ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Digitalisering og automatisering har både positive og negative indvirkninger på økonomien og samfundet. Omstillingen kræver en lovgivning tilgange , som holder trit med den teknologiske transformation, og foregribelse af forandringer bl.a. ved at inddrage arbejdsmarkedets parter. De europæiske samarbejdsudvalg og samarbejdsudvalg i europæiske selskaber (SE) kan tjene som et positivt eksempel på obligatorisk, grænseoverskridende inddragelse af arbejdstagere i at afbalancere interesser og finde løsninger i en ånd af socialt partnerskab. Dette indebærer at sikre uddannelse for arbejdstagere og forhandle kollektive overenskomster eller andre arbejdsmarkedsaftaler med henblik på at støtte selvstændigt arbejde og en god balance mellem arbejdsliv og privatliv. Digitaliseringen og internetøkonomien har også ført til, at der er opstået nye former for arbejde, herunder platformarbejde, hvor arbejdstagerne ikke har nogen form for sociale rettigheder og sikkerhed i jobbet og ofte arbejder under meget usikre forhold og med en uklar status. Deres arbejdsbetingelser og status bør harmoniseres på europæisk niveau for at tilskynde til retfærdig mobilitet og integration på det indre marked

3
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om visse aspekter af jernbanesikkerhed og -forbindelser med hensyn til den grænseoverskridende infrastruktur, der forbinder Unionen og Det Forenede Kongerige gennem den faste forbindelse under Kanalen

(COM(2020) 782 final — 2020/0347 (COD))

(2021/C 56/12)

Anmodning om udtalelse Rådet for den Europæiske Union, 2.12.2020 Europa-Parlamentet, 14.12.2020 Retsgrundlag Artikel 91, stk. 1, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet Vedtaget på plenarforsamlingen 2.12.2020 Plenarforsamling nr. 556 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 210/1/4

Da EØSU fuldt ud går ind for forslagets indhold, som ikke giver anledning til bemærkninger, besluttede udvalget på sin 556. plenarforsamling den 2.-3. december 2020 (mødet den 2. december) med 210 stemmer for, 1 imod og 4 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.
Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2004/37/EF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer og mutagener

(COM(2020) 0571 — 2020/0262 (COD))

(2021/C 56/11)

Anmodning om udtalelse Rådet for Den Europæiske Union, 21.10.2020 Europa-Parlamentet, 5.10.2020 Retsgrundlag Artikel 153, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab Vedtaget på plenarforsamlingen 2.12.2020 Plenarforsamling nr. 556 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 224/0/6

Da EØSU fuldt ud går ind for forslagets indhold og da EØSU allerede har behandlet dette emne i sine udtalelser SOC/545 — Beskyttelse mod kræftfremkaldende kemikalier, vedtaget den 21. september 2016, SOC/559 — Beskyttelse af arbejdstagerne mod kræftfremkaldende stoffer eller mutagener på arbejdspladsen, vedtaget den 31. maj 2017, SOC/591 — Beskyttelse af arbejdstagerne mod kræftfremkaldende stoffer og mutagener på arbejdspladsen, vedtaget den 19. september 2018, og CCMI/130 — Et EU uden asbest, vedtaget den 18. februar 2015 (1), besluttede det på sin 556. plenarforsamling den 2. og 3. december 2020 med 224 stemmer for og 6 hverken for eller imod at afgive en udtalelse, som støtter det fremsatte forslag, og at henvise til den holdning, det gav udtryk for i ovennævnte dokumenter.

Bruxelles, den 2. december 2020. Christa SCHWENG Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 487 af 28.12.2016, s. 113; EUT C 288 af 31.8.2017, s. 56; EUT C 440 af 6.12.2018, s. 145; EUT C 251 af 31.7.2015, s. 13.
4.17.

EØSU støtter fuldt ud Kommissionens mål om at foreslå lovgivning, der søger at sikre retten til adgang på fair, rimelige og ikkediskriminerende betingelser til infrastrukturteknologier, som anses for nødvendige for at understøtte leveringen af betalingstjenester. I øjeblikket har nogle vigtige teknologier, der understøtter levering af betalingstjenester, såsom NFC-antennen (Near Field Communication) på nogle mobile enheder, begrænset adgang, hvilket har den virkning, at det begrænser konkurrencen inden for kontaktløse mobilbetalinger, hvilket tvinger bankerne til at betale et gebyr til en tredjepart, blot for at tillade en forbruger at bruge en teknologi (som NFC) til deres daglige betalinger. Disse gebyrer, som bankerne betaler, kan i nogle tilfælde efterfølgende overføres til forbrugeren. Selv om dette spørgsmål allerede er blevet håndteret i nogle medlemsstater, er det vigtigt at tage det op på europæisk plan for at give alle EU-borgere mulighed for at drage fordel af øget konkurrence på dette område, muliggøre lige vilkår for betalingstjenesteudbydere og øge indførelsen af mobile kontaktløse betalinger i hele EU. Lovgivningen skal sikre, at alle deltagere har de samme rettigheder og forpligtelser og er underlagt de samme licens- og andre regulatoriske krav.
For at opnå en klimaneutral virkning er det derfor nødvendigt med forskellige tilgange til kortlivede og langlivede drivhusgasser. For at føre den permanente temperaturstigning udløst af den fortsatte CO 2 -påvirkning tilbage til temperaturniveauet før CO 2 -emissionen, er det nødvendigt med en aktiv reduktion af CO 2 -koncentrationen i atmosfæren gennem CO 2 -dræn, og for at holde temperaturniveauet stabilt ved vedvarende (uundgåelige) CO 2 -emissioner, skal der konstant udtrækkes den samme mængde CO 2 af atmosfæren, som der tilføres (»netto nul« emissioner). Dette kommer til udtryk i målet om drivhusgasneutralitet. Ved (biogene) metankilder opnås der imidlertid allerede en klimaneutral effekt ved stabile emissioner, mens en udligning af metanemissionerne omregnet til CO 2 -ækvivalenter ved at fjerne drivhusgasser fra atmosfæren fører til en afkølingsvirkning.
4.14.

I denne sammenhæng minder EØSU om, at det for enhver pris skal forhindres, at der opstår et samfund, der er opdelt i to energiklasser. Det er ikke rimeligt, at det kun er finansielt og teknisk veludrustede husholdninger, der drager fordel af energiomstillingen, og at alle andre husholdninger skal dække omkostningerne. De borgere, der er berørt af energifattigdom, er som regel ikke dem, der står politisk stærkest. Derfor bør Kommissionen gøre mere for at sikre, at medlemsstaterne aktivt stræber efter at imødegå energifattigdommen på effektiv vis. Både den tilstræbte bølge af energirenoveringer på bygningsområdet og en aktiv inddragelse af borgerne i produktionen af vedvarende elektricitet kan bidrage til at lindre energifattigdom. Det skal bemærkes, at en eventuel udvidelse af emissionshandelssystemet til også at omfatte opvarmnings- og transportsektoren kan have konsekvenser for en retfærdig fordeling.
2.14.

Det er ikke alle medlemsstater, der i øjeblikket anvender fremsynethed i forbindelse med udarbejdelsen af deres nationale politik. Derfor er det afgørende, at Kommissionen sørger for at udnytte de tilgængelige ressourcer bedst muligt. I den forbindelse kan EØSU tilvejebringe vigtigt input og information til fremsynsprocessen baseret på viden om dets medlemmer, som repræsenterer en bred vifte af holdninger og synspunkter fra alle medlemsstaterne. EØSU er gennem sine udtalelser i stand til at afdække og advare om systemiske risici. Medlemmerne er desuden godt placeret til at orientere om fremsynsaktiviteterne i deres lokale samfund og bidrage til at formidle resultaterne til borgerne. Dermed kan EØSU også yde et væsentligt bidrag til dagsordenen for bedre regulering.
3.9.

EØSU har forståelse for, at offshore-vindkraft tillægges stor betydning i forslaget til forordning. Udvalget ser dog gerne, at der gives prioritet til radiale sammenkoblingsprojekter, og at der foretages en omfattende miljøvurdering for al offshore-vindkraft, der tager hensyn til demontering og genanvendelse af vindmøller. Oprettelsen af en one-stop-shop for offshore-vindkraft risikerer desuden at medføre en stor administrativ byrde uden at have nogen påviste fordele, idet der i flere medlemsstater er meget få projekter, der kræver forudgående tilladelse. I øvrigt kommer det forståelige ønske om at planlægge offshore-vindkraft til udtryk i et unødvendigt tungt system for fastsættelse af kapacitetsmål, hvilket er i modstrid med målene i de nationale energi- og klimaplaner og med retten til frit at vælge energimiks som nedfældet i traktaten.
7.1.

EØSU glæder sig over de foranstaltninger, der er foreslået i meddelelsen med henblik på at forbedre den teknologiske og videnskabelige ekspertise og mobiliteten hos unge forskere, men opfordrer Kommissionen til at intensivere indsatsen for at styrke iværksætterånden hos unge forskere og innovatorer. Dette ville betyde bedre karrieremuligheder for forskere samt højere lønninger, navnlig i starten af deres karriere. Desuden ser det givende ud at forbinde universiteter med økonomiske enheder for at sikre omsætning af innovation til salgbare produkter. EØSU foreslår, at der oprettes et fælles register over EU-forskere og -innovatorer med grundlæggende faglige forskningsdata for at skabe en tættere forbindelse mellem EU-forskere og -innovatorer.
Der er en generel tendens til, at offentlige serviceforpligtelser med trafikenerettigheder reelt bruges på underskudsgivende linjer, i de fleste tilfælde regionale linjer, hvorimod der er åben markedsadgang på langdistancelinjer. EØSU understreger de offentlige serviceforpligtelsers vigtige rolle med hensyn til at sørge for adgang til tjenesteydelser til overkommelige priser og sikre overordnet sammenhæng i jernbanesystemet for passagertransport med henblik på at sikre tilgængelighed. Offentlige serviceforpligtelser er afgørende for at sikre borgerne tilgængelige, økonomisk overkommelige og inklusive passagertransporttjenester. Markedsadgangen er åben for kommerciel persontransport, ofte langdistancetjenester. Fjerntrafikken og den regionale trafik kan dog ikke ses særskilt. Ethvert langdistancetog udfører regionale opgaver for passagererne, navnlig når de standser i forstadsområder. Regionale strækninger sikrer det nødvendige antal passagerer og forsyner hovedstrækningerne. De letter også infrastrukturen for de største strækninger og sikrer fordelingen i området.

Medlemsstaterne tager yderligere initiativer til at etablere vigtige forbindelser med nye togtjenester, herunder nattog, og de pågældende jernbaneoperatører står i spidsen for denne udvikling. Konkret er der allerede meldt ud om sådanne planer fra Tysklands (TEE 2.0), Nederlandenes og Sveriges side. Konkurrerende operatører på det italienske højhastighedsnet har resulteret i forbedret servicekvalitet, billigere billetter og højere forbindelseshyppighed, hvilket har resulteret i et mærkbart skift fra fly til jernbane. Der er planer om lignende initiativer i Spanien. EØSU mener, at disse initiativer viser både mulighederne for at skabe attraktive og miljøvenlige transportalternativer under de gældende rammer og behovet for tiltag til at lette etableringen af grænseoverskridende forbindelser. EØSU mener, at disse initiativer viser jernbanesystemets kompleksitet, og at den frie markedsadgang — som har været gældende siden 2010 for international personbefordring — ikke er det rette instrument til at fremme udviklingen af (international) langdistancepassagertransport. Det er nødvendigt med politisk vilje og politiske beslutninger om at prioritere miljøvenlige og inklusive løsninger ledsaget af de nødvendige investeringer og god forvaltning.
5.18.

Adgang til råstoffer rækker ikke langt, hvis der ikke findes højteknologiske forarbejdningsanlæg i EU. Kommissær Thierry Breton har udtalt, at målsætningen, hvad angår råstoffer af kritisk betydning, er, at den europæiske udvindings- og raffineringskapacitet skal være operationel ved starten af det næste årti. Dette er ikke ambitiøst nok. EØSU anbefaler derfor, at EU fremmer øjeblikkelige investeringer og fælles regulerede incitamenter for investorer. For at fremskynde Europas »strategiske autonomi« med hensyn til råstoffer af kritisk betydning bør det overvejes at oprette et europæisk partnerskab (Horisont Europa) eller et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse (IPCEI). Et sådant IPCEI bør omfatte hele forsyningskæden for råstoffer af kritisk betydning: vurdering af indenlandske mineralkilder, minedrift, forarbejdning, raffinering, genanvendelse og genbrug. For så vidt angår batterier vil etableringen af en fuldt integreret indenlandsk værdikæde for sjældne jordarter være af afgørende betydning for realiseringen af den dobbelte — grønne og digitale — omstilling.
3.1.7.

EØSU støtter målet om at øge den kollektive overenskomstdækning i overensstemmelse med nationale regler og praksis og med fuld respekt for og overholdelse af kompetencefordelingen og arbejdsmarkedets parters autonomi. I den henseende støtter EØSU, at arbejdsmarkedets parters evne styrkes, og det støtter deres fælles aktioner med henblik på at indgå i kollektive overenskomstforhandlinger om lønfastsættelse og tilskynde til konstruktive, meningsfulde og informerede forhandlinger om løn ( 11 ) . Artikel 4 fastsætter betingelserne for regeringernes deltagelse i forberedelsen af rammer og handlingsplaner, og EØSU fastholder, at dette bør ske med en trepartstilgang, i et samarbejde med arbejdsmarkedets parter, hvor deres autonomi respekteres. I nogle medlemsstater er det arbejdsmarkedets parter, der træffer beslutning om den kollektive overenskomstdækning, mens der i andre medlemsstater på grundlag af lovgivning eller praksis findes mekanismer, som udvider de kollektive overenskomster, og disse forskelle må respekteres. EØSU er enig i det foreslåede mål på 70 % og mener, at nationale handlingsplaner, som udarbejdes af og aftales mellem arbejdsmarkedets parter, kan få væsentlig betydning for opadgående lønkonvergens og etablering af retfærdige mekanismer til lønfastsættelse på nationalt niveau, herunder med henblik på at lukke løngabet mellem kønnene og generationerne. De vil også skabe mulighed for, at der kan tages hensyn til national praksis, og om nødvendigt forbedre systemerne. Sådanne handlingsplaner bør gennemføres, evalueres, revideres og tilpasses ordentligt med henblik på gradvist at øge den kollektive overenskomstdækning på mellemlang sigt. I nogle lande findes der mekanismer for udvidelse af de kollektive overenskomster, som sigter mod at øge den kollektive overenskomstdækning. Anvendelse af udvidelsesmekanismer er imidlertid kun én af de måder, hvorpå kollektive overenskomster kan fremmes, og deres dækning øges. Af andre metoder kan nævnes fælles tiltag og kapacitetsopbygning, foranstaltninger til bekæmpelse af fagforeningsmodstand, beskyttelse af fagforeningers og arbejdsgiverorganisationers ret til at forhandle kollektivt, fastsættelse af aftalte kriterier for repræsentation og imødegåelse af alle former for diskrimination. Disse elementer og målrettede forslag bør der tages hensyn til i de nationale handlingsplaner, sammen med andre initiativer.
3.9.

Det er nødvendigt at sikre, at lovrammerne ikke er i modstrid med hinanden, da dette ville øge den reguleringsmæssige usikkerhed og medføre uforholdsmæssigt store overholdelsesomkostninger og byrder for aktørerne og begrænse den potentielle innovation. For at opnå en klar adskillelse mellem de to områder og dermed den nødvendige retssikkerhed bør der udarbejdes en definition af »sikkerhedstokens«, samtidig med at det klart angives, hvilke særlige egenskaber et kryptoaktiv skal have for at opfylde definitionen på et finansielt instrument.
3.14.

I en sammenfatning af EØSU's synspunkter, ud over de allerede nævnte tekniske foranstaltninger, vil udvalget argumentere for to typer af prioriteter blandt de 16 forslag i handlingsplanen: — Styrke EU's finansmarkeder for at øge effektiviteten. Dette bør fremmes gennem tre nøgletiltag: i) ved at oprette et fælles europæisk adgangspunkt, der bl.a. vil hjælpe investorer med udvælgelsen af udstedere (foranstaltning 1), ii) ved at anvende et fælles regelsæt, navnlig for så vidt angår markedspladser, CCP'er (centrale modparter) og dataleverandører. Overordnet set vil tilsynsmæssig konvergens og et stærkere samarbejde være afgørende for at forebygge regelarbitrage og smuthuller (foranstaltning nr. 16) og iii) gennem forenkling af grænseoverskridende investeringer og indførelse af et fælles, standardiseret EU-dækkende system for kildeskattelettelser, med henblik på at forebygge skattesvig og skattearbitrage (foranstaltning nr. 10). — Kanalisere langsigtet opsparing over i langsigtede investeringer. Det høje opsparingsniveau i Europa — der er EU-27's stærke side — gavner ikke realøkonomien i tilstrækkelig grad. Revisionen af de europæiske langsigtede investeringsfonde (ELTIF'er) skal tjene til at forny rammen for denne langsigtede fondstype, der navnlig vil gøre det nemmere at investere langsigtede institutions- og detailopsparinger i SMV'ers og midcapselskabers noterede og ikkenoterede aktier og infrastrukturprojekter (foranstaltning nr. 3). En bedre tilsynsordning for forsikringsselskabers og bankers investeringer i egenkapital, der styrker og ikke svækker tilsynsreglernes effektivitet (foranstaltning nr. 4). Hertil kommer, at medlemsstaterne, således som det understreges i Europa-Parlamentets initiativbetænkning om »Den videre udvikling af kapitalmarkedsunionen« (11), bør tage hånd om den gældsfremmende virkning i skattereglerne. I den forbindelse bør målet dog ikke være at underminere størrelsen af skatteindtægterne som helhed. Fremme af medarbejderaktier, der er et manglende element i handlingsplanen, er et andet vigtigt emne, som Kommissionen på ny kunne bringe på bane, som den tidligere har gjort. Medarbejderaktieordninger og medarbejderdeltagelse i overskuddet vil — hvis de gennemføres på en retfærdig måde — rent faktisk være effektive midler til styrkelse af social samhørighed og økonomisk effektivitet. For ikke at pålægge arbejdstagerne unødige risici er det afgørende, at deres repræsentanter inddrages, og at der sikres en solid investorbeskyttelse. Kapitalmarkedsunionen bør være en ny chance for at fremme disse ordninger i overensstemmelse med den sociale dagsorden og opfordringen i Europa-Parlamentets initiativbetænkning.
3.3.7.

Kommissionen vurderer også den såkaldte sortliste for skattely, der har eksisteret siden 2017, og som er blevet brugt i forbindelse med vurdering af hundreder af skadelige skatteordninger på verdensplan. Mange af de jurisdiktioner, der er opført på listen, har over for Rådet forpligtet sig til at tage hånd om bekymringerne over unfair skattekonkurrence og begrænset gennemsigtighed. I lyset af de nye udfordringer i en digitaliseret verdensøkonomi glæder EØSU sig over, at Kommissionen mener, at det er på høje tid at revidere listen og se på, hvordan den kan gøres mere effektiv og fair. EØSU bakker også op om Kommissionens kriterium for at give specifikke lavrisiko- og lavkapacitetsjurisdiktioner mulighed for at forbedre deres standarder for god skatteforvaltning og skattemæssig gennemsigtighed inden for en rimelig tidsfrist, når de er på listen eller i risiko for at komme det.
Udvalget er enig med Kommissionen i, at der er behov for en hurtig klimaindsats på området for renovering af boliger og andre bygninger, og at covid-19-krisen skal udnyttes som en mulighed for at gentænke, omstrukturere og modernisere vores bygninger i en miljømæssig, social og økonomisk »win-win-win«-tilgang. Dette er virkelig en enestående mulighed for på én gang at gøre en indsats for klimaneutralitet, for genopretning og for social samhørighed.

Udvalget henleder opmærksomheden på de pågældende bygningers forskelligartethed og navnlig forskelligartetheden af de boliger, der skal renoveres, og som spænder fra enfamiliehuse til store bygningskomplekser, der blev bygget i sovjettiden, samt arbejderklasseforstæderne. I denne store boligdiversitet kan østeuropæiske boligblokke, meget gamle bygninger fra undervurderede bycentre, boliger i forstæderne og i landdistrikterne gøres til genstand for specifik prioritering. Sammenholdt med det forhold, at boligmassen er blevet forældet og skal renoveres, både for at forbedre borgernes livskvalitet og for at gøre tekniske fremskridt, skal man sørge for, at borgerne har adgang til finansiering, da dette i øjeblikket er en kraftig hæmsko for renovering. Der skal ligeledes tages hensyn til tilgængeligheden for personer med handicap. EU skal også benytte denne lejlighed til en storstilet indsats for at komme tættere på borgerne og deres lokalområder gennem passende kommunikation.
2.3.

Kommissionen har som strategisk mål at digitalisere den finansielle sektor til fordel for forbrugerne og virksomhederne. De fire prioriteter er: 1) at tackle fragmenteringen på det digitale indre marked for finansielle tjenesteydelser og dermed give de europæiske forbrugere adgang til tjenesteydelser på tværs af grænserne og hjælpe de europæiske finansielle virksomheder med at opskalere deres digitale aktiviteter, 2) at sikre, at EU's lovramme fremmer digital innovation til gavn for forbrugerne og markedseffektiviteten, 3) at skabe et europæisk finansielt dataområde til fremme af datadreven innovation, som bygger på den europæiske datastrategi, herunder øget adgang til data og datadeling i den finansielle sektor, og 4) at tackle de nye udfordringer og risici, der er forbundet med den digitale omstilling.
3.7.

EØSU er af den opfattelse, at solidaritet skal være automatisk. For de første indrejselande er solidaritetsforpligtelserne uforholdsmæssige. Procedurerne er fortsat komplekse og langvarige og giver ingen sikkerhed for omfordeling. Kun grænseprocedurerne er obligatoriske, men der er ingen automatisk ansvarsfordelingsmekanisme. Medlemsstaterne er nødt til at træffe foranstaltninger for styrke infrastrukturen (telte, bistand i form af naturalier osv.), økonomisk støtte eller frivillige tilbagesendelser. Der findes ingen klare kriterier for, hvordan hvert land skal bidrage. Dette er ikke effektivt — det eneste, det gør, er at øge presset på indrejselandet, og det tager lang tid (otte måneder) at gennemføre, så der er risiko for, at ansøgere forsvinder. Det, der er behov for, er en mere automatisk mekanisme, der sikrer en bedre fordeling af ansøgere i alle medlemsstater.
7.3.

Det er nødvendigt at videreføre finanspolitikker, der bidrager til at opbygge tillid, tackle problemet med ulighed og imødegå yderligere risici. EØSU advarer derfor mod at udfase støtteforanstaltninger såsom undtagelsesklausulen for tidligt. Hvis undtagelsesklausulen kun gælder indtil udgangen af 2021, vil medlemsstaterne være tvunget til gradvis at mindske deres underskud fra 2022. Lån under faciliteten vil give medlemsstaterne mulighed for at sætte skub i væksten og øge likviditeten i deres økonomier, men lånene vil samtidig føre til voksende budgetunderskud. Dette skaber en paradoksal situation, hvor muligheden for at stimulere væksten ved hjælp af facilitetens lån kan blive begrænset, hvis medlemsstaterne samtidig er forpligtet til at træffe ekstra foranstaltninger for at konsolidere deres offentlige finanser.
4.5.

Der skal ydes større støtte til lokalmedier og nystartede virksomheder, der ikke har kapacitet til at søge om denne type støtte, gennem værktøjer, som er let tilgængelige for de små uafhængige medier, der kæmper mest med at finde økonomiske ressourcer. Kanalisering af finansieringen via faglige sammenslutninger kan hjælpe små medievirksomheder med at få adgang til den nødvendige støtte. I nogle medlemsstater er mediemarkedet, især det lokale marked, svagt og sårbart, og derfor ser investorerne det måske ikke som en mulighed. Der skal derfor findes løsninger, der gør det muligt for lokale medievirksomheder at diversificere deres indkomststrømme og styrke deres markedsposition, uden at de bliver afhængige af eksterne investorer. Disse undervurderer muligvis den potentielle rentabilitet ved at investere i disse lavværdimarkeder.