15. 12.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/23 
1.3. Udvalget  bemærker,  at lovgivningen  i mange 
medlemsstater  mere  effektivt  kunne  sikre  forholdene 
for dyr  under  transport,  og det fremhæver,  at princi-
piel godkendelse  af de bestemmelser,  der  er skitseret 
i konventionen,  ikke  bør  skade  bestræbelserne  på at 
forbedre  Fællesskabets  og enkeltlandenes  regler. 
1.4. Udvalget  finder  endvidere,  at Fællesskabet  bør 
træffe  foranstaltninger  til forbedring  af konventio-
nens  bestemmelser. 
1.5. Udvalget  understreger,  at liberalisering  af 
samhandelen  med  levende  dyr ikke  bør  være  til skade 
for eller  hæmme  sikringen  af rimelige  forhold  for 
dyr. 1.6. Udvalget  mener,  at dyr  til  slagtning  bør 
dræbes  så nær  produktionsstedet  som  muligt  og på et 
godkendt  slagteri. 
2. Særlige  bemærkninger 
2.1. Udvalget  støtter  kraftigt  artikel  7 og 9 i be-
slutningen  om tiltrædelse,  som  er et middel  til at har-
monisere  og forbedre  normerne  inden  for  Fællesska-
bet. 
2.2. Udvalget  anmoder  om,  at det  rådspørges  om 
alle yderligere  bestemmelser  med  henblik  på god  be-
handling  af dyr. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  24.  september  1975. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
Formand 
Udtalelse  om telekommunikationsmidlernes  anvendelsesmuligheder  og samspillet  mellem 
transport  og telekommunikation 
Udvalgets  udtalelse  har ingen  tekst  som  grundlag. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Udvalget  besluttede  på sin 131.  plenarforsamling  den  25. og 26. juni  1975  på forslag  fra 
sit præsidium  at afgive  en udtalelse  om det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin  133.  plenarforsamling  afholdt  i 
Bruxelles  den  24. og 25. september  1975  sin udtalelse  herom. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til studien,  om  »Telekommunika-
tionsmidlernes  anvendelsesmuligheder  og samspillet 
mellem  transport  og telekommunikation«,  som  det 
vedtog  på sin  131.  plenarforsamling  den  25.  og 26. 
juni 1975,  mødet  den  26. juni, under  henvisning  til den  beslutning,  det traf  den  26. 
juni 1975  om  på grundlag  af denne  studie  på eget 
initiativ  at udarbejde  en udtalelse. 
under  henvisning  til hr. Roseingraves  mundligt  aflag-
te beretning, 
Nr. C 286/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
under  henvisning  til forretningsordenens  artikel  20, 
stk. 4, 
under  henvisning  til informationsberetningen  fra  un-
derudvalget  for  »regionalpolitik«  om  de  økonomi-
ske midler  til regionaludviklingen  af 14.  september 
1971  og om  bistandsordninger  med  regionalt  sigte  af 
19. juni  1972, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  133.  ple-
narforsamling  den  24.  og 25.  september  1975,  mødet 
den 25. september,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
1. Udvalgets  mål  er at gøre  Kommissionen  og Rådet 
opmærksom  på de vigtige  problemer  inden  for  te-
lekommunikationen,  fremdrage  specifikke  sider 
samt  stille  forslag  om  områder,  hvor  udviklingen 
af telekommunikationsfaciliteter  bør  have  priori-
tet. 
2. Telekommunikation  bliver  i stadig  stigende  grad 
en livsvigtig  del  af vort  samfund  og spiller  en af-
gørende  rolle  som  katalysator  og igangsætter  af 
økonomiske  og sociale  ændringer. 
3. Den  indflydelse,  telekommunikationsteknikken 
har på samfundet,  især  som  følge  af dens  sam-
mensmeltning  med  computerteknikken  og  andre 
former  for  teknologi  (mikrofilm,  videooptagelse), 
beror  i alt væsentlig  på de  tjenesteydelser,  den 
muliggør. 
4. Teleprocessing  (telekommunikationsbaseret  data-
matanvendelse)  har  betydning  for  en lang  række 
forskellige  tjenesteydelser,  incl.  massekommuni-
kationsmidler.  Med  andre  ord  vil den  forventede 
udvikling  forsyne  samfundet  med  vigtige  fornyel-
sesinstrumenter,  navnlig  i servicesektoren  i for-
bindelse  med  medicinsk  behandling,  sikkerhed  in-
den for  gods-  og passagertransport  og undervis-
ningstilbud  (incl.  de tilbud,  der  allerede  er plan-
lagt som  led i efteruddannelsen). 
5. Denne  æra  er blevet  betegnet  som  den  »anden 
industrielle  revolution«  som  følge  af de nye  tek-
nologier  baseret  på information.  Ved  hjælp  af 
telekommunikation  er det  muligt  at gøre  den  rå-
vare,  som  er en forudsætning  for en udvikling  ba-
seret  på information,  frit og generelt  tilgængelig. 
6. Telekommunikationen  er et område,  for  hvilket 
der endnu  ikke  er udformet  nogen  fælles  politik 
for Fællesskabet.  Dette  skyldes  for  en stor  del,  at den hurtige  vækst  i telekommunikationsaktivite-
terne  og i disses  betydning  inden  for  de sektorer 
af erhvervslivet,  der  omfattes  af Rom-traktaten, 
først  for  nyligt  er ved  at blive  erkendt  af de for-
skellige  implicerede  parter.  Udvalget  er af den  op-
fattelse,  at telekommunikationen  er et vigtigt  in-
strument  og interessefelt  for Fællesskabet,  og fin-
der, at der  bør  udformes  en fælles  politik  på dette 
område.  Rom-traktaten  rummer  i sin  præambel 
og i artiklerne  3 og 235  et velegnet  retligt  grund-
lag for fællesskabsaktioner  på dette  område. 
7. I billedet  af telekommunikationens  sociale  og 
økonomiske  betydning  og dens  sammenhæng  med 
transport  i videre  forstand  må  de relativt  falden-
de omkostninger  ved  telekommunikation  tages 
med  som  en vigtig  faktor.  Et givet  elektronisk 
udstyrs  effektivitet  eller  kapacitet  fordobles  over 
tre år i forhold  til realomkostningerne,  og  det 
forventes,  at dette  fortsætter  endnu  en årrække. 
Da telekommunikation  hovedsagelig  bygger  på 
elektronik  og  automatiseres  i stigende  grad,  er 
tendensen,  at omkostningerne  falder  i forhold  til 
transportens  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
enstemmigt  idet  11 undlod  at stemme: 
1. TELEKOMMUNIKATIONENS  BETYDNING 
1.1. Almindelige  målsætninger 
1.1.1.  Efter  Udvalgets  opfattelse  bør  Fællesskabets 
politik  gøre  det  muligt  at realisere  følgende  målsæt-
ninger: 
1.1.1.1.  EFs  konkurrenceevne  over  for  de højt  in-
dustrialiserede  ikke-medlemslande  skulle  kunne  sik-
res gennem  en højere  grad  af integration. 
1.1.1.2.  De  dårligt  stillede  og forfordelte  regioner 
må hjælpes,  så de kan  nå op på det  gennemsnitlige 
økonomiske  og sociale  udviklingsniveau  i EF. 
1.1.1.3.  Alle  enkeltpersoner  og grupper  inden  for 
EF må hjælpes,  så de kan  nå op på EFs  normale  leve-
standard  tillige  med  den  nødvendige  ekspansion  det 
forudsætter  på alle  områder. 
15.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/25 
1.1.2.  Udvalget  mener  at effektivitet  på telekom-
munikationsområdet  er en væsentlig  forudsætning  for 
at nå disse  mål. 
1.2. Telekommunikationens  sociale  og kulturelle 
betydning 
1.2.1.  Det  europæiske  samfund  i 1980'erne  skal 
efter  Udvalgets  opfattelse  afspejle  Europas  menneske-
lige ansigt,  en EF-målsætning,  som  sætter  det enkelte 
menneske  i centrum. 
1.2.2  De  samfundsmæssigt  vigtige  områder,  hvor 
telekommunikationen  vil  spille  en  betydningsfuld 
rolle,  indgår  i så mange  sider  af Fællesskabets  politik, 
at det  på dette  sted  kun  vil være  muligt  at angive 
nogle  få af dem.  Udvalget  har  den  opfattelse,  at 
Fællesskabet  kan  bidrage  til økonomisk  og  social 
fremgang  i resten  af verden  ved  hjælp  af: 
1.2.2.1.  Know-how  og den  dertil  hørende  informa-
tionsmængde  og 
1.2.2.2.  værdifulde  samfundsmæssige  grundprincip-
per og  metoder  sammen  med  de  faciliteter,  der 
kræves  til disses  gennemførelse. 
1.2.3.  Gennemførelsen  af denne  politik  vil medfø-
re ændringer  i vort  samfundsliv,  fordi  enkeltpersoner, 
grupper  og fællesskaber  forsynes  med  nye  ressourcer, 
hvilket  til gengæld  betyder  nye  pligter  for de offentli-
ge organer,  især  med  hensyn  til udbredelse  og be-
handling  af data  og information,  forskning  og udvik-
ling,  kulturelle  aktiviteter,  kontinuerlig,  almen  og vi-
deregående  uddannelse,  sociale  og medicinske  ydel-
ser, landbrugets  ydelser,  ydelser  og faciliteter  for de 
ældre,  tilrettelæggelse  af fritidsaktiviteter  og arbejde  i 
hjemmet. 
1.2.4.  På  baggrund  af den  hastige  udvikling  og for-
andring  i en moderne  økonomi  fremhæver  Udvalget 
vigtigheden  og følgen  for arbejdstagere  i alle  sektorer 
af de sociale  virkninger  fra den  rigtige  anvendelse  af 
telekommunikationsteknologi.  Der  vil være  et særligt 
og tvingende  behov  for  en fællesskabspolitik  inden 
for undervisning,  almen  og videregående  erhvervs-
mæssig  uddannelse,  problemer  i forbindelse  med 
ændrede  muligheder  for  at opnå  arbejde  og ændrin-
ger i arbejdspladsernes  lokalisering,  kvalitet  og 
mængde  samt  støtte  til op- og omskoling. 
1.2.5.  Den  løbende  udvikling  inden  for  databe-
handlingen  og inden  for  den  sammenkoblingsproces, 
der finder  sted,  i og med  telekommunikationen  i sti-
gende  omfang  tjener  som  grundlag  for  datamatan-vendelser,  kan  anskues  både  negativt  og positivt.  Især 
skal man  bemærke,  at den  foreliggende  udtalelse  ikke 
behandler  de mulige  trusler  mod  privatlivets  fred  og 
de borgerlige  rettigheder,  som  udviklingen  og inte-
greringen  af telekommunikations-  og datamattekno-
logierne  måtte  medføre.  Dette  er og bliver  imidlertid 
genstand  for  stigende  bekymring  i Fællesskabet  og 
andre  steder.  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  op-
fordrer  Kommissuonen  til at drage  omsorg  for,  at der 
gøres  en indsats  for at løse  disse  problemer. 
1.3. Telekommunikationens  økonomiske  betydning 
1.3.1.  Telekommunikationens  effektivitet 
1.3.1.1.  Kommunikationens  hastighed  er  en 
væsentlig  side  af effektiviteten  inden  for  løbende 
drifts-  og forretningsaktiviteter.  Telekommunikation 
tillægges  derfor  stigende  betydning  som: 
1.3.1.1.1.  et  middel  til forøgelse  af operationernes 
hastighed; 
1.3.1.1.2.  afløsning  for visse  former  for rejseaktivi-
tet; 
1.3.1.1.3.  et  middel,  der  kan  muliggøre  decentrali-
sering. 
1.3.1.2.  En  stigende  mængde  af erhvervslivets  in-
formation  behandles  i maskin-læselig  form.  Ved 
hjælp  af telekommunikation  er det muligt  for brugere 
på forskellige  lokaliteter  at deles  om  regnefaciliteter 
og at overføre  data,  uden  at det  er nødvendigt  at fo-
retage  en kostbar  omskrivning  af disse. 
1.3.2.  Telekommunikation  og  regionaludvikling 
1.3.2.1.  Telekommunikationsmidlerne  er i kraft  af 
mulighederne  for decentralisering  en vigtig  del af in-
frastrukturen,  der igen  er en nødvendig  forudsætning 
for regionaludviklingen. 
1.3.2.2.  Da  Ministerrådet  for  nylig  godkendte  be-
stemmelserne  for  Fonden  for  Regionaludvikling  (1), 
anerkendte  de investeringer  i infrastrukturen  som  en 
vigtig  forudsætning  for industriel  udvikling,  og bety-
delige  lån  til telekommunikationsinfrastruktur  er al-
lerede  blevet  ydet  af Den  europæiske  Investerings-
bank. 
1.3.2.3.  For  et person-  og samfundsmæssigt  syns-
punkt  ser  det  ud til at gode  telekommunikationsfa-
(!) EFT  nr. L 73 af 21. 3. 1975. 
Nr. C 286/26 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
ciliteter  bidrager  til at løse  afstandsproblemet  i for-
bindelse  med  udviklingsregioner,  idet  der  ikke  blot 
sker en tilskyndelse  til ekspansion  og oprettelse  af 
virksomheder,  men  også  en tiltrækning  af mennesker, 
som bosætter  sig. 
2. EFs  KONKURRENCEEVNE 
2.1. Der  er en vis sammenhæng  mellem  omfanget 
af telekommunikationsmidler  (især  telefoner)  og BNP 
pr. indbygger  i lande  i mange  dele  af verden.  Endvi-
dere er det instruktivt  at mærke  sig, at svælget  på det-
te område  mellem  lande,  hvis  BNP  overstiger 
tærsklen  på $ 4 000 pr.  indbygger  (USA,  Sverige, 
Schweiz,  etc.),  og EØF-medlemsstaterne  er som  for-
holdet  2 til 1, for så vidt  angår  telefoner,  og 4 til 1, 
for så vidt  angår  dataterminaler. 
2.2. Når  man  tager  telekommunikationens  betyd-
ning  for industrien  og handelen  i betragtning,  er det 
klart,  at priserne  på telekommunikationsmidler  står  i 
relation  til de priser,  industrien  tager  for  sine  pro-
dukter.  Hertil  kommer,  at den  prispolitik,  der er ført 
på post-  og telekommunikationsområdet  undertiden 
hæmmer  forbrugernes  efterspørgsel,  fordi  priserne 
delvist  føles  objektivt  urimelige.  I det omfang  dette 
er tilfældet,  er det klart,  at den  nuværende  situation 
på telekommunikationsområdet  må  have  en negativ 
effekt  på konkurrenceevnen  og effektiviteten  inden 
for Det europæiske  Fællesskab. 
2.3. Datamaternes  betydning  for livet  i Europa  er 
stadigt  voksende.  Datatransmission  er blevet  en vig-
tig og integrerende  side  af anvendelsen  af datamater. 
Telekommunikation  spiller  selvsagt  en vigtig  rolle 
for opfyldelsen  af de økonomiske  målsætninger,  der 
forudsætter  anvendelse  af datamater. 
2.4. Efter  Udvalgets  mening  er der intet,  der tyder 
på, at Europas  nuværende  meddelsessystemer  er tek-
nisk underlegne  i forhold  til dem,  der  findes  i mere 
velstående  områder.  Det  kan  imidlertid  ikke  bestri-
des, at de er for kostbare. 
2.5. På  baggrund  af de forskelligheder,  der gør  sig 
gældende  i de forskellige  lande  for så vidt  angår  pris-
politik,  føler  Udvalget  sig tilskyndet  til indtrængen-
de at anmode  om,  at taksterne  for  tjenesteydelser, 
der passerer  landegrænserne,  nedsættes,  således  at pri-
sen pr. enhed  for den  del af tjenesteydelsen,  der ydes 
i udlandet,  ikke  længere  er et mangefold  af prisen  pr. 
enhed  for den  del af tjenesteydelsen,  der ydes  inden-
rigs. 
2.6. Datatransmission  er behæftet  med  endnu  flere 
vanskeligheder: 2.6.1.  Omkostningerne  i tilknytning  til datatrans-
mission  i Europa  er i øjeblikket  væsentligt  højere  end 
i USA,  hvor  den  nylige  introducering  af indenlandske 
satelitter  tilmed  synes  at have  gjort  det muligt  at re-
ducere  de gældende  takster  yderligere.  Årsagerne  til 
de højere  omkostninger  i Europa  skal  søges  i de 
»bøder«,  der  skal  betales  ved  grænsepassage,  mang-
lende  evne  til at drage  fordel  af eventuelle  stor-
driftsfordele  og — mere  generelt  — den  omstændig-
hed, at der endnu  ikke  er sket  en samordning  af poli-
tikker  og takster. 
2.6.2.  Skal  der  oprettes  grænseoverskridende  tele-
net, må der  indhentes  information,  ordrer  må forde-
les og typer  godkendes  i de enkelte  lande. 
2.6.3.  Selvom  Udvalget  er opmærksom  på det  ar-
bejde,  der i øjeblikket  udføres  inden  for CCITT  og 
CEPT  for at løse  dette  problem,  mener  det,  at det er 
dets pligt  at understrege,  at det er nødvendigt  at ska-
be kompatibilitet  mellem  de offentlige  datanet,  der er 
ved at blive  oprettet  i de enkelte  medlemsstater. 
2.7. Faksimile  transmission  med  høj  hastighed 
(30—15  sekunder  pr. A4 side)  vil normalt  være  digi-
tal. Standardiseringen,  der  kan  skabe  grundlag  for 
omfattende  net,  synes  at ligge  et godt  stykke  ude  i 
fremtiden. 
2.8. De  fleste  problemer  har rod  i en eller  flere  af 
følgende  »historiske«  skavanker: 
2.8.1.  I  de fleste  medlemsstater  er telekommunika-
tionen,  i modsætning  til hvad  der gælder  i Sverige  og 
USA,  forpligtet  til at subsidiere  det arbejdskraftinten-
sive postvæsen. 
2.8.2.  De  eksisterende  transmissionsfaciliteter  er 
udformet  med  henblik  på tale  (indrettet  til stemmens 
frekvensområde)  og må tilpasses  til datatrafik,  lige-
som eksisterende  datamaskinefaciliteter  er designet 
med henblik  på gruppekørsel  og må tilpasses  til inter-
aktiv  kørsel  (ved  hjælp  af styreapparatur  og front-
ends); 
2.8.3.  De  fleste  PTT-administrationer  er grundet 
afhængighed  af skiftende  regeringer  ikke  blevet  sikret 
tilstrækkeligt  lange  og stabile  planlægningsperioder; 
2.8.4.  Flertallet  af medlemsstaternes  regeringer  be-
tragter  stadig  deres  land,  og ikke  Fællesskabet  og 
dets regioner,  som  den  primære  enhed. 
3. TELEKOMMUNIKATION  I EF 
3.1. Såvel  den  nationale  telekommunikationspoli-
tik som  udviklingen  af telekommunikationsindustri-
en i EF er af betydning  i sammenhæng  med  løbende 
handlingsprogrammer  på fællesskabsplan. 
15.12.75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/27 
3.1.1.  Hindringer  for  samhandelen 
3.1.1.1.  De  telekommunikationssystemer,  som  ta-
ges i brug  i de enkelte  lande,  og de takststrukturer, 
der anvendes  af de nationale  myndigheder,  kan  have 
betydning  i forbindelse  med  begrænsningen  af den  fri 
konkurrence.  Som  oftest  opstår  hindringen  sandsyn-
ligvis  som  en utilsigtet  bivirkning  af en politik,  der 
vedtages  af andre  grunde,  men  det  er ikke  desto 
mindre  sandt,  at så længe  prisfastsættelsen  for kom-
munikation  på tværs  af landegrænserne  finder  sted 
som nu, og så længe  antallet  af disponible  linjer  er så 
begrænset,  vil der  bestå  økonomiske  og praktiske 
hindringer  for  konkurrencen  fra  den  anden  side  af 
landegrænserne. 
3.1.1.2.  Kontrakter  til  telekommunikationsindu-
strien  begrænses  effektivt,  fordi  det  nye  udstyr  skal 
kunne  bruges  sammen  med  det udstyr,  der i forvejen 
indgår  i den  pågældende  myndigheds  telekommuni-
kationsnet.  Kun  hvis  der  sker  en harmonisering  af 
tekniske  krav  og normer,  vil der kunne  udvikle  sig en 
ægte  konkurrence  på europæisk  plan  på dette  mar-
ked. 
3.1.2.  Regionaludvikling 
3.1.2.1.  Det  er lidet  sandsynligt,  at der  vil kunne 
ske en effektiv  regionaludvikling  uden  en passende 
infrastruktur,  og heri  indgår  uden  tvivl  et telekom-
munikationssystem,  der  mindst  er på højde  med  det 
tilsvarende  system  i storstadsområderne. 
3.1.2.2.  En  infrastruktur  på telekommunikations-
området  er i realiteten  en forudsætning  for udviklin-
gen inden  for industri  og tjenesteydelser,  i det mindste 
for så vidt  angår  de grundlæggende  telefon-  og telex-
central-  og netfaciliteter.  En af de slående  kendsger-
ninger  ved  Det  europæiske  Fællesskab  er forskellen 
mellem  den  telekommunikationsservice,  der  ydes  be-
folkningen  i de store  bysamfund,  og den  service,  der 
er til rådighed  for landbefolkningen  og befolkningen 
i fjerntliggende  områder.  Denne  bemærkning  gælder 
ikke kun  for  telekommunikationsformer  som  telefon 
og telex,  men  også  for en række  telespredningsfacili-
teter  som  radio,  fjernsyn  og kabel-TV.  I mange  år 
har man  bemærket,  at såvel  kommunikations-  som 
telekommunikationsmidler  er »rumstrukturerende«, 
og dette  fører  til en slags  ond  cirkel.  Kommunika-
tionsfaciliteterne  forefindes  i stort  omfang  i de tæt 
bebyggede  områder  på grund  af disses  høje  befolk-
ningstæthed,  og folk  forlader  områder  med  en ringe 
befolkningstæthed,  fordi  mulighederne  er så be-
grænsede.  Dette  fremskynder  koncentrationsproces-
sen. Høje  tilslutningsafgifter  modvirker  ekspansion  i 
mindre  udviklede  områder.  Telekommunikationstak-
sterne  burde  ikke  stille  udenbyssamtaler  så uforde-
lagtigt  (f. eks.  fast  takst  over  50 km)  og burde  ikke 
være  overdrevent  høje  for  forbindelser  på tværs  af 
landegrænser;  dette  er berettiget  af sociale  grunde,  da det vil tjene  til at fremme  investeringerne,  decentrali-
sere faciliteterne  og hjælpe  turistindustrien.  Det  bør 
understreges,  at de største  omkostninger  ved  telefon-
kommunikation  ikke  er forbundet  med  udstyret  til 
langdistancetransmission  (f. eks.  kabler)  men  med 
omstillingsudstyret. 
3.1.3.  Regional  harmonisering 
3.1.3.1.  Det  europæiske  ideal  består  i at fremme  et 
ægte  samfundsliv  og at sikre  alle  borgere  lige  rettig-
heder.  Det  er ofte  blevet  fremhævet,  at Fællesskabet 
ikke burde  have  blikket  rettet  indad,  men  at det bur-
de indtage  en åben  holdning  til verden  udenfor.  For 
få år siden  nåede  Fællesskabets  seks  medlemsstater 
inden  for rammerne  af CEPT  f. eks.  til enighed  om en 
enhedsposttakst  svarende  til den  nationale  indlands-
takst  for  alle  breve  fra  et hvilket  som  helst  af de 
seks lande  med  en vægt  på ikke  over  20 gram.  I det 
udvidede  Fællesskab  er denne  ordning  stadig  be-
grænset  til De Seks.  Men  breve  er ikke  den  eneste 
måde  at kommunikere  på. For  øjeblikket  er interna-
tionale  telefonsamtaler  dyrere  end  tilsvarende  sam-
taler  inden  for  det  enkelte  lands  grænser.  Til grund 
for dette  ligger  dels  historiske  årsager  og dels  den 
kendsgerning,  at kommunikation  mellem  teknisk 
forskellige  systemer  er forbundet  med  høje  omkost-
ninger. 
3.1.3.2.  Der  kan  imidlertid  sættes  spørgsmålstegn 
ved, om private,  internationale  samtaler,  som  skyldes 
vandrende  arbejdstageres  bevægelser,  tværnationale 
ægteskaber  eller  en hvilken  som  helst  anden  årsag, 
burde  stilles  ugunstigt  på denne  måde.  Situationen  er 
stort  set den  samme  for  forretningssamtalernes  ved-
kommende.  Transport  af varer  indebærer  overførsel 
af information,  som  ofte  telekommunikeres.  Det  kan 
derfor  være  svært  at forstå,  hvorfor  information  i til-
knytning  til transport  af varer,  for  hvilke  der  ikke 
længere  opkræves  toldafgifter,  i den  grad  skal  bebyr-
des økonomisk  med  ekstraudgifter.  Man  kan  konklu-
dere,  at selv  om  der  er sket  visse  fremskridt  på en 
række  områder  i tilknytning  til opbygningen  af et 
Europa,  er der  indtil  nu blevet  gjort  skuffende  få 
fremskridt  på telekommunikationsområdet.  Udvalget 
tror på,  at alt vil blive  sat  ind  på at indføre  en 
grundtakst  inden  for  Fællesskabet  for  telefonsam-
taler. 
4. SKØN  OVER  BEHOVET  FOR  TELE-
KOMMUNIKATION 
4.1. Det  er nødvendigt  med  fyldestgørende  skøn 
over  den  fremtidige  efterspørgsel  efter  telekommuni-
kationsfaciliteter,  således  at der  kan  foretages  en 
prioritering  på investeringsområdet,  og de nødvendi-
ge udviklingsplaner  kan  sættes  i gang  på det  rigtige 
tidspunkt.  Det  kræver  sædvanligvis  forholdsvis  lang 
Nr. C 286/28 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
tid at udvikle  nye  kommunikationsnet  eller  at ind-
passe  tekniske  fremskridt  i eksisterende  net.  Hvis 
man  undlader  at iværksætte  de rigtige  planer  nu,  vil 
det få konsekvenser  for de eksisterende  net,  som  kan 
vise sig utilstrækkelige  i 1985  og længere  frem.  Det  er 
derfor  af afgørende  vigtighed,  at man  råder  over  fyl-
destgørende  skøn  over  efterspørgslen  efter  telekom-
munikation. 
4.2. Det  må imidlertid  erkendes,  at de hidtidige  er-
faringer  viser,  at forudsigelser  om  efterspørgslen  i 
næsten  alle  tilfælde  har  været  forkerte  i betænkelig 
grad  — efterspørgslen  undervurderes  næsten  altid. 
4.3. Problemet  med  at definere  behovet  er bredere 
end problemet  med  at vurdere  efterspørgslen.  Især 
hvor  der  er tale  om nye  former  for teknologi  kan  det 
være  vigtigt  at stimulere  efterspørgslen  efter  facilite-
ter. Beslutningen  om  at stimulere  efterspørgslen  på 
denne  måde  må  være  baseret  på en vurdering  af, 
hvilke  positive  resultater  man  opnår,  hvis  efter-
spørgslen  imødekommes.  Dette  rækker  ud over  stati-
stikkens  og  forudsigelsernes  snævre  område  og 
kræver  såvel  en politisk  vurdering  som  en skønsmæs-
sig beregning  af den  efterspørgsel,  der  spontant  vil 
opstå. 
4.4. Behovet  kan  ekstrapoleres  fra  tidligere  erfa-
ringer  med  væksten  i efterspørgslen  efter  særlige  faci-
liteter.  Som  alternativ  kan  der  anvendes  en deduktiv 
metode,  hvor  man  slutter  sig til den  sandsynlige  ef-
terspørgsel  ved  at betragte  en model  af samfundet, 
som det  vil se ud engang  i fremtiden,  eller  hvor  man 
udleder  denne  efterspørgsel  ved  at foretage  et skøn 
over  et antal  parametre,  som  vides  at påvirke  efter-
spørgslen.  Uanset  hvilke  metoder  man  anvender,  er 
det stadig  nødvendigt  at foretage  en relativ  priorite-
ring af de forskellige  udviklingsområder. 
4.5. Det  er klart,  at nationale  skøn  over  efter-
spørgslen  og nationale  prioritetsbeslutninger  er med 
til at bestemme,  i hvilket  omfang  telekommunika-
tionsnet  kan  fungere  effektivt  i international  måle-
stok.  Hvis  det  bliver  besluttet,  at de nuværende  bru-
gere i et land  skal  betale  efter  takster,  som  kan  finan-
siere  den  fremtidige  udvikling,  mens  udvikling  i et 
andet  land  finansieres  centralt,  er resultatet  normalt, 
at nettet  bliver  mindre  tæt  i det  førstnævnte  land; 
dette  indebærer,  at nettet  bliver  uensartet  i internatio-
nal målestok,  idet  det er tæt  i nogle  lande  og mindre 
tæt i andre.  Dette  kan  eventuelt  føre  til, at potentielle 
brugere  foretrækker  alternative  kommunikationska-
naler.  Forskellige  eftervirkninger  af den  art kan  gøre 
sig gældende,  hvis  udviklingen  af de forskellige  dele 
af et net ikke  koordineres. 
5. FORUDSÆTNINGER  FOR  FREMSKRIDT  INDEN 
FOR  TELEKOMMUNIKATION 
5.1. Udvalget  er under  sin  vurdering  af mulige 
hindringer  for  fremskridt  i udviklingen  af telekom-munikationsfaciliteter  nået  frem  til en række  konklu-
sioner. 
5.1.1.  Teknologiske  konklusioner 
5.1.1.1.  Overensstemmelse  mellem  de nationale  te-
lekommunikationssystemer  ville  være  til gavn  for alle 
Fællesskabets  medlemsstater  på grund  af stordrifts-
fordele  og enkeltheden  ved  »interfacing«. 
5.1.1.2.  Den  europæiske  telekommunikationsindu-
stri og de europæiske  televæsener  har  udfoldet  store 
bestræbelser  for  at holde  sig på højde  med  den  tek-
nologiske  udvikling.  Teknologisk  har  man  noteret 
sig positive  resultater  med  højfrekvensforbindelser, 
multiplexsystemer,  elektronisk  omstilling  osv.  Proble-
mer i forbindelse  med  størrelse  og udviklingsomkost-
ninger  har  haft  stor  indflydelse  på de teknologiske 
aspekter,  og nogle  selskaber  med  hovedsæde  i Europa 
har følt  sig foranlediget  til et gå i forbindelse  med 
multinationale  selskaber  af såvel  økonomiske  som  tek-
nologiske  årsager.  Anvendelsen  af den  nye  teknolo-
gi stiller  europæiske  selskaber  og myndigheder  over 
for en virkelig  udfordring.  Udvalget  er af den  opfat-
telse,  at selskaber  af europæisk  oprindelse  må operere 
på markeder  af europæisk  målestok,  hvis  de skal 
opnå  en størrelse  og kompetence,  hvormed  de kan 
forbedre  deres  stilling  på verdensmarkederne. 
5.1.1.3.  Der  synes  ikke  at være  teknologiske  hind-
ringer  af betydning  for  indførelsen  af et bredt  spek-
trum  af nye  telekommunikationsfaciliteter.  Det  er 
også  muligt  at forøge  dækningsgraden  og forbedre  de 
eksistefende  systemers  effektivitet  på grundlag  af den 
nuværende  teknologi. 
5.1.2.  Konjunkturmæssig  konklusion 
Hvis  man  blev  i stand  til at beskytte  investeringspro-
grammerne  mod  kortfristede  ændringer  i den  økono-
miske  politik,  ville  udviklingsprogrammerne  på tele-
kommunikationsområdet  blive  langt  mere  velordnede 
og effektive. 
5.1.3.  Pris-  og finansieringspolitiske  konklusioner 
5.1.3.1.  En  del  af overskuddene  fra telekommuni-
kation  er i de forløbne  år blevet  anvendt  til dækning 
af postvæsenets  underskud.  Dette  har  forårsaget  en 
nedgang  i investeringerne  og som  følge  heraf  tab  af 
potentielle  indtægter  eller  en brat  stigning  i taksterne. 
5.1.3.2.  Investeringer  i telekommunikationsudstyr 
kan give  betydelig  økonomisk  gevinst.  Den  systema-
tiske  udvidelse  af f. eks.  helautomatisk  opkald  er dyr, 
15.12.  75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/29 
men lønningerne  er steget  så hurtigt  i Europa,  at in-
vesteringerne  kan  blive  meget  fordelagtige.  Det  sam-
me gælder  for halvlederomskift  og puls-kodet  modu-
lation,  der  vil medføre  et kraftigt  fald  i vedligehol-
delsesomkostningerne,  men  som  kun  vil være  billig, 
hvis udstyret  masseproduceres  og installeres  i meget 
stort  omfang. 
5.1.3.3.  Når  de  nuværende  brugere  af faciliteter 
tvinges  til at betale  en pris,  der  er beregnet  på at 
være  med  til at finansiere  investeringer  i faciliteter, 
som først  skal  bruges  mange  år senere,  vil det  sand-
synsligvis  bevirke  at efterspørgslen  på  kort  sigt 
dæmpes.  Forskelle  i politikken  på dette  område  — 
enten  forskelle  mellem  forskellige  administrationer 
eller  forskelle  i tid — kan  føre  til uensartet  tæthed  i 
kommunikationsnettene  eller  til tilsyneladende  vold-
somme  udsving  i den  nuværende  og beregnede  efter-
spørgsel. 
5.1.3.4.  I  visse  tilfælde  understøtter  brugere  af en 
telekommunikationsydelse  effektivt  brugerne  af en 
anden  ydelse,  og i mange  tilfælde  benytter  man  afgif-
ter på telekommunikationsydelser  til at dække  sådan-
ne underskud.  Denne  form  for  udligning  er i mange 
tilfælde  uundgåelig,  men  bør  dog  ikke  føre  til en for-
haling  af udviklingen. 
5.1.4.  Politiske  konklusioner 
5.1.4.1.  Det  er nødvendigt,  at de administrationer, 
der er ansvarlige  for planlægning  og udvikling  af te-
lekommunikationsnetværkerne,  er lydhøre  over  for 
arbejdsmarkedsmæssige  og sociale  og  økonomiske 
prioriteter,  sådan  som  de kommer  til udtryk  ad poli-
tiske  kanaler.  Dette  sker  normalt  på nationalt  plan. 
Men  man  bør  på samme  vis have  informationer  om 
prioriteter,  som  følge  af De europæiske  Fællesskabers 
politik.  Det  lader  til, at man  endnu  ikke  har  udviklet 
et instrument  hvorigennem  de nationale  regeringer  di-
rekte  kan  konfronteres  med  virkningerne  af telekom-
munikationspolitikken  på  internationale  program-
mer. 
5.1.4.2.  Det  eksisterende  indbyrdes  forhold  mellem 
telekommunikationsområdet  og  andre  former  for 
kommunikation,  som  f. eks.  transport,  erkendes  fra 
tid til anden,  men  det  er sjældent,  at der  sker  en 
overordnet  koordinering  af de  forskellige  former 
for kommunikationspolitik.  Ved  en nærmere  under-
søgelse  af,  hvilke  politiske  institutioner,  der  ville 
egne  sig til at fremme  telekommunikationen,  ville  det 
være  hensigtsmæssigt  at overveje  foranstaltninger  til 
koordinering  af samtlige  de former  for  politik,  der 
har at gøre  med  kommunikation.  Det  vil således  bli-
ve tydeligere,  at det  politiske  behov  går  ud på koor-
dinering  af social  og  økonomisk  politik  i højere 
grad  end  på en indgående  overvejelse  af tekniske 
spørgsmål. 5.1.4.3.  Det  bliver  regeringerne  og telemyndighe-
derne,  det  fortsat  skal  påhvile  at vurdere  fremtidige 
behov;  men  det  er vigtigt,  at brugerne  får mulighed 
for at udtrykke  deres  synspunkter  og fremsætte  deres 
ønsker. 
Nogle  ønsker  er politisk  betonede,  hvorfor  det  ville 
være  hensigtsmæssigt,  at disse  behandles  på fælles-
skabsplan. 
5.1.4.4.  Stort  set  imødekommer  myndighederne 
brugernes  behov,  når  der  er tale  om  standardbehov, 
der falder  inden  for  deres  normale  serviceområde. 
Men  selv  på dette  område  kan  der  gå lang  tid,  inden 
der sker  noget,  hvis  infrastrukturen  er lige  så dårligt 
tilpasset  som  i landområderne.  De  nye  anvendelses-
muligheder  kræver  ofte  en fleksibilitet,  der  ikke  er 
nem at afpasse  efter  administrative  eller  tekniske  be-
stemmelser.  Det  kan  hævdes,  at de gældende  restrik-
tioner  for  anvendelsen  af telekommunikationsmidler 
er hindrende  for  den  bedst  mulige  udnyttelse  af dis-
se. Myndighederne  stiller  en offentlig  service  til rå-
dighed  og har  til gengæld  en monopolstilling.  De 
mangler  konkurrence  og som  følge  deraf  på visse 
områder  den  tilsvarende  kommercielle  holdning,  der 
har virket  som  katalysatorer  ved  opbygningen  af 
mange  succesrige  virksomheder.  Udvalget  synes,  at 
det ville  være  interessant,  uden  i øvrigt  at fremsætte 
kommentarer  til monopolstillinger,  nærmere  at un-
dersøge  hvilke  former  for  dynamiske  faktorer,  det 
ville  være  muligt  at fremme  med  henblik  på at få til-
vejebragt  en mere  intensiv  forretningsholdning  hos 
telemyndighederne. 
5.1.4.5.  Tilvejebringelsen  af midler  med  henblik 
på hensyntagen  til de ønsker,  brugerne  giver  udtryk 
for, skulle  derfor  indgå  i en videregående  undersøgel-
se af den  administrative  struktur,  der  måtte  være 
nødvendig  for  hurtigere  fremskridt  på telekommuni-
kationsområdet. 
6. FÆLLESSKABSPOLITIK  PÅ  TELEKOMMUNI-
KATIONSOMRÅDET 
6.1. Udvalget  mener,  at følgende  hovedpunkter  i 
resumeret  form  burde  indgå  i en levedygtig  euro-
pæisk  telekommunikationspolitik: 
6.1.1.  Indgåelse  af aftaler  om  relativ  prioritering 
dels af forskellige  former  for  kommunikation  set  i 
lyset  af andre  former  for europæisk  politik  og i sam-
menhæng  med  en økonomisk  udvikling  på europæisk 
plan,  dels  af brugernes  behov;  indgåelse  af aftaler 
om socialt  bestemte  investeringer  eller  investeringer 
på det  regionalpolitiske  område  samt  aftaler  om, 
hvorledes  økonomiske  midler  skal  tilvejebringes; 
Nr. C 286/30 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.  75 
6.1.2.  indgåelse  af aftaler  om  prioritering  af de 
former  for  telekommunikationsmidler,  der  skal  ud-
vikles,  og om tidsplanen  for udvikling  af nettet; 
6.1.3.  initiativer  vedrørende  udviklingen  i leve-
ringskontrakter,  der  udbydes  i licitation; 
6.1.4.  initiativer  med  henblik  på fremskridt  i ret-
ning  af en harmonisering  af systemernes  specifikatio-
ner, således  at sammenkædningen  af de nationale  net 
kan forbedres; 
6.1.5.  indgåelse  af aftaler  om  takststruktur  for  så 
vidt som  denne  påvirker  myndighedernes  mulighed 
for at foretage  de ønskede  investeringer,  samt  nette-
nes ekspansionstakt  og lige  mulighed  for  adgang  til 
disse;  sådanne  aftaler  forudsætter  undersøgelser  over 
virkningerne  af forskellige  former  for prispolitik; 
6.1.6.  foranstaltninger,  der kan  styrke  telekommu-
nikationsindustrien  inden  for  Fællesskabet  og mulig-
gøre,  at den  får  en større  rolle  på det  europæiske 
marked  og på verdensmarkedet. 
7. TRANSPORT  OG  TELEKOMMUNIKATION 
7.1. Almindelige  bemærkninger 
7.1.1.  Nutidig  og  fremtidig  transport  er  ikke 
længere  gennemførlig  uden  telekommunikationsfacili-
teter.  Anvendelsen  af sådanne  faciliteter  vil bestan-
dig øges  og medvirke  til, at transportmidlerne  bliver 
sikrere,  mere  rationelle  og mere  konkurrencedygtige, 
ligesom  de lettere  og hurtigere  bliver  tilgængelige  for 
brugerne.  Anvendelsen  af telekommunikation  med 
henblik  på sikkerheden  i luften,  til pladsreservation  i 
flyvemaskiner  og tog,  med  hensyn  til taxiservice  og 
indenlandsk  sø-  og vandtransport,  er blot  nogle  få 
eksempler. 
7.1.2.  Det  er vanskeligere  at foretage  en pålidelig 
vurdering  af telekommunikationens  nettoeffekt  med 
hensyn  til transportanvendelsen.  Virkningen  heraf 
afhænger  hovedsagelig  af det  omfang,  i hvilket  tele-
kommunikationen  gør  det  muligt  at etablere  kontakt 
over  store  afstande,  og som  på sin side  udvikler  sig i 
en sådan  grad,  at transport  af mennesker  eller  af va-
rer bliver  resultatet. 
7.1.3.  Det  er også  vanskeligt  at fastslå,  i hvilket 
omfang  telekommunikationen  kan  overtage  passager-
transporten.  Mange  rejser,  som  i princippet  finder  sted 
for at formidler  information,  skaber  også  mulighed 
for kontakter.  Dette  aspekt  går  tabt,  når  information 
overbringes  via  de nuværende  telesystemer.  På den 
anden  side  er mange  rejser  allerede  blevet  overflø-
diggjort  gennem  eksistensen  af telekommunikations-
midler,  og dette  vil formentlig  i endnu  højere  grad 
blive  tilfældet  i fremtiden  som  et resultat  af det  tek-
nologiske  fremskridt.  På baggrund  af de indvirknin-ger, dette  vil få på transportaktiviteter  og -politik, 
finder  Udvalget,  at Kommissionen  bør  foretage  en 
undersøgelse  af hele  spørgsmålet  om,  hvorvidt  trans-
port og telekommunikation  i Fællesskabet  er ombyt-
telige  eller  kan  udøve  en vigtig  komplementær  funk-
tion. 
7.1.4.  Inden  der  kan  forsøges  en vurdering  af den 
indbyrdes  forbindelse  mellem  transport  og telekom-
munikation,  må  der  foretages  en skelnen  mellem 
konventionelle  former  for  transport  og nye  trans-
portmetoder.  Helt  bortset  fra,  at konventionelle  for-
mer for  transport  kan  anvendes  mere  rationelt,  med 
større  sikkerhed  og mere  økonomisk,  takket  være  te-
lekommunikationen  (trafikterminaler,  knudepunkter 
for container-omskibning,  øget  integrering  af de for-
skellige  transportformer,  undgåelse  af one-line  trans-
port,  fjernorientering  om  trafikophobning  og even-
tuelle  omdirigeringer  osv.),  så forudsætter  nye  trans-
portmetoder  telekommunikation.  Offentlig  transport 
i bymæssigt  bebyggede  områder  kan  ikke  forbedres 
med nye  transportmetoder  (dvs.  taxibusser,  hurtig-
kørende  bybanetog),  medmindre  der  tillige  foreligger 
telekommunikationsfaciliteter. 
7.1.5.  Dette  gælder  f. eks.  også  en mere  rationel  an-
vendelse  af det  eksisterende  parkeringsareal  i bycen-
trene  i arbejdstiden  (orientering  på lokalt  plan  om 
tomme  pladser  på parkeringspladserne). 
7.2. Den  nuværende  anvendelse  af datatransmission 
på transportområdet 
7.2.1.  Anvendelsen  af telebehandlingssystemer  og 
dermed  af datatransmission  fremmer  tempoet  inden 
for forretningsvirksomhed.  Set fra kundens  side  bety-
der et sådant  øget  tempo  øget  service.  Hertil  kom-
mer,  at telebehandling  ofte  reducerer  udgifterne. 
7.2.2.  Med  hensyn  til omfanget  af datatransmis-
sion på transportområdet  kan  der  sondres  mellem 
lufttransportsektoren  (hvor  der  benyttes  datatrans-
mission  i vid udstrækning)  og andre  sektorer  (hvor  an-
vendelsen  af datatransmission  er forholdsvis  ringe). 
Begge  områder  vil blive  behandlet  særskilt. 
7.2.3.  Luftfarten 
7.2.3.1.  Det  siger  næsten  sig selv,  at eftersom  luft-
farten  er en »hurtig«  industri,  må  også  de service-
områder,  som  er forudsætningen  for  en flyvning,  ar-
bejde  hurtigt.  Luftfarten  var selv  i telebehandlingens 
barndom  den  største  bruger  af datatransmission.  For-
uden  de internationale  datamatstyrede  kommunika-
tionssystemer,  der  forbinder  de forskellige  luftfarts-
15. 12. 75 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 286/31 
selskaber  (som  f. eks.  SITA-nettet)  kan  man  nævne 
følgende  anvendelse  af telebehandling  inden  for 
transportsektoren: 
— administration, 
— pladsreservation, 
— fragtplanlægning, 
— vedligeholdelse, 
— trafikafvikling, 
— billetudstedelse, 
— planlægning  af flyvninger. 
7.2.3.2.  Pladsreservation  af trafikafvikling  er de 
vigtigste  områder  med  den  største  datatrafik  og har 
for øjeblikket  en andel  på 40 %> og 35 °/o af datatra-
fikken  inden  for luftfarten. 
7.2.3.3.  Resultaterne  af Eurodata-undersøgelsen  vi-
ser, at det  også  er på dette  område,  der  vil ske  den 
største  ekspansion  i de nærmeste  år. Reservationssy-
stemer  vil medføre  en årlig  vækst  i datatrafikken  på 
næsten  20 % i de næste  5 år, medens  flyveplanlæg-
ningssystemer  i den  samme  periode  sandsynligvis  vil 
øges  med  35 °/o om  året. 
7.2.3.4.  Der  indgår  i pladsreservationssystemerne 
et datamatsystem,  hvori  flyvedata  oplagres.  Flyvepas-
sagerer  kan  få øjeblikkelige  oplysninger  om  ledige 
pladser  fra  terminalerne  i reservationskontorerne  og 
kan med  det  samme,  hvis  de ønsker  det,  foretage  re-
servationer.  Med  mener,  at de europæiske  luftfarts-
selskaber  ville  have  haft  behov  for  yderligere  22 000 
kontoransatte  i 1971,  hvis  ikke  reservationsmetoder-
ne var blevet  automatiseret. 
7.2.3.5.  Et  anvendelsesområde,  der navnlig  på bag-
grund  af energikrisen  har  interesse  i øjeblikket,  er 
den automatiserede  planlægning  af flyvninger. 
7.2.3.6.  Der  må  her  skelnes  mellem  to forskellige 
områder,  idet  det  ene  vedrører  overordnet  planlæg-
ning  af flyvninger  og det  andet  særskilte  flyvninger. 
Datamatsystemet  forsynes  derfor  bestandigt  med  de 
seneste  data  om  flyveafstand,  last,  meteorologiske 
forhold,  flyvestrækning,  brændstofforbrug,  forsinkel-
ser osv.  United  Airlines  (USA)  har  beregnet,  at der 
ved anvendelsen  af et sådant  system  kan  spares 
1,7 millioner  dollars  om  året  til brændstof. 
7.2.3.7.  Systemer  for  planlægning  af flyvninger  er 
sammenkoblede  med  platsreservationssystemer,  og der anvendes  f. eks.  i vid udstrækning  net  som  SITA 
for at indhente  data  fra de forskellige  lufthavne. 
7.2.4.  Skibs-,  jernbane-  og  landevejstransport 
7.2.4.1.  Selv  om  de øvrige  transportsektorer  for 
øjeblikket  i langt  ringere  grad  anvender  datatrans-
mission  end  lufttransporten,  ventes  den  største  vækst 
i datatrafikken  inden  for disse  sektorer. 
7.2.4.2.  I  tidsrummet  indtil  1980  forventes  der, 
afhængigt  af anvendelsesområderne,  en vækst  på mel-
lem 50 og 100  °/o. 
7.2.4.3.  På  baggrund  af det  funktionelle  slægtskab 
mellem  de forskellige  transportsektorer  kan  det  ikke 
undre,  at der  vil være  meget  store  ligheder  inden  for 
anvendelsen  af telebehandling  i de enkelte  sektorer. 
De anvendelsesområder,  der  er angivet  for luftfarten, 
gælder  med  ændringer  ligeledes  for  anden  form  for 
transportvirksomhed. 
7.2.4.4.  For  de sidstnævnte  områders  vedkommen-
de er fordelingen  af datatrafikken  imidlertid  noget 
anderledes,  idet  administrationen,  pladsreservation 
og fragtplanlægning  hver  især  udgør  30 °/o af den 
samlede  transport. 
7.2.4.5.  Telebehandling  inden  for fragtplanlægning 
undergår  en hurtig  udvikling,  navnlig  i shippingsel-
skaber,  der  er specialister  i containertransport.  Dette 
beror  på et ønske  om  i videst  mulig  udstrækning  at 
nedskære  omskibningsprocedurerne  og har  desuden 
til formål  en optimal  anvendelse  af de kostbare  spe-
cialiserede  anlæg. 
7.2.4.6.  Pladsreservationssystemerne  vil have  særlig 
indvirkning  på jernbanesektoren.  I Vesteuropa  funge-
rer disse  systemer  allerede,  og for  andre  selskabers 
vedkommende  befinder  disse  reservationssystemer  sig 
på det  planlæggende  stadium.  Den  væsentligste  for-
skel mellem  disse  systemer  og luftfartsreservationssy-
stemerne  er størrelsen;  såvel  antallet  af terminaler 
som antallet  af pladser,  der  behandles,  er væsentlig 
slørre. 
7.2.4.7.  De  forskellige  anvendelsesområder  holdes 
ikke  helt  adskilt,  og der  er en stigende  tendens  til at 
integrere  beslægtede  systemer.  Det  er således  muligt  i 
et rejseselskab  at bestille  en hel rejse  på nogle  få mi-
nutter,  hvilket  vil sige,  at der  kan  bestilles  en hvilken 
som helst  rejsekombination  med  fly,  tog  eller  skib 
såvel  som  hoteller,  udlejningsbiler  osv. 
7.3. Prioritetsmuligheder  for en fællesskabsaktion  på 
transportområdet 
7.3.1.  Afdelingen  mener,  at Kommissionen  bør  fo-
retage  en indgående  undersøgelse  af de mulige  an-
Nr. C 286/32 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 15.12.75 
vendelser  af telekommunikation  på transportområ-
det, herunder  de mulige  følger  for beskæftigelsen.  Af-
delingen  mener,  at Kommissionen  også  bør  foretage 
en undersøgelse  af spørgsmålet  omkring  muligheder-
ne for substitution  mellem  transport  og telekommu-
nikation  i Fællesskabet. 
7.3.2.  Afdelingen  er overbevist  om,  at såfremt 
Kommissionen  i højere  grad  medvirker  til at fremme 
teleteknologien,  vil dette  sandsynligvis  opmuntre  til 
en hurtigere  udvikling  af nye  transportmetoder.  Un-
der alle  omstændigheder  vil en sådan  indsats  betyde 
et yderligere  bidrag  i retning  af øget  sikkerhed  på 
transportområdet. 
7.3.3.  Anvendelsen  af telekommunikation  i by-
centre  (planlægning  af begrænsede  arealområder,  på-
ligning  af afgifter  til infrastrukturomkostninger,  tra-
fikkontrol  osv.)  kunne  eventuelt  ud fra  afdelingens 
synspunkt  være  områder,  som  Kommissionen  først 
og fremmest  kunne  behandle  indgående,  ikke  mindst 
fordi  andre  områder  af økonomien  bør  give  tilstræk-
kelig  opmuntring  til skabelsen  af den  nødvendige  in-
frastruktur. 
8. AFSLUTTENDE  KOMMENTARER 
8.1. Som  ovenfor  skitseret  er en fælles  telekommu-
nikationspolitik  nødvendig.  Denne  politik  må  ikke hvile  på de principper,  der  blev  anvendt  ved  ud-
formningen  af andre  former  for fælles  politik.  Gen-
nemførelsen  af denne  politik  er afhængig  af politisk 
vilje (der  alt for ofte  har vist  sig ikke  at være  til stede 
ved gennemførelsen  af anden  almindelig  politik),  en 
samordnet  fællesskabsholdning  og af en reservering 
af de tilstrækkelige  finansielle  midler.  Med  henblik 
på gennemførelsen  af en fælles  telekommunikations-
politik  må Kommissionen: 
8.1.1.  snarest  muligt  fremkomme  med  forslag  til 
gennemførelse  af en fælles  politik  på dette  område; 
8.1.2.  udvikle  forskellige  modeller  for medlemssta-
ternes  udvikling  på mellemlang  sigt,  således  at man 
kan vurdere  kommunikationens  rolle  og navnlig  tele-
kommunikationens  rolle  i lyset  af disse  modeller; 
8.1.3.  undersøge  telekommunikationssystemer  i 
medlemsstaterne  og gøre  alt,  hvad  der  står  i deres 
magt  for at harmonisere  disse  systemer. 
8.2. Udvalget,  der  omfatter  implicerede  repræsen-
tanter  for  brugere,  erhvervsfolk  og fagforbund  for-
venter,  at Udvalget  yil blive  hørt  om  alle  fremtidige 
initiativer  på dette  felt  fra Kommissionen.  Udvalget 
er for sin del rede  til at yde  Kommissionen  al den 
støtte,  den  har  behov  for i forbindelse  med  dens  ar-
bejde  på dette  felt. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den  25. september  1975. 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Henri  CANONGE 
Formand 
Udtalelse  om  Det  europæiske  Fællesskabs  ordning  med  generelle  toldpræferencer 
for 1976  og om  den  fremtidige  udvikling  af Det  europæiske  Fællesskabs  generelle 
toldpræferencer 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er endnu  ikke  offentliggjort  i De 
Europæiske  Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  26. juni  1975  i medfør  af artikel  198  i Traktaten  om oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det  nævnte  emne.