DA Den Europæiske Unions Tidende C 133/1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution til støtte for Schengenaftalen

Fri bevægelighed, støt Schengen

(2016/C 133/01)

Fri bevægelighed er et af de mest konkrete resultater af den europæiske integration. Schengenaftalen, som gør det muligt for personer at rejse frit mellem lande i forbindelse med arbejde, studier og fritid, og som fjerner de fysiske forhindringer for varers og tjenesteydelsers bevægelse, udgør en hjørnesten i det indre marked, som repræsenterer 2 800 mia. EUR i handelsvolumen, 1,7 mio. grænsearbejdere, der passerer de indre grænser, og 57 mio. grænseoverskridende vejtransportbevægelser på årsbasis. Afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser har spillet en væsentlig rolle med hensyn til at nedbryde barrierer, bringe folk tættere på hinanden og fremme EU's økonomi. Flere generationer af europæere har haft glæde af Schengen, mens de er vokset op, uden at de egentlig har været bevidste om det. Genindførelse af kontrol ved de indre grænser vurderes til at ville koste 100 mia. EUR, hvilket svarer til 0,8 % af BNP. Det ville gøre os alle fattigere — både kulturelt, socialt og økonomisk.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg bifalder uden forbehold de principper, som førte de medlemsstater, som underskrev 1985-aftalen, til at anerkende, »at den stadig snævrere sammenslutning mellem folkene i De Europæiske Fællesskaber skal tilkendegives gennem fri passage af indre grænser for medlemsstaternes statsborgere samt fri bevægelighed for varer og serviceydelser ved indre grænser«, og erklære, at »solidariteten landene imellem ønskes styrket gennem ophævelse af hindringer for den fri bevægelighed ved de fælles grænser (…)«. Sigtet med denne aftale var en sammenslutning af folkene og solidaritet mellem folkene. Antaster man disse principper, retter man derfor, ud over de frygtelige økonomiske konsekvenser, som det ville have, et slag mod solidariteten og mod selve Unionen, som kan vise sig at være fatalt.

Udvalget bifalder ligeledes uden forbehold det princip, som førte de medlemsstater, som underskrev traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde til at fastslå, at »Unionen udformer en politik, der skal sikre, (…) at personer uanset nationalitet ikke kontrolleres ved passage af de indre grænser«, samtidig med at der skulle sikres en effektiv forvaltning af kontrollen med de ydre grænser (artikel 77, stk. 1).

Som repræsentanter for det europæiske civilsamfund er EØSU's medlemmer derfor i stigende grad bekymret over det øgede pres, som Schengenaftalen udsættes for. EØSU appellerer til EU's regeringer om ikke at ligge under for populistisk pres og frygt, men i stedet forsvare de rettigheder, vi har arbejdet for. Udvalget erkender, at de seneste begivenheder har rejst alvorlige spørgsmål om huller i forvaltningen af de europæiske grænser og vores evne til effektivt at overvåge de personer, der vil os ondt. Der må tages fat på disse bekymringer, men det er ikke Schengen, der er problemet, og aftalen må ikke bruges som en nem syndebuk. EU-institutionerne må for enhver pris undgå en gradvis opløsning af Schengenreglerne og dermed af det indre marked, hvilket i sidste ende vil være til skade for os alle.

Det må undgås, at Schengenområdet kun er så stærkt som sit svageste led. At beskytte EU's grænser bør være en fælles opgave, og alle medlemsstaterne bør dele ansvaret for at sikre, at det sker. De forpligtelser, medlemsstaterne har indgået for at iværksætte og styrke et effektivt og operationelt Frontex, skal overholdes. Uden effektiv kontrol ved de ydre grænser vil Unionen ikke være i stand til at sikre adgang for de flygtninge, der har behov for hjælp. Effektiv kontrol ved de ydre grænser er når alt kommer til alt en forudsætning for Schengens beståen. Sikre grænser må ikke være ensbetydende med, at mennesker, som har behov for beskyttelse af humanitære årsager i henhold til Genevekonventionen, lukkes ude.

Vi skal være parate til at træffe modige beslutninger, som kan sikre vores rettigheder og beskytte vores Union uden indre grænser, hvor mennesker frit kan arbejde, drive handel, studere og udveksle idéer, varer og tjenesteydelser. Det handler om at forsvare vores Europa, vores Schengen og vores sociale og grundlæggende rettigheder.

Udvalget retter derfor en appel til europæiske og nationale civilsamfundsorganisationer om at tilkendegive deres støtte ikke alene til en opretholdelse, men til en konsolidering af Schengenområdet og til en udvidelse af det. Udvalget lover for sin del over for EU-institutionerne, navnlig Rådet, at gøre sit, for at medlemsstaterne lever op til principperne i traktaterne og aftalerne, som er ubestridelige landvindinger for sammenslutningen af de europæiske folk.