Meddelelse fra Kommissionen om henstilling af 29. september 2003 om en fælles praksis for ændring af designet på den nationale forside af euromønter i omløb(1)

(2003/C 247/03)

1. GENERELLE BETRAGTNINGER

Rådet enedes i 1996 om, at der skulle være et særligt nationalt symbol på forsiden af de euromønter, der er i omløb, og at der skulle være et fælles design på bagsiden. Medlemsstaterne enedes også senere om, at den nationale forside skulle have 12 stjerner omkring designet for at gøre den lettere genkendelig for den brede offentlighed. I 1998 konkluderede Rådet, at ... "der bør fastsættes et moratorium for udstedelsen af jubilæumsmønter, som er bestemt til at sættes i omløb, i de første år med de nye sedler og mønter." Hvad angår eventuelle ændringer af den nationale side på euromønterne i omløb, findes der på nuværende tidspunkt ingen nærmere bestemmelser, hverken af lovgivningsmæssig eller anden art.

Indførelsen af euromønterne i januar 2002 har affødt en mangfoldighed af møntdesign, idet 96 forskellige mønter er bragt i omløb alene af de 12 medlemsstater i euroområdet. Denne mangfoldighed har vakt interesse hos mange af Europas borgere og har uden tvivl medvirket til mønternes brede accept i offentligheden. Dog vil visse fælles regler både for de "normale" euromønter i omløb og eurojubilæumsmønter til at sættes i omløb (se bilaget for en definition af de forskellige typer af euromønter) hjælpe med til at sikre, at mangfoldigheden af mønter ikke skaber usikkerhed i offentligheden. Desuden bør de, der håndterer mønter i erhvervsmæssigt øjemed (banker, pengetransportvirksomheder, automatproducenter osv.), informeres i god tid om forestående ændringer. Endelig vil det - idet medlemsstaterne dog bør have tilstrækkelig frihed til at tage hensyn til deres traditioner i forbindelse med møntudstedelse - være hensigtsmæssigt at sikre en vis overensstemmelse i de forskellige nationale politikker.

2. HENSTILLINGENS INDHOLD

Vedlagte henstilling bygger på drøftelser med medlemsstaterne og fastsætter en række regler for ændring af den nationale side. Disse ændringer kan være af to typer. De kan være en følge af en generel ændring af den nationale side, som en medlemsstat måtte foretage af en bestemt grund, f.eks. fordi statsoverhovedet, der er afbildet på mønten, er ændret. En ny national side kan også være en følge af udstedelse af jubilæumsmønter i euro til at sættes i omløb. Denne henstilling har til formål at opstille fælles rammer for ændring af den nationale side på både normale euromønter og eurojubilæumsmønter i omløb, samtidig med den tillader medlemsstaterne at videreføre deres nationale traditioner på dette felt.

2.a) Normale euromønter i omløb

Den "normale"(2) nationale side på euromønter i omløb bør ikke ændres inden udgangen af 2008, medmindre statsoverhovedet, der er afbildet på mønten, ændres. Inden udløbet af dette moratorium vil der blive gennemført en undersøgelse for at afgøre, om moratoriet skal forlænges yderligere, eller om det skal overvejes at indføre andre regler.

2.b) Jubilæumsmønter i euro til at sættes i omløb

Moratoriet på udstedelsen af eurojubilæumsmønter til at sættes i omløb bør ophæves fra og med 2004, når en række betingelser er opfyldt. Højst én møntudstedelse pr. år pr. medlemsstat bør være tilladt. Udstedelsen af jubilæumsmønter bør desuden begrænses til en enkelt pålydende møntværdi i tråd med tidligere praksis i en række lande. 2-euromønten forekommer at være den mest egnede pålydende værdi af flere grunde: Den store diameter gør den meget egnet til afbilding af design, samtidig med at dens bimetalliske teknologi og øvrige tekniske karakteristika frembyder en meget passende beskyttelse mod forfalskning. Den høje pålydende værdi giver derudover mulighed for at dække produktionsomkostningerne og sikre et vist provenu for udstederen, idet mange af sådanne mønter vil blive samlerobjekt blandt borgerne.

Det samlede antal udstedte mønter bør være begrænset for enten at undgå, at der bliver for mange eurojubilæumsmønter i omløb i forhold til de normale 2-euromønter i omløb, eller at udstedelsen strækker sig over for lang en periode, idet udstedelsen af jubilæumsmønten i så fald reelt ville være ensbetydende med en ændring af den nationale side. På den anden side bør det udstedte antal mønter være stort nok til at sikre et effektivt omløb, i det mindste igennem et vist tidsrum. Et meget lille antal jubilæumsmønter ville på grund af deres relative knaphed blive samlerobjekter i stedet for mønter i omløb. De foreslåede udstedelseslofter er en balance, der både tager højde for det samlede antal nationalt udstedte 2-euromønter og det samlede antal udstedte mønter i denne pålydende værdi i hele euroområdet. Ved at fastsætte to mulige udstedelseslofter får landene valgmuligheden mellem den højeste af to udstedelseslofter, nemlig enten 0,1 % af det samlede omløb i euroområdet eller 5,0 % af det kumulerede nationalt udstedte antal 2-euromønter. Udstedelsesloftet på 0,1 % kan undtagelsesvis hæves til op til 2,0 %, hvis møntudstedelsen sker til minde om ægte verdensbegivenheder af stor symbolsk værdi på den betingelse, at den pågældende medlemsstat undlader at iværksætte en udstedelse af eurojubilæumsmønter til at sættes i omløb af tilsvarende omfang i løbet af de efterfølgende fire år.

2.c) Regler om forhåndsunderretning

Medlemsstaterne anmodes om at underrette Kommissionen mindst seks måneder, inden de indfører en ny national side (på både normale euromønter i omløb og eurojubilæumsmønter til at sættes i omløb). Denne underretning bør bl.a. omfatte et eksemplar af det nye design, en kort beskrivelse af designet, en redegørelse for den begivenhed eller person, mønten udstedes til minde om, samt angivelse af, hvilken pålydende værdi der er tale om, startdatoen for udstedelsen af mønten, det påtænkte antal udstedte mønter (for jubilæumsmønter) og den skønnede udstedelsesperiode (for jubilæumsmønter). Kommissionen offentliggør al relevant information i Den Europæiske Unions Tidende for at orientere alle implicerede parter. Møntudstedelser til minde om ægte verdensbegivenheder af stor symbolsk værdi, hvor det samlede antal udstedte mønter udgør mere end 0,1 % af det samlede antal 2-euromønter i omløb, bør godkendes af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg.

(1) EUT L 264 af 15.10.2003.

(2) EFT C 373 af 28.12.2001, s. 1.

BILAG

DEFINITIONER AF EUROMØNTER

Euromønter i omløb (både normale euromønter og eurojubilæumsmønter)

I overensstemmelse med traktatens artikel 106, stk. 2, har medlemsstaterne harmoniseret den pålydende værdi og de tekniske specifikationer for alle mønter, som er bestemt til at sættes i omløb, ved Rådets forordning (EF) nr. 975/98 af 3. maj 1998, ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 423/1999 af 22. februar 1999. I overensstemmelse med artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 er disse mønter de eneste mønter, der har status som lovligt betalingsmiddel i hele euroområdet.

Eurojubilæumsmønter til at sættes i omløb

Alle jubilæumsmønter i euro er en del af euromønterne i omløb. Den nationale side adskiller sig imidlertid fra den normale nationale side (den fælles side er identisk), idet den sædvanligvis benyttes til at mindes en begivenhed eller en person. Jubilæumsmønter udstedes i reglen igennem et vist tidsrum og i et begrænset antal. Muligheden for at udstede eurojubilæumsmønter til at sættes i omløb udspringer af de traditioner, der består på dette område.

Eurosamlermønter (ikke bestemt til at sættes i omløb)

Samlermønter i euro er ikke bestemt til at sættes i omløb og skal klart kunne skelnes fra mønter, der er bestemt til at sættes i omløb. Med henblik herpå besluttede økonomi- og finansministrene bl.a. den 31. januar 2000, at:

- deres pålydende værdi skal være forskellig

- de bør ikke benytte afbildinger, der er identiske med den fælles side på mønter, der er bestemt til at sættes i omløb. Desuden skal designet så vidt muligt også adskille sig i det mindste en anelse fra den nationale side på mønter i omløb

- mønterne skal i henseende til farve, diameter og vægt adskille sig væsentligt fra mønter, der er bestemt til at sættes i omløb, mht. mindst to af disse tre karakteristika.

Det blev desuden besluttet, at disse mønter kun skal have status som lovligt betalingsmiddel i udstedelseslandet. Eurosamlermønter fremstilles typisk af ædelmetaller (guld og sølv).