MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

Ændring af beregningsmetoden for de faste beløb og de daglige tvangsbøder, som Kommissionen foreslår Den Europæiske Unions Domstol i traktatbrudssøgsmål

(2019/C 70/01)

1. Indledning

I henhold til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) kan Domstolen, når den indbringer en medlemsstat for Den Europæiske Unions Domstol for tilsidesættelse af EU-retten, pålægge økonomiske sanktioner i to situationer:

— Hvis Domstolen har fastslået, at en medlemsstat, der overtræder EU-retten, ikke har efterkommet en tidligere dom, i hvilken denne overtrædelse blev fastslået (artikel 260, stk. 2, i TEUF)

— Hvis en medlemsstat ikke har opfyldt sin forpligtelse til at meddele gennemførelsesforanstaltninger til et direktiv vedtaget efter en lovgivningsprocedure (artikel 260, stk. 3, i TEUF).

I begge tilfælde består sanktionen af et fast beløb for at straffe selve overtrædelsen (1) og en daglig tvangsbøde for at straffe en fortsættelse af overtrædelsen efter Domstolens dom (2). Kommissionen foreslår Domstolen et beløb for de økonomiske sanktioner; Domstolen træffer derefter den endelige afgørelse.

Kommissionens generelle tilgang til beregning af den foreslåede sanktion er veletableret. Siden 1997 (3) og som beskrevet i efterfølgende meddelelser (4) har den anvendt en tilgang, der både tager hensyn til den pågældende medlemsstats evne til at betale og dens institutionelle vægt. Dette sker gennem den såkaldte n-faktor (5). Hertil kommer andre faktorer — overtrædelsens karakter og dens varighed — som Kommissionen tager hensyn til ved sin beregning af en foreslået sanktion. Indtil nu er n-faktoren blevet beregnet på grundlag af en medlemsstats bruttonationalprodukt (BNP) og det antal stemmer, den har fået tildelt i Rådet (6).

Domstolen har imidlertid for nylig fastslået, at Rådets afstemningsregler ikke længere kan anvendes til dette formål (7). Den vil derfor basere sig på medlemsstaternes BNP som den vigtigste faktor.

Kommissionen har altid været af den opfattelse, at sanktioner både skal være afskrækkende og forholdsmæssige, og at der skal tages hensyn til dette krav i de forslag, som den forelægger Domstolen til endelig afgørelse. Kombinationen af en medlemsstats evne til at betale og dens institutionelle vægt sikrede denne balance. Hvis der udelukkende tages hensyn til BNP, vil det forstyrre denne balance, da det alene ville afspejle medlemsstaternes økonomiske dimension. Det ville have meget forskellige følger for de enkelte medlemsstater og ville navnlig for over en tredjedel af disse medføre en betydelig forhøjelse af de foreslåede sanktionsbeløb. Kommissionen er derfor af den opfattelse, at n-faktoren fortsat bør afspejle både BNP og institutionel vægt. I denne meddelelse redegøres der nærmere for, hvordan denne balance kan opretholdes, samtidig med at Kommissionens metode til beregning af de foreslåede økonomiske sanktioner tilpasses.

2. Revision af n-faktoren

Domstolen har flere gange fastslået, at metoden til beregning af de af Kommissionen foreslåede sanktioner er et passende middel til at afspejle den pågældende medlemsstats evne til at betale og samtidig opretholde en passende variation mellem medlemsstaterne. (8)

I sin dom af 14. november 2018 (9) bemærkede Domstolen imidlertid, at det i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (EF-traktaten) fastlagte afstemningssystem i Rådet var blevet ændret fra den 1. april 2017 (10). Den konkluderede, at n-faktoren som følge heraf ikke længere kunne tage hensyn til en medlemsstats stemmevægt i Rådet, og at den skulle basere sig på medlemsstatens bruttonationalprodukt (BNP) som den vigtigste faktor.

n-faktorens sammensætning

Kommissionen er af den opfattelse, at »n-faktoren« ud over medlemsstaternes evne til at betale også bør tage hensyn til deres institutionelle vægt. Det betyder, at metoden til beregning af n-faktoren ikke udelukkende bør baseres på den demografiske eller økonomiske vægt, men også på den betragtning, at hver medlemsstat har en egen værdi i Den Europæiske Unions institutionelle struktur.

På baggrund af Domstolens dom er der behov for nye overvejelser om den institutionelle vægt, der skal anvendes ved beregningen af økonomiske sanktioner. For at opretholde balancen mellem en medlemsstats evne til at betale og dens institutionelle vægt vil Kommissionen beregne n-faktoren på grundlag af to elementer: BNP og antallet af pladser i Europa-Parlamentet, som hver medlemsstat får tildelt (11). Kommissionen er af den opfattelse, at dette er den mest hensigtsmæssige metode til at afspejle medlemsstaternes institutionelle vægt, der på nuværende tidspunkt er tilgængelig i EU-traktaterne.

Variation i n-faktoren mellem medlemsstaterne

En yderligere grund til at fastholde medlemsstaternes institutionelle vægt ved beregningen af n-faktoren er, at en beregning på af grundlag af BNP alene ville øge variationen i n-faktoren mellem medlemsstaterne betydeligt. Forskellen mellem den laveste og den højeste n-faktor er i dag 55 — dette ville stige til 312, hvis kun BNP anvendes.

Hvis der ved beregningen af n-faktoren tages hensyn til en medlemsstats antal pladser i Europa-Parlamentet, vil det sikre, at der fortsat er en rimelig variation mellem medlemsstaterne.

Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at den nye metode til beregning af n-faktoren vil føre til beløb, der ikke skaber urimelige forskelle mellem medlemsstaterne, og som så vidt muligt svarer til de — både forholdsmæssige og tilstrækkeligt afskrækkende — beløb, der fremkommer ved den nuværende beregningsmetode. Selv om de med den nye metode beregnede beløb kan være lavere end det er tilfældet med den nuværende metode, svarer de i højere grad til Domstolens praksis, der generelt fastsætter lavere bøder end dem, Kommissionen foreslår.

Referenceværdi for n-faktoren

Indtil nu har Kommissionen anvendt n-faktoren for Luxembourg som referenceværdi. Dette stammer fra den tid, da Luxembourg var det land, der havde det laveste samlede BNP blandt medlemsstaterne. Kommissionen finder det hensigtsmæssigt at anvende en reference, der bedre afspejler den nuværende økonomiske og politiske situation. Kommissionen vil derfor fastsætte referenceværdien for n-faktoren på grundlag af gennemsnitsværdien af hver af de to faktorer, nemlig BNP og antallet af repræsentanter i Europa-Parlamentet (12). Anvendelse af gennemsnitsværdier øger også stabiliteten af denne referenceværdi over tid.

Hvis disse faktorer anvendes uden tilpasning, vil det imidlertid give en referenceværdi for n-faktoren, der ligger betydeligt under den aktuelle værdi. Der er derfor behov for en tilpasning for at sikre, at de af Kommissionen foreslåede beløb forbliver forholdsmæssige og tilstrækkeligt afskrækkende. Anvendelse af en justeringsfaktor på 4,5 vil ligge tæt på det nuværende niveau og samtidig sikre, at ingen medlemsstater vil opleve en stigning. De respektive ensartede grundsatser, der anvendes til beregning af de daglige tvangsbøder og de faste beløb, tilpasses derfor som følger:

— Ensartet grundsats for daglige tvangsbøder: 690 EUR × 4,5 = 3 105 EUR

— Ensartet grundsats for faste beløb: 230 EUR × 4,5 = 1 035 EUR.

Efter samme logik vil også det nuværende faste minimumsbeløb på 571 000 EUR blive multipliceret med den nye »n-faktor« for at beregne det faste minimumsbeløb for hver medlemsstat. For at sikre, at de foreslåede beløb er forholdsmæssige og tilstrækkeligt afskrækkende, multipliceres dette beløb også med tilpasningsfaktoren: 571 000 EUR × 4,5 = 2 569 500 EUR. Disse beløb vil årligt blive revideret for at tage hensyn til inflationen.

Den således beregnede n-faktor pr. medlemsstat er vist i bilag I, og det således beregnede minimumsbeløb er vist i bilag II.

3. Anvendelse

Kommissionen vil anvende den i denne meddelelse beskrevne beregningsmetode på de økonomiske sanktioner, som foreslås Domstolen, fra datoen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Kommissionen vil revidere den i denne meddelelse beskrevne beregningsmetode senest fem år efter dens vedtagelse.

Når Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union får retskraft, og uanset om udtrædelsesaftalen (13) træder i kraft eller ej, vil Kommissionen foretage en ny beregning af de relevante gennemsnitsværdier og tilpasse tallene i bilag I og II i overensstemmelse hermed.

(1) SEK(2005) 1658, afsnit 10.3.

(2) SEK(2005) 1658, afsnit 14.

(3) Metode til beregning af de tvangsbøder efter artikel 171 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (EF-traktaten) (EFT C 63 af 28.2.1997, s. 2).

(4) Se navnlig omarbejdningen af meddelelsen SEK(2005) 1658, meddelelsen »Gennemførelse af artikel 260, stk. 3, i TEUF« (EUT C 12 af 15.1.2011, s. 1) og meddelelsen »EU-retten: Bedre resultater gennem bedre anvendelse« (EUT C 18 af 19.1.2017, s. 10).

(5) SEK(2005) 1658, afsnit 14.

(6) Som fastlagt i EF-traktaten.

(7) Dom af 14. november 2018, sag C-93/17, Kommissionen mod Grækenland.

(8) Sag C-93/17, Kommissionen mod Grækenland, EU:C:2018:903, præmis 132.

(9) Sag C-93/17, Kommissionen mod Grækenland, EU:C:2018:903, præmis 138 og 142.

(10) Erstattet af systemet med dobbelt flertal som fastlagt i artikel 16, stk. 4, i TEU. Før udfasningen af det i EF-traktaten fastlagte afstemningssystem i Rådet havde hver medlemsstat et fast antal stemmer i Rådet. I henhold til Lissabontraktaten har hver medlemsstat én stemme i Rådet, idet der opnås kvalificeret flertal, når 55 % af medlemsstaterne stemmer for, og disse medlemsstater udgør 65 % af EU's befolkning. Dette kan ikke omsættes til en simpel vægtning og anvendes på samme måde som det tidligere system.

(11) For indeværende valgperiode henvises der til artikel 3 i Rådets afgørelse 2013/312/EU af 28. juni 2013 om Europa-Parlamentets sammensætning (EUT L 181 af 29.6.2013, s. 57) og for næste valgperiode, der begynder den 2. juli 2019, henvises der til artikel 3 i Rådets afgørelse (EU) 2018/937 af 28. juni 2018.

(12) Gennemsnitsværdien beregnes på følgende måde: n-faktoren er et geometrisk gennemsnit, der beregnes som kvadratroden af produktet af faktorerne, der er baseret på medlemsstaternes BNP samt antallet af pladser i Europa-Parlamentet. Den beregnes ved hjælp af følgende formel:

Hvor: BNP n = den pågældende medlemsstats BNP i mio. EUR, BNP avg = det gennemsnitlige BNP i EU28, Plads n = den pågældende medlemsstats antal pladser i Europa-Parlamentet, Plads avg = det gennemsnitlige antal pladser i Europa-Parlamentet for alle medlemsstater.

(13) Aftalen om Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands udtræden af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab, jf. bilaget til forslaget til Rådets afgørelse om undertegnelse på vegne af Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab af den pågældende aftale, COM(2018) 833 final.