RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

OM UDVIKLINGEN AF VISUMINFORMATIONSSYSTEMET (VIS) I 2011 (forelagt i henhold til artikel 6 i Rådets beslutning 2004/512/EF)

INDHOLDSFORTEGNELSE

RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET OM UDVIKLINGEN AF VISUMINFORMATIONSSYSTEMET (VIS) I 2011 (forelagt i henhold til artikel 6 i Rådets beslutning 2004/512/EF).................................................................................................................................................... 2

1........... Indledning....................................................................................................................... 4

2........... Retlig ramme for VIS...................................................................................................... 4

3........... Fremskridt i rapporteringsperioden.................................................................................. 4

3.1........ Udvikling og test af det centrale system........................................................................... 4

3.2........ Udvikling af det biometriske matchsystem (BMS)............................................................ 5

3.3........ VIS Mail-kommunikationsmekanismen............................................................................ 5

3.4........ Siteforberedelser og netværk.......................................................................................... 5

3.5........ Overdragelse af det centrale system til de franske myndigheder (C.SIS)........................... 6

3.6........ Medlemsstaternes nationale planlægning.......................................................................... 6

3.7........ Idriftsættelse af VIS i Nordafrika.................................................................................... 7

3.8........ Idriftsættelse af VIS i andre regioner end Nordafrika....................................................... 7

3.9........ Statistikker..................................................................................................................... 8

4........... Kontrakt om vedligeholdelse og videreudvikling af VIS.................................................... 9

5........... Oplysningskampagne...................................................................................................... 9

6........... Projektstyring............................................................................................................... 10

6.1........ Planlægning og budget.................................................................................................. 10

6.2........ Risikostyring................................................................................................................. 10

7........... Venner af VIS.............................................................................................................. 11

8........... Konklusion................................................................................................................... 11

9........... Bilag: VIS-ARBEJDSGRUPPER................................................................................. 12

9.1........ SISVIS-udvalget.......................................................................................................... 12

9.2........ Møder for de nationale VIS-projektledere.................................................................... 12

9.3........ Den rådgivende testgruppe............................................................................................ 12

9.4........ VIS Mail-ekspertgruppen............................................................................................. 12

1. Indledning

Kommissionen forelægger hermed i overensstemmelse med artikel 6 i Rådets beslutning 2004/512/EF af 8. juni 2004 om indførelse af visuminformationssystemet (VIS)[1] Rådet og Europa-Parlamentet den ottende statusrapport om udviklingen af visuminformationssystemet (VIS)[2]. I rapporten beskrives det arbejde, Kommissionen har gennemført i tidsrummet januar-december 2011.

2. Retlig ramme for VIS

I medfør af artikel 48 i VIS-forordningen[3] vedtog Europa-Kommissionen den 21. september 2011 en gennemførelsesafgørelse om fastsættelse af den dato, hvor visuminformationssystemet (VIS) skal idriftsættes i den første region (2001/636/EU)[4]. Datoen blev fastsat til den 11. oktober 2011 (se afsnit 3.7).

Kommissionens forordning nr. 977/2011 af 3. oktober 2011 om ændring af visumkodeksen blev også vedtaget i rapporteringsperioden[5].

Der blev ikke vedtaget andre retlige instrumenter vedrørende VIS i 2011.

3. Fremskridt i rapporteringsperioden

3.1. Udvikling og test af det centrale system

I rapporteringsperioden blev to testfaser afsluttet med succes, den første involverede syv deltagerlande, og den anden involverede 16 (de samme syv og ni andre)[6]. De to testfaser blev afsluttet senere end oprindelig planlagt, men stadig inden for rapporteringsperioden på grund af omkørsel af visse test, der viste systemets stabilitet og robusthed. Til slut kunne det konstateres, at begge testrækker havde opfyldt de kontraktmæssige krav.

Systemet blev idriftsat den 11. oktober 2011 i Schengenlandenes visumudstedende konsulater i Nordafrika (Algeriet, Egypten, Libyen, Mauretanien, Marokko og Tunesien). I overensstemmelse med den ændrede Schengengrænsekodeks[7] begyndte medlemsstaterne 20 dage efter idriftsættelsen, dvs. den 31. oktober 2011, at tjekke alle visa i VIS, i hvert fald visummærkatens nummer ved alle grænseovergangssteder i Schengenområdet.

Den 19. december 2011 tilsluttede Liechtenstein sig Schengen og blev koblet på VIS.

3.2. Udvikling af det biometriske matchsystem (BMS)

Udviklingen af det biometriske matchsystem (BMS), der skal sikre genkendelse af fingeraftryk i VIS, har uden problemer støttet VIS-driftstest og foreløbige systemafleveringstest (PSAT).

BMS blev idriftsat sammen med VIS den 11. oktober 2011. Den endelige systemafleveringsperiode på 5 måneder startede den følgende dag.

I perioden mellem den 11. oktober 2011 og den 31. december 2011 lagrede BMS i alt 170 138 fingeraftryk. Langt de fleste af disse fingeraftryk blev sendt til Frankrig, Tyskland, Italien og Spanien. Medlemsstaterne fortsatte med at anvende de softwarekit, som BMS-kontrahenten havde leveret til optagelse af fingeraftryk. Nogle medlemsstater forbedrede i væsentlig grad kvaliteten af fingeraftrykkene i de første måneder. Kvaliteten af nogle medlemsstaters fingeraftryk skal imidlertid stadig forbedres. Medlemsstaterne er også begyndt at kontrollere fingeraftryk ved grænseovergangssteder, hvilket er frivilligt i en overgangsperiode på tre år ifølge Schengengrænsekodeksen.

3.3. VIS Mail-kommunikationsmekanismen

Der blev nået to væsentlige resultater i rapporteringsperioden vedrørende VIS Mail. Det første er idriftsættelsen i konsulater i denne region med udveksling af et begrænset antal konsulære samarbejdsmeddelelser vedrørende VIS Mails produktionsinfrastruktur. Det andet vigtige resultat er afslutningen af specifikationerne for VIS Mails fase 2. I denne fase, som starter, når VIS er sat i drift verden over, vil VIS Mail have indarbejdet Schengenkonsultationsnetværkets funktionaliteter. Proceduren for Kommissionens vedtagelse af en gennemførelsesafgørelse for specifikationerne blev igangsat ved afslutningen af rapporteringsperioden. Den 9. december 2011 afgav SISVIS-udvalget i dets VIS-sammensætning en positiv udtalelse om udkastet til specifikationer. Afgørelsen forventes vedtaget i løbet af 2012 (se afsnit 9.1).

3.4. Siteforberedelser og netværk

Rumænien blev koblet til sTESTA-netværket i rapporteringsperioden, og Liechtenstein fik adgang til produktionsmiljøet ved udgangen af december 2011. Hovedaktiviteterne i forbindelse med netværket i rapporteringsperioden var a) at sikre driften af "failover-mekanismen" fra den primære lokalitet til backuplokaliteten, b) at råde over en Network Time Protocol-server til tidssynkronisering mellem det centrale site og medlemsstaternes site, c) at opdatere netværksteknologien, som har gjort krypteringsværktøjerne mere robuste, d) at teste VIS Mail Relay, e) at tilvejebringe en kommunikationsinfrastruktur for C.SIS-personale til interaktion med medlemsstaterne, f) at tilvejebringe en webportal med en detaljeret oversigt over netværkets situation til C.SIS-personalets overvågningsaktiviteter, og endelig g) at overvåge VIS-netværket i kritiske testfaser før og umiddelbart efter idriftsættelsen af VIS.

"Failover-mekanismen" gør det muligt for medlemsstaterne ved hjælp af et nationalt backupsystem at sikre fortsat drift, hvis det nationale system bryder sammen. "Failover-øvelsen" blev afsluttet med succes i tolv medlemsstater ved udgangen af 2011. Øvelsen vil fortsætte i 2012 i de medlemsstater, der er interesseret i at gennemføre denne løsning.

3.5. Overdragelse af det centrale system til de franske myndigheder (C.SIS)

Efter en succesfuld afslutning af alle testfaser blev det centrale system gradvist overdraget til de franske myndigheder i Strasbourg (C.SIS) over en periode på tre uger i september 2011. Denne proces omfattede forskellige tekniske aktiviteter vedrørende VIS og BMS, som f.eks. rengøring af databasen og afprøvning af forskellige driftsprocedurer (f.eks. switchover/switchback, stop/start).

I overgangsperioden, før forvaltningsagenturet (EU-agenturet for store it-systemer inden for området frihed, sikkerhed og retfærdighed) træder i kraft pr. 1. december 2012, vil Kommissionen være ansvarlig for forvaltningen af systemets daglige drift. I overensstemmelse med VIS-forordningen kan Kommissionen overdrage driftsforvaltningen af VIS til nationale offentligretlige organer i to forskellige medlemsstater. Der er indgået en aftale med de nationale myndigheder i Frankrig om levering af tjenester i relation til driftsforvaltning. Der er også indgået aftaler med Frankrig og Østrig vedrørende henholdsvis infrastrukturen for det centrale site i Strasbourg og back-upsitet i St Johann im Pongau.

3.6. Medlemsstaternes nationale planlægning

Idriftsættelsen af VIS afhænger ikke kun af det centrale systems tilgængelighed, men også af fremskridt med de nationale projekter.

Ved hjælp af den månedlige rapporteringsmekanisme inden for rammerne af "Venner af VIS" (se afsnit 7) rapporterede alle medlemsstater vedvarende, at de gjorde tilstrækkelige fremskridt til at nå den fastsatte måldato for driftstart i den første region (Nordafrika).

Hvad angår overensstemmelsestest af de nationale systemer, afsluttede Den Tjekkiske Republik og Grækenland succesfuldt deres test i den første del af rapporteringsperioden, således at rækken af overensstemmelsestest nu er afsluttet i alle Schengenlande.

Som det var tilfældet i 2010 blev der arrangeret besøg i Nordafrika i 2011 for at indhente oplysninger "på lokaliteten" om, hvor forberedte medlemsstaternes konsulater var, navnlig hvad angår deres kapacitet til at indsamle og videresende biometriske data om visumansøgninger til VIS. I begyndelsen af oktober 2011 rejste repræsentanter for Kommissionen og den medlemsstat, der havde formandskabet for Rådet (Retlige og Indre Anliggender) til Tunesien (Tunis), Marokko (Casablanca og Rabat) og Libyen (Tripoli) for at deltage i lokale møder om Schengensamarbejde og besøge lokale konsulære installationer. I alt blev 10 konsulater besøgt. Det førte til konkrete juridiske og tekniske anbefalinger for ansatte i konsulaterne.

3.7. Idriftsættelse af VIS i Nordafrika

Politiske og juridiske aspekter

På "Venner af VIS"-mødet den 16. marts 2011 fremførte flere medlemsstater, at de teknisk set ville være parate til at blive koblet på VIS ved udgangen af juni 2011, men at de ville foretrække at starte driften i Nordafrika[8] efter den meget travle sommerperiode med udstedelse af mange visa og udskiftningen af det konsulære personale. Der blev opnået enighed om at starte driften den 11. oktober 2011.

Artikel 48 i VIS forordningen foreskriver, at Kommissionen fastsætter den dato, hvor VIS idriftsættes, når a) Kommissionen har givet meddelelse om en vellykket omfattende test af VIS udført sammen med medlemsstaterne, og b) når alle medlemsstater har meddelt Kommissionen, at de er parate til at sende data til det centrale system via deres nationale interface og koble sig til VIS på deres konsulater i den første region.

Hvad angår det første krav, fastslog Kommissionen og medlemsstaternes eksperter den 7. juli 2011, at en omfattende test af systemet sammen med medlemsstaterne var afsluttet med succes. Et brev fra kommissær Cecilia Malmström og resultaterne af disse test blev sendt til Europa-Parlamentet den 7. oktober 2011.

Hvad angår det andet krav, blev medlemsstaterne opfordret til at give meddelelse om, hvorvidt de var parate inden udgangen af juli 2011. Den første meddelelse indkom den 5. juli 2011 og den sidste den 2. september 2011.

Disse to meddelelser satte Kommissionen i stand til at vedtage en gennemførelsesafgørelse den 21. september 2011 om fastsættelse af den dato, hvor visuminformationssystemet (VIS) skal idriftsættes i den første region[9].

Driftsforhold

Den 11. oktober 2011 lykkedes det alle medlemsstater at tilslutte sig VIS i Nordafrika. Sverige var den første medlemsstat med en registreret transaktion klokken 06.00 UTC. Den første dag blev mindre tekniske problemer på nationalt niveau løst næsten med det samme. Tyskland var det første land, der udstedte et visum med fingeraftryk.

Den 31. oktober 2011 begyndte medlemsstaterne at tjekke visummærkatens nummer i VIS ved deres ydre grænseovergangssteder således som foreskrevet i Schengengrænsekodeksen.

3.8. Idriftsættelse af VIS i andre regioner end Nordafrika

En række medlemsstater gjorde brug af bestemmelsen i VIS-forordningens artikel 48, stk. 3, der giver dem mulighed for at idriftsætte VIS i andre regioner end den første, på den betingelse at de på forhånd har givet Kommissionen meddelelse herom.

Ungarn meddelte den 30. juni 2011, at landet inden for rammerne af et pilotprojekt medfinansieret under Fonden for De Ydre Grænser ville begynde at indsamle visumansøgeres fingeraftryk og bruge VIS i Istanbul, Ankara og Chisinau fra den 11. oktober 2011.

Schweiz meddelte den 12. juli 2011, at landet fra den 11. oktober 2011 ville begynde at anvende VIS uden at indsamle fingeraftryk inden for Schweiz' område og til udstedelse af visa ved de ydre grænseovergangssteder.

Estland meddelte den 15. september 2011, at landet fra den 11. oktober 2011 ville begynde at anvende VIS med indsamling af ansøgernes fingeraftryk i forbindelse med udstedelse af visa ved de ydre grænseovergangssteder. Estland meddelte også den 6. oktober 2011, at landet fra den 11. oktober 2011 havde til hensigt at begynde at bruge VIS uden at indsamle fingeraftryk i alle konsulater.

Belgien meddelte den 7. oktober 2011, at landet fra den 11. oktober 2011 (bortset fra Conakry, hvor Belgien startede den 1. november 2011) ville begynde at bruge VIS uden at indsamle fingeraftryk i alle konsulater.

To medlemsstater sendte en meddelelse til Kommissionen efter at have idriftsat VIS uden for Nordafrika. F.eks. meddelte Tyskland den 12. oktober 2011, at landet fra den 11. oktober 2011 var begyndt at anvende VIS med indsamling af fingeraftryk i forbindelse med udstedelse af visa ved grænserne. Island begyndte den 11. oktober 2011 at anvende VIS til udstedelse af visa ved landets grænser – meddelelsen blev modtaget den 17. oktober 2011. Selv om der ikke opstod specifikke problemer, anmodede Kommissionen efterfølgende alle medlemsstaterne om på forhånd at meddele, hvis VIS idriftsættes før den officielt fastsatte dato. Kommissionen anmodede også medlemsstaterne om altid i god tid at tage kontakt til EU-delegationerne i de berørte lande og træffe alle nødvendige foranstaltninger for at informere visumansøgerne og lokale myndigheder, navnlig hvis de planlægger at indsamle visumansøgeres fingeraftryk.

Endelig meddelte Polen den 19. oktober 2011, at landet ville bruge VIS i Baku, Yerevan og Kuala Lumpur med indsamling af biometriske data inden for rammerne af et pilotprojekt medfinansieret under Fonden for De Ydre Grænser. Pilotprojektet blev indledt den 26. oktober 2011 og forventes afsluttet den 31. maj 2012.

3.9. Statistikker

Ved udgangen af rapporteringsperioden havde VIS med succes behandlet 299 648 visumansøgninger, hvoraf 229 124 førte til udstedelse af Schengenvisa og 33 451 blev afvist. Disse tal vedrører anvendelsen af VIS i Nordafrika og i andre dele af verden for de medlemsstater, der er nævnt ovenfor.

Hvad angår betydningen for de situationer, hvor den samme person indgiver flere visumansøgninger, var der ved udgangen af rapporteringsperioden afsløret 468 tilfælde af potentiel visumshopping i VIS. En af disse sager vedrører fem visumansøgninger indgivet af den samme person ved forskellige konsulater. To sager vedrører fire ansøgninger, og syv sager vedrører tre ansøgninger. De resterende 458 sager vedrørte indgivelse af to ansøgninger. I et tilfælde var tre forskellige konsulater involveret over en periode på fire uger, og de var i stand til at knytte disse ansøgninger sammen.

4. Kontrakt om vedligeholdelse og videreudvikling af VIS

For at varetage den tekniske vedligeholdelse af VIS og forbedre systemets ydeevne over tid under hensyntagen til den stigende mængde data, der vil blive indført i VIS i de kommende år, offentliggjorde Kommissionen en indkaldelse af bud for "vedligeholdelse og videreudvikling af VIS" den 14. juli 2011. Ved udgangen af rapporteringsperioden var følgende faser i processen afsluttet: modtagelse af de første bud fra seks tilbudsgivere (2. september 2011), udvælgelse af fem tilbudsgivere til den tekniske evaluering og fremsendelse af de tekniske udbudsbetingelser til tilbudsgiverne (midten af oktober 2011) og tilbudsgivernes fremsendelse af tekniske bud (23. december 2011).

5. Oplysningskampagne

I samarbejde med en ekstern kontrahent og efter høring af medlemsstaterne har Kommissionen udarbejdet informationsmateriale på engelsk, fransk, tysk, spansk, arabisk, kinesisk og russisk, som medlemsstaterne og Kommissionen skal anvende i oplysningskampagner før og efter idriftsættelsen af VIS. Materialet blev fremsendt til medlemsstaterne i sommeren 2011.

Endvidere blev der produceret en video, der forklarer de nye visumprocedurer ifølge VIS. Denne video findes på flere sprog og er stillet til rådighed for europæiske nyhedsportaler og medlemsstaterne.

Endelig blev websitet for Generaldirektoratet for Indre Anliggender opdateret den 11. oktober med alle VIS-relevante oplysninger.

Umiddelbart efter vedtagelsen af gennemførelsesafgørelse 2011/636/EU[10] inviterede Generaldirektoratet for Indre Anliggender Algeriets, Egyptens, Marokkos, Mauretaniens og Tunesiens ambassadører i Bruxelles. Formålet var at give dem detaljerede oplysninger om VIS's idriftsættelse med henblik på videregivelse af disse oplysninger til deres myndigheder. Spørgsmål fra ambassadørerne omfattede bl.a. omfanget af undtagelser fra kravet om fingeraftryk samt outsourcing. Der blev sendt en informationsnote til ambassadørerne efter mødet.

Efter disse møder tog EU's delegationer i regionen skridt til at informere de nordafrikanske myndigheder lokalt efter høring af medlemsstaterne via det lokale Schengensamarbejde. Lederen af EU-delegationen i Egypten mødtes med lokale myndigheder den 26. september 2011 ledsaget af Tysklands, Frankrigs, Italiens og Polens ambassadører. Der blev afholdt et møde med egyptiske forretningsfolk på den tyske ambassade den 29. september 2011 samt en pressekonference på den franske ambassade den 4. oktober 2011. For Libyens vedkommende rejste repræsentanter for Kommissionen til Tripoli fra den 27. til den 29. september 2011 bl.a. for at mødes med repræsentanter for Libyens udenrigsministerium og oplyse om idriftsættelse af VIS. Endelig sendte EU-delegationerne i Marokko og Algeriet en note til de lokale myndigheder.

Der blev arrangeret to pressebegivenheder på dagen for idriftsættelsen. I Bruxelles blev der afholdt en teknisk briefing efterfulgt af et pressemøde med kommissær Cecilia Malmströms talsmand. I Warszawa afholdt kommissær Cecilia Malmström sammen med den polske indenrigsminister en pressekonference for at annoncere den vellykkede idriftsættelse af VIS.

6. Projektstyring

6.1. Planlægning og budget

De samlede disponible forpligtelsesbevillinger til VIS i 2011 beløb sig til 31,2 mio. EUR, hvoraf 95,06 % blev brugt. På grund af færre testsupporttjenester og overførsel af betalinger i forbindelse med den endelige systemaflevering til 2012 blev kun 79,49 % af betalingsbevillingerne brugt. Budgetposten for VIS er 18.0205.

VIS || Forpligtelses­bevillinger (FB) || Gennemførelse af FB || I alt % || Betalings­bevillinger (BB) || Gennemførelse af BB || I alt %

C1 (bevillinger fra VIS finansieringsafgørelse 2011) || 21 200 000,00 EUR || 3 456 723,74 EUR || || 27 486 195,00 EUR || 22 037 191,85 EUR ||

C4 (bevillinger fra bidrag IS, NO, CH 2011) || 1 298 209,85 EUR || || || 1 298 209,85 EUR || 0,00 ||

C5 (bevillinger fra bidrag IS, NO, CH 2010) || 8 703 298,00 EUR || 8 703 298,00 EUR || || 4 115 456,44 EUR || 4 115 456,44 EUR ||

Samlede forpligtelser || || 17 500 000 EUR || || || ||

I alt || 31 201 507,85 EUR || 29 660 022 EUR || 95,06% || 32 899 861,29 EUR || 26 152 648,29 EUR || 79,49%

6.2. Risikostyring

Metoden til risikostyring forblev uændret i rapporteringsperioden. Hver måned indkredsede Kommissionen de vigtigste risici ved projektet (på centralt og nationalt plan) og forelagde dem for medlemsstaterne på de månedlige møder for de nationale VIS-projektledere. Kommissionen fik bistand hertil af sin kvalitetssikringskontrahent.

Som i det foregående år blev risiciene også drøftet i forbindelse med Venner af VIS. Kommissionen samarbejdede med de to medlemsstater, der havde formandskabet for Rådet (Retlige og Indre Anliggender) om at vurdere hovedrisiciene og kategorisere dem efter deres indvirkning på projektet. Der blev indkredset en række foranstaltninger i forbindelse med hver risiko for at afbøde dem. Kommissionen førte desuden et register på højt plan og fulgte op på gennemførelsen af foranstaltningerne.

Ved udgangen af 2011 var følgende de mest kritiske konstaterede risici: a) systemkapacitet opbrugt hurtigere end forventet, da medlemsstaterne idriftsætter systemet i andre regioner forud for den planlagte gradvise idriftsættelse, b) overdragelse af det centrale VIS fra C.SIS til EU-agenturet for store it-systemer, og c) fingeraftrykskvalitet under systemdrift. For alle risicis vedkommende er der fastsat foranstaltninger til at afbøde disse, og Kommissionen, medlemsstaterne og hovedkontrahenten for udvikling af systemet arbejder tæt sammen om at begrænse disse risicis følger for projektet.

7. Venner af VIS

Venner af VIS mødtes otte gange i løbet af rapporteringsperioden – fire gange i første halvår og fire gange i andet halvår. Som i tidligere år skabte de uformelle møder på højt plan et forum for åbne drøftelser af VIS-relaterede forhold. Dagsordenen blev sat af de medlemsstater, der havde formandskabet for Rådet (Retlige og Indre Anliggender) sammen med Kommissionen og Rådets Generalsekretariat. Blandt emnerne var normalt en teknisk opdatering fra Kommissionen med status for VIS, en rapport om risici og resultaterne af rapporteringsmekanismen vedrørende fremskridt på nationalt plan.

Der var særlig opmærksomhed om overvågning af de nationale fremskridt i den første idriftsættelsesregion samt forberedelse af oplysningskampagnen. I den anden del af rapporteringsperioden blev spørgeskemaerne om nationale fremskridt opdateret af den medlemsstat, der havde formandskabet for Rådet (Retlige og Indre Anliggender) for også at dække forberedelser i Mellemøsten og Golfregionen. Formålet var at vurdere medlemsstaternes tekniske parathed samt deres hensigter med hensyn til idriftsættelse af VIS i disse to regioner efter idriftsættelsen i Nordafrika.

Indsamlingen af disse oplysninger gav Polen anledning til at lancere en drøftelse om den samlede varighed af idriftsættelsen i hele verden. Drøftelserne vil fortsætte i 2012. Det skal bemærkes, at den generelle kvalitet af medlemsstaternes svar er blevet forbedret i rapporteringsperioden. I nogle tilfælde var der imidlertid forskelle mellem oplysninger om forberedelser i Nordafrika og de officielle meddelelser om teknisk parathed i denne region, der blev fremsendt til Kommissionen. Det skyldtes forskellige fortolkninger af meddelelserne og gav i sidste instans ikke anledning til problemer.

Sideløbende med spørgeskemaerne om konsulaterne blev medlemsstaterne anmodet om at fremlægge regelmæssige opdateringer af deres forberedelser ved de ydre grænseovergangssteder og om deres tekniske parathed til at bruge VIS ved grænserne med henblik på udstedelse af visa. Også på det punkt blev kvaliteten af svarene forbedret i rapporteringsperioden og gav mulighed for en nyttig vurdering af situationen.

Danmark, som har formandskabet i første halvår af 2012, har besluttet at fortsætte med denne rapporteringsmekanisme.

8. Konklusion

2011 var præget af den vellykkede idriftsættelse af systemet i Nordafrika den 11. oktober 2011 med alle deltagende lande.

VIS har fungeret uden problemer siden idriftsættelsen og alle tilgængelige statistikker viser, at medlemsstaterne bruger systemet fuldt ud. VIS har også vist sig nyttigt til at afsløre, når en person indgiver flere visumansøgninger på to eller flere konsulater.

Kommissionen har regelmæssigt informeret Europa-Parlamentets LIBE-udvalg om udviklingen af og situationen med hensyn til VIS-projektet, og den vil fortsætte med at gøre det fremover.

9. Bilag: VIS-ARBEJDSGRUPPER

9.1. SISVIS-udvalget

SISVIS-udvalget (i VIS-sammensætning)[11] mødtes to gange i 2011, den 23. juni og den 2. september. På det første møde fremlagde Kommissionen et non-paper om fastlæggelse af nye regioner for idriftsættelse af VIS, som allerede var blevet fremlagt den 20. juni 2011 i forbindelse med mødet i gruppen Venner af VIS. Efter udvalgets positive reaktion vil Kommissionen gå videre med vedtagelsen af afgørelsen.

På det andet møde i udvalget drøftede Kommissionen og de delegerede udkastet til tekniske specifikationer for VIS Mail-kommunikationsmekanismen. Udkastet til gennemførelsesafgørelse blev efterfølgende positivt modtaget af udvalget ved skriftlig procedure. Kommissionen har påbegyndt de interne procedurer for vedtagelse af afgørelsen. Begge afgørelser forventes vedtaget i 2012.

9.2. Møder for de nationale VIS-projektledere

I rapporteringsperioden indkaldte Kommissionen til ti ekspertgruppemøder for medlemsstaternes nationale projektledere for at drøfte status over VIS-projektet, detaljerede tekniske spørgsmål, planlægningsspørgsmål, risici og aktiviteter vedrørende det centrale projekt og de nationale projekter.

9.3. Den rådgivende testgruppe

Som følge af de intensive testaktiviteter mødtes den rådgivende testgruppe, der er en rådgivende arbejdsgruppe under SISVIS-udvalget (i VIS-sammensætning), hyppigt eller afholdt telefonkonferencer i rapporteringsperioden. Gruppen sikrede en struktureret procedure for takling og løsning af testrelaterede problemer og rådgav Kommissionen vedrørende gennemførelsen af VIS-testkampagner. Gruppens medlemmer kom med anbefalinger om testning af VIS i alle testfaser, særligt dem, hvor medlemsstaterne deltog direkte.

9.4. VIS Mail-ekspertgruppen

Gruppen mødtes hver måned i rapporteringsperioden med henblik på at støtte gennemførelsen af VIS Mail-kommunikationsmekanismen. Det blev aftalt, at gruppen skulle mødes hver anden måned i 2012. Kommissionens og medlemsstaternes arbejde i samarbejde med netværkskontrahenten vedrørende VIS Mail støttes af kontrahenten for support og kvalitetssikring.

[1] EUT L 213 af 15.6.2004, s. 5.

[2] Syvende rapport, se rapport fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om udviklingen af visuminformationssystemet (VIS) i 2010, KOM(2011) 346 endelig af 14.6.2011.

[3] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 af 9.7.2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen) - EUT L 218 af 13.8.2008, s. 60.

[4] Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 21.9.2011 om fastsættelse af den dato, hvor visuminformationssystemet (VIS) skal idriftsættes i den første region (2011/636/EU), EUT L 249 af 27.9.2011, s. 18.

[5] EFT L 258 af 4.10.2011, s. 9.

[6] Den første test (driftstest – (Operational System Tests - OST)) involverede Tyskland, Estland, Italien, Ungarn, Slovenien, Sverige og Norge. Den anden test (Foreløbig systemafleveringstest – (Provisional System Acceptance Tests – PSAT)) involverede ovennævnte lande samt Spanien, Frankrig, Letland, Litauen, Polen, Portugal, Slovakiet, Finland og Schweiz.

[7] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 81/2009 af 14.1.2009 om ændring af forordning (EF) nr. 562/2006 med hensyn til anvendelse af visuminformationssystemet (VIS) inden for rammerne af Schengengrænsekodeksen, EUT L 35 af 4.2.2009, s. 56.

[8] I medfør af Kommissionens beslutning 2010/49/EF af 30.11.2009 om fastsættelse af de første regioner, hvor visuminformationssystemet (VIS) sættes i drift (VIS), EUT L 23 af 27.1.2010, s. 62. De tre første regioner for idriftsættelse af VIS er Nordafrika, Mellemøsten og Golfregionen. Nordafrika omfatter Algeriet, Egypten, Libyen, Mauretanien, Marokko og Tunesien.

[9] Se fodnote 4.

[10] Se fodnote 4.

[11] Se artikel 51, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 af 20.12.2006 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengen-informationssystemet (SIS II), EUT L 381 af 28.12.2006, s. 4.