18.4. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 102/23 
Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlems­
staternes lovgivning om kosmetiske midler (*) 
(91/C 102/09) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 3. december 1990 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 100 A at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for miljø-, sundheds- og forbrugerspørgs­
mål, som udpegede Georges Proumens til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
8. februar 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 284. plenarforsamling, den 27. februar 1991, 
enstemmigt følgende udtalelse. 
ØSU godkender det foreliggende forslag, som ikke giver 
anledning til særlige bemærkninger bortset fra neden­
stående detaljer. 
1. Indledning 
1.1. Formålet med forslaget er at kodificere direktiv 
76/768/EØF af 27. juli 1976, der blev ændret som følge 
af Grækenlands, Spaniens og Portugals tiltræden (1979 
og 1985) for at gøre det gældende i disse tre medlemssta­
ter i den form, det havde på tiltrædelsestidspunktet. 
1.2. Grunddirektivet 76/768/EØF er blevet ændret 
fem gange (rådsdirektiver) og tilpasset tolv gange (kom­
missionsdirektiver), hvilket har resulteret i, at direktivet 
med alle disse ændringer og tilpasninger er blevet van­
skeligt at anvende. 
1.3. Den procedure, Kommissionen har fulgt, er den 
klassiske procedure for direktiver, der er blevet ændret 
og/eller tilpasset flere gange. 
1.4. Det er vigtigt at gøre sig klart, at ændringer 
foretages ved rådsdirektiver, som ændrer det oprindeli­
ge direktivs rækkevidde. Sådanne ændringsdirektiver 
skal, når de foreligger som forslag, forelægges både 
Europa-Parlamentet og Det økonomiske og sociale Ud­
valg. ØSU har således i sin tid udtalt sig om de fem 
ændringer. 
Derimod er tilpasninger resultatet af arbejdet i udvalget 
for tilpasning til de tekniske fremskridt (artikler 9 og 10 
i direktivet). Det drejer sig om rent tekniske ændringer i 
bilagene, som gennemføres ved kommissionsdirektiver, 
der hverken forelægges Europa-Parlamentet eller ØSU. 2. Generelle bemærkninger 
2.1. En sådan samling af de forskellige tekster kan 
naturligvis kun være hensigtsmæssig for anvendelsen af 
direktivet både i EF's og medlemsstaternes administra­
tioner. 
Det bliver endvidere lettere for erhvervslivet at anvende 
direktivet, og navnlig for de små og mellemstore virk­
somheder, hvoraf der er mange i branchen, og for alle 
andre organisationer, der interesserer sig for kosmetik­
problematikken (branchens faglige organisationer, er­
hvervsmæssige brugere som frisører og skønhedseksper-
ter og endelig forbrugerorganisationer, som er opmærk­
somme på denne type varer). 
2.2. ØSU henstiller kraftigt til Kommissionen, at 
denne sikrer sig, at medlemsstaterne på korrekt måde 
har overført direktiverne om kosmetiske midler til deres 
nationale lovgivning. 
De medlemsstater, som ikke har efterkommet denne 
forpligtelse, bør naturligvis sagsøges. 
2.3. ØSU har bemærket, at anvendelsen eller frem­
stillingen af visse stoffer i bilagene er begrænset til den 
31. december 1990. 
Der gøres derfor opmærksom på, at 
1) Det forslag, der er forelagt ØSU, er dateret den 
29. oktober 1990, og at 
2) Kommissionens direktiv om 13. tilpasning til de 
tekniske fremskridt vil blive vedtaget i den nærmeste 
fremtid og således løse problemet med anvendelses-
og/eller fremstillingsdatoen. 
(l) EFT nr. C 322 af 21. 12. 1990, s. 29. 2.4. Kommissionen må naturligvis vælge et bestemt 
Nr. C 102/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 4. 91 
tidspunkt for kodificeringen, hvilket forklarer det fore- passer direktivet til de tekniske fremskridt, og desuden 
liggende forslag, eftersom Kommissionen hvert år til- står lige foran at skulle vedtage en sjette ændring. 
Bryssel, den 27. februar 1991. 
Fran9ois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om Den økonomiske og monetære Union 
(91/C 102/10) 
Det økonomiske og sociale Udvalg besluttede den 19. november 1990 at udarbejde en 
tillægsudtalelse om Den økonomiske og monetære Union i Det europæiske Fællesskab. 
Udtalelsen supplerer dels udtalelsen af 9. oktober 1989 (EFT nr. C 329 af 30. december 1989) 
om rapporten om en økonomisk og monetær Union i Det europæiske Fællesskab (Delors-
rapporten), dels udtalelsen af 16. november 1989 om Rådets beslutning om konvergens og 
Rådets afgørelse om samarbejdet mellem centralbankerne i medlemsstaterne (EFT nr. C 56 
af 7. marts 1990). 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for økonomiske, finansielle og monetære 
spørgsmål, der udpegede Klaus Meyer-Horn til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
12. februar 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på den 284. plenarforsamling, den 27.-28. februar 
1991, med stort flertal (6 undlod at stemme) følgende udtalelse. 
1. Sammendrag 
1.1. De forslag, der er forelagt regeringskonferencen 
om Den økonomiske og monetære Union og udvikling­
en siden forelæggelsen af Delors-rapporten giver anled­
ning til efterfølgende: 
— generelle bemærkninger (2. afsnit), 
— bemærkninger vedrørende valutapolitikken (3. af­
snit), 
— bemærkninger til den økonomiske politik og bud­
getpolitikken (4. afsnit), 
— bemærkninger til anden etape og til overgangsbe­
stemmelserne for den fælles valuta i tredje etape 
(5. afsnit). 
1.2. De vigtigste forslag of henstillinger i denne til­
lægsudtalelse 1.2.1. I alle tolv EF-lande indføres ecuen som fælles 
valuta efter indledningen af tredje etape (punkt 5.6.2 
— 5.6.4). ECU, der først er blevet »hærdet« (punkt 
5.3.4), defineres på indførelsesdagen af Eurofed ved 
hjælp af den da gyldige vekselkurs i forhold til blokken 
af stabile valutaer (punkt 5.6.1 — 5.6.4). 
1.2.2. Alle medlemslande skal deltage i Det europ­
æiske Centralbanksystem (Eurofed), som så har ansva­
ret for ecu-pengemængden og den fælles valutapolitik, 
lige som de også skal deltage i koordineringen af den 
økonomiske politik og budgetpolitikken (punkt 5.6.6 
— 5.6.7). Sådan som det været tilfældet siden 1979 
med valutakursmekanismen (punkt 5.2.4), kan der dog 
fastsættes undtagelsesordninger i begyndelsen af tredje 
etape for de medlemslande, der ikke har opnået en 
tilstrækkelig grad af konvergens, så de stadig kan ændre