29. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 192/15 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (EØF) om medlemsstaternes kontrol med de foranstaltninger, der 
indgår i ordningen for finansiering gennem Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for 
Landbruget, Garantisektionen, og om ophævelse af direktiv 77/435/EØF 
KOM(89) 290 endelig udg. 
(Forelagt af Kommissionen den 15. juni 1989) 
(89/C 192/15) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 43, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
og 
ud fra følgende betragtninger: 
Efter artikel 8 i Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 
21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspo­
litik ('), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 
2048/88 (2), træffer medlemsstaterne de fornødne 
forholdsregler til at sikre, at de foranstaltninger, der 
finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garanti­
fond for Landbruget (EUGFL), nu også virkelig er blevet 
gennemført, og at der er sket på behørig måde, for at 
forhindre og forfølge uregelmæssigheder og for at 
inddrive beløb, der på grund af uregelmæssigheder eller 
forsømmelse er blevet uretmæssigt udbetalt; 
kontrollen af de støttemodtagende eller betalingspligtige 
virksomheders forretningspapirer kan være et yderst 
effektivt middel til kontrol med de foranstaltninger, der 
indgår i ordningen for finansiering gennem EUGFL, 
Garantisektionen; denne kontrol supplerer den øvrige 
kontrol, som medlemsstaterne allerede foretager; denne 
forordning påvirker endvidere ikke nationale kontrolbe­
stemmelser, der måtte være mere omfattende end de ved 
denne forordning fastsatte; 
medlemsstaterne skal tilskyndes til at skærpe den kontrol 
med de støttemodtagende eller betalingspligtige virksom­
heders forretningspapirer, som de har foretaget efter 
Rådets direktiv 77/435/EØF (3); 
(') EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13. 
O EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 1. 
O EFT nr. L 172 af 12. 7. 1977, s. 17. gennem medlemsstaternes iværksættelse af de bestem­
melser, der følger af direktiv 77/435/EØF, har det 
kunnet konstateres, at det er nødvendigt at ændre den 
nuværende ordning efter de indvundne erfaringer; 
sådanne ændringer bør under hensyntagen til arten af de 
pågældende bestemmelser indarbejdes i en forordning; 
det bør fastlægges, hvilke dokumenter denne kontrol 
skal foretages på grundlag af, for at der kan foretages en 
fuldstændig kontrol; 
ved udvælgelsen af, hvilke virksomheder der skal 
kontrolleres, må der tages hensyn til arten af de foran­
staltninger, der gennemføres under medlemsstaternes 
ansvar, og til fordelingen af de støttemodtagende eller 
betalingspligtige virksomheder i forhold til deres finan­
sielle betydning i ordningen for finansiering gennem 
EUGFL, Garantisektionen; 
desuden bør det fastsættes, hvilket omfang denne kontrol 
af forretningspapirer mindst skal have; omfanget skal 
fastsættes efter en metode, der gør det muligt at undgå, 
at der opstår væsentlige forskelle mellem medlemssta­
terne på grund af deres særlige udgiftsstruktur inden for 
EUGFL, Garantisektionen; metoden kan fastlægges ved 
som reference at anvende antallet af virksomheder med 
en vis betydning inden for ordningen med finansiering 
gennem EUGFL, Garantisektionen; 
det må fastlægges, hvilke bemyndigelser kontrolperso­
nalet har, og hvilke forpligtelser virksomhederne har til i 
en bestemt periode at stille forretningspapirer til 
rådighed for dette personale og til at give det de ønskede 
oplysninger; der bør endvidere gives mulighed for i visse 
tilfælde at beslaglægge forretningspapirer; 
for at tage hensyn til den internationale struktur inden 
for handelen med landbrugsprodukter og med henblik på 
gennemførelsen af det indre marked må der indledes et 
samarbejde mellem medlemsstaterne; desuden må der på 
EF-plan udarbejdes et centralt register over de støtte­
modtagende eller betalingspligtige virksomheder, der er 
etableret i tredjelande; 
Nr. C 192/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 89 
selv om det i første række påhviler medlemsstaterne at 
vedtage deres kontrolprogrammer, skal disse 
programmer dog godkendes af Kommissionen, således at 
den kan udføre sine overvågnings- og koordineringsop­
gaver, og således at disse programmer bliver vedtaget på 
grundlag af relevante kriterier, kontrollen kan således 
koncentreres omkring sektorer eller virksomheder, hvor 
der er stor risiko for svig; 
de tjenester, der foretager kontrol efter denne forord­
ning, skal være organiseret således, at de er uafhængige 
af de tjenester, der foretager kontrollen inden udbeta­
ling; 
hver medlemsstat må oprette en særlig tjeneste, der skal 
føre tilsyn med anvendelsen af denne forordning og 
sørge for den generelle koordinering og overvågning af 
kontrol efter denne forordning; denne tjenestes perso­
nale kan foretage kontrol af virksomhederne efter denne 
forordning; 
det bør gøres attraktivt at styrke de tjenester, det 
påhviler at føre tilsyn med anvendelsen af denne forord­
ning, ved at Fællesskabet midlertidigt yder et gradvis 
faldende bidrag til dækning af medlemsstaternes udgifter 
til ansættelse af yderligere personale, og til dækning af 
visse andre udgifter til uddannelse af personale til disse 
tjenester og til udstyr til disse tjenester; 
der bør opstilles et overslag over, hvor stort et beløb fra 
Fællesskabet der er nødvendigt til gennemførelse af 
denne aktion; dette beløb indgår i de finansielle overslag, 
der er knyttet som bilag til aftalen mellem institutionerne 
af 29. juni 1988 (') ; de faktisk disponible bevillinger vil 
blive fastlagt ved budgetproceduren i overensstemmelse 
med nævnte aftale; 
de oplysninger, der indsamles ved kontrollen af forret­
ningspapirer, bør omfattes af tavshedspligt; 
der bør på EF-plan finde udveksling af oplysninger sted, 
således at resultaterne af anvendelsen af denne forord­
ning kan udnyttes bedst muligt — 
(') EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 33. UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Denne forordning vedrører kontrol af, om de 
foranstaltninger, der indgår i ordningen for finansiering 
gennem EUGFL, Garantisektionen, nu også virkelig er 
blevet gennemført på behørig vis, og kontrollen foretages 
på grundlag af forretningspapirer fra støttemodtagerne 
eller de betalingspligtige, i det følgende benævnt »virk­
somheder«. 
2. Ved »forretningspapirer« forstås i denne forordning 
alle bøger, registre, fakturaer, bilag og regnskaber samt 
korrespondance vedrørende virksomhedens erhvervsakti­
vitet, uanset form, hvis disse papirer har direkte eller 
indirekte forbindelse med de i stk. 1 nævnte foranstalt­
ninger. 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne foretager kontrol af virksomhe­
dernes forretningspapirer, idet der tages hensyn til, 
hvilken type foranstaltninger der skal kontrolleres. 
Medlemsstaterne sørger for, at det gennem udvælgelsen 
af, hvilke virksomheder der skal kontrolleres, bliver 
muligt at sikre, at foranstaltningerne til forebyggelse og 
afsløring af uregelmæssigheder i forbindelse med 
ordningen for finansiering gennem EUGFL, Garantisek­
tionen, bliver så effektive som muligt under hensyntagen 
til omfanget af virksomhedernes finansielle deltagelse i 
finansieringsordningen. 
Den i stk. 1 omhandlede kontrol omfatter hvert år et 
antal virksomheder, der ikke må være mindre end halv­
delen af antallet af virksomheder, hvis indtægter eller 
udgifter eller summen heraf under ordningen for finan­
siering gennem EUGFL, Garantisektionen, har været på 
over 60 000 ECU i det år, der går forud for kontrolåret. 
Virksomheder, hvor summen af indtægter og udgifter 
har været på over 100 000 ECU, og som ikke er blevet 
kontrolleret efter denne forordning i den foregående 
kontrolperiode, skal kontrolleres. 
Virksomheder, hvor summen af indtægter og udgifter 
har været på under 10 000 ECU kontrolleres ikke efter 
denne forordning, medmindre der er særlige årsager 
hertil, som medlemsstaterne skal anføre i deres årlige 
program, der er omhandlet i denne forordnings artikel 
10. 
3. I relevante tilfælde udvides den i stk. 1 omhandlede 
kontrol til også at omfatte virksomheder, der har direkte 
eller indirekte forbindelse med virksomheder som defi­
neret i denne forordnings artikel 1 eller med de pågæl­
dende foranstaltninger. 
4. Kontrolperioden går fra den 1. juli til den 30. juni 
året efter. 
29. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 192/17 
Kontrollen skal mindst dække året forud for kontrolpe­
rioden; den kan udvides til at dække tre år forud for 
kontrolperioden. 
5. Den systematiske kontrol efter denne forordning 
berører ikke kontrol efter artikel 6 i forordning (EØF) 
nr. 283/72 (») eller artikel 9 i forordning (EØF) nr. 
729/70. 
Artikel 3 
Hvis virksomhederne efter EF-bestemmelserne eller de 
nationale bestemmelser er forpligtet til at føre et særskilt 
lagerregnskab, omfatter kontrollen af dette regnskab i 
relevante tilfælde sammenholdelse af nævnte regnskab 
med forretningspapirerne og i givet fald med virksomhe­
dens lagerbeholdning. 
Artikel 4 
Virksomhederne skal opbevare de i artikel 1, stk. 2, og 
artikel 3 nævnte forretningspapirer i mindst tre kalen­
derår fra slutningen af det kalenderår, hvor de er blevet 
udfærdiget. 
Artikel 5 
1. De ansvarlige for virksomhederne skal sikre, at alle 
forretningspapirer og supplerende oplysninger stilles til 
rådighed for kontrolpersonalet eller andre personer, der 
er bemyndiget til at foretage sådan kontrol. 
2. Kontrolpersonalet eller andre personer, der er 
bemyndiget til at foretage sådan kontrol, kan kræve 
udskrifter eller kopier af de i stk. 1 nævnte dokumenter 
udleveret. 
Artikel 6 
1. I ethvert tilfælde, hvor der kan foreligge en uregel­
mæssighed begået af den kontrollerede virksomhed over 
for EUGFL, anvendes de nationale bestemmelser om 
beslaglæggelse af forretningspapirer. 
2. Medlemsstaterne træffer fornødne foranstaltninger 
til at træffe sanktioner over for fysiske eller juridiske 
personer, der ikke overholder forpligtelserne i denne 
forordning. 
Artikel 7 
1. Medlemsstaterne yder hinanden fornøden bistand i 
forbindelse med den kontrol, der er fastsat i artikel 2 og 
3. hvis en virksomhed er etableret i en anden medlems­
stat end den, hvor udbetaling og/eller indbetaling af det 
pågældende beløb har fundet sted eller skulle have 
fundet sted. 
(') EFT nr. L 36 af 10. 2. 1972, s. 1. 2. I løbet af første kvartal af året efter udbetalingsåret 
sender medlemsstaterne en liste over de i stk. 1 nævnte 
virksomheder til hver medlemsstat, hvori sådanne virk­
somheder er etableret; denne liste indeholder alle oplys­
ninger, som de medlemsstater, der modtager listen, har 
behov for for at kunne identificere de pågældende virk­
somheder; Kommissionen får tilsendt en kopi af hver 
liste. 
3. I løbet af første kvartal af året efter udbetalingsåret 
sender hver medlemsstat Kommissionen en liste over de 
virksomheder, der er etableret i et tredjeland, og for 
hvilke udbetaling og/eller indbetaling af det pågældende 
beløb har fundet sted eller skulle have fundet sted i den 
pågældende medlemsstat. 
Artikel 8 
1. De oplysninger, der indsamles ved den i denne 
forordning fastsatte kontrol, er omfattet af tavshedspligt. 
Sådanne oplysninger må kun meddeles personer, der i 
kraft af deres funktion i medlemsstaterne eller i Fælles­
skabets institutioner skal have kendskab til de pågæl­
dende oplysninger for at kunne udøve deres funktion. 
2. Denne artikel berører ikke de nationale retsplejebe­
stemmelser. 
Artikel 9 
1. Inden den 1. november efter kontrolperiodens 
udløb sender medlemsstaterne Kommissionen en detal­
jeret rapport om forordningens anvendelse. 
2. Rapporten skal indeholde oplysninger om eventu­
elle vanskeligheder og i givet fald forbedringsforslag. 
3. Medlemsstaterne og Kommissionen udveksler 
regelmæssigt synspunkter om forordningens anvendelse. 
Artikel 10 
1. Medlemsstaterne opstiller foreløbige programmer 
for den kontrol, der skal foretages efter denne forord­
nings artikel 2 i den efterfølgende kontrolperiode. 
2. Hvert år inden den 15. marts sender medlemssta­
terne Kommissionen det i stk. 1 omhandlede program 
med oplysning om: 
— hvor mange virksomheder der vil blive kontrolleret, 
og hvordan fordelingen pr. sektor er under hensyn­
tagen til de involverede beløb 
— hvilke kriterier der er blevet lagt til grund for 
programmernes udarbejdelse. 
Nr. C 192/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 7. 89 
3. De foreløbige programmer, der er nævnt i stk. 1, 
skal godkendes af Kommissionen; Kommissionen giver 
inden den 15. maj den pågældende medlemsstat medde­
lelse om, hvilke ændringer den ønsker foretaget. 
4. Der kan senere foretages visse justeringer, som 
måtte have vist sig nødvendige under programmets 
gennemførelse; disse justeringer skal meddeles Kommis­
sionen så hurtigt som muligt; senest to måneder efter 
modtagelsen af nævnte meddelelse underretter Kommis­
sionen den pågældende medlemsstat om, hvorvidt den 
har godkendt det justerede program, eller om, hvilke 
ændringer den ønsker foretaget. 
Artikel 11 
1. Hver medlemsstat opretter en særlig tjeneste, der 
skal føre tilsyn med denne forordnings anvendelse og 
— den i forordningen fastsatte kontrol, der foretages af 
kontrolpersonale, der er direkte tilknyttet denne 
særlige tjeneste, eller 
— den generelle koordinering og overvågning af 
kontrollen, der foretages af personale, der er 
tilknyttet andre tjenester. 
Medlemsstaterne kan også fastsætte, at kontrollen efter 
denne forordning skal fordeles mellem den særlige 
tjeneste og andre nationale tjenester, forudsat at først­
nævnte tjeneste sørger for den generelle koordinering og 
overvågning. 
2. Den eller de tjenester, der skal føre tilsyn med 
anvendelsen af bestemmelserne i denne forordning, skal 
være organiseret således, at de er uafhængige af de 
tjenester eller afdelinger af tjenester, der forestår udbe­
talingen, og som foretager kontrol inden udbetaling. 
3. For at sikre korrekt anvendelse af denne forordning 
tager den i stk. 1 nævnte særlige tjeneste alle fornødne 
initiativer og forholdsregler. 
4. Den særlige tjeneste sørger endvidere for: 
— at uddanne nationalt personale til udøvelse af kontrol 
som omhandlet i denne forordning, således at perso­
nalet tilegner sig de kundskaber, der er nødvendige 
for, at det kan udføre opgaverne 
— at forvalte kontrolrapporterne og al dokumentation i 
forbindelse med den kontrol, der er foretaget, og 
som er fastsat i denne forordning. 
5. Den pågældende medlemsstat giver tjenesten de 
beføjelser, der er nødvendige, for at den kan udføre de i 
stk. 3 og 4 omhandlede opgaver. 
Tjenesten skal bestå af et personale, som skal have den 
rette størrelse og uddannelse til at kunne udføre oven­
nævnte opgaver. Artikel 12 
Fællesskabet yder et bidrag til dækning af medlemssta­
ternes faktiske udgifter til vederlag til personale, der 
tiltræder fra 1. januar 1990 og ansættes udelukkende 
— i den særlige tjeneste, der er nævnt i artikel 11, stk. 1, 
eller 
— i andre nationale tjenester, hvis det drejer sig om 
personale, der udelukkende skal foretage kontrol 
som omhandlet i denne forordning. 
Fællesskabets bidrag udgør i en periode på fem år fra 
den 1. januar 1990 50 % for de første tre år og 25 % for 
det fjerde og femte år, med et samlet beløbsloft på: 
— 500 000 ECU for de første tre år og 250 000 ECU 
for det fjerde og femte år, for så vidt angår 
Forbundsrepublikken Tyskland, Spanien, Frankrig, 
Italien og Det Forenede Kongerige 
— 250 000 ECU for de første tre år og 125 000 ECU 
for det fjerde og femte år, for så vidt angår Belgien, 
Danmark, Grækenland, Irland, Nederlandene og 
Portugal 
— 50 000 ECU for de første tre år og 25 000 ECU for 
det fjerde og femte år, for så vidt angår Luxembourg. 
I denne forordning forstås ved »vederlag« løn, minus 
skat og afgifter, til det personale, der skal føre tilsyn 
med anvendelsen af denne forordning, og de rejseud­
gifter, som personalet har i forbindelse med opgavernes 
udførelse. 
Artikel 13 
Fællesskabet yder i en periode på fem år fra den 1. 
januar 1990 et bidrag til dækning af medlemsstaternes 
udgifter til uddannelse af personalet i de tjenester, der 
skal føre tilsyn med anvendelsen af denne forordning, på 
50 % for de første tre år og 25 % for det fjerde og 
femte år, med et samlet beløbsloft på: 
— 100 000 ECU for de første tre år og 50 000 ECU for 
det fjerde og femte år, for så vidt angår Forbundsre­
publikken Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien og 
Det Forenede Kongerige 
— 50 000 ECU for de første tre år og 25 000 ECU for 
det fjerde og femte år, for så vidt angår Belgien, 
Danmark, Grækenland, Irland, Nederlandene og 
Portugal 
— 10 000 ECU for de første tre år og 5.000 ECU for 
det fjerde og femte år, for så vidt angår Luxembourg. 
29. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 192/19 
Artikel 14 Artikel 17 
Fællesskabet yder et bidrag på 100 % til dækning af 
medlemsstaternes udgifter til anskaffelse af det fornødne 
edb- og kontorautomatiseringsudstyr til de tjenester, der 
fører tilsyn med anvendelsen af denne forordning, med 
et samlet beløbsloft på: 
— 100 000 ECU for Forbundsrepublikken Tyskland, 
Spanien, Frankrig, Italien og Det Forenede Konge­
rige 
— 60 000 ECU for Belgien, Danmark, Grækenland, 
Irland, Nederlandene og Portugal 
— 20 000 ECU for Luxembourg. 
Artikel 15 
1. Det anslås, at Fællesskabets udgifter til gennemfø­
relsen af den ved denne forordning fastsatte aktion, højst 
kommer til at udgøre 5,74 mio ECU for det første år, 
4,86 mio ECU for det andet og tredje år og 2,43 mio 
ECU for det fjerde og femte år. 
2. De disponible bevillinger fastsættes hvert år i 
budgettet. 
Artikel 16 
Kommissionen fastsætter på grundlag af oplysninger fra 
medlemsstaterne, hvor stort et årligt beløb Fællesskabet 
yder til dækning af de refusionsberettigede udgifter. Fornødne gennemførelsesbestemmelser til denne forord­
ning fastsættes efter fremgangsmåden i artikel 13 i 
forordning (EØF) nr. 729/70. 
Artikel 18 
For så vidt angår kontrollen af de specifikke udgifter, 
som Fællesskabet finansierer efter denne forordning, 
anvendes bestemmelserne i artikel 9 i forordning (EØF) 
nr. 729/70. 
Artikel 19 
Kommissionens tjenestemænd har adgang til alle doku­
menter, der er udarbejdet med henblik på eller som følge 
af kontrol efter denne forordning, og til de i denne 
forordnings artikel 14 omhandlede edb-anlæg. 
Artikel 20 
1. Direktiv 77/435/EØF ophæves. 
2. I alle EF-retsakter, hvor der henvises til direktiv 
77/435/EØF, skal sådanne henvisninger betragtes som 
henvisninger til tilsvarende artikler i denne forordning. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og 
gælder umiddelbart i hver medlemsstat.