KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(91)229 endelig udg. 
Bruxelles, den 11. Juli 1991 
Henstilling med henblik på 
RAPETS AFGØRELSE 
o« indledning af forhandlinger 
mellem Fcliesskabet og tredjelande 
om bestemmelserne for udførelse af 
godstransport og personbefordring ad indre vandveje 
mellem de berørte parter 
(forelagt af Kommissionen) 

Henstilling med henblik på 
RÅDETS AFfMRFlSF 
o» indledning af forhandlinger 
mellem Fcliesskabet og tredjelande 
om bestemmelserne for udførelse af 
godstransport og personbefordring ad Indre vandveje 
mellem de berørte parter 
Indledning 
1. Fartøjer fra tredjelande - med undtagelse af Schweiz - har hidtil 
spillet en marginal rolle på markedet for transporten ad indre vandveje 
i Fællesskabet. Denne situation afspejlede den generelle politik, og 
skyldtes ligeledes det begrcnsede antal forbindelser mellem Fælles­
skabets net af indre vandveje og tredjelandes vandveje. 
2. Der sker for tiden betydelige ændringer på såvel politisk som trans­
portinfrastrukturmæssigt plan. De seneste politiske ændringer i Midt­
og Østeuropa fører til et skift fra planøkonomi til markedsøkonomi, der 
er mere åben med hensyn til fællesskabskontakter. Denne udvikling 
falder sammen med den kommende gennemførelse af Rhin-Donau-forbin­
delsen. Som følge af Tysklands forening vil floder som Elben og Oder i 
fremtiden i højere grad blive integreret i Fællesskabets internatio­
nale vandvejsnet. Der kan derfor forudses en mere intensiv trafik ad de 
indre vandveje t i I og fra tredjelande i Midteuropa, og der bør fastlæg­
ges bestemmelser for denne trafik. 
3. Med hensyn til den forventede trafikmængde på Rhin-Donau-Kanalen 'yde/ 
prognoserne generelt pi lastmængder på omkring 10 mio. tons i år 2000 
De vigtigste varegrupper forventes at blive: kul, malm, metalvarer og 
halvfabrikata, kemiske produkter og landbrugsvarer. 
Donau-flåden består rundt regnet af 5 500 fartøjer med en samlet last­
kapacitet på 4,9 m lo. tons, sammenholdt med en EF-f lade på 15 000 far­
tøjer med en lastkapacitet på 12,8 mio. tons. 
Det bør bemærkes, at slusekamrenes begrænsede bredde (12 m) på Rhin-
Donau-Kanalen forhindrer visse fartøjer - især store skubbebåde - i at 
passere fra Rhinen til Donau og omvendt. 
(1) Total transport ad indre vandveje inden for Fællesskabet beløber sig 
cirka til 425 mio.tons pr. år. 
- 2 -
Vurder i no 
4. De eksisterende bestemmelser for transport ad indre vandveje mellem 
medlemsstaterne og tredjelande, er ufuldstændige og divergerende. En 
række medlemsstater har indgået bilaterale aftaler med tredjelande 
eller overvejer at gøre det. Åndre berørte medlemsstater har endnu ikke 
truffet nogen foranstaltninger på dette omrade. 
Disse bilaterale aftaler indeholder i almindelighed bestemmelser om 
tariffer for bilateral trafik, fordeling af trafikken udelukkende 
mellem transportvirksomhederne i de to berørte lande samt fri transit. 
I nogle tilfælde indeholder de også bestemmelser om begrænsede cabota-
gerettigheder på grundlag af særlige tilladelser samt om deltagelse i 
trafikken mellem den kontraherende stat og tredjelande. 
Med henblik på at gennemføre princippet om fri udveksling af tjeneste­
ydelser som fastsat i Traktatens artikel 59, 61 og 75, stk. 1, og under 
hensyntagen til Domstolens retspraksis*1 ), skal alle restriktioner, 
der pålægges EF-transportvirksomheder på grundlag af deres nationalitet 
eller etableringssted, afskaffes. Denne retlige forpligtelse er ikke 
begrænset til intern trafik inden for Fællesskabet, men gælder lige­
ledes for transport mellem medlemsstater og tredjelande, eftersom 
ordningen for interne fællesskabsforanstaltninger til gennemførelse af 
Traktatens bestemmelser ikke må adskilles fra ordningen for forbindel­
ser med tredjelande*2^. 
Desuden dækker aftaler vedrørende transport ad vandveje sager, der falder 
ind under Fællesskabets kompetence i følge EF-artikel 113. 
I denne sammenhæng skal de gældende bilaterale aftaler bringes i over­
ensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne. 
5. Situationen er ligeledes ufuldstændig med hensyn ti I de eksisterende 
bestemmelser om adgang til at udføre transport mellem havne inden for 
Fællesskabets område (EF-cabotage). Visse dele af Fællesskabets indre 
marked er stadig forbeholdt nationale transportvirksomheder, selv om 
Domsto Ien(1) har truffet afgørelse om, at Rådet snarest skal nå t i I 
enighed om Kommissionens cabotage-forslag*3). Andre dele af markedet 
er åbne for alle transportvirksomheder i Fællesskabet og Schweiz, 
medens der ikke findes sådanne adgangsbestemmelser i visse andre sek­
torer (f.eks. Nord-Syd trafikken). 
Det skal i øvrigt nævnes, at nogle af de i punkt 4 omtalte bilaterale 
aftaler giver de nationale myndigheder i den kontraherende medlemsstat 
mulighed for på en ad hoc-basis at udstede særlige tilladelser til 
tredjelandes transportvirksomheder til at udføre intern eller inter­
national transport mellem to havne inden for Fællesskabets område. 
(1) Sag 13/83 af 22.5.1985, Samling 1985, s. 1556. 
(2) Sag 22/70 (AETR) af 31.3.1971. 
(3) Forslag K0M(85) 610 endelig udg. af 27.11.1985. 
- 3 -
6. En logisk følge for tredjelande af virkeliggørelsen af det indre marked 
er, at Fællesskabet vil blive betragtet som en helhed og derfor som et 
cabotageområde. Oprettelsen af et cabotageområde medfører, at trafikken 
inden for og mellem medlemsstaterne betragtes som cabotagetrafik og at 
den i princippet er forbeholdt EF-transportvirksomheder, medens de 
eksisterende rettigheder for transportvirksomheder i tredjelande, der 
er fastsat i internationale konventioner, fuldt ud skal overholdes. 
Dette er i øjeblikket tilfældet med Schweiz. 
7. I Rådets forordning (EØF) nr. 1101/89 af 27. april 1989 om strukturel 
sanering inden for indlandsskibsfarten, fastsættes der et fællesskabs­
program for at afskaffe strukturel overkapacitet. Alle fællesskabs-
transportvirksomheder, der udfører transport ad indre vandveje, der er 
forbundet med andre medlemsstaters vandveje, er i øjeblikket omfattet 
af de i denne forordning fastsatte bestemmelser, som har en indvirkning 
både på drifts- og investeringsomkostningerne. Den schweiziske regering 
har indført lignende foranstaltninger for landets flåde. 
Transportvirksomheder, der er etableret uden for Fællesskabet og 
Schweiz, omfattes ikke af disse bestemmelser. 
De repræsentative organisationer for virksomheder, der udfører trans­
port ad indre vandveje på fællesskabsplan, har ved forskellige lej­
ligheder givet udtryk for deres stigende bekymring for risikoen for 
illoyal konkurrence fra transportvirksomheder fra tredjelande, der ikke 
er omfattet af de samme økonomiske bestemmelser som fællesskabstrans-
portvirksomhederne. Disse transportvirksomheder indtager sandsynligvis 
de tomme pladser efter de fartøjer, der er blevet ophugget under EF-
ordningen, som er bekostet af erhvervet. For at bevare de positive 
virkninger af de ophugningsforanstaltninger, der blev indført ved 
ovennævnte rådsforordning, er det derfor nødvendigt, at der bliver 
fastlagt fælles bestemmelser om adgang til markedet for transport­
virksomheder fra tredjelande. 
Forslag 
8. Det er på baggrund heraf, at Fællesskabet bør overveje at føre en 
fællesskabspolitik for forbindelser med tredjelande med hensyn til 
transport ad indre vandveje. 
De berørte tredjelande er Polen og de kontraherende stater i Donau-
Konvent ionen^1*. Blandt de sidstnævnte lande indtager Østrig en særlig 
stilling på grund af sit medlemskab af EFTA. Jf. i øvrigt punkt 10. 
Den grundlæggende politik, som Kommissionen overvejer at stå ind på 
over for tredjelande i Midt- og Østeuropa med hensyn til transport ad 
indre vandveje, går ud på at stræbe efter at fastsætte fælles bestem­
melser, der giver mulighed for i videst muligt omfang at gennemføre 
den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser samt at nå frem til 
en harmonisering af transportbestemmelserne. 
Gennemførelsen af dette mål er forbundet med de berørte tredjelandes 
fremskridt med hensyn til at omstille deres nationale økonomi efter 
markedsøkonomiske principper. Da det i øjeblikket er usikkert, hvor 
lang tid denne proces tager, foreslås det, at forhandlingerne foregår 
i to faser. 
(1) Disse er Ungarn, Tjekkoslovakiet, Rumænien, Bulgarien, USSR, 
- A -
9. Første fase bør koncentreres om indgåelse af de aftaler, hvori der 
fastsættes bestemmelser om den bilaterale trafik ad indre vandveje 
mellem Fællesskabet og de berørte tredjelande. EF-cabotage, som 
betyder, at tredjelandes transportvirksomheder kan udføre transport 
mellem to EF-havne, bør ikke være tilladt i denne fase. Muligheden for 
efterfølgende cabotage på et gensidigt grundlag (udførelse af en enkelt 
transport mellem to EF-havne eller mellem to havne i et tredjeland på 
tilbageturen efter udførelsen af en bilateral transport) kunne senere­
hen indgå i forhandlingernes første fase, afhængigt af, hvor langt man 
er nået med harmoniseringen af transportbetingelserne. 
Såfremt omstændighederne gør det muligt, bør anden fase, som kan 
indledes efter, at man er nået frem til en acceptabel grad af harmo­
nisering af arbejdsmetoderne for begge parters transportvirksomheder, 
have til formål gradvist at nå frem til en yderligere liberalisering af 
adgangen til markedet i Donau-bassinet og fællesskabsmarkedet, medens 
der fastlægges økonomiske og administrative bestemmelser for udførelsen 
af sådanne former for transport. 
I nærværende meddeleise omhandles kun den første fase. Indledningen af 
den anden fase vil blive nærmere beskrevet i en særskilt meddelelse til 
Rådet. 
10. Inden for rammerne af de aktuelle EFTA-EF-forhandlinger om etablering 
af et europæisk økonomisk samarbejde indgår spørgsmålet om gensidig fri 
adgang til transport ad indre vandveje og fri etableringsret inden for 
transport ad indre vandveje i forhandlingerne. Østrig og Schweiz er de 
eneste EFTA-stater, der har vandveje, der er direkte forbundet med 
Fællesskabets vandveje. Det er klart, at målet i forbindelse med en 
generel aftale i øjeblikket er, at den gældende fællesskabsret for 
indre vandveje finder anvendelse på EØS-kontraherende parter, så snart 
de får ret til fri adgang til EF-vandveJene. Dette vedrører især 
Østrig, eftersom Schweiz som kontraherende stat i Mannheim-Konventionen 
allerede i en vis udstrækning har fri adgang hertil. 
Medens man afventer resultatet af EFTA-EF-samtalerne, kan de i nærvæ­
rende meddelelse foreslåede forhandlinger i begyndelsen føres med lande 
uden for EFTA. Hvis forhandlingerne om det europæiske økonomiske sam­
arbejde afsluttes med godt resultat i henhold ti I de ovenfor nævnte 
retningslinjer, vil der ikke være noget behov for bilaterale forhand­
linger med EFTA-lande, eftersom EFTA-aftalen forventes fuldt ud at 
opfylde Fællesskabets krav. Såfremt resultatet af oprettelsen af EØS 
skulle vise sig ikke fuldt ud at dække den bilaterale transport ad 
indre vandveje, kan de forhandlingsdirektiver, der er anført i denne 
meddelelse, ligeledes anvendes til indledning af forhandlinger med de 
berørte EFTA-lande. 
Første fase 
11. Kommissionen bør i samarbejde med medlemsstaterne føre forhandlinger om 
fastlæggelse af ensartede bestemmelser for bilateral trafik mellem 
Fællesskabet og tredjelande. Det overvejes at anmode eksperter fra de 
pågældende medlemsstater om at rådgive Fællesskabets forhandlings-
delegat ion. 
- 5 -
De repræsentative organisationer på EF-plan for de transportvirksom­
heder, der udfører transport ad indre vandveje, bør høres af forhand­
lingsdelegationen med regelmæssige mellemrum, og deres synspunkter bør 
tages i betragtning under forhandlingerne. 
12. Aftaler med ikke-medlemsstater skal indeholde bestemmelser om trans­
portpriser, markedsadgang og fordeling af trafikken, og de kontrahe­
rende parter bør i den forbindelse enes om at bortskaffe enhver form 
for direkte statsstøtte til driftsomkostninger og skabe ensartede 
betingelser for markedsadgang til den pågældende trafik for begge 
parters transportvirksomheder. 
Endvidere skal disse aftaler omfatte de økonomiske, administrative og 
tekniske bestemmelser, der har indvirkning på udførelsen af transpor­
ten; målet bør være at løse de eksisterende problemer og det skal 
baseres på princippet om ligebehandling af transportvirksomhederne i 
Fællesskabet og den anden kontraherende parts transportvirksomheder i 
forbindelse med bilateral trafik. 
13. Konklusionen er, at indgåelse af fæl lesskabsaftaler med tredjelande om 
trafik ad indre vandveje giver følgende fordele: 
- a - der fastlægges klare, rimelige og effektive principper for er­
hvervet ved udviklingen af forbindelser med ikke-medlemsstater 
- b - der vil blive sikret ensartede muligheder for alle EF-trans-
portvirksomheder 
- c - konkurrenceforvridning undgås ved anvendelse af princippet om 
ligebehandling af begge parters transportvirksomheder 
- d - det vil blive sikret, at de resultater, der er opnået ved 
Rådets forordning (EØF) nr. 1101/89, ikke bringes i fare eller 
påvirkes I negativ retning som følge af den stigende samhandel 
mellem Øst- og Vesteuropa 
- e - der kan derved opnås størst mulig gennemsigtighed i og forenk­
ling af de administrative bestemmelser for bilateral transport 
- f - Fællesskabet kan vise, at det er indstillet på at føre en 
udadvendt politik vedrørende de indre vandveje og at være åben 
for samhandel med tredjelande. Aftaler om bilateral trafik kan 
tjene som et indledende skridt hen imod yderligere liberali­
sering og samarbejde. 
14. På nuværende tidspunkt er det ikke nødvendigt at præcisere 
retsgrundlaget i forbindelse med beslutningen om at påbegynde 
forhandlinger ifølge næmere forhandl igsdirektiver. Det er i 
realiteten ikke muligt på nuværende tidspunkt at være fuldstændig 
sikker på, hvilket retsgrundlag det vil være nødvendigt at bruge 
for en Fæl lesskabsbeslutning om at indgå en aftale en gang i 
fremtiden i henhold til artikel 228, fordi det vil afhænge af det 
nøjagtige indhold af den endelige aftale. 
- 6 -
I5. Komissionen henstiller derfor til Rådet at træffe afgørelse om, at: 
Fællesskabet indleder forhandlinger med de i punkt 8 og 10 nævnte 
tredjelande om bestemmelserne for godstransport og personbefordring 
ad indre vandveje mellem de berørte parter 
Kommissionen fører disse forhandlinger i samarbejde med medlems­
staterne og i overensstemmelse med de i bilaget anførte direktiver. 
Bi lag 
Forhånd I i ngsd i rekt i ver 
1 • Generel målsætning 
Den generelle målsætning for forhandlingerne er at indgå en eller flere 
aftaler mellem Fællesskabet og visse tredjelande om bestemmelserne for 
godstransport og personbefordring ad de indre vandveje mellem Fælles­
skabet og disse stater. Disse forhandlinger vil - uden nødvendigvis at 
finde sted på samme tid - blive ført med hvert enkelt af de berørte 
tredjelande med henblik på indgåelse enten af en række bilaterale eller 
multilaterale aftaler eller en enkelt multilateral aftale. Et yderligere 
mål er at sikre ligebehandling af alle parter. 
2. Indhold 
Disse forhandlinger skal omfatte de handelsmæssige, tekniske og admini­
strative aspekter af forbindelsen mellem Fællesskabet og tredjelande 
inden for transport ad indre vandveje. På baggrund af den nuværende 
politiske og Økonomiske situation bør forhandlingerne koncentreres om 
at få fastlagt retningsgivende bestemmelser for bilateral trafik mellem 
Fællesskabet og tredjelande. Endvidere kan muligheden for efterfølgende 
cabotage (udførelse af en enkelt transport mellem to fællesskabshavne 
elier mellem to tredjelandes havne på tilbageturen efter udførelsen af 
en bilateral transport) indgå i forhandlingerne. 
3. Sær i ig målsætning 
I aftalerne skal der fastlægges bestemmelser om organisationen af 
markedet i henhold til kommercielle økonomiske principper. Aftalerne 
skal især indeholde bestemmelser om markedsadgang, transportbetingelser 
og -priser. Der bør sigtes mod at fastlægge rimelige og ensartede 
konkurrencebestemmelser, som medfører priser, der dækker omkostningerne 
og giver mulighed for en rimelig deltagelse af begge parters trans­
portvirksomheder . 
I forbindelse med disse aftaler skal de administrative, tekniske og 
Økonomiske bestemmelser for denne transportvirksomhed så vidt muligt 
harmoniseres og forenkles for at bane vej for en gunstig udvikling af 
trafikken ad de indre vandveje mellem de kontraherende parters områder. 
4. Ikrafttræden 
Forhandlingerne vil blive ført med alle de i Kommissionens meddelelse 
nævnte tredjelande. Det kan dog ikke udelukkes, at der indgås en 
separat aftale med en gruppe af lande, såfremt resultatet af forhand­
lingerne skulle kræve det, og det er i Fællesskabets interesse. 
- 2 -
5. Kontrol foranstå i tn inoer 
Der skal vedtages hensigtsmæssige kontrolforanstaltninger for at sikre, 
at aftalens/aftalernes bestemmelser overholdes. 
6- Afta lens/afta lernes gyIdighedsoer iode 
Aftalen/aftalerne skal indgås for en periode på fem år med mulighed for 
forlængelse. 
Aftalens/aftalernes ophør 
Tredjelandene på den ene side og Fællesskabet på den anden side skal 
efter behørigt varsel kunne udtræde af aftalen/aftalerne efter forud­
gående samråd med de øvrige parter. 

ISSN 0254-1459 * 
KOM (91) 229 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 07 
Katalognummer : CB-CO-91-293-DA-C 
ISBN 92-77-73906-1 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg