15.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/5 
hvad  angår  udbygningen  af infrastrukturen,  som  vil 
få en gunstig  virkning  på koordineringen  og  den 
langfristede  planlægning  af infrastrukturforanstalt-
ninger  på transportområdet.  Det  er imidlertid  nød-
vendigt  at gøre  opmærksom  på,  at der  i forbindelse 
med de integrerede  infrastrukturplaner  kan  optræde 
budgetrestriktioner  på grund  af manglende  finansie-
ringsmidler,  således  at man  bliver  nødt  til at opgive 
nogle  infrastrukturforanstaltninger  og samtidig  af fi-
nanspolitiske  grunde  må  anvende  midler  til formål, 
de ikke  var sat til side  til. 
2.3.4.  Imidlertid  bør  man  overveje  at anvende 
skatter  og afgifter  som  et middel  til gennemførelse  af 
almennyttige  målsætninger,  navnlig  så man  kan  få 
løst trafik-  og transportproblemerne  i byområder. 
2.3.5.  Ved  påligningen  af infrastrukturomkostnin-
gerne  støder  man  på problemer,  når  man  skal  bereg-
ne de eksterne  omkostninger,  hvilket  får Udvalget  til 
at sætte  spørgsmålstegn  ved  muligheden  for at udar-
bejde  et objektivt  tariferingssystem. 
2.3.6.  Der  kan  imidlertid  gøres  fremskridt  i skatte-
og afgiftsharmoniseringen  for så vidt  angår  struktu-
ren af afgifterne  på køretøjer  og brændstoffer  og ved 
anvendelse  af reglerne  om momsfradrag  og -fritagelse. 
2.3.7.  På  fællesskabsplan  må der  afsættes  regional-
politiske  bevillinger  med  henblik  på supplering  af de 
foranstaltninger,  medlemsstaterne  har truffet. Afgørelserne  bør  principielt  træffes  på grundlag  af 
cost-benefit-analyser,  og i denne  forbindelse  bør man 
insistere  på, at de nødvendige  data  indsamles  og sy-
stematiseres  på et ensartet  grundlag  og efter  ensarte-
de metoder. 
2.4. Konklusion 
På baggrund  af foranstående  foreslår  Udvalget  føl-
gende  retningslinjer  for den  fælles  transportpolitik: 
— udbygning  af de oprindelige  målsætninger  for den 
fælles  transportpolitik,  så at der kan  tages  hensyn 
til de nye  forhold,  der er opstået  som  følge  af de 
omvæltninger,  der  er fremkaldt  af den  ændrede 
energisituation; 
— skabelse  af et europæisk  transportnet,  idet  det 
politiske  og  ledelsesmæssige  ansvar  fastlægges 
klart  på fællesskabs-,  nationalt  og regionalt  plan; 
— fastlæggelse  af kriterierne  i investeringsbeslutnin-
gen på en sådan  måde,  at man  opnår  den  bedst 
mulige  ressourceanvendelse; 
— tilpasning  af finanspolitikken  til målsætningerne 
for by- og egnsplanlægningen,  for regionalpolitik-
ken og energipolitikken  gennem  en tilnærmelse  af 
foranstaltningerne  på disse  forskellige  områder 
ved at fremskynde  harmoniseringen  af konkur-
rencevilkårene,  herunder  navnlig  af afgifterne. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  25. september  1975. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
Formand 
Udtalelse  om  forslag  til Rådets  direktiv  om  forurering  af havvand  og ferskvand  til 
badning  (kvalitetsmålsætninger) 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr.  C 67 af 22. marts  1975,  side  1. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  17.  februar  1975  i medfør  af artikel  100  i traktaten  om  opret-
telse  af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale 
Udvalg  om  det  nævnte  emne. 
Nr. C 286/6 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  133.  plenarforsamling  afholdt  i 
Bruxelles,  den  24. og 25. september  1975  sin udtalelse  herom. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel 
100, 
under  henvisning  til Rådets  anmodning  af 18. febru-
ar 1975, 
under  henvisning  til dets  præsidiums  beslutning  af 
25. februar  1975  om at pålægge  Afdelingen  for miljø-
beskyttelse,  sundhedsvæsen  og Forbrug  at udarbejde 
udtalelse  og beretning, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af Afdelingen 
for miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen  og Forbrug  på 
mødet  den  9. september  1975  og til hr. De Grave's 
beretning, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  133.  ple-
narforsamling  den  24. og 25. september  1975,  mødet 
den 24. september  1975  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
enstemmigt: 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  godkender  direk-
tivforslaget  samt  de normer,  der er anført  i bilagene; 
den fremsætter  dog  følgende  bemærkninger: 
1. Almindelige  bemærkninger 
1.1. Anvendelsesområde 
Dette  direktiv  indgår  i en samlet  række  bestemmelser 
for forskellige  former  for anvendelse  af vand.  Bad-
ning  er for øvrigt  i sig selv  kun  et enkelt  aspekt  ved 
de farer  og den  forurening,  der findes  på badesteder 
og i vandet  i disse  områder. 
Der bør derfor  behandles  forskellige  andre  forhold: 
— foranstaltninger,  der fastsætter,  i hvilket  omfang 
eventuel  rensning  af vand,  der udledes  i vandløb 
eller i havet,  skal  finde  sted; — normer  for  badevand  i svømmebassiner  (også 
bassiner,  der tilføres  havvand); 
— fastsættelse  af bestemmelser  for  strande  (tilste-
deværelsen  af dyr på stranden  (hunde,  heste),  som 
er bakteriebærere,  anbringelse  af affaldsbeholdere 
til offentlig  brug  og opdragelse,  etc.); 
— de badendes  indsamling  af blød-  og skaldyr,  i 
hvis organismer  der er ophobet  visse  forurenende 
stoffer; 
— beskyttelse  af personer,  som  på grund  af deres 
erhverv  er nødsaget  til i længere  tid ad gangen  at 
være  i berøring  med  badevand  (f. eks.  livreddere). 
1.2. Klassificering  af badevand 
1.2.1.  I  direktivforslaget  inddeles  badevand  tilsy-
neladende  i tre kategorier: 
— vand,  hvori  badning  er godkendt; 
— vand,  hvori  badning  er tilladt; 
— vand,  hvori  badning  er forbudt. 
Denne  inddeling  skyldes,  at der i EØF  både  er lande, 
der anvender  godkendelsesordningen,  og lande,  der 
anvender  forbudsordningen  (hvor  badning  ikke  er 
forbudt,  er den  »tilladt«,  da den  ikke  er officielt 
»godkendt«). 
1.2.2.  Ved  en almindelig  gennemlæsning  af direkti-
vet melder  følgende  spørgsmål  sig: 
— hvilken  ordning  der  gælder  for kyster  og floder, 
langs  hvilke  man  normalt  ikke  finder  nogen  klar 
angivelse  af en tilladelse  eller  et forbud; 
— hvilken  juridisk  forskel  der er på områder,  hvor 
badning  er godkendt,  og områder,  hvor  badning 
er tilladt; 
— om  det  ikke  ville  være  hensigtsmæssigt  at samle 
disse  kategorier  under  ét; 
— hvorfor  er der ikke  udtrykkeligt  forbud  mod  bad-
ning  i vand,  der  ikke  opfylder  de fastsatte  para-
metre? 
15.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/7 
— hvorledes  skal  offentligheden  klart  oplyses  om 
godkendelsen,  tilladelsen  eller  forbudet?  Ved 
skiltning,  bestemmelser,  der  er offentliggjort  i 
Statstidende,  manglende  eller  tilstedeværende  faci-
liter og/eller  opsyn  osv. 
1.2.3.  Udvalget  konstaterer,  at den  i direktivforsla-
get fastsatte  harmonisering  ikke  er fuldstændig,  og at 
den bl.a.  ikke  omfatter  procedurer  for  godkendelse 
og forbud,  som  det overlades  medlemsstaterne  selv  at 
fastlægge. 
1.2.4.  Der  behøver  ikke  nødvendigvis  i første  eta-
pe at ske en yderligere  harmonisering,  men  Udvalget 
så gerne,  at der i direktivet  blev  givet  sådanne  defini-
tioner,  at uklarhed  blev  undgået  og arbejdet  videre-
ført. 
1.3. Ansvar 
1.3.1.  Det  er Udvalgets  opfattelse,  at de fastsatte 
normer  stort  set er af en sådan  art,  at de kan  hindre 
enhver  form  for  ulykkestilfælde.  Eventuelle  kon-
trolmæssige  fejl  eller  forsømmeligheder  vil dog  altid 
kunne  forekomme,  hvorfor  spørgsmålet  om  ansvar 
kan melde  sig.  Selv  om det som  oftest  er meget  van-
skeligt  at føre  bevis  for skade  og årsagssammenhæng, 
ville det være  hensigtsmæssigt  at fastslå,  hvem  der vil-
le være  de eventuelt  ansvarlige  for skader. 
1.3.2.  Udvalget  mener  under  alle  omstændigheder, 
at der ikke  kan  fraviges  fra de almindelige  retsregler, 
når der  er tale  om  skadeserstatning,  i det tilfælde, 
hvor  de ansvarlige  myndigheder  ikke  overholder  di-
rektivets  bestemmelser.  En sådan  fravigelse  kunne 
medføre  en beskyttelse,  der  var  fuldkommen  illuso-
risk. 
1.4. Forbindelser  med  tredjelande 
Fællesskabet  burde  i sine  forbindelser  med  tredjelan-
de samt  i sit internationale  arbejde  (navnlig  inden  for 
WHO,  Europa-Rådet,  FN,  osv.)  forsøge  at få fastlagt 
kriterier,  som  svarer  til direktivforslagets.  I denne 
forbindelse  kunne  man  navnlig  interessere  sig for de 
lande,  der  har  farvande  fælles  med  Fællesskabets 
medlemsstater. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Artikel  1 
2.1.1.  Kommissionen  erklærer,  at små  søer,  søer  og 
bassiner,  der har tilløb  fra floder,  omfattes  af direkti-
vet, hvilket  Udvalget  tager  til efterretning.  Udvalget er glad  for denne  fortolkning,  som  den  gerne  havde 
set klart  fremgå  af artikel  1. 
2.2. Artikel  2, stk. 2 
2.2.1.  Af  hensyn  til særlige  forhold  i visse  lande 
mener  Udvalget,  at det ville  være  hensigtsmæssigt  at 
erstatte  udtrykket  »medlemsstat«  med  »de  kompe-
tente  myndigheder«. 
2.3. Artikel  3 (d) 
2.3.1.  Udvalget  ser gerne,  at dette  afsnit  behandles 
i en særskilt  artikel  og affattes  på en klarere  måde. 
2.3.2.  Udtrykket  »hver  gang  det  er muligt«,  som 
ikke har  et klart  juridisk  indhold,  burde  slettes.  Ar-
tiklen  kunne  affattes  således: 
»Myndigheder  overholder  for  de nye  badeområ-
ders vedkommende  G-værdierne,  medmindre  der 
over for Kommissionen  gives  en begrundelse  for 
dispensationer«. 
2.4. Artikel  4 
2.4.1.  Med  hensyn  til mange  områder,  hvor  faren 
for forurening  er stor,  mener  Udvalget  under  hensyn-
tagen  til den  offentlige  sundhed,  at tidsfristen  på 8 år 
for gennemførelse  af grænseværdierne,  som  fastsat  i 
artikel  3, er for lang,  og i så vid udstrækning  som 
muligt  bør  afkortes. 
Endvidere  burde  ordene  »trådt  i kraft«  erstattes  med 
ordene  »blevet  meddelt«. 
2.5. Artikel  6, stk. 3 
2.5.1.  Hensigten  med  denne  bestemmelse  er sand-
synligvis,  at havvandsprøverne  bør  tages  i badeområ-
det i højsæsonen.  Det  vil i mange  områder  inden  for 
Fællesskabet  være  vanskeligt  at fastlægge  denne  peri-
ode som  følge  af ustabile  vejrforhold.  Det er desuden 
ikke nærmere  angivet,  hvilke  foranstaltninger  der 
skal træffes,  hvis  badegæsternes  forurening,  som  følge 
af at strandene  er overbelagt,  medfører  en overskri-
delse  af den  fastsatte  minimumsnorm. 
2.5.2.  Udvalget  godkender  princippet  om  anven-
delse  af en harmoniseret  kontrolmetode.  Anvendelsen 
heraf  bør  dog  rumme  mulighed  for en vis smidighed. 
Nr. C 286/8 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
2.5.3.  Det  er blandt  andet  muligt,  at udledningen 
af spildevand  giver  maksimal  forurening  på et tids-
punkt  af dagen  (for  eksempel  om  formiddagen), 
som ikke  er sammenfaldende  med  det  tidspunkt, 
hvor  antallet  af badende  er størst. 
2.5.4.  Der  er ingen  definition  af badeområdets 
udstrækning  i artikel  1. Det  ville  være  hensigtsmæs-
sigt, om  man  tog  hensyn  til prøvetagningsstedernes 
beliggenhed  i forhold  til de steder,  hvor  udledning 
finder  sted. 
3. Bemærkninger  til bilagene 
3.1. Udvalget  ønsker,  uden  at der  derfor  skal  op-
stå for  stor  fleksibilitet  ved  anvendelsen  af direkti-
vet, at de vedtagne  normer  må kunne  afpasses  efter 
alle forhold. 
3.2. Det  ville  navnlig  være  hensigtsmæssigt  at 
pålægge  medlemsstaternes  ansvarlige  myndigheder  at 
påse,  at andre  former  for forurening  end  dem,  der er 
medtaget  i bilagene,  ikke  forekommer  i større 
mængder  i badevand,  navnlig  når  tilstedeværelsen 
heraf  må  forventes  (på  grund  af industrivirksomhe-
der for eksempel). Der burde  ligeledes  foretages  en særlig  undersøgelse 
af de balanceforstyrrelser  i naturen,  som  navnlig 
skyldes  usædvanligt  varme  somre. 
3.3. Udvalget  har det ønske,  at Kommissionen  un-
dersøger,  hvorvidt  det ville  være  hensigtsmæssigt  i bi-
lagene  at medtage  visse  cyanophycea  (Lyxophycea  el-
ler blåalger)  navnlig  i eutrofieret  vand,  og hvis  tem-
peraturforhold  fremmer  disse  mikroorganismer 
vækst.  Deres  toksicitet  (indvirkning  på proteiner) 
kendes  udmærket  over  såvel  kortere  som  længere  tid. 
3.4. Mere  generelt  kan  Udvalget  konstatere,  at vis-
se industriers  udledning  af stadig  større  mængder 
varmt  spildevand  i vandløb  og i havene  forårsager  en 
opvarmning,  hvilket  indebærer  en fare  for,  at de 
særlige  mikrobiologiske  forhold  her  ændres.  Dette 
problem  ser  Udvalget  gerne  bliver  ofret  særlig 
opmærksomhed. 
3.5. Det  ville  ligeledes  være  hensigtsmæsigt  at fo-
retage  en systematisk  undersøgelse  vedrørende  tilste-
deværelsen  af en temmelig  almindeligt  forekommende 
amøbe,  som  fremkalder  en på nuværende  tidspunkt 
uhelbredelig  meningitis. 
3.6. Foruden  de omkringflydende  materialer,  der 
er nævnt  i bilagene,  findes  der også  andre  faste  mate-
rialer,  der rummer  farer,  f. eks.  glas-  og metalstykker, 
osv. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  24. september  1975. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
Formand 
Udtalelse  om  Kommissionens  meddelelse  til Rådet  om  ligebehandling  af mandlige  og 
kvindelige  arbejdstagere  (Adgang  til beskæftigelse,  faglig  uddannelse  og faglig  for-
fremmelse  såvel  som  arbejdsvilkår) 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europceiske 
Fællesskabers  Tidende  nr. C 124  af 4. juni  1975,  side  2. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  28. februar  1975  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det nævnte  emne.