FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 44/97 fastlagt af Rådet den 16. oktober 1997 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/. . ./EF af . . . om teleterminaludstyr, satellitjordstationsudstyr og gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (97/C 375/04)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets direktiv 91/263/EØF af 29. april 1991 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (3) og Rådets direktiv 93/97/EØF af 29. oktober 1993 om supplering af direktiv 91/263/EØF for så vidt angår satellitjordstationsudstyr (4) bør kodificeres og samles i én tekst, således at bestemmelserne kan fremtræde klart og rationelt;

(2) teleterminal- og satellitjordstationsudstyrssektoren udgør en vigtig del af telekommunikationsindustrien, der selv er en af de betydeligste industrisektorer i Fællesskabets økonomi;

(3) i sin grønbog om etablering af et fælles marked for teletjenester og -udstyr foreslår Kommissionen, at gennemførelsen af den fulde gensidige anerkendelse af typegodkendelser fremskyndes, da dette er af afgørende betydning for etablering af et konkurrenceorienteret EF-dækkende terminalmarked;

(4) I sin grønbog om en fælles politik for satellitkommunikation i Det Europæiske Fællesskab foreslår Kommissionen, at der indføres gensidig anerkendelse af typegodkendelser for satellitjordstationsudstyr som en af de vigtigste forudsætninger bl.a. for etablering af et EF-marked for satellitjordstationsudstyr;

(5) i resolution af 30. juni 1988 (5) om etablering af et fælles marked for teletjenester og -udstyr understreger Rådet, at en hovedmålsætning inden for telekommunikationspolitikken er fuld gensidig anerkendelse af typegodkendelse af terminaludstyr på grundlag af fælles europæiske overensstemmelsesspecifikationer, som udarbejdes så hurtigt som muligt;

(6) i resolution af 19. december 1991 (6) om etablering af et fælles marked for satellittjenester og -udstyr fastslår Rådet, at et af hovedmålene i satellitkommunikationspolitikken er at harmonisere og liberalisere satellitjordstationsudstyr på en sådan måde, at der tages hensyn til de vilkår, som er nødvendige for opfyldelsen af væsentlige krav;

(7) i beslutning 87/95/EØF (7) fastsætter Rådet, hvilke foranstaltninger der skal gennemføres for at fremme standardiseringen i Europa og for at udarbejde og gennemføre standardiseringen i Europa og for at udarbejde og gennemføre standarder inden for informationsteknologi og telekommunikation;

(8) i resolution af 7. maj 1985 (8) fastsætter Rådet bestemmelser om en ny metode i forbindelse med teknisk harmonisering og standarder;

(9) direktivets anvendelsesområde bør baseres på en så generel definition af udtrykkene »terminaludstyr« og »satellitjordstationsudstyr«, at den tekniske videreudvikling ikke hindres; direktivet omfatter ikke særligt bygget satellitjordstationsudstyr, der indgår i det offentlige jordbaserede telenet; udelukkes skal bl.a. gatewaysatellitjordstationer, der indgår i større fjernkommunikationsanlæg som led i udbuddet af infrastrukturer (såsom stationer med stor diameter) samt jordstationer til satellitsporing og -kontrol;

(10) direktivet berører ikke bestående særlige eller eksklusive rettigheder i forbindelse med satellitkommunikation, som medlemsstaterne kan bevare i overensstemmelse med fællesskabsretten;

(11) harmoniseringen af markedsføringen af teleterminaludstyr åbner mulighed for, at der kan gennemføres et åbent enhedsmarked; opnåelsen af et avanceret, åbent og transeuropæisk marked for satellitjordstationsudstyr forudsætter ligeledes effektive harmoniserede procedurer for certificering, prøvning, mærkning, kvalitetskontrol og produktovervågning; alternativet til fællesskabslovgivning er, at medlemsstaterne forhandler sig frem til et tilsvarende kompleks af bestemmelser, hvilket ville indebære åbenlyse problemer som følge af de mange organer, der i så fald skulle deltage i de forskellige bilaterale forhandlinger; dette ville ikke kunne gennemføres hurtigt og effektivt, og målsætningen for den foreslåede foranstaltning kan derfor ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne; for et EF-direktiv taler derimod, at denne lovgivningsform flere gange i bl.a. telekommunikationssektoren har vist sig at være praktisk, hurtig og effektiv; den tilsigtede målsætning kan derfor bedst realiseres på fællesskabsplan;

(12) som undtagelse fra en af de grundlæggende EF-regler, nemlig princippet om frie varebevægelser, er det i fællesskabsbestemmelserne i deres nuværende udformning fastsat, at hindringer for samhandelen mellem medlemsstaterne, der skyldes forskelle i de nationale lovgivninger vedrørende markedsføring af produkter, må accepteres, når dette anses som nødvendigt for at tilgodese ufravigelige krav; harmoniseringen af lovgivningerne skal derfor i dette tilfælde kun omfatte de forskrifter, der er nødvendige for at opfylde de væsentlige krav i forbindelse med teleterminaludstyr og satellitjordstationsudstyr; disse krav skal træde i stedet for de pågældende nationale krav, fordi de er væsentlige;

(13) de væsentlige krav skal opfyldes for at varetage almenhedens interesse; disse krav skal anvendes under hensyntagen til det teknologiske stade på fremstillingstidspunktet samt de økonomiske forhold;

(14) Rådets direktiv 73/23/EØF af 19. februar 1973 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser (9) og Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (10) finder også anvendelse inden for telekommunikation og informationsteknologi;

(15) direktiv 73/23/EØF dækker generelt også personers sikkerhed;

(16) i Rådets direktiv 89/336/EØF af 3. maj 1989 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet (11) er der fastlagt harmoniserede procedurer for beskyttelse af udstyr mod elektromagnetiske forstyrrelser, og der er fastlagt beskyttelseskrav samt procedurer for inspektion heraf; de generelle krav i direktiv 89/336/EØF gælder bl.a. for telekommunikations- og informationsteknologi samt for satellitjordstationsudstyr; krav vedrørende elektromagnetisk kompatibilitet omfattes af nærværende direktiv i den udstrækning, hvor de er specifikke for teleterminaludstyr og for satellitjordstationsudstyr;

(17) hvad angår de væsentlige krav og for at gøre det lettere for fabrikanterne at godtgøre, at disse krav er overholdt, bør der på europæisk niveau foreligge harmoniserede standarder for at varetage almenhedens interesse i forbindelse med terminaludstyrs konstruktion og fremstilling og for at muliggøre kontrol med, at disse krav er overholdt; sådanne harmoniserede europæiske standarder, der udarbejdes af privatretlige organer, bør bevare deres ikke-bindende status; i denne forbindelse anerkendes Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN), Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) og Det Europæiske Institut for Standardisering inden for Telekommunikationssektoren (ETSI) som organer med beføjelse til at vedtage harmoniserede standarder; i dette direktiv forstås ved en harmoniseret standard en teknisk specifikation (europæisk standard eller harmoniseringsdokument), som er vedtaget af et af disse organer efter mandat fra Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 83/189/EØF samt i henhold til ovennævnte generelle retningslinjer;

(18) hvad angår de væsentlige krav for, hvorledes udstyr skal kunne fungere sammen med offentlige telenet, og i begrundede tilfælde gennem sådanne net, er det generelt kun muligt at opfylde sådanne krav ved anvendelse af entydige tekniske løsninger; disse løsninger skal derfor være bindende;

(19) forslag til fælles tekniske forskrifter udarbejdes i almindelighed på basis af harmoniserede standarder og, for at sikre passende teknisk koordinering på et bredt europæisk grundlag, på basis af yderligere konsultationer, især med Komitéen for Anvendelse af Tekniske Henstillinger (TRAC);

(20) hvad grænsefladen til det rumbaserede system angår, kan satellitjordstationsudstyr være bygget til kun at kunne sende radiokommunikationssignaler, til både at kunne sende og modtage radiokommunikationssignaler eller til kun at kunne modtage radiokommunikationssignaler;

(21) hvad den jordbaserede grænseflade angår, gælder det, at satellitjordstationsudstyr enten er beregnet til eller ikke er beregnet til jordbaseret tilslutning til det offentlige telenet;

(22) satellitters og andre rumbaserede systemers baner er en naturligt begrænset ressource, uanset om der er tale om geostationære baner, jordnære baner eller elliptiske baner;

(23) udnyttelsen af baneressourcerne sker i forening med udnyttelsen af radiofrekvensspektret, som også er en naturligt begrænset ressource; transmitterende satellitjordstationsudstyr udnytter begge disse ressourcer;

(24) det er vigtigt for udviklingen af europæisk satellitkommunikation, at baneressourcerne og radiofrekvensspektret udnyttes effektivt, og at skadelig interferens mellem rumbaserede og jordbaserede kommunikationssystemer, herunder andre tekniske systemer, undgås; Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU) opstiller kriterier for effektiv udnyttelse af baneressourcerne og for radiokoordinationen, så det sikres, at de rumbaserede og jordbaserede systemer kan fungere samtidig, uden at det resulterer i unødig interferens;

(25) harmonisering af vilkårene for markedsføring af satellitjordstationsudstyr vil sikre en effektiv udnyttelse af baneressourcerne og radiofrekvensspektret samt bidrage til, at skadelig interferens mellem rumbaserede og jordbaserede kommunikationssystemer og andre tekniske systemer undgås;

(26) hvis baneressourcerne og radiofrekvensspektret skal udnyttes på en sådan måde, at de væsentlige krav opfyldes, og hvis skadelig interferens mellem rumbaserede og jordbaserede kommunikationssystemer og andre tekniske systemer skal undgås, er der generelt set kun én mulighed, nemlig at anvende særlige tekniske løsninger; det er derfor nødvendigt med fælles tekniske forskrifter;

(27) satellitjordstationsudstyr, der kan anvendes til at sende eller til både at sende og modtage radiokommunikationssignaler, kan ud over de i dette direktiv fastsatte bestemmelser også være omfattet af tilladelsesordninger;

(28) satellitjordstationsudstyr, der kun kan anvendes til at modtage radiokommunikationssignaler, kan ikke underkastes tilladelsesordninger, men alene bestemmelserne i dette direktiv, medmindre de er beregnet til jordbaseret tilslutning til det offentlige telenet, jf. grønbogen om satellitkommunikation i EF; anvendelse af sådant satellitjordstationsudstyr skal ske i overensstemmelse med nationale forskrifter, der er forenelige med EF-lovgivningen;

(29) det er af afgørende betydning at sikre, at de bemyndigede organer er af høj standard i hele Fællesskabet og opfylder minimumskriterier om kompetence, uvildighed samt økonomisk og anden uafhængighed af kunderne;

(30) for at Kommissionen kan varetage de opgaver, der påhviler den, bør den bistås af et godkendelsesudvalg for terminaludstyr (ACTE), der er sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne og har en repræsentant for Kommissionen som formand;

(31) repræsentanter for teleselskaberne, brugerne, forbrugerne, fabrikanterne, tjenesteudbyderne og fagforeningerne bør have ret til at blive hørt;

(32) ACTE bør indgå i et nært samarbejde med de relevante udvalg, der beskæftiger sig med tilladelsesprocedurerne for satellitnet og -tjenester;

(33) det ansvar, som medlemsstaterne har på deres eget område for sikkerhed, sundhed og andre aspekter, der omfattes af de væsentlige krav, bør anerkendes i en beskyttelsesklausul vedrørende passende beskyttelsesprocedurer på EF-plan;

(34) træffes der beslutning i medfør af dette direktiv, skal den, som beslutningen er rettet til, underrettes om årsagerne hertil og om foreliggende klagemuligheder;

(35) der er behov for overgangsordninger, så fabrikanterne får den nødvendige tid til at tilpasse udformningen og fremstillingen af satellitjordstationsudstyr til de fælles tekniske forskrifter; for at opnå den nødvendige fleksibilitet bør overgangsordningerne udformes efter de konkrete tilfælde; de nødvendige overgangsbestemmelser fastsættes i de fælles tekniske forskrifter;

(36) europæiske fabrikanter bør sikres reel tilsvarende adgang til tredjelandes markeder, navnlig USA's og Japans, fortrinsvis ved multilaterale forhandlinger inden for Verdenshandelsorganisationen (WTO), selv om bilaterale forhandlinger mellem Fællesskabet og tredjelande også kan bidrage til denne proces;

(37) nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag X, del B, anførte gennemførelsesfrister -

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

INDHOLDSFORTEGNELSE

Side

Artikel 1 - Anvendelsesområde og definitioner . 52

Afsnit I: Teleterminaludstyr . 52

Afsnit II: Satellitjordstationsudstyr . 55

Afsnit III: Fælles bestemmelser . 58

Bilag I: EF-typeafprøvning . 60

Bilag II: Typeoverensstemmelse . 62

Bilag III: Kvalitetsstyring af produktionen . 63

Bilag IV: Fuld kvalitetsstyring . 65

Bilag V: Minimumskriterier som medlemslandene skal lægge til grund ved udpegelse af bemyndigede organer i henhold til artikel 11, stk. 1 . 67

Bilag VI: Mærkning til anbringelse på udstyr, jf. artikel 12, stk. 1 . 68

Bilag VII: Mærkning til anbringelse på udstyr, jf. artikel 12, stk. 4 . 68

Bilag VIII: Model til mærkning som nævnt i artikel 3, stk. 1 . 69

Bilag IX: EF-procedure for intern fabrikationskontrol . 70

Bilag X: Del A - Ophævede direktiver og bestemmelser . 71 Del B - Liste over gennemførelsesfrister til national lovgivning . 71

Bilag XI: Sammenligningstabel . 72

Artikel 1 Anvendelsesområde og definitioner

1. Dette direktiv finder anvendelse på teleterminaludstyr og satellitjordstationsudstyr.

2. I dette direktiv forstås ved:

- »offentlige telenet«: den offentlige telekommunikationsinfrastruktur, der giver mulighed for at transmittere signaler mellem bestemte nettermineringspunkter ved hjælp af trådforbindelse, radiobølger, optiske medier eller andre elektromagnetiske midler

- »teleterminaludstyr«: udstyr, der er bestemt til at blive tilsluttet det offentlige telenet, dvs. til

a) direkte at blive tilsluttet et termineringspunkt i et offentligt telenet, eller

b) at kunne fungere sammen med et offentligt telenet ved direkte eller indirekte tilslutning til et termineringspunkt i et offentligt telenet

med henblik på at sende, behandle eller modtage informationer.

Tilslutningssystemet kan være et kabelsystem, radiosystem, optisk system eller et andet elektromagnetisk system

- »teknisk specifikation«: en specifikation, der indeholdes i et dokument, som fastlægger karakteristika for et produkt, som f.eks. kvalitet, brugsegenskaber, sikkerhed, dimensioner, herunder terminologiske forskrifter for varen, symboler, prøvning og prøvningsmetoder, emballering, mærkning og etikettering

- »standard«: en teknisk specifikation, som er vedtaget af et anerkendt standardiseringsorgan til gentagen eller konstant anvendelse, men hvis overholdelse ikke er obligatorisk

- »satellitjordstationsudstyr«: udstyr, som kan anvendes til kun at sende eller til både at sende og modtage eller til kun at modtage radiokommunikationssignaler, som formidles via satellit eller andre rumbaserede systemer, dog med undtagelse af særligt satellitjordstationsudstyr, der er bestemt til at blive anvendt som en del af en medlemsstats offentlige telenet

- »jordbaseret tilslutning til de offentlige telenet«: en tilslutning til det offentlige telenet, som ikke omfatter noget rumsegment.

AFSNIT I TELETERMINALUDSTYR

Kapitel 1 Markedsføring og fri omsætning

Artikel 2

Det formål, udstyret er bestemt til, angives af fabrikanten eller leverandøren. Terminaludstyr som defineret i artikel 1, stk. 2, andet led, der anvender et tilslutningssystem, som benytter radiofrekvensspektret, formodes imidlertid at være bestemt til at blive tilsluttet det offentlige telenet.

Artikel 3

1. Uanset artikel 1 og 2 skal udstyr, som kan tilsluttes offentlige telenet, men som ikke er bestemt til et sådant formål, være ledsaget af en erklæring fra fabrikanten eller leverandøren, hvortil modellen findes i bilag VIII, og af brugsanvisningen. Når udstyret markedsføres første gang, skal en genpart af denne dokumentation indgives til det bemyndigede organ, jf. artikel 11, stk. 1, i den medlemsstat, hvor den første markedsføring sker. Desuden skal sådant udstyr være underkastet bestemmelserne i artikel 12, stk. 4.

2. Fabrikanten eller leverandøren skal én gang på anmodning af et bemyndiget organ, jf. artikel 11, stk. 1, på basis af udstyrets relevante tekniske karakteristika, funktion og det markedssegment, det er bestemt til, kunne godtgøre udstyrets anvendelsesformål.

Artikel 4

1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der kun markedsføres og ibrugtages terminaludstyr, hvis det er forsynet med den i artikel 12 omhandlede CE-mærkning, som viser, at det er i overensstemmelse med kravene i dette direktiv, herunder de i kapitel II omhandlede procedurer for overensstemmelsesvurdering, når det er korrekt installeret og vedligeholdt, samt anvendes til det tilsigtede formål.

2. Medlemsstaterne træffer ligeledes alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at udstyr som nævnt i artikel 3 kun markedsføres og får lov til at blive på markedet, hvis det opfylder kravene i dette direktiv og ikke må tilsluttes det offentlige telenet, jf. artikel 1, stk. 2, første led.

3. Medlemsstaterne træffer ligeledes alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at terminaludstyr eller udstyr som nævnt i artikel 3 frakobles det offentlige telenet, hvis det ikke anvendes til det tilsigtede formål. Medlemsstaterne kan desuden træffe alle nødvendige foranstaltninger efter national ret til at hindre, at terminaludstyr, der ikke anvendes i overensstemmelse med det tilsigtede formål, tilsluttes det offentlige telenet.

4.a) Når terminaludstyr omfattes af andre direktiver, der vedrører andre aspekter, og som foreskriver CE-mærkning, angiver denne mærkning, at udstyret ligeledes formodes at opfylde bestemmelserne i disse andre direktiver.

b) Hvis fabrikanten i henhold til et eller flere af disse direktiver kan vælge, hvilken ordning han vil anvende i en overgangsperiode, viser »CE-mærkningen« imidlertid kun, at terminaludstyret opfylder de direktiver, som fabrikanten anvender. I så fald skal referencerne vedrørende disse direktiver, som offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, anføres på de dokumenter, vejledninger eller instruktioner, som kræves i henhold til disse direktiver, og som ledsager det pågældende terminaludstyr.

Artikel 5

Terminaludstyr skal opfylde følgende væsentlige krav:

a) brugersikkerhed, for så vidt dette krav ikke er indeholdt i direktiv 73/23/EØF. I nærværende direktiv omfatter de væsentlige krav personers sikkerhed på samme måde som i direktiv 73/23/EØF

b) sikkerhed for de ansatte i de selskaber, der driver de offentlige telenet, for så vidt dette krav ikke er indeholdt i direktiv 73/23/EØF

c) krav om elektromagnetisk kompatibilitet, for så vidt de specifikt gælder terminaludstyr

d) beskyttelse af det offentlige telenet mod skade

e) når det er relevant, effektiv anvendelse af radiofrekvensspektret

f) terminaludstyret skal kunne fungere sammen med offentligt telenetudstyr hvad angår opkobling, ændring, taksering, opretholdelse og nedkobling af fysiske eller virtuelle forbindelser

g) terminaludstyret skal kunne fungere sammen med andet terminaludstyr via det offentlige telenet i begrundede tilfælde.

Ved begrundede tilfælde forstås de tilfælde, hvor terminaludstyret understøtter

i) en reserveret tjeneste efter fællesskabslovgivningen, eller

ii) en tjeneste, for hvilken Rådet har besluttet, at den skal dække hele Fællesskabet.

Kravene om, at sådant terminaludstyr skal kunne fungere sammen med andet terminaludstyr, fastlægges efter proceduren i artikel 29. Derudover kan Kommissionen efter hørig af repræsentanter for de organer, der er nævnt i artikel 28, stk. 3, og under behøring hensyntagen til resultatet af denne høring, foreslå, at dette væsentlige krav anerkendes som berettiget for andet terminaludstyr efter proceduren i artikel 29.

Artikel 6

Medlemsstaterne hindrer ikke, at terminaludstyr, som opfylder dette direktivs bestemmelser, markedsføres, omsættes og anvendes på deres område.

Artikel 7

1. Medlemsstaterne forudsætter, at de væsentlige krav, jf. artikel 5, litra a) og b), er opfyldt for så vidt angår terminaludstyr, som opfylder de nationale standarder, der gennemfører de relevante harmoniserede standarder, hvis referencer er blevet offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Medlemsstaterne offentliggør sådanne nationale standarders referencer.

2. Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 29:

- som et første skridt foranstaltninger til klarlæggelse af, hvilken type terminaludstyr der skal omfattes af fælles tekniske forskrifter, samt den dertil hørende erklæring om anvendelsesområdet for disse forskrifter med henblik på deres fremsendelse til vedkommende standardiseringsorganer

- som andet skridt de tilsvarende harmoniserede standarder eller dele deraf, når vedkommende standardiseringsorganer har udarbejdet dem, til gennemførelse af de væsentlige krav, jf. artikel 5, litra c)-g). Standarderne skal ændres til bindende fælles tekniske forskrifter, hvis referencer skal offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 8

Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at de harmoniserede standarder, jf. artikel 7, ikke fuldt ud opfylder de væsentlige krav, jf. artikel 5, eller overskrider dem, indbringer Kommissionen eller medlemsstaten sagen for det udvalg, der er nævnt i artikel 28, og redegør for årsagerne hertil. Udvalget afgiver hurtigst muligt udtalelse.

På baggrund af udvalgets udtalelse og efter høring af det stående udvalg, der er nedsat ved direktiv 83/189/EØF, meddeler Kommissionen medlemsstaterne, om det er nødvendigt at lade referencerne til disse standarder og andre tilknyttede tekniske forskrifter udgå af De Europæiske Fællesskabers Tidende, og den træffer de nødvendige foranstaltninger til at korrigere mangler i standarderne.

Artikel 9

1. Konstaterer en medlemsstat, at terminaludstyr, der er mærket som anført i kapitel III, ikke opfylder de relevante væsentlige krav, når det anvendes korrekt og til det af fabrikanten tilsigtede formål, skal den træffe alle nødvendige foranstaltninger med henblik på, at sådanne produkter trækkes tilbage fra markedet, eller at deres markedsføring forbydes eller begrænses.

Medlemsstaten underretter straks Kommissionen om sådanne foranstaltninger og anfører grundene til beslutningen, herunder særligt om produktet ikke opfylder de væsentlige krav på grund af:

a) ukorrekt anvendelse af de harmoniserede standarder eller fælles tekniske forskrifter, jf. artikel 7

b) mangler ved selve de harmoniserede standarder eller fælles tekniske forskrifter, jf. artikel 7.

2. Kommissionen hører hurtigst muligt de berørte parter. Hvis Kommissionen efter en sådan høring finder, at en foranstaltning efter stk. 1 er berettiget, giver den straks den medlemsstat, som har truffet foranstaltningen, samt de øvrige medlemsstater underretning herom. Hvis den i stk. 1 nævnte beslutning begrundes med, at der er mangler ved de harmoniserede standarder eller fælles tekniske forskrifter, forelægger Kommissionen efter høring af de berørte parter sagen for det i artikel 28 nævnte udvalg inden to måneder, hvis den medlemsstat, der har truffet foranstaltningerne, har til hensigt at opretholde dem, og indleder proceduren efter artikel 8.

3. Hvis terminaludstyr, der ikke opfylder de relevante væsentlige krav, er forsynet med CE-mærkning, træffer den kompetente medlemsstat de fornødne foranstaltninger over for den, der har påsat mærkningen, og underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom.

4. Kommissionen holder medlemsstaterne underrettet om forløbet og resultatet af proceduren.

Kapitel II Overensstemmelsesvurdering

Artikel 10

1. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant kan vælge, om terminaludstyr skal underkastes en EF-typeafprøvning, jf. bilag I, eller en EF-overensstemmelseserklæring, jf. bilag IV.

2. I forbindelse med EF-typeafprøvning, jf. bilag I, skal der afgives en erklæring efter procedurerne i bilag II eller III for EF-overensstemmelseserklæringer.

3. Dokumenter og korrespondance vedrørende de procedurer, der henvises til i denne artikel, skal udfærdiges på et officielt sprog i den medlemsstat, hvor den nævnte procedure gennemføres, eller på et sprog, som det bemyndigede organ kan acceptere.

Artikel 11

1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om, hvilke i Fællesskabet etablerede organer de har udpeget til at udføre certificering, produktkontrol og dertil knyttede overvågningsopgaver som led i procedurerne i artikel 10, samt hvilke identifikationsnumre Kommissionen har tildelt disse organer.

Medlemsstaterne anvender minimumskriterierne i bilag V ved udpegelsen af sådanne organer. Organer, der opfylder de kriterier, som er fastsat i de relevante harmoniserede standarder, formodes at opfylde kriterierne i bilag V.

2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de i Fællesskabet etablerede prøvningslaboratorier, som de har udpeget til at udføre prøvninger som led i procedurerne i artikel 10. De bemyndigede organer anvender de kriterier, som er fastsat i de pågældende dele af de relevante harmoniserede standarder, ved udpegelsen af sådanne laboratorier.

3. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende en liste over de bemyndigede organer sammen med deres identifikationsnummer og en liste over prøvningslaboratorierne samt de opgaver, som de er udpeget til at udføre, og sørger for, at listerne ajourføres.

4. En medlemsstat, som har udpeget et bemyndiget organ eller et prøvningslaboratorium efter stk. 1 eller 2, skal annullere udpegelsen, hvis det bemyndigede organ eller prøvningslaboratoriet ikke længere opfylder de relevante kriterier for udpegelse.

Den underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom og trækker bemyndigelsen tilbage. Hvis en medlemsstat eller Kommissionen finder, at et bemyndiget organ eller et prøvningslaboratorium, som er udpeget af en medlemsstat, ikke opfylder de relevante kriterier, forelægges sagen for det i artikel 28 nævnte udvalg, som afgiver udtalelse inden tre måneder; på baggrund af udvalgets udtalelse underretter Kommissionen den pågældende medlemsstat om enhver ændring, som er nødvendig, for at det bemyndigede organ eller prøvningslaboratoriet kan bevare deres anerkendte status.

5. For at gøre det lettere at konstatere, om terminaludstyr opfylder de tekniske forskrifter og standarder, skal de bemyndigede organer anerkende dokumentation udstedt af relevante organer i tredjelande, når der mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland er indgået aftaler herom på et for begge parter tilfredsstillende grundlag.

6. Når de bemyndigede organer udsteder en EF-typeafprøvningsattest, jf. bilag I, efterfulgt af det relevante dokument, jf. bilag II eller III, eller en afgørelse om kvalitetsstyringsvurdering, jf. bilag IV, udsteder de samtidig en administrativ godkendelse af, at det pågældende terminaludstyr må tilsluttes det offentlige telenet.

Kapitel III CE-mærkning og påskrifter

Artikel 12

1. Terminaludstyr, som er i overensstemmelse med dette direktiv, forsynes med CE-mærkning, der består af bogstaverne CE, efterfulgt af identifikationsnummeret for det bemyndigede organ, der deltager i produktionskontrolfasen, og et symbol, der angiver, at udstyret er bestemt og egnet til at blive tilsluttet det offentlige telenet. I bilag VI er anført den grafiske udformning af CE-mærkningen samt de supplerende angivelser.

2. Det er forbudt at anbringe mærkning, som kan vildlede tredjemand med hensyn til betydningen eller udformningen af den CE-mærkning, der er anført i bilag VI og VII. Enhver anden mærkning kan anbringes på udstyret, forudsat at dette ikke gør CE-mærkningen mindre synlig eller letlæselig.

3. Terminaludstyr skal af fabrikanten identificeres ved hjælp af type, parti- og/eller serienumre og navnet på den fabrikant og/eller leverandør, der er ansvarlig for dets markedsføring.

4. Fabrikanter eller leverandører af udstyr, som markedsfører udstyr som nævnt i artikel 3, skal anbringe mærket i bilag VII efter bogstaverne CE som anført i bilag VI og på sådan måde, at det visuelt udgør en integrerende del af den samlede mærkning.

Artikel 13

Med forbehold af artikel 9

a) er fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant - hvis en medlemsstat konstaterer, at CE-mærkningen er blevet anbragt uberettiget - forpligtet til at sørge for, at produktet bringes til at opfylde bestemmelserne om CE-mærkning, og at overtrædelsen bringes til ophør på de betingelser, som medlemsstaten har fastsat

b) skal medlemsstaten, hvis produktet fortsat ikke opfylder kravene, træffe alle nødvendige foranstaltninger for at begrænse eller forbyde markedsføring af det pågældende produkt eller sikre, at det trækkes tilbage fra markedet efter proceduren i artikel 9.

AFSNIT II SATELLITJORDSTATIONSUDSTYR

Kapitel I Markedsføring og fri omsætning

Artikel 14

Det påhviler fabrikanter eller leverandører af satellitjordstationsudstyr at afgive erklæring om, hvorvidt udstyret enten er bestemt til eller ikke er bestemt til jordbaseret tilslutning til det offentlige telenet.

Artikel 15

1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at satellitjordstationsudstyr, der kun modtager signaler, og som ikke er bestemt til jordbaseret tilslutning til det offentlige telenet, kun kan markedsføres og tages i brug og anvendes på deres område i overensstemmelse med nationale retsforskrifter, som er forenelige med EF-lovgivningen, hvis det opfylder kravene i dette direktiv, når det er korrekt installeret og vedligeholdt og anvendes til det tilsigtede formål.

Anvendelsen skal være i overensstemmelse med enhver national retsforskrift, der er forenelig med EF-lovgivningen, og som begrænser brugen til modtagelse af tjenesteydelser, der er bestemt til denne bruger.

2. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at andet satellitjordstationsudstyr kun markedsføres, hvis det opfylder kravene i dette direktiv, når det er korrekt installeret og vedligeholdt samt anvendes til det tilsigtede formål. Anvendelse af sådant udstyr kan underkastes tilladelsesordninger i overensstemmelse med EF-lovgivningen.

3. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at satellitjordstationsudstyr, der ikke er bestemt til jordbaseret tilslutning til det offentlige telenet, ikke tilsluttes det offentlige telenet.

4. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at satellitjordstationsudstyr, der ikke er bestemt til jordbaseret tilslutning til det offentlige telenet, frakobles det offentlige telenet.

Medlemsstaterne træffer endvidere alle nødvendige foranstaltninger efter national ret til at hindre en jordbaseret tilslutning af sådant udstyr til det offentlige telenet.

Artikel 16

Medlemsstaterne må ikke hindre den frie omsætning og markedsføring af satellitjordstationsudstyr, der er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv.

Artikel 17

1. Satellitjordstationsudstyr skal opfylde samme væsentlige krav som de i artikel 5 fastsatte.

2. I nærværende direktiv omfatter de væsentlige krav i artikel 5, litra a), personers sikkerhed på samme måde som i direktiv 73/23/EØF.

3. Hvad angår satellitjordstationsudstyr, der kan sende eller både kan sende og modtage, skal det væsentlige krav, der er fastlagt i artikel 5, litra e), om effektiv udnyttelse af radiofrekvensspektret, forstås således, at det også omfatter en effektiv udnyttelse af baneressourcerne og undgåelse af skadelig interferens mellem rumbaserede og jordbaserede kommunikationssystemer og andre tekniske systemer.

4. Hvad angår satellitjordstationsudstyr, skal kravene til elektromagnetisk kompatibilitet, for så vidt de specifikt gælder satellitjordstationsudstyr, være underlagt det væsentligt krav, der er fastlagt i artikel 5, litra c).

5. Satellitjordstationsudstyr skal opfylde det væsentlige krav, der er fastlagt i artikel 5, litra f), hvoraf det fremgår, at satellitjordstationsudstyr skal kunne fungere sammen med det offentlige telenet.

6. Satellitjordstationsudstyr skal opfylde det væsentlige krav, der er fastlagt i artikel 5, litra g), hvoraf det fremgår, at satellitjordstationsudstyr i begrundede tilfælde skal kunne fungere sammen via det offentlige telenet.

Ved begrundede tilfælde forstås tilfælde, hvor satellitjordstationsudstyr kan anvendes til og er bestemt til at understøtte en tjeneste, som Rådet har besluttet skal være til rådighed i hele Fællesskabet; de nærmere krav i forbindelse med denne driftskompatibilitet fastlægges efter proceduren i artikel 29.

7. Uanset stk. 1, 5 og 6 er der intet krav om, at satellitjordstationsudstyr, der ikke er bestemt til tilslutning til det offentlige telenet, skal opfylde de væsentlige krav, der er fastlagt i artikel 5, litra b), d), f) og g).

Artikel 18

1. Medlemsstaterne forudsætter, at de væsentlige krav, som er nævnt i artikel 5, litra a) og b), er opfyldt for så vidt angår satellitjordstationsudstyr, når udstyret opfylder de nationale standarder, der gennemfører de relevante harmoniserede standarder, hvis referencer er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Medlemsstaterne offentliggør sådanne nationale standarders referencer.

2. Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 29:

- som et første skridt foranstaltninger til klarlæggelse af, hvilken type satellitjordstationsudstyr der skal omfattes af fælles tekniske forskrifter, samt den dertil hørende erklæring om anvendelsesområdet for disse forskrifter med henblik på deres fremsendelse til vedkommende standardiseringsorganer

- som andet skridt de tilsvarende harmoniserede standarder eller dele deraf, når vedkommende standardiseringsorganer har udarbejdet disse, til gennemførelse af de væsentlige krav, jf. artikel 17, stk. 3-6. Standarderne vil blive ændret til bindende fælles tekniske forskrifter, hvis referencer skal offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 19

Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at de harmoniserede standarder, som er nævnt i artikel 18, ikke fuldt ud opfylder eller overskrider de væsentlige krav, som omhandles i artikel 17, anvendes samme hørings- og underretningsprocedure som i artikel 8.

Artikel 20

1. Konstaterer en medlemsstat, at satellitjordstationsudstyr, der er mærket som anført i kapitel III, ikke opfylder de relevante væsentlige krav, når det anvendes korrekt og til det af fabrikanten tilsigtede formål, anvendes samme foranstaltninger, informations- og høringsprocedurer som i artikel 9, stk. 1, 2 og 4.

2. Konstateres det, at satellitjordstationsudstyr, der er forsynet med CE-mærkning, ikke opfylder de relevante væsentlige krav, træffer den kompetente medlemsstat de fornødne foranstaltninger over for den, der har påsat mærkningen. Der anvendes samme underretningsprocedure som i artikel 9, stk. 3 og 4.

Kapitel II Overensstemmelsesvurdering

Artikel 21

1. Alt satellitjordstationsudstyr, der kan sende eller både sende og modtage, skal underkastes alle bestemmelserne om overensstemmelsesvurdering i artikel 10, stk. 1 og 2, i overensstemmelse med de heri angivne valgmuligheder for fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant.

2. Med hensyn til kravene til sprog gælder samme procedure som fastlagt i artikel 10, stk. 3.

Artikel 22

Satellitjordstationsudstyr, der kun kan modtage, og som er bestemt til jordbaseret tilslutning til det offentlige telenet, er - for så vidt angår den jordbaserede grænseflade - underlagt bestemmelserne om overensstemmelsesvurdering i artikel 21, stk. 1, og - for så vidt angår de øvrige elementer - underlagt enten bestemmelserne i artikel 21, stk. 1, eller den i bilag IX fastlagte EF-procedure for intern fabrikationskontrol.

Artikel 23

Satellitjordstationsudstyr, der kun kan modtage, og som ikke er bestemt til jordbaseret tilslutning til det offentlige telenet, er underlagt enten bestemmelserne i artikel 21, stk. 1, eller den i bilag IX fastlagte EF-procedure for intern produktionskontrol.

Artikel 24

Ud over bestemmelserne i artikel 21, 22 og 23 gælder, at satellitjordstationsudstyr, som ikke er bestemt til tilslutning til det offentlige telenet, skal ledsages af en erklæring fra fabrikanten eller leverandøren, som skal udstedes og fremsendes efter de samme procedurer som dem, der er fastlagt i artikel 3 og i bilag VIII.

Artikel 25

Hvad angår satellitjordstationsudstyr, anvendes den samme procedure for bemyndigede organer og prøvningslaboratorier som de procedurer, der er fastlagt i artikel 11 og i bilag V.

Kapitel III CE-overensstemmelsesmærkning og påskrifter

Artikel 26

1. Satellitjordstationsudstyr, som er i overensstemmelse med dette direktiv, forsynes med CE-mærkning, der består af bogstaverne »CE«, efterfulgt af identifikationsnummeret for det ansvarlige bemyndigede organ og i givet fald af et symbol, der viser, at udstyret er bestemt til og egnet til jordbaseret tilslutning til det offentlige telenet. Bogstaverne »CE«, identifikationsnummeret og symbolet er vist i bilag VI.

2. Det er forbudt at anbringe mærker, der kan forveksles med den i stk. 1 nævnte CE-mærkning.

3. Satellitjordstationsudstyr skal af fabrikanten identificeres ved hjælp af type, parti- og/eller serienummer og navnet på den fabrikant og/eller leverandør, der er ansvarlig for dets markedsføring.

4. Uanset stk. 1 forsynes satellitjordstationsudstyr, der kun kan modtage, som ikke er bestemt til jordbaseret tilslutning til det offentlige telenet, og som er underlagt de i bilag IX fastlagte EF-procedurer for intern produktionskontrol, med CE-mærkningen, der består af bogstaverne »CE«.

Artikel 27

Hvis det konstateres, at den i artikel 26, stk. 1, nævnte mærkning er foretaget på satellitjordstationsudstyr:

- som ikke er i overensstemmelse med en godkendt type, eller

- som er i overensstemmelse med en godkendt type, men som ikke opfylder de herfor gældende væsentlige krav

eller hvis fabrikanten ikke har opfyldt de forpligtelser, der påhviler ham efter den relevante EF-overensstemmelseserklæring, finder proceduren i artikel 13 anvendelse.

AFSNIT III FÆLLES BESTEMMELSER

Kapitel I Udvalg

Artikel 28

1. Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Udvalget benævnes Godkendelsesudvalget for Terminaludstyr (ACTE).

2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, og i givet fald ved afstemning.

Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.

Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.

3. Kommissionen hører periodisk repræsentanterne for teleselskaberne, brugerne, forbrugerne, fabrikanterne, tjenesteudbyderne og fagforeningerne og underretter udvalget om resultatet heraf med henblik på at tage behørigt hensyn hertil.

Artikel 29

1. Uanset artikel 28, stk. 1 og 2, skal nedenstående procedure anvendes på spørgsmål, der er omfattet af artikel 5, litra g), artikel 7, stk. 2, artikel 17, stk. 6, og artikel 18, stk. 2.

2. Kommissionens repræsentant forelægger det udvalg, der er nedsat ved artikel 28, et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes, jf. artikel 5, litra g), artikel 7, stk. 2, artikel 17, stk. 6, og artikel 18, stk. 2. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.

3.a) Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.

b) Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.

Har Rådet efter udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen.

Kapitel II Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser

Artikel 30

1. Hvert andet år udarbejder Kommissionen en rapport om gennemførelsen af dette direktiv, herunder de fremskridt, som er gjort med udarbejdelsen af de relevante harmoniserede standarder og disses omdannelse til tekniske specifikationer, samt ethvert problem, som er opstået under gennemførelsen. Rapporten skal også redegøre for udvalgets virksomhed og vurdere de fremskridt, som er gjort hen imod et åbent og frit marked for terminaludstyr på fællesskabsplan i overensstemmelse med de væsentlige krav i artikel 5.

2. Når Kommissionen forelægger de udkast til foranstaltninger om fælles tekniske forskrifter, som er nævnt i artikel 18, stk. 2, skal den sikre, at der efter behov indsættes overgangsbestemmelser i udkastene til foranstaltninger.

Artikel 31

Artikel 10, stk. 5 i direktiv 89/336/EØF finder ikke anvendelse på udstyr, der omfattes af dette direktiv.

Artikel 32

1. Enhver typegodkendelse, som medlemsstaterne har meddelt i overensstemmelse med direktiv 86/361/EØF (12), kan forblive gyldig efter medlemsstaternes lovgivning i henhold til de gyldighedskriterier, der gjaldt for den oprindelige godkendelse.

2. Foranstaltninger, der er vedtaget efter direktiv 86/361/EØF, skal forelægges udvalget efter proceduren i artikel 29 med henblik på eventuel omdannelse til fælles tekniske forskrifter.

Artikel 33

Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 34

1. De i bilag X, del A, anførte direktiver og bestemmelser ophæves, dog uden at medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag X, del B, anførte gennemførelsesfrister berøres heraf.

2. Henvisninger til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag XI anførte sammenligningstabel.

Artikel 35

Nærværende direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Artikel 36

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i . . .

På Europa-Parlamentets vegne

Formand

På Rådets vegne

Formand

(1) EFT C 204 af 15. 7. 1996, s. 3.

(2) Europa-Parlamentets utdalelse af 22. maj 1996 (EFT C 166 af 10. 6. 1996, s. 60), Rådets fælles holdning af 16. oktober 1997 og Europa-Parlamentets afgørelse af . . . (endnu ikke offentliggjort i Tidende).

(3) EFT L 128 af 23. 5. 1991, s. 1. Direktivet er ændret ved direktiv 93/68/EØF (EFT L 220 af 30. 8. 1993, s. 1).

(4) EFT L 290 af 24. 11. 1993, s. 1.

(5) EFT C 257 af 4. 10. 1988, s. 1.

(6) EFT C 8 af 14. 1. 1992, s. 1.

(7) EFT L 36 af 7. 2. 1987, s. 31.

(8) EFT C 136 af 4. 6. 1985, s. 1.

(9) EFT L 77 af 26. 3. 1973, s. 29. Direktivet er ændret ved direktiv 93/68/EØF (EFT L 220 af 30. 8. 1993, s. 1).

(10) EFT L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest ændret ved direktiv 94/10/EF (EFT L 100 af 19. 4. 1994, s. 30).

(11) EFT L 139 af 23. 5. 1989, s. 19. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/68/EØF (EFT L 220 af 30. 8. 1993, s. 1).

(12) EFT L 217 af 5. 8. 1986, s. 21. Direktivet er ophævet ved direktiv 91/263/EØF.

BILAG I

EF-TYPEAFPRØVNING

1. EF-typeafprøvningen er den del af proceduren, hvorved et bemyndiget organ konstaterer og attesterer, at terminaludstyr, som er repræsentativt for den planlagte produktion, opfylder de krav i direktivet, der gælder for det.

2. Anmodning om EF-typeafprøvninger indgives af fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant til et bemyndiget organ efter eget valg.

Anmodningen skal omfatte:

- fabrikantens navn og adresse og, hvis anmodningen indgives af den pågældendes repræsentant, desuden dennes navn og adresse

- en skriftlig erklæring om, at den samme anmodning ikke er indgivet til et andet bemyndiget organ

- den tekniske dokumentation, jf. punkt 3.

Ansøgeren stiller et repræsentativt eksemplar af den pågældende produktion, i det følgende benævnt »type« (1), til rådighed for det bemyndigede organ. Det bemyndigede organ kan anmode om yderligere eksemplarer, hvis afprøvningsprogrammet nødvendiggør det.

3. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere, om produktet opfylder de væsentlige krav, der gælder for det. Den skal i det omfang, det er relevant for en sådan vurdering, omfatte produktets konstruktion, fremstilling og funktion.

Den tekniske dokumentation skal eksempelvis indeholde følgende oplysninger, for så vidt som de er relevante for vurderingen:

- en generel beskrivelse af typen, der er tilstrækkelig til at identificere produktet, fortrinsvis ved hjælp af fotografier

- konstruktionstegninger og fremstillingstegninger samt lister over komponenter, delmontager, kredsløb osv.

- de nødvendige beskrivelser og forklaringer til forståelse af ovennævnte tegninger og lister og produktets funktion

- en liste over de standarder, der omhandles i artikel 7, og som helt eller delvis finder anvendelse, samt beskrivelse af de løsninger, der er valgt med henblik på at opfylde direktivets væsentlige krav i de tilfælde, hvor de i artikel 7, stk. 1, nævnte standarder ikke er anvendt

- resultatet af udførte forsøg, osv.

- prøvningsrapporter

- anbefalet brugerinformation eller instruktionsbog.

4. Det bemyndigede organ

4.1. undersøger den tekniske dokumentation, kontrollerer, at typen er fremstillet i overensstemmelse med denne, og fastslår, hvilke elementer der er konstrueret i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i de i artikel 7, stk. 1, nævnte standarder, samt hvilke elementer der er konstrueret, uden at de relevante bestemmelser i disse standarder er blevet anvendt

4.2. gennemfører eller lader gennemføre de nødvendige undersøgelser og prøvninger til kontrol af, om fabrikantens løsninger opfylder de væsentlige krav i direktivet, der er nævnt i artikel 5, litra a) og b)

4.3. gennemfører eller lader gennemføre de nødvendige undersøgelser og prøvninger til kontrol af, om typen opfylder de relevante fælles tekniske forskrifter, der omhandles i artikel 7, stk. 2

4.4. aftaler med ansøgeren, hvor undersøgelserne og de nødvendige prøvninger skal gennemføres.

5. Når det konstateres, at typen opfylder direktivets bestemmelser, udsteder det bemyndigede organ en EF-typeafprøvningsattest til ansøgeren. Attesten skal indeholde fabrikantens navn og adresse, undersøgelsens resultater, betingelserne for dens gyldighed samt de nødvendige data til identificering af den godkendte type.

En oversigt over de relevante dele af den tekniske dokumentation vedlægges attesten, og en kopi heraf opbevares af det bemyndigede organ.

6. Ansøgeren skal holde det bemyndigede organ, som opbevarer den tekniske dokumentation vedrørende EF-typeafprøvningsattesten, underrettet om enhver ændring af det godkendte produkt; ændringerne skal gøres til genstand for en tillægsgodkendelse, hvis de kan påvirke overensstemmelsen med de væsentlige krav eller de foreskrevne betingelser for anvendelse af produktet. Denne tillægsgodkendelse gives i form af en tilføjelse til den oprindelige EF-typeafprøvningsattest.

7. Hvert bemyndiget organ meddeler de øvrige bemyndigede organer relevante oplysninger om udstedte EF-typeafprøvningsattester og udstedte eller tilbagekaldte tillægsgodkendelser.

8. De øvrige bemyndigede organer kan indhente kopi af EF-typeafprøvningsattesterne og/eller tillægsgodkendelserne. Bilagene til attesterne stilles til de øvrige bemyndigede organers rådighed.

9. Fabrikanten eller dennes repræsentant skal ud over den tekniske dokumentation tillige opbevare en kopi af EF-typeafprøvningsattesten og eventuelt tillæg til denne i mindst ti år fra datoen for ophøret af fremstillingen af produktet.

Er hverken fabrikanten eller dennes repræsentant etableret i Fællesskabet, påhviler pligten til at holde den tekniske dokumentation til rådighed den person, som er ansvarlig for markedsføringen af produktet i Fællesskabet.

(1) En type kan dække over flere forskellige varianter af produkter, hvis forskellen mellem varianterne ikke berører sikkerhedsniveauet og de øvrige krav til produktets ydeevne.

BILAG II

TYPEOVERENSSTEMMELSE

1. Typeoverensstemmelsen er den del af proceduren, hvorved fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant garanterer og erklærer, at de pågældende produkter er i overensstemmelse med typen som beskrevet i EF-typeafprøvningsattesten og opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant anbringer den mærkning, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, på hvert enkelt produkt og udsteder en skriftlig typeoverensstemmelseserklæring.

2. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger for, at fremstillingsprocessen sikrer, at de fremstillede produkter er i overensstemmelse med typen som beskrevet i EF-typegodkendelsesattesten og med de krav i direktivet, der gælder for dem.

3. Fabrikanten eller dennes repræsentant skal opbevare en kopi af overensstemmelseserklæringen i mindst ti år fra datoen for ophøret af fremstillingen af produktet.

Er hverken fabrikanten eller dennes repræsentant etableret i Fællesskabet, påhviler pligten til at holde typeoverensstemmelseserklæringen til rådighed den person, som er ansvarlig for markedsføringen af produktet i Fællesskabet.

4. Et bemyndiget organ efter fabrikantens valg foretager eller lader foretage kontrol af produkterne med skiftende mellemrum. Det bemyndigede organ eller en repræsentant for dette udtager på stedet en passende stikprøve til kontrol af de færdige produkter, og der gennemføres de fornødne prøvninger for at kontrollere, om produkterne opfylder de relevante krav i direktivet. Opfylder et eller flere produkter ikke kravene, træffer det bemyndigede organ de nødvendige foranstaltninger.

BILAG III

KVALITETSSTYRING AF PRODUKTIONEN

1. Kvalitetsstyringen af produktionen er den del af proceduren, hvorved en fabrikant, der opfylder bestemmelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at de pågældende produkter er i overensstemmelse med typen som beskrevet i EF-typeafprøvningsattesten og opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant anbringer den mærkning, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, på hvert enkelt produkt og udsteder en skriftlig typeoverensstemmelseserklæring.

2. Fabrikanten skal anvende et godkendt kvalitetssystem for produktion, endelig produktkontrol og prøvning som beskrevet i punkt 3 og er underlagt den i punkt 4 omhandlede kontrol.

3. Kvalitetssystem

3.1. Fabrikanten indsender en ansøgning om vurdering af kvalitetssystemet for de pågældende produkter til et bemyndiget organ efter eget valg.

Ansøgningen skal indeholde:

- alle oplysninger, der er relevante for den planlagte produktkategori

- dokumentation vedrørende kvalitetssystemet

- i givet fald den tekniske dokumentation for den godkendte type og en kopi af EF-typeafprøvningsattesten.

3.2. Kvalitetssystemet skal sikre, at produkterne er i overensstemmelse med typen som beskrevet i EF-typeafprøvningsattesten samt med de krav i direktivet, der gælder for dem.

Alle de forhold, krav og bestemmelser, som fabrikanten har taget hensyn til, skal dokumenteres på systematisk og overskuelig måde i en skriftlig redegørelse for forholdsregler, procedurer og instruktioner. Denne dokumentation vedrørende kvalitetssystemet skal sikre, at kvalitetsprogrammer, -planer, -manualer og -registre fortolkes ens.

Redegørelsen skal navnlig indeholde en fyldestgørende beskrivelse af:

- kvalitetsmålsætninger og organisationsstruktur samt ledelsens ansvar og beføjelser med hensyn til produktkvalitet

- fremstillingsprocesser, teknikker vedrørende kvalitetskontrol og -styring samt de systematiske foranstaltninger, der vil blive anvendt

- de undersøgelser og prøvninger, der skal udføres før, under og efter fremstillingen, og den hyppighed, hvormed dette sker

- kvalitetsregistreringer, herunder kontrolrapporter og prøvnings- og kalibreringsdata, rapporter over personalets kvalifikationer mv.

- hvordan det kontrolleres, at den krævede produktkvalitet er opnået, og at kvalitetssystemet fungerer effektivt.

3.3. Det bemyndigede organ vurderer kvalitetssystemet for at fastslå, om det opfylder kravene i punkt 3.2. Organet skal antage, at disse krav er opfyldt, hvis kvalitetssystemerne anvender den harmoniserede standard på området (1).

Kontrolholdet skal mindst omfatte ét medlem, som har erfaring med at vurdere den pågældende produktteknologi. Vurderingsproceduren skal omfatte et besøg på fabrikantens anlæg.

Afgørelsen skal meddeles fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse.

3.4. Fabrikanten forpligter sig til at opfylde sine forpligtelser i henhold til kvalitetssystemet, således som det er godkendt, og til at vedligeholde det, således at det forbliver hensigtsmæssigt og effektivt.

Fabrikanten eller dennes repræsentant underretter det bemyndigede organ, som har godkendt kvalitetssystemet, om enhver påtænkt ændring af kvalitetssystemet.

Det bemyndigede organ vurderer de foreslåede ændringer og afgør, om det ændrede kvalitetssystem stadig opfylder de i punkt 3.2 omhandlede krav, eller om en fornyet vurdering er nødvendig.

Det bemyndigede organ meddeler fabrikanten afgørelsen. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse.

4. Kontrol på det bemyndigede organs ansvar

4.1. Formålet med kontrollen er at sikre, at fabrikanten fuldt ud opfylder sine forpligtelser i henhold til det godkendte kvalitetssystem.

4.2. Fabrikanten skal give det bemyndigede organ adgang til at inspicere produktions-, kontrol-, prøvnings- samt oplagringsfaciliteterne og give det alle nødvendige oplysninger, herunder

- dokumentation vedrørende kvalitetssystemet

- kvalitetsregistreringer, herunder kontrolrapporter, prøvnings- og kalibreringsdata, rapporter vedrørende personalets kvalifikationer mv.

4.3. Det bemyndigede organ skal gennemføre kontrolbesøg med rimelige mellemrum for at sikre, at fabrikanten vedligeholder og anvender kvalitetssystemet, og det udsteder en kontrolrapport til fabrikanten.

4.4. Det bemyndigede organ kan derudover aflægge uanmeldte besøg hos fabrikanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ foretage eller lade foretage prøvninger for om nødvendigt at kontrollere, om kvalitetssystemet fungerer hensigtsmæssigt. Det bemyndigede organ udsteder en besøgsrapport og i givet fald en prøvningsrapport til fabrikanten.

5. Fabrikanten skal i mindst ti år fra datoen for ophøret af fremstillingen af produktet kunne forelægge de nationale myndigheder:

- den i punkt 3.1, andet afsnit, andet led, omhandlede dokumentation

- de i punkt 3.4, andet afsnit, omhandlede meddelelser om ændringer

- de i punkt 3.4, fjerde afsnit, og punkt 4.3 og 4.4 omhandlede afgørelser og rapporter fra det bemyndigede organ.

6. Hvert af de bemyndigede organer, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, stiller relevante oplysninger om udstedte eller tilbagekaldte godkendelser af kvalitetssystemer til rådighed for de øvrige bemyndigede organer, der er omhandlet i nævnte artikel.

(1) Denne harmoniserede standard er EN ISO 9002, om nødvendigt suppleret for at tage højde for egenarten af de produkter, som den anvendes på.

BILAG IV

FULD KVALITETSSTYRING

1. Fuld kvalitetsstyring er den procedure, hvorved en fabrikant, der opfylder bestemmelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at de pågældende produkter opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant anbringer den mærkning, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, på hvert enkelt produkt og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring.

2. Fabrikanten anvender et godkendt kvalitetssystem for konstruktion, fremstilling, endelig produktionskontrol og prøvning som beskrevet i punkt 3 og er underlagt den i punkt 4 omhandlede kontrol.

3. Kvalitetssystem

3.1. Fabrikanten indsender en ansøgning om vurdering af kvalitetssystemet til et bemyndiget organ.

Ansøgningen skal indeholde

- alle relevante oplysninger om de planlagte produkter

- dokumentation vedrørende kvalitetssystemet.

3.2. Kvalitetssystemet skal sikre, at produkterne opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem.

Alle de forhold, krav og bestemmelser, som fabrikanten har taget hensyn til, skal dokumenteres på systematisk og overskuelig måde i en skriftlig redegørelse for forholdsregler, procedurer og instruktioner. Denne dokumentation vedrørende kvalitetssystemet skal sikre, at kvalitetspolitik og -procedurer, såsom kvalitetsprogrammer, -planer, -manualer og registre fortolkes ens.

Redegørelsen skal navnlig indeholde en fyldestgørende beskrivelse af:

- kvalitetsmålsætninger og organisationsstruktur samt ledelsens ansvar og beføjelser med hensyn til konstruktions- og produktionskvalitet

- de tekniske specifikationer, herunder de harmoniserede standarder og tekniske forskrifter samt relevante prøvningsspecifikationer, der vil blive anvendt, samt hvis de i artikel 7, stk. 1, omhandlede standarder ikke anvendes fuldt ud, hvordan det sikres, at de væsentligste krav i direktivet, der gælder for produkterne, vil blive opfyldt

- de teknikker til konstruktionskontrol og -verifikation samt de processer og systematiske foranstaltninger, der vil blive anvendt ved konstruktionen af produkterne, for så vidt angår den pågældende produktkategori

- de tilsvarende teknikker for fremstilling, kvalitetskontrol og kvalitetsstyring samt de systematiske fremgangsmåder og foranstaltninger, der vil blive anvendt

- de undersøgelser og prøvninger, der skal udføres før, under og efter produktionen, og den hyppighed, hvormed dette sker, samt resultaterne af de prøvninger, der er udført før produktionen, når det er relevant

- hvordan det sikres, at prøvnings- og undersøgelsesfaciliteterne er i overensstemmelse med de relevante krav for gennemførelse af den nødvendige prøvning

- kvalitetsregistreringer, herunder kontrolrapporter og prøvnings- og kalibreringsdata, rapporter over personalets kvalifikationer mv.

- hvordan det verificeres, at den krævede konstruktions- og produktkvalitet er opnået, og at kvalitetssystemet fungerer effektivt.

3.3. Det bemyndigede organ vurderer kvalitetssystemet for at fastslå, om det opfylder kravene i punkt 3.2. Organet skal antage, at disse krav er opfyldt, hvis kvalitetssystemerne anvender den relevante harmoniserede standard (1).

Det bemyndigede organ vurderer navnlig, om kvalitetskontrolsystemet sikrer produkternes overensstemmelse med direktivets krav på baggrund af den relevante dokumentation, der leveres i henhold til punkt 3.1 og 3.2, herunder, når det er relevant, prøvningsresultater leveret af fabrikanten.

Vurderingsholdet skal mindst omfatte ét medlem, som har erfaring med at vurdere den pågældende produktteknologi. Vurderingsproceduren skal omfatte et besøg på fabrikantens anlæg.

Afgørelsen skal meddeles til fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse.

3.4. Fabrikanten forpligter sig til at opfylde sine forpligtelser i henhold til kvalitetssystemet, således som det er godkendt, og til at vedligeholde det, således at det forbliver hensigtsmæssigt og effektivt.

Fabrikanten eller dennes repræsentant underretter det bemyndigede organ, som har godkendt kvalitetssystemet, om enhver påtænkt ændring af dette.

Det bemyndigede organ vurderer de foreslåede ændringer og afgør, om det ændrede kvalitetssystem stadig opfylder de i punkt 3.2 omhandlede krav, eller om en fornyet vurdering er nødvendig.

Det bemyndigede organ meddeler fabrikanten afgørelsen. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse.

4. EF-kontrol på det bemyndigede organs ansvar

4.1. Formålet med EF-kontrollen er at sikre, at fabrikanten fuldt ud opfylder sine forpligtelser i henhold til det godkendte kvalitetssystem.

4.2. Fabrikanten skal give det bemyndigede organ adgang til at kontrollere konstruktions-, produktions-, kontrol- og prøvnings- samt oplagringsfaciliteterne og skal give det alle nødvendige oplysninger, herunder

- dokumentation vedrørende kvalitetssystemet

- kvalitetsregistreringer i henhold til konstruktionsdelen i kvalitetssystemet, såsom resultater af analyser, beregninger, prøvninger mv.

- kvalitetsregistreringer i henhold til produktionsdelen i kvalitetssystemet, såsom kontrolrapporter samt prøvnings- og kalibreringsdata, rapporter over personalets kvalifikationer mv.

4.3. Det bemyndigede organ skal gennemføre kontrolbesøg med rimelige mellemrum for at sikre, at fabrikanten vedligeholder og anvender kvalitetssystemet, og udarbejde en kontrolrapport til fabrikanten.

4.4. Det bemyndigede organ kan desuden aflægge uanmeldte besøg hos fabrikanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ om nødvendigt foretage eller få foretaget prøvninger for at kontrollere, om kvalitetssystemet fungerer tilfredsstillende. Det udsteder en besøgsrapport og, i givet fald, en prøvningsrapport til fabrikanten.

5. Fabrikanten skal i et tidsrum på mindst ti år fra datoen for ophøret af fremstillingen af produktet kunne forelægge de nationale myndigheder:

- den i punkt 3.1, andet led, omhandlede dokumentation

- de i punkt 3.4, andet afsnit, omhandlede meddelelser om ændringer

- de i punkt 3.4, sidste afsnit, og punkt 4.3 og 4.4 omhandlede afgørelser og rapporter fra det bemyndigede organ.

6. Hvert af de bemyndigede organer, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, stiller relevante oplysninger om udstedte eller tilbagekaldte godkendelser af kvalitetssystemer, herunder henvisninger til de(t) pågældende produkt(er), til rådighed for de øvrige bemyndigede organer, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1.

(1) Denne harmoniserede standard er EN ISO 9001, om nødvendigt suppleret med henblik på at tage højde for de produkter, som den anvendes på.

BILAG V

MINIMUMSKRITERIER, SOM MEDLEMSSTATERNE SKAL LÆGGE TIL GRUND VED UDPEGELSE AF BEMYNDIGEDE ORGANER I HENHOLD TIL ARTIKEL 11, STK. 1

1. Det bemyndigede organ, dets leder og det personale, som skal udføre de opgaver, som det bemyndigede organ har fået pålagt at gennemføre, må hverken være konstruktør, fabrikant, leverandør eller være beskæftiget med montage af terminaludstyr eller være netoperatør eller tjenesteudbyder eller nogen af disse personers repræsentant. De må hverken deltage direkte i konstruktion, fabrikation, salg eller vedligeholdelse af terminaludstyr eller repræsentere de parter, der er beskæftiget med disse aktiviteter. Dette udelukker ikke, at der kan udveksles tekniske oplysninger mellem fabrikant og det bemyndigede organ.

2. Det bemyndigede organ og dets personale skal udføre de opgaver, som det bemyndigede organ har fået pålagt at gennemføre, med faglig integritet og teknisk kompetence på højeste plan og være uafhængigt af enhver form for pression og incitament navnlig af finansiel art, som kan påvirke deres bedømmelse eller kontrolresultater, især fra personer eller grupper af personer, der har interesse i disse resultater.

3. Det bemyndigede organ skal råde over det personale og besidde de faciliteter, som er nødvendige, for at det på fyldestgørende måde kan udføre de tekniske og administrative opgaver i forbindelse med de opgaver, det er udpeget til at udføre.

4. Det personale, som skal udføre kontrol, skal have:

- en god teknisk og faglig uddannelse

- tilstrækkeligt kendskab til de krav, der stilles til de prøvninger eller kontrolbesøg, der udføres, og en tilstrækkelig praktisk erfaring med sådanne prøvninger og kontrolbesøg

- den nødvendige færdighed i at udarbejde attester, journaler og rapporter, som gengiver kontrolresultaterne.

5. Det skal sikres, at kontrolpersonalet er uvildigt. Dets aflønning må hverken være afhængig af antallet af prøvninger eller kontrolbesøg eller af disse prøvningers eller kontrolbesøgs resultater.

6. Det bemyndigede organ skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre det privatretlige ansvar dækkes af staten i henhold til nationale retsregler, eller medmindre medlemsstaten selv er direkte ansvarlig.

7. Det bemyndigede organs personale er bundet af tavshedspligt om alt, hvad det får kendskab til under udøvelsen af sin virksomhed (undtagen over for de kompetente administrative myndigheder i den stat, hvor det udøver sin virksomhed) i henhold til dette direktiv eller enhver national retsforskrift udstedt til gennemførelse heraf.

BILAG VI

MÆRKNING TIL ANBRINGELSE PÅ UDSTYR, JF. ARTIKEL 12, STK. 1

- CE-overensstemmelsesmærkningen består af bogstaverne CE i følgende udformning, efterfulgt af de supplerende angivelser, der omhandles i artikel 12, stk. 1:

>TABELPOSITION>

- Hvis CE-mærkningen formindskes eller forstørres, skal modellens størrelsesforhold, som anført ovenfor, overholdes.

- De forskellige dele, der indgår i CE-mærkningen, skal være af ca. samme højde, og denne skal være mindst 5 mm.

BILAG VII

MÆRKNING TIL ANBRINGELSE PÅ UDSTYR, JF. ARTIKEL 12, STK. 4

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

- Hvis CE-mærkningen formindskes eller forstørres, skal modellens størrelsesforhold, som anført ovenfor, overholdes.

- De forskellige dele, der indgår i CE-mærkningen, skal være af ca. samme højde, og denne skal være mindst 5 mm.

BILAG VIII

MODEL TIL ERKLÆRING SOM NÆVNT I ARTIKEL 3, STK. 1, I EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 97/. . ./EF AF . . . OM TELETERMINALUDSTYR, SATELLITJORDSTATIONSUDSTYR OG GENSIDIG ANERKENDELSE AF UDSTYRETS OVERENSSTEMMELSE

>START GRAFIK>

Fabrikanten/leverandøren (1) .

.

.

erklærer, at (2) .

.

ikke er beregnet til at blive tilsluttet et offentligt telenet.

Tilslutning af sådant udstyr til et offentligt telenet i Fællesskabets medlemsstater vil være en krænkelse af den nationale lovgivning til gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/. . ./EF af . . . om teleterminaludstyr, satellitjordstationsudstyr og gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (EFT L . . .).

STED, DATO OG UNDERSKRIFT

(1) Navn og adresse. (2) Angivelse af udstyret.>SLUT GRAFIK>

BILAG IX

EF-PROCEDURE FOR INTERN FABRIKATIONSKONTROL

1. Dette bilag beskriver en procedure, hvorved fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant, som varetager de forpligtelser, der er fastlagt i punkt 2, sikrer og erklærer, at de pågældende produkter opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem.

Fabrikanten anbringer CE-mærkningen på hvert enkelt produkt og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring.

2. Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation, der er beskrevet i punkt 3, og fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsentant stiller den til rådighed for de nationale myndigheder med henblik på inspektion i mindst ti år efter det tidspunkt, hvor produktionen af produktet er ophørt.

Er hverken fabrikanten eller dennes repræsentant etableret i Fællesskabet, har den person, som er ansvarlig for produktets markedsføring i Fællesskabet, pligt til at fremlægge den tekniske dokumentation.

3. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere, om produkterne opfylder direktivets krav. I det omfang, der er nødvendigt for denne vurdering, skal dokumentationen indeholde følgende:

- en generel beskrivelse af produktet

- konstruktions- og produktionstegninger samt lister over komponenter, delmontager, kredsløb osv.

- de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for forståelse af ovennævnte tegninger og lister samt produktets funktion

- en liste over, hvilke af de standarder, der er nævnt i artikel 18, der er anvendt helt eller i relevant omfang, eller hvis der ikke er fastlagt sådanne standarder, dokumentationen vedrørende den tekniske konstruktion, samt beskrivelser af, hvilke løsninger der er brugt for at opfylde de krav i direktivet, der vedrører det pågældende produkt

- resultater af konstruktionsberegninger, kontrolundersøgelse mv.

- prøvningsrapporter.

4. Fabrikanten eller dennes repræsentant opbevarer en kopi af overensstemmelseserklæringen sammen med den tekniske dokumentation.

5. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at fremstillingsprocessen sikrer, at det fremstillede produkt er i overensstemmelse med den tekniske dokumentation, som er nævnt i punkt 2, og med de krav i direktivet, der vedrører det pågældende produkt.

BILAG X

DEL A Ophævede direktiver og bestemmelser (jf. artikel 34)

91/263/EØF

Artikel 11 i direktiv 93/68/EØF

93/97/EØF

DEL B Liste over gennemførelsesfrister til national lovgivning (jf. artikel 34)

>TABELPOSITION>

BILAG XI

>TABELPOSITION>

RÅDETS BEGRUNDELSE

I. INDLEDNING

1. Den 7. december 1995 forelagde Kommissionen et forslag, der var baseret på EF-traktatens artikel 100 A, om teleterminaludstyr, satellitjordstationsudstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (1).

2. Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse henholdsvis den 24. april 1996 (2) og den 22. maj 1996 (3).

3. Den 16. oktober 1997 fastlagde Rådet sin fælles holdning i henhold til traktatens artikel 189 B.

II. FORMÅL

4. Formålet med Kommissionens forslag er at gennemføre en officiel kodifikation af gældende regler vedrørende teleterminaludstyr, satellitjordstationsudstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse, således at det nye direktiv træder i stedet for de forskellige direktiver, som kodificeringen er møntet på (91/263/EØF, 93/97/EØF og artikel 11 i direktiv 93/68/EØF).

III. ANALYSE AF DEN FÆLLES HOLDNING

5. Da der er tale om en officiel kodifikation i henhold til den interinstitutionelle aftale af 20. december 1994, dvs. blot en kodifikation af de eksisterende tekster uden substansændringer, har Rådet i overensstemmelse med denne aftale ikke foretaget nogen substansændringer i Kommissionens forslag.

6. Rådet har derimod i forståelse med Kommissionen rettet nogle fejl i teksten til kodifikationsforslaget:

a) I betragtning 16, sidste punktum, er der indsat en henvisning til »teleterminaludstyr« ved siden af den til satellitjordstationsudstyr, således at betragtningens slutning nu har følgende ordlyd ». . . i den udstrækning, hvor de er specifikke for teleterminaludstyr og for satellitjordstationsudstyr.«

b) I artikel 5, litra a), er der tilføjet følgende punktum: »I nærværende direktiv omfatter de væsentlige krav personers sikkerhed på samme måde som i direktiv 73/23/EØF.« Dette punktum er tilføjet, fordi denne regel, som er nævnt i afsnit II om satellitjordstationsudstyr (jf. artikel 17, stk. 2), også skal nævnes i afsnit I om teleterminaludstyr, da den gælder for begge områder (jf. artikel 4, stk. 2, i direktiv 93/97/EØF).

c) Artikel 5, sidste afsnit, som begynder med »kravene om, at sådant . . . » er blevet rykket mod højre ind under litra g).

d) I bilag VII er symbolet vendt om, dvs. vendt rigtigt, i den spanske, franske og svenske udgave.

e) I bilag XI:

- i spalten »Nærværende direktiv« er henvisningen til artikel 5 opdelt i henvisninger til henholdsvis artikel 5, litra a), og artikel 5, litra b)-g)

- i spalten »Direktiv 91/263/EØF« er henvisningen til artikel 4, litra a), opdelt i henvisninger til henholdsvis artikel 4, stk. 1, litra a), og artikel 4, stk. 1, litra b)-g), og stk. 2

- i spalten »Direktiv 93/97/EØF« er der på højde med henvisningen til artikel 5, litra a), i spalten »Nærværende direktiv« indsat en henvisning til »Artikel 4, stk. 2«. I samme spalte er der efter henvisningen til artikel 8 indsat »stk. 1 og 2«.

(1) KOM(95) 612 endelig udg. 95/0309 (COD).

(2) EFT C 204 af 15. 7. 1996, s. 3.

(3) EFT C 166 af 10. 9. 1996, s. 60.