Nr. C 124/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 5. 83 
forhold til de øvrige erhverv, og/eller de områder, som er 
blevet hårdest ramt af de negative følgevirkninger af 
Fællesskabets politik til fremme af strukturomlægninger 
inden for tekstilindustrien. Udvalget ser sig imidlertid 
ikke i stand til at fremlægge sit syn på de faktisk udvalgte 
områder, idet det ikke er blevet tilstrækkeligt orienteret 
om alle de kriterier, Kommissionen har anvendt i hele 
EF-området. 
Bruxelles, den 23. marts 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 126 
og 127, 
under henvisning til anmodning af 11. november 1982 fra 
Rådet for de europæiske Fællesskaber om Udvalgets 
udtalelse om »Revision af Den europæiske Social­
fond«, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
formand den 28. juli 1982 og bekræftet af præsidiet om 
at pålægge Afdelingen for sociale anliggender at udarbej­
de udtalelse og beretning herom, 
under henvisning til afdelingens udtalelse udarbejdet den 
10. marts 1983, 5. Forslagene tir ændring af forordningen om visse 
områder, der er berørt af strukturomlægningen i (a) 
skibsbygningsindustrien og (b) jern- og stålindu­
strien 
5.1. Udvalget mener, at der er visse andre områder 
end dem, der er nævnt i forslaget, som burde komme i 
betragtning for særlige foranstaltninger. 
Fran^ois CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
under henvisning til beretning udarbejdet af ordføreren 
Danilo Beretta, 
under henvisning til forhandlingerne den 23. marts 1983 
(206. plenarforsamling, 23. og 24. marts 1983), og 
ud fra følgende betragtninger: 
Den stadige forværring af den internationale økonomiske 
situation har dramatiske konsekvenser for den sociale 
situation og særlig for arbejdsmarkedet; 
Fællesskabets nuværende socialpolitik er utilstrækkelig 
på grund af dens begrænsede aktionsmuligheder og 
problemerne i de enkelte medlemsstater; Udtalelse om revision af Den europæiske Socialfond 
Den tekst, som er udtalelsens genstand, er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende nr. C 308 af 25. november 1983, side 4-10: Forslag til: I. Rådets afgørelse 
82/0000/EØF om Den europæiske Socialfonds opgaver; II. Rådets forordning (EØF) om 
gennemførelse af Rådets afgørelse 82/0000/EØF om Den europæiske Socialfonds opgaver; 
III. Rådets afgørselse 82/0000/EØF om vedtægten for Udvalget for Den europæiske 
Socialfond. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 11. november 1982, i medfør af artikel 126 og 127 i traktaten om 
oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale 
Udvalg om den nævnte udtalelse. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 206. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles den 23. og 24. marts 1983. 
9. 5. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/5 
den stigende arbejdsløshed er foruroligende, fordi der 
samtidig føres en sparepolitik til ugunst for offentlige 
interventioner, og de sociale sikringsordninger er ude i en 
krise, som bl.a. skyldes den vanskelige beskæftigelses­
situation; 
det er i den nuværende situation absolut nødvendigt og 
hastende at der fastlægges og iværksættes en ny, konkret 
socialpolitik, som samordnes med den økonomiske, 
industrielle og valutamæssige politik og kan genoprette 
balancen i udviklingen; 
fonden bør blive et instrument til inspiration og en 
rettesnor for en sådan politik og bidrage til at skabe 
beskæftigelsesmuligheder under hensyntagen til de æn­
dringer i vor levevis, som følger med krisen; 
Kommissionen bør uden tøven eller vaklen påtage sig 
initiativet til at foretage revisionen inden for rammerne af 
en aktiv beskæftigelsespolitik, 
dette initiativ indebærer en administrativ koordinering af 
Fællesskabets finansielle instrumenter samt en hensigts­
mæssig investeringspolitik for Den europæiske Investe­
ringsbank -
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE 
enstemmigt, idet 2 dog undlod at stemme: 
Udvalget ser meget positivt på de nye retningslinjer for 
Socialfonden, men beklager, at Rådet ikke har set sig i 
stand til at fastlægge enkelthederne i revisionen af Den 
europæiske Socialfond inden 31. december 1982, således 
som det officielt var forudsat. 
Udvalget finder det beklageligt, at der ikke er blevet 
foretaget en omfattende undersøgelse af fondens indvirk­
ning på forholdene i Fællesskabet, fordi det derved havde 
været muligt ud fra et bedre kendskab til de faktiske 
forhold at evaluere revisionen af fonden. 
Udvalget er endvidere klar over, at det frembyder en fare, 
at fondsmidlerne i mangel af en socialpolitik, der inde­
bærer større solidaritet i Fællesskabet, i praksis i over­
vejende grad anvendes til subventioner eller til at bevare 
de nationale »kvotaer«. 
Efter at have gennemgået de af Kommissionen forelagte 
dokumenter og vurderet målsætningerne deri fremsætter 
Udvalget følgende bemærkninger og forslag hertil: 1. Generelle bemærkninger 
1.1. Fonden er et traktatinstrument, og det er afgø­
rende, at der nu foretages en revision for at den kan blive 
et effektivt instrument til bekæmpelse af arbejdsløshe­
den. 
1.2. Fondens virkefelt skal fortsat først og fremmest 
koncentreres om en erhvervsuddannelse, som kan frem­
me mobiliteten og bidrage til at opretholde beskæftigel­
sesniveauet og indirekte til at skabe nye arbejdspladser 
ved at søge at have overblik over udviklingen i tilbud og 
efterspørgsel og spille en mere dynamisk rolle hvad angår 
de initiativer, der skal fremme uddannelsen inden for nye 
fag a{ samfundsgavnlig art. Hertil kræves strukturelle 
foranstaltninger. 
1.3. Fonden skal i stadig stigende grad være et 
solidaritetsinstrument. Solidariteten bør finde udtryk i 
form af støtte til de kategorier, der er hårdest ramt af 
arbejdsløsheden: kampen mod ungdomsarbejdsløsheden 
bør prioriteres højere i fondens virkefelt, og enhver 
diskrimination mod kvinder må undgås. Ligeledes bør 
Fællesskabet i den nuværende situation på den ene side 
intervenere på de områder, hvor de traditionelle erhverv 
er truet, af tilbagegang, og på den anden side fortsat 
effektivt understøtte de regioner, hvor udviklingen er 
tilbagestående. For at fremme iværksættelsen afretnings-
linjerne for fondens virke bør der tages hensyn til den 
strukturelle forsinkelse i udviklingen, som bevirker, at de 
»super prioriterede« regioner ikke er i stand til at følge 
revisionens retningslinjer med det samme. 
1.4. Ud fra disse betragtninger bør der kunne føres en 
fællesskabspolitik på beskæftigelsesområdet med større 
solidaritet og dog inden for rammerne af de nationale 
prioriteter. 
1.5. I den aktuelle situation er det ikke længere 
tilstrækkeligt at plædere for en generel forhøjelse af 
Socialfondens midler, således som man med ringe resultat 
har gjort ved tidligere lejligheder. Det er nødvendigt at 
lade fonden råde over et beløb, der svarer til 10 % af 
EF-budgettet. 
1.6. Ej heller er det muligt længere at udsætte iværk­
sættelsen af foranstaltninger til sikring af en national 
samordning af Fællesskabets forskellige støtteinstrumen­
ter, forstået således, at man forbeholder bevillingerne til 
de respektive formål. Dette fremhæver igen behovet for 
en forøgelse af Fællesskabets egne midler gennem en 
fornyelse af budgetpolitikken. 
1.7. Selve ideen med og målsætningerne for reformen 
leder tanken hen på nødvendigheden af reelt at inddrage 
Nr. C 124/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 5. 83 
arbejdsmarkedets organisationer både i arbejdet med at 
forberede og fastlægge programmerne på nationalt og 
lokalt plan og i det arbejde, som gøres i Udvalget for Den 
europæiske Socialfond. 
2. Bemærkninger til Kommissionens udtalelse om revi­
sionen af Den europæiske Socialfond 
2.1. Tildelingen af fondens midler skal ske på grund­
lag af en inddeling af niveau-III-regionerne, som foretages 
ud fra deres arbejdsløshedstal og deres økonomiske 
ressourcer. På denne måde tilstræbes så hensigtsmæssig 
en koncentrering af midlerne som muligt. 
Inddelingen af regionerne skal ske på grundlag af en 
statistisk indeks, hvori der indgår fire elementer. I denne 
nye indeks, som skal erstatte de gældende geografiske 
udvælgelseskriterier, er der taget ligeligt hensyn til føl­
gende fire elementer: per capita BNP, den samlede 
arbejdsløshed, langtidsledigheden og ungdomsledighe-
den. Samtidig er det hensigten at etablere disse tal for 
nogle geografiske områder, som er mindre end dem, man 
hidtil har anvendt i EF-sammenhæng. 
2.2. Med hensyn til den statistiske indeks må det 
bemærkes, at det på den ene side er vanskeligt at fastlægge 
disse sub-regionale områder, fordi de enkelte staters 
territoriale og administrative opdelinger ikke uden videre 
kan sammenlignes, og at der på den anden side ikke 
foreligger tilstrækkelige statistiske oplysninger for disse 
områder. 
2.3. De sagsforhold, som arbejdsløshedsstatistikkerne 
bygger på, indgår på forskellig måde i de forskellige 
medlemsstaters statistiske aggregeringer og disaggrege­
ringer; derfor egner de statistikker for enkelte lande og 
regioner, som Kommissionen vil få at arbejde med, sig 
ikke til en objektiv sammenligning. Følgelig bliver det 
nødvendigt at indføre foranstaltninger gennem hvilke 
Kommissionen kan få sikkerhed for, at der er samstem­
mighed mellem de forhold, der tages som udgangspunkt; 
kun således kan man sikre, at der er lige adgang til 
hjælpen fra fonden i situationer, hvor behovet er det 
samme. 
2.4. Dette krav lader sig ikke opfylde umiddelbart; 
der må derfor anvendes overgangsløsninger, for at fonden 
kan sættes ind så hurtigt og effektivt som muligt over for 
de omfattende behov for uddannelse og over for den 
meget alvorlige arbejdsløshed. 
2.5. Hvad fremgangsmåden angår, kan det ikke for­
svares at bruge en enkelt statistisk indeks til afgørelse af, 
hvilke behov for uddannelse og beskæftigelse der forelig­
ger på regionalt plan; det er nødvendigt gennem en 
bestemmelse at sikre, at de statistiske indikatorer bliver 
behandlet som vejledende og vurderet i en større sam­menhæng. Det er nødvendigt også at inddrage arbejds­
markedets organisationer for at der på EF-niveau bliver 
taget hensyn til de specifikke forhold, som fonden skal 
bruges til at afhjælpe. 
2.6. I den nye Socialfond er der for første gang taget 
konkret hensyn til betydningen af støtte til innovationen i 
forbindelse med udviklingen af en mere effektiv fælles 
politik for beskæftigelse og erhvervsuddannelse. For at 
følge denne retningslinje op på bedst mulige måde er det 
nødvendigt først og fremmest at udnytte den rolle og 
funktion, som påhviler Det europæiske center for udvik­
ling af Erhvervsuddannelse, og dernæst at fastlægge 
omfanget af de midler, som er bestemt for foranstaltnin­
ger vedrørende innovationen. 
2.7. Opdelingen af fondens budget i kvoter bestemt til 
ordinære foranstaltninger og kvoter bestemt til specielle 
foranstaltninger kunne under deltagelse af Fondsudvalget 
undersøges og revideres en gang årligt på basis af 
programmerne og under hensyntagen til indvundne erfa­
ring*, <\ 
3. Bemærkninger til afgørelsesudkastet vedrørende 
fondens opgaver 
3.1. I artikel 1, stk. 1, bekræftes det, at fonden skal 
bidrage til »at give arbejdskraften de fornødne faglige 
kvalifikationer for at opnå stabil beskæftigelse«. Denne 
bekræftelse bør præciseres således, at det helt klart 
fremgår, at der med ordet »arbejdskraft« sigtes til hele 
den erhvervsmæssige befolkning på alle niveauer og inden 
for samtlige erhverv, det være sig fremstillingsvirksom­
hed eller servicefag. 
3.2. Af artikel 1, stk. 2, fremgår det, at fonden kan 
deltage i finansieringen af foranstaltninger vedrørende 
ansættelse af ny arbejdskraft og støtte til lønomkostnin­
ger. En sådan støtte fra EF's side bør være betinget af, at 
der foreligger konkrete uddannelsesudsigter, som har 
deres baggrund i projekter, omkring hvilke der foreligger 
en forudgående aftale mellem arbejdsmarkedets parter, 
således at der sikres en effektiv og varig forbedring af 
beskæftigelsessituationen. 
Med hensyn til »ydelse af teknisk bistand og rådgivning 
med henblik på oprettelse af nye arbejdspladser« er det 
nødvendigt, at der sker en præcisering af tildelingsbetin-
gelserne for støtten, da det på den ene side må undgås, at 
man støtter private institutioner, hvis målsætninger ikke 
harmonerer med erhvervsvejledningspolitikken, således 
som denne er fastlagt eller fastlægges på nationalt 
og/eller fællesskabsplan, og på den anden side at støtten 
går til aktiviteter, der naturligt henhører under de 
nationale arbejdsmarkedsmyndigheders område. 
3.3. Artikel 3, stk. 1, omhandler foranstaltninger til 
gunst for »unge umiddelbart efter den obligatoriske 
9. 5. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/7 
skolegangs ophør«. Ungdomsarbejdsløshedens nuværen­
de omfang taler fuldt ud for en udbygning af de omhand­
lede foranstaltninger. En forudsætning må dog være, at 
der er tale om præcise uddannelsesprogrammer, der tages 
op til revision, når man efter en passende periode har 
indhøstet de fornødne erfaringer. Det er således vigtigt at 
kunne vurdere, hvilken indflydelse tiltagene har haft på 
de unges grunduddannelse i almindelighed, skønt dette jo 
i princippet er medlemsstaternes ansvarsområde. 
3.4. Ifølge artikel 3, stk. 2, kan fonden yde tilskud til 
specifikke foranstaltninger for at »fremme foranstalt­
ninger af fornyende karakter ... og udvekslingen af 
erfaringer«. Til disse foranstaltninger vil det være nød­
vendigt at afsætte 20 % af fondens samlede budget. Med 
en sådan budgetandel ville man da kunne dække: 
— den specifikke støtte til fornyende projekter, som 
udformes og forvaltes i fællesskab af arbejdsmarke­
dets parter og/eller af arbejdsmarkedets parter og 
regeringerne; 
— initiativer til gunst for projekter i grænseområder og 
projekter med deltagelse af to eller flere medlemssta­
ter; 
— støtte til projekter, der i kraft af, at de bygger på 
konkrete innovationer, kan bidrage til at forbedre 
særlig ugunstigt stillede befolkningsgruppers situa­
tion, også i regioner som normalt måtte være udeluk­
ket fra fondsstøtte. 
Den andel af fondens budget, der afsættes til sådanne 
særlige projekter, kunne varieres år for år på basis af 
indhøstede erfaringer. 
3.5. Artikel 4, stk. 1, litra a) omhandler tilskud til 
»personer, som er arbejdsløse eller truet af arbejdsløs­
hed«; det må præciseres, at dersom denne personkreds' 
situation er et resultat af strukturrationalisering, bør 
støtten gå til uddannelses- eller omskolingsformål, som 
indebærer, at disse personer rent faktisk og på den rigtige 
måde indpasses eller genindpasses på arbejdsmarkedet. 
Endvidere bør det klart slås fast, at de pågældende 
virksomheder kun er støtteberettigede, i det øjeblik de 
kan garantere arbejdskraftens fortsatte ansættelse i den 
samme virksomhed, eller hvis de handler inden for 
rammerne af programmer, der realiseres i direkte samar­
bejde med de lokale eller regionale myndigheder... 
3.6. Artikel 4, stk. 2, litra a) omhandler tilskud til 
omskoling og erhvervsmæssig specialisering af personer 
ansat i små og mellemstore virksomheder. Tilskuddene 
bør også omfatte kooperativer, ligesom de også burde 
udstrækkes til indehavere af små virksomheder inden for 
håndværks- eller tertiærsektoren og til de enkelte 
branchers fælles erhvervsuddannelsescentre. 3.7. Den førnævnte prioritet må ikke på forhånd 
udelukke støtte til efteruddannelsesprogrammer, der 
knytter sig til teknologiske fremskridt, da den enkelte 
virksomhed kan og bør tilrettelægge sådanne for også i 
fremtiden, gennem en cementering af sin konkurrence­
mæssige stilling, at sikre arbejdspladser. 
3.8. Artikel 4, stk. 2, litra b) omhandler tilskud til 
undervisere, erhvervsvejledere, arbejdsformidlere og 
udviklingskonsulenter. Med hensyn specielt til udvik­
lingskonsulenter ville det være hensigtsmæssigt med en 
afgrænsning af arten og omfanget af deres opgaver; 
desuden bør det også præciseres, at tilskuddet skal ydes 
på den betingelse, at disse konsulenter virker inden for 
offentlige eller halvoffentlige organer. Dersom arbejds­
markedets parter har en medindflydelse inden for disse 
organer, vil det være lettere på en mere hensigtsmæssig 
måde at afdække og udnytte det pågældende områdes 
ressourcer og at dække de kollektive behov med offentlige 
ydelser. 
For at gøre det lettere at overvinde modstanden mod 
indførelsen af ny teknologi, at bidrage til at indvinde det 
forsømte på strukturrationaliseringsområdet samt at 
fremme uddannelsesmæssig tilpasning i de små og mel­
lemstore virksomheder ville det i øvrigt være hensigts­
mæssigt, om fonden kunne yde støtte til uddannelse af 
overordnet personale. 
3.9. KiartikelS, stk. 3, fremgår det, at fondens bidrag 
kan forhøjes til 100 %, når det drejer sig om forunder­
søgelser eller evalueringsundersøgelser. Det ville fore­
komme hensigtsmæssigt, dersom man udstrakte dette til 
også at dække samtlige de i artikel 3, stk. 2, omhandlede 
projekter, da innovationsforanstaltninger indeholder et 
betydeligt element af usikkerhed. 
3.10. I artikel 6, stk. 2, opstilles kriterierne for 
projekternes prioritering. Ud fra betragtningerne i 
pkt. 2.1, 2.2 og 2.3 er det nødvendigt: 
— at sikre, at der anvendes sammenlignelige data om den 
samlede, den strukturelle, den langvarige samt ung­
domsarbejdsløsheden på subregionalt, regionalt og 
nationalt plan; 
— at fastsætte en frist for EF-landenes tilpasning af deres 
statistiske data til EF-defkationerne; 
— i en overgangsperiode at benytte de disponible statis­
tiske oplysninger, som skal fremlægges senest 
31. marts hvert år, første gang i indeværende år; 
formålet er bedst muligt medinddragelse af arbejds-
Nr. C 124/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 5. 83 
markedsparterne og regeringerne i såvel analysen af 
de indsamlede oplysninger som i fastlæggelsen af 
programmer for det følgende år; 
— at benytte de statistiske indikatorer som rettesnor. 
3.11. I artikel 6, stk. 3, foreslås en særlig indsats til 
støtte for områder, hvor arbejdsløsheden er mindst tre 
gange så høj som landsgennemsnittet. Der er fare for, at 
denne bestemmelse ikke kan besættes i praksis, dels på 
grund af det høje landsgennemsnit for arbejdsløsheden, 
dels fordi den gennemsnitlige arbejdsløshed i små lande 
stort set er den samme som i ovennævnte hårdt ramte 
områder. Man bør derfor operere med en sats, som er det 
dobbelte af den gennemsnitlige arbejdsløshed og for de 
mindre landes vedkommende med en sats svarende til det 
dobbelte af den gennemsnitlige arbejdsløshed i andre 
områder i det pågældende land. 
4. Bemærkninger til forordningsforslaget 
4.1. I artikel 1 og 2 anføres fondens bidrag til de 
udgifter, som er nødvendige for at iværksætte de initia­
tiver, som falder ind under fondens målsætninger. På 
basis af de betragtninger, som anføres om Kommissio­
nens forslag til afgørelse, skal det gentages, at ansættel-
sespræmierne og godtgørelserne for beskæftigelse af 
personer, der har været arbejdsløse i over et år, bør kobles 
sammen med konkrete uddannelsesmuligheder samt 
rimelige garantier for varig beskæftigelse af de berørte 
arbejdstagere. 
Endvidere bør det faste beløb kun forhøjes med 50 % når 
der er tale om arbejdsløse unge mellem 18 og 25 år. 
4.2. Udvalget finder det påkrævet, at Kommissionen 
intervenerer over for medlemsstaterne, så at disse over­
holder tidsfristen for indsendelse af deres årlige rapport 
(31. marts), så denne har mulighed for at foretage en 
komplet vurdering af fondens udnyttelse. 
4.3. Det bemærkes videre, at forordningsforslaget 
ikke mere indeholder en revisionsklausul. En sådan 
klausul er ikke desto mindre absolut påkrævet, hvis man 
vil fastholde fondens fleksibilitet og dermed dens effekti­
vitet som et aktivt instrument, der indvirker på arbejds­
markedsstrukturen . 
4.4. Det er ligeledes nødvendigt at opvurdere konsul­
tationen af arbejdsmarkedsparterne vedrørende specifik­
ke projekter. Sådan konsultation er nødvendig, fordi den 
kan garantere både at projekterne er nyttige, og at 
fondens intervention bliver effektiv. I den nye forordning bør medtages hovedindholdet af artikel 5, stk. 2, i 
forordning (EØF) nr. 2396/71 af 8. november 1971, 
hvorefter ansøgningerne skal indeholde oplysninger om 
vilkårene for arbejdsmarkedsparternes deltagelse i udar­
bejdelsen af projekter. Endvidere bør det præciseres, at 
projekterne ikke må drøftes, førend de berørte arbejds­
markedsparter har udtalt sig om dem. 
5. Bemærkninger tH Kommissionens udtalelse om So-
cialfondsudvalget 
5.1. Kommissionen understreger i udtalelsen med 
rette, at fondsudvalgets medvirken i behandlingen af 
ansøgninger om fondsstøtte bør smidiggøres under hen­
syntagen til de nye opgaver, som fonden skal opfylde efter 
revisionen. 
5.2. Kommissionen foreslår, at der oprettes et under­
udvalg til at behandle ansøgningerne; dette er et godt 
forslag, omend det ikke må medføre, at fondsudvalgets 
opgaver undermineres; der bør derfor foretages en bedre 
opdeling af fondsudvalgets funktion så det i højere grad 
kan præge vurderingen af de forelagte projekter. 
5.3. Det bør nedfældes på papiret, at udvalget på sine 
plenarmøder skal undersøge, om de nye retningslinjer 
overholdes, ligesom det skal kunne medvirke til at 
fastlægge de justeringer, som den nye fondsforvaltning 
måtte nødvendiggøre. Det er derfor helt på sin plads, at 
udvalget holder plenarmøder med regelmæssige mellem­
rum. 
6. Bemærkninger til udkastet til afgørelse om vedtæg­
ten for Socialfondsudvalget 
6.1. Til fondsudvalgets opgaver, som opremses i 
artikel 1, bør føjes konsultation om udkastet til årsberet­
ning om fondens aktiviteter, med det formål at analysere 
fondens reelle virkning i det forløbne år. 
6.2. Artikel 8 handler om udvalgets formand; artik­
len bør præciseres derhen, at udvalgets formand er et 
medlem af EF-Kommissionen, som dog ikke deltager i 
afstemninger. 
9. 5. 83 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 124/9 
6.3. I artikel 10 bør det fastsættes, hvor hyppigt 
udvalget skal holde møde. 
6.4. Ifølge artikel 11 indkalder de enkelte medlems­
stater til et møde til forberedelse af selve de fondsmøder, 
Bruxelles, den 23. marts 1983. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 198, 
under henvisning til anmodning af 11. november 1982 fra 
Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udvalgets 
udtalelse om »Udkast til Rådets resolution om er-
hvervsuddannelsespolitikken i De europæiske Fællesska­
ber i 1980'erne«, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
præsidium den 23. november 1982 om at pålægge 
Afdelingen for sociale anliggender at udarbejde en udta­
lelse om spørgsmålet, 
under henvisning til nævnte afdelings udtalelse af den 
10. marts 1983, 
under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, 
Herbert Nierhaus, og 
under henvisning til forhandlingerne den 23. marts 1983 
(206. plenarforsamling, 23. og 24. marts 1983) -hvor ansøgningerne skal behandles. Sådanne forbereden­
de møder vil fremme fondsudvalgets behandling og virke 
befordrende for arbejdsmarkedsparternes medvirken. 
Der bør også afholdes forberedende møder, inden fon­
dens mere generelle opgaver skal til behandling. 
Fran^ois CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
enstemmigt 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Udvalget har med stor interesse mærket sig 
Kommissionens udkast til resolution og hilser de foreslåe­
de fælles initiativer til forbedring af erhvervsuddannelsen 
velkommen. 
1.2. Udvalget har allerede adskillige gange beskæfti­
get sig med problemerne i forbindelse med erhvervsud­
dannelsen og peger i den forbindelse specielt på sin 
udtalelse om erhvervsforberedelse for unge, der er ar­
bejdsløse, eller som trues af arbejdsløshed (J), initiativud­
talelsen om almen og faglig uddannelse for unge arbejds­
tagere (2) og udtalelsen om indførelse af en ny form for 
tilskud fra Den europæiske Socialfond til fordel for 
unge (3) samt genoptager sine tidligere principielle 
(!) EFT nr. C 61 af 10. 3. 1977. 
(2) EFT nr. C 181 af 31. 7. 1978. 
(3) EFT nr. C 283 af 27. 11. 1978. Udtalelse om udkast til Rådets resolution om erhvervsuddannelsespolitikken i De europæiske 
Fællesskaber i 1980'erne 
Den tekst, som er udtalelsens genstand, er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende nr. C 306 af 23. november 1982, side 6. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 11. november 1982 i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg om det 
nævnte forslag. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog sin udtalelse på sin 206. plenarforsamling afholdt i 
Bruxelles den 23. og 24. marts 1983.