle oplysninger om alvorlige direkte eller indirekte risici for menneskers sundhed i forbindelse med fødevarer eller foder eller alvorlige risici for menneskers eller dyrs sundhed eller for miljøet i forbindelse med foder eller i tilfælde af fødevaresvig med henblik på at gøre det muligt at træffe hurtige foranstaltninger til at imødegå disse risici. Dette instrument skaber mulighed for rettidige foranstaltninger i alle berørte medlemsstater for at imødegå visse alvorlige risici i fødevarekæden, men kan imidlertid ikke bruges til at iværksætte effektiv grænseoverskridende bistand og effektivt grænseoverskridende samarbejde mellem kompetente myndigheder for at sikre, at tilfælde af manglende overholdelse af EU-lovgivningen for fødevarekæden med en grænseoverskridende dimension forfølges effektivt, ikke kun i den medlemsstat, hvor den manglende overholdelse først påvises, men også i den medlemsstat, hvor den manglende overholdelse har sin oprindelse. Navnlig administrativ bistand og samarbejde bør give kompetente myndigheder mulighed for at udveksle oplysninger samt afsløre, efterforske og træffe effektive og forholdsmæssige foranstaltninger til at forfølge grænseoverskridende overtrædelser af reglerne for fødevarekæden. [Ændring 18]

(63) Anmodninger om administrativ bistand og alle meddelelser bør følges op. For at fremme administrativ bistand og samarbejde bør medlemsstaterne pålægges at udpege et eller flere forbindelsesorganer til at lette og koordinere kommunikationen mellem kompetente myndigheder i de forskellige medlemsstater. For at strømline og forenkle samarbejdet mellem medlemsstaterne bør Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter om specifikationer for de tekniske værktøjer, der skal anvendes, procedurerne for kommunikationen mellem forbindelsesorganer og et standardformat for anmodninger om bistand, meddelelser og svar.

(64) Den enkelte medlemsstat bør pålægges at udarbejde og regelmæssigt ajourføre en flerårig national kontrolplan, som dækker alle de områder, der reguleres af EU-lovgivningen for fødevarekæden, og indeholder oplysninger om strukturen i og tilrettelæggelsen af dens offentlige kontrolsystem. Sådanne flerårige nationale kontrolplaner er det instrument, hvormed den enkelte medlemsstat bør sikre, at offentlig kontrol gennemføres på en risikobaseret og effektiv måde på hele deres område og i hele fødevarekæden samt i henhold til denne forordning.

(65) For at sikre sammenhæng og fuldstændighed i de flerårige nationale kontrolplaner bør medlemsstaterne udpege én myndighed, der har ansvaret for, at de udarbejdes og gennemføres på en koordineret måde. For at fremme en konsekvent, ensartet og integreret tilgang til offentlig kontrol bør Kommissionen have beføjelse til at vedtage regler for flerårige nationale kontrolplaner, som bør indkredse prioriteter med hensyn til offentlig kontrol, effektive kontrolprocedurer, kriterier for risikoklassificering og resultatindikatorer for vurdering af flerårige nationale kontrolplaner.

(66) Medlemsstaterne bør pålægges at indsende en årsrapport til Kommissionen med oplysninger om kontrolaktiviteter og gennemførelsen af de flerårige nationale kontrolplaner. For at fremme indsamling og indberetning af sammenlignelige data, efterfølgende indarbejdning af sådanne data i EU-dækkende statistikker og udarbejdelse af rapporter fra Kommissionens side om gennemførelsen af offentlig kontrol i hele Unionen bør Kommissionen have beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastlægge standardformularer for årsrapporter.

(67) Kommissionens eksperter bør kunne gennemføre kontrol i medlemsstaterne for at verificere, hvordan EU-lovgivningen anvendes, og hvordan de nationale kontrolsystemer og kompetente myndigheder fungerer. Kommissionens kontrol bør også tjene til at undersøge og indsamle oplysninger om håndhævelsespraksis eller problemer, krisesituationer og nye udviklinger i medlemsstaterne.

(68) Dyr og varer fra tredjelande bør opfylde de samme krav som dem, der gælder for Unionens dyr og varer, eller krav, der anerkendes som værende mindst ækvivalente hermed, for så vidt angår de mål, som forfølges af EU-reglerne for fødevarekæden. Dette princip er knæsat i forordning (EF) nr. 178/2002, hvori det fastsættes, at fødevarer og foder, som importeres til Unionen, skal overholde de relevante krav i Unionens fødevarelovgivning eller krav, der anerkendes som mindst ækvivalente hermed. Specifikke krav til anvendelsen af dette princip er fastlagt i EU-reglerne for beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere, som forbyder indførsel til Unionen af visse skadegørere, der ikke er til stede, eller kun i begrænset omfang i Unionen, i EU-reglerne for dyresundhedsmæssige krav, som sikrer, at der kun indføres dyr og visse animalske produkter til Unionen fra tredjelande, der er opført på en liste, som er opstillet til formålet, og i EU-reglerne for tilrettelæggelsen af offentlig kontrol af animalske produkter til konsum, som også indeholder bestemmelser om opstilling af en liste over tredjelande, fra hvilke disse produkter kan komme ind i Unionen. For så vidt angår planteformeringsmateriale, er der indført en ækvivalensordning, hvorved tredjelande, hvorfra planteformeringsmateriale kan importeres, er godkendt og opført på en liste.

(69) For at sikre, at dyr og varer, der indføres til Unionen fra tredjelande, opfylder alle de krav, som er fastlagt i EU-lovgivningen for fødevarekæden, eller krav, der betragtes som ækvivalente, ud over de krav, som er fastlagt i EU-reglerne for beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere, EU-reglerne for dyresundhedsmæssige krav og EU-reglerne for særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer, for at sikre, at de krav, der er fastlagt i EU-lovgivningen for fødevarer vedrørende plante- og dyresundhedsproblemer er opfyldt, bør Kommissionen have tilladelse til at fastlægge betingelser for indførsel af dyr og varer til Unionen i det omfang, det er nødvendigt for at sikre, at disse dyr og varer opfylder alle relevante krav i EU-lovgivningen for fødevarekæden eller ækvivalente krav. Sådanne betingelser bør anvendes på dyr eller varer eller kategorier af dyr eller varer fra alle tredjelande eller fra visse tredjelande eller regioner heri.

(70) Hvis der i særlige tilfælde er dokumentation for, at visse dyr eller varer med oprindelse i et tredjeland, en gruppe af tredjelande eller regioner heri kan udgøre en risiko for menneskers, dyrs eller planters sundhed eller, for så vidt angår GMO'er og plantebeskyttelsesmidler, for miljøet, eller hvis der er dokumentation for, at der kan forekomme omfattende alvorlig manglende overholdelse af EU-lovgivningen for fødevarekæden, bør Kommissionen kunne vedtage foranstaltninger for at begrænse en sådan risiko.

(71) Gennemførelsen af offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter på en effektiv måde og i sidste ende sikkerheden og sundheden for mennesker, dyr og planter og beskyttelsen af miljøet afhænger også af kontrolmyndighedernes adgang til veluddannet personale med et tilstrækkeligt kendskab til alle de forhold, der er relevante for en korrekt anvendelse af EU-lovgivningen. Kommissionen bør tilbyde relevant målrettet uddannelse for at fremme en ensartet tilgang til offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter fra de kompetente myndigheders side. For at øge kendskabet til EU-lovgivningen for fødevarekæden og EU-kravene i tredjelande bør denne uddannelse også tilbydes personalet hos de kompetente myndigheder i tredjelande.

(72) For at fremme udveksling af erfaringer og bedste praksis kompetente myndigheder imellem bør Kommissionen også i samarbejde med medlemsstaterne kunne tilrettelægge programmer for udveksling af personale, som har til opgave at gennemføre offentlig kontrol eller andre officielle aktiviteter.

(73) Det er vigtigt for en effektiv gennemførelse af offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, at de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, Kommissionen og, hvis det er relevant, operatørerne hurtigt og effektivt kan udveksle data og oplysninger om offentlig kontrol og resultaterne heraf. Der er ved EU-lovgivning indført en række informationssystemer, som forvaltes af Kommissionen, således at sådanne data og oplysninger kan håndteres og forvaltes gennem EU-dækkende IT- og internetbaserede redskaber. Et system til registrering og sporing af officielle kontrolresultater er Tracessystemet (Trade Control and Expert System), der blev indført ved Kommissionens beslutning 2003/24/EF (18). Dette system bør opgraderes og tilpasses , så det kan anvendes til alle varer, for hvilke EU-lovgivningen for fødevarekæden fastlægger specifikke krav eller bestemmelser for offentlig kontrol. Der findes også særlige IT-systemer for hurtig udveksling af oplysninger medlemsstaterne imellem og med Kommissionen om risici, der kunne opstå i fødevarekæden eller for dyre-og plantesundheden. Ved forordning (EF) nr. 178/2002 indføres RASFF, ved forordning (EU) nr. …/… (*2) et system til anmeldelse af og rapportering om foranstaltninger, der træffes mod listeopførte sygdomme og fødevaresvig , og ved artikel 97 i forordning (EU) nr. …/… (*3) et system til anmeldelse af og rapportering om forekomst af skadegørere og til anmeldelse af manglende overholdelse. Alle sådanne systemer bør fungere på en harmonisk og konsekvent måde, der gør brug af synergier mellem de forskellige systemer, undgår overlapninger, forenkler deres drift og gør dem mere effektive. [Ændring 19]

(74) Med henblik på en mere effektiv forvaltning af offentlig kontrol bør Kommissionen indføre et IT-informationssystem, der integrerer og, hvis det er relevant, opgraderer alle relevante eksisterende informationssystemer, og som skaber mulighed for anvendelse af avancerede kommunikations- og certificeringsværktøjer og for den mest effektive anvendelse af data og informationer i forbindelse med offentlig kontrol. For at undgå unødige overlapninger i forbindelse med oplysningskrav bør man ved udformningen af et sådant IT-system inddrage behovet for at sikre kompatibiliteten af et sådant IT-system med andre informationssystemer, som benyttes af offentlige myndigheder, og gennem hvilke relevante data udveksles eller gøres tilgængelige, hvis det er relevant. Desuden bør der skabes mulighed for at anvende elektroniske signaturer, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF (19), i overensstemmelse med den digitale dagsorden for Europa.

(74a) For at minimere administrative byrder og kontrolomkostninger og for at gøre det muligt for Unionen og dets medlemsstater at opretholde en effektiv elektronisk kommunikation i handelsforbindelser med tredjelande er det nødvendigt, at Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder, når de udveksler elektroniske certifikater eller andre elektroniske data, anvender et internationalt standardiseret sprog, en meddelelsesstruktur og udvekslingsprotokoller baseret på vejledning om elektronisk certificering inden for standardiseret World Wide Web Consortium (WC3) Extensible Markup Language (XML-skemaer) og sikre udvekslingsmekanismer mellem de kompetente myndigheder som fastlagt af FN's center for lettelse af samhandel og e-handel (UN/CEFACT). [Ændring 20]

(75) De kompetente myndigheder bør undersøge tilfælde, hvor der er mistanke om manglende overholdelse af EU-lovgivningen for fødevarer, og hvis der konstateres manglende overholdelse, fastslå dens oprindelse og omfang samt operatørernes ansvar. De bør også træffe passende foranstaltninger til at sikre, at de berørte operatører retter op på situationen, og til at forebygge yderligere manglende overholdelse.

(76) Verifikation af overholdelsen af lovgivningen for fødevarekæden gennem offentlig kontrol er af afgørende betydning for at sikre, at målene med denne lovgivning faktisk nås i hele Unionen. Mangler i en medlemsstats kontrolsystemer kan i visse tilfælde i væsentlig grad hindre virkeliggørelsen af disse mål og føre til, at der opstår risici for menneskers, dyrs og planters sundhed, dyrevelfærden og, for så vidt angår GMO’er og plantebeskyttelsesmidler, for miljøet, uafhængigt af operatørers og andre aktørers inddragelse eller ansvar, eller føre til situationer med omfattende manglende overholdelse af reglerne for fødevarekæden. Kommissionen bør derfor være i stand til at reagere på alvorlige mangler i en medlemsstats kontrolsystem ved at vedtage foranstaltninger, der tager sigte på at begrænse eller fjerne disse risici fra fødevarekæden, indtil den berørte medlemsstat har truffet de nødvendige foranstaltninger for at rette op på manglen i kontrolsystemet.

(77) Overtrædelser af reglerne bør være omfattet af sanktioner, der er effektive, har en afskrækkende virkning og står i et rimeligt forhold til overtrædelsen, på nationalt plan i hele Unionen. Hvis økonomiske sanktioner for forsætlige overtrædelser skal være tilstrækkeligt afskrækkende, bør de fastsættes på et niveau, der forventes at opveje er mindst det dobbelte af den økonomiske fordel, som den, der har begået overtrædelsen, har søgt at opnå ved overtrædelsen. Medlemsstaterne bør også pålægges at anvende passende strafferetlige eller administrative sanktioner eller begge dele i tilfælde, hvor operatører ikke samarbejder i forbindelse med en offentlig kontrol. [Ændring 21]

(77a) Der bør tages højde for udviklingslandenes og navnlig de mindst udviklede landes særlige behov, og de bør støttes ved tilrettelæggelsen af det offentlige kontrolsystem, således at de kan opfylde betingelserne for import af dyr og varer til Unionen. [Ændring 22]

(78) Denne forordning dækker områder, der allerede er dækket i visse i øjeblikket gældende retsakter. For at undgå overlapninger og etablere en sammenhængende lovramme bør følgende retsakter ophæves og afløses af reglerne i nærværende forordning: Rådets direktiv 89/608/EØF (20), Rådets direktiv 89/662/EØF (21), Rådets direktiv 90/425/EØF (22), Rådets direktiv 91/496/EØF; Rådets beslutning 92/438/EØF (23), Rådets direktiv 96/23/EF, Rådets direktiv 96/93/EF (24), Rådets direktiv 97/78/EF og forordning (EF) nr. 882/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (25) . [Ændring 23]

(79) For at sikre konsekvens bør der også foretages ændringer af følgende retsakter: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 (26) Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 (27), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 (28), Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (29), forordning (EF) nr. 1069/2009, Rådets forordning (EF) nr. 1099/2009 (30), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (31), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (32), Rådets direktiv 98/58/EF (33), Rådets direktiv 1999/74/EF (34), forordning (EF) nr. 1829/2003, forordning (EF) nr. 1831/2003, Rådets direktiv 2007/43/EF (35), Rådets direktiv 2008/119/EF (36), Rådets direktiv 2008/120/EF (37), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF (38). [Ændring 24]

(80) Forordning (EU) nr. …/… (*4) udgør en ramme for Unionens finansiering af aktioner og foranstaltninger i hele fødevarekæden på disse områder under den flerårige finansielle ramme for 2014-2020. Nogle af disse retsakter og foranstaltninger har til formål at forbedre gennemførelsen af offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter i hele Unionen. Forordning (EU) nr. …/… (*5) bør ændres for at tage højde for de ændringer, der ved nærværende forordning indføres af forordning (EF) nr. 882/2004.

(81) For at ændre henvisningerne til europæiske standarder og bilag II og III til nærværende forordning for at tage højde for den lovgivningsmæssige, tekniske og videnskabelige udvikling og for at supplere nærværende forordning med specifikke regler for offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter på de områder, den dækker, herunder bl.a. regler for personalets kvalifikationer og uddannelse, de kompetente myndigheders yderligere ansvarsområder og opgaver, tilfælde, hvor akkreditering af laboratorier er ikke påkrævet, visse undtagelser fra offentlig kontrol ved grænserne, hvilke kriterier der skal anvendes til at fastlægge hyppigheden af identitetskontrol og fysisk kontrol, fastlæggelse af betingelser, der skal opfyldes af visse dyr eller varer, som indføres til Unionen fra tredjelande, supplerende krav og opgaver til EU-referencelaboratorier og –centre, supplerende krav til nationale referencelaboratorier, kriterier for risikoklassificering og resultatindikatorer for de flerårige nationale kontrolplaner og beredskabsplanerne for fødevarer og foder, jf. forordning (EF) nr. 178/2002, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

(82) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning for så vidt angår udpegelsen af EU-referencelaboratorier og EU-referencecentre for planteformeringsmateriale og for dyrevelfærd, vedtagelsen af programmet for Kommissionens kontrol i medlemsstaterne og gennemførelsen af hyppigere offentlig kontrol i tilfælde af overtrædelser af reglerne for fødevarekæden, som kræver koordineret bistand og opfølgning fra Kommissionens side, bør Kommissionen tildeles gennemførelsesbeføjelser.

(83) For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning, herunder bl.a. regler og nærmere bestemmelser for audit, certifikaters og andre dokumenters format, indførelse af it-informationsstyringssystemer, samarbejdet mellem operatører og kompetente myndigheder og mellem kompetente myndigheder, toldmyndigheder og andre myndigheder, prøveudtagnings-, og laboratorieanalyse-, -undersøgelses- og -diagnosticeringsmetoder samt validering og tolkning af dem, sporbarhed, opførelse af produkter eller varer, der er omfattet af kontrol, på en liste samt opførelse af lande eller regioner, som kan eksportere visse dyr og varer til Unionen, forhåndsmeddelelse om sendinger, udveksling af oplysningerer, grænsekontrolsteder, isolation og karantæne, godkendelse af kontrol forud for eksport foretaget af tredjelande, foranstaltninger med henblik på at begrænse en risiko eller bringe en omfattende alvorlig manglende overholdelse vedrørende visse dyr eller varer med oprindelse i et tredjeland eller en region heri til ophør, anerkendelse af tredjelande eller regioner, der tilbyder garantier, som er ækvivalente med dem, der anvendes i Unionen, og ophævelse heraf, uddannelsesaktiviteter for personalet og programmer for udveksling af personale medlemsstaterne imellem, bør Kommissionen tildeles gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (39).

(84) Målet for denne forordning, nemlig at sikre en harmoniseret tilgang til offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, der gennemføres med henblik på at sikre anvendelsen af EU-reglerne for fødevarekæden, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af sin virkning, kompleksitet, tværnationale og internationale karakter bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Afsnit I

Genstand, anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1

Genstand og anvendelsesområde

1. Denne forordning fastsætter regler for:

a) offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, som gennemføres af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne

b) finansiering af offentlig kontrol

c) administrativ bistand og samarbejde medlemsstaterne imellem med henblik på korrekt anvendelse af de regler, der er omhandlet i stk. 2

d) Kommissionens kontrol i medlemsstaterne og i tredjelande

e) vedtagelse af betingelser, som skal opfyldes af dyr og varer, der indføres til Unionen fra et tredjeland

f) etablering af et IT-informationsstyringssystem til håndtering af oplysninger og data i forbindelse med offentlig kontrol.

2. Denne forordning finder anvendelse på offentlig kontrol, der gennemføres for at verificere overholdelsen af følgende regler, uanset om de er fastsat på EU-plan eller af medlemsstaterne for at anvende EU-lovgivningen på disse områder:

a) regler for fødevarer og, fødevaresikkerhed , fødevarekvalitet og fødevaresundhed i alle led i produktion, forarbejdning og distribution af fødevarer, herunder regler, der har til formål at yde garanti for fair praksis i forbindelse med handel og beskytte forbrugerinteresser og -oplysning, og fremstilling og anvendelse af materialer og genstande bestemt til kontakt med fødevarer

b) regler for udsætning i miljøet og indesluttet anvendelse af GMO’er

c) regler for foder og fodersikkerhed i alle led i produktion, forarbejdning og distribution af foder og anvendelse af foder, herunder regler, der har til formål at yde garanti for fair praksis i forbindelse med handel og beskytte forbrugerinteresser forbrugersundhed, -interesser og -oplysning

d) regler for dyresundhedskrav

e) regler, der har til formål at forebygge og minimere risici for menneskers og dyrs sundhed ved animalske biprodukter og afledte produkter

ea) regler, der har til formål at forebygge og minimere antimikrobiel resistens i dyr og mennesker samt i miljøet

f) regler for dyrevelfærdskrav

g) regler for beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere

h) regler for produktion med henblik på markedsføring og markedsføring af planteformeringsmateriale

i) regler for krav til markedsføring og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler og bæredygtig brug af pesticider

j) regler for økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter

k) regler for anvendelse af og mærkning i forbindelse med beskyttede oprindelsesbetegnelser, beskyttede geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter

ka) regler for kontrol af visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf. [Ændring 25, 26 og 27]

3. Denne forordning finder også anvendelse på offentlig kontrol, der gennemføres for at verificere opfyldelsen af de krav, som er fastlagt i de regler, der er omhandlet i stk. 2, i forbindelse med dyr og varer:

a) som indføres til Unionen fra tredjelande

b) som agtes eksporteret til tredjelande.

4. Denne forordning finder ikke anvendelse på offentlig kontrol for at verificere overholdelsen af

a) forordning (EF) nr. 1234/2007 på andre områder end dem, der er omhandlet i del II, afsnit II, kapitel I i nævnte forordning. Forordningen finder imidlertid anvendelse på offentlig kontrol af beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser for vin [Ændring 28]

b) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/63/EU (40)

ba) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF (41) . [Ændring 29]

5. Artikel 3-4, 5, 7, 11, stk. 2 og 3, artikel 14, 30-33, 36-41, 76, afsnit III og IV og artikel 129 og 136 finder også anvendelse på andre officielle aktiviteter, som gennemføres af de kompetente myndigheder i henhold til denne forordning eller til de regler, der er omhandlet i stk. 2 i nærværende artikel.

Artikel 2

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

1) »offentlig kontrol«: alle former for kontrol, herunder kontrol af krav til dyr og varer fra tredjelande bestemt til eksport til tredjelande, som de kompetente myndigheder gennemfører for at verificere overholdelsen af: [Ændring 30] a) denne forordning b) de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, med undtagelse af litra g), for at sikre anvendelsen af disse regler [Ændring 31]

2) »andre officielle aktiviteter«: alle former for aktiviteter, bortset fra offentlig kontrol, som gennemføres af offentlige myndigheder i henhold til: a) denne forordning b) de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, med undtagelse af litra g), for at sikre anvendelsen af disse regler [Ændring 31]

3) »fødevarelovgivning«: fødevarelovgivning som defineret i artikel 3, nr. 1), i forordning (EF) nr. 178/2002

4) »foderstoflovgivning«: de love og administrative bestemmelser, som på EU-plan eller på nationalt plan regulerer foderstoffer generelt og foderstofsikkerhed i særdeleshed; den omfatter alle led i produktion, forarbejdning og distribution af foder og anvendelsen af foder

5) »kompetente myndigheder«: a) de centrale myndigheder i en medlemsstat, som er ansvarlige for tilrettelæggelsen og gennemførelsen af offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, jf. f.eks. udstedelse af certifikater eller attesteringer, udpegelse af laboratorier, informationsudveksling med henblik på samarbejde myndighederne imellem samt afgørelser om foranstaltninger med henblik på at afhjælpe overtrædelser af denne forordning og de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2 [Ændring 32] b) enhver anden myndighed, som har fået overdraget dette ansvar c) de tilsvarende myndigheder i et tredjeland, hvis det er relevant

6) »dyr«: dyr som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i forordning (EU) nr. …/… (*6) , bortset fra selskabsdyr [Ændring 33]

7) »vare«: enhver vare, som er omfattet af en eller flere af de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, bortset fra dyr

8) »fødevarer«: fødevarer som defineret i artikel 2 i forordning (EF) nr. 178/2002

9) »foder« eller »foderstoffer«: foder eller foderstoffer som defineret i artikel 3, nr. 4), i forordning (EF) nr. 178/2002

10) »animalske biprodukter«: animalske biprodukter som defineret i artikel 3, nr. 1), i forordning (EF) nr. 1069/2009

11) »afledte produkter«: afledte produkter som defineret i artikel 3, nr. 2), i forordning (EF) nr. 1069/2009

12) »skadegørere«: skadegørere som defineret i artikel 1, stk. 1, i forordning (EU) nr. …/… (*7)

13) »planter«: planter som defineret i artikel 2, nr. 1), i forordning (EU) nr. …/… (*8)

14) »planteformeringsmateriale«: planteformeringsmateriale som defineret i artikel 3, nr. 2), i forordning (EU) nr. XXX/XXXX [ Nummer, dato, titel i en fodnote, EUT-referencer på forordningen om produktion og markedsføring af planteformeringsmateriale ] [Ændring 34]

15) »plantebeskyttelsesmidler«: plantebeskyttelsesmidler som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1107/2009; i denne forordning forstås ved »plantebeskyttelsesmidler« også de aktive stoffer, som er omhandlet i artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1107/2009, og andre stoffer eller præparater, som er omhandlet i nævnte forordnings artikel 2, stk. 3 [Ændring 35]

16) »ikke-hjemmehørende art«: en art, underart eller lavere systematisk enhed, der introduceres fra sit naturlige tidligere eller nuværende spredningsområde, inkl. dele, kønsceller, frø, æg eller spredningslegemer af sådanne arter samt hybrider, sorter eller racer, der kan overleve og efterfølgende reproducere sig [Ændring 36]

17) »animalske produkter«: animalske produkter som defineret i punkt 8.1. i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 (42)

18) »reproduktionsmateriale«: reproduktionsmateriale som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 25), i forordning (EU) nr. …/… (*9)

19) »planteprodukter«: planteprodukter som defineret i artikel 2, nr. 2), i forordning (EU) nr. …/… (*10)

20) »andre objekter«: andre objekter som defineret i artikel 2, nr. 4), i forordning (EU) nr. …/… (*11)

21) »risikovurdering«: risikovurdering som defineret i artikel 3, nr. 11), i forordning (EF) nr. 178/2002

22) »certifikatudstedende embedsmand«: a) enhver embedsmand hos de kompetente myndigheder, der af sådanne myndigheder er bemyndiget til at underskrive officielle certifikater b) hvis det er foreskrevet i de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, enhver anden person, som er bemyndiget til at underskrive officielle certifikater af de kompetente myndigheder

23) »officielt certifikat«: ethvert dokument i papirudgave eller elektronisk form, der er underskrevet af den certifikatudstedende embedsmand, og som sikrer opfyldelsen af et eller flere krav i de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2

24) »manglende overholdelse«: manglende overholdelse af: a) denne forordning b) de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2

25) »officiel attestering«: enhver mærkeseddel, ethvert mærke eller anden form for attestering, udstedt af operatørerne under tilsyn gennem dedikeret offentlig kontrol fra de kompetente myndigheders side eller af de kompetente myndigheder selv, og som sikrer opfyldelsen af et eller flere krav i de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2 [Ændring 37]

26) »operatør«: enhver fysisk eller juridisk person, der er omfattet af en eller flere forpligtelser i de regler, som er omhandlet i artikel 1, stk. 2, bortset fra de kompetente myndigheder og de andre organer, der er ansvarlige for offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter

27) »sending«: et antal dyr eller en mængde varer af samme type, klasse eller betegnelse, der er omfattet af samme officielle certifikat, officielle attestering eller ethvert andet dokument, og som befordres med samme transportmiddel og har samme oprindelse; den kan bestå af et eller flere partier

28) »inspektion«: en form for offentlig kontrol, der omfatter undersøgelse af: a) dyr eller varer b) aktiviteter underlagt kontrol fra operatører, som falder ind under anvendelsesområdet for de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, og udstyr, transportmidler, stoffer og, materialer , plantebeskyttelsesmidler og sikkerhedsforanstaltninger , som anvendes til at gennemføre disse aktiviteter [Ændring 38] c) steder, hvor operatører gennemfører deres aktiviteter ca) den dokumentation, der omhandles i litra a), b) og c) [Ændring 39]

29) »grænsekontrolsted«: et sted kontrolsted med tilhørende faciliteter udpeget af en medlemsstat med henblik på at gennemføre offentlig kontrol, jf. artikel 45, stk. 1 [Ændring 40]

30) »audit«: en systematisk og uafhængig undersøgelse for at fastslå, om aktiviteter og resultaterne af sådanne aktiviteter er i overensstemmelse med de planlagte foranstaltninger, og om disse foranstaltninger anvendes effektivt og er egnet til at nå målene

31) »rating«: en klassificering af operatører ud fra en vurdering af, hvorvidt de opfylder ratingkriterierne

32) »embedsdyrlæge«: en dyrlæge, der er udpeget af de kompetente myndigheder og kvalificeret til at gennemføre offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter i henhold til: a) denne forordning b) de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2

33) »fare«: enhver agens eller ethvert forhold med en potentielt skadelig virkning på menneskers, dyrs eller planters sundhed, dyrevelfærden eller miljøet

34) »specificeret risikomateriale«: væv som defineret i artikel 3, stk. 1, litra g), i forordning (EF) nr. 999/2001

35) »langvarig forsendelse«: forsendelse som defineret i artikel 2, litra m), i forordning (EF) nr. 1/2005

36) »udgangssted«: et grænsekontrolsted eller ethvert andet sted udpeget af en medlemsstat, hvor dyr, som falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1/2005, forlader Unionens toldområde

37) »pesticidudbringningsudstyr«: ethvert apparat som defineret i artikel 3, nr. 4), i direktiv 2009/128/EF

38) »organ med delegerede opgaver«: en uafhængig tredjepart, til hvem de kompetente myndigheder har delegeret specifikke opgaver i forbindelse med offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter [Ændring 43]

39) »kontrolmyndighed for økologiske produkter økologisk produktion «: en offentlig administrativ organisation i en medlemsstat, som de kompetente myndigheder helt eller delvis har overdraget deres beføjelser hvad angår inspektion og certificering i sektoren for økologisk produktion i forbindelse med forordning (EF) nr. 834/2007, herunder, hvis det er relevant, den tilsvarende myndighed i et tredjeland eller den tilsvarende myndighed, som opererer i et tredjeland [Ændring 44]

40) »kontrolverifikationsprocedurer«: de foranstaltninger, der træffes, og tiltag, der iværksættes af de kompetente myndigheder med henblik på at sikre, at offentlig kontrol og andre officielle aktitiviteter er konsekvente og effektive

41) »screening«: en form for offentlig kontrol, der gennemføres ved at foretage en planlagt række af observationer eller målinger med henblik på at skabe et overblik over, i hvor høj grad denne forordning og de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, overholdes

42) »målrettet screening«: en form for offentlig kontrol, der indebærer observation af én eller flere operatører eller deres aktiviteter

43) »kontrolsystem«: et system, der omfatter de kompetente myndigheder og de ressourcer, strukturer, foranstaltninger og procedurer, som er indført i en medlemsstat for at sikre, at offentlig kontrol gennemføres i henhold til denne forordning og til reglerne i artikel 15-24

44) »ækvivalens« eller »ækvivalent«: systemer, der i store træk er identiske og opfylder samme mål [Ændring 45] a) forskellige systemers eller foranstaltningers evne til at nå samme mål [Ændring 46] b) forskellige systemer eller foranstaltninger, der er i stand til at nå samme mål [Ændring 47]

45) »indførsel til Unionen«: enhver handling, hvorved dyr og varer bringes til et af de områder, der er opført i bilag I

46) »dokumentkontrol«: undersøgelse af officielle certifikater, officielle attesteringer og anden form for dokument eller andre former for dokumenter, herunder handelsdokumenter, som forsendelsen skal ledsages af, jf. de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, og artikel 54, stk. 1, eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til artikel 75, stk. 3, artikel 125, stk. 4, artikel 127, stk. 1, og artikel 128, stk. 1

47) »identitetskontrol«: en visuel inspektion for at verificere, at indholdet og mærkningen af en forsendelse, herunder mærkerne på dyr, plomber og transportmidler, svarer til oplysningerne i de officielle certifikater, officielle attesteringer og andre dokumenter, der ledsager den

48) »fysisk kontrol«: en kontrol af dyr eller varer og, hvis det er relevant, kontrol af emballering, transportmiddel, mærkning og temperatur, prøveudtagning med henblik på analyse, undersøgelse eller diagnosticering og enhver anden form for fornøden kontrol for at verificere overensstemmelsen med de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2

49) »omladning«: flytning af varer eller dyr , der er omfattet af offentlig kontrol, jf. artikel 45, stk. 1, som ankommer ad søvejen eller ad luftvejen fra et tredjeland fra et skib eller et fly og transporteres under toldtilsyn til et andet skib eller fly i samme havn eller lufthavn med henblik på videre transport [Ændring 48]

50) »transit«: flytning fra ét tredjeland til et andet tredjeland under toldtilsyn gennem et af de områder, der er opført i bilag I, eller fra et af de områder, der er opført i bilag I, til et andet område, der er opført i bilag I, gennem et tredjelands område

51) »toldmyndighedernes tilsyn«: enhver handling som defineret i artikel 4, nr. 13), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (43)

52) »toldkontrol«: toldkontrol som defineret i artikel 4, nr. 14, i forordning (EØF) nr. 2913/92

53) »officiel tilbageholdelse«: den procedure, hvorved de kompetente myndigheder sikrer, at dyr og varer, som er omfattet af offentlig kontrol, ikke flyttes eller er genstand for bearbejdning, før der er truffet afgørelse om, hvad de skal bruges til; dette omfatter opbevaring hos operatører under de kompetente myndigheders kontrol og efter deres anvisninger [Ændring 49]

54) »supplerende offentlig kontrol«: den form for kontrol, der ikke oprindeligt var planlagt, og som blev besluttet ud fra resultaterne af tidligere offentlig kontrol eller andre officielle aktiviteter

55) »officiel certificering«: den procedure, hvorved de kompetente myndigheder bekræfter, at et eller flere af de krav, der er fastlagt i de regler, som er omhandlet i artikel 1, stk. 2, opfyldes

56) »kontrolplan«: en beskrivelse, der er udarbejdet af de kompetente myndigheder, og som indeholder oplysninger om det offentlige kontrolsystems struktur, tilrettelæggelse og funktion samt den detaljerede planlægning af den offentlige kontrol, der skal gennemføres på hvert af de områder, som er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i en periode

57) »logbog«: det dokument, der er omhandlet i punkt 1-5 i bilag II til forordning (EF) nr. 1/2005

57a) »officiel medhjælper«: en person, der i henhold til bilag IIIa til denne forordning er kvalificeret til at fungere som sådan, og som er udpeget af den ansvarlige myndighed og arbejder under embedsdyrlægens tilsyn og ansvar. [Ændring 50]

Afsnit II

Offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter i medlemsstaterne

Kapitel I

Kompetente myndigheder

Artikel 3

Udpegelse af kompetente myndigheder

1. For hvert af de områder, som reguleres af de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, udpeger råder medlemsstaterne den kompetente myndighed over en eller de flere kompetente myndigheder, som de overdrager ansvaret er ansvarlige for at planlægge, tilrettelægge og, hvor det er relevant, gennemføre offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter. [Ændring 51]

2. Hvis en medlemsstat for samme område overdrager ansvaret for at gennemføre offentlig kontrol eller andre officielle aktiviteter til råder over mere end en kompetent myndighed på nationalt, regionalt eller lokalt plan, eller hvis de kompetente myndigheder, der er udpeget i henhold til stk. 1, ved udpegelsen får tilladelse til at overdrage særlige ansvarsområder i forbindelse med offentlig kontrol eller andre officielle aktiviteter til andre offentlige myndigheder, skal medlemsstaten er det vigtigt at : [Ændring 52]

a) fastlægge procedurer for at sikre effektiv koordinering alle involverede myndigheder imellem og sammenhæng og effektivitet i offentlig kontrol eller andre officielle aktiviteter i på hele sit medlemsstatens område [Ændring 53]

b) udpege én enkelt myndighed, som er ansvarlig for at koordinere samarbejdet og kontakterne med Kommissionen og de øvrige medlemsstater i forbindelse med offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, der gennemføres på det område i hver af de sektorer, som fastlægges af medlemsstaten, således at alle områder omhandlet i artikel 1, stk . 2, er dækket. [Ændring 54]

3. Kompetente myndigheder med ansvar for at verificere overholdelsen af de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra j), kan overdrage specifikke opgaver i forbindelse med offentlig kontrol til en eller flere kontrolmyndigheder for økologiske produkter økologisk produktion . I sådanne tilfælde tildeler de hver af dem et kodenummer. [Ændring 55]

4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen og de øvrige medlemsstater kontaktoplysninger, herunder ændringer i disse, på:

a) de kompetente myndigheder, der er udpeget i henhold til stk. 1

b) de enkeltmyndigheder, der er udpeget i henhold til stk. 2, litra b)

c) de kontrolmyndigheder for økologiske produkter, der er omhandlet i stk. 3

d) de organer med delegerede opgaver, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1.

De oplysninger, der er omhandlet i første afsnit, gøres ligeledes offentligt tilgængelige.

5. Medlemsstater kan overdrage de kompetente myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, ansvaret for at gennemføre kontrol for at verificere overholdelsen eller anvendelsen af regler, som ikke er omhandlet i artikel 1, stk. 2, herunder regler, som regulerer specifikke risici, der kan opstå som følge af tilstedeværelse af ikke-hjemmehørende arter i Unionen. [Ændring 56]

6. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter fastlægge den måde, hvorpå de oplysninger, der er omhandlet i stk. 4, skal gøres offentligt tilgængelige. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 141, stk. 2. Den måde, hvorpå de oplysninger, der er omhandlet i stk. 4, skal gøres offentligt tilgængelige, skal under alle omstændigheder omfatte offentliggørelse på internettet. [Ændring 57]

Artikel 4

De kompetente myndigheders generelle forpligtelser

1. De kompetente myndigheder:

a) sørger for, at der er fastlagt procedurer og ordninger, der skal sikre, at offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter er effektive og hensigtsmæssige

b) sørger for, at der er fastlagt ordninger for at sikre upartiskhed, uafhængighed, kvalitet og, konsekvens og opfyldelse af fælles målsætninger i offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter på alle niveauer ; de har på ingen måde tilknytning til eller er afhængige af de operatører, som de fører tilsyn med

c) sørger for, at der er fastlagt ordninger for at sikre, at personale, som gennemfører offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, er upartiske og ikke har interessekonflikter eller nogen upassende forbindelser, som gør, at de har udsigt til økonomiske gevinster, eller som eventuelt kan bringe deres upartiskhed i fare

d) råder over eller har adgang til passende laboratoriekapacitet til analyse, undersøgelse og diagnosticering

e) råder over eller har adgang til et tilstrækkeligt stort uafhængigt personale med passende kvalifikationer og erfaringer (for så vidt angår kontrolkravene i medfør af artikel 1, stk. 1 og 2) , således at offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter kan gennemføres i fuldt omfang og effektivt

f) har hensigtsmæssige og korrekt vedligeholdte faciliteter og udstyr, således at personalet kan gennemføre offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter effektivt

g) har retlige beføjelser til at gennemføre offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter og til at træffe de foranstaltninger, som er omhandlet i nærværende forordning og i de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2

h) sørger for, at der er fastlagt retlige procedurer, der skal sikre, at personalet har adgang til operatørernes lokaler og de dokumenter, som de opbevarer, så det kan udføre sine opgaver korrekt

i) har beredskabsplaner og er klar til at anvende planerne i krisesituationer, hvis det er relevant, jf. reglerne i artikel 1, stk. 2.

2. Personale, som gennemfører offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter:

-a) består af embedsmænd ansat af de kompetente myndigheder eller af et uafhængigt offentligt organ, som af den kompetente myndighed har fået overdraget opgaven at udføre offentlig kontrol eller andre officielle aktiviteter

a) modtager relevant uddannelse på sit kompetenceområde, der sætter det i stand til at varetage sine opgaver på en kompetent måde og til at gennemføre offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter på en konsekvent måde

b) holder sig løbende orienteret på sit kompetenceområde og efteruddannes i fornødent omfang

c) uddannes i de emner, der er opført i bilag II, kapitel I, og i, hvilke forpligtelser de kompetente myndigheder har i henhold til nærværende forordning.

De kompetente myndigheder udvikler og gennemfører uddannelsesprogrammer for at sikre, at personale, der gennemfører offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, modtager den uddannelse, som er omhandlet i første afsnit, litra a), b) og c).

3. For at sikre, at personalet hos de kompetente myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, litra e), og i stk. 2, har kvalifikationer, færdigheder og viden i fornødent omfang, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 139 vedrørende regler for specifikke kvalifikations- og uddannelseskrav til dette personale under hensyntagen til den videnskabelige og tekniske viden, som er nødvendig for at gennemføre offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter på hvert af de områder, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2.

4. Hvis mere end en enhed inden for en kompetent myndigheds tjenester aktiviteter har kompetence til at gennemføre offentlig kontrol eller andre officielle aktiviteter, sikres der en effektiv koordinering og et effektivt samarbejde mellem de forskellige enheder. [Ændring 58 + 341]

Artikel 5

Audit foretaget af de kompetente myndigheder

1. De kompetente myndigheder foretager interne audit eller sørger for, at der gennemføres eksterne audit. De træffer passende foranstaltninger på baggrund af resultaterne heraf for at sikre, at de overholder denne forordning.

Disse audit:

a) underkastes en uafhængig undersøgelse

b) gennemføres på en gennemsigtig måde.

2. De kompetente myndigheder stiller resultaterne af de audit, der er omhandlet i stk. 1, til rådighed for Kommissionen efter begrundet anmodning. [Ændring 59]

3. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter fastsætte regler for gennemførelsen af de audit, der er omhandlet i stk. 1. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 141, stk. 2.

Artikel 6

De kompetente myndigheders afgørelser vedrørende fysiske og juridiske personer

De afgørelser, der træffes af de kompetente myndigheder i henhold til artikel 53, artikel 64, stk. 3 og 5, artikel 65, artikel 134, stk. 2, og artikel 135, stk. 1 og 2, vedrørende fysiske eller juridiske personer, skal være omfattet af sådanne personers ret til at klage over disse afgørelser i henhold til national lovgivning.

Artikel 7

De kompetente myndigheders personales tavshedspligt

1. De kompetente myndigheder kræver, at medlemmerne af deres personale ikke videregiver oplysninger, de får kendskab til under varetagelsen af deres forpligtelser i forbindelse med offentlig kontrol og andre officielle aktiviteter, der ifølge deres natur er omfattet af tavshedspligt, jf. dog stk. 2 ; dette gælder dog ikke videregivelse inden for den kompetente myndighed .

2. Medmindre væsentlige samfundsinteresser taler for at give adgang til oplysningerne, eller videregivelse kræves i medfør af anden EU-lovgivning, indbefatter de oplysninger, der er omfattet af tavshedspligt, og som er omhandlet i stk. 1, oplysninger, hvis videregivelse ville være til skade for:

a) formålet med inspektioner, undersøgelser og audit

b) beskyttelsen af en fysisk eller juridisk persons kommercielle interesser

c) beskyttelsen af verserende retssager og igangværende juridisk rådgivning

ca) de kompetente myndigheders beslutningsproces .

2a. Når de kompetente myndigheder træffer afgørelse om, hvorvidt væsentlige samfundsinteresser taler for at give adgang til oplysningerne, tager de bl.a. hensyn til følgende forhold:

a) eventuelle risici for menneskers, dyrs eller planters sundhed eller for miljøet

b) arten og omfanget af disse risici, så det sikres, at videregivelse er forholdsmæssig under de givne omstændigheder.

3. Uanset stk. 1 og 2 er ikke til hinder for, at de kompetente myndigheder offentliggør offentliggør de kompetente myndigheder eller på anden måde stiller stiller på anden måde oplysninger til rådighed for offentligheden om resultaterne af offentlig kontrol vedrørende individuelle operatører, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a) den berørte operatør får mulighed for at fremsætte bemærkninger til de oplysninger, som den kompetente myndighed har til hensigt at offentliggøre eller på anden måde stille til rådighed for offentligheden, forud for offentliggørelsen eller frigivelsen

b) de oplysninger, der offentliggøres eller på anden måde stilles til rådighed for offentligheden, inddrager de bemærkninger, som den berørte operatør har fremsat, eller offentliggøres eller frigives samtidig med og sammen med sådanne bemærkninger.

3a. De kompetente myndigheder sikrer, at oplysninger, der offentliggøres eller stilles til rådighed for offentligheden i medfør af denne artikel, er nøjagtige, og at disse oplysninger berigtiges på passende vis, hvis de efterfølgende viser sig at være unøjagtige. [Ændring 60]

Kapitel II

Offentlig kontrol

Artikel 8

Almindelige regler for offentlig kontrol

1. De kompetente myndigheder gennemfører offentlig kontrol af alle operatører virksomheder regelmæssigt ud fra en risikovurdering med passende hyppighed og tager højde for: [Ændring 61]

a) identificerede risici i forbindelse med: i) dyr og varer ii) aktiviteter og sikkerhedsforanstaltninger under operatørers kontrol [Ændring 62] iii) beliggenheden af operatørers aktiviteter eller operationer iv) anvendelsen af produkter, processer, materialer , fodertilsætningsstoffer eller stoffer, der kan påvirke fødevare- og fødevaresikkerheden og -sundheden, fodersikkerheden, dyresundheden eller dyrevelfærden, plantesundheden eller planteformeringsmateriales identitet og kvalitet, eller i tilfælde af GMO'er og plantebeskyttelsesmidler kan have en negativ indvirkning på miljøet [Ændring 63] iva) muligheden for, at forbrugerne vildledes med hensyn til et produkts art, kvalitet eller beskaffenhed eller muligheden for, at forbrugerne lider økonomisk tab som følge af, at de har modtaget vildledende oplysninger fra operatøren [Ændring 64] ivb) proceskrav i henhold til artikel 1, stk.2, litra j) [Ændring 65]

b) operatørers virksomheders tidligere resultater i forbindelse med offentlig kontrol og deres overholdelse af de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2 [Ændring 66]

c) pålideligheden og resultaterne af egenkontrol, der er gennemført af operatørerne eller af en tredjepart på deres anmodning, med henblik på at sikre overholdelsen af de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2 ; formidling af oplysninger om denne egenkontrol skal anvendes i så vid udstrækning som muligt og på en måde, der minimerer byrden for operatørerne [Ændring 67]

ca) forbrugerforventninger vedrørende fødevarers og andre varers art, kvalitet og sammensætning [Ændring 68]

d) enhver oplysning, der kan tyde på manglende overholdelse af de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2

da) private kvalitetssikringsordninger, som operatørerne har indført, og som er certificeret og underkastet audit af uafhængige og anerkendte certificeringsorganer. [Ændring 69]

2. De kompetente myndigheder gennemfører offentlig kontrol regelmæssigt og med passende hyppighed for at identificere forsætlige overtrædelser af de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, og for at verificere, at kravene og proceskriterierne i henhold til artikel 1, stk. 2, litra j), er opfyldt, under hensyntagen ikke blot til de kriterier, som er omhandlet i stk. 1, men også til oplysninger vedrørende sådanne mulige forsætlige overtrædelser, der udveksles gennem mekanismerne for administrativ bistand, jf. afsnit IV, og alle andre oplysninger, der peger i retning af muligheden for sådanne overtrædelser. [Ændring 70]

2a. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 139 med henblik på at fastlægge en ensartet mindstehyppighed for gennemførelsen af den kontrol, der er omhandlet i stk. 1 og 2. Om nødvendigt fastlægges denne risikobaserede mindstehyppighed på en differentieret måde for de enkelte produkter, processer eller aktiviteter, der er genstand for offentlig kontrol i henhold til denne forordning. [Ændring 71]

3. Offentlig kontrol forud for markedsføring eller flytning af visse dyr og varer i forbindelse med udstedelse af de officielle certifikater eller officielle attesteringer, som kræves i henhold til de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, som en betingelse for markedsføring eller flytning af dyrene eller varerne gennemføres i overensstemmelse med:

a) de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2

b) de delegerede retsakter, som Kommissionen vedtager i henhold til artikel 15-24.

4. Offentlig kontrol gennemføres uden forudgående varsel, undtagen i tilfælde, hvor:

a) forudgående underretning af operatøren er nødvendig [Ændring 72]

b) operatøren har anmodet om en sådan offentlig kontrol ; en sådan anmeldt kontrol kan ikke erstatte en standardkontrol uden forudgående varsel [Ændring 73]

ba) der foretages audit til verifikation af opfyldelsen af krav i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, litra j. [Ændring 74]

5. Offentlig kontrol gennemføres så vidt muligt på en måde, der minimerer reducerer operatørernes administrative byrde og generne for driften til et nødvendigt minimum, men uden at det har negative følger for kvaliteten af kontrollen ; hvis samme operatør er underlagt forskellige former for offentlig kontrol i samme periode, samler den kompetente myndighed denne kontrol . Såfremt operatørerne er underlagt forskellige officielle kontroller, sikrer medlemsstaterne en koordineret tilgang med det formål at kombinere de eksisterende kontrolforanstaltninger. [Ændring 75]

6. De kompetente myndigheder gennemfører offentlig kontrol med samme omhu, uanset om de berørte dyr og varer:

a) er tilgængelige på EU-markedet, uanset om de har oprindelse i den medlemsstat, hvor den offentlige kontrol gennemføres, eller i en anden medlemsstat

b) agtes eksporteret fra Unionen

c) indføres til Unionen fra tredjelande.

7. Bestemmelsesmedlemsstaterne kan pålægger i det omfang, det er strengt nødvendigt for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol, pålægge operatører, som får leveret dyr eller varer fra en anden medlemsstat, at meddele sådanne dyrs eller varers ankomst. [Ændring 76]

Artikel 9

Personer, processer og, aktiviteter , metoder og teknikker , der er omfattet af offentlig kontrol [Ændring 77]

I det omfang, det er nødvendigt for at sikre overholdelsen af de regler, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, gennemfører de kompetente myndigheder offentlig kontrol:

a) af dyr og varer i alle produktions-, forarbejdnings- , afsætnings- og distributionsled [Ændring 78]

b) af stoffer, materialer eller andre objekter, som kan påvirke dyrs og varers egenskaber eller sundhed i alle produktions-, forarbejdnings- og distributionsled [Ændring 79]

c) af operatører og aktiviteter og operationer under deres kontrol, af deres lokaler , nyttearealer, afgrøder og processer, af opbevaring, transport og anvendelse af varer og dyrehold [Ændring 80]

ca) af al dokumentation, herunder dokumentation i elektronisk form, i tilknytning til den udøvede virksomhed eller aktiviteter, der omfatter transport. [Ændring 81]

Artikel 10

Offentlig kontrols gennemsigtighed

1. De kompetente myndigheder gennemfører offentlig kontrol med en høj grad af gennemsigtighed og gør relevante oplysninger om tilrettelæggelse og gennemførelse af offentlig kontrol tilgængelige for offentligheden.

De sikrer også regelmæssig og rettidig offentliggørelse af oplysninger om følgende mindst en gang om året :

a) art, antal og resultatet det endelige resultat af offentlig kontrol

b) art og antal af tilfælde af konstateret manglende overholdelse

c) art og antal af tilfælde, hvor de kompetente myndigheder traf foranstaltninger i henhold til artikel 135

d) art og antal af tilfælde, hvor de sanktioner, der er omhandlet i artikel 136, blev pålagt. [Ændring 82]

2. For at sikre en ensartet gennemførelse af de regler, der er fastsat i denne artikel, stk. 1, fastlægger forelægger Kommissionen og ajourfører efter behov ved gennemførelsesretsakter det format, hvori de oplysninger, som er omhandlet i stk. 1, offentliggøres. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 141, stk. 2 medlemsstaterne fyldestgørende vejledningsdokumenter, herunder et forslag til en standardiseret indberetningsmodel, der under alle omstændigheder skal omfatte offentliggørelse af disse vejledningsdokumenter på internettet . [Ændring 83]

3. De kompetente myndigheder har ret til at offentliggøre oplysninger om ratingen af individuelle operatører ud fra resultaterne af offentlig kontrol mindst fire offentlige kontroller eller på anden måde stille dem til rådighed for offentligheden, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a) ratingkriterierne er objektive, gennemsigtige og offentligt tilgængelige

b) der er truffet relevante foranstaltninger til at sikre konsekvens og gennemsigtighed i ratingprocessen

ba) i tilfælde af et negativt resultat gennemføres der straks efterfølgende inspektioner . [Ændring 84]

3a. For at sikre, at ratingsystemer kan sammenlignes mellem medlemsstaterne, fastlægger Kommissionen ved hjælp af delege