4. 7. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 175/39 
Udtalelse om forbindelserne mellem Det europæiske Fælleskab og statshandelslandene i 
Europa 
(88/C 175/14) 
Den 24. februar 1987 besluttede Det økonomiske og sociale Udvalg (ØSU) i henhold til 
forretningsordenens artikel 20, stk. 4, at udarbejde en udtalelse om forbindelserne mellem 
Det europæiske Fællesskab og statshandelslandene i Europa. 
Sektionen for forbindelserne med tredjelande fik pålagt det forberedende arbjede og vedtog 
med Walter Briganti som ordfører sin udtalelse den 11. marts 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 255. plenarforsamling, mødet den 27. april 
1988, med 74 stemmer for, 11 imod og 15 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
1. Nærværende udtalelse behandler kun i korte træk 
de vigtigste økonomiske og handelsmæssige problemer, 
der eksisterer mellem Fællesskabet og landene af Rådet 
for gensidig økonomisk Bistand (COMECON). Disse 
og andre problemer behandles mere udførligt i rappor­
ten om samme emne. 
Det skal fastslås, at handelsforbindelserne mellem EF 
og ovennævnte lande langt fra er tilfredsstillende. Der 
er i de senere år ikke sket en passende ukvikling hverken 
i import- og eksportmængden, samhandelens kvalitet 
eller i det økonomiske samarbejde, som har været holdt 
inden for snævre rammer. Blandt problemerne kan næv­
nes fastlæggelsen af rimelige priser (som ikke indebærer 
dumping), systematisk anvendelse af kompensations-
handler, leveringsfrister, overholdelse af bestemmelser­
ne om industriel ejendomsret og vanskeligheder i for­
bindelse med salg af højteknologiske varer. Forbin­
delserne mellem Fællesskabet og de europæiske 
COMECON-lande bør derfor forbedres og udbygges 
især i en situation, der er præget af omvæltninger i 
de pågældende lande og ændringer i de internationale 
økonomiske forbindelser. I den sammenhæng bør man 
koncentrere sig om at løse ovennævnte problemer. 
2. Det er meget væsentligt, at Fællesskabet og 
COMECON snart underskriver den fælleserklæring, 
der har været tale om siden september 1986. Denne 
erklæring skulle indeholde visse bestemmelser, der tager 
højde for de to organers respektive institutionelle befø­
jelser. Hidtil er vedtagelsen af denne erklæring — som 
kunne omfatte tekniske og miljømæssige aspekter — 
blevet forsinket af »Berlin-klausulen«. I henhold til 
Rom-traktagen udgør Vestberlin en integrerende del af 
Fællesskabet, og det er væsentligt, at denne situation 
anerkendes i forbindelserne mellem COMECON-lande-
ne (i Europa) og Fællesskabet. 
3. Fællesskabet bør også indgå handels- og samar­
bejdsaftaler med hvert enkelt europæisk COMECON-
land, hvilket bl.a. ville øge mulighederne for EF-virk-
somheder på disse landes markeder. Bestemmelserne om blandede selskaber, der for nylig blev vedtaget 
i Sovetunionen, er et godt eksempel på den russiske 
økonomis større åbenhed over for tredjelande (med 
markedsøkonomi). Disse bestemmelser bør dog udbyg­
ges, således at udenlandske virksomheder opnår større 
indflydelse og bedre garantier fra COMECON-landene 
for forsyninger på udenlandske markeder (især når det 
drejer sig om anvendelsen af valuta, der indtjenes i 
handelen med tredjelande). I denne forbindelse er den 
lovgivning, der er blevet vedtaget i Ungarn i de seneste 
år, et positivt eksempel. 
4. Hidtil er størsteparten af de væsentlige transaktio­
ner med statshandelslandene blevet afviklet i henhold 
til bilaterale samarbejdsaftaler mellem disse lande og 
en række EF-medlemsstater. 
5. Samarbejdsaftalerne bør baseres på de aspekter 
ved EF-landenes og de pågældende tredjelandes økono­
mi, der komplementerer hinanden. Fællesskabet bør i 
videst muligt omfang sikre sig stadigt større markeder 
for sine økonomiske beslutningstagere, især for at øge 
beskæftigelsesmulighederne. Fællesskabet bør derfor 
søge at fjerne hindringer for adgangen til markedet, 
samtidig med at man må acceptere, at det nødvendigvis 
må åbne sit eget marked mere og sælge mere teknologi 
til statshandelslandene. Især burde man revidere listen 
over følsomme højteknologiske produkter for at sikre 
større liberalisering fra begge parters side. 
Fællesskabet vil dog ikke kunne åbne sit marked mere 
for statshandelslandene uden at få passende modydel­
ser. Det vil især være meget farligt at ophæve alle 
kvantitative restriktioner over for et givet statshandels­
land, da der kan ske en fordrejning af samhandelen, og 
da andre lande uundgåeligt vil følge trop. 
6. Samarbejdsaftalerne bør også indeholde bestem­
melser om liberalisering af handelen inden for tjeneste-
ydelsessektoren. På transportområdet f.eks. bør man 
lægge speciel vægt på EF-transportørernes særlige inte-
Nr. C 175/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 7. 88 
resser, således at en liberalisering af adgangen til EF-
transportmarkedet for transportører i tredjelande ses 
ud fra tilrådeligheden af og muligheden for tilsvarende 
indrømmelser over for EF-transportører. Andre sekto­
rer som f.eks. turisme åbner lovende muligheder på 
kort sigt. 
7. ØSU har altid været af den opfattelse, at de han­
delsaftaler, EF indgår, bør indeholde en social klausul 
om anvendelse af rimelige normer for arbejdsvilkår i 
overensstemmelse med ILO-Konventionen. 
8. Selv om man til slut med tilfredshed kan konstate­
re, at Sovjetunionen ønsker at deltage mere aktivt i 
verdenshandelen og udvide sine eksportmarkeder til 
kapitalistiske lande, må man under de nuværende om­
stændigheder frygte, at Sovjets tiltrædelse af Den almin­
delige Øverenskomst om Told og Udenrigshandel 
Bryssel, den 27. april 1988. 
1. Indledning 
1.1. I slutningen af 1987 erklærede kulturministrene, 
at de ønskede »et fremstød på det kulturelle område i 
Det Europæiske Fællesskab«. 
Det er ikke blot de økonomiske og sociale faktorer, der 
spiller ind og kan få voldsomme konsekvenser. Europas 
borgere risikerer også, at fundamentale værdier såsom 
frihed og demokrati undergraves, dersom man ikke er (GATT), Verdensbanken og Den internationale Valuta­
fond — hvor ønskeligt det end måtte være — stadig vil 
være vanskelig af en række tekniske, proceduremæssige 
og endog politiske årsager. Dette spørgsmål bør ØSU 
på et passende tidspunkt behandle i en særskilt studie. 
9. Afslutningsvis bemærker ØSU, af handelsforbin­
delserne og det økonomiske samarbejde mellem Fælles­
skabet og COMECON-lande bør og kan forbedres 
betydeligt. ØSU ønsker en hurtig afslutning på for­
handlingerne om fælleserklæringen og om aftalerne 
med de enkelte COMECON-lande på grundlag af gensi­
dige interesser og rimelige vilkår for begge parter. End­
videre forbeholder ØSU sig ret til i en senere udtalelse 
at behandle fælleserklæringen, de bilaterale aftaler med 
de pågældende lande samt de problemer, der er forbun­
det med Sovjetunionens tiltrædelse af GATT. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
på vagt og udviser politisk vilje. Derfor støtter Det 
økonomiske og sociale Udvalg ministrenes beslutning 
og udtrykker ønske om, at der hurtigt sker konkrete 
fremskridt i arbejdet med oprettelsen af et europæisk 
kulturområde. 
1.2. ØSU har altid vist, at de følte sig kaldet til at 
udtale sig om kulturpolitik og kulturelle foran­
staltninger. Udtalelse om Kommissionens meddelelse om fremstød på det kulturelle område i De 
europæiske Fællesskab 
(88/C 175/15) 
Kommissionen for De europæiske Fælisskaber besluttede den 1. februar 1988 under henvisning 
til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) 
udtalelse om Kommissionens ovennævnte meddelelse. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektionen for social-, familie-, uddannelses-
og kulturspøgsmål, som udpegede Roger Burnel til ordfører og Philip H. Noordwal til 
medorfører og på grundlag af deres skriftlige beretning vedtog sin udtalelse den 14. april 
1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 255. plenarforsamling den 28. april 1988 
følgende udtalelse, uden stemmer imod og med to stemmer hverken for eller imod.