1.Indledning

Den Europæiske Union (EU) bygger på en stærk vilje til at fremme og beskytte menneskerettighederne, demokratiet og retsstatsprincippet. Det er centralt for EU's arbejde både internt og i forbindelserne med andre lande og regioner. EU har i overensstemmelse med den strategiske dagsorden 2019-2024, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd, og de politiske retningslinjer for Europa-Kommissionen 2019-2024 en strategisk interesse i at fremme sit globale lederskab i spørgsmål om menneskerettigheder og demokrati med det formål at skabe konkrete forbedringer for mennesker verden over. Der er allerede gjort meget. Siden vedtagelsen af EU's strategiske ramme for menneskerettigheder og demokrati fra 2012, den første af EU's to handlingsplaner om menneskerettigheder og demokrati (2012-2014 og 2015-2019), udnævnelsen af EU's første særlige repræsentant for menneskerettigheder (EUSR) i 2012 og Rådets konklusioner om demokrati fra 2019 er EU blevet mere koordineret, aktivt, synligt og effektivt i arbejdet med tredjelande, og EU har indtaget en mere fremtrædende rolle på multilateralt plan.

I et skiftende geopolitisk landskab er EU forblevet en stærk forkæmper for menneskerettigheder og demokrati. Nye geopolitiske rivaliseringer understreger blot EU's rolle som en pålidelig og stabil partner og forkæmper for en regelbaseret multilateral orden. Når det gælder menneskerettigheder og demokrati, er det globale billede overordnet set noget broget: Selv om der er sket store fremskridt, må vi sætte ind over for anfægtelsen af menneskerettighedernes universalitet og udelelighed og de demokratiske tilbageskridt. Teknologisk set bevæger vi os i retning af et paradigmeskift, hvor menneskets formåen i stigende grad forbedres af maskiner. Udviklingen drives frem af nye teknologier (især kunstig intelligens), som både skaber muligheder, men også indebærer risici. Samtidig er menneskerettigheder i stigende grad uløseligt forbundet med globale miljøproblemer såsom klimaforandringer. Tiden er derfor inde for EU til at fastsætte en ny geopolitisk dagsorden om menneskerettigheder og demokrati.

Det er vigtigt at omsætte EU's årelange engagement i menneskerettigheder og demokrati til en ny operationel dagsorden, idet der bygges på EU's handlingsplan vedrørende menneskerettigheder og demokrati 2015-2019. Formålet med denne meddelelse er at fremlægge en ny handlingsplan om menneskerettigheder og demokrati. Den beskriver målene og prioriteterne for de næste fem år på området eksterne forbindelser og vil bidrage til at skabe et stærkere Europa i verden. Handlingsplanen er enestående i den forstand, at den er det eneste instrument af sin art, der har til formål at fremme en værdibaseret dagsorden på verdensplan.

I denne fælles meddelelse foreslås det at: Østyrke EU's lederskab med hensyn til at fremme og beskytte menneskerettigheder og demokrati på verdensplan Øfastlægge EU's mål og prioriteter og fokusere på gennemførelse i lyset af skiftende geopolitiske forhold, den digitale omstilling, miljøproblemer og klimaændringer Ømaksimere EU's rolle på verdensplan ved at udvide værktøjskassen for menneskerettigheder og dens vigtigste instrumenter og politikker og Øfremme et forenet og koordineret EU ved at støtte en mere effektiv og sammenhængende indsats.

Sideløbende med denne meddelelse vil Kommissionen og den højtstående repræsentant i henhold til artikel 22, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) fremsætte et fælles forslag til Rådet om, at Rådet retter en henstilling til Det Europæiske Råd om at træffe en afgørelse, hvorved meddelelsen og handlingsplanen vedtages som en afgørelse truffet af Det Europæiske Råd om Unionens strategiske interesser og mål i henhold til artikel 22, stk. 1, i TEU. En sådan afgørelse fra Det Europæiske Råd vil gøre det muligt for Rådet at vedtage særlige gennemførelsesforanstaltninger for handlingsplanen i henhold til artikel 31, stk. 2, i TEU.

2.Menneskerettigheder og demokrati angribes i stigende grad: et krav om EU-lederskab

I de seneste år har EU handlet mere strategisk og udnyttet sin politiske vægt og værktøjskassen for menneskerettigheder mere effektivt til at afhjælpe overtrædelser af menneskerettighederne og til at fremme demokratiske, robuste og fredelige samfund. EU har bidraget til, at der er gjort væsentlige fremskridt i lande og regioner, hvor menneskerettighederne var under pres. Det er sket gennem innovativt engagement og investeringer i økonomiske og sociale rettigheder og ved solid politisk og finansiel støtte til at beskytte menneskerettighedsforkæmpere, civilsamfundet og medieaktører. EU har i FN's menneskerettighedsfora spillet en ledende rolle i indsatsen for at fremme landespecifikke resolutioner og tematiske initiativer ved at opbygge emnespecifikke og tværregionale koalitioner, f.eks. med Den Islamiske Samarbejdsorganisation. Med det tværregionale initiativ "positive menneskerettighedshistorier" er blevet sat EU i spidsen for bestræbelserne på at generobre fortællingen om menneskerettighederne ved at fremme succeshistorier.

Der er dog stadig store udfordringer. Menneskerettigheder og demokrati er under hårdt pres i mange lande i verden. Grundlæggende frihedsrettigheder såsom ytrings-, forsamlings- og mediefriheden trues også i stigende grad. Konsekvensen af systemiske forsøg på at undergrave retsstaten, begrænse råderummet for civilsamfundet og det politiske rum og svække den multilaterale regelbaserede orden er blevet forværret af, at nogle af EU's vanlige partnere har trukket sig ud af den aktive indsats for at fremme og forsvare menneskerettighederne og de demokratiske værdier. Der er flere tendenser, der viser dette, bl.a.:

·mindre råderum for civilsamfundet

·svækkelse af retsstaten

·stigende trusler mod integriteten i valg og demokratiske processer

·stigende intimidering af journalister og trusler mod uafhængige medier

·stigende vold mod og intimidering af menneskerettighedsforkæmpere (over 2 600 anmeldte overgreb i de seneste tre år)

·udbredt straffrihed i tilfælde af menneskerettighedskrænkelser og angreb på den Internationale Straffedomstols rolle

·overtrædelser af den humanitære folkeret i væbnede konflikter, bl.a. i Syrien, Yemen og Sydsudan

·stigende modstand mod kvinders rettigheder og ligestilling mellem kønnene og

·vedvarende misbrug af arbejdskraft, herunder af børnearbejde.

Omstillingen til den digitale tidsalder giver allerede nu nye muligheder og udfordringer. Digitale teknologier kan fremme menneskerettighederne og en demokratisering ved at gøre det lettere for offentligheden at deltage, øge statens ansvarlighed ved at gøre det muligt at overvåge og dokumentere tilfælde af overtrædelser og krænkelser, fremme ny deltagelse online, fremme oplysning og adgang til uddannelse og oplysninger, fremme økonomisk og samfundsmæssig inklusion og fremme adgangen til offentlige tjenester af ordentlig kvalitet. De kan dog også understøtte krænkende og ulovlig begrænsning af bevægelses- og ytringsfriheden. De sociale mediers platforme benyttes til at kanalisere målrettet desinformation og hadefuld tale, som ofte krænker privatlivets fred og undergraver demokratiet og menneskerettighederne. Misbrugen af nye teknologier, herunder kunstig intelligens, indebærer en risiko for øget overvågning, kontrol og undertrykkelse. I visse lande er masseovervågning af borgerne en realitet. Data og algoritmer kan bruges til bevidst eller ubevidst at diskriminere enkeltpersoner eller grupper og dermed styrke fordomme i samfundet.