J un , * 
?C, KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 16.01.1997 
KOM(97) 6 endelig udg. 
95/0162 (SYN) 
Revideret forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EG) 
OM FORANSTALTNINGER PÅ OMRÅDET BISTAND 
TIL HJEMSTEDSFORDREVNE 
I UDVIKLINGSLANDENE 
I ASIEN OG LATINAMERIKA 
(forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens 
artikel 189 C, litra d) 
MP? 
* Av*' 
M 
* kï> 
tri** 

BEGRUNDELSE 
Vedr.: Genbehandlet forslag med henblik på vedtagelse af Rådets forordning 
(EF) nr. /96 om foranstaltninger på området bistand til 
hjemstedsfordrevne i udviklingslandene i Asien og Latinamerika 
Denne tekst vil skabe en tydelig juridisk referenceramme, der gør det muligt for 
Kommissionen at videreføre sine aktiviteter i Asien og Latinamerika til fordel for 
hjemstedsfordrevne (flygtninge, fordrevne og hjemvendende personer). Formålet 
hermed er at yde særlig støtte til de befolkningsgrupper, som har forladt deres land 
eller hjemsted som følge af konflikter eller interne uroligheder, og som efter at have 
modtaget humanitær bistand, men før der kan gennemføres traditionelle 
udviklingsaktioner, har behov for specifik hjælp til at blive selvforsynende og 
integreret eller reintegreret i det socioøkonomiske netværk i det land eller den region, 
hvor de modtages eller som de vender tilbage til. 
Teksten indeholder bestemmelser om et vidtstrakt netværk af partnere (FN-organer, 
internationale og lokale NGO'er, regeringer, lokalsamfund osv.) og en bred vifte af 
aktioner (lige fra omsorg og underhold, uddannelse af sundhedsmedarbejdere, 
reparation af mindre infrastrukturer til finansiering af kreditsystemer til genopretning 
af økonomiske aktiviteter, specifikke aktioner til fordel for kvindelige 
familieoverhoveder og miljøbeskyttelsesaktioner). 
Dette er i overensstemmelse med behovet for at kunne gribe ind med den fornødne 
fleksibilitet for at sætte ind over for situationer, der er yderst forskellige og alle kræver 
et effektivt og hurtigt svar fra det internationale samfunds side, ikke alene for at undgå 
yderligere lidelser for befolkningerne, men også for at undgå risikoen for, at de 
spændinger, der således er opstået, forhindrer eller forsinker tilvejebringelsen af en 
situation med social fred i de pågældende lande. 
Kommissionen konstaterer med tilfredshed, at Parlamentet i vid udstrækning tilslutter 
sig denne strategi. Derfor har Kommissionen kunnet give sit samtykke til en del af de 
ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har godkendt under andenbehandlingen. 
Nærmere bestemt har man i dette genbehandlede forslag indarbejdet ændringsforslag 
1, 2 og 3, som i forskriftens tekst indgår i henvisninger til principper som f.eks. ikke-
diskrimination, ikke-afvisning, etablering af demokratiske strukturer og inddragelse af 
de berørte gruppers i evalueringen af deres behov. Ændringsforslag 7 og 11 er 
ligeledes indarbejdet; de vedrører dels Kommissionens mulighed for at træffe de 
nødvendige foranstaltninger til at sikre en bedre koordination med de organer, der 
gennemfører aktionerne, dels tilrådighedsstillelsen for Europa-Parlamentet af 
e valueringsberetningeme. 
• 
• 
• 
• Ændringsforslag 4, der udvider dette instruments anvendelsesområde til at omfatte 
aktioner som f.eks. bevidstgørelse om risici i forbindelse med miner samt 
grundlæggende sundhedspleje, er ligeledes indarbejdet, med undtagelse af adjektivet 
"frivillige" i forbindelse med ordet "tilbagevenden" under beskrivelsen af de aktioner, 
der støttes. Selvom det er klart, at en tilbagevenden bør finde sted på grundlag af de 
berørte befolkningsgruppers eget frie valg, synes det dog alligevel at være nødvendigt, 
at Kommissionen i tilfælde af tvungen hjemsendelse, som desværre ikke kan 
udelukkes eller undgås, fortsat har mulighed for at anvende dette lovgivningsmæssige 
instrument og de dertil bevilgede budgetmidler til at hjælpe de befolkningsgrupper, 
der er ofre for en sådan krænkelse af grundlæggende principper. 
Ændringsforslag 5 vedrørende faglig bistand og undersøgelser er kun indarbejdet for 
så vidt angår den del, der vedrører prioriteringen af eksperter, der er statsborgere i det 
land, som modtager de af foranstaltningen begunstigede befolkningsgrupper. Derimod 
er forslaget om, at udgifterne til undersøgelser, revisioner, evalueringer og kontrol 
ikke må overstige 3% af foranstaltningens samlede omkostninger, ikke indarbejdet, da 
denne forholdsregel vil være for begrænsende. I visse tilfælde forholder det sig nemlig 
sådan, at udgifterne til de undersøgelser, revisioner og evalueringer, der er nødvendige 
for, at foranstaltningen gennemføres tilfredsstillende, kan overstige denne procentdel. 
Ændringsforslag 6 er indarbejdet for så vidt angår den del, der vedrører en større 
koordination med medlemsstaterne og andre bidragydere. Derimod er den del, der 
omhandler forpligtelser til samordning med og høring af Parlamentets udvalg og 
NGO'ernes forbindelsesudvalg ikke medtaget, eftersom det på baggrund af den 
alvorlige mangel på menneskelige og materielle ressourcer, som Kommissionen står 
over for, ikke er muligt at gennemføre disse principper. 
Ændringsforslag 8 og 9 vedrørende udvalgsproceduren tager nærmere bestemt sigte på 
at afskaffe forpligtelsen til at forelægge projekter, der beløber sig til over 2 mio. ECU, 
for et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne. 
Disse ændringsforslag er ikke medtaget i nærværende genbehandlede forslag, eftersom 
Rådets holdning til dette spørgsmål synes at være urokkelig. 
Derimod kan Kommissionen fuldt ud tilslutte sig det "kompromis", der foreslås af 
ordføreren, om at vende tilbage til det oprindelige forslag om en finansiel tærskel på 5 
mio. ECU. 
Endelig er ændringsforslag 10, der tager sigte på, at Kommissionen forud for 
drøftelserne om de generelle retningslinjer hører myndigheder, partnerorganisationer 
og støttemodtagere i de tredjelande, hvor foranstaltningerne skal finde sted, heller ikke 
medtaget i det genbehandlede forslag. En sådan forpligtelse vil nemlig være for 
bindende og vil kunne medføre forsinkelser i drøftelserne og dermed i gennemførelsen 
af det årlige bistandsprogram til fordel for hjemstedsfordrevne. 
Endvidere forudses det i dette ændringsforslag, at udvalgsmøderne skal gøres 
offentlige, at mødereferaterne fremsendes til Parlamentet, og at et parlamentsmedlem 
kan deltage i udvalgets møder som observatør med taleret. Dette kan ikke accepteres, 
da ansvaret for tilrettelæggelsen af arbejdet i de enkelte udvalg henhører under 
selvsamme udvalg, som ligeledes skal afgøre, om udvalgsdrøftelserne skal være 
fortrolige eller ej. Hvad angår parlamentsmedlemmers deltagelse bør det noteres, at 
udvalgenes sammensætninger fastsættes på horisontal vis af Rådet, at der i den 
forbindelse tages hensyn til den interinstitutionelle balance, og at dette spørgsmål kan 
drøftes i andre fora (regeringskonferencen). 
Revideret forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EG) 
OM FORANSTALTNINGER PÅ OMRÅDET BISTAND 
TIL HJEMSTEDSFORDREVNE 
I UDVIKLINGSLANDENE 
I ASIEN OG LATINAMERIKA 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig 
artikel 130 W, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1 , 
i henhold til fremgangsmåden i artikel 189 C2, og 
ud fra følgende betragtninger: 
1) Flygtninges retsstilling er fastlagt ved konventionen vedtaget den 28. juli 1951 af 
De Forenede Nationers konference om flygtninges og statsløses retsstilling samt 
New York-protokollen vedtaget den 31. januar 1967 og ved andre resolutioner, 
som De Forenede Nationer har vedtaget om flygtningepolitik; 
2) der må tages hensyn til verdenserklæringen om menneskerettigheder af 1948, den 
internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder af 
1966, konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder 
af 1979 og konventionen om barnets rettigheder af 1989; 
3) Europa-Parlamentet vedtog den 16. december 1983 en beslutning om bistand til 
flygtninge i udviklingslandene og har senere vedtaget andre beslutninger; 
4) både Europa-Parlamentet og Rådet har opfordret til en øget fællesskabsindsats på 
dette område; 
5) effektiviteten af bistandsprogrammer for hjemstedsfordrevne (flygtninge, 
fordrevne, hjemvendende og demobiliserede personer) afhænger af en 
koordinering af bistanden både på europæisk plan og med andre bidragydere, 
ikke-statslige organisationer (NGO'er) og FN-organisationer; 
1 EFTnr.C237af 12.9.1995, s. 19. 
2 Europa-Parlamentets udtalelse af 6.2.1996 (EFT nr. C 65 af 4.3.1996, s. 215), Rådets fælles holdning 
af (endnu ikke offentliggjort i EFT), og Europa-Parlamentets afgørelse af (endnu ikke 
offentliggjort i EFT). 
4 
6) det er nødvendigt at øge indsatsen til forebyggelse af konflikter og at fremme 
fredelige løsninger af de politiske konflikter eller krige, der fører til fordrivelse af 
befolkningsgrupper; 
6a) flygtningestatus kan opstå som følge af forfølgelse af bestemte samfundsgrupper, 
og det er nødvendigt at fremme princippet om ikke-diskrimination; 
6b) det er nødvendigt at sørge for, at princippet om ikke-afvisning respekteres, og at 
krænkelser af menneskerettighederne virkelig far retslige følger; 
7) særorganisationer og -organer og NGO'er har gennem iværksættelse af sådanne 
aktioner opnået betydelige erfaringer med hensyn til bistand til 
hjemstedsfordrevne; 
8) Fællesskabet ønsker, at indsatsen til fordel for hjemstedsfordrevne indgår i et 
forløb, der tager sigte på omstilling fra den såkaldte overlevelsesfase til en 
selvforsyningsfase eller en fase, hvor disse befolkningsgruppers afhængighed 
mindskes, og bistanden til bosætning eller genbosætning skal derfor bestå i 
foranstaltninger, der har til formål bl.a. at udvikle selvforsyningen i kraft af 
landbrugsproduktion, husdyravl, akvakultur, oprettelse af kreditsystemer, 
grunduddannelse og erhvervsuddannelse, samt på at sikre et forsvarligt sundheds-
og hygiejneniveau; 
9) denne form for bistand udgør for de berørte lande en nødvendig forudsætning for 
udvikling og er således et vigtigt bidrag til virkeliggørelse af målene for 
Fællesskabets samarbejdspolitik som omhandlet i traktatens artikel 130 U; 
10) budgetmyndigheden har opført en post på budgettet til finansiering af aktioner 
med henblik på bistand til hjemstedsfordrevne (flygtninge, fordrevne, 
hjemvendende og demobiliserede personer) i udviklingslandene; 
11) et finansielt referencegrundlag i henhold til punkt 2 i Europa-Parlamentets, 
Rådets og Kommissionens erklæring af 6. marts 19953, indsættes i denne 
forordning for perioden 1996-1999, uden at dette berører budgetmyndighedens 
beføjelser i henhold til traktaten; 
12) der bør fastlægges nærmere bestemmelser og forvaltningsregler for 
samarbejdsaktionerne på området bistand til hjemstedsfordrevne (flygtninge, 
fordrevne, hjemvendende og demobiliserede personer) med henblik på fremme af 
selvforsyning 
3 EFT nr. C 102 af 4.4.1996, s. 4. 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Fællesskabet iværksætter et støtte- og bistandsprogram for hjemstedsfordrevne, jf. 
artikel 4, til dækning af presserende behov, som ikke er omfattet af den humanitære 
hjælp, og til gennemførelse på længere sigt af handlingsprojekter og -programmer, der 
som mål har at gøre disse personer selvforsynende og at integrere eller reintegrere dem. 
Oprettelse af demokratiske strukturer og fremme af menneskerettighederne udgør en 
integreret del af bistandsprogrammerne til fordel for hjemstedsfordrevne i 
udviklingslandene i Asien og Latinamerika. Alle berørte grupper såvel som den lokale 
befolkning, der modtager flygtningene og de fordrevne personer, vil i fuldt omfang blive 
inddraget i evalueringen af behovene og gennemførelsen af bistandsprogrammerne. 
Bistanden og midlerne er bestemt for sårbare grupper, herunder kvinder, børn, 
oprindelige folk, handicappede og ældre 
Artikel 2 
I denne forbindelse støtter Fællesskabet bæredygtige projekter, der tager sigte på 
overlevelse, selvforsyning og reintegration i det social-økonomiske miljø for så vidt 
angår flygtninge, fordrevne, hjemvendende og demobiliserede personer. Med henblik 
herpå omfatter foranstaltningerne bl.a. minerydning, herunder foranstaltninger med 
henblik på at fremme bevidstgørelsen og sikkerheden i forbindelse med miner, 
bekæmpelse af seksuelle overgreb, grundlæggende sundhedspleje, herunder især 
perinatal sundhedspleje, psykologisk hjælp og behandling til kvinder, som har været 
udsat for voldtægt, bistand til at styrke familien som enhed, herunder programmer med 
henblik på at finde og sammenføre familiemedlemmer, foranstaltninger med henblik på 
at hjælpe personer til at generhverve deres ejendom og ejendomsrettigheder og bistand i 
forbindelse med retsforfølgning af krænkelser af menneskerettighederne begået mod 
fordrevne personer, støtte til de lokale værtssamfund og de områder, de 
hjemstedsfordrevne vender tilbage til, for at gøre accepten og integration af disse 
personer lettere, samt støtte til deres tilbagevenden til og bosætning på deres hjemsted 
eller i tredjelande. Foranstaltningerne omfatter eventuelt også støtte til 
forsoningsbestræbelser. 
Artikel 3 
De foranstaltninger, der udføres i henhold til denne forordning, supplerer dem, der er 
omhandlet i andre EF-instrumenter om udviklingssamarbejde. 
Artikel 4 
1. De endeligt begunstigede af de i artikel 2 nævnte foranstaltninger er 
hjemstedsfordrevne (flygtninge, fordrevne, hjemvendende og demobiliserede personer) i 
udviklingslandene i Asien og Latinamerika samt hjemstedsfordrevne fra et af disse lande, 
som midlertidigt har bosat sig i et andet udviklingsland og, i særlige, behørigt 
begrundede tilfælde, i et andet tredjeland: 
a) flygtninge som defineret i den konvention om flygtninges retsstilling, der blev 
vedtaget den 28. juli 1951 af De Forenede Nationers konference om flygtninges 
og statsløses retsstilling, 
b) "fordrevne": personer, der er blevet tvunget til at søge tilflugt uden for deres 
hjemegn på grund af konfliktsituationer, men som ikke nyder en retsstilling som 
flygtninge som defineret i 1951-konventionen, 
c) "hjemvendende personer": personer, der tidligere har været flygtninge eller 
fordrevne, og som er vendt tilbage til deres hjemland eller hjemegn. 
2. Der ydes ligeledes bistand til: 
a) lokale befolkninger i særligt berørte værtsområder, der med deres økonomiske og 
administrative ressourcer bidrager til modtagelses- og bistandsindsatsen for 
flygtninge og fordrevne, til gennemførelse på længere sigt af projekter med 
henblik på disses selvforsyning, integration eller reintegration, 
b) hjemsendte soldater fra demobiliserede regulære hære og væbnede 
modstandsbevægelser samt deres familier og i givet fald deres lokalsamfund. 
Artikel 5 
De samarbejdspartnere, der kan opnå finansiel støtte i henhold til denne forordning, er 
regionale og internationale organisationer, herunder De Forenede Nationers organer, 
NGO'er, nationale, regionale og lokale forvaltningsenheder og offentlige institutioner og 
organisationer af fællesskabskarakter, institutter og offentlige eller private aktører. 
Artikel 6 
1. Fællesskabets finansiering af de i artikel 1 omhandlede foranstaltninger dækker en 
periode på fire år (1996-1999). 
Det finansielle referencegrundlag til gennemførelsen af dette program er på 
240 mio. ECU for perioden 1996-1999. 
De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for de finansielle overslag. 
2. Budgetmyndigheden fastsætter de bevillinger, der er til rådighed for hvert 
regnskabsår under hensyn til de principper for forsvarlig økonomisk forvaltning, der er 
omhandlet i artikel 2 i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers 
almindelige budget. 
Artikel 7 
1. De midler, der kan anvendes i forbindelse med de i artikel 1 nævnte foranstaltninger, 
omfatter bl.a. undersøgelser (der fortrinsvis skal udføres af eksperter fra modtagerlandet), 
faglig bistand, uddannelse eller andre tjenesteydelser, leverancer og arbejder samt 
revisioner og evaluerings- og kontrolmissioner. 
2. Fællesskabsfinansieringen kan dels dække investeringsudgifter, bortset fra køb af 
fast ejendom, dels, i behørigt begrundede tilfælde og under hensyn til, at det så vidt 
muligt skal tilstræbes, at projektet er levedygtigt på mellemlang sigt, tilbagevendende 
udgifter (som omfatter udgifter til administration, vedligeholdelse og drift), således at der 
sker en optimal anvendelse af de i stk. 1 nævnte investeringer, hvis udnyttelse 
midlertidigt udgør en byrde for bistandsmodtageren. 
3. Der søges til hver samarbejdsaktion opnået et finansielt bidrag fra de partnere, der er 
omhandlet i artikel 5. Dette bidrag skal ligge inden for rammerne af de pågældende 
partneres muligheder og afhænge af den enkelte aktions art. I særlige tilfælde og når 
partneren er enten en NGO eller en organisation af fællesskabskarakter, kan bidraget ydes 
i naturalier. 
4. Det kan tilstræbes at udnytte mulighederne for samfinansiering med andre 
bidragydere, især sammen med medlemsstaterne. 
5. Der træffes de fornødne foranstaltninger til sikring af, at fællesskabskarakteren af 
den bistand, der ydes i henhold til denne forordning, kommer til udtryk. 
6. For at opfylde traktatens mål om sammenhæng og komplementaritet og derved sikre, 
at disse foranstaltninger som helhed bliver så effektive som muligt, træffer 
Kommissionen alle nødvendige koordineringsforanstaltninger, herunder: 
a) indførelse af en ordning for systematisk udveksling af information om de 
foranstaltninger, der finansieres eller påtænkes finansieret af Fællesskabet og 
medlemsstaterne. 
b) koordinering på stedet af gennemførelsen af foranstaltningerne ved hjælp af regel­
mæssige møder og udvekslinger af oplysninger mellem Kommissionens, 
medlemsstaternes og andre bridragyderes repræsentanter og deltagere i 
foranstaltningerne i modtagerlandet. 
7. Kommissionen kan sammen med medlemsstaterne tage ethvert nødvendigt initiativ 
for at sikre en hensigtsmæssig koordination med de partnere, der deltager i 
foranstaltningens gennemførelse, navnlig inden for FN-systemet, herunder Flygt­
ningehøjkommissariatet. 
Artikel 8 
Den finansielle bistand i medfør af denne forordning ydes i form af gavebistand. 
Artikel 9 
1. Kommissionen undersøger, træffer afgørelse om og forvalter de i denne forordning 
omhandlede foranstaltninger efter gældende budgetprocedurer og andre gældende 
procedurer, især procedurerne i finansforordningen vedrørende Fællesskabernes 
almindelige budget. 
2. Der skal ved projekt- og program vurderingen tages hensyn til følgende faktorer: 
- foranstaltningernes effektivitet og levedygtighed 
- kulturelle og sociale aspekter samt aspekter vedrørende kønnenes ligestilling og 
miljøhensyn 
- den institutionelle udvikling der er nødvendig for at nå projektmålene 
- erfaringer der er indhøstet fra foranstaltninger af lignende art. 
3. Afgørelser om foranstaltninger, hvis finansiering i henhold til denne forordning 
overstiger 2 mio. ECU pr. foranstaltning, træffes efter proceduren i artikel 10. 
Kommissionen giver udvalget en kortfattet orientering om de finansieringsafgørelser, den 
har til hensigt at træffe vedrørende projekter og programmer til en værdi af under 
2 mio. ECU. Denne underretning gives senest en uge, inden afgørelsen træffes. 
4. Kommissionen er bemyndiget til uden forudgående høring af det i artikel 10 
omhandlede udvalg at godkende nødvendige ekstrabevillinger til at dække forventede 
eller konstaterede overskridelser i forbindelse med foranstaltningerne, hvis 
overskridelsen eller det ekstra behov er på højest 20% af den bevilling, der oprindelig 
blev fastsat i finansieringsafgørelsen. 
Hvis den supplerende forpligtelse, der er omhandlet i forrige afsnit, er på under 
4 mio. ECU, underrettes udvalget om Kommissionens afgørelse. Hvis den supplerende 
forpligtelse, der er omhandlet i forrige afsnit, er på over 4 mio. ECU, men på under 20%, 
skal udvalget høres. 
5. Enhver finansieringsaftale eller -kontrakt, der indgås i medfør af denne forordning, 
skal indeholde bestemmelse om, at Kommissionen og Revisionsretten kan foretage 
kontrol på stedet efter de sædvanlige bestemmelser, som Kommissionen fastsætter i 
henhold til gældende bestemmelser, navnlig bestemmelserne i finansforordningen 
vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. 
6. For så vidt foranstaltningerne fører til finansieringsaftaler mellem Fællesskabet og 
værtslandet, fastsættes det i disse aftaler, at betalingen af skatter, afgifter og gebyrer ikke 
finansieres af Fællesskabet. 
7. Deltagelsen i udbud og kontrakter er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske 
personer i medlemsstaterne og værtslandet. Dette kan udvides til også at omfatte andre 
udviklingslande og i behørigt begrundede tilfælde andre tredjelande. 
8. Leverancerne skal have oprindelse i medlemsstaterne eller værtslandet eller andre 
udviklingslande. I særlige, behørigt begrundede tilfælde kan leverancerne have 
oprindelse i andre lande. 
Artikel 10 
1. Kommissionen bistås af udvalget nedsat ved artikel 15 i Rådets forordning (EØF) 
nr. 443/92 af 25. februar 1992 om finansiel og faglig bistand til og økonomisk 
samarbejde med udviklingslandene i Asien og Latinamerika4 . 
2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, 
der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som 
formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. 
Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse 
af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i 
udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den 
vægt, som er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen. 
Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med 
udvalgets udtalelse. 
Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller 
hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et 
forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet træffer afgørelse med kvalificeret 
flertal. 
Har Rådet ved udløbet af en frist på en måned regnet fra forelæggelsen for Rådet ikke 
truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen 
Artikel 11 
I det udvalg, der er nævnt i artikel 10, stk. 1, foretages én gang årligt en udveksling af 
synspunkter på grundlag af de af Kommissionens repræsentant fremlagte generelle 
retningslinjer for de foranstaltninger, der skal gennemføres det kommende år. 
Artikel 12 
Kommissionen forelægger efter hvert regnskabsår Europa-Parlamentet og Rådet en 
årsberetning omfattende et resumé af de foranstaltninger, der er finansieret i løbet af 
4 EFT nr. L 52 af 27.2.1992, s. 1. 
10 
regnskabsåret, og en evaluering af gennemførelsen af denne forordning i løbet af 
regnskabsåret. 
Resuméet indeholder bl.a. oplysninger om de aktører, med hvilke der er indgået 
gennemførelsesaftaler eller -kontrakter. 
Beretningen skal også omfatte et resumé af de eksterne evalueringer, der måtte være 
foretaget af de særlige foranstaltninger. 
Kommissionen underretter senest en måned efter sin afgørelse, medlemsstaterne om de 
godkendte foranstaltninger og projekter, med angivelse af deres bevillinger, art, 
modtagerlande og partnere. 
ArtikeM 3 
Kommissionen foretager regelmæssige evalueringer af de foranstaltninger, Fællesskabet 
finansierer, for at fastslå, om de pågældende foranstaltninger har haft den ønskede 
virkning, og for at kunne udstikke retningslinjer, der kan forbedre effektiviteten af de 
fremtidige foranstaltninger. Kommissionen forelægger udvalget et resumé af de foretagne 
evalueringer, som eventuelt vil kunne gennemgås af udvalget. Evalueringsrapporterne 
stilles til rådighed for de medlemsstater, der anmoder herom, samt for Europa-
Parlamentet. 
Artikel 14 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Den anvendes til den 31. december 1999. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
11 
ISSN 0254-1459 
KOi^97) ê røéelig iadg. 
DA il 
Kaiatognummer : eB-CO-97-005-DA-C 
ISBN 92-78-14961-6 
Kontoret for De Europæiske Fæilessléabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg