Resumé af udtalelse fra Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse om forslaget til et direktiv om informationsudveksling mellem retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne

(Udtalelsen findes i sin helhed på engelsk, fransk og tysk på EDPS’ websted www.edps.europa.eu)

(2022/C 154/05)

Europa-Kommissionen vedtog den 8. december 2021 et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om informationsudveksling mellem retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne. Forslaget er en del af en større lovgivningspakke – EU-kodekset for politisamarbejde – som også omfatter et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om elektronisk udveksling af data med henblik på politisamarbejde (»Prüm II«), om ændring af Rådets afgørelse 2008/615/RIA og 2008/616/RIA (»Prüm-afgørelserne«) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1726, 2019/817 og 2019/818 (underlagt særskilt EDPS udtalelse), og forslag til Rådets henstilling om operationelt politisamarbejde.

Forslaget sigter mod at muliggøre lige adgang for retshåndhævende myndigheder til information, der opbevares i en anden medlemsstat, under afholdelse af de grundlæggende rettigheder, herunder databeskyttelseskravene, samt at sikre, at alle medlemsstater har et effektivt fungerende centralt kontaktpunkt, og at afhjælpe spredningen af kommunikationskanaler brugt til udveksling af information om retshåndhævelse mellem medlemsstaterne, samtidig med at Europols rolle som EU’s knudepunkt for strafferetlig information styrkes.

EDPS forstår nødvendigheden af, at de retshåndhævende myndigheder har adgang til de bedst mulige juridiske og tekniske værktøjer til udveksling af information for at forebygge, opdage eller efterforske strafbare handlinger. Alligevel mener EDPS, at visse elementer i forslaget skal ændres for at sikre overholdelse af databeskyttelseskravene.

For det første bør forslaget klart definere det personelle anvendelsesområde af informationsudvekslingen og under alle omstændigheder begrænse de kategorier af personoplysninger, der kan udveksles om vidner og ofre, i overensstemmelse både med artikel 6 i retshåndhævelsesdirektivet 2016/680 og med fremgangsmåden i bilag II til Europol-forordningen.

EDPS mener også, at det fremtidige direktiv i overensstemmelse med princippet om opbevaringsbegrænsning udtrykkeligt bør fastlægge, at personoplysningerne i de centrale kontaktpunkters sagsbehandlingssystemer kun må opbevares i meget begrænsede tidsrum, der generelt svarer til de frister for afgivelse af information, der er fastsat i artikel 5 i forslaget.

Endelig er EDPS af den opfattelse, at medlemsstaterne bør være forpligtet til at vurdere fra sag til sag, om Europol skal modtage en kopi af den udvekslede information, og i givet fald til hvilket formål. Forslaget bør også udtrykkeligt fastsætte, at et sådant formål sammen med eventuelle begrænsninger i henhold til artikel 19 i Europol-forordningen meddeles Europol.

Udtalelsen rummer endvidere analyser og henstillinger om en række andre specifikke spørgsmål, såsom forholdet mellem det foreslåede direktiv og de eksisterende databeskyttelsesretlige rammer samt brugen af SIENA som hovedkommunikationskanal mellem medlemsstaterne.

1. INDLEDNING OG BAGGRUND

1. Den 8. december 2021 vedtog Europa-Kommissionen et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om informationsudveksling mellem retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2006/960/RIA (»forslaget«) ( 1 )

2. Forslaget er en del af en større lovgivningspakke – EU-kodekset for politisamarbejde – som også omfatter: — Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om elektronisk udveksling af data med henblik på politisamarbejde (»Prüm II«), om ændring af Rådets afgørelse 2008/615/RIA og 2008/616/RIA (»Prüm-afgørelserne«) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1726, 2019/817 og 2019/818 (2), og — Forslag til Rådets henstilling om operationelt politisamarbejde (3).

3. Formålet med EU-kodekset for politisamarbejde er at strømline, forbedre, udvikle, modernisere og lette retshåndhævelsessamarbejdet mellem relevante nationale agenturer ( 4 ) . I denne henseende sigter forslaget til direktiv på at sikre ensartet adgang for enhver medlemsstats retshåndhævende myndigheder til information, der er tilgængelig i andre medlemsstater, med det formål at forebygge og afsløre strafbare handlinger og gennemføre strafferetlige efterforskninger eller operationer og derved komme udenom eksisterende regler på nationalt plan, som hindrer en produktiv og effektiv informationsstrøm ( 5 ) . Forslaget søger derfor at etablere en retlig ramme, der sikrer konvergens mellem national praksis og muliggør en bedre overvågning og håndhævelse af regler på EU-plan og nationalt plan. Derudover søger forslaget at tilnærme minimumsstandarder, der sikrer den produktive og effektive funktion af de centrale kontaktpunkter. Disse fælles minimumskrav dækker sammensætning, strukturer, ansvar, personale og tekniske kapaciteter.

4. Forslaget og mere generelt EU-kodekset for politisamarbejde er knyttet til politikmålene i flere EU-strategiske dokumenter på området for retlige og indre anliggender, især strategien for EU’s sikkerhedsunion ( 6 ) , EU-strategien til bekæmpelse af organiseret kriminalitet 2021-2025 ( 7 ) og strategien for 2021 for et fuldt fungerende og robust Schengenområde ( 8 ) . Desuden bør forslagene om indførelse af kodeksen for politisamarbejde ses i lyset af den igangværende reform af Europol og agenturets voksende rolle som Unionens centrale knudepunkt for strafferetlig information, der indsamler og behandler de stadigt stigende mængder data ( 9 )

5. Kommissionen hørte EDPS om forslaget til direktiv om informationsudveksling mellem retshåndhævende myndigheder den 7. januar 2022 i medfør af artikel 42, stk. 1, i forordning (EU) 2018/1725. Kommentarerne og henstillingerne i denne udtalelse er begrænset til de bestemmelser i forslaget, der er mest relevante set fra et databeskyttelsesperspektiv.

4. KONKLUSIONER

33. På baggrund af ovenstående fremsætter EDPS følgende henstillinger: — Forholdet til den eksisterende retlige ramme for databeskyttelse bør forklares tydeligere i betragtningerne. Derudover bør forslaget afholde sig fra henvisninger til GDPR, da det ikke synes relevant i forbindelse med den persondatabehandling, som forslaget omhandler. — Forslaget bør klart definere det personelle anvendelsesområde af de påtænkte informationsudvekslinger og begrænse de kategorier af personoplysninger, der kan udveksles om vidner og ofre, i overensstemmelse både med artikel 6 i retshåndhævelsesdirektivet og med fremgangsmåden i bilag II til Europol-forordningen (EU). — EDPS mener, at det i forslaget, i overensstemmelse med princippet om opbevaringsbegrænsning, udtrykkeligt bør fastlægges, at personoplysningerne i de centrale kontaktpunkters sagsbehandlingssystemer kun må opbevares i et meget begrænset tidsrum, der generelt svarer til de frister for afgivelse af information, der er fastsat i artikel 5 i forslaget. — EDPS mener, at det i forslaget udtrykkeligt bør kræves, at medlemsstaterne fra sag til sag vurderer, om de skal sende en kopi af den udvekslede information til Europol, og i givet fald til hvilket formål. Forslaget bør også udtrykkeligt fastsætte, at et sådant formål sammen med eventuelle begrænsninger i henhold til artikel 19 i Europol-forordningen meddeles Europol. EDPS anbefaler også at slette sidste sætning i betragtning 18.

Bruxelles, den 7. marts 2022 Wojciech Rafał WIEWIÓROWSKI

(1) COM(2021) 782 final.

(2) COM(2021) 784 final.

(3) COM(2021) 780 final.

(4) Begrundelsen, s. 2.

(5) Begrundelsen, s. 3.

(6) Meddelelse fra Kommissionen om strategien for EU’s sikkerhedsunion, COM/2020/605 final.

(7) Meddelelse fra Kommissionen om en EU-strategi til bekæmpelse af organiseret kriminalitet 2021-2025, COM/2021/170 final

(8) Meddelelse fra Kommissionen »En strategi for et fuldt fungerende og robust Schengenområde«, COM/2021/277 final.

(9) Yderligere information findes i EDPS’ udtalelse 4/2021, https://edps.europa.eu/system/files/2021-03/21-03-08_opinion_europol_reform_en.pdf