MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN - OVERHOLDELSE AF BESTEMMELSERNE I DEN FÆLLES FISKERIPOLITIK - "ARBEJDSPLAN OG RESULTATLISTE"

1. INDLEDNING

1.1. En effektiv gennemførelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik er en forudsætning for et godt resultat af reformen af denne politik. Med henblik herpå må hver enkelt medlemsstat opfylde sine forpligtelser, når det gælder kontrol og håndhævelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik. Kommissionen skal så vidt muligt hjælpe medlemsstaterne med at opfylde disse mål og arbejde på at sikre en effektiv, retfærdig og ensartet anvendelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser. Den fælles fiskeripolitiks mål kan ikke realiseres, hvis der fortsat er svagheder i de nationale kontrol- og håndhævelsessystemer.

I drøftelserne af reformen af den fælles fiskeripolitik fik Kommissionens konklusioner om gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik bred opbakning af fiskerierhvervet, medlemsstaternes myndigheder, Parlamentet og Rådet. Der blev navnlig draget følgende konklusioner :

* Dårlig gennemførelse underminerer bevarelsesforanstaltningernes effektivitet

* Manglende ensartethed resulterer i, at der ikke er lige vilkår, når det gælder kontrol og håndhævelse på EU-plan.

Den 20. december 2002 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 2371/2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik. Denne forordning foreskriver en skærpelse af kontrollen og håndhævelsen af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser, herunder forebyggende foranstaltninger, suspension af den finansielle støtte til medlemsstaterne og større beføjelser til Kommissionens inspektører i forbindelse med særlige overvågningsprogrammer. Den præciserer også ansvarsfordelingen mellem medlemsstaternes myndigheder og Kommissionen.

I denne sammenhæng har Kommissionen udarbejdet en handlingsplan for samarbejde om håndhævelse tillige med ordninger for indførelse af en fælles inspektionsstruktur [1]. Det er hensigten, at denne handlingsplan skal løbe i årene 2003-2005.

[1] Meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet "Vejen til en ensartet og effektiv gennemførelse af den fælles fiskeripolitik" KOM (2003) 130 af 21.3.2003

Den foreliggende meddelelse falder i tråd med denne handlingsplan, idet den afstikker en arbejdsplan for overholdelse. Hensigten er at give en klar tilkendegivelse af, hvilke skridt der må tages for at afhjælpe manglerne ved gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik.

Arbejdsplanen er ledsaget af en resultatliste, som er et nyt informationsredskab, der angiver, i hvilken grad de forskellige retsforskrifter overholdes af medlemsstaterne, tillige med de skridt, der tages fra Kommissionens side til at kontrollere medlemsstaternes kontrol- og håndhævelsesaktiviteter og graden af overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks regler. Offentligheden har adgang til denne resultatliste via Kommissionens websted (http://europa.eu.int/comm/ fisheries).

1.2. Medlemsstaterne er ansvarlige for anvendelsen af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser, mens Kommissionen vurderer medlemsstaternes resultater i så henseende for at sikre, at den fælles fiskeripolitik anvendes retfærdigt og i overensstemmelse med reglerne. Desuden letter Kommissionen koordinationen og samarbejdet mellem medlemsstaterne om kontrol og håndhævelse.

Kommissionen må også opfylde sine forpligtelser ifølge den reformerede fælles fiskeripolitik og anvende de midler, den har til rådighed, for at sørge for, at medlemsstaterne følger reglerne i den fælles fiskeripolitik, herunder i givet fald sætte ind over for svagheder i de nationale kontrolsystemer.

De fleste medlemsstater har i løbet af det sidste årti indført foranstaltninger til at forbedre kontrol og håndhævelse både på baggrund af de konstaterede problemer og som reaktion på nye kontrolbestemmelser, som Rådet har vedtaget [2].

[2] Forordning (EØF) nr. 2847/93, EFT L 261 af 20.10.1993, s.1 Forordning (EF) nr. 1489/97, EFT L 202 af 30.7.1997, s. 18 Forordning (EF) nr. 2846/98, EFT L 358 af 31.12.1998, s. 5

Indførelsen af FOS og ny informationsteknologi har bevirket, at de nationale myndigheder meget bedre er i stand til at overvåge fiskeriaktiviteterne. Desuden har de fleste medlemsstater styrket deres midler til kontrol og overvågning eller mere direkte involveret erhvervet selv i overvågningen af fiskeriaktiviteterne. Nogle medlemsstater har også indført omfattende kontrolsystemer, som maksimerer sandsynligheden for, at der foretages kontrol af fartøjerne.

Selv om der er sket fremskridt siden 1992, er der fortsat mangler ved kontrol og håndhævelse, som nedsætter effektiviteten af de bevarelses- og kontrolforanstaltninger, som Rådet har vedtaget.

2. ANVENDELSEN AF DEN FÆLLES FISKERIPOLITIK

2.1. Mangler ved gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik

2.1.1. Selv om der unægtelig er gjort fremskridt, kan der stadig konstateres visse mangler ved gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik. Resultaterne af fiskerikontrollen er ikke lige gode på alle fronter, idet mange fiskeriaktiviteter er underlagt en effektiv kontrol, mens andre overhovedet ikke er undergivet nogen kontrol eller en klart utilstrækkelig kontrol. Inden for en række fiskerier er kontrollen ikke stærkere end det svageste led i kæden.

De nationale myndigheder har undertiden været lang tid om at reagere, mens fiskerierhvervet ikke altid har stillet sig positivt over for indførelsen af nye forpligtelser og derved selv har bidraget til at skabe forsinkelser i gennemførelsen af EU-kravene.

2.1.2. Flere bestande (torsk, kulmule m.fl.), som er helt afgørende for mange fiskeres udkomme, er nedfisket. Fiskeridødeligheden for disse bestande er ikke faldet i samme forhold som Rådets nedsættelser af TAC'er og kvoter. Fangstrestriktionerne (TAC'er og kvoter) eller fiskeriindsatsen (restriktioner på antallet af havdage) er ikke altid blevet gennemført ordentligt.

Torsk og nordlig kulmule er eksempler på, hvordan disse mangler har påvirket bevarelsen. Til trods for, at TAC'erne for disse arter blev reduceret med 40 % fra 2000 til 2001, har Kommissionen på grundlag af en analyse, som dens inspektører har foretaget, måttet konkludere, at fiskeriindsatsen eller fangsterne ikke var blevet reduceret væsentligt i 2001. Derfor og under hensyntagen til udsving i fangstraterne baseret på en kontrol af stikprøver fra logbogsdata, FOS-data og undersøgelser i fiskerierhvervet kan man gå ud fra, at der ikke er sket nogen drastisk ændring af fiskeridødeligheden for de pågældende bestande i forhold til de tidligere år.

Torsk og kulmule er bestemt ikke de eneste bestande, der er berørt af svagheder i kontrol og håndhævelse. Mangelfuld kontrol af landinger påvirker generelt alle landinger af fisk i de pågældende havne.

2.1.3. Ifølge artikel 11 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal medlemsstaterne træffe foranstaltninger til at justere deres flåders fiskerikapacitet, så der skabes en stabil og varig balance mellem deres fiskerikapacitet og deres fiskerimuligheder. I realiteten skaber fiskeriindsatsen med fiskerflådernes nuværende kapacitet fiskeridødelighed for de pågældende bestande hele året igennem, hvis det relevante fiskeri ikke standses, når kvoterne er opbrugt, eller fiskeriindsatsen reduceres på anden måde. I nogle tilfælde muliggør svagheder i medlemsstaternes inspektion og overvågning urapporterede landinger med henblik på at undgå, at fiskeriet standses.

Svagheder i de nationale myndigheders indsamling af oplysninger og utilstrækkelig inspektion og overvågning for at sikre dataenes kvalitet har sat deres præg på de oplysninger, Kommissionen har fået tilsendt om anvendelsen af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik. Ofte har medlemsstaterne ikke forelagt oplysninger til tiden og har undertiden forelagt ufuldstændige oplysninger, som ind imellem var af tvivlsom kvalitet.

I mange tilfælde kan problemerne med fremsendelse af data for eksempel forklares med langsommelighed i gennemførelsen af EU-kravene, gentagne omstruktureringer af de nationale kontrolsystemer, fejl ved informationsteknologien, udskiftning af medarbejdere, midlertidig mangel på personale osv. Oplysningerne på resultatlisten i bilaget til denne meddelelse (side 15), viser nogle af de ovennævnte svagheder.

2.1.4. De nationale kontrolsystemer har af forskellige grunde ikke altid levet op til kravet om at sikre, at den fælles fiskeripolitiks bestemmelser anvendes effektivt. Uregelmæssigheder og tilfælde af manglende overholdelse af de gældende regler er derfor ikke altid blevet opdaget. Dette betyder fx, at de oplysninger, som fiskerierhvervet afgiver, måske ikke altid svarer til de tilgrundliggende fysiske mængder, der fanges, beholdes om bord, landes og sælges.

Derfor er de oplysninger, der registreres af medlemsstaterne og fremsendes til Kommissionen, måske ikke altid pålidelige. Oplysningerne på den vedlagte resultatliste er baseret på officielle data, som medlemsstaterne har fremsendt til Kommissionen, men det er ikke ensbetydende med, at de nødvendigvis altid afspejler den reelle situation, eftersom de officielle fangstdata måske i nogle tilfælde ikke svarer til de faktiske fangstmængder.

Der er mange grunde til, at de nationale kontrolsystemer kan være ineffektive. Til trods for, at der er gjort fremskridt med hensyn til de kontrolmidler, de nationale myndigheder har til rådighed, forekommer der stadig mangler. De foreliggende kontrolmidler er ikke altid tilstrækkelige til at opfylde kravet om, at der skal oprettes et omfattende nationalt kontrolsystem. Systemerne til overvågning af fangster og fiskeriindsats dækker ikke altid alle aktiviteterne på tilfredsstillende måde. Der forekommer derfor lakuner i oplysningerne og forsinkelser i indsamlingen af alle de påkrævede oplysninger.

Inspektion og overvågning er ikke altid ordentligt programmeret og målrettet. I mange medlemsstater har de nationale myndigheder, der står for fiskeriinspektionen og -overvågningen, også andre opgaver. Til trods for de bestræbelser, der udfoldes, er inspektørerne ikke altid ordentligt uddannet i fiskeriinspektion, og samtidig er procedurerne tunge og tidskrævende. Sandsynligheden for inspektion og navnlig for påvisning af en overtrædelse er derfor ret lille i mange fiskerier. Ofte er de nationale sanktionssystemer desuden ikke tilstrækkeligt afskrækkende til at modvirke overtrædelser.

2.1.5. Flåderegisterdataene (maskineffekt) er ikke altid blevet kontrolleret ordentligt. FUP-segmenteringen har i mange tilfælde ikke indfriet de fastsatte mål. I visse fiskerier er balancen mellem flådekapacitet og fiskerimuligheder blevet forringet på grund af nedfiskede bestande, hvilket viser, at der er behov for øget overvågning og inspektion.

Ofte har medlemsstaterne ikke reageret i tide, når sådanne kontrol- og håndhævelsesproblemer er forekommet.

2.2. Kommissionens beføjelser og foranstaltninger i tilfælde af mangler

2.2.1. Baggrund

I løbet af det sidste årti har Kommissionen udarbejdet flere evalueringsrapporter om medlemsstaternes anvendelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik [3]. Rapporten fra Kommissionen om overvågningen af medlemsstaternes gennemførelse af den fælles fiskeripolitik [4] giver en detaljeret redegørelse for situationen, hvad angår kontrol og håndhævelse. Arbejdsdokumenterne [5] vedrørende hver af de medlemsstater, der er involveret i havfiskeri, som ledsager denne rapport, opsummerer både hovedelementerne i de respektive nationale kontrolsystemer og Kommissionens egne bemærkninger til disse systemer, herunder dem, der er baseret på fiskeriinspektørernes konstateringer. Disse arbejdsdokumenter indeholder også Kommissionens vurdering af den aktuelle situation inden for fiskerikontrollen i hver enkelt medlemsstat.

[3] KOM(96) 100 endelig. Kommissionens første rapport om kontrollen med den fælles fiskeripolitik KOM(96) 363 endelig. Beretning om anvendelsen af fællesskabsordningen for fiskeri og akvakultur KOM(97)226 endelig. Kontrollen med den fælles fiskerikpolitik (1995) ISBN 92-894-0915-0. Rapport om gennemførelsen af EF-ordningen for fiskeri og akvakultur i perioden 1993-2000

[4] KOM (2001) 526 endelig (http://europa.eu.int/fisheries/ doc_et_publ/factsheets/legal_texts/rapp_en.htm)

[5] SEK (2001) 1798, 1799, 1811, 1812, 1813, 1814, 1818, 1819, 1820, 1821, 1822, 1823, 1824 af 13.11.2001 (http://europa.eu.int/fisheries/ doc_et_publ/factsheets/legal_texts/rapp526_en.htm)

For at opnå større gennemskuelighed og udvikle samarbejdet mellem de myndigheder, der står for kontrol og håndhævelse, og for i højere grad at bevidstgøre fiskerierhvervet organiserede Kommissionen en international konference om fiskeriinspektion, -kontrol og -overvågning [6] i 2000.

[6] International konference om fiskeriinspektion, -kontrol og -overvågning, Bruxelles, 24.-27. oktober 2000.

Kommissionen råder over forskellige midler til at forbedre overholdelsen, herunder nye muligheder, der er opstået som led i reformen.

2.2.2. Finansiel støtte

For at bistå medlemsstaterne med at foretage forbedringer har Kommissionen hvert år vedtaget beslutninger om tilskud fra Fællesskabet til afholdelse af deres udgifter til kontrol og overvågning [7]. De årlige beløb blev fordoblet til 205 mio. EUR i perioden 1996-2000 og fastsat til 105 mio. EUR for perioden 2001-2003. Disse tilskud har skabt meget bedre muligheder for at erhverve og modernisere inspektions- og kontroludstyr. De har også finansieret uddannelse af inspektører og fælles inspektionsprogrammer. Medlemsstaterne har dog kun gjort begrænset brug af disse sidstnævnte muligheder.

[7] Rådets beslutning (2001/431/EF), EFT L 154 af 9.6.2001, s. 22

2.2.3. Forebyggende foranstaltninger

En ny mulighed, der er opstået som led i reformen af den fælles fiskeripolitik, vedrører forebyggende foranstaltninger, som Kommissionen kan træffe (artikel 26, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2371/2002). Uden at det berører Kommissionens forpligtelser i henhold til traktatens artikel 226, kan Kommissionen, hvis der konstateres en risiko for, at fiskeri i et givet geografisk område kan føre til en alvorlig trussel mod bevarelsen af fiskeressourcerne, træffe sådanne forebyggende foranstaltninger som hasteforanstaltninger.

Disse foranstaltninger skal stå i et rimeligt forhold til risikoen for en alvorlig trussel mod bevarelsen af fiskeressourcerne og træffes efter den dialog, der er fastsat i artikel 26, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002. I den forbindelse underretter Kommissionen skriftligt den pågældende medlemsstat om sine resultater, idet den giver den en frist på mindst femten arbejdsdage til at bevise, at den overholder reglerne, og til at fremsætte sine bemærkninger. De af Kommissionen trufne foranstaltninger kan forlænges med indtil seks måneder.

2.2.4. Fradrag i fremtidige fiskerimuligheder

I henhold til artikel 23, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2371/2002 foretager Kommissionen, hvis den konstaterer, at en medlemsstat har overskredet de fiskerimuligheder, den har fået tildelt, fradrag i denne medlemsstats fremtidige fiskerimuligheder. Der træffes beslutning herom efter proceduren i artikel 30, stk. 2.

2.2.5. Suspension af finansiel støtte

Ved artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2371/2002 fastsættes EF-finansieringens konditionalitet og nedskæring af fiskeriindsatsen. I den forbindelse skal den pågældende medlemsstat overholde de relevante bestemmelser og forelægge visse oplysninger. Ifølge denne artikel kan Kommissionen efter at have givet den pågældende medlemsstat mulighed for at udtale sig og i rimeligt forhold til den manglende overholdelse suspendere den finansielle støtte i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999. Kommissionen bidrager herved til, at flådepolitikken fungerer godt.

2.2.6. Overtrædelser

Der går lang tid, fra de officielle overtrædelsesprocedurer indledes, til Domstolen kan afsige en dom. Ifølge traktatens artikel 226 skal Kommissionen tage tre indledende skridt (åbningsskrivelsen, en begrundet udtalelse og indbringelse af sagen for Domstolen), før Domstolen kan træffe afgørelse i sagen. Selv om Domstolen giver Kommissionen medhold, er der imidlertid ingen garanti for, at den pågældende medlemsstat efterkommer dommen. Muligheden efter traktatens artikel 228 for at pålægge en medlemsstat, der ikke efterkommer en dom, at betale et fast beløb eller en tvangsbøde forudsætter, at Kommissionen har fuldført de tre ovennævnte faser.

I flere tilfælde har Kommissionen indledt overtrædelsesprocedurer over for medlemsstater, som ikke har overholdt EU-forskrifterne, navnlig i anledning af overfiskning baseret på officielle fangstdata (se bilaget, s. 53). Der pågår for øjeblikket i alt 67 overtrædelsesprocedurer, og 8 procedurer er indbragt for Domstolen. Der blev indledt 24 nye overtrædelsesprocedurer i 2002.

Hvad angår manglende kontrol og håndhævelse af mindstestørrelsen, når det gælder nordlig kulmule, har Kommissionen indledt en procedure for undladelse af at efterkomme en af Domstolen afsagt dom [8], hvor Kommissionen har foreslået, at medlemsstaten betaler en tvangsbøde på 316 500 EUR pr. dag, indtil den efterkommer Domstolens dom.

[8] EF-Domstolen, sag C 304/02

3. ARBEJDSPLANEN FOR 2003 OG VIDERE FREM

3.1. Rækkevidde

Der kræves en stor indsats for at opnå en effektiv gennemførelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik. Denne indsats må gøres i 2003 og de efterfølgende år. Det bliver ikke nemt at rette op på den nuværende situation.

I første række må medlemsstaterne opfylde deres forpligtelse til at anvende den fælles fiskeripolitiks regler effektivt. Opfyldelsen af dette mål vil dog kræve støtte fra Kommissionen.

Fiskerierhvervets opbakning af bevarelses- og kontrolforanstaltningerne er afgørende for, at disse foranstaltninger kan gennemføres effektivt. En sådan opbakning kan kun opnås, hvis der garanteres lige vilkår. Med henblik herpå bør de pågældende medlemsstater samarbejde med Kommissionen for at koordinere deres aktiviteter.

Arbejdsplanen fokuserer på følgende områder :

* Støtte til de nationale myndigheder og fremme af samarbejdet mellem dem

* Gennemskuelighed med hensyn til anvendelsen af den fælles fiskeripolitiks regler

* Kommissionens kontrol- og håndhævelsesforanstaltninger

Kommissionen vil gennemføre sin arbejdsplan i samarbejde med medlemsstaterne. Resultaterne vil blive taget op til vurdering med regelmæssige mellemrum.

3.2. Støtte og koordinering

3.2.1. Høring af de nationale myndigheder

For at sikre gennemførelsen af handlingsplanen for samarbejde om kontrol vil Kommissionen arbejde tæt sammen med medlemsstaterne i Forvaltningskomitéen for Fiskeri og Akvakultur og Ekspertgruppen vedrørende Fiskerikontrol, som rådgiver Kommissionen. Den vil koordinere sine aktiviteter med medlemsstaternes. Kommissionen vil øge dette samarbejde for at give medlemsstaterne mere støtte.

Svagheder i gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik og gennemførelsen af nye krav må tages op i disse fora. Kommissionen har planlagt, at følgende emner skal behandles :

* Krav gældende for flåden : Gennemførelsesbestemmelserne, der skal vedtages i henhold til kapitel III i forordning (EF) nr. 2371/2002; fornyet overvejelse af gennemførelsen af de nuværende krav sammen med alternativer, som kan sikre en effektiv gennemførelse af disse bestemmelser.

* Inspektion og håndhævelse : Fornyet overvejelse af de nuværende svagheder i inspektion og overvågning, herunder opfølgning af overtrædelser; gennemførelsesbestemmelser, der skal vedtages i henhold til artikel 24, 27 og 28 i forordning (EF) nr. 2371/2002. Vedtagelsen af disse gennemførelsesbestemmelser er en forudsætning for, for at handlingsplanen for samarbejde om kontrol kan gennemføres.

* Overvågningsforanstaltninger : Fornyet overvejelse af svaghederne i overvågningen af fiskeriaktiviteterne og foranstaltninger, der skal afhjælpe disse svagheder.

Sammen med de pågældende nationale myndigheder vil Kommissionen også vurdere resultaterne af gennemførelsen af fælles inspektionsprogrammer i disse fora. De iagttagelser, Kommissionens inspektører har gjort, vil blive forelagt og drøftet. Med henblik herpå vil Kommissionen udarbejde periodiske evalueringsrapporter. Desuden kan dette forum efter anmodning fra medlemsstaterne drøfte ethvert spørgsmål, som letter samarbejdet mellem dem.

I denne sammenhæng vil Kommissionen søge at øge sin bistand til medlemsstaterne, når det gælder om at finde løsninger på de konstaterede problemer.

3.2.2. Høring af fiskerierhvervet

Fiskerierhvervet har meget stor interesse i at bevare fiskebestandenes sundhed og indser, at sektorens økonomiske levedygtighed på lang sigt vil blive beskyttet ved øget overholdelse af bestemmelserne. Så længe fiskerne ikke er overbevist om, at der er garanti for, at alle, der udnytter de pågældende bestande, overholder bestemmelserne, vil det dog ikke være nemt at opnå deres støtte til en effektiv gennemførelse af kontrol- og bevarelsesforanstaltninger. Det er derfor af afgørende betydning, at der indføres lige behandling, hvorved illoyal konkurrence på bekostning af en bæredygtig udnyttelse af bestandene forhindres.

Større forståelse i fiskerierhvervet for bevarelses- og kontrolforanstaltninger, som tilgodeser dets problemer, vil resultere i øget støtte til foranstaltningerne og dermed i en mere afbalanceret og effektiv gennemførelse.

Med henblik herpå vil erhvervet blive hørt som beskrevet nedenfor, inden der fremsættes forslag til nye retsforskrifter. Kommissionen vil fortsat høre aktørerne i Den Rådgivende Komité for Fiskevarer og Akvakulturprodukter (ACFA) [9] , når den fremlægger nye forslag. Den vil dog også benytte sig af de nye regionale rådgivende råd for at høre interesserede parter og udveksle oplysninger om anvendelsen af den fælles fiskeripolitiks regler i de områder, som de nationale rådgivende råd dækker.

[9] Kommissionens afgørelse af 14.7.1999 om fornyelse af Den Rådgivende Komité for Fiskevarer og Akvakulturprodukter (1999/478/EF)

Indførelsen af lige vilkår vil kræve fuld gennemskuelighed, når det gælder anvendelsen af bevarelses- og kontrolforanstaltninger. Resultatlisten viser de officielle oplysninger om anvendelsen af reglerne i den fælles fiskeripolitik, som medlemsstaterne har fremsendt til Kommissionen. De vigtigste resultater og Kommissionens evalueringsrapporter om graden af overensstemmelse ifølge Kommissionens inspektører må også forelægges for erhvervet på disse møder. Eventuelle klager fra erhvervet over uregelmæssigheder, som er begået af fartøjer eller flåder, må også overvejes i denne sammenhæng, og der må sørges for relevant opfølgning.

3.3. Gennemskuelighed

3.3.1. Resultatliste

I sin meddelelse af 28. maj 2002 [10] om tidsplanen for reformen af den fælles fiskeripolitik forpligtede Kommissionen sig til at gøre oplysningerne om medlemsstaternes overholdelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik mere gennemskuelige. Med henblik herpå har Kommissionen opstillet en resultatliste med oplysninger om anvendelsen af den fælles fiskeripolitik og gjort den tilgængelig for offentligheden på Kommissionens websted [11].

[10] Kommissionens meddelelse om reformen af den fælles fiskeripolitik - tidsplan for gennemførelsen (KOM(2002) 181 endelig af 28.5.2002)

[11] http://europa.eu.int/comm/fisheries/

Denne resultatliste (der står i bilaget til denne meddelelse) giver gennemskuelige og let tilgængelige oplysninger om graden af medlemsstaternes overholdelse af deres forpligtelser i henhold til EU's retsforskrifter med hensyn til: bevarelse af fiskeressourcerne, flådeforvaltning, strukturpolitik, kontrol og håndhævelse.

Resultatlisten giver også et overblik over de overtrædelsesprocedurer, som Kommissionen i sin egenskab af "traktaternes vogter" har indledt over for medlemsstater, som ikke har overholdt den fælles fiskeripolitiks regler, og over de inspektioner, som Kommissionens fiskeriinspektører har udført.

Den skal også tjene som et middel til at sammenholde oplysninger om medlemsstaternes anvendelse af den fælles fiskeripolitiks regler. Ved hjælp af nogle nøgleindikatorer viser den koncist og klart det generelle niveau for overholdelsen af disse regler.

Resultatlisten vil blive ajourført en gang om året. Oplysningerne i denne første udgave vil blive suppleret i de følgende udgaver. For eksempel kan oplysninger om inspektioner, som er foretaget af Kommissionen, indeholde elementer fra inspektionsrapporter. Disse rapporter, der udarbejdes af Kommissionens fiskeriinspektører, skal fremsendes til de pågældende medlemsstater, så de kan fremsætte deres kommentarer, jf. artikel 27 i forordning (EF) nr. 2371/2002. Da disse rapporter kan indgå i overtrædelsesprocedurer, er der ikke forudset nogen aktindsigt i henhold til artikel 4, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter. Kommissionen vil undersøge, på hvilke betingelser, i hvilken form og på hvilket tidspunkt disse rapporter kan offentliggøres og integreres i fremtidige udgaver af resultatlisten.

Den første udgave af resultatlisten, der omfatter data frem til 2002, giver et skiftende billede alt efter, hvilke regler der er tale om. I de fleste tilfælde er oplysningerne i resultatlisten baseret på elementer, som medlemsstaterne har indberettet.

Hvad angår forvaltning af ressourcerne, gælder det for næsten alle medlemsstaterne, selv om størstedelen af dem tilsyneladende har overholdt forpligtelsen til at rapportere fangster fra bestande, som der er fastsat TAC'er og kvoter for, og som er landet på deres område af fartøjer, der fører deres flag, at de ikke har opfyldt deres forpligtelse til at rapportere fangster, som er taget uden for EU-farvandene og landet på deres område af EU-fartøjer. Generelt gælder det, at størstedelen af medlemsstaterne ikke har opfyldt deres forpligtelse til at rapportere fangstdata. Nøjagtigheden af de rapporterede data skal også tages i betragtning, når man ser på medlemsstaternes overholdelse af reglerne (se nedenfor).

Med hensyn til fremsendelse af data for forvaltning af fiskeriaktiviteter i visse områder, som der gælder særlige bevarelsesforanstaltninger for, er der derimod ingen medlemsstater, der har overholdt den fastsatte frist for rapportering. Fem medlemsstater fremsendte deres data med en vis forsinkelse, to sendte ufuldstændige data, og fire fremsendte slet ingen data.

Af resultatlisten fremgår det også, at kvoten for en række fiskebestande både blev overskredet i 2001 og 2002. De viste data er baseret på fangstopgørelserne fra medlemsstaterne, der udarbejdes på grundlag af fartøjsførernes opgørelser over fangster og landinger. Disse data giver dog ikke nødvendigvis et korrekt billede af situationen i alle tilfælde, da der ifølge videnskabelige rapporter ofte forekommer fejlrapportering, rapportering af for lave tal eller endog manglende rapportering af fangster og landinger, som influerer på bestandsvurderingerne. De fremgår naturligvis ikke af tabellerne. Det er derfor muligt og endog sandsynligt, at nogle kvoteoverskridelser er større, end de ser ud til, eller ikke er rapporteret.

Hvad angår forpligtelsen til at rapportere oplysninger om flådeforvaltningen, var de data, som medlemsstaterne fremsendte til Kommissionen om visse fartøjskarakteristika, som skal indgå i EU's fartøjsfortegnelse, næsten komplette eller fuldstændige i størstedelen af tilfældene, idet der dog i fire tilfælde stadig manglede mange data eller var opgivet ukorrekte data.

Hvad angår overholdelsen af målene i det flerårige udviklingsprogram IV for perioden 1997-2002, er der sket en positiv udvikling, hvad angår målene for fiskerikapacitet (det er kun målene for maskineffekt i kW, der er vist, da målene med hensyn til tonnage eventuelt må revideres på grund af et program for tonnageommåling). Overholdelsen, hvad angår fiskeriindsats (dvs. fartøjernes kapacitet multipliceret med antallet af havdage), i de lande, der havde valgt at fastsætte denne form for mål i stedet for kapacitetsmål, blev slet ikke eller kun delvis rapporteret for to ud af seks medlemsstater i 2000 og i 2001.

Med hensyn til rapporteringen om strukturpolitikken overholdt langt de fleste medlemsstater forpligtelsen til at fremsende oplysninger om forløbet af deres programmer til fordel for fiskeriet. Tre medlemsstater forelagde ikke deres rapporter om visse af deres programmer vedrørende mål 1-regioner, mens alle overholdt denne forpligtelse for regionerne uden for mål 1.

Hvad angår kontrol og håndhævelse, fremgår det af medlemsstaternes rapporter, at der for adfærd, som er en alvorlig krænkelse af den fælles fiskeripolitiks regler, ikke altid pålægges sanktioner. Desuden kan der i visse tilfælde gå over et år, fra der gives meddelelse om en overtrædelse, til der pålægges sanktioner. Kommissionen vil tage effektiviteten af de nationale sanktionssystemer op til revision, navnlig med hensyn forebyggelsen af overtrædelser.

De overtrædelsesprocedurer, som Kommissionen har gennemført, vedrører hovedsagelig fire medlemsstater (56 %). 67 % af alle overtrædelser vedrører tilfælde af overfiskning.

Der er givet nogle oplysninger i resultatlisten om inspektioner, som er udført af Kommissionens inspektører. Deres antal varierer fra år til år afhængig af de prioriterede inspektionsopgaver og de særlige programmer. De er imidlertid koncentreret om de lande, hvor fiskeriet har størst betydning. Som tidligere nævnt skulle disse oplysninger blive udvidet i kommende udgaver.

3.3.2. Andre særlige foranstaltninger, der skaber større gennemskuelighed

I henhold til artikel 35 i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal Kommissionen udarbejde en ny evalueringsrapport om kontrol og håndhævelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser, som omfatter perioden fra 2000 til 2002. Denne rapport vil blive forelagt i begyndelsen af 2004. Den kommer også til at figurere i resultatlisten.

Denne rapport indeholder bl.a. Kommissionens kommentarer til de nationale kontrolsystemer og dens vurdering af hver af medlemsstaternes anvendelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik. Denne rapport er således et supplement til og giver en yderligere redegørelse for oplysningerne i resultatlisten.

Kommissionen vil på ad hoc-grundlag i videst muligt omfang forelægge yderligere oplysninger for aktørerne under de periodiske møder, som Kommissionen vil afholde. Disse oplysninger kommer til at vedrøre udnyttelsen af de pågældende bestande i de relevante regioner.

3.4. Foranstaltninger for kontrol og håndhævelse

3.4.1. Kommissionens prioriterede inspektionsopgaver

Målet, som er at opnå, at medlemsstaterne gennemfører bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik effektivt, kan lettere opfyldes, når alle medlemsstaterne og Kommissionen har de samme prioriterede opgaver. Kommissionen har til hensigt at følge en proaktiv fremgangsmåde ved at tilskynde den del af fiskerierhvervet, der udnytter de pågældende bestande, til at støtte de bevarelses- og kontrolforanstaltninger, der skal vedtages. De nationale myndigheder vil også blive involveret i tilrettelæggelsen af disse foranstaltninger for at sikre, at forskrifterne kan kontrolleres og håndhæves.

For det første er det helt afgørende at sikre en effektiv gennemførelse af de bestemmelser i den fælles fiskeripolitik, der gælder for fiskeri efter bestande uden for sikre biologiske grænser. Kommissionen vil i 2003 forelægge genopretningsplaner for følgende bestande:

* Torsk i ICES [12]-område IV, VI, IIIa (Nordsøen, vest for Skotland, Skagerrak)

[12] Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES)

* Torsk i ICES-område IIIa, VIIa, VIId (Kattegat, Det Irske Hav, den østlige del af Den Engelske Kanal)

* Torsk i ICES-område IIId (Østersøen)

* Kulmule - den nordlige bestand i ICES-område IIIa, IV, V, VI, VII, VIIIa, b, d, e (Nordsøen, vest for Skotland, Skagerrak, Den Engelske Kanal, den nordlige del af Biscayabugten)

* Kulmule - den sydlige bestand i ICES-område VIIIc, IXa (Mar Cantábrico, ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø)

* Tunge i ICES-område VIIe (den vestlige del af Den Engelske Kanal)

* Tunge i ICES-område VIIIab (Biscayabugten)

* Kuller i ICES-område VIb (Rockall)

* Jomfruhummer i ICES-område VIIIc (Mar Cantábrico)

* Jomfruhummer i ICES-område IXa (ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø).

Kommissionens arbejdsplan fokuserer i første række på disse bestande, som der vil blive vedtaget særlige overvågningsprogrammer [13] for. Disse programmer vil være retningsgivende for samarbejdet mellem medlemsstaterne og sikre en samordnet udbygning af kontrol og håndhævelse. De sætter referencer for inspektion og fælles prioriterede opgaver og angiver, hvilke kontroller der skal udføres af de nationale inspektører.

[13] KOM (2003) 130 endelig af 21.3.2003, s. 9

Medlemsstaternes effektive anvendelse af bevarelses-, kontrol- og håndhævelsesforanstaltningerne for sådanne bestande er første prioritet for Kommissionens inspektører. Der vil blive udfoldet store bestræbelser på at opfylde dette mål. De nyligt indførte bestemmelser i den fælles fiskeripolitik, såsom inspektioner, der foretages af Kommissionens inspektører uden ledsagelse af nationale inspektører, jf. artikel 27 i forordning (EF) nr. 2371/2002, vil blive anvendt med henblik herpå.

Blandt de andre prioriterede opgaver for Kommissionens inspektører kan nævnes:

- kontrol af gennemførelsen af fangstindsatsbegrænsningerne i ICES-område IV og VI

- kontrol af medlemsstaternes gennemførelse af kontrolforanstaltningerne i forbindelse med fiskeri efter østersøtorsk

- kontrol af medlemsstaternes gennemførelse af bevarelses- og kontrolforanstaltningerne i forbindelse med fiskeri, der indebærer fangster af stærkt vandrende arter

- kontrol af medlemsstaternes gennemførelse af logbogskravene i Middelhavet

- kontrol af effektiviteten af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet for at kontrollere maskineffekten.

Kommissionen vil udarbejde evalueringsrapporter om medlemsstaternes gennemførelse af forskrifterne inden for hvert af de ovennævnte områder. Konklusionerne af disse kontroller vil blive drøftet med medlemsstaterne i det ovennævnte forum.

For det tredje vil EU også samarbejde med tredjelande, navnlig som led i bilaterale fiskeriaftaler, de regionale fiskeriorganisationers ordninger for kontrol og håndhævelse og FAO's internationale handlingsplan, der tager sigte på at forebygge, afværge og eliminere ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU). Navnlig kræver kontrol af IUU-fartøjers landinger en koordineret aktion på EU-plan.

Endelig vil Kommissionen lette den rettidige gennemførelse af nye krav, som Rådet vedtog i 2002, såsom udvidelsen af FOS til også at omfatte mindre fartøjer og oprettelse af pilotprojekter for telemåling og elektroniske logbøger. Hvad angår FOS, vil Kommissionen også, når systemet er blevet indført for mindre fartøjer og på baggrund af de erfaringer, der er gjort siden 1998, foreslå en styrkelse af gennemførelsesbestemmelserne ved, at positionsrapportens format ændres, rapporteringens hyppighed øges og der indføres strengere regler i tilfælde af tekniske fejl eller funktionssvigt i satellitsporingsanordninger.

3.4.2. Administrative undersøgelser

Efter Kommissionens opfattelse er der blevet landet meget betydelige uregistrerede mængder torsk og kulmule i medlemsstaterne. Kommissionen vil derfor anmode alle de pågældende medlemsstater om på grundlag af artikel 30 i forordning (EØF) nr. 2847/93 at indlede en administrativ undersøgelse af fangstdataenes pålidelighed og at undersøge eventuelle potentielle tilfælde af ulovlige landinger af torsk og kulmule. Det er utænkeligt, at store mængder torsk og kulmule kan landes i medlemsstaterne helt ubemærket. Alle kilder til information, herunder kommercielle data, handelsdata og skatteoplysninger, bør udnyttes til verifikation af de faktiske landinger af torsk og kulmule.

3.4.3. Overdragelse af opgaver til medlemsstaterne

Inden for rammerne af de regionale fiskeriorganisationer, såsom NAFO og NEACF, skal EU sørge for inspektion og overvågning i det regulerede område, når EU-fiskerfartøjer over et bestemt antal driver fiskeri i området. Efter artikel 23, stk. 1 og 2, og artikel 24 i forordning (EF) nr. 2371/2002 er dette flagmedlemsstaternes opgave.

Da Kommissionens inspektører er stærkt engageret i disse opgaver, er de kun i begrænset omfang til rådighed til varetagelse af de ovenfor nævnte prioriterede opgaver. Som følge deraf og i henhold til artikel 23, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 vil Kommissionen overdrage visse opgaver, som den for øjeblikket udfører, til medlemssstaterne. Der bliver navnlig tale om inspektion af fiskeriaktiviteter i det regulerede NAFO-område, som skal foretages af de pågældende flagmedlemsstater. Efter artikel 23, stk. 2, påhviler det også medlemsstaterne at udsende observatører med fiskerfartøjerne.

3.4.4. Håndhævelse

Efter artikel 25 i forordning (EF) nr. 2371/2002 er medlemsstaterne forpligtet til at indlede administrative procedurer eller straffesager, som effektivt berøver de ansvarlige for overtrædelser det økonomiske udbytte heraf og desuden modvirker fremtidige overtrædelser.

Kommissionen vil udnytte de midler, den råder over i henhold til bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik, for at sikre, at medlemsstaterne overholder forskrifterne. Disse bestemmelser omfatter suspension af finansiel støtte, forebyggende foranstaltninger, fradrag i fremtidige fiskerimuligheder og større beføjelser til Kommissionens inspektører. Disse midler vil blive anvendt i fornødent omfang for at sikre en større grad af overholdelse.

Hvad angår forebyggende foranstaltninger, forudser Kommissionen i første stadium, at dette middel først og fremmest anvendes i forbindelse med "sorte fisk" [14], når det gælder sårbare bestande, såsom torsk og kulmule.

[14] Udtrykket "sorte fisk" refererer til landinger af fisk taget ud over de fastsatte kvoter. Sådanne fisk bliver enten slet ikke rapporteret eller rapporteret som landinger fra en bestand og/eller et geografisk område, som de ikke stammer fra.

Med hensyn til overtrædelser vil Kommissionen søge at følge en selektiv fremgangsmåde, når det gælder sager mod medlemsstaterne, og fokusere på svagheder i de nationale kontrol- og håndhævelsessystemer, som fundamentalt påvirker effektiviteten af disse systemer og truer overholdelsen af de regler, der gælder for bevarelse, forvaltning og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne.

4. Konklusion

Af ovennævnte grunde og for at sikre, at bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik overholdes, vil Kommissionen gå frem efter følgende retningslinjer:

* Overholdelsen skal lettes ved, at Kommissionen øger sin aktive støtte til medlemsstaterne og sikrer samarbejdet mellem dem som beskrevet i afsnit 3.2

* Der skal skabes større gennemskuelighed i spørgsmålet om medlemsstaternes overholdelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik ved hjælp af en resultatliste, som offentligheden får adgang til på Kommissionens netsted, tillige med andre særlige aktioner som beskrevet i afsnit 3.3.2

* Kommissionen vil prioritere inspektioner af medlemsstaternes anvendelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik som beskrevet i afsnit 3.4.1 og fuldt ud udnytte beføjelserne i henhold til artikel 27 i forordning (EF) nr. 2371/2002

* Kommissionen vil anmode de pågældende medlemsstater om at indlede en administrativ undersøgelse i henhold til artikel 30 i forordning (EØF) nr. 2847/93 af pålideligheden af de officielle fangstdata for torsk og kulmule

* Kommissionen vil koncentrere anvendelsen af sine beføjelser i henhold til traktatens artikel 226 og artikel 16, stk. 1, artikel 23, stk. 4, og artikel 26, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2371/2002 om tilfælde, hvor den fælles fiskeripolitiks bestemmelser ikke overholdes, og hvor der er mangler ved de nationale kontrol- og håndhævelsessystemer, som underminerer effektiviteten af de gældende bevarelses- og kontrolforanstaltninger. I den forbindelse vil sårbare bestande blive prioriteret.

BILAG: OVERHOLDELSEN AF DEN FÆLLES FISKERIPOLITIK - RESULTATLISTE

Den fælles fiskeripolitiks effektivitet er betinget af, at de forskellige aktører overholder bestemmelserne. Det påhviler medlemsstaterne at sørge for, at den fælles fiskeripolitiks bestemmelser anvendes korrekt på deres område og i farvandene under deres jurisdiktion. De skal også sørge for, at alle fartøjer, der fører deres flag, overholder disse bestemmelser overalt, hvor de udøver fiskeri. For at sikre ensartet og retfærdig kontrol og overvågning i hele EU fører Kommissionens inspektører tilsyn med de nationale kontroltjenesters aktiviteter og rapporterer til Kommissionen. Desuden skal medlemsstaterne på bestemte tidspunkter fremsende oplysninger til Kommissionen om forskellige aspekter af deres kontrolaktiviteter. Som led i reformen af den fælles fiskeripolitik, der har skærpet kontrollen og overvågningen af fiskeriet i EU [15], er Kommissionen forpligtet til at skabe større gennemskuelighed i oplysningerne vedrørende medlemsstaternes overholdelse af deres kontrolforpligtelser (jf. meddelelse af 28. maj 2002 [16] om tidsplanen for reformen af den fælles fiskeripolitik). Derfor har den forelagt en meddelelse om overholdelsen af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik [17], der for første gang indeholder en resultatliste, som vil blive ajourført en gang om året.

[15] Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20.12.2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik

[16] Meddelelse fra Kommissionen om reformen af den fælles fiskeripolitik ("Vejviser") (KOM(2002) 181 endelig af 28.5.2002)

[17] Meddelelse fra Kommissionen: Overholdelse af bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik - "Arbejdsplan og resultatliste", ...

Denne resultatliste er en klar og let tilgængelig kilde til oplysninger om medlemsstaternes overholdelse af deres forpligtelser i henhold til EU-forskrifterne, bl.a. vedrørende rapportering af deres flåders fangster, disse flåders kapacitet og fiskeriindsats og de nationale overvågnings- og inspektionsaktiviteter. Desuden giver den et overblik over de overtrædelsesprocedurer, som Kommissionen i sin egenskab af traktaternes vogter indleder over for medlemsstater, der ikke har overholdt visse bestemmelser i den fælles fiskeripolitik.

Resultatlisten skal også tjene som et redskab til at sammenligne data for medlemsstaternes håndhævelse af de gældende regler. Ved hjælp af en række nøgleindikatorer giver den en nøjagtig oversigt over det generelle niveau for overholdelsen af disse regler. Man må dog huske på, at disse data intet siger om kvaliteten og pålideligheden af de oplysninger, der fremsendes af medlemsstaterne, og som på deres side på nogle områder bygger på data, der er registreret i logbøger og andre dokumenter, og som ikke altid er helt i overensstemmelse med sandheden. Dette problem forværres på grund af svagheder i medlemsstaternes indsamling og fremsendelse af oplysningerne til Kommissionen. Det skal man navnlig have i erindring, når det fx gælder kvoteoverskridelser, hvor præcis og rettidig rapportering af fangster fra nogle medlemsstater kan sætte dem i et dårligt lys i forhold til andre, hvis forsømmelighed måske dækker over værre tilfælde af overfiskning.

Reformen af den fælles fiskeripolitik vil gøre det muligt for Kommissionen og medlemsstaterne at afhjælpe disse og andre svagheder ved håndhævelse, kontrol og overvågning af den fælles fiskeripolitik. Blandt de foranstaltninger, der kan træffes over for medlemsstaterne, kan nævnes forebyggende foranstaltninger, suspension af den finansielle støtte og fradrag i fremtidige fiskerimuligheder. Reformen giver også Kommissionens inspektører større beføjelser.

Indholdsfortegnelse

Resultatlisten vedrørende overholdelsen af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser omfatter følgende områder:

1. Forvaltning af fiskeressourcerne

* Rapportering af fangstdata

* Overfiskning

* Rapporter om fiskeriindsats

2. Flådeforvaltning

* EU's fartøjsfortegnelse: oplysningernes kvalitet

* Ommåling af fiskerfartøjers kapacitet

* Oplysninger, der skal angives i fiskerilicenser

* Overholdelse af forpligtelser og mål ifølge det fjerde flerårige udviklingsprogram (FUP IV)

3. Strukturpolitik

* Rapporter om gennemførelsen af programmer under Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet (FIUF)

4. Verifikation af nationale overvågnings-/kontrolordninger og overtrædelsesprocedurer

* Inspektioner

* Adfærd, der er en alvorlig overtrædelse af den fælles fiskeripolitiks bestemmelser

* Overtrædelsesprocedurer

Resultatlisten indeholder nærmere oplysninger for hvert af de ovennævnte kapitler om retsgrundlaget for medlemsstaternes forpligtelser, deres art og de intervaller, hvormed de skal opfyldes, og giver en oversigt over de enkelte medlemsstaters overholdelse af hver af disse forpligtelser.

Den indeholder også nærmere oplysninger om Europa-Kommissionens foranstaltninger, dels i henhold til dens beføjelser til at kontrollere de nationale myndigheders overvågning af fiskeriaktiviteterne, dels i dens egenskab af EU-rettens vogter.

Dette er den første række oplysninger, som vil blive udvidet i kommende udgaver. Resultatlisten vil blive ajourført en gang om året.

Forkortelser, der er anvendt i tabellerne:

A = Østrig

B = Belgien

D = Tyskland

DK = Danmark

E = Spanien

EL = Grækenland

F = Frankrig

FIN = Finland

I = Italien

IRL = Irland

NL = Nederlandene

P = Portugal

S = Sverige

UK = Det Forenede Kongerige

1. Forvaltning af ressourcerne

1.1 Rapportering af fangstdata

En række fiskebestande har været i tilbagegang i nogle år. Hovedgrundene hertil er overfiskning af ressourcerne, hovedsagelig som følge af uligevægten mellem EU-flådens fiskeriindsats og den mængde fisk, der rent faktisk er til rådighed. Der fastsættes øvre grænser for fiskerimulighederne for de fleste af de bestande, der befiskes af EU-flåden i Nordatlanten og Østersøen, og for nogle få bestande i Middelhavet. Fiskerimulighederne (eller de samlede tilladte fangster - TAC'er) i EU-farvandene fastsættes hvert år af Rådet (fiskeriministrene) og fordeles på de enkelte medlemsstater som kvoter.

Der er også indført begrænsninger af fangsterne i tredjelandsfarvande, hovedsagelig som led i bilaterale fiskeriaftaler mellem Den Europæiske Union og de pågældende lande, og i internationale farvande, der sorterer under regionale fiskeriorganisationer, som fastsætter forvaltningsforanstaltninger for fiskeriet i de områder, de er ansvarlige for.

For at lette overvågningen af ressourcer, der landes i medlemsstaterne, er der i EU-retten indført en række forpligtelser gældende for rapportering af landinger [18]. Alle medlemsstaterne skal med regelmæssige mellemrum aflægge rapport til Kommissionen om de mængder, der er landet på deres område. Rapporternes hyppighed afhænger af de pågældende datas art. For at opnå en bedre overvågning af fiskeriaktiviteterne for visse bestandes vedkommende kan oplysningerne i disse rapporter krydskontrolleres med fangstrapporterne.

[18] Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93, artikel 15, stk. 1 og 4, og artikel 18, og Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002, artikel 22

Rapporter, der skal forelægges en gang om måneden

Rapport A: mængderne af hver af de bestande, der er omfattet af TAC'er og/eller kvoter, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører dens flag

Rapport B: mængderne af hver af de bestande, der er omfattet af TAC'er og/eller kvoter, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører en anden medlemsstats flag

Rapporter, der skal forelægges en gang i kvartalet

Rapport C: mængderne af hver af de bestande, der ikke er omfattet af TAC'er og/eller kvoter, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører dens flag

Rapport D: mængderne af hver af de bestande, der er omfattet af TAC'er og/eller kvoter, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører en anden medlemsstats flag

Rapport E: mængderne af hver af de arter, der er fanget i tredjelandsfarvande eller på åbent hav, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører dens flag

Rapport F: mængderne af hver af de arter, der er fanget i tredjelandsfarvande eller på åbent hav, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører en anden medlemsstats flag

Tabel 1 indeholder oplysninger om de forskellige medlemsstaters overholdelse af de foreskrevne frister for rapportering af fangstdata.

Tabel 1. Rapportering af fangstdata i 2002

>TABELPOSITION>

Frister overholdt

En smule forsinket

Rapporter forelagt uregelmæssigt

Meget forsinket

Ingen rapport forelagt

Rapport A: mængderne af hver af de bestande, der er omfattet af TAC'er og/eller kvoter, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører dens flag

Rapport B: mængderne af hver af de bestande, der er omfattet af TAC'er og/eller kvoter, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører en anden medlemsstats flag

Rapport C: mængderne af hver af de bestande, der ikke er omfattet af TAC'er og/eller kvoter, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører dens flag

Rapport D: mængderne af hver af de bestande, der ikke er omfattet af TAC'er og/eller kvoter, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører en anden medlemsstats flag

Rapport E: mængderne af hver af de arter, der er fanget i tredjelandsfarvande eller på åbent hav, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører dens flag

Rapport F: mængderne af hver af de arter, der er fanget i tredjelandsfarvande eller på åbent hav, og som er landet på en medlemsstats område af fartøjer, der fører en anden medlemsstats flag

Spanien og Nederlandene fremsendte deres A- og B-rapporter med en lille forsinkelse. Irland forelagde ingen A-rapporter i de første tre måneder af 2002 og fremsendte ikke rapporter regelmæssigt i løbet af den resterende del af året. Landets B-rapporter for perioden januar til oktober 2002 blev fx først fremsendt i december 2002.

Når det gælder C- og D-rapporter, overholdt kun Tyskland og Danmark forskrifterne fuldt ud, mens Spanien, Grækenland, Italien, Irland og Det Forenede Kongerige ikke fremsendte nogen af disse rapporter for 2002. De resterende medlemsstater (Belgien, Frankrig, Finland, Nederlandene, Portugal og Sverige) fremsendte kun nogle af kvartalsrapporterne, og det foregik ikke regelmæssigt.

Hvad angår E- og F-rapporter, var graden af overholdelse endnu mindre. Kun Tyskland og Grækenland fremsendte komplette E-rapporter, som forelå inden for fristen. Der var ikke en eneste medlemsstat, som fuldt ud overholdt forpligtelserne i forbindelse med F-rapporter. De eneste F-rapporter, der indgik, kom fra Danmark, som forelagde oplysninger for tre kvartaler af året, og fra Nederlandene og Sverige, der hver forelagde en enkelt F-rapport.

Den vedlagte tabel indeholder oplysninger om datoerne for medlemsstaternes fremsendelse af deres rapporter.

1.2 Overskridelse af de kvoter, som bestemte medlemsstater har fået tildelt

I en række tilfælde opbruger medlemsstaternes flåder de kvoter, de har fået tildelt for bestande eller grupper af bestande, inden udgangen af det år, de er blevet fastsat for. Ifølge EU-retten [19] skal en medlemsstat fra den dato, hvor den konstaterer, at kvoterne for en bestand eller en gruppe af bestande må anses for at være opbrugt: midlertidigt forbyde fiskeri efter den pågældende bestand eller gruppe af bestande, forbyde, at fisk, der fanges efter denne dato, beholdes om bord, omlades og landes, og fastsætte en dato, indtil hvilken omladning og landinger er tilladt.

[19] Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93, artikel 21

Ved rettidigt at underrette Kommissionen om udnyttelsen af de tildelte kvoter bidrager medlemsstaterne til, at fiskerimulighederne forvaltes korrekt, og dermed til en effektiv bevarelse af ressourcerne. Forsømmelighed på dette område vil kunne medføre overfiskning af en bestand og øge risikoen for nedfiskning af bestanden.

Det er vigtigt at lægge mærke til, at der ifølge EU-retten [20] under visse omstændigheder også er mulighed for en vis fleksibilitet i den årlige forvaltning af TAC'er og kvoter. Medlemsstaterne kan fx anmode om, at op til 10 % af deres kvote for en bestemt bestand overføres til det følgende år. I dette tilfælde lægges de relevante mængder til den pågældende kvote det følgende år. Omvendt kan Kommissionen i tilfælde af overfiskning foretage tilsvarende nedsættelser af det følgende års kvote til de medlemsstater, der er ansvarlige for overfiskningen.

[20] Rådets forordning (EF) nr. 847/96

Tabel 2 viser antallet af bestande under TAC'er og kvoter, som medlemsstaterne anmeldte fangster af i 2001 og 2002, og antallet af overskridelser, som Kommissionen konstaterede på grundlag af fangstopgørelserne fra medlemsstaterne. Reglerne om lukning af fiskeriet blev ikke overholdt i disse tilfælde. Tabel 3a og 3b indeholder nærmere oplysninger om kvoteoverskridelser i 2001 og 2002 ifølge medlemsstaternes opgørelser. I disse data er der taget hensyn til eventuelle overførsler eller fradrag i overensstemmelse med de ovenfor nævnte fleksibilitetsregler.

De data, som medlemsstaterne fremsender, er baseret på fartøjsførernes opgørelser over fangster og landinger. Efter Kommissionens opfattelse giver de måske ikke et korrekt billede af situationen i alle tilfælde. I videnskabelige rapporter henvises der ofte til, at fejlrapportering, rapportering af for lave tal eller manglende rapportering af fangster og landinger kan påvirke bestandsvurderingerne. Sådanne overtrædelser kan derfor forværre de kvoteoverskridelser, der er konstateret på grundlag af medlemsstaternes opgørelser, eller dække over overskridelser for andre bestandes vedkommende. Medlemsstaternes inspektions- og kontrolmyndigheder og Kommissionen griber ind over for sådanne overtrædelser og vil fortsat gøre det.

Kommissionen kan fx indlede overtrædelsesprocedurer eller foretage fradrag i fremtidige fiskerimuligheder, når medlemsstater overskrider deres kvoter. Sådanne procedurer indledes først og fremmest i tilfælde, der berører de mest følsomme bestande eller bestande, som er stærkt overfiskede. 67 % af de overtrædelsesprocedurer, der er indledt over for medlemsstaterne, vedrører tilfælde af overfiskning.

Tabel 2. Medlemsstaternes overskridelse af kvoter i 2001 og 2002

(på grundlag af data, som medlemsstaterne har rapporteret)

>TABELPOSITION>

* antal bestande under TAC'er og kvoter, som hver medlemsstat har anmeldt fangster af

**antal overskridelser

Tabel 3a. Overfiskning af kvoter i 2001

(baseret på data, som medlemsstaterne har rapporteret)

* Klik på områdenavnet for at se kortet over fiskeriområder

>TABELPOSITION>

Tabel 3b. Overfiskning af kvoter i 2002

(baseret på data, som medlemsstaterne har rapporteret)

* Klik på områdenavnet for at se kortet over fiskeriområder

>TABELPOSITION>

1.3. Årlige rapporter om forvaltningen af fiskeriindsatsen i visse fiskerier

Ifølge EU-retten [21] skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om deres flåders fiskeriindsats (dvs. produktet af de pågældende fartøjers kapacitet og deres fiskeriaktiviteter) i visse EU-fiskeriområder, der kræver særlige ressourcebevarende foranstaltninger. Hvis de eksisterende foranstaltninger ikke overholdes, kan det underminere fiskeriets bæredygtighed i disse områder.

[21] Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93, artikel 19i

Dataene i tabel 4 vedrører medlemsstaternes overholdelse af de foreskrevne frister for indsendelse af oplysninger om fiskeriindsatsen i det område, der normalt betegnes som "vestlige farvande" [22], og som går fra Biscayabugten til farvandene vest og nordvest for Irland og Det Forenede Kongerige, og i Østersøen [23]. Medlemsstater, hvis fartøjer har tilladelse til at fiske i disse områder, skal forelægge disse oplysninger:

[22] Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93, artikel 19i, som ændret

[23] Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93, artikel 19i, som ændret

- kvartalsvis for demersale arter (dvs. fisk, som lever nær havbunden) og for laks, havørred og ferskvandsfisk i Østersøen. Desuden bør der også forelægges en årlig rapport om den månedlige fiskeriindsats

- kvartalsvis for pelagiske arter (dvs. fisk, der lever på middeldybt vand) både i Østersøen og i vestlige farvande, og

- månedlig for demersale arter i vestlige farvande.

Tabel 4. Medlemsstaternes overholdelse af fristerne for indsendelse af data for forvaltningen af fiskeriindsatsen i 2002

// Rapportering af fiskeriindsatsen i 2002

B //

D //

DK //

E //

EL //

F //

FIN //

I //

IRL //

NL //

P //

S //

UK //

Data ikke meddelt

Forsinket

En smule forsinket

Kun nogle data meddelt

Ingen meddelelse påkrævet

Af ovennævnte oplysninger fremgår det, at fire medlemsstater (Frankrig, Irland, Nederlandene og Portugal) helt undlod at fremsende data for deres fiskeriindsats i 2002; to medlemsstater (Tyskland og Det Forenede Kongerige) fremsendte dataene med en lille forsinkelse, og tre andre (Danmark, Finland og Sverige) fremsendte oplysningerne med forsinkelse. Spanien og Belgien fremsendte kun en del af oplysningerne.

Hvis disse krav ikke opfyldes, kan det medføre, at Kommissionen indleder overtrædelsesprocedurer. Der løber for øjeblikket otte procedurer i sager, som vedrører manglende rapportering af fiskeriindsats eller fangstdata.

2. Flådeforvaltning

Overkapacitet, som medfører overfiskning, betragtes normalt som en af hovedårsagerne til nedfiskningen af bestandene. Dette har ikke kun voldt skade på fiskeressourcerne og havmiljøet, men har også gjort fiskeriet urentabelt og resulteret i, at mange arbejdspladser er gået tabt i de seneste år. Et af den fælles fiskeripolitiks hovedmål er at skabe ligevægt på lang sigt mellem EU-fiskerflådens kapacitet og de disponible fiskeressourcer.

Mens fiskerikapaciteten (udtrykt som fartøjets tonnage og maskineffekt) er blevet noget reduceret i kraft af flerårige udviklingsprogrammer (FUP'er), har de med FUP IV tilstræbte reduktioner været for beskedne. Desuden har flådens stigende kapacitet og bestande, der er i tilbagegang, betydet, at flåden for nogle kategoriers vedkommende stadig er for stor i forhold til de bestande, den fisker efter.

Ved reformen af den fælles fiskeripolitik er der blevet indført et mere enkelt system til begrænsning af EU-flådens kapacitet, som erstatter det tidligere FUP-system. Det nye system, som giver medlemsstaterne større ansvar for at opnå en bedre ligevægt mellem deres flåders fiskerikapacitet og de disponible ressourcer, trådte i kraft den 1. januar 2003 (se også websiderne om reformen af den fælles fiskeripolitik).

Kapitlet "flådeforvaltning" i resultatlisten viser, i hvor høj grad medlemsstaterne overholdt deres retlige forpligtelser før ikrafttrædelsen af reformen af den fælles fiskeripolitik. Dette kapitel falder i to dele:

* Den første del giver et overblik over kvaliteten af de oplysninger, medlemsstaterne har fremsendt til EU's fartøjsfortegnelse. Det indeholder også oplysninger om medlemsstaternes overholdelse af programmet for ommåling af fiskerfartøjer og om deres overholdelse af forordning (EF) nr. 2090/98, som ændret.

* I den anden del vises graden af overholdelse af en række aspekter af det sidste flerårige udviklingsprogram (FUP IV). Disse aspekter omfatter dels overholdelsen af FUP IV-målene og lofterne over fiskeriindsatsen, dels forpligtelserne i forbindelse med opgørelserne over fiskeriindsatsen.

2.1 Fartøjsfortegnelsen: Oplysningernes kvalitet

2.1.1. Overholdelse af forpligtelsen til at indsende data for visse fartøjskarakteristika til EU's fartøjsfortegnelse

Ifølge EU-retten [24] skal medlemsstaterne registrere deres fiskerfartøjer i EU's fartøjsfortegnelse. Fortegnelsen bør derfor, under medlemsstaternes ansvar, afspejle flådernes aktuelle situation. Forordningen fastlægger de karakteristika, der som minimum skal indføres i denne fortegnelse for hvert enkelt fartøj.

[24] Forordning (EF) nr. 2090/98, som ændret

For at kontrollere kvaliteten af de data, der fremsendes af medlemsstaterne, identificerer programmet for EU's fartøjsfortegnelse automatisk de elementer i opgørelserne, der er ufuldstændige eller fejlagtige. Størstedelen af disse fejl vedrører enten manglende oplysninger (fx et fartøjs alder, tonnage, kategori, maskineffekt, længde osv.) eller fartøjers indplacering i en forkert kategori.

Tabel 5. Medlemsstaternes overholdelse af forpligtelsen til at fremsende data til fartøjsfortegnelsen

Medlemsstat // Kommentarer til manglende oplysninger

B // Ingen fejl påvist i de data, der er fremsendt til EU's fartøjsfortegnelse

D // For nogle fartøjer: ommålingen af kapaciteten ufuldstændig; oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige

DK // For mange fartøjer: ingen angivelse af maskineffekt, alder; forkert kategori; ommåling af kapaciteten ufuldstændig; oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige

E // For nogle fartøjer: ingen oplysninger om fangstredskaber, ommålingen af kapaciteten ufuldstændig; oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige

EL // For mange fartøjer: ingen oplysninger om tonnage, forkert kategori eller slet ingen kategori; oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige

F // For nogle fartøjer: ingen oplysninger om fangstredskaber, ommålingen af kapaciteten ufuldstændig; oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige

FIN // For nogle fartøjer: oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige

I // For mange fartøjer: ingen oplysninger om alder, havnekode, maskineffekt, fangstredskaber; ingen eller forkert kategori; ommålingen af kapaciteten ufuldstændig; oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige; ingen regelmæssig fremsendelse af data

IRL // Omfattende revision af data er undervejs, da den irske database er under opdatering på grund af IT-kommunikationsproblemer i 2001-2002; for flere fartøjer: ommålingen af kapaciteten ufuldstændig; oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige

NL // For nogle fartøjer: ommålingen af kapaciteten ufuldstændig; oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige

P // For mange fartøjer: ingen oplysninger om alder, længde eller fangstredskaber; ommålingen af kapaciteten ufuldstændig; oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige; ingen regelmæssig fremsendelse af data

S // For nogle fartøjer: ommålingen af kapaciteten ufuldstændig

UK // For mange fartøjer: ingen oplysninger om alder, havnekode, maskineffekt, fangstredskaber, tonnage; ingen eller forkert kategori; ommålingen af kapaciteten ufuldstændig; oplysningerne om ejer og bygningssted ufuldstændige; ingen regelmæssig fremsendelse af data

Ifølge fartøjsfortegnelsen pr. 31. marts 2003

Fuldstændig eller næsten fuldstændig overholdelse

Overholdelse over gennemsnittet

Overholdelse under gennemsnittet

Kommissionen foretager regelmæssigt kvalitetskontrol af de data, som medlemsstaterne fremsender til fartøjsfortegnelsen. Når der påvises fejl eller manglende data, underretter Kommissionen de pågældende medlemsstater, der skal foretage de nødvendige ændringer inden for 30 dage [25].

[25] Forordning (EF) nr. 2090/98, artikel 4

2.1.2. Overholdelse af forpligtelsen til at ommåle fiskerfartøjernes kapacitet i bruttotons (BT) i stedet for bruttoregistertons (BRT)

Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2930/86 og gennemførelsesbestemmelserne hertil (Kommissionens beslutning 95/84/EF):

skulle fartøjer med en længde på op til 15 m have været målt i BT senest den 31. december 1998

skal fartøjer med en længde på mellem 15 m og 24 m være målt i BT senest den 31. december 2003 (den 31. december 2001 var mindst 77 % af disse fartøjer endnu ikke blevet ommålt)

skulle fartøjer med en længde på over 24 m have været målt i BT senest den 31. december 1994

Tabel 6. Procentdel fartøjer, der er målt i BT i henhold til EU-forskrifterne i de enkelte medlemsstater

>TABELPOSITION>

Ifølge fartøjsfortegnelsen pr. 31. marts 2003

Fuldstændig overholdelse af fristerne

Grad af overholdelse af kommende frister

Frister ikke overholdt eller usandsynligt, at kommende frister vil blive overholdt

Tabel 6a. Antal fartøjer, der endnu ikke er blevet ommålt i BT som fastsat i EU-forskrifterne i de enkelte medlemsstater

>TABELPOSITION>

Ifølge fartøjsfortegnelsen pr. 31. marts 2003

Tabel 6b. Samlet kapacitet i BT for de fartøjer, der er blevet ommålt, og samlet kapacitet i BRT for de fartøjer, der endnu ikke er blevet ommålt

>TABELPOSITION>

Ifølge fartøjsfortegnelsen pr. 31. marts 2003

2.1.3. Overholdelse af retsforskrifterne om de oplysninger, medlemsstaterne skal fremsende til EU's fartøjsfortegnelse

For at sikre overholdelsen af:

- bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 3690/93 om det minimum af oplysninger, der skal angives i fiskerilicenser, og

- bestemmelserne i Kommissionens forordning (EF) nr. 2090/98, som ændret

har Kommissionen vedtaget regler [26], ifølge hvilke alle medlemsstaterne inden den 1. januar 2003 skal meddele redernes navne og adresser, når der er tale om fartøjer med en længde overalt på 15 m eller derover eller med en længde mellem perpendikulærerne på 12 m eller derover. For fartøjer med en længde overalt på 27 m eller derover eller med en længde mellem perpendikulærerne på 25 m eller derover skal der også gives oplysninger om ejeren og bygningsstedet.

[26] Forordning (EF) nr. 839/2002

Tabel 7. Procentdel fartøjer, for hvilke der er givet oplysninger om rederens navn og adresse, ejeren eller bygningsstedet

>TABELPOSITION>

Fuldstændig overholdelse

Overholdelse over gennemsnittet

Overholdelse under gennemsnittet

Tabel 7a. Antal fartøjer pr. medlemsstat, for hvilke der ikke er givet oplysninger om rederens navn og adresse, ejeren eller bygningsstedet, i forhold til det samlede antal fartøjer i den pågældende længdekategori

>TABELPOSITION>

Ifølge fartøjsfortegnelsen pr. 31. marts 2003

2.2. Flerårige udviklingsprogrammer: Overholdelse af forpligtelserne og målene ifølge FUP IV

De flerårige udviklingsprogrammer (FUP) havde til formål at omstrukturere medlemsstaternes fiskerflåder gennem mål for kapacitetsnedsættelse eller i nogle tilfælde mål for aktivitetsnedsættelse for at afpasse fiskeriindsatsen efter de disponible ressourcer. Ved FUP IV, som blev vedtaget i december 1997 [27], blev der fastsat mål for nedsættelsen i perioden 1997-2001. Denne periode blev ved en rådsbeslutning [28] forlænget med et år til udgangen af 2002.

[27] 97/413/EF: Rådets beslutning af 26. juni 1997

[28] 2002/70/EF: Rådets beslutning af 28. januar 2002

2.2.1. Overholdelse af kapacitetsmålene

Tabel 8 og 9 giver et overblik over, i hvor høj grad de enkelte medlemsstater har overholdt FUP IV-målene for fiskerikapacitet (maskineffekt i kW) og fiskeriindsats (kW x havdage). På grund af programmet for tonnageommåling, der er under gennemførelse, og som skal være afsluttet ved udgangen af 2003, er overholdelsen af tonnagemålene stadig forbundet med en vis grad af usikkerhed. Den efterfølgende tabel indeholder derfor kun angivelser i kW.

Tabel 8. Opfyldelse af FUP IV-målene i maskineffekt (kW) i perioden 1997 - 2002

>TABELPOSITION>

Ifølge fartøjsfortegnelsen pr. 21. februar 2003

Fuldstændig opfyldelse = globalt og for de enkelte kategorier

Delvis opfyldelse = målene for de enkelte kategorier endnu ikke opfyldt

Hverken målene for de enkelte kategorier eller de globale mål opfyldt

2.2.2. Overholdelse af de øvre grænser for fiskeriindsatsen ifølge FUP IV

Nogle medlemsstater (nemlig Tyskland, UK, Frankrig, Irland, Nederlandene og Sverige) valgte at opstille mål for fiskeriindsatsen for visse kategorier af deres flåde i stedet for mål for maskineffekt og tonnage. Fiskeriindsatsen defineres som produktet af fartøjets kapacitet, både i tonnage og maskineffekt, pr. fiskeriaktivitet (havdage).

Tabel 9. Opfyldelse af FUP IV-målene for fiskeriindsats (kW x dage) for 2000 og 2001.

(Vedrører kun medlemsstater, der har sat sig disse mål)

>TABELPOSITION>

Ifølge fartøjsfortegnelsen pr. 21. februar 2003

Der kan indhentes yderligere oplysninger om disse data i:

* Årsberetning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om resultaterne af de flerårige udviklingsprogrammer for fiskerflåden ved udgangen af 2000 (KOM (2001) 541 endelig).

* Årsberetning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om resultaterne af de flerårige udviklingsprogrammer for fiskerflåden ved udgangen af 2001 (KOM (2002) 446 endelig).

2.2.3. Overholdelse af forpligtelsen til at forelægge årsrapporter om FUP'er

Ifølge FUP IV-bestemmelserne i FIUF-forordningen [29] skal medlemsstaterne hvert år forelægge Kommissionen en rapport om, hvor langt de er nået med deres flerårige udviklingsprogram. Disse rapporter skal indeholde oplysninger om fiskeriindsatsen for hver fartøjskategori og hvert fiskeri, navnlig med hensyn til udviklingen i flådekapaciteten og den tilsvarende fiskeriaktivitet. Disse oplysninger er blevet samlet og offentliggjort i en årsberetning fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet.

[29] Forordning (EF) nr. 2792/99, artikel 5

Nedenstående tabel giver et overblik over medlemsstaternes overholdelse af denne forpligtelse i perioden 1997-2001. Der foreligger endnu ikke oplysninger om overholdelsen i 2002.

Tabel 10. Medlemsstaternes overholdelse af forpligtelsen til at aflægge rapport om FUP i perioden 1997 - 2001.

>TABELPOSITION>

Ifølge fartøjsfortegnelsen pr. 21. februar 2003

Fuldstændig rapport

Ufuldstændig rapport

Ingen rapport

3. Strukturpolitik

Med nedgangen i fiskeressourcerne og en stadig mere konkurrencepræget økonomi har EU's fiskerisektor i en årrække måttet foretage en nødvendig omstrukturering for at sikre en bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne og for at bevare rentabiliteten. EU deltager aktivt i denne omstrukturering inden for den fælles fiskeripolitik og med Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet (FIUF). Desuden kan de fleste af de fiskeriafhængige områder anmode Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Den Europæiske Socialfond (ESF) om støtte til omstrukturering og diversificering af deres erhvervsgrundlag.

FIUF yder støtte til bl.a. omstrukturering af flåden, kystfiskeri af mindre omfang, faciliteter i fiskerihavne, udvikling af akvakultur, forarbejdning og afsætning af fiskevarer og akvakulturprodukter, fremme af nye afsætningsmuligheder for fiskevarer, uddannelse, diversificering i fiskeriafhængige områder og andre sociale foranstaltninger for sektoren under omstruktureringen.

FIUF-midlerne fordeles på grundlag af flerårige programmer, der fastlægges efter aftale mellem Kommissionen og de enkelte medlemsstater. Den samlede budgettildeling til FIUF i perioden 2000-2006 er på 3,7 mia. EUR.

I forbindelse med reformen af den fælles fiskeripolitik er der sket betydelige ændringer på dette område. F.eks. ophører støtten til flådefornyelse og overførsler til tredjelande fra den 1. januar 2005, og støtten til fartøjsmodernisering begrænses til kun at gælde forbedring af sikkerheden, produktkvaliteten og arbejdsforholdene om bord. (Dette er mere udførligt beskrevet i pressemeddelelsen om resultatet af fiskeriministrenes møde i Rådet den 20.12.2002).

3.1 Årsrapporter vedrørende Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet

Som led i gennemførelsen af Fællesskabets strukturforanstaltninger i fiskerisektoren [30] skal medlemsstaterne hvert år inden den 30. april forelægge Kommissionen statusrapporter for hvert program i både elektronisk form og papirform. Rapporterne skal indeholde data indsamlet efter den 1. januar 2000 vedrørende året forud for det, i hvilket de fremlægges. Med disse data kan Kommissionen overvåge, hvordan de offentlige midler, der er tildelt de forskellige programmer, anvendes. På grundlag af statusrapporterne kontrollerer Kommissionen, at den støtte, medlemsstaterne yder i kraft af FIUF, opfylder kriterierne for strukturfondene (f.eks. støtteberettigelses kriterier, medfinansieringssatser osv.).

[30] Kommissionens forordning (EF) nr. 366/2001 (artikel 1, stk. 2)).

Fra den 1. januar 2003 kan FIUF-støtten til en medlemsstat suspenderes, hvis rapporteringsforpligtelserne ikke overholdes.

Tabel 11a og 11b giver oplysninger om fremlæggelsen af statusrapporterne for 2001 for henholdsvis regioner, der er omfattet af strukturfondenes mål 1, og regioner, der ikke er det. Disse rapporter, som Kommissionen skulle have modtaget senest den 30. april 2002, skulle indeholde data om hvert enkelt program indsamlet siden den 1. januar 2000 for perioden frem til 31. december 2001. Dette er imidlertid ikke helt overholdt. Kommissionen har til dato kun modtaget 32 statusrapporter for i alt 49 programmer. For ni programmer er det endnu ikke nødvendigt at fremlægge rapporter, da der ikke var udvalgt nogen projekter inden den 31. december 2001. Kommissionen har stadig ikke modtaget de resterende otte programmer.

Tabel 11a. Statusrapporter for 2001 forelagt Kommissionen for mål 1-regioner (regioner med et udviklingsefterslæb), efter medlemsstat

>TABELPOSITION>

Tabel 11b. Statusrapporter for 2001 forelagt Kommissionen for regioner, der ikke er omfattet af mål 1, efter medlemsstat

>TABELPOSITION>

4. Håndhævelse, Overvågning og Kontrol

Utilstrækkelig kontrol af fiskeriet og manglende ensartethed i sanktionerne over for dem, der overtræder reglerne, betragtes som de vigtigste mangler i anvendelsen af den fælles fiskeripolitik. Under de konsultationer, der fandt sted på grundlag af grønbogen, blev der fra flere sider, også fra fiskerne, krævet et mere centraliseret og ensartet overvågningssystem på EU-plan, hvormed der efter deres opfattelse mere effektivt kunne sikres lige behandling, uanset hvor fiskeriet fandt sted. De nuværende kontrol- og overvågningsordninger, som de nationale myndigheder er ansvarlige for, er for uensartede; sanktionerne i anledning af overtrædelser er meget forskellige, og EU-inspektørerne har kun begrænsede beføjelser.

Reformen af den fælles fiskeripolitik medfører store ændringer på dette område og indebærer store fremskridt i anvendelsen af den fælles fiskeripolitiks regler (websiderne om reformen af den fælles fiskeripolitik indeholder mere udførlige oplysninger om disse ændringer).

4.1 Adfærd, der er en alvorlig overtrædelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik

Der er opstillet en liste over de former for adfærd, der er en alvorlig overtrædelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik [31]. Medlemsstaterne er blevet enige om, hvilke typer adfærd der skal betragtes som særligt skadelige for en korrekt anvendelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik. På grund af disse adfærdsformers alvorlige karakter bør medlemsstaterne iværksætte passende, afskrækkende og effektive sanktioner. Af hensyn til gennemskueligheden skal medlemsstaterne hvert år underrette Kommissionen om de procedurer, der er indledt over for erhvervsdrivende, som har begået alvorlige overtrædelser. I disse rapporter skal arten af den indledte procedure, det område, hvor overtrædelsen har fundet sted, og de iværksatte sanktioner oplyses.

[31] Rådets forordning (EF) nr. 1447/1999

Tabel 12 viser for hver medlemsstat antallet af tilfælde, hvor der er blevet pålagt sanktioner, og antallet af overtrædelser opdelt efter de typer adfærd, der var en alvorlig overtrædelse af den fælles fiskeripolitiks regler i 2001. Dataene er baseret på oplysninger fra medlemsstaterne.

(Se også Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet - Adfærd, der er en alvorlig overtrædelse af reglerne for den fælles fiskeripolitik i år 2001 - KOM(2002)687)

Tabel 12 ANTAL TILFÆLDE, HVOR DER BLEV PÅLAGT SANKTIONER, OG ANTALLET AF ALVORLIGE OVERTRÆDELSER EFTER ADFÆRDSTYPE OG MEDLEMSSTAT I 2001

(

>TABELPOSITION>

baseret på oplysninger fra medlemsstaterne), * i parentes: antallet af opdagede tilfælde

4.2 Kommissionsinspektørernes kontrol

Europa-Kommissionen har et lille team af inspektører, der bistår den med at overvåge anvendelsen af den fælles fiskeripolitiks regler i medlemsstaterne. De 25 inspektører skal observere de nationale myndigheders kontrol- og inspektionsaktiviteter og rapportere deres resultater til Kommissionen.

Kommissionens inspektører kan foretage inspektion på stedet, undersøge dokumenter og på eget initiativ og med egne ressourcer foretage undersøgelser, verifikationer og inspektioner. Inspektionsrapporter, der indgår i overtrædelsesprocedurer, er ikke tilgængelige, jf. forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter [32]. Kommissionen vil imidlertid undersøge, på hvilke betingelser, i hvilken form og på hvilket tidspunkt disse rapporter kan gøres tilgængelige for offentligheden i fremtidige udgaver af resultatlisten.

[32] Forordning (EF) nr. 1049/2001 vedrørende aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (artikel 4, stk. 2)

Antallet af inspektioner, der gennemføres af Kommissionens inspektører, veksler fra år til år og afhænger af de prioriterede inspektionsopgaver og særlige programmer. De er koncentreret om de medlemsstater, hvor fiskeriet er størst ("Fakta og tal om den fælles fiskeripolitik" indeholder generelle oplysninger om fiskeriet i EU).

Tabel 13 og 14 giver et overblik over kommissionsinspektørernes arbejde i 2002 efter emne og medlemsstat:

Tabel 13. Antallet af og formålet med kommissionsinspektørernes kontroller i 2002

Formål // Antal

Kontrol af gennemførelsen af hasteforanstaltningerne for beskyttelse af kulmule og torsk // 35

Kontrol af anvendelsen af kontrolforanstaltningerne som led i fiskeriaftaler // 5

Overvågning af landinger af fangster, som er taget i Østersøen, herunder tredjelandsfartøjers fangster // 16

Overvågning af landinger af pelagiske arter // 8

Overvågning af landinger af fangster, som er taget i Middelhavet. Kontrol af overholdelsen af de tekniske foranstaltninger // 19

Generel verifikation af medlemsstaternes anvendelse af kontrolforanstaltningerne // 6

NAFO-ordningen for inspektion og overvågning. Inspektioner på havet // 17

NEAFC-ordningen for inspektion og overvågning. Inspektioner på havet // 4

Kontrol af det sanktionssystem, som medlemsstaterne har indført // 6

Overvågning af landinger fra NAFO-området // 1

I ALT // 117

Tabel 14. Antal kontroller, som Kommissionens inspektører udførte i hver medlemsstat og uden for EU i 2002.

Medlemsstat // Antal

B // 3

D // 5

DK // 9

E // 17

EL // 4

F // 13

FIN // 2

I // 5

IRL // 8

NL // 5

P // 3

S // 6

UK // 10

Uden for EU // 27

I ALT // 117

4.3 Igangværende overtrædelsesprocedurer

Kommissionen har indledt overtrædelsesprocedurer over for nogle medlemsstater.

Ved "overtrædelse" forstås i denne sammenhæng enhver procedure, der vedtages af Kommissionen og officielt indledes over for en medlemsstat for ikke at have overholdt den grundlæggende eller afledte EU-ret (bestemmelser i traktaterne, forordninger og andre retsforskrifter).

Hvis Kommissionen mener, at en medlemsstat har overtrådt EU-retten, opfordrer den ved en åbningsskrivelse den pågældende medlemsstat til at fremsætte sine bemærkninger inden for en bestemt frist.

Hvis den pågældende medlemsstat fortsat undlader at opfylde sine forpligtelser, og hvis Kommissionen ikke ændrer opfattelse som følge af medlemsstatens bemærkninger i anledning af åbningsskrivelsen, afgiver Kommissionen en begrundet udtalelse, som medlemsstaten skal efterkomme inden for en bestemt frist.

Hvis medlemsstaten ikke gør det, kan Kommissionen forelægge sagen for Domstolen (denne procedure kaldes et sagsanlæg).

Domstolen afsiger domme, som er bindende for medlemsstaterne, i alle sager, den får forelagt.

Tabel 15 indeholder oplysninger om overtrædelsesprocedurer, der er indledt for manglende overholdelse af den fælles fiskeripolitiks regler, og som stadig løber.

Tabel 15. Igangværende overtrædelsesprocedurer fordelt efter overtrædelsernes art og medlemsstater

>TABELPOSITION>

Størstedelen af disse procedurer vedrører overfiskning, dvs. overtrædelser af de kvoter, der er tildelt de enkelte medlemsstater. Kritikpunkterne er i de fleste tilfælde baseret på dårlig forvaltning af kvoteudnyttelsen fra de nationale myndigheders side, hvilket i de fleste tilfælde indebærer:

- at der ikke foreligger hensigtsmæssige procedurer for udnyttelsen af de kvoter, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt

- at der ikke foretages inspektioner og andre kontroller som fastsat i EU-bestemmelserne, eller at disse inspektioner og kontroller er utilstrækkelige og/ eller íneffektive

- at der ikke er indført et midlertidigt forbud mod fiskeri, eller at fiskeriet er standset for sent, eller

- at der mangler afskrækkende sanktioner, som kan motivere lovovertræderne til at overholde reglerne.

De medlemsstater, hvor der har været flest tilfælde af overtrædelser af reglerne om overfiskning siden 1985, er Det Forenede Kongerige, Frankrig, Spanien og Danmark. Færre tilfælde af overfiskning er blevet rapporteret for Belgien, Irland, Sverige, Portugal, Finland, Nederlandene og Tyskland.

>TABELPOSITION>

(Yderligere oplysninger om forløbet af de igangværende procedurer)

En anden gruppe overtrædelsesprocedurer vedrører medlemsstaternes undladelse af at sende Kommissionen visse oplysninger om fiskeriet (fangst- og fiskeriindsatsdata), der kræves efter EU-bestemmelserne, for at Kommissionen kan vurdere, om reglerne i den fælles fiskeripolitik overholdes. De pågældende medlemsstater er Finland, Frankrig, Irland, Italien, Nederlandene, Portugal, Det Forenede Kongerige og Sverige (se afsnit 1 om forvaltning af fiskeressourcerne).

Der er indledt en procedure over for Grækenland for ikke at have overholdt fristen for gennemførelse af det satellitbaserede fartøjsovervågningssystem (FOS).

Der er også blevet indledt overtrædelsesprocedurer for utilfredsstillende kontrol fra de nationale myndigheders side af de tekniske bevarelsesforanstaltninger (anvendelse af drivgarn (Italien); fangst og/eller afsætning af undermålsfisk (Frankrig og Spanien)).

Der er indledt procedurer for manglende overholdelse af de flerårige udviklingsprogrammer (FUP) for flåden over for Italien, Irland og Nederlandene, som ikke har overholdt de mellemfristede FUP-mål for perioden 1997-2001 (se afsnit 2 om forvaltning af flåden).

Endelig er der indledt overtrædelsesprocedurer i forbindelse med fortsat anvendelse af fiskerilicenser for fartøjer, der er overført til tredjelande (Det Forenede Kongerige og Nederlandene), betingelserne for fiskeri efter arter, der er fordelt som nationale kvoter Belgien), og forbuddet mod landing af visse fiskevarer (Frankrig).

4.4 Sagsanlæg

I en sag, der er anlagt for anden gang (i henhold til EF-traktatens artikel 228), og som for øjeblikket verserer ved Domstolen, har Kommissionen anmodet Domstolen om fra datoen for afsigelse af dommen i den nu verserende sag at pålægge Frankrig at betale en tvangsbøde på 316 500 EUR/dag, indtil landet efterkommer Domstolens dom af 11. juni 1991, hvori det statueredes, at Frankrig ikke håndhævede EU's tekniske foranstaltninger for bevarelse af fiskeressourcerne.

(Pressemeddelelsen om denne procedure indeholder yderligere oplysninger)

Desuden har Kommissionen besluttet at indbringe andre sager vedrørende overfiskning for Domstolen, hvori de i tabel 16 nævnte medlemsstater er involveret:

Tabel 16. Sagsanlæg

>TABELPOSITION>

4.5. EF-Domstolens domme

I 2002 afsagde Domstolen tre domme om overfiskning.

Den fandt, at Frankrig havde undladt at opfylde sin forpligtelse til at træffe passende foranstaltninger for udnyttelsen af de tildelte kvoter og kontrollen af fiskeriet, som havde resulteret i en række tilfælde af overfiskning i fangstårene 1991 til 1996, og desuden havde undladt at gribe ind over for dem, der var ansvarlige for disse ulovlige aktiviteter (dom af 25. april 2002 - forenede sager C-418/00 og C-419/00 ).

I Domstolens domme af 14. november 2002 (sag C- 454/99 og C-140/00 ) fandt den, at Det Forenede Kongerige ikke havde opfyldt lignende forpligtelser med hensyn til en række tilfælde af kvoteoverskridelser i fangstårene 1985 til 1988 og 1990 til 1996.

>TABELPOSITION>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>