••tø*ffl«tørø »i 
Æ 
NBt W KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 15.07.1997 
KOM(97) 2010 endelig udg. 
Kommissionens udtalelse 
om Sloveniens ansøgning 
om medlemskab af Den Europæiske Union 

Indhold 
Side 
A. INDLEDNING 
a) Forord 
Ansøgning om medlemskab 
Baggrund for udtalelsen 
Udtalelsens indhold 
b) Forbindelser mellem Den Europæiske Union og Slovenien 
Historisk og geopolitisk baggrund 
Sloveniens holdning til Den Europæiske Union 
Aftalemæssige forbindelser 
Før-tiltrædelsesstrategi 
Handelsmæssige forbindelser 
Generel evaluering 
B. KRITERIER FOR MEDLEMSKAB 
1. Politiske kriterier 
1.1 Demokrati og retsstatsforhold 
Parlamentets og den lovgivende magts organisation 
Parlamentets funktion 
Den udøvende magts organisation 
Den udøvende magts funktion 
Den dømmende magts organisation 
Den dømmende magts funktion 
1.2 Menneskerettigheder og beskyttelse af mindretal 
Borgerlige og politiske rettigheder 
Økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder 
Mindretals rettigheder og beskyttelse af mindretal 
1.3 Generel evaluering 
2. Økonomiske kriterier 
2.1 Den økonomiske situation 
Baggrund 
Liberalisering 
Stabilisering af økonomien 
Strukturændringer 
Den finansielle sektor 
Den Økonomiske og sociale udvikling 
2.2 Økonomien set i ly est af medlemskab 
Indledning 
En fungerende markedsøkonomi 
Evnen til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne 
Udsigter og prioriteter 
2.3 Generel evaluering 
3. Evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab 
3.1 Det indre marked uden grænser 
De fire friheder 
De generelle rammer 
Fri bevægelighed for varer 
Fri bevægelighed for kapital 
Fri bevægelighed for tjenesteydelser 
Fri bevægelighed for personer 
Generel evaluering 
Konkurrence 
3.2 Innovation 
Informationssamfundet 
Uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender 
Forskning og teknologisk udvikling 
Telekommunikation 
Den audiovisuelle sektor 
3.3 Økonomiske og fiskale anliggender 
Økonomisk og monetær union 
Beskatning 
Statistik 
3.4 Sektorpolitik 
Industri 
Landbrug 
Fiskeri 
Energi 
Transport 
Små og mellemstore virksomheder 
3.5 Økonomisk og social samhørighed 
Beskæftigelse og sociale anliggender 
Regionalpolitik og samhørighed 
3.6 Livskvalitet og miljø 
Miljø 
Forbrugerbeskyttelse 
3.7 Retlige og indre anliggender 
3.8 Eksterne politikker 
Handel og internationale økonomiske forbindelser 
Udvikling 
Told 
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik 
3.9 Finansielle spørgsmål 
Finanskontrol 
Konsekvenser for budgettet 
4. Administrativ evne til at anvende Fællesskabets regelværk 
4.1 Administrative strukturer 
4.2 Administrationens og retsvæsenets kapacitet 
4.3 Generel evaluering 
C. SAMMENFATNING OG KONKLUSION 
Bilag 
Parlamentssammensætning 
Det indre marked: hvidbogsforanstaltninger 
Statistiske data 



A. Indledning 
a) Forord 
Ansøgning om medlemskab 
Slovenien indgav sin ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union den 15. Juli 
1996, og Ministerrådet derefter den 29. januar 1996 at indlede proceduren i traktatens 
artikel O, som fastsætter, at Kommissionen skal høres. 
Det er på denne baggrund, at Kommissionen forelægger denne udtalelse som svar på en 
anmodning fra Det Europæiske Råd i Madrid i december 1995 om, at udtalelsen blev forelagt 
så snart som muligt efter afslutningen af regeringskonferencen, som blev indledt i marts 1996 
og afsluttet i juni 1997. 
Baggrund for udtalelsen 
Sloveniens ansøgning om medlemskab er til behandling samtidig med ansøgningerne fra ni 
andre associerede lande. Sloveniens ansøgning skal ses som led i en historisk proces, hvor de 
central- og østeuropæiske lande har overvundet den deling af kontinentet, som har varet i 40 
år, og søger optagelse i det område af fred, stabilitet og velfærd, som Unionen har skabt. 
Det Europæiske Råd konkluderede på sit møde i København i juni 1993 følgende: 
"De associerede lande i Central- og Østeuropa, som måtte ønske det, kan blive medlemmer af 
Den Europæiske Union. Tiltrædelse vil finde sted, så snart et associeret land er i stand til at 
påtage sig forpligtelserne ved et medlemskab og opfylder de givne økonomiske og politiske 
betingelser. Medlemskab kræver: 
at ansøgerlandet har opnået institutionel stabilitet, som garanterer demokrati, 
retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal 
en fungerende markedsøkonomi samt evne til at klare konkurrencepresset og 
markedskræfterne i Unionen 
at ansøgeren er i stand til at påtage sig forpligtelserne ved et medlemskab, herunder er 
i stand til at tilslutte sig målet om en politisk, økonomisk og monetær union. 
Unionens evne til at optage nye medlemmer uden derved at sætte tempoet i den europæiske 
integration over styr er ligeledes af stor betydning og bør indgå i overvejelserne i såvel 
Unionens som ansøgerlandenes almindelige interesse." 
I denne erklæring angives de politiske og økonomiske kriterier for undersøgelse af 
tiltrædelsesansøgningerne fra de associerede lande i Central- og Østeuropa. 
Det Europæiske Råd i Madrid i december 1995 henviste til behovet for som led i præ­
tiltrædelsesstrategien "at skabe grundlag for en gradvis og harmonisk integration af 
ansøgerlandene, særlig gennem: 
udvikling af markedsøkonomien 
N 
tilpasning af deres administrative strukturer 
skabelse af et stabilt økonomisk og monetært klima". 
I sin udtalelse analyserer Kommissionen Sloveniens ansøgning efter egen fortjeneste men på 
basis af samme kriterier som de andre ansøgninger, som den samtidig skal afgive udtalelse 
om. Med denne fremgangsmåde respekteres det ønske, som Det Europæiske Råd fremkom 
med i Madrid, om at sikre, at ansøgerlandene behandles på lige fod. 
Foruden de enkelte udtalelser forelægger Kommissionen særskilt Rådet som led i sin 
meddelelse "Agenda 2000" en generel vurdering af tiltrædelsesansøgningerne samt 
henstillinger vedrørende en strategi for en heldig udvidelse af Unionen. Den forelægger 
samtidig en konsekvensanalyse af udvidelsen for Unionens politikker. 
Udtalelsens indhold 
I udtalelsens opbygning tages der hensyn til konklusionerne af Det Europæiske Råds møde i 
København. Der gives: 
en redegørelse for de hidtidige forbindelser mellem Slovenien og Unionen, særlig 
inden for rammerne af associeringsaftalen 
en analyse af situationen med hensyn til de af Det Europæiske Råd nævnte politiske 
betingelser (demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder, beskyttelse af 
mindretal) 
en vurdering af Sloveniens situation og udsigter med hensyn til de af Det Europæiske 
Råd nævnte økonomiske betingelser (markedsøkonomi, evne til at klare 
konkurrencepresset) 
en behandling af spørgsmålet om Sloveniens evne til at påtage sig forpligtelserne ved 
et medlemskab, dvs. Unionens regelværk, som det kommer til udtryk i traktaten, den 
afledte ret og Unionens politikker 
endelig en generel vurdering af Sloveniens situation og udsigter med hensyn til 
betingelserne for medlemskab af Unionen og en henstilling vedrørende 
tiltrædelsesforhandlingerne. 
I sin vurdering af Slovenien med hensyn til de økonomiske kriterier og landets evne til at 
overtage Unionens regelværk har Kommissionen medtaget en prognose; den har forsøgt at 
evaluere, hvilke fremskridt der med rimelighed kan forventes fra Sloveniens side i de 
kommende år inden tiltrædelse under hensyn til den omstændighed, at Unionens regelværk 
vil fortsætte med at udvikle sig. Til dette formål har man uden at foregribe det faktiske 
tiltrædelsestidspunkt i udtalelsen baseret sig på en mellemfristet tidsramme på ca. fem år. 
Under sit arbejde med udtalelsen har Kommissionen indhentet et væld af oplysninger om 
Sloveniens situation fra de bulgarske myndigheder og har benyttet mange andre 
informationskilder, herunder medlemsstaterne og talrige internationale organisationer. 
b) Forbindelser mellem Den Europæiske Union og Slovenien 
Historisk og geopolitisk baggrund 
Slovenien ligger ved Adriaterhavet i trekanten mellem Central-, Syd- og Sydøsteuropa og 
grænser op til 4 lande (Italien, Østrig, Ungarn og Kroatien). Det har et areal på 20 250 km og 
en befolkning på 2 millioner. 
Sloveniens område har i vid udstrækning været beboet af slaviske folkeslag siden 6. 
århundrede. 113. århundrede overgik magten til det Habsburgske hus. Efter 1. verdenskrig og 
det østrig-ungarske kejserrige valgte Slovenien at blive part af serbernes, kroaternes og 
slovenernes (senere jugoslavernes) kongerige. Under 2. verdenskrig var Slovenien besat af 
både Tyskland og Italien. 
I 1945 blev Slovenien en del af Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien, idet 
kystområdet og baglandet forblev under international administration indtil 1954. Efter en 
periode med ortodoks kommunistisk politik for ekspropriering og kollektivisering indførtes 
med forfatningen af 1953 grundlaget for jugoslavisk selvstyrende socialisme. Forfatningen af 
1963 befordrede begrebet om et selvstyrende samfund på alle niveauer af det økonomiske, 
sociale og kulturelle liv, som dog fortsat i vid udstrækning var kontrolleret af det 
kommunistiske parti. 
Der indtraf i slutningen af 1960'erne en svækkelse af den føderative myndighed og en 
overdragelse af beføjelser til republikkerne, men den autoritære centralisme blev genindført 
efter de politiske uroligheder i 1972. Efter Titos død i maj 1980 tog den politiske og 
økonomiske opløsning til. Den accelererende inflation, det voksende 
betalingsbalanceunderskud og den hurtige stigning i låntagningen føjede yderligere til kravet 
om regional autonomi og indførelse af parlamentarisk demokrati. I 1989 ændrede den 
slovenske forsamling af frygt for serbisk dominans forfatningen for at bane vejen for en 
suveræn slovensk stat. 
Det første frie valg i Slovenien fandt sted i april 1990. Ved en folkeafstemning den 23. 
december 1990 stemte 88% af befolkningen for uafhængighed. Det grundlæggende 
forfatningscharter om Sloveniens uafhængighed og suverænitet blev vedtaget den 25. juni 
1991 og uafhængigheden blev erklæret dagen efter. En sejr i tidagskrigen mod den 
jugoslaviske nationale hær efter uafhængighedserklæringen bekræftede Sloveniens status som 
en uafhængig stat. Slovenien blev anerkendt af Det Europæiske Fællesskab den 15. januar 
1992. Præsident- og parlamentsvalget i december 1992 førte til dannelsen af en bred 
koalitionsregering. Efter det nye parlamentsvalg i 1996 gik der flere måneder, hvor ingen 
gruppe af partier var i stand til at danne et fungerende flertal. 
Sloveniens holdning til Den Europæiske Union 
Siden uafhængigheden har den slovenske regering konsekvent understreget, at dets 
udenrigspolitiske prioritet var integration med Den Europæiske Union. Så tidligt som i 
februar 1992 søgte landet at indgå en Europaaftale og at opnå støtte til omstrukturering og 
konsolidering af den slovenske økonomi. 
Så snart som samarbejdsaftalen med EU var trådt i kraft i 1993, søgte Slovenien at få indledt 
forhandlinger om en Europaaftale. Den 10. juni 1996, som var dagen for undertegnelsen af 
Europaaftalen, ansøgte Slovenien formelt om medlemskab. To måneder tidligere vedtog den 
slovenske forsamling en erklæring, hvori den på ny anførte, at dette var dens mål, og at den 
var villig til at liberalisere markedet for fast ejendom på basis af principperne fra Det 
Europæiske Råds møde i Madrid. I maj 1997 offentliggjorde Slovenien et dokument om sin 
EU-tiltrædelsesstrategi med en bekræftelse af, at det ønskede at blive fuldt medlem af EU, og 
at landet "ikke blot var i stand til og villig til at påtage sig forpligtelserne ved fuldt 
medlemskab, men også rede til at acceptere visse begrænsninger, som indfrielsen af disse 
forpligtelser ville medføre for den slovenske stats suverænitet". 
Aftalemæssige forbindelser 
Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien havde indgået en række handelsaftaler 
med EF, hvoraf den første daterede sig tilbage til 1970. I 1980 blev der indgået en aftale om 
handel og økonomisk samarbejde, som var den første af sin art, sammen med oprettelse af et 
samarbejdsråd. Selv da kunne 96% af de jugoslaviske industriprodukter indføres toldfrit i EU, 
medens der indrømmedes præferencebehandling af 28% af landbrugsprodukterne. Efter 
borgerkrigens udbrud i Jugoslavien suspenderede EF denne aftale i november 1991. Siden da 
har autonome præferencehandelsordninger, der blev fornyet hvert år, sikret kontinuitet i 
handelsforbindelserne indtil ikrafttrædelsen af en interimsaftale i januar 1997 (se nedenfor). 
Der blev etableret diplomatiske forbindelser mellem EU og Slovenien den 13. april 1992. 
Den 1. september 1993 trådte der en samarbejdsaftale i kraft, som i hovedsagen var bygget 
over den, der blev indgået med Jugoslavien i 1980, ledsaget af yderligere arrangementer 
navnlig vedrørende transport, tekstiler og finansielt samarbejde. 
Efter et enkelt møde i 1993 blev den politiske dialog under denne aftale aldrig videreført, 
fordi man forventede, at den snart ville blive efterfulgt af en Europaaftale. Indgåelsen af en 
sådan aftale blev imidlertid forsinket på grund af uoverensstemmelser om kravet om en 
ændring af den slovenske lovgivning vedrørende fast ejendom, således at EU-statsborgere fik 
ret til ejerskab. En brevveksling, der er knyttet til Europaaftalen, banede i sidste ende vejen 
for aftalens undertegnelse den 10. juni 1996. Ifølge disse bestemmelser vil det slovenske 
ejendomsmarked være åbent for alle EU-statsborgere fire år efter Europaaftalens ikrafttræden, 
men det ville allerede være liberaliseret ved ikrafttrædelsen for EU-statsborgere, som havde 
opholdt sig mindst tre år på slovensk område. 
I afventning af ratifikationen af Europaaftalen trådte en interimsaftale i kraft den 1. januar 
1997, som omfatter alle handelsaspekter og handelsrelaterede anliggender i Europaaftalen, og 
den træder på disse områder i stedet for samarbejdsaftalen og de årlige autonome 
handelsforanstaltninger. Det økonomiske samarbejde under samarbejdsaftalen fortsætter. 
Når Europaaftalen engang træder i kraft, vil den danne retsgrundlaget for forbindelserne 
mellem Slovenien og Den Europæiske Union. Målet med den er at skabe rammer for politisk 
dialog, at fremme en udvidelse af samhandelen og de økonomiske forbindelser mellem 
parterne, at danne grundlag for Fællesskabets faglige og finansielle bistand og en passende 
ramme for støtte af Sloveniens gradvise integration i Unionen. De institutionelle 
bestemmelser i Europaaftalen omfatter en ordning for gennemførelse, forvaltning og 
overvågning på alle områder i forbindelserne. Underudvalg undersøger spørgsmål af teknisk 
karakter. Associeringsudvalget, som træder sammen på ledende tjenestemandsplan, er forum 
for indgående drøftelser af anliggender og ofte løsninger på problemer, som opstår i 
forbindelse med Europaaftalen. Associeringsrådet, der træder sammen på ministerplan, 
undersøger udviklingen i forbindelserne generelt og udsigterne herfor og er forum for 
behandling af Sloveniens fremskridt med forberedelserne til tiltrædelse. 
Hvad angår ratifikation af Europaaftalen, udtalte forfatningsdomstolen den 5. juni 1997, at 
der på forhånd skulle foretages en ændring af forfatningen. Den slovenske regering forpligter 
sig til at udvirke den nødvendige ændring af forfatningen for at kunne ratificere aftalen så 
hurtigt som muligt. 
Den slovenske regering erkender behovet for en effektiv forvaltning af processen for 
europæisk integration og besluttede den 25. oktober 1996 at overdrage opgaven med 
koordination og overvågning af før-tiltrædelsespolitikken til kontoret for europæiske 
anliggender under udenrigsministeriet. Forvaltningen af PHARE-programmet er også 
overflyttet til kontoret. 
Før-tiltrædelsesstrategi 
Gennemførelse af interimsaftalen og samarbejdsaftalen og hvidbogen 
Handelsbestemmelserne i interimsaftalen er blevet gennemført efter tidsplanen. De første 
formelle konsultationer i det blandede udvalg/samarbejdsudvalget fandt sted den 20.-21. 
marts 1997. Der blev nedsat ni underudvalg, og samarbejdet på dette plan er skredet godt 
frem siden da. 
De vigtigste emner, der er blevet drøftet, er til dato: en yderligere styrkelse af den slovenske 
tiltrædelsesstrategi, tilnærmelse af lovgivning, reform af den offentlige forvaltning, 
makroøkonomisk stabilitet og strukturreformer, finansielle tjenesteydelser og liberalisering af 
kapitalbevægelser, aftale om vin og spiritus, protokol om ækvivalens på det fytosanitære og 
veterinære område, en aftale om europæisk overensstemmelsesvurdering, certificerings- og 
standardiseringsspørgsmål, en række specifikke handelsspørgsmål, åbning for deltagelse i 
fællesskabsprogrammer og forberedelser hertil samt samarbejde vedrørende tredje søjle. 
Flertallet af de handelsspørgsmål, der har været bragt op, har været af mindre betydning. I 
betragtning af Europaaftalens forsinkede ikrafttræden vil det være hensigtsmæsigt at 
fremskynde indførelsen af politik og mekanismer selv forud for fristerne i aftalen, som f.eks. i 
forbindelse med standarder, konkurrence og statsstøtte. Politikken vedrørende f.eks. aspekter 
af offentlige indkøb og kapitalbevægelser er ikke altid blevet udviklet efter ånden i 
Europaaftalen, men i disse tilfælde er regeringen i færd med at revidere sin tilgang som led i 
tiltrædelsesstrategien. 
Kommissionens hvidbog af 1995 om det indre marked redegør for den lovgivning, som 
ansøgerlandene vil skulle omsætte og gennemføre for at kunne anvende Fællesskabets 
regelværk, og som betragtes som væsentlige elementer i gennemførelsen af det indre marked 
(kendt under betegnelsen fase I-foranstaltninger), og som vil skulle prioriteres. Slovenien 
lægger stor vægt på dette arbejde. Kontoret for lovgivning er tillige ansvarligt for 
koordinationen og overvågningen af arbejdsgrupperne i de berørte ministerier, som 
9 
beskæftiger sig med gennemførelsen af hvidbogen. Regeringen betragter gennemførelsen af 
hvidbogen som et strategisk mål på mellemlang sigt og forelagde i maj 1996 en treårsplan for 
tilnærmelse af primær lovgivning. Det er hensigten, at dette dokument skal udvides, 
hovedsagelig ved indarbejdning af tekniske standarder og sekundær lovgivning for dermed at 
blive en strategi for gennemførelsen af hvidbogen. Det forventes, at strategien vil blive 
vedtaget ved udgangen af 1997. 
Der er nået særlig store fremskridt med lovgivningstilpasningen inden for bankvirksomhed, 
intellektuel og industriel ejendomsret, hvidvaskning af penge, forbrugerbeskyttelse, 
personoplysninger og toldvæsen. Blandt områder, som kræver særlig opmærksomhed, kan 
nævnes frie kapitalbevægelser, indirekte beskatning, forskringsvirksomhed, standarder, 
konkurrence og statsstøtte, energi og telekommunikation. 
Interimsaftalen mellem EU og Slovenien fungerer som helhed betragtet godt. Der er ingen 
større problemer med gennemførelsen i øjeblikket. De indledende erfaringer med de bilaterale 
konsultationsmekanismer antyder, at Slovenien er instillet på at benytte dem effektivt. 
Struktureret dialog 
Slovenien har deltaget i den strukturerede dialog siden juni 1996. Det lægger stor vægt på 
dialogen og har ydet et særligt bidrag vedrørende økonomiske og finansielle anliggender, det 
indre marked og energi. De slovenske myndigheder har udtrykt tilfredshed med den nyligt 
indførte langtidsplanlægning af møder og den kvalitetsforbedring af bidragene, som en 
længere forberedelsestid medfører. 
PHARE 
Slovenien modtog mellem 1992 og 1996 94 mio. ECU under PHARE-programmet til støtte 
af sine omstillings- og før-tiltrædelsesbestræbelser. Tildelingen for 1997 var på 22 mio. ECU. 
Der findes desuden programmer for grænseoverskridende samarbejde med Italien (10 mio. 
ECU) og Østrig (6 mio. ECU) med særligt fokus på samarbejde på det økonomiske område, 
om miljø og infrastruktur. 
I de første år blev PHARE-instrumentet i første række benyttet til at støtte privatisering og 
virksomhedsomstrukturering, reform af banksektoren og styrkelse af den slovenske kapacitet 
inden for forskning og udvikling. Senere blev der føjet andre mål til: tilnærmelse af 
lovgivning, reform af den offentlige forvaltning og andre områder i tilslutning til overtagelsen 
af Fællesskabets regelværk og fremme af en konkurrencedygtig virksomhedssektor. 
Slovenien har anvendt PHARE-midlerne på en nyttig måde. Regeringen har især øremærket 
en stor del af den faglige bistand til at løse specifikke tekniske problemer i forbindelse med 
policy-reform, omstilling, overtagelse af Fællesskabets regelværk og fremskaffelse af 
knowhow, som ikke var til rådighed i landet. Udbetalingssatserne har været høje. 
10 
Deltagelse i fællesskabsprogrammer 
Så længe Europaaftalen endnu ikke er ratificeret, kan Slovenien ikke deltage i sådanne 
fællesskabsprogrammer, som kræver, at der oprettes et associeringsråd. 
Handelsmæssige forbindelser 
Handelen mellem EU og Slovenien voksede stærkt mellem 1992 og 1996. EU's import fra 
Slovenien steg kraftigt fra 1,6 mia. ECU til 4,2 mia. ECU, medens EU's eksport til Slovenien 
steg fra 1,4 mia ECU til 5,3 mia. ECU. Handelsbalancen har udviklet sig fra et mindre 
overskud i 1992 til et underskud for Slovenien. Underskuddet steg i 1995, hovedsagelig som 
følge af Finlands, Sveriges og Østrigs tiltrædelse af EU og behovet for nyudstyring af den 
slovenske økonomi. Den slovenske eksport tegner sig for ca. 60% af BNP, idet ca. 66% af 
udenrigshandelen foregik med Den Europæiske Union i 1996. De vigtigste produkter, der 
blev handlet i begge retninger, var elektrisk udstyr og transportmidler og tekstiler. 
Tyskland er Sloveniens største handelspartner. I 1996 tegnede Tyskland sig for 25,9% af 
Sloveniens samlede udenrigshandel efterfulgt af Italien, Frankrig, Kroatien og Østrig. 
Slovenien har siden uafhængigheden deltaget i regionale organisationer, som arbejder for 
politisk stabilitet og økonomisk samarbejde. Slovenien er medlem af både det 
centraleuropæiske initiativ (CEI) og den centraleuropæiske frihandelsaftale (CEFTA). 
Generel evaluering 
De bilaterale forbindelser har i almindelighed været konstruktive og gnidningsløse. Men de 
lovgivnings- og forfatningsspørgsmål, der har forsinket Sloveniens ratifikation af 
Europaaftalen, har bremset den yderligere udvikling af forholdet til trods for Sloveniens 
beredvillighed på mange områder til at udvide samarbejdet i henhold til Europaaftalen, selv 
før dens ikrafttræden. 
11 
B. KRITERIER FOR MEDLEMSKAB 
Politiske kriterier 
Det Europæiske Råd fastlagde på mødet i København en række "politiske" kriterier for de 
central- og østeuropæiske ansøgerlandes tiltrædelse: de skulle have "institutionel stabilitet, 
som garanterer demokrati, retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og 
beskyttelse af mindretal". 
I forbindelse med den vurdering, som Europa-Kommissionen blev anmodet om at foretage i 
den sammenhæng, støttede den sig på en lang række informationskilder: de slovenske 
myndigheders svar på det spørgeskema, som Kommissionens tjenestegrene fremsendte i april 
1996, opfølgende bilaterale møder, analyser udarbejdet af medlemsstaternes ambassader og 
Kommissionens delegation, evalueringer foretaget af internationale organisationer (navnlig 
Europarådet og OSCE), rapporter fra ikke-statslige organisationer osv. 
I nærværende analyse foretages en systematisk gennemgang af de vigtigste organisations- og 
funktionsmæssige aspekter ved myndigheder og mekanismer til beskyttelse af grundlæggende 
rettigheder. Den er ikke kun en formel beskrivelse, men tilstræber at vurdere demokratiets og 
retsstatens reelle funktionsmåde. 
Evalueringen vedrører situationen i juni 1997. Der foretages ikke nogen detaljeret 
gennemgang af de ændringer, som måtte være sket siden det kommunistiske regimes fald, 
eller som måtte være bebudet for fremtiden, omend der i almindelighed i denne evaluering 
tages hensyn til reformplaner i denne eller hin sektor. Forvaltningens situation er kun 
behandlet flygtigt og vil blive behandlet mere indgående i kapitel 4. 
1.1. Demokrati og retsstatsforhold 
I forbindelse med Sloveniens uafhængighedserklæring i juni 1991 vedtog det slovenske 
parlament en ny forfatning, som sikrer indførelse af et parlamentarisk demokrati. Denne 
forfatning trådte i kraft i december 1991, efter at de forskellige slovenske institutioner havde 
godkendt den. Institutionerne fungerer efter hensigten. De forskellige "magter" erkender 
grænserne for deres respektive beføjelser og ønsker at samarbejde indbyrdes. 
Parlamentets og den lovgivende magts organisation 
Parlamentet har ét kammer - Nationalforsamlingen. Den har 90 medlemmer, der er valgt for 
en fireårige periode efter en metode, som har elementer af både forholdstalsvalg og valg i 
enkeltmandskredse i sig. Det italienske og det ungarske mindretal har hver sin plads i 
parlamentet. Slovenien har også et nationalråd, der har til opgave at repræsentere de 
socioøkonomiske grupper, erhvervslivet og lokalsamfundene. Det pågældende råd har 40 
medlemmer, som vælges for en femårig periode. De afgiver udtalelse om lovforslag, der 
behandles i Nationalforsamlingen, kan anmode denne om at behandle en lovtekst på ny, inden 
den bekendtgøres (Nationalforsamlingen skal i så fald vedtage teksten på ny med et flertal af 
sine medlemmer), og har mulighed for at anmode om, at der nedsættes et parlamentarisk 
undersøgelsesudvalg. 
12 
Landets præsident skal opløse Nationalforsamlingen, hvis denne ikke er i stand til at udnævne 
en premierminister. 
Parlamentarikerne er omfattet af traditionel immunitet. Oppositionens rolle og medvirken ved 
institutionernes funktion er anerkendt i Slovenien. Dette kommer bl.a. til udtryk ved 
nedsættelsen af parlamentariske undersøgelsesudvalg (nedsat ved afgørelse truffet af en 
tredjedel af Nationalforsamlingens medlemmer), der har de samme undersøgelsesbeføjelser 
som domstolene. Der findes i øjeblikket seks sådanne udvalg. Til dato har deres effektivitet 
dog vist sig tvivlsom at dømme efter de rapporter, som de har fremlagt. Nationalforsamlingen 
har derudover 39 stående udvalg. Man behandler i øjeblikket et forslag om at nedbringe 
antallet afstående udvalg til 15. 
Slovenien har et udpræget flerpartisystem, idet 30 registrerede partier opstillede kandidater til 
det seneste parlamentsvalg i 1996. Det er let at oprette politiske grupperinger, og der ydes 
statsstøtte til dem i forhold til de stemmer, de opnåede ved det seneste valg. 
Parlamentet har den lovgivende magt. Det deler sin initiativret med regeringen, mindst 5 000 
vælgere og Nationalrådet. Den slovenske lovgivningsproces er forholdsvis lang, idet det efter 
en behandling i det kompetente stående parlamentsudvalg og Nationalrådet er nødvendigt 
med tre behandlinger i Nationalforsamlingen, før denne endeligt kan vedtage loven. 
Regeringen har egne afledte lovgivende beføjelser, som gør det muligt for den at udstede 
normer, selv om loven ikke på forhånd bemyndiger den dertil. Den kan dog efter denne 
metode kun fastsætte bestemmelser om fysiske eller juridiske personers rettigheder, hvis den 
har lovmæssig delegation dertil. Forfatningsdomstolen fører streng kontrol med, at den af 
parlamentet fastsatte delegation er utvetydig, og at de akter, der udstedes i henhold til de 
afledte lovgivende beføjelser, rent faktisk svarer til lovgiverens hensigter. Præsidenten kan 
udstede akter med lovkraft i tilfælde af krig eller undtagelsestilstand, eller hvis parlamentet 
ikke kan samles (artikel 108 i forfatningen), forudsat at de forelægges det, så snart det er 
muligt. 
Nationalforsamlingen kan træffe afgørelse om afholdelse af en folkeafstemning om alle 
anliggender, som den finder hensigtsmæssige, på begæring af en tredjedel af sine medlemmer 
eller på begæring af Nationalrådet eller 40 000 vælgere. Slovenien afholdt i november 1996 
en folkeafstemning om en reform af afstemningsmetoden ved parlamentsvalg, men ingen af 
de tre ændringsforslag opnåede ved den lejlighed det fornødne flertal. 
Parlamentets funktion 
Valgene i 1992 og 1996 var frie og betryggende; resultaterne førte begge gange til dannelse af 
koalitionsregeringer (jf. resultatet af parlamentsvalget i 1996 i bilaget). 
Parlamentet fungerer på tilfredsstillende vilkår; dets beføjelser respekteres, og oppositionen 
medvirker fuldt ud ved dets aktiviteter. Dog bør reglerne for lovgivningsproceduren 
fremskyndes, ligesom de tekniske og personalemæssige midler, der stilles til 
Nationalforsamlingens rådighed, som helhed bør øges, således at den bedre kan varetage sine 
funktioner som lovgiver, ikke mindst i sammenhæng med den europæiske integration. 
Den udøvende magts organisation 
13 
Landets præsident vælges ved almindelige direkte valg for en femårig periode, der kan 
fornyes én gang. Han har en statschefs traditionelle beføjelser. Hvis hans handlen strider mod 
forfatningen eller lovene, kan Nationalforsamlingen anmode Forfatningsdomstolen om at 
afsætte ham fra hvervet ved afgørelse truffet med et flertal på to tredjedele af domstolens 
dommere. 
Premierministeren vælges af parlamentet på forslag af landets Præsident. Ministrene vælges 
ligeledes af Nationalforsamlingen på forslag af premierministeren. Regeringen er ansvarlig 
over for Nationalforsamlingen, og det samme gælder hver enkelt minister. 
Statsadministrationens territoriale organisation baseres på 58 lokale styrende organer, hvis 
chefer udnævnes af regeringen på forslag af indenrigsministeren. Disse lokale organer træffer 
de foranstaltninger, som centraladministrationen har fastsat, og kontrollerer lokalsamfundenes 
aktivitet. Deres chefer er ansvarlige over for indenrigsministeren. 
Der findes i Slovenien kun én kategori lokalsamfund, nemlig kommuner, hvis antal i 1994 
blev forhøjet fra 62 til 147 (der er i øjeblikket planer om skabelse af yderligere 20 
kommuner). De varetager forvaltningen af størstedelen af de lokale offentlige tjenester. De 
ledes af en borgmester, som vælges ved direkte almindelige valg, og af en 
kommunalbestyrelse, som ligeledes vælges for en fireårig periode. Statsstøtten udgør stadig 
en vigtig del af kommunernes budgetindtægter, og der er i øjeblikket planlagt en række 
projekter, som tager sigte på at øge deres finansielle autonomi. 
Den offentlige forvaltning styres af to love: én for regeringens og parlamentets ansatte og én 
for de ansatte ved de statslige agenturer, som anvender regler, der ligger meget tæt op ad de 
gældende regler i arbejdsloven. Slovenien har ikke i øjeblikket nogen lov, som sikrer 
gennemsigtighed i forvaltningens virke, men der skal ifølge forfatningen vedtages en sådan. 
Hæren, de hemmelige tjenester og politiet er under de civile myndigheders kontrol. I 1996 
indledtes en reorganisering af politiet på lokalt plan med henblik på at gøre det mere effektivt. 
Hæren er under parlamentets og den udøvende magts kontrol. Premierministeren er direkte 
ansvarlig for de hemmelige tjenesters virke. 
Den udøvende magts funktion 
De centrale statslige institutioner fungerer tilfredsstillende. 
Som følge af, at Slovenien først for nylig blev selvstændigt, er udbygningen af den lokale 
autonomi stadig i gang. Ifølge reformprogrammet for den offentlige forvaltning skal der 
overføres nye beføjelser til kommunerne. En lov om reform af lokalsamfundene behandles i 
øjeblikket af parlamentet. 
For at øge forvaltningens effektivitet har regeringen planer om at iværksætte et komplet 
moderniseringsprogram for den offentlige forvaltning; programmet skal dække retlige, 
administrative, finansielle og organisatoriske aspekter samt udbygning af de ansattes 
uddannelse. Korruptionsbekæmpelse er også nævnt blandt målene for den statslige aktion. 
Med hensyn til politiets funktion er det parlamentsudvalg, der har til opgave at kontrollere 
dets aktiviteter, blevet mødt med visse hindringer for gennemførelsen af arbejdet, bl.a. som 
14 
følge af et ofte vanskeligt samarbejde med Indenrigsministeriet. Dog er kontrollen med 
politiets virksomhed og mulighederne for at drage del til ansvar tilfredsstillende. 
Den dømmende magts organisation 
Det slovenske retsvæsens uafhængighed af de øvrige "magter" er sikret. Dommerne 
udnævnes på livstid af Nationalforsamlingen på forslag af "Retsrådet", der er 
forvaltningsorgan for de slovenske domstole med 11 medlemmer, hvoraf 5 vælges af 
parlamentet på forslag af landets præsident, medens de resterende 6 vælges blandt de aktive 
dommere. Dommerne kan kun fratages deres embede af Nationalforsamlingen på forslag af 
Retsrådet, hvis de har begået en forbrydelse i forbindelse med deres embedsførelse eller er 
idømt en fængselsstraf af mere end 6 måneders varighed. Dommerne er omfattet af en vis 
immunitet, og de kan ikke tilbageholdes, uden at parlamentet på forhånd har givet tilladelse 
dertil. Dommerne og anklagerne nyder godt af ytringsfrihed og foreningsfrihed. 
Anklagemyndigheden er både uafhængig af den lovgivende og den udøvende magt. Den 
offentlige anklager udnævnes for en seksårig periode af parlamentet på forslag af regeringen. 
Nationalforsamlingen kan også afsætte ham med simpelt flertal. 
Retten til at anfægte forvaltningsmæssige akter er hjemlet ved artikel 25 i forfatningen. Det 
eneste organ, der i praksis optræder som klageret vedrørende disse akter, er Højesterets 
særlige kammer, som i øjeblikket er stærkt overbelastet som følge af det store antal sager, der 
er forelagt det, bl.a. siden den lokale autonomi blev udbygget. Desuden er proceduren ved 
Højesteret udelukkende skriftlig, og sagerne pådømmes ikke på møder, hvortil offentligheden 
har adgang. Som følge heraf har regeringen besluttet at indføre en virkelig forvaltningsretlig 
instans med 4 domstole, hvis beslutninger træffes på møder, hvortil offentligheden har 
adgang, og kan indbringes for Højesteret. Dette forslag behandles stadig i parlamentet. 
Slovenien indførte i september 1994 en ombudsmandsordning, og ombudsmanden vælges af 
Nationalforsamlingen og har til opgave at undersøge klager, som forelægges ham. De 
personer, der hidtil har rettet henvendelse til ham, har overvejende været fængslede eller 
personer i centre for varetægtsarrest. 
Forfatningsdomstolen består af 9 dommere, som udnævnes af parlamentet på forslag af 
landets præsident for en niårig periode, der ikke kan fornyes. Den kontrollerer, at love, 
dekreter og lokalsamfunds afledte akter er i overensstemmelse med forfatningen, de 
internationale traktater og folkerettens almene principper. Den tager ligeledes stilling til 
henvendelser fra personer, som mener, at deres grundlæggende rettigheder i henhold til 
forfatningen er krænket. I henhold til artikel 162 i forfatningen kan enhver person, der kan 
bevise, at han har interesse deri, rette henvendelse til Forfatningsdomstolen. Desuden kan 
landets præsident, regeringen eller en tredjedel af Nationalforsamlingens medlemmer anmode 
Forfatningsdomstolen om at tage stilling til, om en international traktat, der er under 
ratifikation, er forenelig med forfatningen. 
Den dømmende magts funktion 
De største problemer for det slovenske retsvæsen er den lange tid, som det tager for 
domstolene at færdigbehandle sager, og det forhold, at de er forholdsvis ineffektive. Man kan 
således komme til at vente i næsten fem år, før en civilretlig sag kan behandles ved 
15 
domstolene. Slovenien lider under mangel på dommere, bl.a. som følge af dommernes 
forholdsvis lave lønniveau og de aldersbetingelser, der er fastsat i vedtægten for dommere 
(man skal være mere end 30 år for at kunne blive dommer i Slovenien). Det må dog 
forventes, at programmet for levering af udstyr, bl.a. edb-materiel, til domstolene og forslaget 
til reform af domstolsprocedurerne vil gøre det muligt at forbedre situationen. 
Forfatningsdomstolen spiller en vigtig rolle for institutionernes og demokratiets funktion i 
Slovenien. Dens retspraksis har til dato styrket indførelsen af retsstaten ved at fastsætte visse 
retningslinjer for de øvrige domstoles anvendelse af de mange nye love. Der er siden 
Forfatningsdomstolens oprettelse blevet forelagt den næsten 1 500 sager, hvoraf 80% er 
indgivet af enkeltpersoner, og 5% har fået medhold. 
1.2. Menneskerettigheder og beskyttelse af mindretal 
Slovenien har fastsat en række forordninger til sikring af respekten for menneskerettighederne 
og mindretallenes rettigheder. Disse rettigheder kan også sikres ved anvendelse af visse 
internationale konventioner, først og fremmest den europæiske 
menneskerettighedskonvention og de vigtigste tillægsprotokoller dertil. Dette område udgør i 
henhold til artikel F i traktaten om Den Europæiske Union en del af acquis communautaire: 
enhver stat, der ønsker at tiltræde Den Europæiske Union, skal på forhånd have ratificeret 
disse tekster. 
Slovenien, der har været medlem af Europarådet siden maj 1993, ratificerede i juni 1994 den 
europæiske menneskerettighedskonvention og tillægsprotokollerne dertil. Desuden giver 
landet enkeltpersoner ret til at indbringe sager for Den Europæiske 
Menneskerettighedsdomstol, hvis de finder, at deres rettigheder i henhold til denne 
konvention krænkes. 
Blandt de øvrige internationale konventioner, som beskytter menneskerettigheder og 
mindretallenes rettigheder, har Slovenien ratificeret den europæiske konvention om forbud 
mod tortur, men landet har endnu ikke ratificeret rammekonventionen om mindretal eller 
undertegnet Den Europæiske Socialpagt. Det har ratificeret de vigtigste konventioner, der er 
indgået i FN's regi på menneskerettighedsområdet. 
I henhold til artikel 8 i den slovenske forfatning skal de nationale love tilpasses efter de 
internationale traktater, som gælder umiddelbart i den indenlandske lovgivning. 
Borgerlige og politiske rettigheder 
Adgangen til domstolene er i vid udstrækning sikret i Slovenien. Der gælder en 
retshjælpsordning ved de strafferetlige domstole. De langstrakte frister for domsbehandlingen 
er den eneste hindring for borgernes retssikkerhed. 
Dødsstraffen eksisterer ikke i Slovenien, som i juni 1994 ratificerede protokol nr. 6 til den 
europæiske menneskerettighedskonvention. 
Retten til ikke at blive arresteret vilkårligt er sikret derved, at enhver arrestation i henhold til 
artikel 20 i forfatningen på forhånd kræver en domstolsafgørelse. Enhver, der arresteres, skal 
inden for 24 timer have oplysning om årsagerne dertil. Den maksimale varetægtsfængsling er 
16 
på 3 måneder. Ifølge artikel 30 i forfatningen har enhver, der arresteres uberettiget, krav på 
erstatning. 
Valgretten er garanteret alle statsborgere på mere end 18 år. 
Foreningsfriheden og forsamlingsfriheden er sikret i Slovenien. Det livlige foreningsliv, som 
allerede var tilladt før 1991, kommer til udtryk ved, at der findes ca. 2 000 NGO'er i 
Slovenien. 
Ytringsfriheden er sikret i Slovenien. Den skrevne presse er privatiseret, og journalisterne står 
ikke over for nogen særlige hindringer i udøvelsen af deres hverv. På det audiovisuelle 
område konkurrerer de offentlige kanaler (3 radiokanaler og 2 fjernsynskanaler) kraftigt med 
den private sektor (3 landsdækkende fjernsynskanaler og mange radiosendere såvel på lokalt 
som nationalt plan). Desuden har de fleste husstande i Slovenien adgang til udenlandsk radio 
og fjernsyn. Under valgkampene har alle politiske partier faet samme sendetid på de 
audiovisuelle medier til at præsentere deres program. 
Ejendomsretten er anerkendt i forfatningen. Udlændinge er dog fortsat underkastet 
begrænsninger på dette område, bl.a. hvad angår ejendomsret over jord, som kun tillades ved 
arv, og kun hvis der indrømmes slovenske statsborgere en tilsvarende ejendomsret i den 
pågældende udenlandske statsborgers hjemland (artikel 68 i forfatningen). 
Forfatningsdomstolen bekræftede i sin udtalelse af 5. juni 1997, at det forud for ratifikationen 
af Europaaftalen var nødvendigt at ændre artikel 68 i forfatningen og den nuværende 
lovordning. Regeringen har forpligtet sig til at foretage denne revision hurtigst muligt. 
Desuden synes processen med tilbagegivelse af ejendom til personer, som blev frataget deres 
ejendom af det kommunistiske regime, at foregå påfaldende langsomt, idet kun 50% af 
tvisterne er bilagt, og der til dato kun er tilbagegivet 10% af den faste ejendom. 
Forfatningsdomstolen har annulleret det moratorium for tilbagegivelse af ejendomme på mere 
end 200 ha, som blev fastsat i december 1995. For at undgå, at der opstår nye vanskeligheder 
med gennemførelsen af denne lovgivning, og for at formindske den usikkerhed, som stadig 
kan hvile over ejendomsrettighedssituationen, skal parlamentet vedtage de fornødne regler, 
og de igangværende procedurer skal fremskyndes. Denne aktion vil blive fremmet ved 
ajourføring og datamatisering af matriklen, og dette skal ske i 1998. 
Hvad angår tvisten med Italien om tilbagegivelse af ejendom, som blev konfiskeret ved 
afslutningen af anden verdenskrig, vil denne blive bilagt efter bestemmelserne i bilag XIII til 
Europaaftalen, som mere generelt omhandler spørgsmålet om de muligheder, som 
statsborgere i Den Europæiske Unions medlemsstater har for at erhverve fast ejendom i 
Slovenien. 
Respekten for privatlivet er sikret, idet husundersøgelser og telefonaflytning kun må ske efter 
særlig tilladelse fra en dommer. Artikel 36, stk. 4, i forfatningen gør det muligt for 
myndigheder at fravige denne regel, hvis der er et bydende behov derfor. Denne 
undtagelsesprocedure har ikke til dato ført til misbrug fra politiets side. 
Slovenien har ratificeret Genève-konventionen om flygtninge og taget skridt til at tilpasse den 
nationale lovgivning for at bringe den i overensstemmelse med EU's regler. Der er i 
17 
øjeblikket ca. 8 700 flygtninge fra det tidligere Jugoslavien, som nyder godt af midlertidige 
beskyttelsesforholdsregler. 
Der foreligger ingen oplysninger om umenneskelig og nedværdigende behandling i dette 
land. 
De slovenske myndigheder har stadig ikke afklaret nationalitetsspørgsmålene i tilknytning til 
statssuccessionen. Fastboende på det slovenske område, som ønskede at erhverve slovensk 
statsborgerskab, skulle ansøge derom inden den 25. december 1991. Mere end 98% af dem, 
der anmodede derom, fik dette statsborgerskab. Siden dette tidspunkt er der indgivet 16 000 
nye anmodninger. 6 000 af disse er imødekommet, og 900 er afvist. Der henstår nu en gruppe 
på ca. 5 000 statsløse, som af forskellige årsager hverken har ansøgt om slovensk 
statsborgerskab eller om flygtningestatus. Regeringen må træffe passende foranstaltninger til 
at løse dette problem. 
Økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder 
Retten til social sikkerhed er anerkendt i forfatningen (artikel 50 og artikel 52 for fattige). 
Fagforeningsfriheden er sikret ved artikel 76 i forfatningen. Fire sammenslutninger dækker de 
fleste organiserede personer. Organisationsgraden menes at ligge på omkring 50%. 
Strejkeretten er anerkendt i artikel 77 i forfatningen. Den kan imidlertid indskrænkes ved lov, 
hvis en sådan foranstaltning er i almenvellets interesse som følge af aktiviteten i den 
pågældende sektor. 
Uddannelses- og religionsfriheden er sikret ved forfatningen. Der har været en tvist mellem 
den slovenske regering og den romersk-katolske kirke om spørgsmålet om tilbagegivelse af 
ejendom konfiskeret af det kommunistiske regime. Den ovennævnte dom fra 
Forfatningsdomstolen vil antagelig løse dette spørgsmål. 
Mindretals rettigheder og beskyttelse af mindretal 
Mindretallene i Slovenien udgør ca. 8% af befolkningen (2,8% kroater, 2,4% serbere, 1,4% 
bosniere, 0,43% ungarere og 0,16% italienere). Ungarerne og italienerne er de eneste, der 
anerkendes som mindretal, da de øvrige befolkningsgrupper ikke har fast bopæl i Slovenien. 
Den slovenske forfatning anerkender deres rettigheder. Hver af dem har et parlamentsmedlem 
i Nationalforsamlingen, som har beføjelse til at blokere love, der vedrører disse fællesskabers 
særlige rettigheder eller status. Mindretallene har ret til at oprette deres egne institutioner på 
lokalt plan med henblik på at udnytte de rettigheder, der er indrømmet dem på uddannelses-, 
kultur- og informationsområdet. Det italienske og det ungarske fællesskab har tillige ret til at 
fremme deres forbindelser med Italien og Ungarn. Det er i artikel 62 i forfatningen anerkendt, 
at hver enkelt person har ret til at benytte sit eget sprog i sine forbindelser med forvaltningen. 
Artikel 65 i forfatningen anerkender ligeledes særtrækkene ved de slovenske sigøjneres 
(Romas) fællesskab (i øjeblikket ca. 7 000-10 000 personer). En særlig lov om beskyttelse af 
sigøjnere (Romas) behandles i øjeblikket af Nationalforsamlingen, og den slovenske regering 
iværksatte i 1995 et program med det formål at styrke anvendelsen af deres sociale og 
18 
politiske rettigheder. Sigøjnerne (Romus) nyder således godt af særlig repræsentation i 
kommunalbestyrelserne i de byer, hvor de bor. 
19 
1.3. Generel evaluering 
De slovenske institutioner fungerer hensigtsmæssigt, og de forskellige "magter" respekterer 
grænserne for deres respektive beføjelser og ønsker at samarbejde indbyrdes. Valgene i 1992 
og 1996 var frie og betryggende. Oppositionen deltager fuldt ud i institutionernes arbejde. 
Desuden er der ingen større problemer med respekten for de grundlæggende rettigheder i 
landet. Der bør stadig foretages visse forbedringer med hensyn til retsvæsenets funktion og 
tilbagegivelse til de tidligere ejere af ejendom, som blev frataget dem af det kommunistiske 
regime. Bekæmpelsen af korruption bør effektiviseres yderligere. 
Slovenien har således alle de egenskaber, der kendetegner et demokrati, idet landet har 
institutionel stabilitet, som garanterer retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for 
og beskyttelse af mindretal. 
20 
2. Økonomiske kriterier 
Kommissionen har i sin vurdering al' Sloveniens økonomiske situation og økonomiske 
udsigter navnlig taget udgangspunkt i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i 
København i juni 1993, hvori det hedder, at unionsmedlemskab kræver "en fungerende 
markedsøkonomi samt evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen". 
Denne del af udtalelsen indeholder derfor en kort redegørelse for den økonomiske situation 
og baggrund, en vurdering af Sloveniens fremskridt inden for centrale områder af den 
økonomiske omstilling (pris- og handelsliberalisering, stabilisering af økonomien, 
strukturændringer, reform af den finansielle sektor) samt en gennemgang af landets 
økonomiske og sociale udvikling. Derefter afsluttes med en generel vurdering af Slovenien i 
forhold til de kriterier, der er opstillet af Det Europæiske Råd, samt en gennemgang af 
udsigterne for den slovenske økonomi og de vigtigste indsatsområder i de fremtidige 
reformer. 
2.1 Den økonomiske situation 
Baggrund 
Slovenien har 2 millioner indbyggere og et bruttonationalprodukt (BNP) på 20 mia. ECU 
(udtrykt i købekraftparitet); indbyggertallet udgør ca. 0,5% af EU's befolkning, mens 
økonomien kun repræsenterer ca. 0,3%. BNP pr. indbygger udgør ca. 59% af gennemsnittet i 
EU. Den gennemsnitlige nettomånedsløn ligger på omkring 475 ECU. 
Slovenien var medstifter af WTO i 1995 og tilsluttede sig CEFTA i 1996. 
Den økonomiske omstillingsproces 
Slovenien begyndte allerede at udvikle sig som en industrialiseret økonomi, mens det var en 
del af det habsburgske imperium indtil 1918. Det blev derefter en del af Jugoslavien, som 
blev kommunistisk i 1945. Landet indførte et socialistisk system med selvstyre og 
samfundseje som supplement til central styring og statseje. I 1980'erne blev den manglende 
balance, som systemet gav anledning til, tydelig: indtægterne begyndte at falde, og 
inflationen at stige. Gælden opbyggedes i et omfang, som Slovenien havde svært ved at styre 
som følge af manglende adgang til nye lån fra udlandet og store overførsler til andre 
republikker. Der blev gjort en række reformforsøg inden uafhængigheden i 1991, men med 
begrænsede resultater. 
Slovenien har altid været den rigeste og mest åbne af de tidligere jugoslaviske republikker og 
har nydt godt af en fordelagtig geografisk beliggenhed og en fortid præget af velstand. Mens 
landet i 1990 kun udgjorde 9% af den jugoslaviske befolkning, tegnede det sig for ca. 16% af 
produktionen og for 27% af udenrigshandelen. I 1991 opnåede Slovenien uafhængighed og 
begyndte at omstille økonomien. Da Slovenien aldrig havde været under den typiske 
centraldirigerede økonomi, var centraliseringsgraden lavere end andre steder i Centraleuropa. 
Det var desuden mindre afhængigt af Sovjetunionen. Som i andre overgangsøkonomier var 
der imidlertid en række skævheder: restriktioner i ejendomsretten og kapitalanvendelsen; 
overdreven vægt på sværindustrien; store selskaber spillede en dominerende rolle; en 
betydelig del af handelen foregik med de kommunistiske lande. 
21 
I begyndelsen af overgangsfasen blev der lagt mere vægt på stabilisering end på reformer. 
Selv om handelen og visse priser blev liberaliseret på et tidligt tidspunkt, kom 
skattereformen, privatiseringen og omstruktureringen først til senere og mangler stadigvæk en 
del. 
Ifølge jugoslavisk lovgivning var private aktiviteter tilladt i mindre omfang, og statseje var 
forholdsvis begrænset. Den vigtigste form for ejendomsret var "samfundseje" med 
forholdsvis selvstændig styring snarere end kontrol fra centralt hold, og medarbejderne deltog 
i stort omfang i ledelsen af virksomhederne. Det var imidlertid tydeligt, at der var visse 
skævheder i forbindelse med den centralstyrede planlægning: en manglende finansiel 
disciplin, som førte til lavere kvalitet og mindre effektiv produktion samt overbeskæftigelse. 
Der var nemlig sikkerhed i ansættelsen, og afskedigelser var forbudt. 
Privatiseringen og fremkomsten af nye virksomheder har givet den private sektor en mere 
fremtrædende rolle. Privatiseringen har fokuseret på de samfundsejede virksomheder, "mens 
privatiseringen af de statsejede virksomheder stadig skal klares. 
Udenlandske direkte investeringer 
De udenlandske direkte investeringer i Slovenien er forblevet lave i forhold til økonomiens 
størrelse: tilstrømningerne har aldrig oversteget 1% af BNP om året (kilde: EBRD). 
Hovedårsagerne hertil er markedets ringe størrelse, særbehandlingen af de indenlandske 
investorer under privatiseringsprocessen samt de ufuldstændige retlige rammer. I de seneste 
år er der kun foretaget få fuldstændig nye indadgående investeringer, og strømmen af 
udenlandske direkte investeringer er hovedsagelig gået til virksomheder, som allerede havde 
eksisterende udenlandske partnerskaber. 
Den økonomiske struktur 
Hvad angår bidraget til produktionen, er landbrugets rolle stort set som i EU; det tegner sig 
for ca. 4% af værditilvæksten. Det tegner sig imidlertid for en større del af beskæftigelsen: 
omkring 7%. Bortset fra de konkurrencedygtige ejendomme i landets nordøstlige del er 
effektiviteten lav og strukturerne opsplittet. Det meste af landbrugsjorden forblev på private 
hænder under kommunismen, så der var ikke tale om særlig store overgangsproblemer. 
Slovenien er nettoimportør af levnedsmidler og landbrugsprodukter. Der ydes store tilskud, 
hovedsagelig til bjergområder. 
Økonomiens struktur har ændret sig som følge af det tidligere Jugoslaviens og COMECON's 
sammenbrud og som følge af stabiliseringsprogrammet: industriens andel i beskæftigelsen 
og produktionen faldt til hhv. 35% og 33% i 1993. Væksten i industriproduktionen har ikke 
kunnet fastholdes på et højt niveau siden da; i 1996 stagnerede den rent faktisk. Industrien 
tegnede sig for 32% af BNP i 1995 - idet fremstillingsvirksomhed tegnede sig for 28%. Det 
vigtigste produktionsområde er fremstilling af metalprodukter. Den industrielle struktur er 
imidlertid forholdsvis ensartet - der er tale om mindre specialisering, end det kunne forventes 
af en lille, åben økonomi. De mest dynamiske områder i 1995 var fremstilling af transport- og 
eludstyr, mens de mest dynamiske i 1996 var tekstiler og levnedsmiddelforarbejdning. 
Som helhed er tjenesteydelsernes relative betydning steget, delvis fordi industrien måtte 
indskrænke, men også fordi turismen er ekspanderet. Dette har været et stort vækstområde. 
22 
Der er tegn på, at der eksisterer en omfattende sort økonomi i Slovenien. Det tydeligste tegn 
herpå er omfanget af ikke-opgivet beskæftigelse: mens den registrerede arbejdsløshed ligger 
på over 14%, er den faktiske arbejdsløshed kun på omkring 7% ifølge 
arbejdsmarkedsstatistikken (efter ILO-metoden). Den bemærkelsesværdige vækst i den ikke-
opgivne beskæftigelse i midlertidige job eller ved kontraktansættelse eller som medhjælpende 
familiemedlemmer skyldes hovedsagelig de høje ikke-lønrelaterede arbejdsomkostninger. 
Hovedtal for økonomien 
(1996-data, hvis ikke andel er angivet) 
Befolkning 
BNP per capita 
/ % uf gennemsnittet for El I-15 
Landbrugets andel af: 
bruttoværditilvæksten 
beskæftigelsen 
Bruttoudlandsgæld/BN P 
Eksport af varer og tjenester/BNP 
Udenlandske direkte investeringer1 millioner 
KKS~ECU(1995) 
% (1995) 
% (1995) 
% (1995) 
% 
% 
mia. ECU 
ECU per capita 2,0 
10 100 
59 
5 
7,1 
22 
55 
0,6 
290 
Kilde: Kommissionens tjenestegrene, nationale kilder, EBRD 
1 Udenlandske direkte investeringer omregnet efter kursen ultimo 1996, 1 ECU = 1,25299 USD 
Liberalisering 
Prissystemet 
Størstedelen af priserne er liberaliseret, men priserne på visse centrale varer, såsom energi, 
telekommunikation og transport, administreres stadig. De udgør en betydelig del af 
husholdningernes forbrug, idet de tegner sig for ca. 26% af varer og tjenester i pristalskurven. 
Da de administrerede priser på deres nuværende niveau ikke nødvendigvis dækker 
produktionsomkostningerne, vil deres tilpasning i de kommende år bidrage til inflationen. 
Direkte budgetsubsidier er ret begrænsede og findes kun på visse levnedsmidler og offentlige 
tjenesteydelser: i alt udgør de ca. 3% af budgettet. Desuden modtager nogle af de store 
virksomheder støtte fra udviklingsfonden, som oprindelig blev oprettet med henblik på at 
stille redningskapital til rådighed til stabilisering af virksomheder, der kunne reddes, eller til 
at iværksætte afviklingsprocedurer for de virksomheder, der ikke havde nogen realistiske 
overlevelsesmuligheder. 
Handelssystemet 
Handelen blev liberaliseret lige fra begyndelsen. De fleste kvantitative restriktioner er fjernet. 
Der består fortsat en række ikke-toldmæssigc barrierer, men regeringen har forpligtet sig til at 
fjerne dem i sådanne sektorer som telekommunikation og eludstyr. Den vægtede 
23 
gennemsnitlige toldsats gældende for mestbegunstigede lande lå på 10,7% i 1996. Det meste 
af den internationale handel faktureres stadig i enten DEM eller USD fremfor i den nationale 
valuta. 
Valutasystemet 
Valutaen, tolar, blev indført i 1991. Regeringen accepterede forpligtelserne i IMF's 
artikel VIII i 1995, selv om valutaen de facto havde været konvertibel i forbindelse med 
løbende betalinger fra begyndelsen af 1992. Valutaen fik først lov til at flyde frit, og faldt i 
den periode stærkt i værdi. Efterhånden som valutaen begyndte at stabiliseres, og inflationen 
faldt stærkt, vedtog den slovenske centralbank en styret flydning. Formålet var at stabilisere 
den reelle valutakurs og nedbringe inflationen for at beskytte konkurrenceevnen og bidrage til 
at sætte produktionen i vejret. Dette system blev ligeledes valgt, fordi Slovenien har et 
begrænset monetært grundlag, så det er meget påvirkeligt for svingninger i 
kapitaltilstrømningerne. Fra midten af 1992 steg disse som følge af overskud på de løbende 
poster. Disse tilstrømninger blev indefrosset, med store omkostninger, for at dæmme op for 
væksten i pengemængden og dermed inflationspresset. Denne politik synes at have været 
forholdsvis vellykket. Som følge af omkostningerne ved indefrysningen måtte centralbanken 
imidlertid gradvis begrænse kapitaltilstrømningerne for at være i stand til at fastholde de 
valgte politiske målsætninger. 
Liberaliseringen af kapitaltilstrømningerne har kun udviklet sig langsomt; 
kapitaludstrømninger kræver normalt en tilladelse, mens der for nylig er indført strengere 
regler for kapitaltilstrømninger. Værdipapirtransaktioner udgør et særligt gråt område. 
Stabilisering af økonomien 
Internt 
Som i andre overgangsøkonomier skete der et fald i produktionen som følge af COMECON's 
sammenbrud (Jugoslavien var ikke fuldt medlem, men COMECON tegnede sig dog for en 
betydelig del af samhandelen), Jugoslaviens opløsning og omstillingsprocessen. Endvidere 
førte prisliberaliseringen og frigivelsen af bundne opsparinger fra det gamle system i første 
omgang til en hurtig inflation, og arbejdsløsheden steg stærkt, efterhånden som industrien 
afskedigede arbejdstagerne. Virkningen af tilbagegangen var imidlertid mindre dramatisk end 
andre steder, fordi Slovenien gennem lang tid havde haft adgang til vestlige markeder, 
således at omlægningen af handelen var mindre omfattende, og udgangspunktet for 
produktionen var noget højere. 
Opsvinget satte ind i 1993 og blev i høj grad stimuleret af en gunstig økonomisk udvikling på 
de europæiske eksportmarkeder. Den hurtige vækst i BNP skjulte imidlertid en række 
indenlandske svagheder, såsom høje lønstigninger og forsinkelser i strukturreformerne. Da 
den økonomiske vækst i Europa tog af i 1995, afspejledes dette derfor omgående i en lavere 
økonomisk vækst og højere arbejdsløshed i Slovenien. Denne proces blev yderligere styrket 
ved en samtidig appreciering af tolaren. Siden midten af 1996 er situationen igen blevet 
bedre. En højere vækst i den indenlandske efterspørgsel, bedre konkurrenceevne og de første 
tegn på et økonomisk opsving i EU resulterede i en højere vækst i årets anden halvdel. 
Væksten i BNP i 1996 (3,1%) lå dog fortsat en smule lavere end i 1995. Ovennævnte positive 
24 
vækstfaktorer skulle kunne holde sig i nærmeste fremtid, og væksten kan forventes at stige til 
4-5%. 
På den fiskale side drog Slovenien fordel af Jugoslaviens opløsning, idet landet havde været 
nettobidragsyder til forbundsbudgettet. Mens skatteindtægterne fastholdtes, faldt 
overførslerne til de andre republikker, således at budgettet hidtil har været i nogenlunde 
ligevægt. Underskud i pensionssystemet, højere socialsikringsudgifter, faldende toldindtægter 
som følge af den europæiske integration samt stigende offentlige lønudgifter kan imidlertid 
medføre en forværring af skattebalancen i nærmeste fremtid, hvis der ikke gennemføres 
reformer. Som følge af de stramme pengepolitiske rammer kan et stort statsunderskud 
fortrænge de private investeringer. 
Udviklingen i de økonomiske nøgletal 
Vækst i realt BNP % 
Forbrugerprisin llation 
årligt gennemsnit % 
december-december % 
Arbejdsløshed, ultimo året % 
ILO-definilion 
Offentlig budgetbalance % af BNP 
Balance på de løbende poster % af BNP 
Gæld/eksport % 
Udenlandske direkte investeringer % af BNP 1994 
5,3 
19,8 
19,5 
9 
-0,2 
3,7 
26,5 
0,9 1995 
3,9 
12,6 
8,9 
7,4 
0,0 
-0,2 
29,0 
0,9 1996 
3,1 
9,7 
9,1 
7,3 
0,1 
0,3 
38,2 
0,8 
Kilde: Kommissionens tjenestegrene, nationale kilder, EBRD 
Eksternt 
I juni 1995 blev spørgsmålet om den uafklarede fordeling af ex-Jugoslaviens udlandsgæld 
løst, idet Slovenien påtog sig en andel af det tidligere Jugoslaviens forpligtelser. Selv med 
denne yderligere gæld er den samlede gæld fortsat beskeden: bruttogælden i slutningen af 
1996 var 3,2 mia. ECU, som fuldt ud dækkes af bruttoreserver på 3,3 mia. ECU. 
Sloveniens økonomiske skæbne er nært forbundet med landets eksterne resultater, som igen 
afhænger af dets evne til at opretholde konkurrenceevnen. Eksporten af varer og 
tjenesteydelser tegner sig for ca. 55% af BNP, og selv om der er et handelsunderskud, sikrede 
turistindtægterne et overskud på de løbende poster, med undtagelse af 1995, hvor der 
noteredes et mindre underskud. Som følge heraf er landets valutareserver steget støt, efter at 
have været ikke-eksistercnde ved indledningen af overgangsfasen. 
25 
Strukturændringer 
Udenrigshandelen 
Samhandelen med EU har altid været forholdsvis stor, men er taget til siden uafhængigheden: 
næsten 65% af al handel gik til EU i 1996. De vigtigste handelspartnere er Tyskland, Italien 
og Frankrig. Efter et voldsomt fald i de første år af overgangsperioden er samhandelen med 
de andre lande i det tidligere Jugoslavien nu igen på vej op som følge af den stabilisering, der 
er sket i regionen. CEFTA-landenes betydning for Sloveniens handel er også steget, efter at 
Slovenien blev medlem, hvorimod Ruslands og resten af det tidligere Sovjetunionens andel 
har været faldende. Der er derfor i høj grad sket en omlægning af handelen. 
Eksportens og importens varesammensætning har ikke ændret sig væsentligt som følge af 
overgangen. Forbrugsvarer udgør den vigtigste eksportkategori, mens kapitalgoder og 
halvfabrikata dominerer importen. Varehandelen er stærkt koncentreret: 83% af eksporten og 
67% af importen er industrivarer eller maskiner. Her indenfor tegner maskiner og 
transportudstyr sig alene for en tredjedel af den samlede eksport. 
Slovenien har en konkurrencemæssig fordel i forhold til EU i form af lave lønninger og højt 
uddannede arbejdstagere. Skal konkurrenceevnen bevares på baggrund af de stigende 
lønninger, er det af stadig større betydning, at der opnås kvalitets- og 
produktivitetsforbedringer. Det vil være nødvendigt med flere udenlandske direkte 
investeringer for at fremskaffe den nødvendige kapital og knowhow. 
Arbejdsmarkedet 
I Slovenien er arbejdsomkostningerne forholdsvis høje for en overgangsøkonomi, og 
arbejdsmarkedet er ret ufleksibelt. Hovedårsagerne er, at i) lønninger er den vigtigste kilde til 
skatteindtægter, således at arbejdskraften i modsætning til udbytte og forbrug bærer en 
uforholdsmæssig stor andel af skattebyrden; ii) der findes et stift aftalesystem på 
arbejdsmarkedet; iii) fratrædelsesgodtgørelserne er meget høje; iv) der består stærke 
forbindelser mellem arbejdstagere og ledelse - både under det gamle system og siden 
ledelses-/medarbejderovertagelserne under privatiseringen - som har hæmmet en tilpasning af 
arbejdsmarkedet ved at tillade en hurtig vækst i lønningerne og en vedvarende 
overbemanding på visse områder. 
Under det gamle system var afskedigelser reelt forbudt. I 1988/89 blev der vedtaget en 
lovgivning, som skulle gøre det muligt at foretage afskedigelser. Omkostningerne ved den 
obligatoriske erstatning, der skulle betales til afskedigede arbejdere, var imidlertid 
prohibitive. Regeringen har forsøgt at reducere disse, men der skal stadig gøres en del. De 
sociale bidrag er også blevet reduceret, men de samlede arbejdsomkostninger ligger fortsat 
50-60% højere end den gennemsnitlige bruttoløn. 
Statistikkerne viser, at beskæftigelsen i samfundsejede virksomheder faldt drastisk i 
begyndelsen af 1990'erne. Heri er imidlertid medregnet et stort antal arbejdere, der blev 
overført til private datterselskaber, hvilket antyder, at arbejdsmetoderne måske ikke har 
ændret sig særlig voldsomt. Til trods for industriens tilbagegang og de mindre virksomheders 
større betydning domineres beskæftigelsen stadig af den store sværindustri. 
26 
Lønfordelingen i Slovenien er forholdsvis flad. Dette skyldes delvis en lighedstradition, 
forstærket gennem lang tids medarbejderdeltagelse. Dette har ført til forholdsvis høje 
lønninger - som under alle omstændigheder indekseres - på bekostning af overskud samt til 
høj beskæftigelse. Reallønnen steg rent faktisk i 1992 og 1993 på trods affaldet i BNP; dette 
lagde ekstra stort pres på konkurrenceevnen og fremtvang en vis løndæmpning. Den første 
overenskomst mellem arbejdsgiverne, staten og fagforeningerne, som havde til formål at 
holde lønudviklingen nede, blev undertegnet i 1994. Da presset på lønningerne derefter 
forblev stærkt, blev der undertegnet opfølgningsaftaler i 1995 og 1996. Overenskomsterne 
har kun haft en begrænset dæmpende virkning: væksten i reallønnen i 1996 var stadig 5%, et 
godt stykke over de tilstræbte 1,5% ifølge overenskomsten. 
Minimumslønnen er forholdsvis høj, og efter de gældende regler vil den blive ved med at 
være det, idet den indekseres i forhold til inflationen hvert kvartal: i juni 1996 lå den på 
53 500 tolar (42% af gennemsnitslønnen i erhvervssektoren). 
De offentlige finanser 
Eftersom Slovenien betalte store overførselsbeløb til de andre republikker i Jugoslavien, 
forbedredes budgetsituationen efter uafhængigheden i 1991. Der var dog behov for en 
omfattende reform til støtte for statens nye rolle - i en markedsøkonomi og i kølvandet på 
uafhængigheden. Det meste af denne reform har allerede fundet sted. 
På indtægtssiden blev der i 1993 indført personskatter og selskabsskatter. Der er imidlertid 
endnu ikke indført moms, og den forventes på nuværende tidspunkt først at være på plads i 
1999. For nylig er skatteprcssel pii arbejdskraft reduceret gennem en nedsættelse af de sociale 
bidrag, som arbejdsgiverne indbetaler. Denne nedsættelse er imidlertid endnu ikke 
fuldstændig opvejet af andre foranstaltninger, således at der forventes at opstå et betydeligt 
underskud på budgettet i 1997. 
På udgiftssiden er andelen af overførsler til virksomheder og husholdninger faldet. I 
mellemtiden er det sociale system ændret i retning af et socialt sikkerhedsnet. Pensions- og 
arbejdsløshedskasserne får imidlertid stadig større underskud, som dækkes af det offentlige. 
De må derfor ændres yderligere, hvis de skal gøres finansielt levedygtige. 
Foruden de centrale og lokale myndigheders udgifter findes der en række fonde uden for 
budgettet. De vigtigste af disse er sundheds- og pensionsfondene, men der findes et stadig 
større antal mindre fonde. 1 øjeblikket fungerer de ikke inden for en ensartet retlig ramme, 
hvilket reducerer den fiskale gennemsigtighed og kunne bringe det samlede budget i fare. 
Virksomhedssektoren: Privatisering og omstrukturering 
Siden 1988 har der kunnet eksistere private virksomheder. Adgangen til markedet dikteredes 
ikke udelukkende af staten, og markedspriser var almindeligt udbredt på mange områder. Der 
var imidlertid behov for en omfattende privatisering og foranstaltninger til fremme af 
udviklingen af små og mellemstore virksomheder. Den private sektor tegner sig i øjeblikket 
kun for 50-55% af produktionen og beskæftigelsen. 
Under det tidligere styre betød systemet med samfundsejede virksomheder og 
medarbejderdeltagelse, at der ikke blev skelnet skarpt mellem ejere, ledere og arbejdstagere; i 
27 
de fleste virksomheder udpegedes lederne af de ansatte. I større virksomheder var de udpeget 
af myndighederne. Problemer med egeninteresse resulterede i løneskalering, 
overbeskæftigelse og underinvestering. Tabsgivende virksomheder overlevede ikke så meget 
på grund af statssubsidier, men fordi de oparbejdede restancer til andre virksomheder, og de 
havde let adgang til banklån - hvilket igen underminerede banksektorens sundhed. 
Siden midten af 1993 har myndighederne lagt stor vægt på den finansielle omstrukturering af 
samfundsejede virksomheder. Dette skete hovedsagelig gennem udviklingsfonden. 
Udviklingsfondens opgave er at omstrukturere, sælge eller lukke industriforetagender, der 
ikke kunne privatiseres. På det seneste støtter fonden nogle af de større virksomheder, der 
stadig er tabsgivende. Det vigtigste problem, fonden står over for, er de begrænsede 
finansielle ressourcer, den har til rådighed til sine operationer. Et andet vigtigt mål for staten 
har været at tilskynde til udvikling af den private sektor gennem retlige reformer og 
indførelse af lovmæssige rammer, der er tilpasset markedsøkonomien. 
Privatiseringen af de samfundsejede virksomheder skred forholdsvis langsomt frem indtil 
slutningen af 1994, men forventes at være tilendebragt inden udgangen af 1997. Alle borgere 
i Slovenien fik tildelt gratis ikke-ovcrdragclige certifikater i 1994 (svarende til 40% af alle 
virksomhedernes samlede selskabskapital), som de kan benytte til at købe aktier i 
virksomheder eller i investeringsselskaber. Regeringen, som er ivrig efter at fremskynde 
privatiseringen, har givet privatiseringskontoret kontrol med privatiseringen af hvert selskab, 
der endnu ikke har taget fat på privatiseringsplanerne. Et af de resterende problemer vil være 
det såkaldte "privatiseringsgab", som skyldes det forhold, at værdien af de udstedte beviser 
overstiger værdien af de aktiver, der skal privatiseres, med ca. en tredjedel. Der er i øjeblikket 
ikke truffet beslutning om, hvilke af de resterende statsaktiver der skal privatiseres mod 
indlevering af beviser for at udfylde det opståede hul. 
Statsejede virksomheder (forsyningsselskaber og andre monopoler) udgør fortsat en stor del 
af virksomhedssektoren. I 1995 udgjorde de stadig mere end 30% af aktiverne i alle større 
virksomheder (med mere end 10 ansatte og over visse tærskler for aktiver og indtægter). Det 
er fortsat uklart, hvordan de reguleres lovmæssigt, og der mangler effektive overvågnings- og 
kontrolstrukturer. 
Den nuværende virksomhedsstruktur har ikke udviklet sig meget siden uafhængigheden. 
Systemet domineres stadig af en række store virksomheder. I 1995 tegnede de mindre 
virksomheder (0-50 ansatte) sig for 8% af produktionen, mens de større virksomheder (over 
250 ansatte) tegnede sig for 69%. Det er ligeledes forståeligt, at store virksomheder 
dominerer eksporten: de tegnede sig for 76% af eksporten af industrivarer i 1995. 
De udenlandske investeringer har udviklet sig langsomt i Slovenien i forhold til økonomiens 
størrelse. Dette skyldes hovedsagelig to faktorer. For det første har privatiseringen udviklet 
sig langsomt. For det andet var det almindeligt med ledelses- og medarbejderovertagelser, 
hvilket gjorde det vanskeligere for udenforstående at få adgang til aktierne - i slutningen af 
1995 var det faktisk sådan, at i 78% af de virksomheder, der havde afsluttet privatiseringen, 
besad de ansatte 60% eller mere af aktierne. Det drejer sig om de mindre virksomheder. De 
ansatte havde ikke råd til at opkøbe de større virksomheder, så der er større udenlandsk 
deltagelse i disse. I de tilfælde, hvor der er udenlandske investeringer, er rentabiliteten som 
helhed blevet bedre. 
28 
Der er behov for yderligere omstrukturering af virksomhederne for at reducere 
bortstrømningen af offentlige ressourcer, herunder fra udviklingsfonden, og for at forhindre, 
at rentable virksomheder fortrænges. Ændringerne er sket langsomt på grund af relationerne 
mellem bankerne og muligheden for at oparbejde restancer mellem virksomhederne. Desuden 
er nyinvesteringerne blevet begrænset af høje rentesatser, som gør, at afkastet på kapitalen er 
lav. 
Den finansielle sektor 
Den slovenske centralbank er ansvarlig for penge- og valutapolitikken. Den blev oprettet i 
1991 som en uafhængig myndighed, der skal sikre den nationale valutas stabilitet. Den 
fokuserer på pengeforsyningen og kontrollerer den gennem anvendelse af indirekte 
instrumenter, såsom open market operations, reservekrav og refinansieringskreditter. Den har 
haft forholdsvis stort held med at opnå prisstabilitet. Dens opgave vanskeliggøres imidlertid 
af den omfattende indeksering i økonomien, hovedsagelig af rentesatser og lønninger. 
Banksektoren var forholdsvis decentraliseret under det tidligere styre, og der var store 
problemer med misligholdte lån. I begyndelsen af 1990'erne forværredes låneporteføljerne 
som følge af dårlige virksomhedsresultater, der førte til tab af bankaktiver. Selv om 
bankgenopbygningsprogrammet nu er ved at være afsluttet, mangler der stadig konkurrence, 
og bankerne har stadig store driftsomkostninger. De fleste banker i Slovenien er små og 
ligger inde med store reserver i overensstemmelse med centralbankens krav. De to største 
banker er statsejede. Der består endvidere et rentearrangement mellem bankerne, som 
fastsætter de maksimale indlånssatser. Dette kartel er godkendt af Sloveniens centralbank og 
monopolmyndighederne. Det er ikke foreneligt med et markedsorienteret finansielt system. 
Afskaffelse af rentekartellet vil - sammen med privatiseringen af de resterende statsbanker og 
højere udenlandsk deltagelse i sektoren - tvinge bankerne til at foretage omstruktureringer og 
øge konkurrenceevnen. 
Alle banker opfylder de internationale kapitalkrav, og banksektoren har i den seneste tid 
noteret bedre resultater. Generelt er sektorens rentabilitet forbedret som følge af større 
bankindtjeninger og kontrol med omkostningerne. På grund af bankernes alt for ringe 
størrelse er omkostningerne imidlertid fortsat høje efter international målestok. 
Udviklingen af den finansielle sektor, f.eks. penge- og kapitalmarkederne - lider også under 
det anakronistiske betalingssystem, der er arvet fra det tidligere Jugoslavien. Selv om der er 
vedtaget en hensigtsmæssig lovgivning, domineres markederne af hovedbankerne, og der 
foreligger kun et begrænset antal finansielle instrumenter, så sektoren er ikke blevet udvidet. 
Børsen er teknologisk set avanceret, men den er lille og bidrager ikke meget til de finansielle 
markeder. Den langsomme start på privatiseringen har spillet en rolle i forbindelse hermed. 
Den nylige indførelse af restriktioner for indstrømning af porteføljekapital har i høj grad 
reduceret omsætningen på børsen. 
Interbankmarkedet er den eneste organiserede del af pengemarkedet. Forretningsbanker, 
virksomheder, nogle statsejede fonde, forsikringsselskaber og staten deltager alle. 
Den økonomiske og sociale udvikling 
Sociale indikatorer 
29 
Slovenien er et lille land med 2 millioner indbyggere. Befolkningstallet har holdt sig meget 
stabilt i de sidste ti år. 
Arbejdsstyrken er faglært og forholdsvis godt uddannet - navnlig de yngre generationer. 
Andelen af ansatte, der har gennemgået en sekundær uddannelse, er forholdsvis høj, nemlig 
60% (1995). Der foregår desuden en omfattende efteruddannelse, både på arbejdspladserne 
og på andre måder. Myndighederne anslår, at omkring 30% af de ansatte modtager 
efteruddannelse. 
Den forventede levealder, der faldt som følge af overgangen, ligger i øjeblikket kun lidt under 
EU-gennemsnittet og er igen på vej op: for kvinder var den forventede levealder i 1994 77,4 
år og for mænd 69,6 år. 
Regionale og sektorale skævheder 
I de seneste år er urbaniseringsgraden steget sammen med industrialiseringen, men ligger 
stadig forholdsvis lavt: i 1995 boede 50% af befolkningen i byer. 
2.2 Økonomien set i lyset af medlemskab 
Indledning 
Det Europæiske Råd i København i 1993 fastsatte, hvilke betingelser de associerede lande i 
Central- og Østeuropa skal opfylde for at blive medlemmer af EU. De økonomiske kriterier 
er: 
• en fungerende markedsøkonomi 
• evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen. 
Disse kriterier er indbyrdes afhængige. For det første vil en fungerende markedsøkonomi 
bedre kunne klare konkurrencepresset. For det andet er det fungerende marked i forbindelse 
med medlemskab af EU det indre marked. Et EU-medlemskab, der ikke indebærer integrering 
i det indre marked, giver ingen økonomisk mening, hverken for Slovenien eller dets 
handelspartnere. 
Tilslutning til EU's regelværk, specielt reglerne vedrørende det indre marked, er således 
afgørende for et ansøgerland, som permanent skal påtage sig de økonomiske forpligtelser ved 
et medlemskab. Denne uigenkaldelige forpligtelse er nødvendig for at give sikkerhed for, at 
alle dele af det udvidede EU-marked vil fortsætte med at fungere efter fælles regler. 
Evnen til at tilslutte sig EU's regelværk har flere dimensioner. På den ene side skal Slovenien 
kunne påtage sig de økonomiske forpligtelser ved et medlemskab på en sådan måde, at det 
indre marked fungerer uproblematisk og retfærdigt. På den anden side forudsætter Sloveniens 
evne til at høste det fulde udbytte af konkurrencepresset på det indre marked, at de 
grundlæggende økonomiske forhold er gunstige, og at den slovenske økonomi er præget af 
fleksibilitet og råder over tilstrækkelig menneskelig og fysisk kapital, især infrastruktur. Hvis 
disse forhold ikke er til stede, vil konkurrencepresset efter al sandsynlighed blive opfattet som 
for intenst i visse dele af samfundet, og der vil lyde krav om protektionistiske 
30 
s 
foranstaltninger, som, hvis de blev gennemført, ville trække tæppet væk under det indre 
marked. 
Et ansøgerlands evne og vilje til at tilslutte sig og gennemføre EU's regelværk har afgørende 
betydning, fordi omkostningerne og fordelene ved at gøre det kan være ulige fordelt over 
tiden og på erhvervssektorer og samfundsgrupper. En bred konsensus om, hvilke ændringer i 
den økonomiske politik EU-medlemskab nødvendiggør, og en målbevidst gennemførelse af 
økonomiske reformer på trods af pres fra interessegrupper mindsker risikoen for, at et land 
ikke er i stand til at påtage sig de økonomiske forpligtelser ved et medlemskab. 
For de offentlige myndigheder kræver EU-medlemskab administrativ og retlig kapacitet til at 
omsætte og gennemføre den brede vifte af teknisk lovgivning, der er nødvendig for at fjerne 
hindringerne for den frie bevægelighed inden for EU og derved sikre det indre markeds 
funktion. Disse aspekter behandles i senere kapitler. For den enkelte virksomhed er 
virkningen for konkurrenceevnen af at tilslutte sig EU 's regelværk afhængig af dens evne til 
at tilpasse sig de nye økonomiske forhold. 
En fungerende markedsøkonomi 
En markedsøkonomi forudsætter, at ligevægten mellem udbud og efterspørgsel findes ved 
markedskræfternes frie spil. Der foreligger en fungerende markedsøkonomi, når retssystemet, 
herunder reguleringen af ejendomsretten, er på plads og er i stand til at håndhæve retslige 
afgørelser. En markedsøkonomi fremmes og forbedres af makroøkonomisk stabilitet og 
konsensus om hovedlinjerne i den økonomiske politik. En veludviklet finansiel sektor og det 
forhold, at der ikke findes væsentlige hindringer for markedsadgang og markedsudtræden, 
bidrager til at effektivisere den måde, en økonomi fungerer på. 
Slovenien indledte overgangsprocessen ud fra et gunstigt udgangspunkt: det var et 
forholdsvis velstillet land med en ret god infrastruktur, tradition for decentraliseret 
beslutningstagning og etablerede forbindelser med Vesten. Det var industrialiseret, før det 
blev kommunistisk, og det fik aldrig en centraldirigeret planlægning; privateje begyndte at 
vinde indpas inden uafhængigheden. 
Rammerne for en markedsøkonomi er stort set på plads. Der er i høj grad opnået 
makroøkonomisk stabilitet: inflationen udtrykkes i et etcifret tal, budgettet og de løbende 
poster er næsten i ligevægt, valutaen er stabil, og den økonomisk vækst tog igen til i 1993. 
Handelen, de fleste priser og valutasystemet er blevet liberaliseret, privateje har vundet mere 
indpas, der vedtages lovgivning, som passer til en markedsøkonomi, og ejendomsretten 
håndhæves. En tilfredsstillende gennemførelse af Europaaftalen bør bidrage til at konsolidere 
markedsøkonomiens funktion. 
Konkurrencen og markedsmekanismerne må imidlertid stadig forbedres: f.eks. er 
licensprocedurerne stadig meget formelle, konkursprocedurerne er langsomme, og der består 
et kartel i banksektoren. Den høje grad af indeksering i økonomien medfører ligeledes stor 
inerti i systemet. 
Det er ligeledes stadig nødvendigt at reformere de offentlige finanser. Bl.a. må der indføres 
moms, og skattebyrden på arbejdskraft må reduceres. Sociale overførsler og offentlige 
lønninger udgør en stadig større byrde for statens udgifter, som bør reduceres. Det vigtigste 
31 
og vanskeligste spørgsmål er pensionerne. De offentlige udgifter til pensioner lægger beslag 
på en stadig større del af BNP, og et stadig større beløb kommer fra statsbudgettet. 
Foranstaltninger, som skal sikre systemets levedygtighed på kort sigt, må ledsages af flere 
strukturreformer. 
En stærk og stabil finanssektor er af altafgørende betydning for en fungerende 
markedsøkonomi. Selv om banksystemet har en lang tradition for decentralisering, og 
lovgivningen forekommer at være effektiv, er systemet stadig underudviklet og må bringes op 
på et højere niveau. Rentespredningerne, dvs. forskellen mellem udlåns- og indlånssatser, er 
høje, fordi mange banker er alt for små, og fordi driftsomkostningerne er høje. Sektoren 
mangler som helhed et konkurrencepres, som kan sikre en højere konkurrenceevne. Som 
følge heraf er banksektoren ikke i stand til at udfylde sin rolle som finansielt mellemled: 
opsparingerne kanaliseres ikke effektivt videre til produktive investeringer. Den finansielle 
sektor er dog så tilstrækkeligt udviklet, at den ikke hindrer økonomien i at fungere normalt. 
Evnen til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne 
Her nogle år forud for et eventuelt medlemskab - og inden Slovenien har vedtaget og 
gennemført størstedelen af fællesskabsretten - er det vanskeligt at danne sig en endelig 
opfattelse af landets evne til at opfylde dette kriterium. Der er imidlertid en række 
karakteristiske træk ved Sloveniens udvikling, som giver el fingerpeg om landets sandsynlige 
evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen. 
Dette forudsætter en stabil makroøkonomisk ramme, inden for hvilken de enkelte 
erhvervsdrivende kan træffe beslutninger på en forholdsvis sikker baggrund. Der skal være et 
tilstrækkeligt grundlag af menneskelige og fysiske ressourcer, herunder infrastruktur, således 
at de enkelte virksomheder får mulighed for at ruste sig til at modstå det øgede 
konkurrencepres på det indre marked. Virksomhederne må investere for at styrke 
effektiviteten, så de både kan konkurrere på hjemmemarkedet og udnytte de stordriftsfordele, 
der følger med adgangen til det indre marked. Denne evne til at tilpasse sig vil blive større, jo 
større adgang virksomhederne får til investeringskapital, jo bedre arbejdskraften er uddannet, 
og jo mere nyskabende de er. 
Endvidere vil en økonomi være bedre i stand til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab, 
hvis den forud for tiltrædelsen har opnået en høj grad af økonomisk integration med Unionen. 
Jo mere integreret el land allerede er i Unionen, desto færre yderligere omstruktureringer skal 
der foretages i forbindelse med medlemskabet. Graden af økonomisk integration afhænger 
både af udbuddet og mængden af varer, der indgår i samhandelen med medlemsstaterne. De 
direkte fordele ved adgangen til det indre marked kan desuden værre større i sektorer, hvor 
der er et ret stort antal små virksomheder, idet disse påvirkes forholdsvis mere af 
handelshindringer. 
Slovenien er potentielt ganske godt rustet til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne 
i Unionen. Stabiliseringen af de makroøkonomiske rammer er fremskreden, infrastrukturen er 
veludviklet, og der er gjort store fremskridt med hensyn til at omlægge uddannelsessystemet 
med henblik på at støtte konkurrenceevnen. Selv om der traditionelt har været forholdsvis 
høje arbejdsomkostninger, har økonomien klaret sig godt med hensyn til eksporten, fordi 
produktionen var af forholdsvis god kvalitet, og fordi enhedsarbejdsomkostningeme stadig 
32 
var lave i forhold til EU. Konkurrenceevnen er imidlertid faldet som følge af de hurtige 
lønstigninger og den reelle opskrivning af valutaen. Konkurrencen fra andre 
overgangsøkonomier, hvor arbejdsomkostningerne er endnu lavere, har været tiltagende. Selv 
om der er opnået produktivitetsgevinster, virker den langsomme forbedring af 
konkurrenceevnen hæmmende på udvidelsen af den økonomiske aktivitet. 
Den høje grad af integralion med Unionen - omkring to tredjedele af de samlede eksport- og 
importstrømme udveksles med HU - viser, at konkurrenceevnen fortsat er ret høj. Endvidere 
viser en mere detaljeret analyse af eksporten af varer, at selv om transport- og eludstyr tegner 
sig for 25% af eksporten, eksporterer Slovenien med held et forholdsvis stort udvalg af varer, 
hvilket viser, at den slovenske økonomi som helhed er i stand til konkurrere på det indre 
marked. Den nuværende udbredte samhandel med EU reducerer endvidere økonomiens 
sårbarhed over for fuldstændig integration i det indre marked og tilslutning til EU's regelsæl; 
selv om visse sektorer ikke skulle være i stand til at modstå konkurrencen på det indre 
marked efter tiltrædelsen, betyder spredningen af eksporten, at økonomien ikke lider særlig 
stor skade. 
Endnu et tegn på økonomiens evne til at tilpasse sig den større konkurrence vedrører 
strukturen i ejendomsretten og produktionen: der er forskellige tegn herpå. I øjeblikket er den 
industrielle struktur ikke særlig koncentreret, og Slovenien producerer en række 
højteknologiske varer, hvilket tilsammen antyder, at tilpasningen kan være forholdsvis 
problemfri. Desuden er antallet af private og mindre virksomheder taget til. Produktionen og 
beskæftigelsen domineres imidlertid stadig af virksomheder, hvor ledelsesmetoderne ikke har 
ændret sig. En stor del af de mellemstore virksomheder ejes af ledelsen og arbejdstagerne, 
hvis incitament til at foretage omstruktureringer, navnlig gennem ændringer i 
arbejdsmetoderne, ikke er særlig stort. I sådanne virksomheder er adgangen til ny kapital og 
teknologi, som kan lette omstruktureringen, desuden forholdsvis begrænset i forhold til 
udenlandsk ejede virksomheder. De statsejede virksomheder tegner sig stadig for en stor del 
af produktionen. Manglen på effektive overvågnings- og kontrolstrukturer i forbindelse med 
disse virksomheder er ikke gavnlig for deres omstrukturering. 
Investeringerne er forholdsvis lave udtrykt i procent af BNP, og er hidtil stort set foretaget i 
infrastruktur (telekommunikation og transportforbindelser) og i energisektoren. En stor del er 
gået til "ikke-produktive" aktiver (f.eks. jord og bygninger). Dette har forståeligt nok ikke 
givet nogen umiddelbare forbedringer i produktiviteten, men det lægger grunden til 
fremtidige gevinster. Selv om videnskabelig grundforskning ligger på et højt niveau, 
investeres der ikke tilstrækkeligt i virksomhedsbaseret og anvendt forskning. I øjeblikket 
tegner den private sektor sig kun for ca. 25% af investeringerne. De udenlandske direkte 
investeringer i Slovenien ligger også stort set lavt, i forhold til økonomiens størrelse. Dette 
kan formentlig virke som en bremse på omstruktureringen, navnlig eftersom virksomhederne 
med udenlandske investeringer har haft størst succes med hensyn til eksport, kapitalafkast og 
arbejdsomkostninger. Forbindelserne mellem virksomhederne og deres banker er ofte stærke, 
således at de sidstnævnte linder det svært at håndhæve en tilstrækkelig finansiel disciplin 
over for førstnævnte. 
Landbruget domineres af små spredte selvstændige gårde. Teknologien, produktiviteten og 
effektiviteten befinder sig alle på et lavt niveau, så der er stadig stort behov for tilpasning, 
hvilket kan føre til lavere beskæftigelse i sektoren. 
33 
Myndighederne er klar over, at retssystemet må tilpasses yderligere, og EU-normerne må 
vedtages, hvis Slovenien skal klare sig i konkurrencen inden for Unionen. Dette kræver, at de 
offentlige myndigheder gør en betydelig indsats, som må styrkes med hensyn til samordning 
og implementering. Desuden er myndighederne blevet klar over, at det er nødvendigt med en 
klar adskillelse af den lovgivende og den udøvende magt med henblik på at tydeliggøre 
statens rolle og gøre det lettere at gennemføre politikkerne. 
Selv om banksektoren er forholdsvis veludviklet, er den ikke konkurrencedygtig: 
driftsomkostningerne er høje, og der er ingen konkurrence med hensyn til fastsættelse af 
rentesatser på grund af en kartelaftale. Eftersom antallet af banker er alt for højt i forhold til 
landets størrelse og økonomiske behov, må der foretages sammenslutninger i denne sektor. 
De slovenske myndigheder afsætter store ressourcer til udvikling af en homogen mellemsigtet 
makro- og mikroøkonomisk ramme, inden for hvilken de nødvendige økonomiske reformer 
med henblik på EU-medlemskab lettere kan udformes og gennemføres. 
Udsigter og vigtigste indsatsområder 
De slovenske myndigheder har vedtaget to mellemfristede strategier: en for den økonomiske 
politik som helhed og en specifikt for den internationale politik. De problemer, økonomien 
står over for, er klart fastslået i regeringens strategi på mellemlang sigt, men denne mangler 
endnu at blive gennemført. Tyngdepunktet for politikken er skiftet fra makroøkonomisk 
stabilisering til mikroøkonomisk og strukturel justering. Formålet er at styrke 
konkurrenceevnen og genoplive økonomien. Detaljerne i politikken - f.eks. finansiering og 
tidsplan - er ved at blive udarbejdet. 
Sloveniens stærke og svage sider kan hovedsagelig tilskrives det forhold, at der er tale om en 
lille åben økonomi, som er forholdsvis velhavende, og hvis kultur er præget af en høj grad af 
konsensus. 
Slovenien har gjort store fremskridt med hensyn til at opnå makroøkonomisk stabilitet: 
inflationen er encifret, budgetunderskuddet er lavt, valutaen er stabil, og væksten tog igen til i 
1993. Udviklingen i strukturreformerne har derimod været meget langsommere. Systemet 
mangler en vis dynamik, og har ikke opnået særlig gode resultater med hensyn til 
omstrukturering og investering. Som følge heraf er væksten fortsat forholdsvis lav, mens 
inflationspresset fortsat beslår. Ekspansionen vil sandsynligvis blive hæmmet i en vis grad på 
kort sigt på grund af behovet for at reformere de offentlige finanser yderligere. For at væksten 
igen kan begynde at tage til, må konkurrenceevnen og eksporten opvise bedre resultater. 
Udviklingen med hensyn til strukturændringerne har været forholdsvis langsom, fordi 
behovet for reformer var mindre udtalt end andre steder. For det første var økonomien 
forholdsvis velstående, hvilket den stadig er, for det andet var den industrielle tilbagegang 
efter uafhængigheden mindre alvorlig end andre steder. Omstruktureringen er til dels blevet 
begrænset af metoden og hastigheden i privatiseringen, som ikke tilførte ny kapital eller ny 
ledelse. Dette forklarer tildels, hvorfor investeringerne i teknologi samt forskning og 
udvikling på virksomhedsniveau har været begrænset. En anden faktor er de høje rentesatser, 
der lægger en dæmper på investeringerne. 
34 
Inflationspresset er stærkt. Den nødvendige yderligere liberalisering af priserne på visse 
centrale varer vil fortsat presse prisniveauet opad. Desuden forstærkes inflationen af 
indekseringen af lønninger og rentesatser. Hvis det skal lykkes at bringe inflationen under 
kontrol, må indekseringsgraden reduceres. 
Konkurrenceevnen er blevet påvirket af de manglende investeringer i moderne teknologi, den 
manglende omstrukturering og de stigende enhedsarbejdsomkostninger. Den valgte 
privatiseringsmetode, som favoriserer de allerede tilstedeværende ledere og arbejdstagere, 
tilskynder ikke udenlandske investorer til at deltage og tilfører heller ikke megen ny kapital. I 
mange tilfælde har den endog ikke medført nogen særlig nye arbejdsmetoder eller 
omstruktureringer. De indenlandske investeringer har været større i den sociale sektor end i 
den private sektor, hvor de har været forholdsvis begrænset på grund af høje reale rentesatser 
og ringe adgang til lån. Med hensyn til lønninger lykkedes det med overenskomsterne i 1994-
1996 at opnå en vis stabilisering i stigningerne, men kun med begrænset succes - den reale 
lønstigning fortsatte over væksten i produktiviteten og over de mål, der var fastsat i 
overenskomsterne. Behovet for at kontrollere lønstigningerne bliver stadig større, men der er 
ikke gjort noget samordnet forsøg på at klare hovedproblemet med indeksering i systemet. 
Regeringen har reduceret de ikke-lønrelaterede arbejdsomkostninger, men de er fortsat meget 
høje, og budgetbegrænsninger kan gøre det vanskeligere at foretage yderligere reduktioner. 
Slovenien må stadig reformere en del af sine offentlige finanser. I øjeblikket er byrden på 
arbejdskraft i form af socialsikringsbidrag uforholdsmæssig stor, og der er ingen moms. Der 
må tages fat på begge disse spørgsmål. Det er nu planen, at der skal indføres moms i 1999, 
hvilket er betydeligt senere end oprindeligt planlagt. Endnu en udfordring består i reform af 
pensions- og arbejdsløshedskasserne. Disse var indtil for nylig selvfinansierende. På grund af 
lavere sociale bidrag og demografiske ændringer, som snarere vil forværres end forbedres, 
har de fået underskud. Underskuddet er hidtil blevet dækket af det offentlige budget, men det 
er begrænset, hvor længe dette kan fortsætte. 
Den offentlige administration er ændret i betydeligt omfang; myndighederne føler imidlertid 
stadig med rette, at der er behov for at forbedre den måde, hvorpå politikken planlægges og 
gennemføres. I øjeblikket mangler der samordning på de politiske områder, hvor mere end et 
enkelt ministerium er involveret. 
35 
2.3 Generel vurdering 
Slovenien kan anses for at have en fungerende markedsøkonomi. Der er sket store fremskridt 
med hensyn til liberalisering og privatisering, og der er opnået en vellykket stabilisering af 
økonomien. Der mangler imidlertid konkurrence i visse sektorer, navnlig i den finansielle 
sektor, markedsmekanismernes funktion må stadig forbedres en del, og de nødvendige 
reformer af skatte- og socialsikringssystemerne er endnu ikke afsluttet. 
Slovenien burde være i stand til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen 
på mellemlang sigt, forudsat at stivhederne i økonomien reduceres. Landet har et varieret 
eksportgrundlag, arbejdsstyrken er dygtig og højt uddannet, og infrastrukturen er forholdsvis 
god. Omstruktureringen af virksomhederne har imidlertid været langsom på grund af den 
konsensus, der præger den økonomiske beslutningstagning, og som følge af arbejdstagernes 
og ledernes tilbøjelighed til at fastholde status quo. Forbedringer i konkurrenceevnen er 
blevet hæmmet af den hurtige vækst i lønningerne sammen med den lave vækst i 
produktiviteten. De lave udenlandske direkte investeringer afspejler disse strukturproblemer, 
som det bliver nødvendigt at finde en løsning på. 
36 
3. Evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab 
Det Europæiske Råd i København anførte blandt kriterierne for tiltrædelse "evnen til at 
påtage sig forpligtelserne ved medlemskab, herunder tilslutning til målene for politisk, 
økonomisk og monetær union". 
Slovenien har med sin ansøgning om medlemskab på basis af traktaten uden forbehold 
accepteret Unionens grundlæggende mål, også dens politikker og instrumenter. I dette kapitel 
gennemgås Sloveniens evne til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab, dvs. de retlige 
og institutionelle rammer, der går under betegnelsen Fællesskabets regelværk, på grundlag af 
hvilke Unionen realiserer sine mål. 
Med Unionens udvikling er regelværket gradvis blevet mere tyngende og udgør en større 
udfordring for fremtidige tiltrædelser, end det var tilfældet tidligere. Sloveniens evne til at 
gennemføre regelværket vil være af central betydning for dets evne til at fungere 
hensigtsmæssigt inden for Unionen. 
I de følgende afsnit undersøges på hvert hovedområde af Unionens virksomhed den 
nuværende og fremtidige situation i Slovenien. Udgangspunktet for beskrivelsen og analysen 
er et kort sammendrag af fællesskabets regelværk med angivelse af bestemmelserne i 
Europaaftalen og hvidbogen, hvor de er relevante. lindelig gives der for hvert 
aktivitetsområde en kort vurdering af Sloveniens evne til at påtage sig forpligtelserne ved 
medlemskab på mellemlang sigt. 
37 
3.1 Det indre marked uden grænser 
Det indre marked defineres i traktatens artikel 7A som et område uden indre grænser med fri 
bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital. Grundlaget for det indre marked, 
som er af afgørende betydning for integrationsprocessen i Fællesskabet, er en åben 
markedsøkonomi, hvor konkurrence og økonomisk og social samhørighed spiller en 
afgørende rolle. 
Den faktiske gennemførelse af de friheder, der er nedfældet i traktaten, forudsætter ikke blot 
overholdelse afså vigtige principper som ikke-forskelsbehandling eller gensidig anerkendelse 
af nationale regler, således som disse principper er blevet præciseret gennem Domstolens 
retspraksis, men også en samtidig og effektiv anvendelse af en samling af specifikke fælles 
bestemmelser. Disse specifikke bestemmelser har bl.a. til formål at sikre offentlig sikkerhed 
og sundhed, miljø- og forbrugerbeskyttelse, bevarelse af offentlighedens tillid til sektoren for 
tjenesteydelser eller garanti for, at personer, der udøver visse specialiserede erhverv, har de 
rette kvalifikationer, og i givet fald at indføre eller samordne visse regulerings- og 
tilsynsordninger. Al kontrol og systematisk efterprøvning, som er nødvendig for at sikre en 
korrekt anvendelse af reglerne, skal finde sted inden for selve markedet og ikke ved 
grænseovergangene. 
Det er ikke alene vigtigt at EF-lovgivningen effektivt inkorporeres i national ret, men også at 
den gennemføres korrekt i praksis via de relevante administrative og retslige strukturer i 
medlemsstaterne og overholdes af virksomhederne. Denne forudsætning skal være opfyldt for 
at sikre den gensidige tillid, som er nødvendig for at markedet kan fungere tilfredsstillende. 
Dette kapitel bør læses i sammenhæng med bl.a. kapitlet om socialpolitik, miljø, 
forbrugerbeskyttelse og sektorpolitik. 
De fire friheder 
Ansøgerlandene overtager gradvis Fællesskabets regelværk: 
Associeringsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater og 
Slovenien undertegnedes i 1996 og afventer i øjeblikket ratifikation. Hvad angår de fire 
friheder og indbyrdes tilnærmelse af lovgivningerne foreskriver aftalen navnlig en 
øjeblikkelig eller gradvis anvendelse af et vist antal forpligtelser, gensidige eller ikke-
gensidige, vedrørende bl.a. etableringsret, national behandling, frihandel, intellektuel 
ejendomsret og offentlige indkøb. 
indtil Europaaftalen træder i kraft, foreskriver interimsaftalen med virkning fra 1. 
januar 1997 gennemførelsen af handel og handelsaspekter som angivet i henhold til 
Europaaftalen 
Kommissionen hvidbog fra 1995 (KOM (95) 163 endelig udg.), som indeholder 
retningslinjer med henblik på at bistå ansøgerlandene med at forberede integrationen i det 
indre marked, foretager en snævrere afgrænsning af de pågældende lovgivninger; den 
udvælger de emner og "nøgleområder", som øver direkte indflydelse på den fri bevægelighed 
for varer, tjenesteydelser, kapital og personer, og redegør for de betingelser, der er 
nødvendige for at gennemføre lovgivningen, herunder de retlige og organisatoriske strukturer. 
38 
Der gennemgås 23 aktivitetsområder i Fællesskabet, hvor de pågældende foranstaltninger 
opdeles i to etaper alt efter hvor højt de prioriteres, og der fastlægges dermed et 
arbejdsprogram for perioden forud for tiltrædelsen. Kontoret for Informationsudveksling om 
Faglig Bistand (TAIEX) blev nedsat med det formål at yde supplerende og målrettet faglig 
bistand på de lovgivningsområder, der er omfattet af hvidbogen. Kontoret har for nylig 
oprettet en lovgivningsdatabase. 
Tiltrædelsen af Den Europæiske Union indebærer for ansøgerlandene, at de skal 
overtage og gennemføre hele Fællesskabets regelværk. Det skal i den forbindelse 
understreges, at den handlingsplan for det indre marked, som blev forelagt for Det 
Europæiske Råd i Amsterdam, indeholder en række prioriterede foranstaltninger, som er 
nødvendige for at forbedre det indre markeds funktion (EU-15) på baggrund af indførelsen af 
den fælles valuta. Dette giver sig nødvendigvis udslag i en udvikling af Fællesskabets 
regelværk. 
De generelle rammer 
Virksomhederne skal kunne udøve deres aktiviteter på grundlag af fælles regler uanset 
aktivitetsområde. Disse fælles regler er vigtige, fordi de fastlægger de generelle rammer for, 
hvorledes økonomien fungerer, og dermed de generelle konkurrencevilkår. Dette område 
omfatter ud over konkurrencereglerne (virksomheder og offentlig støtte) skatte- og 
afgiftsbestemmelserne, som behandles i et andet afsnit i udtalelsen, åbningen af markedet for 
bygge- og anlægsarbejder, indkøb og tjenesteydelser, harmonisering af reglerne for 
intellektuel ejendomsret (herunder det europæiske patent), harmonisering af selskabsretten og 
reglerne for regnskabsaflæggelse, beskyttelse af personoplysninger samt henvisning af 
sagsanlæg og gensidig anerkendelse af retsafgørelser (konventioner, traktatens artikel 220). 
Sammendrag 
Offentlige indkøb reguleres ved en rammelov fra 1997, som skal gennemføre dele af EF-
kravene som første skridt. Regeringen er i færd med at vedtage gcnnemførelsesdekreter. Et 
kontor for offentlige indkøb under finansministeriet har til opgave at overvåge det offentlige 
system, udarbejde nye love og udstede instrukser. Ifølge rammeloven skal parlamentet 
udpege et uafhængigt revisionsudvalg, som skal træffe bestemmelse i forbindelse med 
anmodninger om revision af afgørelser. 
Den slovenske lovgivning om intellektuel og industriel ejendomsret er veludviklet og baseret 
på loven om industriel ejendomsret (1992-1993) og loven om intellektuel ejendomsret (1992-
1993). Kontoret for intellektuel ejendomsret har til opgave at overvåge al lovgivning på 
området og koordinere håndhævelsen i samarbejde med toldmyndigheder, politi og 
handelsinspektoratet. Aftalen om TRIPS gælder også for Slovenien. 
Selskabsret er styret af loven om handelsselskaber af 1993. For øjeblikket er der registreret 
48.000 selskaber af forskellige typer. Selskaber kan udstede aktier for at rejse finansiering, og 
aktionærerne er beskyttet i den forbindelse. Minimumskapitalbehovet er fastlagt ved lov. Der 
findes klausuler til beskyttelse af autoriseret aktiekapital. Der er også forskellige forpligtelser 
til beskyttelse af kreditorer, afhængigt af virksomhedstype. Der findes et selskabsregister med 
væsentlige oplysninger om hvert enkelt. Artikel 246, stk. 5, og artikel 449, stk. 6, i loven om 
39 
handelsselskaber foreskriver, al llerlallet af lederne af aktie- og anpartsselskaber skal være 
slovenske statsborgere. Der er også bestemmelser om begrænsning af udenlandske selskabers 
virksomhed i Slovenien via afdelinger, med deraf følgende begrænsning af den frie 
etableringsret (artikel 561-568). 
Regnskabsaflæggelse er styret af kapitel 7 i loven om handelsselskaber (1993). Der findes 
også en revisionslov. Det slovenske rcvisorinstitut har bemyndigelse til at vedtage standarder 
for regnskabsføring og til at udslede certifikater til revisorer. 
Artikel 38 i den slovenske grundlov indeholder bestemmelser om beskyttelse af 
personoplysninger. På grundlag af denne artikel fastlægger loven af 7. marts 1990 de 
institutionelle rammer for beskyttelsen af personoplysninger, herunder en tilsynsmyndighed. 
Slovenien tiltrådte i maj 1994 Europa-Rådets konvention nr. 108 om beskyttelse af 
personoplysninger. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Den nye slovenske lovgivning om offentlige indkøb inkorporerer kun dele af EF-direktiverne. 
Der er behov for at få præciseret bestemmelserne om udvælgelses- og tildelingskriterier. 
Systemet for klageadgang opfylder ikke fuldt ud Fællesskabets krav. Sektoren for offentlige 
værker er tilsyneladende ikke dækket. 
På nuværende tidspunkt far slovenske virksomheder, også slovenske datterselskaber af EU-
virksomheder, præferencebehandling ved tildeling af kontrakter om offentlige indkøb. Dette 
præferencesystem kan kun bevares op til udløbet af den overgangsperiode, der er tilladt i 
henhold til Europaaftalen (dvs. 6 år efter aftalens ikrafttrædelse). Fuldstændig harmonisering 
på området offentlige indkøb forventes opnået ved udløbet af 1999. De slovenske 
myndigheder erkender, at det er nødvendigt at foretage ændringer i lovudkastet for at opfylde 
Fællesskabets krav. 
Lovgivningen vedrørende intellektuel og industriel ejendomsret er med små undtagelser 
forenelig med Fællesskabets regelværk. Der er dog stadig aspekter, der skal harmoniseres 
som varigheden af beskyttelsen af audiovisuelle produktioner og indførelsen af supplerende 
beskyttelsescertifikater. Hvad angår lovgivningens gennemførelse, specielt i den 
farmaceutiske sektor, er det nødvendigt at behandle spørgsmålet om varemærkers udløb. 
Det er endvidere hensigten at tage fat på midlertidige foranstaltninger og bevarelsen af 
beviser i forbindelse med overtrædelsesprocedurer og grænseforanstaltninger ved at ændre 
den eksisterende lovgivning i 1999. I praksis er de administrative strukturer ikke fuldt 
udrustet, navnlig med hensyn til personale og uddannelse, til at kunne håndhæve 
lovgivningen. 
Ifølge de oplysninger, Slovenien har givet om selskabsret, er lovgivningen allerede bragt på 
linje med første, tredje, elvte og tolvte direktiv, og det er underforstået, at den ene resterende 
undtagelse fra andet direktiv og også begrænsningerne vedrørende udenlandske ledere og 
udenlandske virksomheder sandsynligvis vil blive ophævet i 1997. 
Med hensyn til regnskabsaflæggelse er næsten alle krav i fjerde, syvende og ottende direktiv 
blevet opfyldt. Det er planlagt at ændre revisionsloven, således at selvstændige revisorer og 
40 
ikke kun revisionsfirmaer har ret til at foretage revisioner. Visse overgangsproblemer 
vedrører tydeligvis den praktiske gennemførelse af de nye regler, bl.a. mangel på 
kvalificerede regnskabsførere og revisorer, men disse problemer kan løses på mellemlang 
sigt. 
Sloveniens tiltrædelse af Europa-Rådets konvention nr. 108 tyder på, at den slovenske 
lovgivning om beskyttelse af personoplysninger er på linje med de europæiske standarder i 
konventionen. Desuden er der allerede oprettet en myndighed med kompetence til at overvåge 
gennemførelsen af lovgivningen, og dens beføjelser er klart fastlagt i loven. Den slovenske 
lovgivning er dog endnu ikke i fuld overensstemmelse med EF's rammedirektiv. En ny lov 
ventes. Bestemmelserne vedrørende gennemførelse og håndhævelse må også skærpes. 
På det civilretlige område må det noteres, at Lugano-konventionen om retternes kompetence 
og om fuldbyrdelse af retsafgørelse i borgerlige sager, herunder handelssager, ikke er åben for 
Slovenien på nuværende tidspunkt. Det er nødvendigt, at der først gøres fremskridt angående 
beskyttelse af civile borgeres interesser, som så forelægges til godkendelse af de lande, der 
allerede er parter i Lugano-konventionen. 
Konklusion 
Slovenien har allerede overtaget de vigtigste direktiver i ovennævnte sektorer. 
Gennemførelsen af bestemmelserne i Europaaftalen og hvidbogens henstillinger angående de 
undersøgte sektorer har generelt været god. 
Det er imidlertid nødvendigt med yderligere arbejde på området offentlige indkøb, hvor 
Slovenien skal foretage omfattende ændringer i den lovgivning, landet vedtog for nylig, 
således at der blive fuld overensstemmelse med de tilsvarende EF-direktiver. Med hensyn til 
intellektuel ejendomsret er der mulighed for at skærpe gennemførelsesprocedurerne og 
håndhævelsen af lovgivningen. På området selskabsret og regnskabsaflæggelse forventes 
ingen problemer, idet det antages, at tidsplanen for al lovgivning forløber som planlagt, også 
med hensyn til ophævelsen af ovennævnte diskriminerende bestemmelser. Med hensyn til 
databeskyttelse er det nødvendigt med en yderligere indsats for at bringe loven i fuld 
overensstemmelse med HF-rammcdirekliv. Mulighederne for gennemførelse og håndhævelse 
bør styrkes. Dette skulle være muligl på mellemlang sigt. 
Fri bevægelighed for varer 
Den fri bevægelighed for varer forudsætter, at foranstaltninger, der medfører begrænsninger 
for haiidelen, forsvinder, dvs. ikke blot told og kvantitative begrænsninger på handelen, men 
også alle foranstaltninger med tilsvarende virkning, nemlig de foranstaltninger, der direkte 
eller indirekte finder anvendelse på nationalt fremstillede eller importerede varer og har 
protektionistiske virkninger. I det omfang de tekniske krav ikke er harmoniseret, er 
anvendelsen af princippet om gensidig anerkendelse af nationale regler og princippet om 
begrænsning af de nationale krav til de mål, der ønskes opnået, afgørende for at garantere 
varers fri bevægelighed, idet principperne i EF-Domstolens "Cassis de Dijon"-dom finder 
anvendelse. 
Med henblik på harmonisering har Del Europæiske fællesskab udviklet den "nye metode", 
der indfører en fremgangsmåde med fin balance mellem offentlige og private autonome 
41 
organer, hvori EF-lovgivningen og europæiske standarder spiller en særlig supplerende rolle. 
I stedet for at påtvinge tekniske løsninger er EF-lovgivningen således begrænset til al 
fastsætte de væsentlige krav, som varer skal opfylde. Varer fremstillet i overensstemmelse 
med europæiske standarder antages at opfylde sådanne væsentlige krav, men europæiske 
standarder er ikke det eneste middel til at bevise en sådan overensstemmelse. Den "nye 
metode" fungerer i forbindelse med den "globale metode" for varecertificering, der styrer 
anbringelsen af EF-ovcrensstcmmelsesmærket på varen. For andre varer såsom lægemidler, 
kemikalier, motorkøretøjer og levnedsmidler følger EF-direktivcrne det traditionelle 
regulatoriske mønster med tilvejebringelse af fuldt detaljerede regler. 
Den frie bevægelighed for varer hviler ligeledes på gennemførelse af en række EF-
harmoniseringsforanstaltninger. I denne forbindelse bør der lægges stor vægt på anvendelse 
af reglerne for harmonisering på området for beskyttelse af sikkerhed og sundhed, som 
forudsætter indførelse af passende ordninger og organer for såvel virksomheder som 
forvaltninger. 
Blandt de "horisontale" direktiver, der er absolut nødvendige for, at markedet uden grænser 
kan fungere effektivt, er bl.a. direktivet om produktsikkerhed i almindelighed og direktivet 
om produktansvar. Bestemmelserne om produktsikkerhed i almindelighed er dækket i 
afsnittet om forbrugerbeskyttelse. 
De specifikke bestemmelser om landbrugsprodukter (overholdelse af veterinære og 
plantesundhedsmæssige standarder) beskrives detaljeret i afsnittet om landbruget. 
Sammendrag 
Slovenien startede på at skabe omstændighederne for varers frie bevægelighed med 
interim saftalens ikrafttrædelse den 1. januar 1997. 
Alle priser er blevet liberaliseret, bortset fra priserne på ydelser fra offentlige værker og 
levnedsmidler samt landbrugspriserne. 
Tilpasingsprocessen går temmelig langsomt med hensyn til tekniske handelshindringer. På 
nogle områder anvendes føderative bestemmelser fra den tidligere socialistiske føderative 
republik Jugoslavien stadig som nationale bestemmelser i Slovenien. 
Med hensyn til tilpasning af lovgivningen har Slovenien gjort fremskridt efter en periode med 
stilstand i anden halvdel af 1996. Der blev forelagt et program for tilnærmelse af 
lovgivningen i maj 1997, men det er temmelig vagt både med hensyn til anvendelsesområde 
og tilpasningernes indhold. 
Det slovenske institut for standarder og metrologi, et organ med tilknytning til regeringen, har 
både standardiserings- og godkendelsesfunktioner, idet sidstnævnte område traditionelt hører 
til den offentlige sfære. 
Generelt gøres der gode fremskridt i standardiseringsprocessen. Hen imod juni 1997 havde 
instituttet, der er associeret medlem af Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) 
og Den Europæiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (CENELEC), udstedt over 
1200 standarder, hvoraf størsteparten gennemfører enten europæiske eller Den Internationale 
42 
Standardiseringsorganisations (ISO) standarder eller Den Internationale Elektrotekniske 
Kommissions (CEI) standarder. Der findes imidlertid stadig en betydelig mængde tidligere 
jugoslaviske lovbestemmelser, hvis anvendelse er påbudt, og mange af dem kræver 
forskellige former for obligatorisk tredjeparts certificering. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Slovenien har gradvis liberaliseret sin handelsordning. Men det er alligevel nødvendigt med 
yderligere bestræbelser, hvis hele fællesskabets regelværk skal overtages og gennemføres. 
Der findes stadig restriktive foranstaltninger for udenrigshandelen, og en ordning med 
importlicenser. Omkring 3% af importen kræver særlige offentlige licenser eller er underlagt 
kvantitative begrænsninger. Det nye sæt tvær-europæiske oprindelsesregler, som Slovenien 
har anvendt siden 1. januar 1997, vil betyde øget handel og fri bevægelighed. 
I nogle tilfælde skaber obligatoriske slovenske standarder og certificeringskrav tekniske 
handelshindringer. Flere tekniske handelshindringer vil dog være afskaffet, når først 
Slovenien har vedtaget EU's tekniske lovgivning og overtaget EU's begreber. 
Arbejdet med at tilpasse lovgivningen startede først i begyndelsen af 1997 efter en periode 
med stilstand. Det program for tilnærmelse af lovgivningen, der blev forelagt i maj 1997, 
dækker et stort område, men er temmelig vagt både med hensyn til anvendelsesområde og 
tilpasningernes indhold. Direktiverne vedrørende den "nye metode" nævnes ikke, og 
tilnærmelsen er uklar i sektorerne for kemikalier og levnedsmidler. På flere områder lader det 
imidlertid til, at arbejdet skrider fremad på tilfredsstillende måde, som i sektorerne for 
farmaceutiske produkter og køretøjer. Loven om standarder er først planlagt til vedtagelse i 
1999, hvilket vil indvirke på forhandlingerne om den europæiske aftale om 
overensstemmelsesvurdering. 
Ifølge de slovenske myndigheder vil større lovgivningsmæssige foranstaltninger være 
gennemført ved år 2000. Det må bemærkes, at det under alle omstændigheder ofte er 
nødvendigt med afledt ret til at gennemføre generelle lovgivningsrammer. Mængden af 
menneskelige ressourcer og teknisk ekspertise i Slovenien er imidlertid begrænset, og det vil 
kunne være til hinder for en glidende tilnærmelsesproces og hæmme arbejdet med at etablere 
de nødvendige gennemførelsesstrukturer og således vanskeliggøre reformprocessen. 
Endvidere bør der etableres passende strukturer og uddannes personale hos de kompetente 
offentlige myndigheder i markedstilsyn og efterfølgende kontrol af produktsikkerhed. Med 
hensyn til de nødvendige strukturer til al gennemføre Fællesskabets regelværk har Slovenien 
endnu ikke foretaget den nødvendige opdeling mellem regulerings-, standardiserings- og 
varecertificeringsfunktioner, idel der for de to sidstnævnte områders vedkommende bør 
lægges større vægt på at få inddraget den private sektor. 
Den gældende slovenske lovgivning vedrørende civilretligt ansvar for mangelfulde varer 
opfylder endnu ikke helt EF's krav på området. Men der er allerede planlagt forbedringer. 
På de områder, der er reguleret på nationalt plan, men som ikke er omfattet af en 
fællesskabsharmonisering, mangler der imidlertid oplysninger om den faktiske anvendelse af 
fællesskabsrettens principper for varers fri bevægelighed i Slovenien. Dette skyldes især den 
43 
omstændighed, at underretningsprocedurerne, der udgør en del af det indre markeds funktion, 
endnu ikke er operationelle og således ikke kan anvendes i før-tiltrædelsesperioden. Det 
drejer sig bl.a. om direktiv 83/1X9, der foreskriver underretning om forslag til nationale 
tekniske standarder og forskrifter, beslutning nr. 3052/95 om foranstaltninger, der fraviger 
princippet om frie varebevægelser, procedurer for klager til Kommissionen eller endda 
muligheden for at lade Domstolen afgøre spørgsmål, jf. traktatens artikel 177. Samtidig vil en 
vurdering af Sloveniens anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse forudsætte 
grundigere oplysninger om landets nationale regler og administrative praksis, der kan være af 
betydning for handelen med varer. 
Konklusion 
Der er gjort begrænset fremskridt i forbindelse med vedtagelse af Fællesskabets regelværk 
vedrørende varers frie bevægelighed, og det er nødvendigt med et yderligere betydeligt 
arbejde. Gennemførelsen af bestemmelserne i interims- og Europaaftalen vil bidrage til 
fremskridt i løbet af de kommende år. 
Bestræbelserne bør styrkes for at tilpasse den tekniske lovgivning, herunder direktiverne om 
den "nye metode". Ordningen for standardisering og overensstemmelsesvurdering må også 
forstærkes. Hurtig vedtagelse af den nye lov om standarder vil hjælpe i så henseende. 
Menneskelige ressourcer, færdigheder og institutionsopbygning bør ligeledes forbedres. Hvis 
den nuværende indsats forstærkes, vil der kunne være gennemført fri bevægelighed for varer 
på mellemlang sigt. De slovenske myndigheder bør ligeledes sikre sig, at deres nationale 
lovgivning på de områder, der ikke er omfattet af en fællesskabsharmonisering, ikke vil 
kunne tænkes at besværliggøre handelen, bl.a. ved at kontrollere, at de gældende 
foranstaltninger står i rimeligt forhold til det mål, der skal opnås. 
Fri bevægelighed for kapital 
Europaaftaler fastlægger princippet om fri bevægelighed for kapital mellem Slovenien og EU. 
Dette gælder fra tidspunktet for Europaaftalens ikrafttræden for så vidt angår direkte 
investeringer foretaget af selskaber, der allerede er etableret i Slovenien, og skal hvad angår 
EF-selskabers filialer og agenturer (samt selvstændige) gennemføres gradvis i 
overgangsperioden. 
Ifølge aftalen er der også forbud mod at indføre nye valutarestriktioner fra aftalens 
ikrafttræden. 
I hvidbogen understreges sammenhængen mellem fri bevægelighed for kapital og fri 
bevægelighed for finansielle tjenesteydelser. Der foreslås en trinfølge for liberalisering af 
kapitalbevægelser, som starter med langfristede kapitalbevægelser og kapitalbevægelser, 
knyttet til handelstransaktioner, og slutter med kortfristede kapitalbevægelser. 
Sammendrag 
Mellem 1990 og 1996 nåede de udenlandske direkte investeringer op på 600 mio. ECU. Ved 
udløbet af 1996 udgjorde disse investeringer 10,8 % af BNP. Det er en beskeden andel i 
forhold til BNP-niveauet i Slovenien. Markedets ringe størrelse er en del af forklaringen. Men 
der findes også restriktioner for udenlandske direkte investeringer. Der er især tale om, 
44 
hvordan medarbejder-styrede virksomheder blev privatiseret (fortrinsvis ved medarbejdernes 
overtagelse af virksomheder ledsaget af restriktive bestemmelser for udlændinges 
porteføljeinvesteringer), generel skærpet kontrol med udenlandske kapitalstrømme og 
forskellige sektorspecifikke restriktioner. 
Både staten og den private sektor har adgang til de internationale finansmarkeder. De 
rentefrie indskud i tolar, der skal deponeres af uofficielle låntagere, er imidlertid forhøjet til 
40% ved lån med løbetid på op til 7 år (og 10% ved langfristede lån). Andre foranstaltninger, 
der er truffet af Sloveniens Bank, omfatter indførelse af dcponeringskonti for udenlandske 
investorer, forhøjelse af de obligatoriske bankreserver for udenlandske lån og lofter for 
pengeoverførsler fra valutaindlændinges konti. 
I september 1995 tilsluttede Slovenien sig officielt bestemmelserne i artikel VIII i IMF's 
vedtægter og indførte således formelt fuld konvertibilitet for tolaren på de løbende poster. 
Transaktioner på de løbende poster var i praksis blevet frigivet nogle fa år tidligere. 
Der skal i almindelighed gives tilladelse til udgående kapitalbevægelser, og for nylig er 
ordningen vedrørende kapital også blevet strammet. Blandt liberaliserede kapitalbevægelser 
er udenlandske direkte investeringer i landet (med undtagelser) og i udlandet (på visse 
betingelser), handelskreditter, personlige kapitalbevægelser (bortset fra lånetransaktioner) og 
finansielle kreditter og lån (med undtagelser og begrænsninger). 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Et særligt kendetegn for lovrammen vedrørende kapitalbevægelser er, at der ikke findes 
bestemmelser for transaktioner med værdipapirer. Det betyder, at bestemmelserne vedrørende 
direkte investeringer, udlån og låntagning anvendes analogt ved køb, salg eller andre 
transaktioner i forbindelse med værdipapirer. 
For at skabe retsgrundlaget for yderligere liberalisering af kapitaltransaktioner og dække de 
grå områder i den eksisterende lovgivning, navnlig for transaktioner med værdipapirer, har 
Slovenien planer om at vedtage en ny valutalov i begyndelsen af 1998. 
Det er hensigten at afskaffe forbuddet mod at oprette afdelinger og tilvejebringe 
grænseoverskridende tjenesteydelser med EU-investeringer, når der indføres en valutalov i 
begyndelsen af 1998. Der er behov for en effektiv lovgivning vedrørende forvaltningen af 
pensionsmidler. 
Tilnærmelsen af lovgivningen for kapitalmarkedet svarer generelt til de forpligtelser, der er 
indgået i Europaaftalen. Men flere dekreter, der er vedtaget af Sloveniens Bank, er ikke i 
overensstemmelse med aftalen. Der bør rettes særlig opmærksomhed mod følgende 
problemer: 
a) spørgsmålet om udlændinges muligheder for at erhverve fast ejendom i Slovenien 
b) ifølge bestemmelserne i Sloveniens selskabsret skal et flertal af medlemmerne i et selskabs 
bestyrelse være slovenske statsborgere. Delte er en restriktiv bestemmelse og en hindring for 
udlændinges mulighed for at erhverve kontrollerende aktieposter i slovenske selskaber. 
Regeringen er klar over problemet og agter at afskaffe bestemmelserne med hensyn til banker 
45 
og forsikringsselskaber med de nye love om bankvæsen og forsikring. På nuværende 
tidspunkt er der dog ingen planer om at ændre i disse bestemmelser for andre sektorer 
c) høje rentefrie indskud i tolar for uofficielle låntagere udgør en stor hindring for kapitalens 
frie bevægelighed 
d) skærpede registreringsprocedurer, baseret på obligatorisk oprettelse af deponeringskonti og 
høje transaktionsomkostninger, fordi bankerne har brug for at opbygge store valutareserver, 
har negative virkninger for udenlandske investeringer og lån. 
Det vil være nødvendigt at foretage en nærmere undersøgelse af omfanget og berettigelsen af 
de foranstaltninger, Sloveniens Bank har vedtaget. Generelt har de restriktioner, der indførtes 
først i 1997, skærpet kontrollen med udenlandske valutatransaktioner, de har negative 
virkninger for udenlandske investeringer og lån og bør derfor gradvis afvikles. 
Konklusion 
Alt i alt har liberaliseringen af kapitalbevægelser været langsom. Trods betydelige fremskridt 
i forbindelse med tilnærmelsen af lovgivningen, som afspejler forskrifterne i både hvidbogen 
og Europaaftalen, har de seneste foranstaltninger, der er vedtaget af Sloveniens Bank, skabt 
tilbagegang i liberaliseringsbestræbelserne. 
Regeringen er klar over disse problemer og har til hensigt at indføre foranstaltninger for 
kapitalliberalisering, herunder at udenlandske banker får mulighed for at åbne afdelinger i 
Slovenien via en ny valutalov. Men inden for de nuværende rammer for penge- og 
valutapolitik er der kun ringe håb om et vigtigt skridt i retning af yderligere 
kapital liberalisering. Derfor bør politikken vedrørende makroøkonomi og udenlandske 
direkte investeringer tages op til fornyet overvejelse for at gøre den forenelig med mere 
liberale kapitalbevægelser og skabe højere udenlandske direkte investeringer. 
Fri bevægelighed for tjenesteydelser 
Grundlaget for den fri bevægelighed for tjenesteydelser er forbud mod forskelsbehandling, 
bl.a. på grund af nationalitet, og regler for harmonisering af forskellige nationale regelsæt. 
Disse regler vedrører ofte både etableringsretten, som hører under området for personers fri 
bevægelighed, og den fri levering af tjenesteydelser. Deres gennemførelse forudsætter 
indførelse af administrative strukturer (banktilsynsudvalg, kontrolmyndigheder for den 
audiovisuelle sektor, tilsynsmyndigheder) samt en styrkelse af samarbejdet mellem 
medlemsstaterne på kontrolområdet (ordninger for gensidige anerkendelse). 
En vigtig del af lovgivningen om fri bevægelighed for tjenesteydelser vedrører finansielle 
tjenesteydelser. Ligeledes berøres problemerne i forbindelse med åbningen af nationale 
markeder i traditionelt monopoldominerede sektorer som telekommunikations- og til dels 
energi- og transportsektoren. Disse områder vil blive behandlet i de relevante afsnit i 
udtalelsen. 
Sammendrag 
46 
Med tre vigtige undtagelser er alle banker for øjeblikket på private hænder. Afdelinger af 
udenlandske banker er ikke tilladt. Den samlede balance er steget støt, både i absolutte tal og i 
procent af BNP. De tre største banker dækker over halvdelen af markedet. 
Loven om banker og opsparingsinstitutioner af 1991 styrer oprettelse, drift og tilsyn med 
banker og sparekasser. Et ikke særlig udviklet finanseringssystem gør, at loven også omfatter 
bestemmelser om tilpasning af det indenlandske banksystem til det internationale finansmiljø. 
Centralbankens banktilsynsafdeling fører tilsyn med banker og sparekasser. Der findes et 
omfattende system af banklove og forskrifter, og Centralbanken fører nøje tilsyn med deres 
gennemførelse. 
Problemet med aktivernes dårlige kvalitet er blevet taget op til behandling, efter at banken 
gav meddelelse om dekreter med regler og forskrifter for beregning af provision som garanti 
mod muligheden for tab. Udenlandske banker kan oprette datterselskaber i Slovenien, som får 
national behandling, eller et repræsentationskontor. De kan ikke åbne afdelinger, men det er 
planen at ophæve disse begrænsninger i den nye banklov, som er til drøftelse i parlamentet. 
Alle banker opfylder kravet om 8% internationalt kapitalgrundlag og ligger faktisk betydeligt 
højere, for at opnå fuld licens må en bank stille en kapital på mindst 4,080 mio. slovenske 
tolar, dvs. ca. 25 mio. ECU (kurs ved udløbet af 1996) og skal også aktivt foretage 
almindelige bankforretninger i Slovenien. 
En ny banklov er planlagt til vedtagelse ved udgangen af 1997. Der er her taget hensyn til 
både Basel-standarder og alle relevante EU-direktiver. Loven sigter især mod tilpasning af 
den slovenske banksektor til internationale kriterier og standarder. 
Der er kun ét reguleret marked, nemlig børsen i Ljubljana, og her har også kreditinstitutioner 
adgang. Børsen er en selvregulerende organisation, hvis forpligtelser omfatter vedtagelse af 
bestemmelser vedrørende adgang til markedet, listeføringskrav, øjeblikkelig offentliggørelse 
af markedsoplysninger over radio og datarapportering til myndighederne. Børsen i Ljubljana 
er medlem af IOSCO (International Organisation of Securities Commissions) og udvalget for 
nyligt etablerede markeder. Udlændinge kan kun eje 24% af kapitalen i børsmæglerselskaber. 
Værdipapirmarkedet reguleres af loven af 1994 om værdipapirmarkedet og med hensyn til 
etablering og drift af investeringsselskaber og gensidige fonds, af loven af 1994 om 
investeringer og forvaltningsselskaber. Markedet er reguleret med den amerikanske 
kommission for værdipapirer og valuta som model. Det uafhængige agentur for værdipapirer 
og valuta styrer og fører tilsyn med værdipapirmarkedet. Der er oprettet et slovensk 
central register for værdipapirer, det "centrale register over ikke-materielle værdipapirer". 
Fem forsikringsselskaber er medarbejder-styret (offentlige, men ikke statsejede selskaber), i 
to af dem ejer medarbejderne over 50%. Det største forsikringsselskab dækker 56% af 
markedet og har 80% af de samlede egne midler. Der er ét statskontrolleret 
eksportkreditforsikringsselskab. 
Lovrammen for forsikringsselskaber er loven om forsikringsselskaber, som blev offentliggjort 
i 1994 og 1995. Bestemmelserne om regulering og tilsyn med markedet håndhæves i 
øjeblikket, men der overvejes yderligere foranstaltninger. Loven om forsikringsselskaber af 
47 
1994 tillader, at udenlandske foretagender etablerer sig, med forudgående godkendelse fra 
forsikringstilsynsmyndigheden, men at de kun deltager i op til 15% af kapitalen. Udenlandske 
investorer kan købe supplerende aktier i slovenske forsikringsselskaber med 
tilsynsmyndighedens godkendelse. Retsgrundlaget for forsikringsti lsynsmyndighedens 
oprettelse er ovennævnte lov om forsikringsselskaber. 
Siden 1995 har forsikringstilsynsmyndigheden, et organ i finansministeriet, varetaget 
tilsynsmyndighedens opgaver. 
Kapitalforhøjelserne i forsikringssektoren forventes at ville fortsætte indtil 1999. Det er ikke 
tilladt at investere i udlandet. I tilfælde af genforsikring er der begrænset adgang til det lokale 
marked. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
I banksektoren har love og forskrifter, der er vedtaget efter Sloveniens uafhængighed, stor 
lighed med love og forskrifter i EU, nemlig med etape I-foranstaltninger, og de vil blive 
harmoniseret yderligere med EU's direktiver i henhold til den nye lovgivning, der skal 
vedtages ved udgangen af 1997. Dette vil bidrage til at øge effektiviteten i bankvæsenet, når 
det engang bliver part i den europæiske og den globale banksektor. 
Da der fornylig blev indført deponeringskonti for udenlandske investorer i Slovenien, hvilket 
i sammenhæng med en restriktiv licens- og valutareservepolitik, begrænser antallet afbanker, 
der er berettiget til at udføre udenlandske kapitaltransaktioner og også udelukker udenlandske 
banker, som ikke kan foretage almindelige bankforretninger i Slovenien, fordi de ikke er 
berettiget til fuld licens. Kun fuld licens giver en bank ret til at åbne deponeringskonti og 
foretage ovennævnte transaktioner. 
Der blev opnået tilnærmelse til hvidbogens etape I-foranstaltninger med vedtagelsen af loven 
for værdipapirmarkedet i 1994. Agenturet for værdipapirmarkedet har endnu ikke beføjelser 
til at udføre sine tilsynsforpligtelser på en effektiv måde. Regeringen er i færd med en 
nærmere gennemgang af de principper, der er fastsat ved direktiverne om 
investeringsrådgivning og kravene til kapitalgrundlaget. 
Kreditinstitutioner, som kan få tilladelse af Sloveniens Bank (efter forudgående udtalelse fra 
værdipapirtilsynet) til at tilvejebringe investeringsrådgivning, må kun have ét vekselerfirma 
som datterselskab. Det er ikke tilladt at oprette afdelinger og modtage grænseoverskridende 
tjenesteydelser fra tredjelande. Valutaudlændinge kan kun eje op til 24% af aktierne i 
børsmæglerselskaber. EU-investeringsselskaber har dog lov til at have majoritetsandele i 
lokale kreditinstitutioner, som Sloveniens Bank har givet tilladelse til investeringsrådgivning. 
Det er hensigten at ophæve forbudet mod, at EU-investeringsselskaber etablerer afdelinger og 
tilvejebringer grænseoverskridende tjenesteydelser, når valutaloven bliver indført først i 
1998. 
På forsikringsområdet skal der fortsat foretages en del justeringer i den slovenske lovgivning 
i forhold EU's lovgivning hvad angår tilsynsordningen, bestemmelser vedrørende 
udenlandske investeringer og manglende gennemsigtighed i forbindelse med anvendelsen af 
48 
forskrifter. Der lindes stadig uløste problemer i forbindelse med privatisering. Restriktionerne 
for oprettelse af afdelinger i Slovenien må fjernes. 
Tilsynet med sektoren er kun lidt udviklet. Forsikringstilsynsmyndigheden blev etableret i 
finansministeriet i marts 1996, men må styrkes yderligere. 
Konklusion 
Der er gjort betydelige fremskridt. Fællesskabets regelværk i denne sektor er allerede blevet 
gennemført i vid udstrækning, men der er stadig vigtige bestemmelser, som endnu ikke er 
vedtaget. Det er fortsat nødvendigt at indføre passende bestemmelser om fuldstændig fri 
etableringsret på bank-, værdipapir- og forsikringsområdet, specielt hvad angår afdelinger af 
udenlandske institutioner, i lovrammerne for sektoren og at gennemføre dem. 
For øjeblikket er udenlandske banker i praksis udelukket fra transaktioner med udenlandsk 
kapital, da disse er forbeholdt banker med fuld licens, og en sådan licens er betinget af, at der 
tilvejebringes en meget høj kapital og en fuldstændig række af ydelser i Slovenien (herunder 
almindelige bankforretninger). 
Med hensyn til forsikring bør privatiseringen fremskyndes, og forsikrings- og 
genforsikringssektoren åbnes for EU-operatører og udenlandsk investering. Det forventes at 
tilsynsfunktionerne i sektoren vil blive styrket med den nye lovgivning, der er under 
forberedelse. 
Men hvis harmoniseringen går som planlagt; forventes der ikke større vanskeligheder med at 
opnå fuld tilnærmelse med hensyn til fri bevægelighed for finansielle ydelser på mellemlang 
sigt. 
Fri bevægelighed for personer 
Den fri bevægelighed for personer omfatter to begreber, der ikke har samme traktatmæssige 
baggrund. På den ene side vedrører artikel 7 A i første del af traktaten, der omhandler 
"Principperne", oprettelsen af det indre marked og indebærer, at medlemsstaternes indre 
grænser kan passeres uden kontrol. På den anden side giver artikel 8 A i traktatens anden del 
om unionsborgerskabet enhver unionsborger en personlig ret til på visse betingelser at færdes 
og opholde sig frit på medlemsstaternes område. Afskaffelsen af grænsekontroller gælder for 
alle personer uanset nationalitet, da det ellers risikeres, at artikel 7 A mister sin nyttevirkning. 
Mens rettighederne i henhold til artikel 8 A gælder i alle medlemsstater, er de rettigheder, der 
følger af artikel 7 A, endnu ikke gennemført fuldstændigt på unionsplan. 
a) Fri bevægelighed for unionsborgere, etableringsfrihed og gensidig anerkendelse af 
eksamensbeviser og kvalifikationer 
Europaaftalen fastslår, at legalt ansatte arbejdstagere (og deres familier) ikke må 
forskelsbehandles. Den dækker muligheden for at kumulere eller overføre rettigheder i 
forbindelse med social sikring og opmuntrer medlemsstaterne til at indgå bilaterale aftaler 
med Slovenien om adgang til arbejdsmarkeder. I anden fase af overgangsperioden vil 
Associeringsrådet undersøge yderligere måder til at forbedre arbejdstageres bevægelighed. 
49 
I hvidbogen omhandles de lovgivningsmæssige krav, der er nødvendige for at sikre en 
harmonisk udvikling på arbejdsmarkedet og samtidig forhindre konkurrencefordrejninger. 
Arbejdstagernes fri bevægelighed er en af de grundlæggende frihedsrettigheder, der 
anerkendes i traktaten; adgangen til visse erhverv (f.eks. i den juridiske sektor eller på 
sundhedsområdet) kan imidlertid afhænge af visse betingelser, bl.a. kvalifikationer, der alt 
efter tilfældet er genstand for samordning eller anvendelse af princippet om gensidig 
anerkendelse. Den fri etableringsret garanteres ligeledes af traktaten og vedrører økonomiske 
aktiviteter, der udøves af fysiske personer, som ikke er lønmodtagere, og selskaber. 
Det fri bopælsvalg kan ligeledes gøres til genstand for minimumsbetingelser vedrørende 
midler til underhold og dækning af en sygeforsikring, når der ikke udøves en erhvervsmæssig 
aktivitet i det pågældende land. 
Sammendrag 
Ifølge gældende lovgivning har udlændinge grundlæggende samme rettigheder med hensyn 
til arbejdsvilkår og social sikring, med visse undtagelser, som er forbundet med fast bopæl. 
En arbejdstilladelse udstedes på betingelse af, at der ikke er en passende lokal arbejdstager til 
rådighed på området for mulig beskæftigelse. Arbejdstilladelser udstedes normalt kun for et 
år og kun for arbejde hos en arbejdsgiver. I tilfælde hvor arbejdstageren mister sit arbejde, må 
han forlade landet. Udenlandske arbejdstageres familie har ikke ret til at arbejde. Staten har 
mulighed for at tage yderligere initiativer til økonomisk og social integration af udlændinge. 
Slovenien er ved at udarbejde en ny lovgivning om indvandring efter europæiske standarder 
og principper, som vil behandle disse spørgsmål. 
Vedrørende uddannelse har den slovenske regering gjort en stor indsats for at skabe 
overensstemmelse med EU-direktiver. Slovenien har stort set overtaget Fællesskabets 
regelværk på området. Strukturerne (ministerier og offentlige organer) er til stede for mange 
erhverv, men det er nødvendigt at styrke dem. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Slovenien har gjort store bestræbelser for at tilpasse sin sociale lovgivning til EU's 
standarder. Med små undtagelser anerkendes princippet om ikke-forskelsbehanding mellem 
statsborgere og udlændinge, der har legal bopæl i landet, allerede i slovensk lovgivning. 
Derfor skulle det ikke give problemer at gennemføre princippet om lige behandling af de 
arbejdstagere fra EU, som allerede har legal bopæl i Slovenien. 
Gældende begrænsninger for beskæftigelse af udenlandske arbejdstagere på top­
ledelsesposter vil blive afskaffet med den nye selskabslovgivning, som er planlagt vedtaget 
ved udløbet af 1997. 
Hovedparten af fællesskabets regelværk vedrørende gensidig anerkendelse af diplomer og 
kvalifikationer er allerede blevet overtaget. Der findes dog stadig vigtige områder, hvor det 
fortsat er nødvendigt at gøre en indsats. Fuld tilnærmelse vil blive gennemført på mellemlang 
sigt. 
50 
Uddannelse er samordnet i direktiver for syv forskellige erhverv, men er endnu ikke bragt på 
linje med Fællesskabets regelværk, Erhvervsfaglige strukturer (som erhvervskamre og 
sammenslutninger) findes for mange erhverv. Integrationsprocessen med 
erhvervssammenslutninger i EU forløber godt (f.eks. opfylder ingeniørdiplomerne allerede de 
mindste europæiske standarder. 
Konklusion 
Politikken vedrørende indvandring og arbejdstilladelser håndteres restriktivt, men 
lovændringer er under vejs. Der er fortsat områder, der skal tilpasses, med hensyn til gensidig 
anerkendelse af diplomer. 
Slovenien er på det rene med, at der fortsat er problemer, som må løses med hensyn til den fri 
bevægelighed for personer. Fra el teknisk synspunkt vil det blive nødvendigt med 
forskriftstilpasningcr på mellemlang sigt. 
b) Afskaffelse af kontrol af personer ved de indre grænser 
Den fri bevægelighed i henhold til EF-traktatens artikel 7 A, dvs. afskaffelsen af kontrol af 
alle personer uanset nationalitet ved de indre grænser, er endnu ikke virkeliggjort i fuldt 
omfang på fællesskabsplan. Afskaffelsen af personkontrollen afhænger af, at der vedtages et 
stort antal ledsageforanstaltninger, hvoraf nogle endnu ikke er blevet godkendt og gennemført 
af medlemsstaterne (jf. afsnittet om retsvæsen og indre anliggender). Derimod er dette mål 
nået af et begrænset antal medlemsstater på grundlag af Schengen-konventionen, der allerede 
anvendes af syv medlemsstater, mens seks andre forbereder sig på at tage den i brug. 
Traktatforslaget sigter mod at lette opnåelsen af dette mål inden for rammerne af Unionen ved 
at indføre et nyt kapitel om et "område for frihed, sikkerhed og retfærdighed" samt ved at 
integrere Schengen-aftalen i EU-traktaten. 
Slovenien har givet udtryk for sit ønske om og sin vilje til at opfylde bestemmelserne i 
Schengen-aftalen. Landet er begyndt at forberede dette og har i denne forbindelse anmodet 
om bistand fra medlemsstaterne, navnlig med hensyn til at styrke grænsekontrollen. 
Nødvendige ændringer til grænsekontrolloven og loven om udlændinge indgår allerede som 
en del af regeringens treårige lovgivningsprogram. 
Generel evaluering 
1. Sloveniens fremskridt med hensyn til gennemførelsen af lovgivningen i forbindelse med 
hvidbogen er opsummeret i bilaget. Af tabellen fremgår det, at Slovenien pr. 30. juni 1997 
forventer at have gennemført 415 af de 899 direktiver eller forordninger, der er omhandlet i 
hvidbogen, i sin nationale lovgivning. Disse oplysninger vedrører den lovgivning, som 
Slovenien allerede har gennemført eller kontrolleret, om den er forenelig med 
fællesskabsreglerne. Dette indebærer ikke en stillingtagen til teksternes forenelighed, hvorom 
Kommissionen ikke kan udtale sig på nuværende tidspunkt. 
2. For samtlige områder, der er forbundet med det indre marked, særlig områder som 
regnskabsaflæggelse, gensidig anerkendelse af erhvervsfaglige kvalifikationer og intellektuel 
ejendomsret, er grundlaget i fællesskabslovgivningen næsten på plads. Hovedparten af 
51 
foranstaltningerne er helt eller delvis gennemført ifølge de slovenske myndigheders 
evaluering, uden at Kommissionen dog på nuværende stadium kan udtale sig om, hvorvidt de 
er fuldt ud forenelige med fællesskabsbestemmelserne. Slovenien skal imidlertid fortsat gøre 
en betydelig lovgivningsmæssig indsats for at opnå fuld overensstemmelse med 
Fællesskabets regelværk. Det er også nødvendigt at styrke koordineringen og gennemførelsen 
af den nationale strategi for tilnærmelse af lovgivningerne. 
3. Trods de bestræbelser, der er gjort, bør de resultater, der er konstateret i gennemførelsen af 
tekster, som er vedtaget for ganske nylig, dog ledsages af konkrete foranstaltninger for 
gennemførelse samt indførelse af en effektiv administrativ infrastruktur. Det er nødvendigt 
med et betydeligt arbejde på områderne offentlige indkøb, forsikring, frihed for 
kapitalbevægelser, vareoverensstemmelsesvurdering og standardisering samt indirekte 
beskatning. Gennemførelse og håndhævelse bør betragtes som en integreret del af den 
slovenske før-tiltrædelsesstrategi, som skulle nå videre end den primære lovgivning og også 
omfatte tekniske standarder. 
Det bør erindres, at Kommissionen ikke på nuværende tidspunkt ikke kan udtale sig om 
virksomhedernes, og navnlig de små og mellemstore virksomheders, evne til at iværksætte 
Fællesskabets regelværk. 
4. Uafhængigt af de specifikke aspekter i forbindelse med landbruget vil det først være muligt 
at afskaffe kontrollerne ved Unionens indre grænser, når der er sket en tilstrækkelig 
harmonisering af lovgivningerne. Dette forudsætter en gensidig tillid, der bl.a. hviler på 
forvaltningerne på rette niveau (f.eks. betydningen af sikkerhedskontroller af visse produkter 
foretaget på afgangsstedet). Det var kun muligt at skabe et område uden grænser pr. 1. januar 
1993, fordi alle formaliteter og kontroller ved medlemsstaternes indbyrdes grænser 
afskaffedes. 
Det drejer sig bl.a. om særlig tekniske kontroller (bl.a. af varers sikkerhed), veterinære, 
sanitære, plantesundhedsmæssige, økonomiske og kommercielle kontroller (f.eks. 
bekæmpelse af efterligninger) samt sikkerheds- og miljømæssige kontroller (våben, affald 
osv.). 
I de fleste tilfælde var afskaffelsen kun mulig ved at indføre og iværksætte 
fællesskabsforanstaltninger, der tillod en harmonisering af reglerne for bevægelighed og 
markedsføring (især vedrørende produktsikkerhed) og evt. lade kontroller og formaliteter 
finde sted internt i området eller på medlemsstaternes marked (bl.a. vedrørende moms og 
punktafgifter, kontrol af dyrs og planters sundhed eller indsamling af statistiske oplysninger). 
En del af Sloveniens nuværende grænse vil blive Unionens ydre grænse. Dette vil indebære 
en styrkelse af grænsekontrollen (jf. afsnittet om told). 
I betragtning af den samlede vurdering, der kan foretages på forhånd, og af hastigheden i 
arbejdet på de forskellige berørte områder er der i dag anledning til at tro, at Slovenien vil 
være i stand til - på mellemlang sigt - at gennemføre alle de retsakter, der er nødvendige for 
at afskaffe kontrollen ved de indre grænser og overføre denne kontrol til Unionens ydre 
grænse. 
52 
5. Slovenien har allerede vedtaget betydelige dele af regelværket vedrørende det indre 
marked. Kommissionen er imidlertid endnu ikke i stand til at tage stilling til alle 
foranstaltninger, som Slovenien har anmeldt som gennemført. I alle tilfælde har 
fremskridtene været begrænset til nogle vigtige sektorer, navnlig liberalisering af 
kapitalbevægelser, indirekte beskatning og tekniske forskrifter og standarder. På de fleste 
områder må håndhævelsen forbedres. Det vil være nødvendigt med en stor indsats for at 
styrke forvaltningen. Hvis der gøres en betydelig indsats, eller indsatsen øges på områder, 
hvor der kun langsomt gøres fremskridt, bør Slovenien på mellemlang sigt kunne vedtage og 
gennemføre hovedparten af lovgivningen vedrørende det indre marked samt gøre de 
nødvendige fremskridt med hensyn til håndhævelsesmekanismeme, så landet kan deltage 
fuldt ud i det indre marked. 
53 
Konkurrence 
Det Europæiske Fællesskabs konkurrencepolitik bygger på traktatens artikel 3, litra g), der 
fastsætter, at Fællesskabet skal have en ordning, der sikrer, at konkurrencen inden for det 
indre marked ikke fordrejes. De vigtigste anvendelsesområder er anti-trust og statsstøtte. 
Europaaftalen indeholder bestemmelser om anvendelse af forholdsreglerne beskrevet i artikel 
85 of 86 i Traktaten (aftaler mellem virksomheder/misbrug af dominerende position) og 
artikel 92 (statsstøtte) og om, at der skal vedtages gennemførelsesbestemmelser på disse 
områder senest tre år efter aftalens ikrafttræden. 
Den fastsætter desuden, at Slovenien skal bringe sin lovgivning i overensstemmelse med 
Fællesskabets på konkurrenceområdet. 
Hvidbogen refererer til den gradvise anvendelse af ovennævnte bestemmelser og 
bestemmelserne i fusionsforordningen (4064/89) og artikel 37 og 90 (monopoler og særlige 
rettigheder). 
Sammendrag 
Konkurrencen reguleres i øjeblikket på basis af lov om beskyttelse af konkurrencen (den 
slovenske statstidende nr. 18/1993 af 9. april 1993). Kontoret for konkurrencebeskyttelse er 
den eneste myndighed, der har ansvaret for gennemførelsen af loven. Det blev officielt 
oprettet i oktober 1994 og er ansvarligt over for ministeriet for økonomiske forbindelser og 
udvikling. 
For at bringe monopolsektorer eller sektorer, som indtager en dominerende stilling, som 
f.eks. telekommunikation, transport, posttjenester og energi, på linje med de aktuelle og 
forudseelige forhold i EU er der allerede enten truffet de nødvendige foranstaltninger, eller 
sådanne er under udarbejdelse. Ifølge de foreliggende oplysninger findes der ingen 
handelsmonopoler i Slovenien. 
Hvad angår statsstøtte, findes der endnu ingen myndighed med ansvar for tilsyn med 
statsstøtte, men den nødvendige lovgivning for udpegelse af denne myndighed og om tilsyn 
med statsstøtte i Slovenien er under udarbejdelse. Der foreligger for nærværende ingen 
pålidelig opgørelse over statsstøtte. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Der kræves en række ændringer af loven om beskyttelse af konkurrencen for at bringe den på 
linje med EF-konkurrencereglerne. Det gælder hovedsagelig dens anvendelsesområde 
(sektorer som transport, oplagring og service er udelukket), indførelse af forbud mod 
restriktive aftaler og definition af dominerende stilling og misbrug af dominerende stilling. 
Der kræves en yderligere afklaring vedrørende procedurerne for joint ventures og 
fusionskontrol. Bestemmelserne vedrørende undersøgelser, forretningshemmeligheden og ret 
til forsvar skal udvikles yderligere. Det nye lovforslag om konkurrence vil, hvis det bliver 
vedtaget, i høj grad hjælpe til at indfri disse krav. 
54 
Slovenien har tilsyneladende indledt en politik for liberalisering og åbning for konkurrence i 
traditionelle monopolsektorer som f.eks. telekommunikation og posttjenester. Der kræves 
yderligere oplysninger til, at der kan foretages en ordentlig vurdering af situationen i andre 
sektorer. 
Der føres ikke tilsyn med statsstøtte, og der foreligger derfor til dato ingen pålidelige 
oplysninger herom. Udarbejdelse af en opgørelse over statsstøtte og oprettelse af en 
tilsynsmyndighed bør være en prioritet. Støtteopgørelsen skal omfatte al støtte, der ydes af 
statslige, regionale eller lokale myndigheder eller med statslige midler. Det er også af 
afgørende betydning, at der afsættes tilstrækkeligt personale og tekniske faciliteter til at føre 
en troværdig kontrol med statsstøtte. Afskaffelsen af eksportstøtteforanstaltningernc er et 
skridt i den rigtige retning, men visse foranstaltninger udgør driftsstøtte, som kun tillades på 
meget strenge betingelser. På grund af manglende gennemsigtighed er det ikke klart, om disse 
betingelser er opfyldt. 
Der er på ret kort tid gjort en betydelig indsats for at udarbejde en opgørelse over bestående 
statsstøtte. Regeringen er også gået i gang med at udarbejde og vedtage de nødvendige regler 
til at indføre statsstøttekontrol og er i færd med at udpege en tilsynsmyndighed. 
Foruden vedtagelse af lovgivning, der ligger tilstrækkelig nær EU's, kræves det til en 
troværdig håndhævelse af konkurrencelovgivningen, at der etableres velfungerende anti­
trust- og statsstøttetilsynsmyndigheder. Det forudsætter tillige, at retssystemet, den offentlige 
forvaltning og de relevante økonomiske beslutningstagere har en tilstrækkelig forståelse af 
konkurrencelovgivningen og -politikken. 
Konklusion 
Omfanget af lovgivningstilnærmclsen på anti-trust-området er i øjeblikket ikke 
tilfredsstillende. Hvis del nye lovforslag om konkurrence imidlertid vedtages, vil 
til nærmel sesproecssen være nær sin afslutning. Kontoret for konkurrencebcskyttelse skal 
styrkes, for at det kan håndhæve lovgivningen på en troværdig måde. 
Hvad angår statssttøtte, er kravene om gennemsigtighed og tilsyn endnu ikke opfyldt. 
Slovenien vil skulle gøre en betydelig indsats for at opfylde disse krav på mellemlang sigt. På 
grund af manglende erfaringer i øjeblikket på dette felt, bliver det nødvendigt med et nært 
samarbejde med Kommissionen i den kommende tid. 
Det ser desuden ud til, at der i visse sektorer findes eksklusive eller særlige rettigheder, som 
eventuelt ikke er forenelige med Fællesskabets regelværk. Dette problem vil skulle angribes i 
nær fremtid. 
55 
3.2 Innovation 
Informationssamfundet 
Nuværende situation 
Kombinationen af informationsteknologi og telekommunikation kan få store økonomiske og 
samfundsmæssige virkninger. I Slovenien negligeredes disse muligheder før 1989, men det 
var i almindelighed ikke tilfældet for uddannelse. Følgen heraf synes at være blevet, at 
efterspørgslen efter computere er vokset kraftigt, og mere end man skulle forvente på 
grundlag af BNP-tallet pr. indbygger. Tallet for værtscomputere på Internet (7,4 pr. 1000 
indbyggere), der kan tages som et relativt mål for, hvor langt udviklingen frem mod 
informationssamfundet er kommet, tyder på, at Slovenien i dag har nået EF-gennemsnittet. 
Hvis internettilslutningerne følger samme vækstmønster, kan teleinfrastrukturen, som for 
tiden er cirka ni år bagud i forhold til EF-gennemsnittet, fortsat hæmme 
informationssamfundets udvikling. 
Den statsejede akademiske internetudbyder, ARNES, har vokset sig op til en 
forretningsmæssigt orienteret tjenesteleverandør, der knytter forbindelser mellem 
universiteter, skoler, forskningsinstitutioner og biblioteker. Siden 1996 er der opstået flere 
andre internetudbydere, herunder Telekom Slovcnije's tjenester. 
Konklusion 
Den stærkt avancerede infrastruktur og det nationale uddannelsessystems høje kvalitet giver 
forventninger om, at Slovenien vil virkeliggøre informationssamfundets muligheder før 
gennemsnittet af øst- og centraleuropæiske lande. 
56 
Uddannelse og ungdomsanliggender 
I EF-traktatens artikel 126 og 127 hedder det, at Fællesskabet bidrager til udviklingen af et 
højt uddannelsesniveau og iværksætter en erhvervsuddannelsespolitik, hvis mål er at udvikle 
den europæiske dimension på uddannelsesområdet, at lette tilpasningen til den industrielle 
udvikling og at fremme arbejdsmarkedets fleksibilitet ved hjælp af erhvervsuddannelsestiltag. 
Europaaftalen rummer bestemmelser om samarbejde med henblik på at højne 
uddannelsesniveauet og forbedre de erhvervsuddannelsesmæssige kvalifikationer. Hvidbogen 
rummer ingen foranstaltninger på dette område. 
Sammendrag 
Sloveniens udgifter til uddannelse andrager 5,8% af BNP. De udgør 12,6% af statens budget. 
Der er 820 skoler, 305 000 skolelever, 40 000 studerende og 23 000 lærere i Slovenien. 
Siden 1990 har den politiske prioritering i stadig højere grad fokuseret på imødekommelse af 
de markedsøkonomiske behov med hovedsigte at styrke forbindelsen mellem 
uddannelsessektoren på den ene side og arbejdsmarkedet på den anden. 
I 1996 blev der med hvidbogen om uddannelse i Den Slovenske Republik udstukket rammer 
for en omfattende lovreform af det nationale uddannelsessystem. På grundlag heraf er der 
vedtaget seks love, som regulerer: (1) Struktureringen og finansieringen af 
uddannelsessystemet, (2) førskoleundervisning, (3) primærskolerne, (4) gymnasiet, (5) 
erhvervsuddannelserne og (6) voksenuddannelserne. I 1993 blev der vedtaget en lov om de 
højere uddannelser, der fokuserede på en omstrukturering af universiteterne og etablering af 
ikke-universitære institutioner for diverse videregående uddannelser. 
TEMPI 'S-programmet har bidraget til opfyldelsen af målene for en reform af de højere 
uddannelser og skabt grundlag for et samarbejde med videregående uddannelsesinstitutioner i 
EU. 
Ca. 15% af den samlede slovenske befolkning tilhører aldersgruppen mellem 15 og 25 år (den 
aldersgruppe, der er berettiget til at deltage i Ungdom for Europas program). I de seneste år er 
der gennemført en lang række foranstaltninger på ungdomsområdet med henblik på at styrke 
ungdomsorganisationernes rolle i samfundet og tilvejebringe faciliteter til de unges 
aktiviteter. Der er etableret et landsdækkende oplysnings- og rådgivningscenter for unge med 
et dertil hørende netværk på lokalt plan, og der ydes støtte til de unges mobilitet og frivillige 
arbejde. Det er planen, at Slovenien begynder at deltage i Ungdom for Europas program fra 
og med 1998. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Den slovenske regering har gjort betydelige fremskridt med hensyn til en målretning af 
uddannelsessystemet hen imod en udvikling af menneskelige ressourcer, der passer til en 
mindre, aben markedsøkonomi, der skal være konkurrencedygtig på internationalt plan. Der 
bør dog udfoldes yderligere bestræbelser med hensyn til gennemførelsen af den fastlagte 
politik. 
57 
Med hensyn til uddannelsessektoren bør de budgetmæssige midler nu kanaliseres over til 
støtte for den prioritering, der er foretaget på uddannelsesområdet. Desuden bør der satses 
mere på en styrkelse af forbindelserne med forskning og udvikling og på en kraftigere 
orientering mod udviklingstendenserne på markedet. 
Slovenien begynder fra 1998 at deltage i Ungdom for Europas program, forudsat at 
Europaaftalen ratificeres. Det nationale kontor for Ungdom for Europa er endnu ikke blevet 
udpeget. 
Konklusion 
Set i et liltrædelsesperspektiv forventes der ikke at opstå større problemer på disse områder. 
58 
Eojskiiing og teknologisk udvikling 
I Fællesskabet sigter forskning og teknologisk udvikling, som fastsat i traktaten og i 
rammeprogrammet, på at fremme den europæiske industris konkurrenceevne, øge 
livskvaliteten samt fremme bæredygtig udvikling, miljøbeskyttelse og andre 
fællesskabspolitikker. 
Europaaftalen vil åbne mulighed for samarbejde på dette område, navnlig gennem deltagelse i 
rammeprogrammet. Hvidbogen omfatter ingen direkte foranstaltninger på dette område. 
Sammendrag 
Den Nationale politik for forskning og teknologisk udvikling er fastlagt i det nationale 
forskningsprogram, der blev vedtaget i januar 1995. Den grundlæggende lovgivning på dette 
område er loven om forskningsaktiviteter, der blev vedtaget i 1991, og som forventes erstattet 
med en ny lov om finansiering og organisering af forskning og teknologi, der for øjeblikket er 
under udarbejdelse i ministeriet for forskning og teknologi. 
De aktuelle forskningsudgifter svarede til omkring 1,77% af BNP i 1995 (op fra 1,46% i 
1993), hvoraf 0,75% afholdes af private virksomheder. Den slovenske regerings mål, som går 
ud på at øge denne procentdel til 2,5% inden år 2000, vil kræve store investeringer både fra 
den offentlige og den private sektor. 
To universiteter og mere end 40 forskningsinstitutter konkurrerer om begrænsede midler. 
Samtidig er der en generel tendens til at mindske offentlig finansiel støtte. Der ud over er der 
omkring 20 private fonde, der yder generel støtte, og sammenslutninger for udviklingen af 
denne sektor. Akademiet for videnskab og kunst og det nationale råd for forskning og 
udvikling har rådgivende funktioner i forbindelse med forskningspolitikken. 
Der er indført et program med fastlæggelse af prioriterede opgaver for forsknings- og 
teknologipolitikken og foranstaltninger, der skal fremme forbindelserne med industrien. De 
vigtigste prioriteter er bedre målretning af den finansielle støtte, øget privat finansiering, øget 
deltagelse i internationale forskningsprogrammer, ændret fokusering af budgetbevillingerne 
over imod virksomhedsrelateret anvendt forskning og bedre overførsel af knowhow. 
Regelmæssigt samarbejde med Det Europæiske Fællesskab indledtes i 1992 med det tredje 
rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling. Hidtil har samarbejdet navnlig været 
koncentreret i COPERNICUS (Specific Programme for Cooperation with CECs and NIS -
særprogram for samarbejde med de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige 
stater) og er deltagelsen i det fjerde rammeprogram forholdsvis lav. Slovenien er medlem af 
COST (Europæisk Samarbejde om videnskabelig og teknisk Forskning) og EUREKA 
(European Research Coordination Agency - agentur for koordinering af europæisk forskning). 
Siden 1993 er statistikkerne på dette område forenelige med normerne i OECD. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Den overordnede omorganisering af de komplekse strukturer for forskning og teknologisk 
udvikling er skredet godt frem og tager sigte på at intensivere forbindelserne med den 
59 
økonomiske og industrielle udvikling. Der må imidlertid stadig gøres en betydelig indsats for 
at sætte nyt liv i den teknologiske udvikling i industrisektoren og udnytte potentialet i den 
nationale forskning til økonomisk udvikling. Der ydes støtte til privatisering af 
forskningsinstitutter. Der tilvejebringes yderligere finansielle ressourcer til forsknings- og 
network ing-infrastruktur, garantier og kapitalinvesteringer som startkapital eller risikovillig 
kapital. Hidtil har dette ikke ført til de forventede resultater, men der er rimelige gode 
udsigter til et opsving. 
Slovenien har erklæret, al det er interesseret i fuld associering med det femte rammeprogram. 
Konklusion 
Med henblik på tiltrædelse forventes der ikke større problemer på dette område. Tiltrædelse 
vil være til gensidig fordel. 
60 
Telekommunikation 
Målsætningerne for EU's telekommunikationspolitik er at afskaffe hindringerne for, at 
enhedsmarkedet for teleudstyr, -tjenester og -net kan fungere effektivt, at åbne tredjelandes 
markeder for virksomheder fra EU og at sikre, at privatpersoner og virksomheder overalt i EU 
har adgang til moderne teletjenester. Målene nås gennem harmonisering af standarder og 
vilkår for udbud af tjenester, liberalisering af markederne for terminaludstyr, tjenesteydelser 
og net samt vedtagelse af de nødvendige forskrifter. De direktiver og politikker, der skal til, 
er på plads, men liberaliseringen af offentlig taletelefoni og den tilhørende infrastruktur 
udsættes et år eller to ud over 1998 i visse medlemsstater. 
Europaaftalen omfatter samarbejde om at forbedre standarder og praksis med henblik på en 
tilnærmelse til El I-niveauet inden for post- og teletjenester, standardisering, regulerings-
politik og modernisering af infrastruktur. Hvidbogen fokuserer på tilnærmelse af lovgivning, 
net og tjenester, efterfulgt af yderligere tiltag til en gradvis liberalisering af sektoren. 
Sammendrag 
Da Slovenien blev uafhængigt, var dets telekommunikationssystem stadig intakt. Dæknings­
graden for telefoni er steget fra 24,1% i 1991 til 33,3% i dag. Digitaliseringen af nettet er 
langt fremme og var midt i 1995 nået op på 66% for så vidt angår transmissionskapacitet og 
46% for koblingskapaciteten. 
De gældende love og bestemmelserne for sektoren omfatter den tidligere jugoslaviske lov om 
telekommunikationssystemer af 1988, en ny lov om telekommunikation af maj 1997 og 
dekret af 1995 om typegodkendelse, certificering og prøvning af terminaludstyr. Operatøren 
af det offentlige net, Telekom Slovenije, har monopol på taletelefoni indtil år 2000. Selskabet 
har et datterselskab, der driver de to mobilnet, hhv. et analogt og et digitalt. Andre tjenester er 
liberaliseret. Statens andel i Telekom Slovenije udgør 76% og vil blive yderligere reduceret 
med ca. en tredjedel for at gøre organisationen mere fleksibel og kommerciel. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Liberaliseringsgrad 
Der er ikke sket de store fremskridt i liberaliseringen, men de seneste erklæringer fra rege­
ringen tyder på, at åbningen af markedet er ved at tage fart. Dermed står Telekom Slovenije 
over for en større udfordring. Selskabet har eneret på drift af det faste net og udbud af 
taletelefoni indtil 1. januar 2001 og har endvidere et datterselskab, der driver de to mobilnet, 
hhv. et analogt og et digitalt. Markedet for tillægstjenester er liberaliseret. Regeringen har til 
hensigt at give driften af endnu et GSM-mobilnet i udbud sidst i 1997. 
Tilnærmelse til EU-lovgivningen 
En ny lelekommunikalionslov blev vedlaget af parlamentet den 28. maj 1997. Det undersøges 
for øjeblikket, om loven er i overensstemmelse med EU-lovgivningen. Et dekret om 
typegodkendelse, eertilicering og prøvning af terminaludstyr blev udstedt i 1995. Efter 
vedtagelsen af dekreterne til gennemførelse af telekommunikationsloven og vedtagelse af 
udkastet til dekret om frekvenstildeling kan det forventes, at Slovenien vil harmonisere den 
61 
resterende del af lovgivningen med EU-lovgivningcn inden år 2000. Det vil være nødvendigt 
at øge den administrative kapacitet for at løse denne opgave. 
I juni 1997 tog regeringen fat på at justere takstsystemet ved at øge taksterne for lokal trafik 
(med 9%) og reducere taksterne for andre opkald (med 18%). Lokaltaksten er blandt de 
laveste i regionen, men tilslutningsafgiften for nye abonnenter er meget høj. Der er endnu 
ikke almen adgang til teletjenester, og myndighederne vil utvivlsomt se nøjere på 
operatørernes forsyningspligt, efterhånden som nettet udvides til mindre udviklede områder. 
Infrastruktur 
Dækningsgraden for telefoni er steget fra 24,1 tilslutninger pr. 100 indbyggere i 1991 til 33,3 
tilslutninger pr. 100 indbyggere i 1997 (gennemsnittet for Irland, Portugal og Grækenland er 
ca. 43,9), og i 1997 var 66% af nettet digitaliseret (gennemsnittet for Irland, Portugal og 
Grækenland er ca. 62,4%). Siden 1995 har der været udbudt ISDN-tjenester i to større byer. 
Efter planen skal dækningsgraden for telefoni op på 40% inden år 2000. Digitaliseringen af 
transitnettet forventes ikke at være færdig før år 2010. Der er ca. 220.000 kabel-tv-
abonnenter, svarende til 90% af husstandene (fordelt på 100 netoperatører). 
Der er foreløbig kun få direkte udenlandske investeringer i telesektoren. Den eneste 
mobilnetoperatør, Mobitel, er et datterselskab af Telekom Slovenije, og operatøren af 
personsøgetjenester, Teleray, er et privat slovensk selskab. I 1996 modtog Telekom Slovenije 
et lån på 35 mio. ECU fra et konsortium af udenlandske banker. 
Sektorens konkurrenceevne 
I 1995 var der 5 ansatte pr. 1000 tilslutninger sammenlignet med 6,2 i gennemsnit for 
Grækenland, Portugal og Irland, og den gennemsnitlige ventetid på en telefontilslutning var 
1,8 år. Prisen på en standardtilslutning til erhvervsformål (283 ECU) ligger på et 
mellemniveau i forhold til priserne i de øvrige lande i regionen. Indtægten pr. tilslutning (ca. 
344 ECU i 1995), er den højeste i regionen. Den burde give Telekom Slovenije tilstrækkeligt 
overskud til yderligere investeringer. Sektoren vil dog kun være i stand til at klare sig under 
konkurrencevilkår, hvis der gøres en kraftig indsats for at indføre mere omkostningsægte 
takster. 
Konklusion 
Den slovenske telesektor vil - med en moderne infrastruktur og et avanceret tjenesteudbud -
på lidt længere sigt kunne nå op et niveau, der svarer til visse EU-medlemsstaters. Det skulle 
være muligt at bringe forholdene i overensstemmelse med EU-lovgivningen på lidt længere 
sigt, forudsat at alle områder hurtigt liberaliseres. Operatøren af det offentlige net skulle være 
i stand til al tage konkurrencen op, hvis der gennemføres en takstreform inden år 2000. 
62 
Av-sektoren 
Formålet med den gældende fællesskabsret vedrørende av-sektoren er, som led i det indre 
marked, at sikre adgangen til og den frie bevægelighed for audiovisuelle tjenester inden for 
EU samt at fremme den europæiske programindustri. Direktivet om "fjernsyn uden grænser", 
som finder anvendelse på alle tv-radiospredningsorganer, uanset transmissionsmåden 
(jordbaseret, satellit, kabel), og uanset om organerne er private eller offentlige, omfatter den 
pågældende fællesskabsret og fastslår de grundlæggende regler for transnational tv-
radiospredning. Hovedformålene er: at sikre den frie bevægelighed for tv-programmer i 
medlemsstaterne, at fremme produktionen og distributionen af europæiske audiovisuelle 
produktioner (gennem bestemmelser om, at et vist minimum af sendetiden skal være 
forbeholdt europæiske produktioner og programmer produceret af uafhængige producenter), 
at fastsætte grundlæggende normer for tv-reklame samt at sikre beskyttelsen af mindreårige 
og retten til berigtigelse. 
Europa-aftalen omhandler samarbejde om fremme og modernisering af den audiovisuelle 
industri og harmonisering af lovgivningsmæssige aspekter af den audiovisuelle politik. 
Direktiverne om "fjernsyn uden grænser" er en fase I-foranstaltning i hvidbogen. 
Sammendrag 
Lovgrundlaget for av-sektoren udgøres af loven om offentlige medier og loven fra 1994 om 
Sloveniens nationale radio- og tv-selskab. 
Det største tv-radiospredningsorgan er public service organet RTV Slovenia, men markedet 
omfatter også en række andre tv-organer. 
Der ydes finansiel støtte til programmer, der produceres under en særlig 
samfinansieringsordning. Der ydes støtte for at fremme investeringer i produktioner af 
uafhængige producenter, europæiske produktioner og nationale film- og videoproduktioner. 
Der foreligger ikke nærmere oplysninger om filmdistribution. 
Vurdering uf den nuværende og fremtidige situation 
Av-seklorcn i Slovenien forsøger at genetablere sig efter store omvæltninger i de senere år, og 
den er præget af hurtig vækst og stadig forandring. Sektorens mulighed for reelt at overholde 
fællesskabsretlen alhænger af, om programindustriens kapacitet forbedres, således at den kan 
imødegå de store udfordringer, som en lovgivningsmæssig ramme indebærer. 
Sloveniens lovgivning på av-området er delvis forenelig med EU-kravene. Der er mangler på 
en række områder, herunder modtagefrihed, fremme af europæiske værker, produktioner af 
uafhængige producenter og nye produktioner, placering af reklameindslag, beskyttelse af 
mindreårige samt regler for reklame. Den slovenske regering har meddelt, at det er dens 
ønske i løbet af 1998 at få vedtaget en lovgivning, der bringer Slovenien på linje med EU-
reglerne. 
63 
Konklusion 
Forudsat at de nødvendige lovgivningsmæssige foranstaltninger indføres inden for den 
forudsete tidshorisont og ledsages af den nødvendige strukturtilpasning inden for industrien, 
skulle Slovenien være i stand til på mellemlang sigt at opfylde EF-kravene inden for den 
audiovisuelle sektor. 
64 
3.3. ØKONOMISKE OG FISKALE ANLIGGENDER 
Økonomisk og monetær union 
På det tidspunkt, hvor Slovenien tiltræder, vil ØMU'en være gået ind i tredje fase. Dette vil 
medføre betydelige ændringer for samtlige medlemsstater, herunder dem, der ikke deltager i 
euro-zonen. Alle medlemsstater , også de nye, vil komme til at deltage fuldt ud i Den 
Økonomiske og Monetære Union. Deres økonomiske politik vil være et anliggende af fælles 
interesse, og de vil blive inddraget i samordningen af den økonomiske politik (nationale 
konvergensprogrammer, overordnede økonomiske retningslinjer, multilateral overvågning, 
procedure i tilfælde af for stort underskud). De skal overholde stabilitets- og vækstpagten, må 
ikke direkte lade deres centralbank finansiere offentlige underskud eller give offentlige 
myndigheder privilegeret adgang til finansieringsinstitutter, og de skal have gennemført 
liberal iseringen af kapitalbevægelser. 
Tiltrædelsen indebærer et snævrere samarbejde med EU om monetære spørgsmål og 
valutakurser. Dette vil kræve strukturreformer til styrkelse af den monetære politik og 
valutakurspolitikken. Medlemsstater, der ikke deltager i euro-zonen, skal være i stand til at 
føre en selvstændig monetær politik og i begrænset omfang deltage i Det Europæiske System 
af Centralbanker (ESCB). Deres centralbanker skal være uafhængige, og deres vigtigste mål 
skal være at sikre prisstabilitet. Den monetære politik skal gennemføres ved hjælp af 
markedsbaserede instrumenter og fungere effektivt i den forstand, at dens impulser hurtigt far 
virkning for økonomien. Derfor skal reformpolitikken videreføres med henblik på at 
eliminere de faktorer, der hindrer en effektiv monetær politik, f.eks. utilstrækkelig 
konkurrence i banksektoren, utilstrækkelig udvikling af de finansielle markeder og problemet 
med "dårlige lån" inden for banksektoren. Endelig skal samtlige medlemsstater behandle 
deres valutakurspolitik som et anliggende af fælles interesse og være i stand til at stabilisere 
deres vekselkurser ved hjælp af en mekanisme, som der endnu ikke er truffet afgørelse om. 
Da medlemskab af Den Europæiske Union indebærer accept af, at målet er at etablere 
ØMU'en, skal Slovenien på længere sigt opfylde konvergenskriterierne, selv om det ikke 
nødvendigvis vil blive krævet ved tiltrædelsen. Selv om opfyldelse af konvergenskriterierne 
ikke er en forudsætning for EU-medlemskab, vil disse fortsat være vigtige referencepunkter 
for en stabilitetsorienteret makroøkonomisk politik, og de skal derfor fra et vist tidspunkt 
permanent være opfyldt af alle nye medlemsstater. Det er derfor af afgørende betydning, at 
der med held gennemføres systemændringer og markedsorienterede strukturreformer. 
Sloveniens økonomiske situation og de hidtil opnåede fremskridt er analyseret i tidligere 
kapitler af denne udtalelse. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Den slovenske centralbank er ret uafhængig af regeringen. Dens chef udpeges af parlamentet, 
og banken er eneansvarlig for gennemførelsen af den monetære politik. Centralbankens 
officielle mål er at sikre den nationale valutas stabilitet og dermed implicit prisstabiliteten. 
Loven om centralbanken er ikke fuldt ud forenelig med traktatens forbud mod at finansiere 
budgetunderskud, men den sunde skattepolitik, der hidtil er ført, har gjort centralbankens 
finansiering af sådanne underskud overllødig. 
65 
Sloveniens monetære politik har vist sig at være ret effektiv, når det drejer sig om at reducere 
inflationen. I 1996 var inflationsraten encifret. Men flere faktorer stiller sig hindrende i vejen 
for en effektiv monetær politik. Privatiseringen af statsejede banker og omstruktureringen af 
hele banksektoren er skredet godt frem efter en ret langsom start. Selv om mængden af 
dårlige lån er blevet reduceret, udgør de stadig et problem. Mangelen på statsobligationer, der 
skyldes den sunde skattepolitik, gør det vanskeligt for centralbanken at styre 
pengeforsyningen ved hjælp af indirekte instrumenter. Dertil kommer, at den kraftige 
indeksering af økonomien holder udlånsrenten på et højt niveau, hvilket afholder 
virksomhederne fra at optage banklån og reducerer den monetære politiks evne til at påvirke 
den reale økonomi. Den kraftige indeksering er også grunden til den massive tilstrømning af 
spekulativ kapital. En sådan kapitaltilstrømning udgør en trussel for centralbankens evne til at 
styre de pengepolitiske størrelser. De vanskeliggør også inflationsbekæmpelsen. Hvis de 
steriliseres, udgør de endvidere en kilde til ekstra budgetudgifter. Endelig er der altid en 
risiko for, at kapitalstrømmen vender og sætter landets valuta under hårdt pres. I begyndelsen 
af 1996 indførte de slovenske myndigheder bestemmelser om kontrol med kapitalbevægelser 
for at begrænse dette fænomen. Disse foranstaltninger, der er i strid med Europa-aftalen, er 
stadig i kraft. 
Slovenien har siden midten af 1992 hall et valutakurssystem baseret på styret flydning. I 
praksis har den slovenske Tolar været knyttet til DM. Valutakurspolitikken kombineret med 
et positivt inflationsspænd og en kraftigt indekseret økonomi førte til en massiv tilstrømning 
af spekulativ kapital i perioden 1992-1994. I 1995 indførte de slovenske myndigheder en 
mere afslappet valutakurspolitik. Det medførte først en opskrivning, men siden har 
valutakursen været langsomt faldende. Der er næsten balance på de løbende poster. 
Konklusion 
Det er endnu for tidligt at udtale sig om, hvorvidt Slovenien på tiltrædelsestidspunktet vil 
være i stand til at deltage i euro-zonen. Det vil afhænge af, hvorvidt landet far held med 
strukturændringerne, så det kan opfylde og til stadighed overholde konvergenskriterierne, 
hvilket imidlertid ikke er en forudsætning for tiltrædelse. 
Sloveniens deltagelse i ØMU'ens tredje fase som ikke-medlem af euro-zonen skulle ikke give 
problemer på mellemlang sigt. Det er dog vigtigt, at lovgivningen om centralbanken gøres 
fuldt ud forenelig med EP-reglernc, og at banksektoren omstruktureres. Endelig bør der 
vedtages en monetær politik, der er i stand til at dæmpe tilstrømningen af spekulationskapital 
uden systematisk at gribe til kontrol med kapitalbevægelser. 
66 
Iteskiiinjflg 
Den gældende fællesskabsret om direkte beskatning berører hovedsagelig enkelte sider af 
selskabsskatten og kapitaltilførselsafgiften, mens de fire friheder i EF-traktaten har en mere 
omfattende indvirkning på medlemsstaternes afgiftssystemer. 
Den gældende fællesskabsret på området indirekte beskatning består først og fremmest af 
harmoniseret lovgivning om moms og forbrugsafgifter. Dette omfatter anvendelse af en ikke-
kumulativ generel forbrugsafgift (moms), som opkræves i alle led af produktionen og 
distributionen af varer og tjenesteydelser. Det betyder ens beskatning af indenlandske og 
udenlandske (import-)transaktioner. Den gældende fællesskabsret på momsområdet omfatter 
også overgangsordninger for beskatning af transaktioner mellem afgiftspligtige inden for EU. 
Hvad angår forbrugsafgifter omfatter den gældende fællesskabsret harmoniserede 
beskatningsstrukturer og minimumsafgifter sammen med fælles regler om opbevaring og 
transport af varer, der er pålagt harmoniserede afgifter (herunder afgiftsoplag). Som resultat 
af gennemførelsen af det indre marked blev enhver form for fiskal kontrol ved Fællesskabets 
indre grænser afskaffet i januar 1993. 
Den gensidige bistand mellem medlemsstaternes afgiftsmyndigheder er et vigtigt element i 
det administrative samarbejde i det indre marked. De pågældende direktiver dækker både 
direkte og indirekte beskatning. 
Europaaftalerne indeholder bestemmelser om tilnærmelse af lovgivningerne om indirekte 
beskatning. 
Hvidbogen indeholder i etape I de foranstaltninger, der udgør hovedkravene i 
fællesskabsretten om indirekte beskatning (hovedsagelig de foranstaltninger, der blev 
iværksat i fællesskabet indtil 1993), og i etape II de foranstaltninger, som der derudover er 
behov for til gennemførelse af den gældende fællesskabsret om indirekte beskatning fuldt ud. 
Sammendrag 
Direkte beskatning 
De to direktiver om selskabsbeskatning og konventionen om voldgiftslovgivning indeholder 
et system, der hviler på gensidighed. Pr. definition kan det derfor ikke forventes, at der 
indføres bestemmelser herom inden tiltrædelsen. 
Indirekte beskatning 
Næsten 70% af beskatningsprovenuet i løbet af de sidste 4 år hidrører fra indirekte skatter 
(f.eks. omsætningsafgifter og told) ; dette har fortsat med en opadgående tendens. 
Moms 
Slovenien anvender i øjeblikket ikke et momssystem, men pålægger i stedet det endelige 
forbrug en afgift, der kun erlægges i ét omsætningsled. Dette system minder kun meget lidt 
om det. Fællesskabet anvender. 
67 
Forbrugsafgifter 
Slovenien har endnu ikke noget forbrugsafgiftssystem, men lægger istedet værditold på 
mineralolier, alkohol og alkoholholdige drikkevarer samt tobaksvarer (undtagen cigaretter). 
Gensidig bistand 
Afgiftsmyndighederne har endnu ikke skullet indføre systemet til gensidig bistand over for 
afgiftsmyndighederne i EU-medlcmsstatcmc, da den gensidige bistand først vil træde i kraft 
ved tiltrædelsen. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Mmns 
Sloveniens medlemsskab af EU kræver, at der indføres et momssystem baseret på 
Fællesskabets system. Det forelagte slovenske momslovforslag er baseret på 
hovedprincipperne i Fællesskabets momslovgivning, men behøver nogle yderligere 
tilpasninger, så at momsloven kan opfylde kravene i den gældende fællesskabsret. 
Sloveniens strategi til gennemførelse af henstillingerne i hvidbogen vedrørende moms går ud 
på, at tier indføres et momssystem, og el forslag herom er forelagt det slovenske parlament til 
godkendelse. Det er tanken, at momsloven skal træde i kraft 1. januar 1999. 
Forbrugsafgifter 
Det gældende forbrugsafgiftssystem opfylder ikke Fællesskabets krav og medfører 
forskelsbehandling a visse importerede varer til fordel for indenlandske varer. 
Lovforslaget om forbrugsafgifter er udarbejdet og er til behandling i det slovenske parlament. 
Det forventes, at det træder i kraft 1. januar 1999. Den del af forslaget, der omhandler 
anvendelsesområde, dækning og afgiftsfritagelser, er detaljeret og i overensstemmelse med 
EF-direktiverne om harmonisering af forbrugsafgifternes struktur. Den del, der omhandler 
procedurerne, er mindre udbygget. Heri fastsættes det, at der skal indføres suspension af 
afgiften ved transport mellem afgiftsoplag og med et ledsagende dokument i stil med det 
dokument, der kræves anvendt i henhold til fællesskabsretten om forbrugsafgifter. Det er 
vigtigt at sikre, at reformen af forbrugsafgiftssystemet gennemføres fuldt ud og praktiseres 
effektivt, så at det er i overensstemmelse med EF-bestemmelserne om opbevaring og 
transport af varer. 
68 
Gensidig histand 
Ved tiltrædelsen skal der også iværksættes hensigtsmæssige ordninger for det administrative 
samarbejde og den gensidige bistand mellem medlemsstaterne. Disse krav er af væsentlig 
betydning for det indre markeds funktion. 
Konklusion 
Den gældende fællesskabsret på området direkte beskatning synes ikke at volde større 
vanskeligheder. 
Selv om man er ved at udarbejde en momslovgivning, er der fortsat tvivl om, hvorvidt 
Slovenien på mellemlang sigt skal kunne opfylde kravene i den gældende fællesskabsret, da 
landet endnu ikke har et moms- og forbrugsafgiftssystem.. 
Det skulle være muligt for Slovenien at være med i den gensidige bistand, når 
afgiftsmyndighederne har opnået den nødvendige ekspertise på området. 
69 
Statistikker 
Hovedprincipperne i Fællesskabets regelværk vedrører objektivitet, pålidelighed, 
gennemsigtighed, fortrolighed (af de enkelte oplysninger) og udbredelse af statistikker. 
Desuden findes der et vigtigt sæt principper og praksis vedrørende anvendelse af europæiske 
og internationale klassifikationer, nationalregnskabssystemer, virksomhedsregistre og 
forskellige kategorier af statistikker. 
Europaaftalerne omfatter bestemmelser om samarbejde om udvikling af effektive og 
pålidelige statistikker i overensstemmelse med internationale standarder og klassifikationer. 
Hvidbogen indeholder ingen bestemmelser på dette felt. 
Sammendrag 
Sloveniens statistiske kontor er det centrale organ, der har til opgave at fremstille og udbrede 
officielle statistikker i Slovenien. 
Retsgrundlaget for de slovenske officielle statistikker er loven af 1995 om nationale 
statistikker. 
Vurdering af den nuværende og den fremtidige situation 
Den slovenske lovgivning er med enkelte undtagelser forenelig med de gældende standarder i 
Den Europæiske Union. 
Nogle spørgsmål vedrørende fortrolighed kræver en afklaring, og der forekommer mangler 
med hensyn til finansregnskaber, landbrugsstatistikker og udenrigshandelsstatistikker. 
Konklusion 
Slovakiet skulle være i stand til at opfylde EU-kravene vedrørende officielle statistikker i de 
kommende år. 
70 
3.4 Sektorpolitikker 
Industrien 
Fællesskabets industripolitik søger at forbedre konkurrenceevnen og således opnå bedre 
levestandard og højere beskæftigelse. Den tager sigte på at fremme tilpasningen til 
strukturændringer, skabe et initiativfrcmmende klima, udvikle virksomheder i hele 
Fællesskabet, fremme industrielt samarbejde og sørge for at udnytte innovationspolitikkens, 
forskningspolitikkens og den teknologiske udviklingspolitiks industrielle muligheder bedre. 
Fællesskabets industripolitik er horisontal. De horisontale ideer overføres til de enkelte 
sektorer ved hjælp af sektormeddelelser. Fællesskabets industripolitik er resultatet af en 
kombination af forskellige virkemidler fra en række af Fællesskabets politikker. Den omfatter 
både virkemidler med sigte på markedets funktion (produktspecifikation og markedsadgang, 
handelspolitik, statsstøtte og konkurrencepolitik) og foranstaltninger i forbindelse med 
industriens evne til at tilpasse sig forandringer (et stabilt makroøkonomisk klima, teknologi, 
uddannelse osv.). 
For at kunne klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Fællesskabet skal 
ansøgerlandenes industri have nået et bestemt konkurrencedygtighedsniveau på 
tiltrædelsestidspunktet. Det skal fremgå, at ansøgerlandene fører en politik, der tager sigte på 
åbne, konkurrenceprægede markeder, i overensstemmelse med Traktatens artikel 130 
("Industri"). Samarbejdet mellem Fællesskabet og ansøgerlandene inden for industri, 
investering, industriel standardisering og overensstemmelsesvurdering, således som dette er 
fastsat i Europaaftalen, er også en vigtig indikator for, at udviklingen går i den rigtige retning. 
Sammendrag 
Slovenien har en lille industrisektor i overensstemmelse med landets størrelse. Sloveniens 
samlede industriproduktion ligger i øjeblikkel på ca. 5,3 mia. ECU eller mindre end to gange 
Luxembourgs industriproduktion, og industriproduktionens andel af BNP er faldet fra 37% i 
1990 til 32% i 1995. Fremstillingssektoren udgøres af lidt mere end 8000 virksomheder, 
hvoraf mere end 90% er på private hænder; flere hundrede virksomheder er stadig "kollektivt 
ejede'". Der er endnu ikke iværksat nogen lovgivning for statsejede virksomheder, som udgør 
ca. 30% af den slovenske økonomi. Der er en høj koncentration, idet 570 firmaer står for 80% 
af industriebs arbejdspladser, omsætning og eksport. De vigtigste sektorer er kemiske 
produkter, elektroteknik og maskinindustri, biler, tekstiler og beklædning samt papir og træ. 
Slovenien har været i stand til at bygge på sin gamle position som det mest avancerede 
fremstillingscentrum i det tidligere Jugoslavien, da Sloveniens industri var specialiseret i at 
forarbejde råvarer og halvfabrikata fra de sydlige republikker. Efter uafhængigheden har 
genoprettelsen stort set været vellykket, og man er kommet godt over tabet af det tidligere 
jugoslaviske marked. Industrien er nu mere eksportorienteret og importsystemet er liberalt. 
Regeringen har forpligtet sig til yderligere liberalisering og fjernelse af tekniske 
handelshindringer. Horisontale støttepolitikker, især vedrørende små og mellemstore 
virksomheder, regionaludvikling og virksomheders målrettede forskning og udvikling, er 
stadig i en lidlig udviklingsfase. 
71 
Industriproduktionen bremsedes i 1995 og 1996 bl.a. af svag efterspørgsmål på nogle vigtige 
eksportmarkeder, den høje vekselkurs for tolaren og dårligere konkurrenceevne i form af 
arbejdskraftomkostninger. Andre faktorer er høje renter, restriktioner for udenlandsk kapital 
og langsom vedtagelse af lovgivning. Som følge heraf er investeringerne i og 
moderniseringen af industrien gået dårligere. Sektorer, der er særligt berørte er papir, tekstiler 
og beklædning, læder, levnedsmidler, jern og stål samt trykkerisektoren, medens andre 
sektorer som elektroteknik, forarbejdning af ikke-jernholdige metaller, kemiske produkter og 
træ fungerer forholdsvis godt. 
Privatiseringen af den slovenske industri er stødt på nogle vanskeligheder, selv om mange 
virksomheder er godt ledet og veludstyrede, først og fremmest på grund af den indviklede 
blanding af garantmetoden, mulighed for medarbcjderovcrtagelse og andre metoder. Der er 
endnu ikke gennemført privatiseringer af offentlige forsyningsselskaber. De direkte 
udenlandske investeringer er ret små (1% af BNP) til trods for, at den politiske risiko synes 
ringe. 
Sloveniens industri, vigtigste produktionssektorer i 1995 
Sektor Andel i % af Antal virk-
industricl somheder 
I1VT Andel i % 
af beskæf­
tigelse i 
industrien 
Forarbejdning af råvarer (stål, metallurgi, 18 
cement, glas, keramik, papir og træ) 
Maskiner og elektroteknik 15,5 
Tekstiler, beklædning, læder/fodtøj 9 
Levnedsmidler 7 
Biler 5 
Kemiske produkter 6 
Medicinalvarer 5,5 
Informalionstcknoloui 2,5 924 
1027 
624 
280 
I 
468 
12 
332 17,5 
20 
14 
6 
5 
5 
2 
2,5 
lait 100 
Industriproduktion udtrykt i % af BNP 32 100 
Sammenlignet med andre CØL er produktiviteten inden for basisindustrierne (metallurgi, stål, 
glas, keramik, træ, papir, cement) forholdsvis høj. Den industrielle struktur inden for disse 
sektorer er karakteriseret ved, at den største del er små og mellemstore virksomheder. Der er 
72 
ingen kapacitctsoverskud af betydning. Privatisering er langt fremskreden i de fleste af disse 
sektorer. 
Stålindustrien er lille og privatiseringen går langsomt. Slovenien har en forholdsvis høj 
specialiseringsgrad og en stærk eksportkapacitet inden for ikke-jernholdige metaller (især 
aluminium) men også inden for dæk og papir. 
Slovenien har en fordel fremfor sine CØL-naboer, fordi landet har mere moderne 
skovbrugsbaserede industrier, og dermed større direkte udenlandske investeringer, navnlig 
fra EU-virksomheder. Det er en lille sektor, men kvaliteten er ofte på EU-niveau (især for 
cellulose, papir og trykkeriapplikationer). Slovenien kan derfor anses for at være en 
kommende konkurrent til EU-producenter på nogle nichemarkeder inden for papirsektoren, 
hvilkel kan ses af den betydelige eksport. Den omfattende privatisering har bidraget 
væsentligt til denne positive udvikling. 
Tekstiler og beklædning: De Heste af virksomheder i denne sektor er små og mellemstore 
virksomheder, men produktionen er koncentreret på et par store (irmaer. Nettoinvestcringcrne 
inden for beklædning modsvares af desinvestering i tekstilsektoren, hvilket tyder på en øget 
specialisering længere henne i produktionskæden. Lønomkostninger er blandt de højeste i 
CØL (men stadig lavere end i EU). De direkte udenlandske investeringer fokuserer på nye 
teknologier og modernisering af udstyr. Tekstil/bekædningsindustrien er allerede integreret i 
den europæiske produktionskæde, navnlig på grund af den udbredte passive 
forædlingsproces, der er baggrunden for 75% af den totale beklædningseksport. 
Levnedsmiddelindustrien: Denne sektor er lille i forhold til markedets størrelse, meget 
opsplittet og svag. 
Den eneste producent af biler er en fransk bilfabrikants datterselskab. Sektoren for kemiske 
produkter er lille, og Slovenien har ingen større virksomheder inden for petrokemiske 
produkter. Der er dog en slor dækproducent, der er etableret som et joint venture mellem en 
tysk/øslrigsk producent, og som er på højeste tekniske niveau og storeksportør. 
Medicinalvareindustrien er en af de største i Centraleuropa. Produktionen er nærmest 
koncentreret på tre virksomheder. Ca. 75% af produktionen eksporteres, først og fremmest til 
de andre CØL. Slovenske firma er også begyndt at afsætte nogle generika på EU-markedet. 
Sektoren er helt harmoniseret med gældende EU-lovgivning, og der er indført beskyttelse af 
produktpatenter. Der er dog fortsat problemer med håndhævelse af dette. 
Informationsteknologisektoren er lille men i god form. Det er et resultat af det tidligere 
Jugoslaviens langfristede teknologiudviklingsprogram, som havde prioriteret elektronik i den 
nationale økonomiske udvikling. Slovenien har en bemærkelsesværdig tradition inden for 
elektriske og elektroniske forbrugerprodukter (både underholdningselektronik og 
husholdningsapparater) og en betydelig eksport til EU. Produktionen bygger hovedsageligt på 
licensaftaler med store multinationale selskaber. 
Udsigterne for efterspørgslen inden for IT-sektoren i Slovenien er positive. Den førende 
virksomhed inden for produktion af telekommunikationsudstyr kan sikkert fortsat deltage i 
den verdensomspændende ekspansion, da den leverer komponenter og enheder til store 
multinationale selskaber. 
73 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Den slovenske industri startede på et produktionsniveau, som var meget højere end i nogen af 
de andre ansøgerlande og kan på nuværende tidspunkt sikkert allerede sammenlignes med 
niveauet i nogle medlemslande. Udviklingen er dog gået langsomt i de seneste år på grund af 
et beskedent investeringsniveau og langsomme privatiseringer. Direkte udenlandske 
investeringer er blevet holdt nede på grund af begrænsninger vedrørende retten til at eje jord, 
kontrol med kapitalbevægelser og langsomme privatiseringer; de har hidtil kun udgjort 5% af 
de samlede investeringer, hvilket er et af de laveste niveauer i alle ansøgerlande. 
Medens ændringerne i ejendomsforholdet skrider frem i de fleste af de kollektivt ejede 
virksomheder, mangler de fleste stadig at gennemføre omstruktureringer. Hindringer er 
virksomhedernes underforsyning med kapital på grund af de mange medarbejderovertagelser 
og den høje realrente, som sigter mod at undgå store underskud på de løbende poster og at 
holde inflationen nede, men som bremser investeringer i virksomheder. De slovenske 
myndigheder er også nødt til at fastlægge en passende strategi for den fremtidige ledelse eller 
privatisering af statsejede virksomheder og offentlige forsyningsselskaber. Der skal 
fastlægges effektive forskrifter. Det er muligt at forbedre kvalitet og effektivitet af tjenesterne 
til den offentlige og den private sektor. Fortsatte prisliberaliseringer ville fremme en effektiv 
allokering af ressourcer yderligere. Udenlandske investeringer kunne spille en vigtig rolle ved 
forbedringen af konkurrenceevnen og effektiviteten. 
I begyndelsen af 1997 forelagde den slovenske regering sin nye strategi, der skal øge den 
slovenske industris konkurrenceevne, og som fastlægger en lang række foranstaltninger, der 
er forenelige med retningslinjerne i Traktatens artikel 130. Gennemførelsen er begyndt for 
nylig, selv om det delvis sker ved foranstaltninger, der er uforenelige med EU's regler om 
statsstøtte. Yderligere udvikling af industriens konkurrenceevne afhænger af både industriens 
og den slovenske regerings gennemførelse af strategien. 
Konklusion om industriens konkurrenceevne 
Det nuværende niveau og udsigterne for den slovenske industris konkurrenceevne fører til en 
positiv forventning om dens evne til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i 
Unionen på mellemlangt sigt. Der kan dog være problemer forbundet med visse stive 
arbejdsmarkedsstrukturer samt med de sektorer og virksomheder, som endnu ikke er 
omstruktureret. 
En vurdering af den gældende ret for den fri bevægelighed af industrivarer lindes i afsnittet 
om del indre marked. 
74 
Landbrug 
Den fælles landbrugspolitik har til formål at bevare og udvikle et moderne landbrug og 
derved sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, sikre forbrugerne rimelige priser 
på landbrugsprodukter og sikre varers frie bevægelighed inden for EF. Der lægges særlig 
vægt på miljøet og udviklingen af landdistrikterne. Den fælles landbrugspolitik forvaltes ved 
hjælp af forskellige markedsordninger. De er suppleret med bestemmelser om dyresundhed, 
plantesundhed og dyrs ernæring og med bestemmelser om levnedsmiddelhygiejne. Der findes 
også forskrifter inden for strukturpolitikken, som oprindelig blev udviklet med henblik på 
modernisering og udvidelse af landbruget, men hvor der i den senere tid lægges større og 
større vægt på miljøet og på en regional differentiering af strategien. Siden reformerne i 1992 
har en stigende del af landbrugsstøtten haft form af direkte støtte, der udbetales for at 
kompensere for nedsættelser af støttepriserne. 
Europaaftalen danner grundlag for landbrugshandelen mellem Slovenien og EF og har til 
formål al fremme samarbejdet om modernisering og omstrukturering af Sloveniens landbrug 
og agroindustri og om plantesundhcdsnormer. I perioden indtil denne aftale bliver ratificeret, 
regulerer interimsaftalen præferencehandelen med landbrugsprodukter. Hvidbogen omfatter 
veterinærkontrol, plantesundhedskontrol og foderkontrol tillige med bestemmelser om 
afsætningen af de enkelte varer. Formålet med denne lovgivning er at beskytte forbrugerne, 
folkesundheden og dyrs og planters sundhed. 
Sammendrag 
Landbrugets situation 
Landbrugsproduktionens værdi udgjorde i 1995 ca. 0,56% af værdien af 
landbrugsproduktionen i EU. 
Landbruget indtager en beskeden plads i Slovenien, når man ser på BNP, beskæftigelse og 
eksportindtægter. Landbrugssektoren spiller imidlertid en vigtig rolle som økonomisk og 
social stabilisator. Landbruget tegner sig for 4,3% af BNP og ca. 7% af beskæftigelsen. 
Omkring 92% af landbrugsjorderne er privatejede, mens staten ejer de resterende 8%. Der er 
156 000 bedrifter i Slovenien, hvoraf 82% dækker under 10 ha. Omkring 46 000 af disse 
bedrifter er "husholdningsbrug". Det slovenske landbrug står derfor over for en 
gennemgribende strukturel tilpasning, især inden for de sektorer, hvor der ikke anvendes 
prisstøtteforanstaltninger i EF (svineavl, fjerkræavl og ægproduktion). 
Ud af et samlet areal på 2 mio. ha er 50% dækket af skove, og ca. 39% er landbrugsland. 
Omkring 70% af landbrugslandet ligger i ugunstigt stillede bakke- og bjergområder, der 
hovedsagelig er udlagt til græsning. Kun 30% af landbrugsarealerne, dvs. 250 000 ha, er 
agerjord. 
De vigtigste markafgrøder er korn (45% af agerjorden), foderafgrøder (30%) og kartofler 
(10%). Landbrugsproduktionen er ligeligt fordelt mellem vegetabilske produkter (52%) og 
husdyravl (4X%). 
75 
Slovenien er nettoimportør af fødevarer og landbrugsprodukter (selvforsyningsgrad: 84%). I 
1995 producerede landet 535 000 tons korn, 449 000 tons kartofler, 65 000 tons sukker 
(inklusive importeret råsukker til forarbejdning), 700 000 hl vin, 590 000 mælk, 36 000 tons 
oksekød, 58 000 tons svinekød og 56 000 tons fjerkrækød. De vigtigste sektorer, der 
producerer et overskud til eksport, er vin, humle, fjerkræ og mejeriprodukter. 
Udenrigshandelen med landbrugsprodukter spiller dog en begrænset rolle i den samlede 
handelsbalance (4% af eksporten og 8,2% af importen). Den samlede landbrugsimport var på 
612 mio. ECU og eksporten på 262 mio. ECU. EF er en handelspartner af stigende betydning, 
hvad angår landbrugsprodukter (EU-15: 55% af importen og 30% af eksporten), men det 
tidligere Jugoslavien er stadig Sloveniens vigtigste eksportmarked (53% af eksporten i 1996). 
Agroindustrien er relativt velstruktureret og benytter for det meste de samme teknologiske 
metoder som den tilsvarende industri i EF, men den lider under en lav kapacitetsudnyttelse og 
bliver nødt til at tilpasse sig EU's kvalitetsnormer. 
Privatiseringsprocessen er imidlertid ikke afsluttet. Omkring 10% af sektoren er endnu ikke 
blevet privatiseret, herunder de vigtigste selskaber. 
Landbrugspolitikken 
Slovenien begyndte på at gennemføre sin egen landbrugspolitik i 1991. Denne politik blev 
styrket gennem vedtagelsen af strategien for landbrugsudviklingen i Slovenien i 1993, hvor 
der lægges særlig vægt på en bæredygtig udvikling i landdistrikerne og i landbruget under 
hensyntagen til sociale og økologiske aspekter. Støttepolitikken omfatter følgende 
hovedelementer: (i) prisstyring for mælk, sukker, hvede og mel, (ii) inputsubsidier, kredit- og 
investeringsstøtte, (iii) beskyttelse af de ydre grænser og eksportstøtte. 
Landbrugspriserne i Slovenien er generelt højere end i andre central- og østeuropæiske lande 
og ligger i de Heste tilfælde højere end den laveste pris, der er registreret på EU-markederne. 
Hvedepriserne er markant højere end EF-priscrne som følge af højere garanterede priser for 
brødhvede i Slovenien. 
De vigtigste landbrugspolitiske foranstaltninger i sektorer med markedsordninger modsvarer 
eller ligger tæt op ad Ef-strategierne. Imidlertid har en række sektorer nærmest ikke andre 
markedsinterventionsmekanismer end beskyttelse af udenrigshandelen. Udviklingen i 
landdistrikterne er et vigtigt led i den slovenske landbrugspolitik, og en række 
landbrugspolitiske foranstaltninger tager sigte på at udligne ugunstige produktionsbetingelser 
for landbrugere i bakke- og bjergområder og fremme økonomiske aktiviteter uden for 
landbruget som f.eks. produktion af forædlede specialitetsprodukter, turisme osv. 
Slovenien er i gang med at revidere sin landbrugspolitik med henblik på at tilnærme den EF's 
fælles landbrugspolitik. Det påregnes, at der gradvis vil blive indført direkte udbetalinger, 
f.eks. i form af indkomststøtte til landbrugerne, sideløbende med strategier for 
regionaludvikling og udvikling i landdistrikterne. I 1996 blev der vedtaget ændringer af 
prisstøtteforanstaltningerne for mælk. Direkte betalinger forventes iværksat i 1997 og skal 
træde i stedet for prispolitikken med støtte til mælkeproduktion i bjerg- og bakkeområder. 
Omkring 2% af statsbudgettet går til landbruget. Den nye regering påregner at afsætte en 
større del af budgettet til landbruget og at gennemføre landbrugspolitiske foranstaltninger, der 
76 
ligger tæt op ad EF's fælles landbrugspolitik (direkte betalinger, strategier for udvikling i 
landdistrikterne. 
Strategien for udenrigshandel er et vigtigt led i den slovenske politik for fødevarer og 
landbrug. I 1993 indførte Slovenien en ordning med tærskelpriser og variable importafgifter. 
Da Slovenien blev medlem af WTO, blev disse foranstaltninger ændret i overensstemmelse 
med betingelserne i GATT-overenskomsten. Slovenien har indgået forpligtelserne i GATT-
overenskomsten vedrørende indenlandsk støtte, markedsadgang og eksportsubsidier. 
Slovenien har indgået sine forpligtelser i ECU. De begrænsede eksportsubsidier, der har 
været anvendt indtil nu, skal gå til eksportfremmeforanstaltninger. Europaaftalen med 
Slovenien blev undertegnet i 1996. 
Slovenien er også medlem af CEFTA (den centraleuropæiske frihandelsaftale). 
Liberaliseringen af landbrugsmarkederne inden for CEFTA vil blive gennemført gradvis med 
henblik på at nå frem til en fuldstændig markedsintegration mellem de kontraherende parter i 
1999. 
Den slovenske samhandelspolitik tager også sigte på at opretholde og genoprette landets 
markeder i de tidligere jugoslaviske republikker. I den forbindelse er der blevet undertegnet 
en frihandelsaftale med den tidligere jugoslaviske republik Makedonien (FYROM). 
Slovenien er i gang med at indføre den lovgivning, der er redegjort for i hvidbogen. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Den slovenske regering er under pres for at foretage strukturelle justeringer i 
landbrugssektoren, især i bjergområderne og de dårligt stillede områder. For så vidt som 
Slovenien gennemfører sine målsætninger om at lægge sine strategier tættere op ad EF's 
landbrugspolitik i de vigtigste sektorer, skulle Slovenien ikke have større vanskeligheder ved 
at tilpasse sig EF's politikker. Vanskeligheder i forbindelse med det indenlandske budget og 
menneskelige ressourcer vil dog kunne sinke tilnærmelsesprocessen. 
Det vil s-ære nødvendigt at tilpasse en række markedsordninger, (i) Statsmonopolerne for 
korn-, oliefrø- og sukkersektoren må afvikles, (ii) Den slovenske sukkerpolitik må tilpasses 
EF-polilikken. (iii) Politikkerne for svinekød, fjerkrækød og æg svarer til EF-politikkerne, og 
disse sektorer er ikke nogen større hindring for tiltrædelse, medmindre et nyt lovforslag om 
indførelse af interventionspriser og offentlige interventionsopkøb inden for svinekødssektoren 
godkendes af parlamentet, (iv) Politikkerne for mejeriprodukter og oksekød afviger på flere 
punkter fra EF's politikker (kvoter for mejeriprodukter, ordninger med markedsprisnoteringer 
osv.). 
De vigtigste markedspolitiske instrumenter, som anvendes i EF, anvendes ikke i Slovenien. 
Der er her tale om nøgleinstrumenter såsom mælkekvoter, hovedelementerne i ordningen med 
markafgrøder (basisareal, jordudtagning, godtgørelser og præmier i husdyrsektoren) tillige 
med programmer for udvikling af landdistrikter og strukturer. Det vil kræve relativt 
avancerede administrative systemer at forvalte og føre kontrol med disse foranstaltninger, 
herunder et hensigtsmæssigt matrikelsystem og systemer til idenfikation og registrering af 
kvæg. 
77 
På delte stadium er det svært at forudse, hvordan støttepriserne for landbrugsprodukter i 
Slovenien vil udvikle sig i perioden fra nu af og frem til tiltrædelsen. Dette vil afhænge af en 
række faktorer, herunder den indenlandske økonomi, situationen på eksportmarkederne og 
udviklingen i prisstøtten i EU. Den slovenske regering har imidlertid bekendtgjort, at den har 
til hensigt at nedsætte støttepriserne og bevæge sig i retning af en mere målrettet direkte 
indkomststøtte. 
Et vigligt element i den slovenske landbrugspolitik er støtte til at nedbringe 
produktionsomkostningerne og indkomststøtte i dårligt stillede områder. Nogle af disse 
politikker, især direkte inputsubsidier, er i modstrid med gældende EF-ret, mens andre 
politikker (kredit- og investeringspolitikkerne) ligger inden for rammerne af EF's politikker 
for strukturudvikling. 
Fødevare forarbejdningssektoren vil nok komme til at mærke et fremtidigt medlemskab mest. 
Det er væsentligt, at der følges passende strategier for højere kvalitetsnormer og produktivitet 
i perioden forud for tiltrædelsen. Den øgede liberalisering af samhandelen som følge af 
regionale handelsaftaler vil sandsynligvis sætte gang i tilpasningsprocessen gennem øget 
konkurrence. 
Slovenien er i færd med at indføre de nøgleforanstaltninger, der er omtalt i hvidbogen. Hvis 
gennemførelsesprocessen fortsætter i samme tempo, vil de vigtigste dele af foranstaltningerne 
for det interne marked være på plads inden århundredeskiftet. På nuværende stade er det dog 
vanskeligt at vurdere, hvor langt Slovenien er kommet med tilnærmelsen til gældende EF-ret, 
og om de nødvendige inspektions- og kontrolinfrastrukturer er eller vil blive i stand til at 
sikre fyldestgørende håndhævelse af lovgivningen. 
På veterinærområdet er der sket en delvis tilnærmelse til og iværksættelse af gældende EF-
ret. De tidsplaner, der er blevet opgivet for godkendelse og iværksættelse af den afledte ret i 
de forskellige sektorer varierer fra 1997 til år 2000. Det er spørgsmålet, om den retlige 
struktur er fyldestgørende med henblik på effektiv ændring eller iværksættelse af EF's 
retsforskrifter. 
Under lilnærmelsesprocessen vil det blive nødvendigt med yderligere tilpasninger i 
forbindelse med HACCP (risikoanalyse af kritiske kontrolpunkter) og egenkontrol, 
overvågningsprogrammer, udryddelse af sygdomme, kontrolforanstaltninger i forbindelse 
med det indre marked (beskyttelsesforanstaltninger, licensordningen, veterinærkontrol, 
yderligere garantier, regionalisering), importordningen (godkendte tredjelande, godkendte 
virksomheder) samt identifikations- og registreringssystemet for husdyr (især når der er tale 
om meget små husdyrhold). Det er nødvendigt at opgradere faciliteterne på 
grænsctoldstederne og i veterinærlaboratorierne og at videreuddanne personalet. Det er 
nødvendigt at forbedre edb-systemet, identifikations- og registreringssystemet for husdyr og 
forarbejdningsinfrastrukturen. Slovenien vaccinerer stadig mod klassisk svinepest, og det er 
nødvendigt, at landet ophører med at vaccinere, men dette kan blive vanskeligt at 
gennemføre. 
Hvad angår frø og formeringsmateriale, plantesundhed, plantebeskyttelsesprodukter, 
pesticidrester og foderstoffer er lovgivningen ved at blive tilpasset. Det vil imidlertid være 
nødvendigt, at Kommissionen efterprøver, om lovgivningen gennemføres korrekt. 
78 
Det vil blive nødvendigt at indføre EF's handelsnormer for frugt og grøntsager. Tilpasningen 
af afsoningsbestemmelserne i lovgivningen for vin er stadig i en indledende fase. Slovenien 
er medlem af OIV (Det Internationale Vinkontor), og dets lovgivning er harmoniseret med 
OIV's resolutioner. 
Administrationen har begrænsede forvaltningserfaringer, og på nuværende stade synes den 
administrative struktur ikke at være i stand til at sikre fyldestgørende iværksættelse og 
håndhævelse af den gældende EF-ret. 
Konklusion 
Yderligere tilpasning til den gældende EF-ret er stadig nødvendig, selv om der er sket 
betydelige fremskridt, når del gælder vedtagelsen af de foranstaltninger, der er nævnt i 
hvidbogen. 
Der kræves en særlig indsats, hvad angår: 
- styrkelse af strukturpolitikken og politikken for udvikling i landdistrikterne 
- gennemførelse og håndhævelse af de veterinære og plantesundhedsmæssige krav og 
modernisering af virksomhederne, så de opfylder EF-normerne; dette er særligt vigtigt, når 
det gælder inspektions- og kontrolordningerne for beskyttelse af EU's ydre grænser 
- udbygning af de administrative strukturer for at sikre den nødvendige kapacitet til at 
iværksætte og håndhæve den fælles landbrugspolitiks bestemmelser 
- yderligere omstrukturering af den agro industriel le sektor for at øge dens konkurrenceevne. 
Hvis disse forbedringer realiseres, vil der ved tiltrædelse på mellemlang sigt ikke være 
problemer forbundet med al gennemføre EF's fælles landbrugspolitik på fyldestgørende 
måde. 
79 
Eiskexi 
Den fælles fiskeripolitik omfatter fælles markedsordninger, strukturpolitik, aftaler med 
tredjelande, forvaltning og bevarelse af fiskeressourcerne og videnskabelig forskning til støtte 
for disse aktiviteter. 
Europaaftalen indeholder bestemmelser om handel med fiskerivarer med Fællesskabet. 
Hvidbogen omfatter ingen foranstaltninger på dette område. 
Sammendrag 
Fiskerisektoren spiller ikke en vigtig rolle i landets økonomi. Langs Adriaterhavskysten er 
den lokalt af betydning, men som følge af de begrænsede fiskerimuligheder i Adriaterhavet 
vil den forblive lille. I 1995 fiskede 105 skibe 1911 t (hovedsagelig pilchard, ansjos, 
brisling). Der beskæftigedes kun 183 fiskere. 
Som handelspartner for Fællesskabet leverer Slovenien 0,05% af EU's samlede import 
(uanset oprindelse) af fiskerivarer og 2,0% af EU's import af fiskerivarer fra ansøgerlandene 
alene (målt i værdi). Hvad EU's eksport angår, aftager Slovenien 0,52% af Unionens samlede 
eksport af fiskerivarer og 6,2% af dens eksport af disse varer til ansøgerlandene (målt i 
værdi). 
I forarbejdningsindustrien (hvor der beskæftiges 300 mennesker) var produktionen på 2 285 t 
i 1995. Det vigtigste produkt er ansjoskonserves. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Sloveniens produktions- og udcnrigshandelstal er lave i forhold til de tilsvarende EF-tal og 
skulle følgelig ikke få nogen væsentlig effekt for Fællesskabet som helhed. 
Det bliver nødvendigt for Slovenien at oprette en fiskeriadministration, der kan gennemføre 
den fælles fiskeripolitik - især forvaltning af ressourcerne, førelse af et register over 
fiskerflåden, implementering af strukturpolitikken for sektoren, forvaltning af 
markedsordningen og indsamling af alle statistiske oplysninger - og EF's politik vedrørende 
sundheds-, hygiejne- og miljøspørgsmål. 
Konklusion 
Sektoren vil højst sandsynligt ikke frembyde problemer for en tiltrædelse. 
80 
Energi 
Hovedmålsætningerne med EU's energipolitik er ifølge Kommissionens hvidbog om "En 
energipolitik for Den Europæiske Union" bl.a. øget konkurrenceevne, 
energiforsyningssikkerhed og miljøbeskyttelse. Den gældende fællesskabsret på 
energiområdet består af bestemmelser i EF-traktaten og afledt ret vedrørende konkurrence og 
statsstøtte, det indre energimarked (herunder direktiver om elektricitet, 
prisgennemskuelighed, transitordninger for gas og el, fossile brændstoffer, licenser, 
beredskab inkl. forpligtelser om sikkerhedslagre, osv.), atomkraft, energieffektivitet og miljø. 
De transeuropæiske energitransmissionsnet og støtte til FTU inden for energi er også vigtige 
energipolitiske emner. Blandt igangværende arbejde er liberalisering af gassektoren, 
fællesskabslovgivning om energieffektivitet og auto-oil-programmet. 
Fællesskabsretten på det nukleare område bestod oprindeligt af Euratom-traktaten, men er nu 
blevet betydeligt mere omfattende og består af en række juridiske og politiske instrumenter, 
herunder internationale aftaler. Fællesskabsretten vedrører bl.a. sundhed og sikkerhed, 
herunder strålingsbeskyttelse, sikkerheden på kernekraftanlæg, affaldshåndtering, 
investeringer inkl. finansielle instrumenter under Euratom, fremme af forskning, et nukleart 
fællesmarked, forsyninger, sikkerhedsforanstaltninger og internationale relationer. 
Europa-aftalerne fastslår, at der skal etableres et samarbejde om en gradvis integration af de 
europæiske energimarkeder og ydes bistand inden for de relevante politiske områder. 
Hvidbogen om de associerede central- og østeuropæiske landes integration i EU's indre 
energimarked fremhæver behovet for, at de vigtigste direktiver om det indre marked 
gennemføres i fuldt omfang sammen med EF's konkurrenceret. På kerneenergiområdet 
omtaler hvidbogen forsyninger, kontrolforanstaltninger og transport af radioaktivt affald. 
Sammendrag 
Slovenien importerer over 70% af sit energiforbrug, især olie og gas (hhv. 30% og 10% af 
dets energibalance), men også fast brændsel og nukleart brændsel. De indenlandske 
ressourcer består primært af lignit (en alvorlig forureningskilde) og sub-bituminøse kul af lav 
kvalitet, som udgør 20% af energibalancen. Desuden har landet en del vandkraft, biomasse og 
uran (minedriften indstillet i 1990 og afvikling er i gang). 
Udvinding af faste brændsler fortsætter af strategiske grunde, men produktionen er allerede 
faldet kraftigt i de seneste år (i perioden 1985-1995 faldt lignitproduktionen fra 5,1 til 3,9 
mio. t og brunkulsproduktionen fra 2,6 mio. t til 1 mio. t). 
Afhængigheden af eksterne energikilder styres tilfredsstillende gennem spredning på flere 
importlande og gode netværksforbindelser. Elforsyningsnettet har været tilsluttet det 
vesteuropæiske UCPTE-net siden 1974. Olie og gas importeres både fra Rusland og fra andre 
kilder. Energieffektiviteten ligger 50% under EU-gennemsnittet, hvilket bl.a. kan henføres til 
historisk betingede lave priser, forældet og ineffektiv teknologi, og mangelfulde 
energipolitikker. 
En amerikansk trykvandsreaktor ved Krsko leverer 20% af Sloveniens elforbrug, og 50% af 
produktionen eksporteres til Kroatien. Kernekraftværket ejes af Slovenien og Kroatien i 
fællesskab, men tilsynet med det hører under et slovensk organ for nuklear sikkerhed, 
81 
Nuclear Sikkerheds administration, som hører under ministeriet for miljø og fysisk 
planlægning. Det ville være ønskeligt med en uafhængig tilsynsmyndighed, selv om det ikke 
er et krav i henhold til fællesskabsretten. Slovenien bør håndhæve dette princip, som 
fastsættes i Konventionen om Nuklear Sikkerhed, som landet har tiltrådt for nyligt. Der er 
foretaget investeringer for at sikre et højt nukleart sikkerhedsniveau. Eftersom 
kernekraftværket er opført på en brudlinje, har området været genstand for yderligere 
seismisk forskning. Der er en forskningsreaktor i drift ved Ljubljana. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
1996-dokumentet "En strategi for effektiv energiforbrug og -forsyning i Slovenien" stemmer 
overens med EU's energipolitik, og omhandler bl.a. markedsøkonomiske principper, større 
forsyningssikkerhed, miljøbeskyttelse og øget energieffektivitet. 
Rammerne for konkurrencen i energisektoren tilnærmes gradvist direktiverne om det indre 
energimarked, som de anvendes i forbindelse med EF's konkurrenceret. Vedtagelse af 
specifikke energilov må fremskyndes. 
Skønt der er foretaget kraftige prisforhøjelser, krydssubsidieres priserne på gas, el og 
opvarmning til husholdningerne af bl.a. sociale hensyn, og priserne er ikke 
omkostningsdækkende. Regeringens fastlagte politik består i at hæve priserne med 7% pr. år 
(i faste priser) og nå op på et niveau på ca. 80% af de gennemsnitlige EU-priser i år 2000. 
Energiselskaberne er for det meste statsdominerede monopoler, men der findes enkelte 
mindre og uafhængige energiproducenter. Der må indføres lovgivning om administration af 
offentlige værker inden for sektoren, således at man kan sikre effektiv styring af statsejede 
virksomheder og undgå konkurrenceforvridning. For at sikre, at virksomhederne kan være 
konkurrencedygtige fremover, må prisstigningerne målt i faste priser stemme overens med 
regeringens mål. 
Sloveniens nuværende beredskabslager (30 dages olieforbrug) opfylder ikke EU's 
beredskabskrav om olielagre til 90 dages forbrug. Såfremt der hurtigt vedtages den 
nødvendige lovgivning, ventes Slovenien at leve op til fællesskabsretten på mellemlang sigt. 
Omstruktureringen af sektoren for fremstilling af fast brændsel fortsætter. Der skal tages 
højde for de sociale og regionale følgevirkninger, mens statsinterventionerne skal vurderes i 
henhold til El*"s statsstøtteregler. 
Slovenien har taget skridt til at opfylde EU-lovgivningens bestemmelser om energieffektivitet 
(f.eks. energimærkning og effektivitetsnormer) og miljøbeskyttelse (f.eks. brændselskvalitet), 
men der er stadig meget, der skal gøres. I den forbindelse bør det bemærkes, at der kræves 
investeringer i Lendava-raffinaderiet, hvis det skal kunne konkurrere på et mættet europæisk 
marked. 
På basis af slovensk uran er der fremstillet brændselselementer i USA, hvor også berigningen 
i vidt omfang ligeledes er foretaget. Brugt brændsel fra reaktorerne sendes tilbage til USA. 
EU's forsyningssikkerhedspolitik om diversificering af forsyninger med nukleart materiale 
vil gælde for forsyningskontrakter, der indgås efter tiltrædelsen. Ud fra hensynet til 
82 
forsyningssikkerheden pa længere sigt i et udvidet EU må det anbefales, at Slovenien dækker 
i hvert fald en del af sit uranforbrug gennem kontrakter med længere løbetid. 
Det brugte brændsel fra Krsko lagres i værkets bassin, hvis kapacitet kan udvides. Midlertidig 
deponering i tørre beholdere kan også tages under overvejelse. Nogle af disse beholdere 
kunne lagres i Kroatien, som drager nytte af Krskos elproduktion. Slutdcponering af brugt 
brændsel er endnu ikke alklarel og bør derfor være genstand for yderligere undersøgelser. 
Regeringen er begyndt at henlægge midler, som skal dække omkostningerne ved 
nedlukningen af Krsko-værkel, når det lages ud afdrift. 
Ved tiltrædelsen skal Slovenien overholde Euratom-traktatens bestemmelser, herunder særligt 
bestemmelserne om forsyninger af nukleart materiale, det nukleare fællesmarked, 
kontrolforanstaltninger, sundhed og sikkerhed og internationale aftaler. Landet har endnu 
ikke tiltrådt samtlige relevante internationale aftaler på det nukleare område, herunder 
Retningslinjer for Leverandører af Nukleart Materiale og IAEA-bestemmelser om udvidet 
rapportering, og er endnu ikke medlem af Kerneenergiagenturet under OECD. Slovenien har 
imidlertid en ubegrænset konlrolovercnskomsl med IAEA. Der ventes ikke at være problemer 
med anvendelsen af fællesskabsretten på disse områder. Kernekraftværkets sikkerhed under 
drift må følges nøje og tilsynsmyndighedens uafhængighed må støttes. 
Konklusion 
Såfremt den nuværende indsats fortsættes ventes Slovenien at leve op til det meste af EU-
lovgivningen på energiområdet inden for nogle år. Foranstaltninger vedrørende 
monopoltilpasning, herunder import og eksport, netadgang, energiprissætning, beredskab 
inklusive opbyggelsen af de obligatoriske olielagre, statsinterventioner i sektoren for 
fremstilling af fast brændsel, energieffektivitet og brændselskvalitetsstandarder skal 
imidlertid følges nærmere. 
Der ventes ikke at være problemer med at leve op til Euratom-bestemmelserne, men 
Slovenien bør sikre tiltrædelse eller fuld gennemførelse af visse nukleare aftaler. Der må 
træffes passende forantaltninger vedrørende sikkerhedsstandarder, og der skal findes mere 
langsigtede løsninger hvad angår det radioaktive affald. 
83 
Transport 
Fællesskabets transportpolitik består af tiltag og initiativer inden for tre hovedområder: 
- kvalitetsforbedring gennem udvikling af integrerede og konkurrencedygtige 
transportsystemer på grundlag af avancerede teknologier, som også bidrager til opfyldelse 
af miljømæssige og sikkerhedsmæssige målsætninger 
- forbedring af det indre markeds funktion ved fremme af mere effektive og brugervenlige 
transporttjenester samtidig med, at valgmuligheder og sociale standarder sikres 
- udvidelse af den eksterne dimension, ved at man forbedrer transportforbindelserne til 
tredjelande og fremmer EU-virksomhedernes adgang til andre transportmarkeder (Den 
Fælles Transportpolitik, Handlingsprogram for 1995-2000). 
Europaaftalen rummer bestemmelser om tilnærmelse af lovgivningen til fællesskabsretlen og 
samarbejde med det formål at omstrukturere og modernisere transportområdet, at skabe bedre 
adgang til transportmarkedet, at lette transittrafikken og at nå frem til driftsmæssige 
standarder svarende til dem, der gælder i Fællesskabet. Hvidbogen fokuserer på 
foranstaltninger til opfyldelse af betingelserne for det indre marked inden for 
transportsektoren, herunder aspekter som konkurrence, harmonisering af lovgivning og 
standardisering. 
Sammendrag 
Slovenien har tradition for at være transitrute for trafikken til Grækenland og Lilleasien; og 
med henblik herpå er der blevet udviklet infrastruktur. De politiske forandringer i slutningen 
af firserne tillige med krigen i det tidligere Jugoslavien førte til en større omlægning af 
trafikstrømmene, med et kraftigt fald i den nordvest-sydøstgående trafik og en gradvis 
stigning i trafikken på sydvcst-nordøst-aksen, idet sidstnævnte trafik har måttet benytte en 
vejinfrastruktur, der ikke oprindeligt var bygget til så store trafikmængder. Fredsslutningen 
skulle gengive Slovenien dels funktion som transitrute mellem Grækenland og resten af 
Unionen, og der kan på ny komme slort pres på infrastrukturen. Slovenien er midt i 
gennemførelsen af el større program for investering i forbedringer af landets vejnet, for 
øjeblikket til fordel loi sydvcst-nordøst-aksen; det vil også være nødt til at forbedre 
grænseovergangsinfrastrukturerne, hvis disse skal kunne klare det stigende behov for 
transport til og fra Kroatien. Som transitland vil det forhold, at lande- og søgrænser til 
Kroatien endnu ikke er endeligt fastlagt, eventuelt kunne volde visse problemer. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
For så vidt angår gennemførelsen af det indre marked er Slovenien kommet langt med 
overtagelsen af den gældende fællesskabsret, selv om landet har været det sidste til at indgå 
en associeringsaftale med EF. Den slovenske sektor for international transport anvender 
allerede i vid udstrækning lignende regler som gælder i Unionen, eller er på vej til at anvende 
disse, især for lufttransport, søtransport, kombineret transport og vejtransport, både i form af 
gods- og passagerbefordring. Mangelen på lovfæstede regler om statsejede selskaber 
forhindrer imidlertid etableringen af en gennemsigtig markedsstruktur. For jernbanernes 
vedkommende bør den rent faktiske anvendelse af den gældende fællesskabsret vedrørende 
offentlig tjeneste og standardisering af regnskaberne overvåges igennem de nærmeste år. 
84 
Under forudsætning af, at de slovenske regler for vejafgifter kommer på linje med 
bestemmelserne i fællesskabsretten pîi delte område, og at der åbnes op for markedet for 
vejgodstransport, skulle Slovenien være i stand til hurtigt at blive integreret i del indre 
marked på transportområdet. 
Udviklingen af et integreret og konkurrencedygtigt transportsystem er et mål, som de 
slovenske myndigheder holder sig for øje; de to største problemer på dette område vil nok 
være at nå op på et fyldestgørende sikkerhedsniveau og at nå frem til en optimal udnyttelse af 
transportsystemet. Med hensyn til sikkerheden har Slovenien gjort tilfredsstillende 
fremskridt. Til gengæld synes opnåelsen af det andet mål: skabelsen af et sammenhængende 
transportsystem, at være et vanskeligere at opfylde; sandsynligvis vil Slovenien opleve en 
vedvarende stigning inden for vejtransporten, hvilket landet allerede søger at udligne ved at 
gøre en særlig indsats til fordel for anvendelsen af jernbanerne. 
Med hensyn til en forbedring af forbindelserne til Unionens medlemsstater og til nabolandene 
påregner Slovenien i tiden mellem 1995 og 1999 at investere ca. 2,2 mia. ECU over landets 
eget budget i de transportinfrastrukturer, der anvendes af den internationale transport, især til 
fordel for de transeuropæiske korridorer. Dette beløb svarer til ca. 2,9% af BNI, hvilket 
forekommer tilfredsstillende. 
Konklusion 
Slovenien har gjort tilfredsstillende og hurlige fremskridt med hensyn til overtagelsen af den 
gældende fællesskabsret på transportområdet. Under forudsætning af, at der gøres en 
yderligere indsats inden for vejgodstransporten (især markedsadgang og vejafgifter), samt at 
der opnås fremskridt med hensyn til den finansielle gennemsigtighed inden for 
jernbanesektoren - foranstaltninger, der ikke skulle være uoverkommelige at gennemføre - vil 
transportsektoren nok ikke volde nogen vanskeligheder med hensyn til overtagelsen af den 
gældende fællesskabsret vedrørende det indre marked. 
Til gengæld bør der drages omsorg for, at de nødvendige midier til etablering af grundlaget 
for det fremtidige transeuropæiske transportnet, der vil blive udvidet med de nyoptagne lande, 
vil være til stede. 
85 
Små og mellemstore virksomheder 
EU's virksomhedspolitik sigter mod at give de små og mellemstore virksomheder gunstige 
forhold at udvikle sig under i hele EU, at forbedre deres konkurrenceevne og fremme deres 
udvikling i EU og internationalt. Virksomhedspolitikken er kendetegnet ved en høj grad af 
subsidiaritet. Fællesskabets komplementære rolle er fastlagt i et flerårigt program for små og 
mellemstore virksomheder i EU. Programmet danner rets- og budgetgrundlag for EU's 
konkrete aktioner til fordel for de små og mellemstore virksomheder. Den gældende 
fællesskabsret har hidtil været begrænset til henstillinger inden for nogle konkrete områder, 
selvom lovgivningen inden forandre omrader (som f.eks. konkurrence, miljø og selskabsret) 
også har betydning for de små og mellemstore virksomheder. 
Europa-aftalen omhandler samarbejde om at udvikle og styrke de små og mellemstore 
virksomheder, særligt i den private sektor, gennem bl.a. information og bistand i retlige, 
administrative og skattemæssige anliggender. Hvidbogen indeholder ingen konkrete for­
anstaltninger. 
Sammendrag 
Små og mellemstore virksomheder udgør langt hovedparten af Sloveniens virksomheder. 
Siden 1988 nat private haft ret til at stifte egen virksomhed (virksomhedsloven og lov om 
håndværksvirksomheder). Privatiseringsprocessen, der nu befinder sig i den afsluttende fase, 
har ført til, at en række større industrielle virksomheder er blevet splittet op i en række 
middelstore selskaber. 
Økonomiministeriet har fremlagt en strategi, der bl.a. indeholder planer om at gennemføre en 
decentralisering, således at udviklingen af de små og mellemstore virksomheder overføres til 
det lokale plan. Det økonomiske kammer og håndværkerkammeret, som det er obligatorisk at 
være medlem af, er ligeledes til stede lokalt. 
Blandt de vigtigste tiltag hører skattelempelser for nystartede virksomheder i de første fire år 
og rabatter ved import af maskiner og råmaterialer fra udlandet (navnlig for 
eksportorienterede virksomheder). Der tilstås kreditgarantier gennem en fond for små og 
mellemstore virksomheder og også lokalt gennem kommunale fonde. Endvidere gives der 
støtte til uddannelsesforanstaltninger og fremstød i udlandet samt til oprettelse af forbindelser 
med sammenslutninger af mindre forretningsdrivende i nabolandene. Disse foranstaltninger 
vedrører selskaber med mindre end 50 ansatte, idet dette er den øvre grænse for, hvad der i 
Slovenien kategoriseres som små og mellemstore virksomheder. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Regeringen anerkender, at der er tale om visse svagheder i dens udviklingspolitik for de små 
og mellemstore virksomheder, navnlig hvad angår kohærensen og koordineringen mellem de 
forskellige handlingsprogrammer. Denne situation vil der forsøgt blive rettet op på i de 
kommende år. De små og mellemstore virksomheder udgør en vigtig fornyelse og har et stort 
eksportpotentiale for Slovenien. Udviklingen i landet fortjener opbakning, således at 
Slovenien med udgangspunkt i udviklingen af en konkurrencedygtig privat sektor, så hurtigt 
som muligt kan nå op på økonomisk niveau med EU. 
86 
De igangværende bestræbelser på at styrke de små og mellemstore virksomheder i perioden 
op til optagelsen må derfor fortsættes. 
Konklusion 
Der forventes ikke at ville blive særlige problemer i forbindelse med Sloveniens fremtidige 
deltagelse på dette område. 
87 
3.5 Økonomisk og social samhørighed 
Beskæftigelse og sociale anliggender 
Fællesskabets socialpolitik er blevel udviklet ved hjælp af en række forskellige instrumenter 
som f.eks. juridiske bestemmelser, Den Europæiske Socialfond og aktioner, der fokuserer på 
specifikke spørgsmål, herunder folkesundhed, fattigdom og handicappede. EF's regelværk 
omfatter sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, arbejdsret og arbejdsvilkår, lige 
muligheder for mænd og kvinder, koordinering af socialsikring for vandrende arbejdstagere 
samt tobaksvarer. Sociallovgivningen i Unionen har været karakteriseret af fastlæggelsen af 
minimumsnormer. Desuden er dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk niveau 
nedfældet i traktaten (artikel 118B), og i protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken 
henvises der til konsultation af arbejdsmarkedets parter og foranstaltninger med henblik på at 
lette dialogen mellem dem. 
Europaaftalen indeholder bestemmelser om tilnærmelse af lovgivning til fællesskabsretten og 
samarbejde om forbedring af standarder inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, 
arbejdsmarkedspolitikker og modernisering af socialsikringssystemet. Hvidbogen nævner 
foranstaltninger med henblik på en tilnærmelse inden for alle områder af regelværket. 
Sammendrag 
I Slovenien lindes der en hel del fagforeninger, herunder lire større fagforeninger. 
Arbejdstagerne er hovedsagelig repræsenteret af fire organisationer. På nationalt plan 
fungerer den tresidede sociale dialog udmærket. Den videre udvikling af den sociale dialog 
vil blive understøttet af den planlagte vedtagelse af en ny rammelov om 
arbejdsmarkedsforhold. 
Ifølge ILO's beregningsmetode var arbejdsløsheden i 1996 på 7,3%. Sloveniens tal for 
registreret arbejdsløshed er højere, men har en indbygget tendens til at overvurdere 
arbejdsløsheden. 
Slovenien har udviklet en regional arbejdsformidlingsstruktur til gennemførelsen af den 
aktive arbejdsmarkedspolitik. 
Slovenien har samme type finansieringsproblemer inden for socialsikring som dem, man 
støder på i de Heste europæiske lande. I 1994 var den del af BNP, der blev anvendt til 
socialsikring, med sine 25% tæt på den andel, der anvendes af mange medlemsstater. 
Medmindre der gennemføres en reform af det sociale forsikringssystem, vil statsbudgettet 
snart blive belastet af et stadig større underskud. Nogle af ændringerne af systemet vil 
imidlertid kunne øge risikoen for, at visse grupper falder igennem det sociale beskyttelsesnet. 
De sociale bistandsordninger, der skal fungere som en sidste løsning, er temmelig ringe. Der 
vil skulle gøres en fortsat indsats for at sikre, at der udvikles sociale 
beskyttelsesforanstaltninger. 
Den generelle situation i Sloveniens offentlige sundhedsvæsen er sammenlignelig med EU-
niveauerne. 
Vurdering af den nuværende og den fremtidige situation 
88 
I Slovenien er arbejdet med at tilnærme lovgivningen inden for sundhed Og sikkerhed stadig 
på begyndelsesstadiet. Selvom Slovenien ikke har angivet nogen tidsplan herfor, er processen 
med tilnærmelse til EU-regelværket i gang. Der vil skulle stilles sikkerhed for, at de 
eksisterende arbejdstilsynsstrukturer er uafhængige, i overensstemmelse med kravene i ILO-
konvention nr. 81. 
De overordnede principper i europæisk arbejdsret er allerede gennemført i det slovenske 
retssystem. Der vil dog stadig skulle foretages en række tilpasninger i forbindelse med 
beskyttelsen af arbejdstagere i tilfælde af virksomhedsoverdragelse og oprettelse af 
garantiinstitutioner til at beskytte arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens. Der 
er behov for mindre ændringer vedrørende kollektive afskedigelser, information af 
arbejdstagerne om de vilkår, der gælder for deres arbejdskontrakter, samt den gældende 
arbejdstidsordning. Selvom der allerede lindes en ordning med samarbejdsudvalg, vil den 
sociale dialog på virksomhedsniveau skulle udvikles. Man er ved at udarbejde en ny 
arbejdslov for at sikre fuld overensstemmelse med Fællesskabets regelværk. Generelt set bør 
videreførelsen af politikker til modernisering af arbejdsmarkedet anspores. 
De grundlæggende bestemmelser i EF-lovgivningen om ligebehandling af mænd og kvinder 
er omfattet af den slovenske lovgivning. Det er nødvendigt at tilpasse reglerne for 
forældreorlov. 
Hvad angår retten til fri bevægelighed for arbejdstagere, synes der ikke at være noget til 
hinder for, at Slovenien skulle kunne gennemføre bestemmelserne i regelværket på dette 
område. Indførelsen af retten til fri bevægelighed vil imidlertid kræve ændringer i den 
nationale lovgivning, navnlig med hensyn til adgangen til beskæftigelse og behandling uden 
nogen i nationaliteten begrundet forskelsbehandling. 
I forbindelse med socialsikring for vandrende arbejdstagere volder tiltrædelsen i princippet 
ikke større problemer, selvom del vil være nødvendigt at foretage visse tekniske tilpasninger. 
Et vigtigere punkt er den administrative kapacitet til at gennemføre de detaljerede 
koordinationsregler i samarbejdet med andre lande. Slovenien ser ud til at have mange af de 
administrative strukturer, der kræves til gennemførelsen af disse opgaver, men det vil være 
nødvendigt med yderligere forberedelse og uddannelse før tiltrædelsen. 
Direktiverne om advarselsmærkning af cigaretpakker og maksimalt tjæreindhold er endnu 
ikke gennemført i slovensk lovgivning. 
Konklusion 
På det socialpolitiske område har Slovenien allerede taget en række betydningsfulde skridt i 
forberedelserne til sit fremtidige EU-medlemskab. De sociale reformer bør videreføres og den 
sociale dialog bør udvikles. Hvis Slovenien fortsætter sine bestræbelser, vil landet 
sandsynligvis på mellemlang sigt kunne påtage sig forpligtelserne i forbindelse med EU-
medlemskab. 
89 
Regionalpolitik og samhørighed 
Ifølge traktatens afsnit XIV søger Fællesskabet at styrke samhørigheden, navnlig via 
strukturfondene. Slovenien skal indføre disse instrumenter effektivt og samtidig overholde de 
principper, målsætninger og procedurer, der gælder på tiltrædelsestidspunktet. 
I Europaaftalen er der bestemmelser om samarbejde om regionaludvikling og fysisk 
planlægning, bl.a. ved hjælp af udveksling af oplysninger blandt lokale, regionale og 
nationale myndigheder saml udveksling af embedsmænd og eksperter. Hvidbogen nævner 
ingen særlige foranstaltninger. 
Sammendrag 
Sloveniens samlede BNP er vokset støt siden 1993 og udgjorde i 1995 ca. 59 % af EU-
gennemsnittet. Arbejdsløsheden ser ud til at være faldet til ca. 7 % efter at være steget i 
gennemsnit med næsten 6 % om året i 1990-1995. 
Det nuværende retsgrundlag for Slovenien regionaludviklingsinitiativer er loven om 
stimulering af udviklingen i demografisk truede områder, der blev vedtaget i slutningen af 
1990, og som omfatter 61 % af landets område og 24,6 % af befolkningen. Ifølge denne lov 
er staten med til at finansiere udviklingsprojekter vedrørende infrastrukturer på lokalt plan, 
herunder offentlige tjenesteydelser og lån på lempelige vilkår til økonomiske aktiviteter 
(SMV). 
Der er for nyligt blevel fremlagt en lov om fremme af regionaludvikling til behandling i 
parlamentet, hvori der fastlægges tre problemområder, der kan sammenlignes med gældende 
EU-praksis (mål 1, 2 og 5b) samt et grænseområde inden for 10 km fra grænsen (med henblik 
på deltagelse i Interreg-Phare-programmer). I loven foreslås det, at der oprettes 
regionaludviklingsråd, og at der indføres et samlet edb-system. Den fysiske planlægning 
planlægges på lang og mellemlang sigt i det lokale selvstyres regi. 
Ministeriet for økonomiske forbindelser og udvikling har ansvar for regionaludvikling, mens 
ministeriet for miljø og fysisk planlægning tager sig af fysisk planlægning. Der er dannet 12 
planlægningsregioner, men de har ikke nogen valgte forsamlinger eller etablerede 
forvaltninger. Siden 1995 har lokalforvaltningerne været organiseret på grundlag af 147 
lokale myndigheder. I loven om offentlig forvaltning fastsættes de lokale organers beføjelser. 
Sloveniens finansiel le instrumenter til gennemførelse af regionaludviklingsinitiativer er 
begrænsede. Det er dog endnu ikke muligt at fastslå, hvor stor en del af Sloveniens samlede 
udviklingsudgifter der kan anses som sammenlignelige med EF's strukturpolitik. Der kan 
derfor ikke på nuværende tidspunkt laves cl pålideligt skøn over Sloveniens 
medfinansieringsevnc. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Der er en ny lov om regionaludvikling under forberedelse, og regeringen besluttede i 
november 1996 at nedsætte en tværministeriel taskforce vedrørende udvikling af en 
landsdækkende politik på dette område. 
90 
Ministeransvaret i forbindelse med regionaludviklingspolitik og fysisk planlægning skal 
imidlertid styrkes. Dertil kommer, at den institutionelle struktur er rudimentær med kun lidt 
koordinering mellem ministerierne. 
Der ser dog ud til, at der i Slovenien er en klar politisk bevidsthed om behovet for en 
regionalpolitik og for, at der etableres administrative og budgetmæssige procedurer til 
formidling af EU's strukturforanstaltninger. 
Konklusion 
Slovenien er i gang med et opbygge en regionaludviklingspolitik, der er tilpasset landets 
regionale forskelle. I betragtning af Sloveniens størrelse bør regionalpolitikken indgå i den 
nationale udviklingsstrategi. Skønt der fortsat er bestemmelser, der mangler at blive 
gennemført, synes Sloveniens kapacitet på det administrative område tilstrækkelig til at 
kunne gennemføre integrerede regionaludviklingsprogrammer. Med de fornødne ændringer 
skulle Slovenien således på mellemlang sigt kunne blive rede til at anvende 
fællesskabsbestemmelserne og effektivt formidle støtten fra EF's strukturpolitik. 
91 
3.6 Miljø og livskvalitet 
Miljø 
Fællesskabets miljøpolitik, der udledes af traktaten, sigter mod bæredygtighed baseret på 
integrering af miljøbeskyttelse i EU's sektorpolitikker, forebyggende indsats, forureneren 
betaler princippet, bekæmpelse af skader ved kilden og delt ansvar. 'L'acquis communautaire' 
(Fællesskabets regelværk) omfatter omkring 200 retsakter, der dækker en lang række 
spørgsmål, herunder vand- og luftforurening, forvaltning af affald og kemikalier, 
bioteknologi, strålingsbeskyttelse og naturbeskyttelse. Medlemsstaterne skal sikre, at der 
foretages en vurdering af virkninger på miljøet, inden der gives tilladelse til visse offentlige 
og private projekter. 
Ifølge Europaaftalen skal Sloveniens udviklingspolitik ledes af princippet om bæredygtig 
udvikling og bør fuldt ud inddrage miljøhensyn. Den fastlægger ligeledes miljø som et 
område for bilateralt samarbejde samt for tilpasning af landets lovgivning til Fællesskabets. 
Hvidbogen dækker kun en mindre del af retsakterne på miljøområdet, nemlig produktrelateret 
lovgivning, der er direkte forbundet med varers fri bevægelighed. 
Sammendrag 
Der er ingen særlige miljømæssige 'hot spots' i Slovenien. Der er imidlertid vigtige, og i 
nogle tilfælde voksende, problemer hovedsagelig med hensyn til vandkvalitet og 
affaldsforvaltning, men også til luft- og jordforurening. 
Overflade- og grundvandskvalitet er blevet ringere i de senere år på grund af spildevand fra 
landbrugsmæssig afstrømning, udledning af ubehandlet kommunalt og industrielt spildevand 
samt udslip fra industrielle og kommunale lossepladser. Drikkevandskvaliteten er lav, og der 
foretages kun i ringe omfang spildevandsbehandling; Slovenien overvejer at iværksætte 
foranstaltninger for at forbedre situationen. Affaldsforvaltning er et andet område, der giver 
årsag til stigende bekymring; her skyldes problemerne det hurtigt voksende ubehandlede 
industrielle og kommunale affald og udslip fra ukontrollerede lossepladser. Kraftværker og, i 
stigende grad, bytrafik er hovedårsagerne til luftforurening, der er særlig alvorlig i Ljubljana­
området. Sur regn er i den seneste tid blevet et større problem. Udbredt anvendelse af 
gødningsstoffer og pesticider i landbruget bidrager til jordbundsforurening. Slovenien har en 
usædvanlig rig biodiversitet, men erosion volder bekymring. 
Slovenien har en miljørammelovgivning (miljøbeskyttelsesloven af 1993), hvis mål og 
principper sigter mod bæredygtig udvikling. Der findes ligeledes forskrifter for luft- og 
vandforurening, men der er ingen lovgivning for affaldsforvaltning, skønt regeringen for 
nylig vedtog en omfattende strategi for dette område. Alt i alt er landet bagud med afledt 
lovgivning om gennemførelse og håndhævelse. 
De finansielle ressourcer afsat til miljøsektoren er meget begrænsede, langt under EF-
gennemsnittet, og under de investeringskrav som de slovenske myndigheder anslog for 
gennemførelse af deres nationale miljøhandlingsprogram. De økonomiske instrumenter 
omfatter den økologiske udviklingsfond og en ordning for bøder og tilladelser. 
92 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Sloveniens miljølovgivning er begyndt at bevæge sig i retning af EF's, men der mangler 
stadig en del sektorbestemt og håndhævelsesmæssig lovgivning, og der er utilstrækkelige 
oplysninger om graden af overholdelse af nyere lovgivning. Desuden synes Slovenien ikke at 
have strukturer til at sikre miljølovgivningens og -politikkens overensstemmelse med 
Unionens. Kritisk for fremskridt med hensyn til at opnå formel overensstemmelse med 
regelværk vil være vedtagelse i alle miljøsektorer af afledt lovgivning for gennemførelse, der 
er fuldstændig i overensstemmelse med den eksisterende rammelovgivning. 
Med hensyn til hvidbogsforanstaltninger på miljøområdet (både fase I og fase II) er den 
slovenske lovgivning delvis kompatibel på de fleste områder, men der er huller hvad angår 
lovgivning om affaldsforvaltning, kemiske stoffer og støj. 
Niveauerne i øjeblikket af indholdsmæssig overensstemmelse ligger stadig under EF-
normerne på nøgleområder - industri- og energisektor, kommunalt affald og farligt affald. 
Sloveniens koncentrering om vandkvalitet har medført relativ forsømmelse af 
overensstemmelse med andre dele af gældende fællesskabsret, herunder produktrelaterede 
direktiver og affaldsdirektiver. Miljøproblemerne i landbrugssektoren skal behandles. Der 
burde lægges særlig vægt på hurtig gennemførelse i national lov af rammedirektiverne om 
luft, affald, vand og direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening 
(IPPC) samt opstilling af finansieringsstrategier for lovgivning i vand-, luft- og 
affaldssektorerne, der kræver betydelige investeringer. 
Nøgleforanstaltninger med henblik på betydeligt at forøge de indholdsmæssige 
overensstemmelsesniveauer ville omfatte en større indsats med hensyn til at hæve 
håndhævelsesniveauet, forøge det nationale budget for miljøinvestering, opløse 
administrative og parlamentariske flaskehalse med hensyn til udarbejdelse af ny lovgivning 
og yderligere udvikle økonomiske instrumenter. Landets tiltrædelsesstrategi for miljøområdet 
burde omfatte tidsplaner for gennemførelse af EF's miljølovgivning og starte med 
gennemførelse af blandt andre ovennævnte ramme- og IPPC-direktiver. 
Konklusion 
Fuldstændig gennemførelse af EF's miljølovgivning i Slovenien kan forventes på mellemlang 
sigt, hvis de nuværende planer for ny rammelovgivning og afledte 
gennemførelsesbestemmelser realiseres, og hvis det nationale miljøhandlingsprogram og 
miljøtiltrædelsesstrategien vedtages hurtigt. Effektiv overholdelse af en række retsakter, der 
kræver høje investeringsniveauer og betydelig administrativ indsats (f.eks. lovgivning om 
spildevandsbehandling, drikkevand, aspekter af affaldsforvaltning og luftforurening), vil 
imidlertid kun kunne opnås på lang sigt, og det vil kræve en betydelig forøgelse af 
miljøinvesteringerne samt en væsentlig indsats for at udbygge den administrative kapacitet. 
93 
Forbrugerbeskyttelse 
Den gældende fællesskabsret omfatter beskyttelse af forbrugernes økonomiske interesser 
(herunder kontrol med vildledende reklame, prisangivelse, forbrugerkredit, urimelige kon­
traktvilkår, fjernsalg, pakkerejser, salg uden for forretningslokalerne og timeshare) samt 
generel produktsikkerhed og produktsikkerhed inden for områderne kosmetik, tekstilbe­
tegnelser og legetøj. 
Europa-aftalen omhandler tilnærmelse af lovgivningen samt samarbejde med henblik på at 
skabe fuld kompatibilitet mellem forbrugerbeskyttelsessystemerne i Slovenien og EU. 
Hvidbogens fase I-foranstaltninger fokuserer på forbedring af produktsikkerheden, herunder 
for kosmetik, tekstilprodukter og legetøj, og på beskyttelse af forbrugernes økonomiske 
interesser, herunder bl.a. på bestemmelser om vildledende reklame, forbrugerkredit, urimelige 
kontraktvilkår og prisangivelse. Fase li-foranstaltningerne vedrører pakkerejser, salg uden for 
forretningslokalerne og timeshare. Desuden vil der skulle tages hensyn til EU-lovgivning, der 
er vedtaget for nylig (fjernsalg), eller som snart bliver det (sammenlignende reklame, 
prisangivelse). 
Sammendrag 
Slovenien har endnu ikke laet nogen forbrugcrbcskyttelseslov, men parlamentet har haft et 
lovforslag til behandling i liere år. I september 1996 oprettede regeringen et 
forbrugerbeskyttelseskontor, der dog hidtil synes at have manglet de fornødne ressourcer. 
Ministeriet for økonomiske forhold og udvikling har det overordnede ansvar for 
koordineringen af forbrugerpolitikken. Ministeriet og den slovenske forbrugerforening 
sammensætter hvert år i fællesskab det lovgivningsprogram inden for forbrugerbeskyttelse, 
regeringen skal vedtage. Forbrugerne er repræsenteret ved den slovenske forbrugerforening, 
der blev oprettet i juni 1990 som en uafhængig, ikke-statslig, almennyttig organisation. 
Foreningen er så stærk, at andre forbrugerbevægelser har svært ved at få fodfæste. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Forslaget til en forbrugerbeskyttelseslov synes at være godt på vej til at blive vedtaget, men 
der skal dog endnu foretages nogle ændringer og vedtages nogle nye bestemmelser før den 
slovenske lovgivning kommer på fuld højde med EF's standard på forbrugerområdet. 
Hvad angår beskyttelsen af forbrugernes økonomiske interesser, ser det ud til, at prisangivelse 
og vildledende reklame kun til dels vil blive reguleret af det slovenske forslag til en 
forbrugerbeskyttelseslov. Medens bestemmelserne om "særlige former for salg" giver 
forbrugerne en slørre beskyttelse end I vi*-direktivet, skal bestemmelserne om urimelige 
kontraktvilkår gøres klarere. Der er store huller inden for områderne forbrugerkredit, 
pakkerejser og timeshare, hvor der kun synes at være få eller slet ingen lovgivningstiltag. 
Den slovenske lov om produktsikkerhed synes kun at have et begrænset anvendelsesområde i 
forhold til EF-bestemmelserne, og det er usandsynligt, at forslaget til forbrugerbe-
skyttelsesloven vil indeholde nye eller bredere bestemmelser om beskyttelse af forbrugerne 
på dette område. Hvad angår kosmetik, er hovedproblemet i forbindelse med den forventede 
nye lov om kosmetiske produkter, hvordan produkterne defineres. For tekstilbetegnelser og 
legetøjs sikkerhed forventes der vedtaget nye love på linje med EF-direktiverne. 
94 
Der vil i forbindelse med indførelsen af den gældende fællesskabsret blive brug for udvikling 
af en stærk og ualhængig forbrugerbevægelse med støtte fra de offentlige myndigheder. 
Konklusion 
På trods af den utilfredsstillende retlige situation synes udsigterne til at lovgivningen på 
mellemlang sigt bliver tilnærmet den gældende fællesskabsret at være gode, hvis indsatsen 
fortsættes. Men der skal gøres et stykke arbejde for at bringe den nationale lovgivning på linje 
med den gældende fællesskabsret. Slovenien skal således hurtigst vedtage lovforslaget om 
forbrugerbeskyttelse samt en række andre ændringer, der har til formål at styrke forbru­
gerbeskyttelsen, herunder især den generelle produktsikkerhed. 
95 
3.7. Retlige og indre anliggender 
Den nugældende ret 
Det vigtigste grundlag for gældende lovgivning inden for retlige og indre anliggender (RIA) 
er det samarbejde, der omhandles i afsnit VI (artikel K) i traktaten om Den Europæiske 
Union, dvs. tredje søjle, men der er en snæver forbindelse til visse bestemmelser og 
foranstaltninger under traktatens første søjle (EF-traktaten). 
Den væsentligste del af EU-samarbejdet om retlige og indre anliggender omfatter asyl, 
kontrol af EU's ydre grænser og indvandring, toldsamarbejde og politisamarbejde med 
henblik på forebyggelse og bekæmpelse af alvorlig kriminalitet, herunder narkotikahandel, 
samt civil- og strafferetligt samarbejde. EU-traktaten fastsætter de vigtigste principper for 
dette samarbejde og henviser specielt til Den Europæiske Konvention om 
Menneskerettighederne og Genève-konventionen (1951) om Flygtninges Retsstilling. I øvrigt 
er denne traktat, uden at det specielt nævnes, baseret på en række internationale konventioner, 
der er relevante for den, især fra Europarådet og FN, samt på Haag-konferencen. Indholdet af 
lovgivningen under tredje søjle er forskelligt fra indholdet af første søjle, idet den består af 
konventioner, fælles aktioner, fælles holdninger og resolutioner (herunder godkendte 
elementer af udkast til instrumenter, som er under forhandling). Rådet har indgået en række 
EU-konvenlioner (bl. a. Dublin-konvchtioncn fra 1990 og konventioner om udvisning, 
bedrageri og EUROPOL). Disse er nu ved at blive ratificeret af de nationale parlamenter, 
medens adskillige andre konventioner, f. eks. om de ydre grænser, er på forskellige 
forhandlingsstadier i Rådet. Lovgivningen inden for RIA kræver i høj grad praktisk 
samarbejde, vedtagelse af lovgivning og en effektiv gennemførelse af denne. 
Den nye traktat 
De nuværende samarbejdsrammer bliver i stort omfang udvidet for flere af de ovennævnte 
emner, når den traktat, der blev resultatet af regeringskonferencen i Amsterdam, træder i 
kraft. 
Således bekræftes det i den nye traktat, at Unionen skal udvikles til et område med "frihed, 
sikkerhed og retfærdighed", og disse emner samt den fri bevægelig for personer, 
asylspørgsmålet, og indvandringen bliver til fællesskabsanliggender. 
Specielt med hensyn til den fri bevægelig for personer skal Schengen-aftalen ifølge den nye 
traktat integreres i Den Europæiske Union, og alle kommende medlemmer af EU skal 
acceptere gældende bestemmelser i denne aftale. 
Yderligere skal politisamarbejdet og det strafferetlige samarbejde styrkes ifølge den nye 
traktat. 
Europaaftalen og Hvidbogen 
Europaaftalen omfatter bestemmelser om samarbejde om bekæmpelse af narkotikamisbrug og 
hvidvask af penge. 
96 
Hvidbogen gar ikke direkte ind på spørgsmål under tredje søjle, men der er henvisninger til 
første søjle, bl. a. til hvidvask af penge og fri bevægelighed for personer, som er snævert 
forbundet med RIA. Der henvises også til Bruxelles- og Romkonventionerne. 
97 
Oversigt 
Almindelige forhåndsbetingelser for samarbejdet om RIA 
Slovenien blev medlem af Europarådet i 1993 og har ratificeret de vigtigste instrumenter 
vedrørende menneskerettighederne. Det fastsættes i forfatningen, at domstolene skal være 
uafhængige i overensstemmelse med retsstatsprincipperne. 
De institutionelle reformer inden for RIA skrider tilfredsstillende frem, selv om der hersker 
en vis tvivl om retsvæsenets effektivitet og funktion, forfatningen sikrer beskyttelse af 
personoplysninger på linje med EU-kravene, og Slovenien har ratificeret konventionen om 
beskyttelse af personoplysninger af 1990. En ny lov er under forberedelse, som skal 
modernisere beskyttelsesordningen, (se også det særlige punkt om det indre marked). 
Asyl 
Slovenien er part i Genève-konventionen og 1967-protokollen. I øjeblikket reguleres 
asylloven over den generelle udlændingelov, men en ny asyllov, der opfylder EU's krav, og 
som omfatter både socialhjælp og ansøgningsprocedurer, er under forberedelse. Der har været 
meget får asylansøgninger, men ca. 8,000 midlertidige flygtninge fra det tidligere Jugoslavien 
har faet bevilget midlertidig beskyttelse. Den slovenske parlament vedtog i april 1997 en lov 
om midlertidigt ophold som flygtning. 
Indvandring/grænsekontrol 
Der var 190 millioner grænsepassager i 1995, hvoraf 4,200 afsløredes som ulovlige. 
Indvandrerne kommer fra Rumænien, Sri Lanka, Tyrkiet og Kina. Slovenien følger EU's liste 
over tredjelande, for hvilke der kræves visum, og anvender EU's standardvisumformat. 
Opholds- og indvandringsspørgsmål vedrørende udlændinge reguleres af udlændingeloven af 
1991. Tilbagetagelsesaftaler er indgået med Østrig, Benelux, Frankrig, Grækenland, Ungarn, 
Kroatien, Schweiz, Slovakiet, Rumænien, og Canada. Grænseforvaltningen er grundig og 
effektiv. 
Politisamarbejde 
Organiseret kriminalitet findes i Slovenien inden for våbensmugling, handel med kvinder, 
prostitution, pengehvidvask, biltyverier og narkotikasmugling. Lovgivningen er blevet 
skærpet for bedre at komme den organiserede kriminalitet til livs, og der er blevet oprettet 
specialenheder. Deres erfaringsniveau er begrænset, men effektiviteten er stigende. Slovenien 
har underskrevet konventionen om hvidvask af penge af 1990 (se også det særlige punkt om 
det indre marked). Slovenien oplevede isolerede tilfælde af politisk terrorisme ved 
afslutningen uf uafhængighedskrigen, men der har ikke for nylig været terroristhandlinger. 
Slovenien ei bekymret for, at landet skal blive brugt som base for international terrorisme. 
Det er ikke part i de vigtigste internationale konventioner til bekæmpelse af terrorisme, men 
straffeloven dækker terroristaktivitet. 
Narkotika 
98 
Slovenien er et stort transitland for narkotika. Betydelige mængder heroin er i de seneste år 
blevet beslaglagt. Den indenlandske efterspørgsel er stigende. Slovenien har tilsluttet sig de 
vigtigste internationale narkotikakonventioner. Der er vedtaget nationale lovindgreb til 
efterforskning af narkotikasager, og der er oprettet narkotikaspecialenheder.Retssamarbejde 
Slovenien har ratificeret de vigtigste strafferetlige konventioner og har indført retsprocedurer 
med henblik på strafferetligt samarbejde. Landet er part i en række af Haag-konventionerne 
og er ligeledes ved at udvikle et iværksættelsesapparat i civilretssager. Det slovenske 
retsvæsen og retssystemet som sådan mangler generelt erfaring og er ineffektivt. Der er behov 
for reformer og for udvikling af de menneskelige ressourcer, for at det kan fungere effektivt. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Der er stadig en række mangler i Sloveniens lovgivning, men på de Heste områder er 
lovgivning enten under forberedelse eller allerede vedtaget. Det prioriteres højt i den 
nærmeste fremtid at lå vedtaget den resterende lovgivning, særlig med henblik på 
internationale konventioner, og specielt pa strafferctsområdet, samt at få udviklet retssystemet 
og de institutioner, der beskæftiger sig med organiseret kriminalitet. På immigrationsområdet 
er det vigtigt at få udarbejdet og gennemført den nye asyllov, således at EU-retten kan 
overholdes fuldstændig. 
Konklusion 
Slovenien har generelt vist, at det kan gøre fremskridt på afgørende områder inden for RIA, 
især med hensyn til indvandring og grænsekontrol. Hvis der også sker fremskridt i andre 
spørgsmål, særlig inden for retssystemet, hvis EU-asylretten efterkommes fuldtud og endelig 
hvis der sker en udvikling af instrumenterne til bekæmpelsen af den organiserede 
kriminalitet, kan Slovenien i løbet af få år leve fuldstændig op til gældende og kommende 
EU-ret på RI A-området. 
99 
3.8 Eksterne politikker 
Handel og internationale okonomiskc forbindelser 
Regelværket på dette område består primært af Fællesskabets multilaterale og bilaterale 
handelspolitiske forpligtelser samt dets autonome instrumenter til beskyttelse af handelen. 
Europaaftalen indeholder på adskillige områder bestemmelser, hvori det kræves af parterne, 
at de handler i overensstemmelse med WTO/GATT-principperne eller andre relevante 
internationale forpligtelser. 
Hvidbogen indeholder ikke nogen bestemmelser på dette område. 
Sammendrag 
Slovenien har udviklet en åben, handelsorienteret økonomi og er medlem af 
Verdenshandelsorganisationen (WTO). Ved tiltrædelsen vil Slovenien skulle opfylde 
forpligtelserne under de piurilaterale WTO-aftaler, som Fællesskabet er part i. 
Slovenien opretholder i øjeblikket kvantitative restriktioner for import af tekstilvarer og 
beklædningsgenstande. Ved tiltrædelsen vil Slovenien skulle anvende Fællesskabets 
kvantitative kontingentering. De slovenske myndigheder har forpligtet sig til gradvis at fjerne 
disse restriktioner, således at de forventes at være helt afskaffet i 2005. Ved tiltrædelsen vil 
Fællesskabets tekstilpolitik blive udvidet til at omfatte Slovenien; på tiltrædelsestidspunktet 
vil de EF-restriktioncr, der opretholdes, skulle tilpasses med en passende mængde for at tage 
hensyn til Sloveniens tiltrædelse. 
Vurdering af den nuværende og den fremtidige situation 
Ved tiltrædelsen vil Slovenien skulle anvende EF's fælles toldtarif og bestemmelserne om 
udenrigshandel i den fælles landbrugspolitik. Efter Uruguay-runden vil det vejede gennemsnit 
for mestbegunstigelsestold for industriprodukter være 10,9% for Slovenien og 3,6% for 
Fællesskabet. 
Slovenien bor i sine forbindelser med internationale organisationer sørge for, at dets 
handlinger og forpligtelser er i overensstemmelse med Europaaftalen, og sikre, at det som 
medlem af fællesskabet indgår sine fremtidige forpligtelser på harmonisk vis. 
Ved tiltrædelsen vil Slovenien blive part i Fællesskabets forskellige præferenceaftaler. 
Præferencen I taler mellem Slovenien og tredjelande vil generelt set skulle afsluttes ved 
tiltrædelsen. 
Hvad angår handel med tjenesteydelser og etablering, har Slovenien søgt at sikre, at dets 
multilaterale forpligtelser under GATS i videst mulig udstrækning er forenelige med 
Fællesskabets forpligtelser; Slovenien har erklæret sig rede til at finde en løsning på de 
eventuelle betydningsfulde uoverensstemmelser, der alligevel måtte opstå. 
100 
Slovenien vil ved tiltrædelsen skulle ophæve sin nationale lovgivning vedrørende 
instrumentel til beskyttelse af handelen og derefter anvende EF-lovgivningen på dette 
område. 
Erfaringerne fra tidligere tiltrædelser har vist, at den automatiske udvidelse af de eksisterende 
antidumping foranstaltninger til også at omfatte nye medlemsstater får tredjelandene til at 
rejse problemer med hensyn til denne fremgangsmådes forenelighed med de relevante WTO-
bestemmelscr. Del har også vist sig, at der ved tiltrædelse åbnes mulighed for omgåelse af de 
foranstaltninger, der er vedtaget af Fællesskabet inden for rammerne af instrumenterne til 
beskyttelse al handelen. Det sker, når væsentlige mængder af et produkt, der er omfattet af 
foranstaltninger. forud for tiltrædelsen eksporteres til den fremtidige medlemsstats 
territorium, hvorefter de ved tiltrædelsen automatisk overgår til fri omsætning i det udvidede 
toldområde. Der vil i fasen forud for Sloveniens tiltrædelse skulle tages fat om disse to 
problemer. 
Slovenien er part i én af de fire ordninger om ikke-spredning af masseødelæggelsesvåben og 
er i færd med at ratificere en anden. I øjeblikket er varer med dobbelt anvendelse ikke 
underlagt eksportkontrol under den slovenske lovgivning. Våbeneksport er kontrolleret. Det 
er tvivlsomt, hvorvidt Slovenien vil være i stand til at overholde EF-lovgivningen ved 
tiltrædelse, eftersom det er nødvendigt al gennemføre effektiv kontrol. Slovenien bør 
omgående lage fat på dette hastende spørgsmål. 
Konklusion 
Slovenien er godl stillet med hensyn til at kunne opfylde Fællesskabets krav på dette område i 
løbet af de nærmeste år, forudsat navnlig at problemet med behovet for eksportkontrol af 
varer med dobbelt anvendelse løses hurtigt. 
101 
Udvikling 
Den gældende fællesskabsret på udviklingsområdet udgøres i hovedsagen af Lomé-
konventionen, som løber indtil i begyndelsen af 2000. 
Hverken Europaaftalen eller hvidbogen indeholder bestemmelser på dette område. 
Sammendrag 
Slovenien har ingen præferencehandelsaftaler med AVS-landene, og der anvendes ingen 
GSP-ordninger. Slovenien indrømmer ikke toldfri adgang. 
Slovenien har ikke noget budget for udviklingsbistand, skønt landet har bidraget finansielt til 
genopbygningen af Bosnien og I lercegovina. 
Den nuværende og fremtidige situation 
Ved tiltrædel.sen skal Slovenien anvende sin præferencehandelsordning på AVS-staterne og 
sammen med de andre medlemsstater deltage i finansieringen af Den Europæiske 
Udviklingsfond (EUF), via hvilken der bevilges finansiel bistand under Lomé-konventionen. 
Anvendelse al den nuværende Lomé-handelsordning i sin helhed fra tiltrædelsestidspunktet 
vil kunne give anledning til nogle problemer for Slovenien. 
Normalt tiltrædei- nye medlemsstater Lomé-konventionen på grundlag af en protokol på 
tidspunktet for deres tiltrædelse af EU. 
Konklusion 
Slovenien vil skulle gøre betydelige fremskridt for at kunne opfylde EU-kravene på dette 
område i løbet af de kommende år. 
102 
loJd 
Fællesskabets regelværk i denne sektor er EF-toldkodeksen og 
gennemførelsesbestemmelserne hertil, den kombinerede nomenklatur, den fælles toldtarif, 
også handelspræfereneer, toldkontingenter og toldsuspensioner, og anden toldmæssig 
lovgivning uden for toldkodeksens anvendelsesområde. 
Europaaftalen dækker oprettelse af et frihandelsområde med Fællesskabet og gradvis 
afvikling af told for et bredt udvalg af varer efter faste tidsplaner, som starter på datoen for 
aftalens ikrafttrædelse. 
Hvidbogen omfatter etape I foranstaltninger til at binde og rationalisere al frihandel i henhold 
til Europaaftalen, også lovgivning, der er forenelig med toldkodeksen, den kombinerede 
nomenklatur osv. Etape II vedrører vedtagelse af hele Fællesskabets lovgivning med henblik 
på optagelse i toldunionen ved tiltrædelsen. 
Sammendrag 
Ved tiltrædelse vil de slovenske toldmyndigheder skulle påtage sig alle forpligtelser i 
forbindelse med beskyttelse og kontrol af deres del af EU's ydre grænse. Ud over 
bestemmelserne om indirekte beskatning vil de blive ansvarlige for gennemførelse og 
håndhævelse af den fælles handelspolitik, den fælles landbrugspolitik, den fælles 
fiskeripolitik osv. ved Fællesskabets ydre grænse. 
Sloveniens evne til at anvende Fællesskabets regelværk fuldt ud forudsætter, at der er 
mulighed for at vedtage og gennemføre fællesskabsbestemmelser, og at der findes et 
passende niveau for infrastruktur og udstyr, specielt med hensyn til databehandling og 
undersøgelsesmetoder, saml et effektivt toldvæsen og et tilstrækkeligt stort, velkvalificeret og 
motiveret personale med en høj grad af integritet. 
Slovenien har med faglig bistand fra toldprogrammer vedtaget en toldkodeks, der er 
forenelig med I*!l -toldkodeksen og gennemførelsesbestemmelserne dertil, og som trådte i 
kraft den 1. januar 1996. Lovgivningen vedrørende toldfritagelse er i vid udstrækning 
forenelig med fællesskabets lovgivning, men der er store forsinkelser i forbindelse med 
varemærkefor lal skede og piratkopierede varer. 
Slovenien er i lærd med at bringe sin nationale varenomenklatur på linje med Fællesskabets 
kombinerede nomenklatur. Slovenien har allerede en integreret tarif. Dette gør det meget 
lettere at sammenligne de slovenske toldsatser med toldsatserne i den fælles toldtarif. 
Slovenien vedtog den 1. april 1997 den nye ordning for kumulativ oprindelse mellem lande i 
Europa. 
Slovenien har ansøgt om at blive kontraherende part i EF-EFTA-konventionen om en fælles 
forsendelsesprocedure og aftalen om det administrative enhedsdokument. Slovenien har også 
ansøgt om at deltage i en af tolddatabaserne (TARIC). 
103 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Slovenien tillader afgiftsfrie butikker ved landegrænserne i henhold til den nationale 
lovgivning, selv om de slovenske myndigheder har til hensigt at opfylde 
Toldsamarbejdsrådets henstilling af 16. juni 1960 senest pr. 1. juli 1998. Disse afgiftsfrie 
butikker er ikke tilladt ved landegrænser ifølge henstillingen og heller ikke på EF's 
territorium. Derfor vil afskaffelse af den slag faciliteter være en forudsætning for tiltrædelse. 
De slovenske myndigheder bør dog fremskynde afviklingen af disse butikker hurtigst muligt. 
Det er vigtigt, al de slovenske myndigheder kan deltage på en hensigtsmæssig måde i de 
forskellige dalahehandlingssystemer til forvaltning af bestemmelserne om told og indirekte 
afgifter inden for toldunionen/del indre marked såvel som i databehandlingssystemerne til 
gensidig administrativ bistand i anliggender vedrørende told, landbrug og indirekte afgifter. 
Brugen af edb er kun lidt udviklet i Slovenien og må forbedres. 
Slovenien vil ved tiltrædelsen skulle afskaffe al toldkontrol på grænserne med EU-
medlemsstater og andre lande, som tiltræder EU. I den strategiske planlægning skal 
Slovenien desuden tage højde for de nødvendige ressourcer til at styrke grænsestederne ved 
grænserne til lande, der ikke er medlemmer af EU. 
Konklusion 
Hvis Slovenien fortsat gør en stor indsats for at tilpasse toldvæsenet og dets personale til de 
opgaver, en moderne toldadministration skal kunne påtage sig, vil landet måske kunne 
opfylde EF's krav inden for de nærmeste år. 
104 
Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik 
Efter uafhængighedserklæringen har Slovenien orienteret sin udenrigs- og sikkerhedspolitik 
mod EU og NAK). Siden Slovenien først blev inddraget i den politiske dialog mellem EU og 
de associerede lande, har det deltaget aktivt i ordningerne under Unionens fælles udenrigs- og 
sikkerhedspolitik og har altid, når det har modtaget en opfordring hertil, støttet Unionens 
aktioner inden for disse rammer. Slovenien er medlem af FN, OSCE, Europarådet og mange 
andre internationale organisationer. Det er associeret partner i WEU, deltager i NACC og PfP 
og har gjort det klart, at det ønsker at blive medlem af WEU og NATO så snart som muligt. 
Det har leveret transitfacilitcter til de internationale styrker på vej til fredsbevarende 
operationer i det tidligere Jugoslavien, idel det dog ikke sendte tropper til at deltage i IFOR, 
men det leverede helikoptorer og hospitalsudstyr. Slovenien deltager også i en række 
regionale organisationer, herunder CEFTA og CEI. 
Der består ingen territoriale uoverensstemmelser mellem Slovenien og nogen af Unionens 
medlemsstater. Der er dog fortsat nogle problemer mellem Slovenien og Kroatien, hvoraf det 
vanskeligste er tvisten vedrørende søgrænsen i Piran-bugten. Andre uoverensstemmelser 
vedrører den mindre omtvistede trækning af landegrænser, ejendomslovgivning, forvaltning 
af Krsko-kernek rafl værket og bankkrav. Der findes også en række udestående spørgsmål om 
det økonomiske samarbejde med Kroatien, som skal løses. Slovenien er opsat på at sikre 
beskyttelse af de slovenske mindretal i Italien og Østrig. 
Slovenien har en ny. lille diplomatisk tjeneste med begrænsede erfaringer og ressourcer. Med 
tiden burde landet dog være i stand til fuldt ud at spille sin rolle som medlem af Unionen. Det 
har 36 repræsentationer i udlandet og beskæftiger et diplomatisk personale på 108. 
Slovenien deltager ikke formelt i kontrolordningerne vedrørende masseødelæggelsesvåben, 
men har etableret kontakter med de relevante organisationer og har anført, at det agter at 
deltage i alle relevante internationale traktater om våbenkontrol. De beskedne slovenske 
væbnede styrker, som er under demokratisk kontrol, er under omorganisering for at kunne 
opfylde NATO-krav. Der findes en mindre forsvarsindustri. Slovenien er i øjeblikket i færd 
med at studere EF-forordningcr vedrørende eksportkontrol af teknologi med dobbelt 
anvendelsesformal med sigte på al indføre den nødvendige lovgivning. 
I en erklæring, der ledsagede ansøgningen om medlemskab af Unionen, bekræftede den 
slovenske regering, at den var rede til og i stand til fuldt ud og aktivt at deltage i den fælles 
udenrigs- og sikkerhedspolitik. 
En vurdering af Sloveniens udenrigs- og sikkerhedspolitik til dato giver anledning til at 
forvente, at det som medlem vil kunne indfri sine forpligtelser på dette felt. 
105 
3.9. Finansielle spørgsmål 
Finanskontrol 
Gennemførelsen af Fællesskabets politikker, navnlig landbrugs- og strukturfondspolitikken, 
kræver effektive systemer til forvaltning og kontrol af offentlige udgifter, herunder også 
bestemmelser om bedrageribekæmpelse. Der må desuden ske en tilnærmelse af 
lovgivningerne for at muliggøre indførelse af ordningen for "egne indtægter", med bl.a. 
passende bestemmelser om regnskabsføring. 
Europa-aftalen indeholder ikke særlige bestemmelser om finanskontrol. Den giver imidlertid 
grundlag for samarbejde på revisionsområdet, herunder teknisk assistance fra Fællesskabet i 
passende omfang. 11 vidbogen omtaler ikke foranstaltninger på dette område. 
Sammendrag 
På det tidspunkt, hvor landet opnåede uafhængighed, blev revision og kontrol med den 
økonomiske sektor udført af den selvstyrende institution Agenturet for Betalinger og Kontrol 
(SDK), der var en aflægger af det jugoslaviske system. SDK udførte sine funktioner effektivt 
inden for del jugoslaviske økonomiske system. Siden uafhængigheden har Slovenien gradvis 
måttet fratage SDK dets beføjelser og overføre dem til markedsorienterede institutioner. 
Hvad angår ekstern kontrol er Den Nationale Revisionsret, der blev oprettet i juli 1994 og har 
fungeret siden januar 1995, statens øverste kontrolorgan. Den fører kontrol med 
statsregnskabet, statsbudgettet og offentlig støtte. Revisionsretten har beføjelse til at føre 
tilsyn med opkrævningen af skatter og afgifter og at kontrollere kommercielle transaktioner 
gennemført al offentlig- og privatretlige enheder, af virksomheder, i det omfang de modtager 
offentlige midler via statsbudgettet, og af andre enheder, hvori staten har interesser. Dens 
uafhængighed er grundlovssikret. Rapporteringen følger generelt internationale 
revisionsstandarder. Årsberetningerne indeholder kortfattet information om resultater, 
overtrædelser og status over ressourceanvendelsen, og de kan indeholde henstillinger 
vedrørende strafferetlig forfølgelse eller efterforskning. 
Et særligt parlamentsudvalg for finans- og budgetkontrol fører politisk kontrol med 
regeringens finansielle forvaltning. 
Hvad angår intern kontrol er det Departementet for Budgetkontrol under Finansministeriet, 
der står for kontrollen af de forskellige budgetbrugeres finansforvaltning, materielle 
forvaltning og regnskabsføring. Det foregår efter et årligt revisionsprogram, som regeringen 
pålægger departementet. Kontrollen dækker områderne formel rigtighed, lovlighed og 
ressourceanvendelse. Desuden foretager Departementet for Offentlige Regnskaber en 
forebyggende budgetkontrol inden for Finansministeriet, og en lignende kontrol udføres i et 
vist omfang i hvert af de øvrige ministerier. 
Tre organer star for samarbejdet med andre lande om bedrageribekæmpelse, afhængigt af 
sagens art: (i) strafferetlige sager: her ligger ansvaret hos Kriminalefterforskningen under 
Indenrigsministeriet i samarbejde med Interpol; (ii) overtrædelser af toldbestemmelserne: her 
er det Tolddirektoratct under Finansministeriet, der har ansvaret; (iii) finansielle 
106 
transaktioner: her ligger ansvaret hos Kontoret for Forebyggelse af I Ividvaskning af Penge. 
Kontrol med statens skatteindtægter foretages af Skattedirektoratet. 
Vurdering af den nuværende og fremtidige situation 
Efter uafhængigheden blev der indført internationale standarder for finansforvaltning og -
kontrol på linje med den almindelige praksis i EU-medlemsstaterne. Flere EU-forordninger 
finder anvendelse Ira tidspunktet for ratifikationen af Europa-aftalen med det formål at sikre 
korrekt forvaltning og beskyttelse af Fællesskabets interesser gennem forsvarlig forvaltning 
af fællesskabsmidler. Mens lovgivning, der generelt afspejler gældende fællesskabsret med 
hensyn til finanskontrol, er blevet eller er ved at blive vedtaget, må strukturer til 
gennemførelse og håndhævelse heraf udbygges og styrkes. 
Der findes ikke nogen central myndighed for bekæmpelse af bedrageri, og der er heller ikke 
planer om at oprette et sådant organ. Interne og eksterne kontrolorganer er endnu ikke nået op 
på et effektivitetsniveau, der er foreneligt med EU-praksis og -standarder. 
Toldvæsenets interne kontrolorgan er ikke specifikt rettet mod revision af "egne indtægter", 
og der er behov for yderligere samarbejde med Kommissionen for at fastslå, om 
regnskabsproeedtuerne fuldt ud opfylder kravene i forordning 1552/89. 
De nuværende rapporterings- og opfølgningsprocedurer lider dels under, at definitionen af 
Revisionsrettens rolle er begrebsmæssigt utilfredsstillende, dels under, at der er sket en 
overdreven formalisering. Den nuværende situation skyldes i vid udstrækning mangel på klart 
definerede revisionbegreber og på uddannet personale. 
Den Nationale Revisionsret må styrkes, så den kan kontrollere effektiviteten samt projekter, 
herunder foretage en revision af rapporteringssystemet. Desuden har Finansministeriet behov 
for yderligere ressourcer for at kunne udføre sit arbejde effektivt. 
På landbrugsområdet bør der sondres mellem forudgående og efterfølgende kontrol. Der bør 
ske en afklaring af regnskabsprocedurer, kontrolkriterier og regler for administrative 
sanktioner i tilfælde af uregelmæssigheder. 
Da der ikke lindes en regionalpolitik, der kan sammenlignes med EU-medlemsstaternes, er 
det vanskeligt at give en vurdering af linanskontrolredskaberne for så vidt angår 
regionaludvikling og linansiering heraf. Der må på dette område etableres effektive strukturer 
for overvågning, kontrol og revision, og det samme gælder på andre områder, der dækkes af 
strukturfondene. 
Konklusion 
Dét er nødvendigt, at der gøres en vedvarende indsats for at styrke finanskontrol- og 
revisionsfunktionerne. 
107 
Konsekvenser for budgettet 
I meddelelsen "Agenda 2000" redegøres der for de samlede finansielle rammer, som 
de budgetmæssige virkninger af fremtidige udvidelser skal indgå i på mellemlang sigt, 
således at der kan sikres sammenhæng med de foreslåede retningslinjer for EF-
politikkerne inden for rimelige budgetrammer. 
På nuværende stadium vil det være vanskeligt og sandelig også for tidligt at foretage 
et præcist skøn over de budgetmæssige konsekvenser af hvert enkelt ansøgerlands 
tiltrædelse. Virkningerne for budgettet afhænger i meget stor udstrækning af mange 
forskellige faktorer: 
- tidspunktet for de enkelte landes tiltrædelse 
- udviklingen indtil da i EF-politikkerne, særlig hvad angår de beslutninger, der vil 
blive truffet om fortsættelse af reformen af den fælles landbrugspolitik og de nye 
retningslinjer for strukturforanstaltninger 
- ansøgerlandenes fremskridt med hensyn til vækst, styrkelse af deres 
konkurrenceevne og deres produktivitet og evne til at overtage Fællesskabets 
regelværk 
- de overgangsforanstaltninger, som forhandlingerne vil kunne resultere i. 
Der kan kun gives nogle beløbsstørrelser for nogle budgetkategorier og et samlet 
skøn, og alene som illustration. 
Udgifter 
Hvis man antager, at reformen af den fælles landbrugspolitik kommer til at forløbe 
efter de retningslinjer, som Kommissionen har skitseret i anden sammenhæng, vil 
Sloveniens tiltrædelse i et år med fuldstændig anvendelse af denne reform og alene for 
markedsinterventionsforanstaltninger kun medføre et supplement til de tilsvarende 
udgifter, der forudses for de femten nuværende medlemsstater. 
Anvendelsen af de andre interne EF-politikker på de nyligt tiltrådte lande vil 
sandsynligvis medføre yderligere udgifter, der forventes at blive større end deres 
relative vægt i Unionens BNI, eftersom de yderligere omkostninger ved 
gennemførelsen af visse af disse politikker til dels står i forhold til den berørte 
befolkning, deres geografiske udstrækning eller antallet af medlemsstater, med hvilke 
der gennemføres aktioner for koordination og harmonisering. Som eksempel kan 
nævnes, at Sloveniens BNI i øjeblikket repræsenterer 0,3% af Unionens. 
Til gengæld burde Sloveniens tiltrædelse ikke medføre væsentlige ekstraudgifter i 
tilslutning til Unionens eksterne foranstaltninger. 
Endelig skal der tages hensyn til, at de enkelte landes tiltrædelse vil bevirke, at 
udgifter, som afholdes over EF-budgettet til før-tiltrædelsesprogrammer til fordel for 
ansøgerlandet, f.eks. via Phare-programmet, falder bort. 
108 
Under henvisning til det ovenfor anførte kan udgifterne som følge af Sloveniens tiltrædelse 
på de tre nævnte områder anslås til cl samlet beløb årligt inden for en gaffel på mellem 1,0 og 
1,3 mia. ECU i tiden 2005-2006 (i faste 1997-priser). 
Indtægter 
De EF-budgetbidrag, der kan forventes af de nyligt tiltrådte lande under forudsætning af, at 
ordningen med egne indtægter gælder fuldt ud, forventes for samtlige BNI- og moms­
indtægters vedkommende - under hensyntagen til nivelleringsreglerne for sidstnævntes 
vedkommende - at ligge nær deres andel af Unionens BNI. Det vil i Sloveniens tilfælde sige 
under 0,3%. Sloveniens andel af de traditionelle egne indtægter kommer til at afhænge af 
strukturen i landets handelstrømme på tiltrædelsestidspunktet. 
For at sikre fastlæggelse af, kontrol med og overdragelse af de traditionelle egne indtægter i 
overensstemmelse med EF- forsk rifterne er det nødvendigt at foretage en grundig tilpasning af 
det nuværende toldsystem i Slovenien. Desuden forudsætter en korrekt beregning af BNI-
indtægterne betydelige forbedringer med hensyn til pålidelighed, ensartethed og 
fuldstændighed i nationalregnskaberne. Der kræves endvidere statistiske forbedringer til 
fastlæggelse af beregningsgrundlaget for de egne moms-indtægter, som tillige kræver en 
komplet afpasning af moms-systemet i Slovenien efter EF-direktiverne. 
109 
4 Administrativ evne til at anvende Fællesskabets regelværk 
Det Europæiske Råd i Madrid i december 1996 konkluderede, at de central- og østeuropæiske 
ansøgerlandes harmoniske integrering i EU især forudsætter tilpasning af deres 
administrationsstrukturer. I dette kapitel gennemgås Sloveniens offentlige administrations 
nuværende situation, herunder relevante aspekter af retsvæsenet, og der foretages en 
vurdering af de nuværende og sandsynlige fremtidige forudsætninger for at varetage de 
funktioner, der kræves i et moderne demokratisk samfund, med særlig henblik på behovet for 
at forvalte fællesskabsretten. 
4.1 Administrative strukturer 
Sloveniens forfatningsmæssige organer, deres beføjelser og ansvar, herunder regionale og 
lokale myndigheder, er beskrevet i kapitel I. 
Sloveniens centraladministration består af 15 ministerier samt statsministerens kontor plus en 
række ministre uden portefølje. Til behandling af særlige emner kan der oprettes 
tværministerielle komitéer på minister- eller statssekretærplan. 
Der er endnu ikke noget fuldt udbygget retsgrundlag for statsadministrationen eller noget 
klart formuleret sæt af principper, der regulerer statsadministrationens rolle. I stedet styres 
statsadministrationens arbejde af lovgivningen om administrative procedurer. En 
forvaltningslov er under udarbejdelse. 
Embedsværket er politisk uafhængigt. Personer, der ikke er offentligt ansat, kan udnævnes til 
statssekretærstillinger. Ledende medlemmer af politiske partier kan ikke bestride stillinger i 
embedsværket. 
Der er ca. 25 000 ansatte i den offentlige administration i Slovenien. Lønniveauet i den 
offentlige sektor er nok lavere end i den private sektor, men dog forholdsvis 
konkurrencedygtigt, undtagen inden for ganske bestemte professioner. 
Ved loven om ministerierne blev indenrigsministeriet i 1995 ansvarligt for den offentlige 
administration og reformen af den. I juni 1997 har den slovenske regering fået forelagt et 
reformprogram, der venles al blive godkendt af regeringen inden udgangen af 1997 som led i 
den nationale strategi frem imod tiltrædelsen af EU. Reformen er baseret på en dybtgående 
analyse af den slovenske situation og omfatter vedtagelse af en ny forvaltningslov i 1998. Det 
er planen at gennemføre reformen inden udgangen af 1999. Der er i indenrigsministeriet 
udnævnt en statssekretær for administration med den opgave at styrke koordinering, 
overvågning og gennemførelse af reformen. 
110 
Kontoret for europæiske anliggender fører tilsyn med gennemførelsen af hvidbogen. (Se også 
afsnittet i indledningen om relationerne mellem Den Europæiske Union og Slovenien). 
4.2 Administrationens og domstolenes kapacitet 
På grund af arven fra fortiden har der siden uafhængigheden i 1991 været et påtrængende 
behov for at ændre det, der indtil da var en slovensk regionaladministration, til den slovenske 
stats centraladministration. Selv om der var kontinuitet med hensyn til personale og 
administrativ praksis, var administrationen i det store og hele ikke rustet til at udføre alle de 
ekstra opgaver. 
Den offentlige administrations strukturer er forholdsvis velegnede til effektivt at varetage de 
nødvendige opgaver. Skal det sikres, at centraladministrationens positive udvikling i de 
seneste år konsolideres og styrkes, er det vigtigt at imødekomme behovet for øget 
kommunikation og samarbejde i og mellem ministerierne. Strukturerne til gennemførelse og 
håndhævelse af lovgivningen er endnu på et tidligt udviklingstrin og kræver betydelige 
yderligere bestræbelser. Der er personalemangel i den slovenske offentlige forvaltning, især 
til gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen. Dette gælder også retsvæsenet. 
For at sikre et sundt grundlag for den fremtidige positive udvikling i centraladministrationens 
rolle og funktion er det vigtigt, at der så hurtigt som muligt skabes et fast retsligt grundlag. 
De eksisterende arrangementer bidrager til at imødekomme dette behov, men de er 
utilstrækkelige. 
Statsadministrationen er underbemandet på en række vigtige områder. Selv om den har 
ekspanderet og fortsat gør det, ansættes der kun meget få højtuddannede, og der er alvorlige 
mangler på de forskellige ledelsesniveauer. Disse problemer vil få alvorlige negative 
konsekvenser for statsforvaltningens evne til at fungere effektivt, medmindre de løses i den 
nærmeste fremtid. 
Offentlighedens tillid til statsadministrationen er svingende. Der er ingen tegn på omfattende 
korruption. 
Selv om der stadig kan gøres en del for at forbedre administrationens effektivitet, er den 
administrative praksis med hensyn til koordinering og samarbejde imidlertid under udvikling, 
især i lyset af den slovenske strategi om at tilpasse sig EU's politikker og lovgivning. Det 
faglige niveau er ofte højt, men det er vigtigt at videreudvikle de administrative 
kvalifikationer for at skabe el sundt grundlag for en fortsat europæisk integration. Der kan 
stadig gøres en del tor at forbedre kvalifikationerne inden for finansforvaltning og forvaltning 
generelt og på områder som politisk analyse, overvågning og evaluering. Der er sket 
fremskridt i personaleuddannelsen, og der er planer om at oprette en egentlig 
forvaltningshøjskole. Planen for gennemførelse af en reform af den offentlige administration i 
Slovenien (1997-1999) indeholder et omfattende reformprogram, som regeringen har 
forpligtet sig til at stille de nødvendige finansielle ressourcer til rådighed til. Det er vigtigt, at 
der gennemføres decentraliseringsinitiativer. Da de planlagte reformer er meget komplekse, 
kommer resultatet til at afliænge af, hvor stærkt det organ bliver, der skal oprettes til at forestå 
reformpolitikkens gennemførelse og koordinering. 
m 
Der er behov for at udvide reformen til også at omfatte retsvæsenet i Slovenien og at fokusere 
specifikt på EU's indre marked og dets gennemførelse samt behovet for håndhævelse. 
Reformernes succes, især på EU-relaterede områder, bliver i vid udstrækning bestemmende 
for, om Slovenien bliver i stand til at forvalte fællesskabsretten effektivt. 
Nøgleområder for gennemforelse af fællesskabsretten 
Den ensartede anvendelse af EU-lovgivningen: Effektiv anvendelse af fællesskabsretten 
forudsætter, at medlemsstaternes retsmyndigheder er i stand til at anvende de bestemmelser i 
traktaten, der omhandler sikring af enheden og af anvendelsen af fællesskabsretten, og som 
kan sikre, at det indre marked og fællesskabspolitikkerne generelt fungerer korrekt. Et højt 
kvalificeret og veluddannet retsvæsen med tilstrækkelige ressourcer er nødvendigt for, at 
domstolene kan anvende EU-lovgivningen, herunder sager med direkte retsvirkning og sager, 
der henvises til EF-Domstolen i henhold til EF-traktatens artikel 177. 
Der er et særligt behov for at uddanne dommere i Fællesskabets erhvervslovgivning. Desuden 
er der betydelig mangel på menneskelige ressourcer. Men hvis der tages de rigtige skridt til at 
udbygge retsvæsenels kapacitet, også i disse henseender, kan systemet på mellemlang sigt 
blive i stand til at anvende fællesskabsretten effektivt. 
Det indre marked: Skal Slovenien kunne sikre, at Fællesskabets bestemmelser om det indre 
marked anvendes korrekt, især med hensyn til fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser, 
forudsætter det, at der findes effektive regulerings-, standardiserings-, certificerings- og 
tilsynsmyndigheder, der kan handle i fuld overensstemmelse med EU-bestemmelserne. En 
analyse af disse punkter er indeholdt i kapitel 3.1 (under "De fire friheder"). 
I Slovenien er den administrative kapacitet med hensyn til fri bevægelighed for varer i det 
store og hele tilfredsstillende, selv om et område som og offentlige indkøb giver anledning til 
visse betænkeligheder. Instituttet for standarder og metrologi, der er et statsligt organ, har 
ansvaret for både standardiserings- og godkendelsesfunktioner. Slovenien mangler fortsat at 
gennemføre den nødvendige adskillelse af regulerings-, standardiserings- og 
certificcringsopgaver. De offentlige myndigheder bør etablere effektive systemer og ansætte 
personale til markedsovervågning med henblik på kontrol af produktsikkerheden. Situationen 
er langt mindre tilfredsstillende for fri bevægelighed for tjenesteydelser end for varer. 
Departementet for linanssystemer i finansministeriet beskæftiger sig med al lovgivning om 
og tilsyn med private finansinstitutter. Det mangler erfarne medarbejdere til at beskæftige sig 
med ny lovgivning. Centralbankens banktilsyn har 36 medarbejdere. Kontoret for 
værdipapirmarkedet mangler et retsgrundlag for håndhævelse; det har 15 medarbejdere. 
Tilsynet med forsikringssektoren er stadig på et tidligt udviklingstrin. Forsikringstilsynet har 
7 medarbejdere. 
Der skal især gøres noget ved personalemangelen for at leve op til EF-kravene på dette 
område. 
Konkurrence: Som forklaret i kapitel 3.1 (under "Konkurrence") forudsætter håndhævelse af 
konkurrencelovgivningen, al der etableres antitrust- og statsstøttekontrolmyndigheder, og at 
112 
retsvæsenet, den offentlige forvaltning og de relevante økonomiske aktører har tilstrækkelig 
indsigt i konkurrencelovgivningen og -politikken. 
I Slovenien er den centrale myndighed kontoret for konkurrence, der har 3 medarbejdere, og 
det er for lidt. Ekspertisen er beskeden. Evne til at gennemføre EF-kravene på dette område 
forudsætter betydelige investeringer i de menneskelige ressourcer og fastlæggelse af 
konkurrencekontorets kompetencce. Der findes ikke nogen statsstøttemyndighed, og de 
administrative arrangementer vedrørende statsejede virksomheder (hvor der mangler 
kvalificeret lovgivning) må også tages op til revision. Der bør indføres effektive ordninger for 
at sikre, at konkurrencereglerne overholdes. 
Telekommunikation. Til udformning og gennemførelse af de mange 
liberaliseringsbestemmelser, der er indeholdt i fællesskabsretten på dette område, er det 
nødvendigt med et regulerende og planlæggende organ, der effektivt er adskilt fra erhvert 
driftsselskab. 
I departementet for post og telekommunikation beskæftiger 8 medarbejdere sig med 
telekommunikation. Den administrative kapacitet må styrkes. 
Indirekte beskatning: En effektiv forvaltning af fællesskabsrettens bestemmelserom indirekte 
beskatning forudsætter, at der lindes instanser, der er i stand til at gennemføre EU-
lovgivningen om harmonisering af moms og afgifter i et miljø, hvor kontrollen ved EU's 
indre grænser er ophævet, hvor afgiftssystemet er baseret på frilagre, og hvor afgiften betales 
til den lokale sats i medlemsstaten, hvor og når varerne forbruges. Dette kræver en 
veludbygget og veluddannet myndighed med tilstrækkelige ressourcer og med en høj grad af 
integritet. 
Den relevante myndighed er finansministeriet (et centralt ministerium, 14 regionskontorer og 
50 lokalkontorer) med 3 200 medarbejdere. På grund af stor personaleudskiftning, der til dels 
skyldes, at veluddannet personale rekrutteres af den private sektor, er det vanskeligt at 
vurdere dot nuværende personales kapacitet. Der findes dog nogen værdifuld ekspertise. Det 
er imidlertid nødvendigt al konsolidere personalets professionelle kvalifikationer, bl.a. 
gennem uddannelsestiltag og lønforbedringer. 
Landbrug: De administrative krav på landbrugsområdet vedrører først og fremmest veterinær-
og plantesundhedskontrol med henblik på at beskytte den offentlige sundhed og sikre fri 
bevægelighed for landbrugsvarer, samt kapacitet til at administrere den fælles 
landbrugspolitiks mekanismer og bestemmelser, herunder høje standarder med hensyn til 
finanskontrol og officiel statistik. Disse punkter er behandlet i kapitel 3.4 (under 
"Landbrug"); generelle standarder på det statistiske område er behandlet i kapitel 3.3 (under 
"Statistik"')-
Den administrative kapacitet med hensyn til veterinær- og plantesundhedskontrol i Slovenien 
har behov for forskellige forbedringer, bl.a. af faciliteter og professionel erfaring ved 
grænseovergange samt i veterinærlaboratorier. Landbrugsministeriets samlede medarbejdertal 
på 93 (6 i levnedsmiddelsektoren) er meget beskedent. Antallet af ansatte i landbrugs-
skovbrugs- og jaglinspektoratet er på 124 og i veterinærinspektoratet på 116. Med henblik på 
113 
forvaltningen af kravene i den fælles landbrugspolitik er det nødvendigt med en styrkelse af 
de eksisterende administrative strukturer. 
For at kunne leve op li I EF-kravene på dette område er det nødvendigt med betydelige 
forbedringer. 
Transport: Anvendelsen af EU-bestemmelserne om det indre marked og om konkurrence på 
transportsektoren samt udvikling af relevante infrastrukturprodukter og andre aspekter af 
fællesskabsretten på transportområdet vil stille nye medlemsstater over for administrative 
udfordringer. 
Den ansvarlige statslige myndighed er transportministeriet med 96 ansatte. Der er mangel på 
kvalificeret personale. Manglende lovgivning for offentligt ejede virksomheder i 
transportsektoren kan blive et problem i forhold til fællesskabsretten. 
Beskæftigelse og socialpolitik: lit centralt administrativt krav med hensyn til 
fællesskabsretten på delle område er, at der er tilstrækkelig inspektionskapacitet, især til at 
kontrollere sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen. 
Det slovenske arbejdsinspektorat har 74 inspektører. Der er behov for en styrkelse af 
personaleressourcer og ekspertise. 
Regionalpolitik og samhørighed: De vigtigste administrative krav på dette område er, at der 
findes kvalificerede og effektive forvaltningsorganer, og især at der er en høj grad af 
kompetence og integritet i forvaltningen af Fællesskabets midler. 
Det slovenske ministerium for økonomiske relationer og udvikling har ansvaret for 
regionaludvikling (der er 59 ansatte, heraf 2 med ansvar for regionaludvikling og 5 ansatte i 
regionaludviklingsfonden). De administrative arrangementer på dette område befinder sig på 
et tidligt udviklingstrin. 
Situationen med hensyn til finanskontrol er ikke tilfredsstillende (se afsnittet nedenfor om 
"Finanskontrol"). En effektiv forvaltning af fællesskabsretten på dette område vil kræve 
betydelige bestræbelser på al opbygge de nødvendige institutionelle, administrative og 
budgetmæssige rammer. 
Mite Da EU's miljøpolitik indebærer, at miljøbeskyttelsen skal integreres i EU's 
sektorpolitikker, er de administrative behov potentielt meget store og omfatter mange 
instanser, der ikke normalt beskæftiger sig med miljøbeskyttelse. Hovedansvaret ligger 
imidlertid hos miljøministerierne og forskellige underinstanser. 
Det slovenske miljøministerium har 1 200 medarbejdere. Tilsynet udføres af ministeriet og en 
række sektormyndigheder, håndhævelsen af statsinspektoratet (28 inspektører). Disse 
arrangementer er endnu ikke tilstrækkelige, da kun 40% af inspektoratets stillinger er besat. 
En effektiv forvaltning af fællesskabsretten på dette område forudsætter uddannelse i 
inspektions- og håndhævelsesprocedurer, og de forskellige instansers kompetenceområder 
skal præciseres. 
114 
Forbrugerbeskyttelse: På dette område forudsætter en effektiv forvaltning af 
fællesskabsretten, at det overordnede ansvar placeres i et særligt statsligt organ, der kan 
varetage udformning, gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen om forbrugerpolitik og 
forbrugerbeskyttelse. 
Det slovenske ministerium for økonomiske relationer og udvikling deler ansvaret for 
forbrugeranliggender med det halvuafhængige kontor for forbrugerbeskyttelse. 3 
medarbejdere er beskæftiget med forbrugerbeskyttelse. Hvad ikke-statslige 
forbrugerorganisationer angår, skal det nævnes, at der allerede er opbygget en stærk og 
uafhængig forbrugerbevægelse. Der hersker fortsat forvirring om forbrugerpolitikkens 
præcise mål og arbejdsområder. Dette forklarer delvis vanskelighederne med den konkrete 
håndhævelse af forbrugerlovgivningen; der er imidlertid også andre forhold, der må gøres 
noget ved, bl.a. manglen på specialuddannet personale, organisatoriske svagheder og 
manglende bevidsthed i retsvæsenet om forbrugerspørgsmål. 
Retlige og indre anliggender: Tilsynet med retlige og indre anliggender påhviler justits- og 
indenrigsministerier. De administrative instanser skal være i stand til effektivt at beskæftige 
sig med asyl- og indvandrerspørgsmål, grænsekontrol samt politi- og domstolssamarbejde. 
Der er især behov for tilstrækkeligt mange veluddannede medarbejdere med udtalt integritet. 
I Slovenien har både justitsministeriet og indenrigsministeriet tilstrækkeligt med 
medarbejdere. Kapaciteten til at behandle asyl- og indvandrersager er endnu ikke tilvejebragt, 
da en ny lov om asyl - i overensstemmelse med EU-kravene - stadig er under udarbejdelse, og 
da der endnu kun er indkommet fa asylansøgninger. Grænsekontrollen er tilfredsstillende. 
Der er oprettet specialenheder i politiet med sigte på bekæmpelse af organiseret kriminalitet, 
og de er generelt effektive. Retsvæsenet er uerfarent og retssystemet ineffektivt; 
domstolssamarbejdet er i øjeblikket begrænset, men under forbedring. En effektiv forvaltning 
af fællesskabsretten på dette område forudsætter øgede investeringer i retsvæsenet (især i 
udviklingen af de menneskelige ressourcer og uddannelse i EF-lovgivning). 
Told: Anvendelse af fællesskabsretten på dette område forudsætter et tilstrækkeligt højt 
niveau med hensyn til infrastruktur og udstyr, herunder edb- og efterforskningsressourcer, 
samt opbygning af et effektivt toldvæsen med et tilstrækkeligt stort antal kvalificerede og 
motiverede medarbejdere med en høj grad af integritet. 
Det slovenske toldvæsen har 2 200 medarbejdere. På grund af stor personaleudskiftning er det 
vanskeligt at vurdere effektiviteten og derfor, om medarbejdertallet er tilstrækkeligt. Der kan 
imidlertid konstateres en positiv udvikling på visse områder. 
Finanskontrol: Beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser kræver opbygning af 
bedrageribekæmpelsesmyndigheder, uddannelse af særligt personale (kontrollører, dommere) 
og styrkelse af særlige samarbejdssystemer. Gennemførelsen af fællesskabspolitikkerne, især 
inden for landbruget og strukturfondene, forudsætter effektive forvaltnings- og 
kontrolsystemer for de offentlige udgifter og ressourcer til bedrageribekæmpelse. Det er 
administrativt nødvendigt at have en skarp skelnen mellem ekstern og intern kontrol. Politi 
og domstole skal være i stand til at beskæftige sig med kompleks international økonomisk 
115 
kriminalitet (f.eks bedrageri, korruption og hvidvaskning af penge), der kan skade 
Fællesskabets finansielle interesser. 
Slovenien har ikke nogen central myndighed med ansvar for bedrageribekæmpelse. 
Statsrevisionen er endnu ikke i stand til fuldt ud at udføre sine revisionsopgaver. 
Finansministeriet har kun 5 medarbejdere i afdelingen for budgetinspektion. En effektiv 
forvaltning af fællesskabsretten på dette område forudsætter betydelige bestræbelser på at 
styrke de institutionelle strukturer. 
4.3 Generel evaluering 
Gennemføres de omfattende reformbestræbelser, kan det forventes, at der vil blive etableret 
de nødvendige administrative strukturer, så Slovenien på mellemlang sigt kan forvalte 
fællesskabsretten effektivt. 
Det samme gælder det slovenske retssystem, der, hvis de nødvendige skridt tages, på 
mellemlang sigt kan blive i stand til at anvende fællesskabsretten effektivt. 
116 
C. SAMMENFATNING OG KONKLUSION 
Slovenien indgav sin ansøgning om tiltrædelse af Den Europæiske Union den 10. juni 1996. 
Denne ansøgning er et led i den historiske proces, der afslutter delingen af Europa og er 
udtryk for forankringen af demokratiet i dette land. 
Ved anvendelse af traktatens artikel O har Kommissionen efter anmodning fra Rådet 
udarbejdet en udtalelse om Sloveniens ansøgning om tiltrædelse. 
Slovenien har endnu ikke ratificeret Europaaftalen, der undertegnedes den 10. juni 1996, og 
landet skal først foretage en ændring af sin konstitution for at afskaffe de begrænsinger for 
ejendomsret, der stadig gælder for statsborgere fra EU's medlemsstater. Derfor sker 
Sloveniens forberedelser til tiltrædelse på grundlag af interimsaftalen, som trådte i kraft den 
1. januar 1997. Regeringen har ligeledes etableret de nationale koordinationsstrukturer, som 
er nødvendige for gennemførelsen af den europæiske integrationspolitik. 
Regeringen har lagt særlig vægt på at skabe de nødvendige institutionelle strukturer til at 
iværksætte bestemmelserne i hvidbogen fra maj 1995 om det indre marked, et væsentligt 
element i før-tiltrædelsesstrategien. Regeringen vedtog i maj 1995 et tre-årigt 
transformationsprogram for disse foranstaltninger og har planer om at fastlægge en 
helhedsstrategi for disse spørgsmål inden udløbet af 1997. 
Ansøgningen om tiltrædelse er blevet vurderet efter de kriterier, som Det Europæiske Råd 
fastsatte på sit møde i København i juni 1993. Ifølge konklusionerne herfra kan de 
ansøgerlande i Central- og Østeuropa, som måtte ønske det, blive medlemmer af Den 
Europæiske Union, hvis de opfylder følgende betingelser. Medlemskab kræver, at 
ansøgerlandet: 
- har opnået institutionel stabilitet, som garanterer demokrati, retsstatsforhold, 
menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af mindretal; 
- har en levedygtig markedsøkonomi og kan klare konkurrencepresset og 
markedskræfterne i Unionen; 
- kan påtage sig forpligtelserne ved et medlemskab og herunder er i stand til at tilslutte 
sig målet om en politisk, økonomisk og monetær union. 
Ved vurderingen af disse tre grupper af kriterier - politiske og økonomiske kriterier samt 
evnen til at gennemføre Fællesskabets regelværk - skal der ligeledes tages hensyn til 
myndighedernes og retsvæsenets evne til gennemføre principperne om demokrati og 
markedsøkonomi samt anvende og håndhæve regelværket i praksis. 
Den fulgte metode har bestået i at foretage en analyse af situationen på mellemlang sigt for 
hvert ansøgerland under hensyntagen til de skete fremskridt og de allerede iværksatte 
reformer. For så vidt angår de politiske betingelser har Kommissionen foretaget en 
117 
bedømmelse af den aktuelle situation, idet den er gået ud over en formel beskrivelse af 
institutionerne for at vurdere, hvorledes demokratiet reelt fungerer. 
li Politiske kriterier 
De slovenske institutioner er stabile of velfungerende. De forskellige myndigheder er 
opmærksomme på grænserne for deres beføjelser og samarbejder indbyrdes. Valgene i 1992 
og 1996 var frie og retfærdige. Oppositionen deltager normalt i institutionernes arbejde. 
Der er desuden ikke væsentlige problemer med hensyn til respekten for de grundlæggende 
rettigheder i landet. Der er stadig behov for visse forbedringer med hensyn til retsvæsenets 
funktion og tilbagegivelse til tidligere ejere af ejendom, som det kommunistiske styre havde 
konfiskeret. Kampen mod korruption bør gøres mere effektiv. 
Slovenien udviser således de kendetegn, der er typiske for et demokrati med institutionel 
stabilitet, som garanterer retsstatsforhold, menneskerettigheder samt respekt for og 
beskyttelse af mindretal. 
2) Økonomiske kriterier 
Slovenien har efter en nedgang i BNP været vidne til en ny stigning i væksten fra 1993 (+ 5,3 
% i 1994, + 3,9 % i 1995 og 3,1 % i 1996). Denne stigning er sket under omstændigheder 
med balance mellem de offentlige finanser og de eksterne konti og med et fald i inflationen 
(9,1 % i 1996). Slovenien har 2 millioner indbyggere, og BNP pr. indbygger svarer til 59% af 
gennemsnittet i EU. Landbrugssektoren beskæftiger næsten 7% af den erhvervsaktive 
befolkning (5% af værditilvæksten). Handelen med EU har udviklet sig betydeligt siden 1991 
og udgør i dag 65% af Sloveniens udenrigshandel. 
Situationen i Slovenien er følgende i forhold til de økonomiske kriterier, som Det 
Europæiske Råd fastsatte på sit møde i København: 
Slovenien kan betragtes som et land med en levedygtig markedsøkonomi. Der er sket 
betydelige fremskridt i liberaliserings- og privatiseringsprocesserne, og det er lykkedes at 
stabilisere landets økonomi. Der mangler dog konkurrence i flere sektorer, især i 
finanssektoren. Det er også nødvendigt at forbedre markedsmekanismernes funktion, og det 
har endnu ikke været muligt at gennemføre de nødvendige reformer af skattesystemet og de 
sociale ordninger. 
Slovenien skulle være i stand til at modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i EU 
på mellemlang sigt, hvis de stive elementer i økonomien reduceres. Slovenien har et varieret 
eksportgrundlag, arbejdskraften er kvalificeret og veluddannet og infrastrukturerne 
forholdsvis gode. Omstruktureringen af virksomhederne har dog været langsom på grund af 
kravet om konsensus i forbindelse med procedurerne for økonomisk beslutningstagning og de 
tilskyndelser, som arbejdere og virksomhedsledere har til at opretholde status quo. 
Mulighederne for at forbedre konkurrenceevene hæmmes af hurtige lønstigninger efterfulgt af 
en svag stigning i produktiviteten. Den ringe mængde udenlandske direkte investeringer 
afspejler disse strukturproblemer, som bør behandles. 
118 
3^ Evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemsskab 
Overtagelsen af Fællesskabets regelværk er vurderet i forhold til flere indikatorer: 
Europaaftalen omfatter specielt forpligtelser i forbindelse med etableringsret, national 
behandling, frihandel, intellektuel ejendomsret og offentlige indkøb 
iværksættelse af de væsentligste foranstaltninger til oprettelse af det indre marked, der 
er opstillet i hvidbogen 
gradvis gennemførelse af de øvrige dele af regelværket. 
Slovenien har endnu ikke ratificeret Europaaftalen, men har gjort en del fremskridt i 
forbindelse med gennemførelsen af de tilsvarende bestemmelser i interimsaftalen og har i 
tilfredsstillende udstrækning gennemført forordninger og direktiver, der er omhandlet i 
hvidbogen. 
På samtlige områder, der er knyttet til det indre marked, navnlig regnskabsaflæggelse, 
gensidig anerkendelse af erhvervsfaglige kvalifikationer og intellektuel ejendomsret, er 
retsgrundlaget praktisk taget på plads. Hovedparten af foranstaltningerne er blevel helt eller 
delvis gennemført i den nationale lovgivning ifølge de slovenske myndigheders vurdering. 
Slovenien bør dog stadig gøre en indsats på lovgivningsområdet med henblik på fuldstændig 
overtagelse af regelværket. 
Trods alle bestræbelser må de fremskridt, der rent faktisk er konstateret i gennemførelsen af 
nyligt vedtagne tekster, ledsages af konkrete iværksættelsesforanstaltninger og indførelse af 
en effektiv administrativ infrastruktur. Der er stadig behov for en betydelig indsats på 
områderne offentlige indkøb, konkurrence, forsikring, frie kapitalbevægelser, 
vareoverensstemmelsesvurdering og standardisering. Indførelsen af moms har allerførste 
prioritet. Regelværkets iværksættelse og anvendelse bør betragtes som et fuldt berettiget 
element i før-tiltrædelsesstrategien for Slovenien, som må gå videre end den primære 
lovgivning og også omfatte tekniske standarder. 
Hvad angår de øvrige dele af regelværket, skulle Slovenien, hvis landet aktivt fortsætter 
forberedelserne med henblik på tiltrædelse, ikke få særlige vanskeligheder med at anvende 
regelværket på mellemlang sigt på følgende områder: uddannelse, ungdom og 
erhvervsuddannelse, forskning og teknologisk udvikling, telekommunikation, audio-visuelle 
midler, små og mellemstore virksomheder, forbrugerbeskyttelse, udenrigshandel, udvikling 
og toldkontrol. 
Med det nuværende niveau og perspektiverne for konkurrencedygtighed i størstedelen af den 
slovenske industri er det muligt at antage, at den vil kunne modstå konkurrencepresset og 
markedskræfterne på mellemlang sigt. Der vil dog kunne opstå problemer på grund af en vis 
stivhed på arbejdsmarkedet og for de sektorer og virksomheder, som endnu ikke er blevet 
omstruktureret. 
På miljøområdet er det nødvendigt med en meget betydelig indsats, herunder massive 
investeringer og styrkelse af administrationens evne til at anvende lovgivningen effektivt. 
119 
Fuldstændig overtagelse af regelværket vil først kunne komme på tale på meget lang sigt og 
vil kræve øgede offentlige udgifter. 
Slovenien har allerede gjort betydelige fremskridt på transportområdet. Hvis landet 
fortsætter sine bestræbelser inden for vejtransport og jernbanetransport, kan det forventes, at 
transportsektoren ikke vil give anledning til vanskeligheder. Landet må foretage de 
nødvendige investeringer til gennemførelse af de transeuropæiske net for at sikre et 
velfungerende indre marked. 
Slovenien skulle ligeledes på mellemlang sigt kunne overtage regelværket om beskæftigelse 
og sociale anliggender. Men der må stadigvæk gøres bestræbelser med hensyn til at beskytte 
arbejdstagernes lønninger, sikkerhed og sundhed. Landet bør også sikre, at de tjenester, der 
arbejder som arbejdstilsyn, er helt uafhængige. 
For så vidt angår regional- og samhørighedspolitik har Slovenien vedtaget en regional 
udviklingspolitik, som, hvis den bliver gennemført, bør kunne give mulighed for på 
mellemlang sigt at iværksætte fællesskabsreglerne og udnytte strukturfondene. Landet bør 
imidlertid først styrke de finansielle kontrolinstrumenter betydeligt. 
Inden for landbrugssektoren, skulle tiltrædelsen på mellemlang sigt ikke kunne give 
anledning til væsentlige problemer for Slovenien ved en passende gennemførelse af den 
fælles landbrugspolitik, hvis der gøres fremskridt inden for det veterinære og fytosanitære 
område, og der sker en styrkelse af de strukturer, der skal gennemføre den fælles 
landbrugspolitik, en omstrukturering af landbrugsfødevaresektoren samt en styrkelse af 
politikken for udvikling i landområderne. 
På energiområdet må der stadig gøres en indsats for så vidt angår monopolers stilling, 
prisfastsættelse, netadgang, statsintervention i sektorerne for faste brændstoffer. Slovenien 
har sammen med Kroatien et atomkraftværk i Krsko, der producerer næsten 20% af landets 
elektricitet og er opført efter vestlig teknologi. Der må ligeledes findes en løsning på 
problemet med atomaffaldet herfra. 
I betragtning af den samlede evaluering af de berørte områder ser det ud til, at Slovenien på 
mellemlang sigt vil kunne overtage og iværksætte de foranstaltninger, der er nødvendige for 
at kunne afskaffe kontrollen ved de indre grænser og overføre den til de ydre grænser i 
Unionen. 
Sloveniens deltagelse i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union, som indebærer 
en samordning af de økonomiske politikker og fuldstændigt frie kapitalbevægelser, vil kunne 
give anledning til vanskeligheder på mellemlang sigt, da de regler, der styrer centralbanken, 
ikke er forenelige med reglerne i EU, og det er nødvendigt at omstrukturere banksektoren. Til 
gengæld er det endnu for tidligt at sige, om landet på tidspunktet for tiltrædelsen vil være i 
stand til at deltage i euroen: opfyldelsen af konvergenskriterierne er afhængig af, hvorvidt de 
igangværende strukturændringer lykkes; det er dog under ingen omstændigheder en 
betingelse for tiltrædelsen. 
Landet skulle ligeledes kunne tilslutte sig regelværket om retlige og indre anliggender inden 
for de kommende år, selv om der må udvises særlig opmærksomhed over for spørgsmålet om 
120 
rctsapparatets funktion, behandling af asylansøgere og bekæmpelse af organiseret 
kriminalitet. 
Slovenien skulle kunne efterleve forpligtelserne i den fælles udenrigs- og 
sikkerhedspolitik. 
Slovenien har desuden siden 1991 udbygget sine relationer med nabolandene og undertegnet 
venskabsaftaler og aftaler om godt naboskab. Det er dog nødvendigt at nævne en strid om 
grænser ude i havet, som endnu i dag skaber splid mellem Slovenien og Kroatien. 
4) Administrationens og domstolenes kapacitet 
Hvis Slovenien fortsætter de reformer, der er indledt inden for administrationen, er der 
mulighed for, at de nødvendige strukturer til en effektiv gennemførelse af regelværket kan 
være på plads på mellemlang sigt. 
Domstolenes kapacitet til at sikre en ensartet gennemførelse af fællesskabsretten er et vigtigt 
element, især til gennemførelsen af det indre marked. Hvis Slovenien vedtager de nødvendige 
foranstaltninger, skulle retssystemet kunne anvende regelværket på mellemlang sigt. 
121 
Konklusion 
Kommissionen konkluderer på baggrund af den analyse, den har foretaget, at: 
- Slovenien udviser de kendetegn, der er typiske for et demokrati med 
institutionel stabilitet, som garanterer retsstatsforhold, menneskerettigheder samt 
respekt for og beskyttelse af mindretal; 
- Slovenien kan anses for at have en levedygtig markedsøkonomi og burde 
være i stand til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen på 
mellemlang sigt; 
- Slovenien bør videreføre sine bestræbelser for at kunne overtage regelværket 
på mellemlang sigt, navnlig hvad angår det indre marked; desuden vil det være 
nødvendigt at gøre betydelige fremskridt, især på investeringsområdet, i forbindelse 
med miljø, beskæftigelse og sociale anligender samt energi; generelt er det absolut 
nødvendigt med reformer i administrationen, således at landet udstyres med 
strukturer, der kan sikre en fuldstændig anvendelse og håndhævelse af regelværket. 
På denne baggrund anbefaler Kommissionen, at tiltrædelsesforhandlinger åbnes med 
Slovenien. 
Den udvidede før-tiltrædelsesstrategi vil støtte Sloveniens bestræbelser på at 
forberede sig hurtigere til forpligtelserne i forbindelse med tiltrædelsen, idet den 
koncentreres om de svage punkter, der er identificeret i udtalelsen. Kommissionen vil 
senest ved udgangen af 1998 forelægge en rapport om de fremskridt, Slovenien har 
gjort. 
BILAG: RESULTATET AE Dl I SENESTE PARLAMENTSVALG (november 19%) 
Politisk parti 
Liberaldemokrater 
Folkets Parti 
Socialdemokrater 
Kristelig-demokrater 
Enhedslisten for Socialdemokrater 
Pensionistpartiet 
Det Nationalistiske Parti Forkortelse 
EDS 
SLS 
SDS 
SKD 
ZLSD 
DeSUS 
SNS Antal pladser 
25 
19 
16 
10 
9 
5 
4 
+2, der er valgt af henholdsvis det italienske og det ungarske fællesskab. 
123 
30-06-97 
SI 
Single Market: White Paper measures 
This table is based on information provided by the Slovenian authorities and confirmed by them as correct as at the end of June 1997. It does not 
indicate the Commission's agreement with their analysis. The table includes directives and regulations cited in the White Paper which total 899. 
These have been listed in accordance with the categorization used in the White Paper and in relation to the policy areas covered. The table 
shows the number of measures for which Slovenian authorities have notified the existence of adopted legislation having some degree of 
compatibility with the corresponding White Paper measures. 
White Paper chapters 
l.Free Movement of Capital slovenia 
Number of White Paper measures 
2.FM and Safety of Industrial Products slovenia 
Number of White Paper measures 
3.Competition slovenia 
Number of White Paper measures 
4.Social policy and action siovenia 
Number of White Paper measures 
5.Agriculture slovenia 
Number of White Paper measures 
6.Transport slovenia 
Number of White Paper measures 
7.Audiovisual slovenia 
Number of White Paper measures 
8.Environment slovenia 
Number of White Paper measures 
^Telecommunication slovenia 
Number of White Paper measures 
lO.Direct Taxation slovenia 
Number of White Paper measures 
11.Free movement of goods siovenia 
Number of White Paper measures 
12.Public Procurement slovenia 
Number of White Paper measures 
13.Financial services slovenia 
Number of White Paper measures 
14.Protection of personal data siovenia 
Number of White Paper measures 
15.Company Law slovenia 
Number of White Paper measures 
16.Accountancy slovenia 
Number of White Paper measures 
17.Civil law slovenia 
Number of White Paper measures 
18.Mutual rec. of prof. Quai. slovenia 
Number of White Paper measures 
19.1ntellectual property slovenia 
Number of White Paper measures 
20.Energy slovenia 
Number of White Paper measures 
21.Customs law slovenia 
Number of White Paper measures 
22.1ndirect Taxation slovenia 
Number of White Paper measures 
23.Consumer Protection siovenia 
Number of White Paper measures 
Total slovenia 
Number of White Paper measures Direc 
Stage 
I 
2 
3 
18 
56 
0 
3 
9 
12 
67 
93 
17 
19 
1 
1 
21 
31 
3 
9 
2 
2 
0 
0 
0 
5 
7 
13 
0 
0 
1 
2 
3 
3 
0 
1 
2 
2 
5 
5 
5 
10 
0 
2 
0 
15 
2 
8 
165 
295 tives 
Stage 
II/III 
1 
l 
40 
104 
0 
0 
2 
15 
22 
46 
11 
15 
0 
0 
0 
7 
0 
7 
1 
2 
0 
0 
0 
1 
0 
8 
1 
2 
3 
3 
2 
2 
0 
1 
16 
16 
3 
3 
0 
2 
0 
1 
0 
54 
0 
3 
102 
293 Regul 
Stage 
I 
0 
0 
0 
4 
0 
1 
0 
0 
15 
62 
7 
8 
0 
0 
3 
7 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
3 
5 
14 
0 
0 
0 
0 
30 
99 ations 
Stage 
II/III 
0 
0 
0 
i 
0 
0 
2 
2 
0 
2 
8 
13 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
1 
i 
0 
0 
0 
0 
0 
0 
2 
3 
0 
0 
105 
184 
0 
6 
0 
0 
118 
212 Total 
3 
4 
58 
165 
0 
4 
13 
29 
104 
203 
43 
55 
1 
1 
24 
45 
3 
16 
3 
4 
0 
0 
0 
6 
7 
21 
1 
2 
5 
6 
5 
5 
0 
2 
18 
18 
10 
11 
5 
15 
110 
201 
0 
75 
2 
n 
415 
899 
li* Source: TAIEX 
Statistiske data 
Hvis andet ikke er angivet, stammer dataene i dette bilag fra det centrale statistiske kontor 
(STATISCNI URÅD REPUBL1KE SLOVENIJE), som Eurostat og medlemsstaternes 
statistiske kontorer allerede har samarbejdet med i flere år inden for rammerne af Phare-
programmet. Regelmæssig indsamling af data og formidling af disse indgår i denne 
samarbejdsproces, og formålet er al gore det muligt al indføre EU-reglcr og EU-praksis inden 
for det statistiske omrade. Dataene er i videst mulige omfang indsamlet under anvendelse af 
EU-definitioner og -standarder, som somme tider afviger fra national praksis. Dette kan i 
nogle tilfælde give anledning til forskelle mellem dataene i dette bilag og de data, der er 
anført andre steder i dokumentet, og som generelt er baseret på de enkelte ansøgerlandes 
opdaterede besvarelse af det spørgeskema, som de modtog i april 1996. Fuldkommen 
kompatibilitet med EU's statistiske normer, og dermed fuld sammenlignelighed med data for 
EU, kan endnu ikke garanteres, især ikke med hensyn til de data, der ikke er leveret gennem 
Eurostat, men direkte af det pågældende land. Metodologiske bemærkninger om indhold eller 
særlige aspekter vedrørende de statistiske data i dette bilag er anført, hvis sådanne foreligger. 
Dataene bygger på de oplysninger, der forelå i maj 1997. 
125 
BASISOPLYSNINO.KR 
Areal 
Befolkning (ved periodens udgang) 
-1 alt 
- Kvinder 
- Mænd 
Befolkningstæthed 
Befolkning i byerne 
Diidskvotieni 
FiHlsclskvoticnl 
Indkomst og KM* pr. indbyggn-
-Gcnnemsnitlig måncdslon pr. arbejdslager 
-BNP pr. indbygger 
Produktionsstruktur: bruttovicrditilvækst citer brancher 
-landbrug 
•industri 
-bygge- og anlægsvirksomhed 
-tjenesteydelser 199(1 1992 1993 1994 1995 
1000 hektar 
2025 2025 2025 2025 
i 1000 
1989 1990 
1022.9 
967.1 
pr km2 
98 
i % af den samlede befolkning 
50.1 50.1 
pi KKHI iinll>Yf(Kcrc 
«>.7 
10.0 10.0 
o.y l>7 
«>.K «).5 
y.5 
europæisk lupuiiiiftsenhctl(li('ll) 
709 
6844 731 
7236 
% af samle! bruttoværditilvækst 
5.5 
36.9 
4.8 
52.8 5 
32.1 
5 
57.9 
Bruttoværditilvækst efter branche, 1990 
share of branch CJVA in 1990 Bruttoværditilvækst efter branche, 1995 
share of branch GVA in 1995 
,52.8 IO.O 
Q -;ij!i imlliMC 
Q -industry 
r-j -construct Uni 
Q -services 
• - Others i57.*> .12.1 
- agriculture = landbrug - industry = industri - construction = bygge- og anlægsvirksomhed 
tjenesteydelser - others = andet gj -agricull ure 
0 -industry 
j-j -construction 
Q -services 
m - Others 
services -
126 
NATIONALREGNSKAB 
Bruttonationalprodukt (i lobcndc priser) 
Bruttonationalprodukt (i lobcndc pri.scr) 
Bruttonationalprodukt 
Bruttonationalprodukt 
Udgifter til konsum 
-husholdninger og NIMII'er 
-oflcntlig loi viillniri;; oi> service 
Faste bruttoinvestcringer 
Kksport af varer og tjenester 
Import af varer og tjenester 
Udgifter til konsum 
-husholdninger og NI'IH'cr 
-olïentlig forvaltning og service 
Faste bruttoinvestcringer 
Eksport af varer og tjenester 
Import af varer og tjenester 1990 1 1991 1992 1 1993 1994 1 1995 
mio.. national valuta 
196762 349408 1017965] 1435095] 1845831] 2202021 
mia ECU 
| I0.2J 9.6 10.8] 12.0 14.2 
i købekraftstandarder pr, indbygger 
8557.4 9354.21 10111.8 
•/•-ændring i forhold lil forudgiende ir 
-8.9 
-8.4 
-11.0 
-1.7 
-11.5 
-20.1 
-22.4 -5.5 
-3.1 
-3.6 
5.3 
-13» 
-23.5 
-22.9 2.8 
11.4 
13.6 
5.3 
11.9 
0.6 
17.6 5.3 
4.0 
4.6 
2.1 
12.6 
10.5 
10.7 3.9 
5.9 
7.0 
2.5 
20.8 
0.7 
11.6 
i % al liiiillonutionalprodiiklcl 
70.6 
53.2 
17.4 
18.8 
90.8 
78.5 73.8 
54.8 
19.0 
20.6 
83.5 
74.2 75.5 
55.1 
20.3 
18.4 
63.1 
56.2 79.6 
58.5 
21.1 
18.7 
58.8 
57.7 77.3 
57.0 
20.1 
19.6 
59.1 
56.5 78.1 
57.7 
20.4 
21.2 
54.7 
55.9 
IJNI\ ændringer i forhold til forudgående år i % 
•10.0 
127 
VIGTIGSTE 
INDIKATORER ØKONOMISKE 
Inflationstakt 
Mængdeindeks for indiislriprodiiklion 
Mængdeindeks for landbrugsproduktionen, brutto 
Arbejdsløshed (ll,()'s metode) 
-1 alt 
- under 25 iir 
- 25 ur og derover 
Udlandsgæld, brutto 
Betalingsbalance 
-Eksport af varer 
-Import af varer 
-Handelsbalance 
-Tjenester, netto 
-Indkomst, netto 
-Saldo på betalingsbalancens lobcndc poster 
-Kapitalkonto og finansiel konto (ckskl. reserver) 
-Kcscrvcaklivcr 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 
procentmæssig ændring i forhold til forudgående ir 
549.7 117.7 201.3 32.3 19.8 12.6 9.7 
loitidgicndc 4 100 
96.5 106.4 
106.4 102 
103.6 101 
i % af arbejdsstyrken 
9 
22.2 
7.1 7.4 
18.8 
5.6 7.3 
18.8 
5.6 
i mia. USD 
0.028 0.164 0.902 1.603 2.97 4.01 
i mio USD 
6683 
-5892 
791 
180 
-91 
926 
-13 
-633 6083 
-6237 
-154 
375 
-51 
192 
-91 
-III 6830 
-7168 
-338 
723 
108 
540 
97 
-642 8345 
-9298 
-953 
725 
147 
-36 
376 
-220 8365 
-9218 
-853 
786 
89 
46 
552 
-587 
Inflationstakt: Procentmæssig ændring af aïsgcnncmsnitlcl i det forudgående år 
detailprisindekset (den officielle indikator for inllalionslaklcn i Slovenien). indeks uden udelukkelser. Dataene vedrører 
Mængdeindeks for indiislriprodiiklion: Industriproduktion omfatter råstofudvinding, fremstillingsvirksomhed samt elektricitets-, gas- og 
vandforsyning (i henhold til hovedafdeling C . I) og \. i NACI•). Indeks Ibr industriproduktion dækker virksomheder med 10 eller liere ansatte, 
bortset fra virksomheder inden lbr følgende aktiviteter: forlagsvirksomhed samt gas-, damp- og vandforsyning. 
Mængdeindeks for landbrugsproduktion, brutto: Glidende gennemsnitsværdier for købspriser de 3 seneste år. 
Arbejdsløshed (ILO-mclodcn): Procentdel arbejdsløse i arbejdsstyrken. Procentsatsen udledes af arbejdsstyrkeundersøgelsen tinder 
anvendelse af følgende II.( )-dcllnitioner og -henstillinger. 
Arbejdsstyrke: beskæftigede og arbejdsløse i overensstemmelse med nedenstående ll.O-definitioncr. 
Beskæftigede: alle personer pa 15 ;ir og derover, som i referenceperioden arbejdede mindst en time mod løn eller andet vederlag som 
arbejdstagere, iværksæilere. deltagere i kooperativer eller medhjælpende familiemedlemmer. Personel i de væbnede styrker og kvinder, 
der har orlov for at passe bom, er medregnet. 
Arbejdsløse: alle personer på 15 ar og derover, som opfylder alle tre betingelser i ILO's definition af arbejdsløse: (i) være uden arbejde, 
(ii) aktivt søge arbejde og (iii) være klar til at påbegynde et arbejde inden for en periode på fjorten dage. 
I Slovenien udelukker arbejdsstyrkcundersøgelsen værnepligtige og personer i ikke-private husholdninger. Midlertidigt arbejdsløse og 
personer på barselsorlov klassificeres som beskæftigede. 
Udlandsgæld, brutto: Dataene stammer fra OIX D's statistikker over udlandsgæld (lixlemal Debt Statistics). 
Betalingsbalance: Dataene er udledt af IMI s database, og det kan ikke garanteres, al de er kompatible med de tilsvarende løn­
statistikker. Itclalingsbiilanccn opstilles dog i ilet væsentligste i henhold til I Ml -standarder. Malanccn for varehandel er i 
overensstemmelse med betalingsbalance-principperne. l-!ksporl og import er angivet l'OU. Nelloindkomsl omfatter indkomst fra direkte 
investeringer, portefølicinvcsiciingcr og andre investeringer saml allonuing af arbejdslagere. Saldo pa betalingsbalancens løbende poster 
er opgjort i henhold til definitionen i IMf's 5. håndbog, kapitaloverlorsler indgår ikke. Rescrveakliver: ændringer i reserveaktiver i årets 
lob; (+) angiveren stigning. (-) angivci ci hild. 
128 
UDENRIGSHANDEL 
1992 1993 1994 1995 1996 
Import og eksport (løbende priser) 
- Import 
- Ivksport 
-1 landclshalaiicc 
Mængdeindeks for udenrigshandelen 
- Import 
- Eksport 
Importstruktur i henhold til SU C (lobcndc priser) 
- (0+1 ) næringsmidler, levende dyr. drikkevarer og tobak 
- 2 rastoffer, ikke spiselige 
- 3 mineralske brændsels- og smorcsloll'cr 
- 4 animalske og vegetabilske olier mv. 
- 5 kemikaliet' og kemiske produkter 
- 6 bearbejdede varer, hovedsagelig, opdelt eller materiale 
- 7 maskiner og transportmidler 
- X forskellige bearbejdede varer 
- O varer i.a.n 
Kksportstrukttir i henhold lil SI H (lobcndc priser) 
- (0 i I ) næriiii'smidlcr, levende dyr, drikkevarer og tobak 
- ?. rastoffer ikke spiselige 
- '< mineralske brændsels- og sinoicslollci 
- 4 animalske <>g vegetabilske olier niv. 
- 5 kemikalier og kemiske produkter 
- 6 bearbejdede varer, hovedsagelig opdelt eller materiale 
- 7 maskiner og transportmidler 
- 8 forskellige bearbejdede varer 
-9 varer i.a.n. 
Prisindeks for udenrigshandelen 
- Import 
- Eksport i mio. USD 
7304 
6828 
-476 
forudidtendea 100 
i af tam let import 
8.2 
6.5 
7.1 
0.4 
12.2 
19.4 
31.8 
II 
i *4 af »amlcl eks|x>rl 
4.8 
1.9 
II 
0.1 
10.3 
27.3 
30.3 
24 
fomdglendei^lÔO 
102.1 
106.7 9492 
8316 
-1175 
7.4 
6.5 
6.6 
0.4 
12.1 
19.8 
33.8 
10.6 
3.8 
2.1 
1.2 
0.1 
10.5 
28.5 
31.4 
22.2 
116.3 
121.4 9397 
8306 
-1091 
7.4 
5.1 
7.9 
0.4 
11.9 
19.7 
33.7 
13.7 
4 
1.7 
I 
0.1 
10.6 
27.4 
33.3 
21.9 
Import og eksport (lobcndc priser) og udenrigshandelen« struktur i henhold til SI'IC (tabende priser): Dataene omfatter ikke direkte 
re-eksport, tjenesteydelser, handel med toldfrie områder saml licenser, knowhow og patenter. Dataene er baseret på det særlige handelssystem 
og opdateres regelmæssigt. -Handelsklassifikationer: Slovenien indførte Den Kombinerede Nomenklatur i 1996. Indtil da anvendtes en 
national klassifikation baseret på Del I larmoniscrede System. Import angives CIF og registreres på den dato, hvor varerne frigives. 
Eksport angives FOB og registreres pit den dalo. hvor varerne passerer toldgrænsen. Toldstatistikkcme anvendes til at kontrollere dataene 
for udenrigshandelen. lliirostat har ved omregningen fra nationale valutaer til USD anvendt de årlige gennemsnitskurser fra Den 
Internationale Valutafond (IMF). 
Prisindeks for udenrigshandelen: Indeksene er beregnet på grundlag af data for normal import og eksport uden yderligere behandling og 
uden data vedrørende landene i det tidligere Jugoslavien. 
129 
UDENRIGSHAN 
DEL 
Import fordelt på vigtigste handelspartnere (løbende priser) 
1. partner 
2. partner 
3. partner 
1. partner 
5. partner 
andre 
Eksport fordelt på vigtigste handelspartnere (lobcndc priser) 
1. partner 
2. partner 
3. partner 
4. partner 
5. partner 
andre 1992 1993 1994 j 1995 1996 
i % af samlede import 
Dl, 
II 
HK 
Al 
FK 25 
16.2 
9.1 
8.5 
X 
33.2 DE 
II 
AT 
FK 
HK 23.7 
17.2 
10.3 
8.4 
6.8 
33.6 DK 
IT 
AT 
FK 
HK 23.2 
17 
9.7 
8.4 
bl 
35.6 DE 
IT 
FR 
Al 
IIR 21.7 
16.9 
9.8 
8.8 
6.2 
36.5 
i % al samlede eksport 
UK 
IT 
UR 
FR 
AT 29.5 
12.4 
12.1 
8.7 
5 
32.3 DK 
IT 
I1R 
FR 
AT 30.3 
13.5 
10.8 
8.6 
5.5 
31.3 DK 
IT 
HR 
FR 
AT 30.2 
14.6 
10.7 
8.2 
6.4 
29.9 DE 
IT 
HR 
FR 
AT 30.6 
13.3 
10.3 
7.2 
6.6 
31.9 
Eksport fordelt på vigtigste handelspartnere 
1996 
Structure of cx|v»-| In' main pnrlnrrs 
in 1996 Import fordelt på vigtigste handelspartnere 
1996 
Structure of import by main partners 
in 1996 
DK 
21.7% 
36.5% 
AT 
DE 
FR Mstrig 
Tyskland 
Frankrig UK 
II Kroatien 
Italien 
130 
SOCIALE INDIKATORER 
1991 1992 1993 1994 1995 
Befolkning pr. I. januar 
Aldersfordeling pr. I Januar 1995 
0J4 aï 
15. 24 år 
25 44 år 
45_64 år 
65 ar og derover 
Levendefødte 
Dødsfald 
Spædbørnsdødclighcd 
- Under I år 
- Dødfødte 
Vielser 
Skilsmisser 
Vielseskvotient, brutto 
Skilsmissekvotient, brutto 
Naturlig tilvækst 
Nettoindvandring 
Samlet befolkningstilvækst 
Samlet fertilitet 
Spædbørnsdødclighcd 
Dødelighed i sent fosterstadium 
Middellevetid 
- Mænd 
- Kvinder 
Middellevetid 
- Mænd 
- Kvinder 1999.95 
21583 
19324 
178 
106 
8173 
1828 
4.08 
0.91 
1.13 
-1.55 
-0.42 
1.46 
8.25 
4.89 
69.54 
77.38 1998.9 1994.2 1989.41 
i % af den samlede befolkning 
antal i all 
19982 
19333 
177 
110 
9119 
1966 19793 
20012 
134 
93 
9022 
1962 
pr. 1000 indbyggere 
4.57 
0.98 
0.33 
-0.2 
0.12 
1.34 
8.86 
5.47 4.59 
1 
-0.1 
0.71 
0.61 
1.31 
6.77 
4.68 
69.45 
77.25 69.4 
77.29 19463 
19359 
126 
105 
8313 
1923 
4.18 
0.97 
0.05 
0.45 
0.5 
1.32 
6.47 
5.37 
69.6 
77.4 
13.3 
16.8 1989 
18.5 
14.7 
32.3 
23.4 
12.1 
18980 
18968 
4.2 
0.8 
5.5 
131 
ARBEJDSMARKEDET 
Den erhvervsaktive del af befolkningen (ILO-inclodcn) 
Gennemsnitligt antal beskæftigede 
Arbejdsløshedsprocent efter alder (ILO-inctndcn) 
-i alt 
- under 25 ar 
- 25 ar og derover 
Registreret arbcjdsloshcd (periodens udgang) 1993 1994 | 1995 1996 
i % af befolkningen på 15 Ar og derover 
57.6| 58.7J 57.6 
1 000 
| 851 882 878 
i % af arbejdsstyrken 
9 
22.2 
7.1 7.4 
18.8 
5.6 7.3 
18.8 
5.6 
i % af den erhvervsaktive befolkning 
14.2 14.5 14.4 
Gcnncmsnitsindcks for lønnet beskæftigelse efter NACK 
- Landbrug, jagt, skovbrug og fiskeri 
- Råstofudvinding 
- Fremstillingsvirksomhed 
- Produktion os distribution af elektricitet, gas og vand 
- Bygge- og anlægsvirksomhed 
- Transport, oplagringsvirksomhed og kommunikation 
Indeks for nominelle månedslønninger efter NACK 
- Landbrug, jagt. skovbrug og fiskeri 
- Råstofudvinding 
- Fremstillingsvirksomhed 
- Produktion og distribution af elektricitet, gas og vand 
- Bygge- og anlægsvirksomhed 
- Transport, oplagringsvirksomhed og kommunikation 
Indekser for månedslønninger 
- nominelle louninger 
- reallønninger 1993 1994 1995 1996 
forudgående Jr : 100 
83.3 
118.3 
95 
79.7 
101.7 
92.2 
125.4 
103.6 90.1 
95.2 
106.5 
144.9 
94.3 
97.2 
118.4 
104.3 100.1 
115.1 
95.2 
95 
103.7 
98.2 
115.3 
104.9 
Den erhvervsaktive del al befolkningen (ILO metoden): Arbejdsstyrkens procentmæssige andel af befolkningen på 15 år eller derover. 
Procentsatsen udledes al'arhejdsslyrkcutulcrsøgelsen under anvendelse af følgende ILO-delinitioner og -henstillinger. 
Arbejdsstyrke: beskæftigede og arbejdsløse i overensstemmelse med nedenstående ILO-delinitioner. 
Beskæftigede: alle personer på 15 :tr og derover, som i referenceperioden arbejdede mindst en time mod løn eller andet vederlag som 
arbejdstagere, iværksættere, deltagere i kooperativer eller medhjælpende familiemedlemmer. Personel i de væbnede styrker og kvinder, 
der har orlov for at passe børn, er medregnet. 
Arbejdsløse: alle personer på 15 år og derover, som opfylder alle tre betingelser i ILO's definition af arbejdsløse; (i) være uden arbejde, 
(ii) aktivt søge arbejde og (iii) være klar til at påbegynde et arbejde inden for en periode på fjorten dage. 
I Slovenien omfatter arbejdsstyrkcundersøgelsen ikke værnepligtige og personer i ikke-private husholdninger (den såkaldte 
institutionsbefolkning). 
Arbejdsløshed (ILO-mctodcn): Procentdel arbejdslosc i arbejdsstyrken. Denne procentsats udledes af arbejdsstyrkeundersøgelsen (LFSS) 
under anvendelse af ILO-dcliniiioner og -henstillinger (se ILO-delinitionerne ovenfor). 
I Slovenien omfatter arbejdsstyrkcundersøgelsen ikke værnepligtige og personer i ikke-private husholdninger (den såkaldte 
institutionsbefolkning) Midlertidigt arbejdsløse og personer på barselsorlov klassificeres som beskæftigede. 
Gennemsnitligt antal beskæftigede og gciiiicuisiiiisiiidcks for lønnet bcskscftigclsc eller INA< T. Dataene for erhvervssektoren dækker 
virksomheder og andre organisationer (private virksomheder er kun inkluderet, hvis de har 3 eller liere personer ansat i lønnet 
beskæftigelse). Dataene slummer fra arhejdsstyrkeundersogelsen. Dataene fra arbejdsstyrkcundersøgelsen betragtes om årlige data. Dataene 
omfatter også alle budget finansierede og subsidierede organisai ioner, ligesom personer med bijob er inkluderet. Personel i de væbnede styrker, 
lærlinge, arbejdstagere pa horncpasningsorlov eller supplerende børnepasningsorlov er ikke medregnet. 
Registreret arbcjdsloshcd (periodens udgang): Registreret arbejdsloshed i procent - registrerede arbejdsløse i procent af den civile 
erhvervsaktive befolkning, baseret p;i arhejdsstyrkeundersogelsen. Dataene for registreret arbejdsløshed er baseret på det månedlige 
administrative arbejdsløshcdsregister 
Indekser for månedslønninger: Indeksene for månedlige reallønninger alledes af indeksene Ibr de nominelle bruttolønninger divideret 
med forbrugerprisindekset Dataene for erhvervssektoren dækker virksomheder og andre organisationer (private virksomheder er kun 
inkluderet, hvis de har 3 eller liere personer ansat i lønnet beskæftigelse). Eksterne konsulenters indtjening er ikke dækket. Dataene omfatter 
også alle budgetfinansicrede og subsidierede organisationer, ligesom personer med bijob er inkluderet. Personel i de væbnede styrker, lærlinge, 
arbejdstagere på børnepasningsorlov eller supplerende horncpasningsorlov er ikke medregnet. 
\hh - 133 
OFFENTLIGE FINANSER 
Det offentliges budget 
•Den statslige forvaltnings konsoliderede indtægter 
•Tilskud 
- Den statslige forvaltnings konsoliderede udgifter 
- Den offentlige forvaltnings konsoliderede udgifter 
- Den statslige forvaltnings konsoliderede 
underskud/overskud 
- Den offentlige forvaltnings underskud/overskud 
Det offentliges budget 
- Den statslige lorvallnings konsoliderede udgifter 
- Den offentlige forvaltnings konsoliderede udgifter 
- Den statslige forvaltnings konsoliderede 
underskud/overskud 
- Den offentlige forvaltnings underskud/overskud 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 
i mio nationale valutaenheder 
606.06 
5.28 773.54 
-5.04 933.36 
-6.46 
i •-. af hiullonaliiinalpnKkiklcl 
42.2 
0.4 41.9 
-0.3 42.5 
-0.3 
Det offentliges budget: Disse data vedioier den statslige forvaltning og den offentlige forvaltning som offentliggjort i Government 
Finance Statistics Yearbook 11 ')')(*i (GI-'SYj; også data for landet som helhed er inkluderet i GFSY. 
Da GFSY ikke indeholder statistikker lot den offentlige forvaltning som helhed, men kun for de forskellige niveauer inden tor 
denne, er de konsoliderede data. der angives her. beregnet på grundlag af data fra den statslige forvaltning og den kommunale 
forvaltning, og ved konsolideringen er det justeret for identificerede overførsler inden for det offentlige. 
Selv om statistikkerne dækker data vedrørende den slatslige forvaltning og den kommunale forvaltning offentliggjort i <#7\ST. er 
del muligt, at dækniii'.'cn er ikke fuldstændig, hvis nogle enheder inden for slatslig forvaltning eller kommunal forvaltning ikke 
indgår. Et mal loi. i»\-ør udtømmende dækningen er, kan opnas ved al sammenligne anmærkningen om dataenes dækning (nole on 
the coverage of datai Tor de enkelle lande i GFSY med fortegnelsen over enheder inden for den statslige forvaltning og den 
kommunale forvaltning. 
Det bør bemærkes, at det underskud/overskud, der anvendes her, svarer til indtægter og tilskud minus udgifter, og at låntagning 
minus tilbagebefaling al lån ikke indgår (se nedenIbr). 
Den nettoficering al overførsler inden for det ollentligc, der er foretaget i tabellerne, er begrænset til løbende overførsler og 
kapitaloverførsler, som beslår af identificerede tilskud og løbende subsidier og kapitalsubsidier fra ét niveau inden for det offentlige 
til et andet. Andre former Ibr transaktioner mellem niveauer inden for det offentlige som f.eks. skattcindbclalinger og 
socialsikringsbidrag samt gensidig køb al varer og tjenester, der normalt ikke klassificeres som overførsler inden for det offentlige, 
er ikke blevet elimineret ved konsolideringen. Endelig er det uklart, om manglende data for løbende overførsler og 
kapitaloverførsler skyldes, at der ingen overforsier har fundet sted, eller at der ikke findes data for sådanne; i alle de tilfælde, hvor 
der ikke foreligger data. er del blevet antaget, at ingen overførsler har fundet sted. 
a. Udgifter omfatter den offentlige forvaltnings kontantudgitlcr til lobende transaktioner med varer og tjenester, kapitalgoder, 
renter samt lobende overforsier og kapitaloverførsler, men omfatter ikke transaktioner, der ikke foregår kontant. 
b. Underskud overskud svarer til kontantindtæglcr og kontanttilskud minus kontantudgifter. Den metode til opgørelse af 
underskud/overskud afviger fra den. der anvendes i GIS, hvor underskud/overskud er lig kontantindtægter og kontanttilskud minus 
kontantudgifter og minus nctto-fordringscrhvcrvelsc. Denne udelukkelse al nctto-fordringscrhvervelse (der i GFS-metodologien 
består af operationer i finansielle aktiver og passiver til specifikke formål, i forbindelse med forskellige initiativer, snarere end til 
likviditclslbrmål) betyder, at angivelsen af underskud/overskud i dette dokument ligger tættere på, hvad der i nationalregnskabet 
forstås ved uello-loidiiiiuserhvervelse. Som folge af denne udelukkelse indgår indlægturne fra privatiseringer (i GFÆ-inctodologicn 
klassificeret som tilbagebetalingen heller ikke i beregningen af underskud/overskud i tabellerne (og bidrager derfor ikke lil at 
reducere underskuddet). 
134 
FINANSSEKTOREN 
Monetære aggregater 
- Pengeforsyning: M1 
- Quasipcnge 
Samlede reserver (ckskl. guld. |M>riodeiis udgang) 
Gennemsnitlige kortfristede rentesatser 
- udlån 
- indlån 
Officiel diskonto (periodens udgang) 
Vekselkurser i forhold til 1 SI) 
Gennemsnit for perioden 
Periodens udgang 
Vekselkurser i forhold til IXV 
Gennemsnit for perioden 
Periodens udgang 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 
mia. (10*4) USD 
1.35 
4.45 1.62 
5.84 1.66 
6.34 
mio (IOA(.)tlSI) 
787.8 1498.98 1820.79 2297.36 
% pi ai 
49.61 
32.65 39.42 
27.89 
16 24.84 
15.32 
10 19.3 
11.19 
10 
1 USD «..SIT 
27.57 
56.69 81.29 
98.7 113.24 
131.84 128.81 
126.46 118.52 
125.99 135.36 
141.48 
1 ECU . SIT 
34.164 
76.017 105.523 
119.516 132.604 
147.090 153.222 
155.551 155.025 
165.581 179.213 
177.273 
Monetære aggregater (periodens udgang): Pengeforsyning (Ml) inkluderer anfordringsindskud og valuta uden for bankerne. Quasipenge 
(QM) inkluderer tidsindskud Og indliin i fremmed valuta. Euroslat har konverteret de nationale valutaer til USD på grundlag af IMF's årlige 
kurser ved periodens udgang. 
Samlede reserver (ekskl. guld. periodens udgang): Statistikken for de oflieielle valutareserver er udledt al'IMF's månedlige publikation 
International financial Statistics (ll-S). Samlede reserver (ckskl. guld) defineres som summen af centralbankernes beholdninger af fremmed 
valuta og andre (brutto) ibrdringcr på ikke-residenle; denne definition udelukker fordringer på residente i udenlandsk valuta. I henhold til 
definitionen beregnes de oflieielle valularescrver lil den gældende markedskurs ved den pågældende periodes udløb. De samlede reserver 
(ekskl. guld), der offentliggøres i II S, kan være forskellige fra de lal, der olTcnlliggørcs af de nationale myndigheder. Nogle af de faktorer, der 
kan give anledning til forskelle, er vurderingen af reserveslillingen i IMF saml forskellig behandling af fordringer i ikke-konvertible valutaer. 
Gennemsnitlige kortfristede rentesatser: Dataene er hentet fra IMF's månedlige publikation International Financial Statistics (IFS). De 
gennemsnitlige udlåns- og indlånsrenter er gennemsnit over en periode. Udlånsrenten er normalt den gennemsnitlige rentesats, der kræves af 
den indberettende bank tør udlån. Indlånsrenten er den gennemsnitlige rente for anfordringsindskud og tidsindskud eller den gennemsnitlige 
rente for tidsindskud. Disse satser er ikke altid direkte sammenlignelige mellem landene, idel de indberettende bankers repræsentativitet og 
vægtningssystemerne kan v.crc Ibrskellige. 
Vekselkurser i forhold til l SI): valutakurserne Ira IMF som offentliggjort i publikationen: 'Statistiques Financières Internationales". 
135 
INFLATION (udviklingen »ver 12 måneder) 
Ændring i forbrugerprisindekset i % for den pågældende måned sammenlignet med samme måned året for (l/t-12) 
I Aug I Sep I Okt I Nov I •Ian Icl» Mar Apr Maj .lun Jul Ikx 
1993 
1994 
1995 
19% 20.6 19.9 
19.7 19.5 
8.3 X.5 19.7 
1X2 
9.6 21 7 
152 
11.5 20.6 
15.2 
ILO 216 
14.0 
10.6 22.1 
12.6 
I OK 22.5 
11.4 
10.5 22.0 
I OK 
9.7 20.9 
9.4 
10.4 20.4 
8.9 
9.3 19.5 
K.9 
9.1 
Inflation (ændring i forbrugerprisindekset i % ) 
Jan-94 Mar Maj .lul 
ScP Nov Mar Maj 
Jan-95 Jul 
ScP Nov Mar Maj 
Jan-96 Jul SeP Nov 
Inflation (udviklingen over 12 måneder): Inllationstaktcn (udvikling over 12 måneder) er den procentuelle ændring i 
forbrugerprisindekset for den pågældende måned i forhold til samme måned året for. Inllationstaktcn er baseret på nationale 
forbrugerprisindeks, som ikke fuldt ud kan sammenlignes mellem ansogcriiuidenc eller med indeks haseret på EUs harmoniserede 
forbnigerprisindcks (I IK T) (Ibiskcllige metoder, begreber og praksis ved beregning af forbrugerprisindeks). Inllationslaktcr (udviklingen 
over 12 måneder) er baseret på ll.O-data. 
136 
INDUSTRI 
BNP-struktur efter økonomiske aktiviteter (NACE, løbende priser) 
- Råstofudvinding 
- Fremstillingsvirksomhed 
- Produktion og distribution af elektricitet, gas og vand 
Mængdeindeks for industriproduktionen efter NACE 
-lait 
- Råstofudvinding 
- Fremstillingsvirksomhed 
- Produktion og distribution af elektricitet, gas og vand 1993 | 1994 1995 1996 
i % af bruttonationalproduktet 
1.2 
29.5 
2.7 1.3 
29.7 
2.8 1.2 
28.1 
2.8 
forudgående år = 100 
106.4 
94.9 
106.7 
107.8 102 
100.9 
102.6 
99.7 101.0 
100.4 
101.1 
100.8 
Mængdeindeks for industriproduktionen efter NACE 
-lait 
- Råstofudvinding 
- Fremstillingsvirksomhed 
- Produktion og distribution af elektricitet, gas og vand 1993Q1 1993Q2 1993Q3 1993Q4 1994Q1 11994Q2 1994Q3 11994Q4 
tilsvarende periode forudgående år = 100 
1995Q1 | 1995Q2 | 1995Q3 11995Q4 11996Q1 11996Q2 1996Q3 11996Q4 
tilsvarende periode forudgående år - 100 
109.6 
104.5 
110.5 
107.7 101.6 
97.7 
103.3 
84.1 98.8 
109.8 
100.6 
115.1 98.3 
93.4 
96.6 
95.5 94.9 
86 
96.2 
99.3 99.2 
103.5 
98.9 
99 103.4 
119.5 
103 
91.5 107.1 
94.6 
106.5 
112 
BNP-struktur efter økonomiske aktiviteter (NACE, løbende priser): 
beregnes til markedspriser. BNP-struktur efter økonomiske aktiviteter (NACE) 
Mængdeindeks for industriproduktionen efter NACE: Mængdeindekser for industriproduktion: Industriproduktion omfatter 
råstofudvinding, fremstillingsvirksomhed samt elektricitets-, gas- og vandforsyning (i henhold til hovedafdeling C, D og E i 
NACE). Indeks for industriproduktion dækker virksomheder med 10 eller flere ansatte, bortset fra virksomheder inden for følgende 
aktiviteter: forlagsvirksomhed samt gas-, damp- og vandforsyning. 
13} 
INFRASTRUKTUR 
Jernbanenet 
Jernbanetransport 
- gods 
- passagerer 
Antal tclefonabonncnicr 
Antal indbyggere pr. personhil 1993 1 1994 1 1995 
ikmpcr IU0Uktn2 
1 » i mio litn eller passagerer -km 
566 590 595 
|il ItXHi iti<ll)vi'J.'llr 
| 310 
indbyggere 
1 2.K 
138 
LANDBRUG 
Arealanvendelse 
• lait 
- landbrugsarealer 
- skov 
- dyrkede arealer 
- permanente græsgange og engarealer 
Landbrugsarealer efter ejendomsforhold 
- statsvirksomheder 
- Kooperativer 
- andet 1992 1993 | 1994 1995 1996 
i 1000 hektar 
2025 
777 
1071 
245 
560 2025 
773 
1071 
245 
558 2025 
751 
1094 
234 
501 2025 
783 
1098 
230 2025 
230 
417 
i % al' landbrugsarealer 
Andel af BNP 
- Landbrug, jagt. skovbrug og fiskeri (NACI- A Hl) 
Mængdeindeks for landbrugsproduktionen, brullo 
Vigtigste afgrodcr citer areal 
- Korn 
-heraf hvede 
- Kartofler 
- Sukkerroer 
- l'oderrocr 
Vigtigste afgrodcr efter hostudhyttc 
- Korn 
- herafhvede 
- Kartofler 
- Sukkerroer 
- Fodcrroer 1992 1993 1994 1995 1996 
i % af bruttonationalproduktet 
4.3 4.3 
loi udgående Sr 100 
96.5 I06.4| 103.6] 
i lOOOIu-klm 
117.5 
42.6 
30 
3 
6 119.6 
43.7 
29 
3 
6 110.5 
42 
23 
5 
6 107 
42 
24 
6 
6 107 
40.8 
22 
6 
4 
i 100 kg/hektar 
36.2 
41.9 
122 
306 
171.8 38 
38.4 
127 
379 
190.5 51 
43.3 
174 
452 
319.3 50.3 
42.3 
190 
432 
313.1 39.4 
204 
485 
Salg eller indkøb af husdyr til slagtning 
- svin 
- kvæg 
- fjerkræ 
Husdyravl (periodens udlob) 
- kvæg 
- heraf koer 
- får 
- svin 
- heraf søer 1992 1993 1994 1995 1996 
i |(X)0 ton levende vægt 
39.2 
30.8 
58.5 41.6 
35.2 
64.5 43.8 
37.8 
63.8 
iwitiil pi 1000 heltal hnillMu|!s;ui'nl 
603 
262 
23 627 
268 
35 
antal pr 1000 hektar dyrket areal 
2440 2530 
Andel af BNP BNP-struktur eller okonomiske aktiviteter (NACI:) beregnes til markedspriser. 
Mængdeindeks Tor IMndbriigsproduktioii, brutto: Cilidende genncmsniLsværdicr for købspriser de tre seneste år. 
139 
Slovenia 
1995 
Legend: 
A/ Country boundary 
A/ Region boundary 
COUNTRY NAME 
REGION NAME 
OTTNAAiE 
Selected major settlements: 
(1 000 inhabitants) 
O 200-250 
• 250-500 
• 500 - 1 000 
• >1000 
General information about the country: 
Age groups (in years): 
1 = 3 <15 
15- 65 
>65 
Living standard (in 1993): ECU 5 455 
(QDP per capita) 
Area: 20 256 km2 
Administrative regions: 12 
Population: 1 987 500 
Source: StatMlcal Office of The Repubfloof 8lovenla 
Cartography and géographie fnfomwlfon management: QI8CO 
I I 
0 15 45 km 
ourostn 


ISSN 0254-1459 
KOM(97) 2010 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 oi 06 
Katalognummer : CB-CO-97-378-DA-C 
ISBN 92-78-22903-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
Ml