Nr. C 232/88 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 87 
Udtalelse om fjernelse af konkurrencefordrejning af fiskal art inden for godstransport ad landevej; 
undersøgelse af afgifterne på køretøjer og brændstoffer samt vejafgifter (Meddelelse til Rådet fra 
Kommissionen) 
(87/C 232/24) 
Kommissionen besluttede den 5. februar 1987 under henvisning til EØF-Traktatens artikel 198, stk. 
1, at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om dens meddelelse til Rådet om det 
nævnt emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
tilrettelagde arbejdet på sit 175. møde den 11. februar 1987 og udpegede Robert J. Moreland til 
ordfører. Sektionen vedtog efter ordførerens mundtlige beretning sin udtalelse på sit 178. møde den 
10. juni 1987. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 247. plenarforsamling den 1. og 2. juli 1987 
enstemmigt følgende udtalelse: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. ØSU mener, at der, som anført i Kommissionens 
meddelelse, er fem større fælles transportpolitiske mål for så 
vidt angår afgifter på erhvervskøretøjer: 
a) harmonisering af konkurrencevilkårene både inden for 
transportformerne og mellem disse indbyrdes, 
b) overvæltning af de økonomiske og sociale infrastruktur­
omkostninger på brugerne, 
c) tilstrækkeligt afgiftsprovenu for medlemsstaterne, 
d) fri bevægelighed for varer og personer inden for Fælles­
skabet, 
e) rimelige transitordninger med tredjelande (pkt. 44). 
1.2. Da disse mål ikke altid kan bringes til at stemme 
overens, finder ØSU intet mærkeligt i, at der er opstået 
problemer med at nå frem til en aftale om afgifter på 
erhvervskøretøjer på EF-plan. Forskelle i afgifterne på 
køretøjer og forskelle med hensyn til medlemsstaternes 
prioritering af henholdsvis køretøjs-, brændstof- og vejafgif­
ter har været en medvirkende årsag til, at Rådet i mere end 
tyve år har talt om afgifter på erhvervskøretøjer uden at have 
truffet en beslutning. 
1.3. Rådet har på et område truffet foranstaltninger, idet 
man har indført forbud mod brugen af visse specifikke 
afgifter på erhvervsmæssig transport, navnlig en afgift pr. 
tonkilometer (selv om en sådan afgift anvendes i tredjelande, 
f.eks. Østrig, Sverige og Jugoslavien). 
1.4. ØSU noterer sig, at Kommissionen af Rådet er blevet 
opfordret til yderligere at undersøge fjernelsen af konkurren­
cefordrejninger af fiskal art inden for vejgodstransport. Den 
rapport, som kommenteres i dette dokument, er et resultat af Kommissionens undersøgelse. Det forventes, at Kommissio­
nen vil benytte sin rapport og kommentarerne hertil fra 
Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og 
Rådet som grundlag for forslag til en lovgivning i slutningen 
af 1987. 
1.5. Det hedder i Kommissionens meddelelse (pkt. 29): 
»Generelt tegner afgifterne på brændstof og køretøjer sig for 
4—10 % af omkostningerne i forbindelse med international 
godstransport, og afgifterne på køretøjer tegner sig alene for 
ca. 1—5%. Beregningen af afgifternes virkning afhænger i 
høj grad af den strækning, der forudsættes tilbagelagt på 
veje, hvor der opkræves afgifter; de kan derfor tegne sig for 
helt op til 4% af omkostningerne i Frankrig for store 
køretøjer, der anvender disse veje så meget som muligt, og 
ned til godt og vel 1 % for en nederlandsk eller britisk 
vognmand, der kun tilbagelægger 25 % af sin årlige kørsel på 
motorveje med afgifter.« 
1.6. Afgifter på erhvervskøretøjer 
1.6.1. ØSU konstaterer, at Kommissionen i sin medde­
lelse har opstillet tre alternativer til en løsning af spørgsmålet 
om afgifter på erhvervskøretøjer: 
1.6.1.1. (Alternativ 1). Forslaget om køretøjsafgifter0) 
fra 1968, som fik Europa-Parlamentets(2) og Det Økono­
miske og Sociale Udvalgs(3) støtte og Rådets principielle 
godkendelse (4) (men som en medlemsstat nedlagde veto 
imod). Forslaget tilsigtede i første omgang en tilnærmelse af 
afgiftsstrukturerne, for at sikre i det mindste dækning af de 
(») EFT nr. C 95 af 21. 9. 1968, s. 41. 
(2) EFTnr. C 63 af 28. 5. 1969. 
(3) EFT nr. C 48 af 16. 4. 1969, s. 5. 
(4) Rådets dokument T/512/78 af 20. 6. 1978. 
31. 8. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 232/89 
marginale omkostninger, og derudover dækning af samtlige 
omkostninger via afgifter på såvel brændstoffer som køretø­
jer. 
1.6.1.2. (Alternativ 2). Tilnærmelse af afgiftsniveauet til 
en gennemsnitssats i EF. Dette forslag indebærer, at afgif­
terne skal dække infrastrukturomkostningerne. Kommissio­
nen foreslår, at »tilnærmelsen« bør tilsigte en forhøjelse af de 
lave køretøjsafgifter og lade de høje afgifter være uændrede, 
f.eks. gennem en ordning indeholdende stilstandsklausul. 
1.6.1.3. (Alternativ 3). På nuværende tidspunkt opkræ­
ves afgifter på køretøjer efter et nationalitetsprincip, dvs. kun 
i det land, hvor køretøjet er registreret. Kommissionen 
foreslår derimod, at afgifterne opkræves på et områdemæs-
sigt grundlag, dvs. der hvor køretøjet kører — i lighed med 
den svenske ordning med betaling af en afgift pr. tilbagelagt 
kilometer. 
1.6.1.4. ØSU mener, at Kommissionens dokument 
implicit indeholder et fjerde alternativ (pkt. 63), idet det her 
foreslås, at man forsøger at tilnærme køretøjsafgifterne til 
hinanden for at dække de »gennemsnitlige« udgifter til 
vejnettet i EF under hensyntagen til de brændstofafgifter, der 
allerede opkræves på et harmoniseret grundlag. 
1.7. Brændstofafgifter 
1.7.1. Med hensyn til brændstofafgifter bemærker ØSU, 
at: 
— Kommissionen fastholder sit forslag fra 1973 om afgifts­
strukturen for mineralolieprodukter(1), som den mener 
kan og bør vedtages i en nær fremtid. 
— Kommissionen erkender, at der ligger et stort problem i 
de meget forskellige regler for dieselbrændstof, både i 
forhold til benzinafgifter og medlemsstaterne indbyrdes, 
og den foreslår, at afgiften på dieselolie tilnærmes inden 
for en relativt snæver margen. Det påpeges, at en afgift, 
som nærmer sig den øvre grænse, ville give en bedre 
dækning for infrastrukturomkostningerne. 
1.8. Vejafgifter 
1.8.1. Kommissionen synes ikke at nå frem til nogen 
endelig konklusion med hensyn til vejafgifter og foreslår 
(pkt. 67), at en rimelig løsning må afhænge af den løsning, 
man når frem til for erhvervskøretøjer. ØSU konstaterer 
imidlertid, at Kommissionen ikke ser nogen grund til at 
afskaffe vejafgifterne. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Det er vigtigt at finde en løsning på problemerne 
vedrørende afgifter på erhvervskøretøjer i forbindelse med 
(!) EFT nr. C 92 af 31. 10. 1973, s. 36. fjernelsen af konkurrenceforvridninger på det indre marked 
inden udgangen af 1992. Kommissionen bør forelægge 
detaljerede forslag i tilknytning til denne rapport, som Rådet 
snarest bør behandle, så man hurtigt kan nå til enighed om 
disse forslag. 
2.2. Behovet for en aftale om afgifter på erhvervskøretø­
jer, brændstofafgifter og vejafgifter, understreges af de 
problemer, som findes i forbindelse med transit gennem 
Østrig, Schweiz og Jugoslavien. EF vil stå bedre rustet i 
forhandlingerne med disse lande, hvis man indtager en fælles 
holdning til disse beskatningsproblemer. 
2.3. ØSU mener, at Kommissionen i sine detaljerede 
forslag bør være opmærksom på følgende: 
— der må ikke i en løsning skabes konkurrenceskævheder i 
forhold til andre transportformer, navnlig ikke med 
hensyn til infrastrukturomkostninger. Man bør specielt 
følge de henvisninger, som er indeholdt i ØSU's infor-
mationsrapport og udtalelse om en fælles jernbanepoli­
tik (2) samt Kommissionens forslag om jernbaneinfra­
strukturer (3). 
— afgifterne bør så vidt muligt kunne sikre, at køretøjerne i 
fuldt omfang er med til at dække de omkostninger, som 
de giver anledning til, 
— »områdeprincippet« har i forbindelse med beskatning 
den fordel, at provenuet har direkte forbindelse med de 
påførte omkostninger. Tages der hensyn til dette og 
samtidig til mulige energibesparelser, kunne man i en 
rimelig løsning også forskyde vægten fra en køretøjsafgift 
til en brændstofafgift, 
— diskriminerende rabatter på køretøjs- og brændstofafgif­
ter bør ikke tillades, 
— en løsning bør ikke komplicere afgiftssystemet yderligere 
og føre til øgede administrative byrder. 
2.4. Afgifter på erhvervskøretøjer 
2.4.1. På baggrund af det i pkt. 2.2. og 2.3. fremførte 
mener ØSU, at alternativ 1 udgør et acceptabelt grundlag for 
forslag om afgifter på køretøjer. 
2.4.2. På baggrund af det i pkt. 2.2. og 2.3. fremførte 
mener ØSU, at alternativ 2 er en acceptabel kompromisløs­
ning. Denne løsning betyder ikke, at medlemsstater, som for 
øjeblikket har lave afgifter, blot skal hæve afgifterne. En 
(2) EFT nr. C 105 af 21. 4. 1987, s. 13. 
H EFT nr. C 36 af 10. 2. 1984, s. 5 og 11 (forslag); EFT nr. C 87 af 
9. 4. 1985, s. 1 (ØSU's udtalelse). 
Nr. C 232/90 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 8. 87 
mulig løsning kunne bestå i, at der indføres en margen med en 
minimumsafgift, som skal kunne dække de marginale 
omkostninger. 
2.4.3. Da alternativ 3 er kompliceret og kræver grænse­
kontrol og strenge administrative regler, må det anses for en 
uhensigtsmæssig løsning på kort sigt. »Områdeprincippet« 
påkalder sig dog en vis interesse som en afvejet løsning, og 
alternativ 3 kan måske danne grundlag for en langsigtet 
løsning. Selv om EF's politik ikke bør baseres på dette 
alternativ for øjeblikket, bør Kommissionen på et senere 
tidspunkt gøre det til genstand for en nærmere undersøgelse 
med det formål at fjerne hindringer for dets gennemførel­
se. 
2.4.4. Det ovenfor nævnte »ikke-udtalte alternativ 4« 
kunne udgøre et acceptabelt grundlag for forslag, men ØSU 
forudser problemer med en definition på »de gennemsnitlige 
udgifter i EF«. 
2.4.5. En løsning på problemet med afgfiter på erhvervs­
køretøjer vil nødvendigvis medføre betydelige ændringer for 
visse medlemsstater. Ændringerne bør derfor ske over en 
periode på, f.eks. 5 år. 
2.5. Brændstofafgifter 
2.5.1. ØSU noterer sig Kommissionens bemærkninger 
vedrørende afgifter på mineralolie og nødvendigheden af en 
videre drøftelse af dette spørgsmål i Rådet. Rådet opfordres 
indtrængende til at gøre en indsats for opnåelse af enig­
hed. 
2.5.2. ØSU konstaterer, at Kommissionens forslag tilsig­
ter at bringe dieselafgifterne inden for en relativt snæver 
margen nær den øvre afgiftsgrænse for at dække infrastruk­
turomkostningerne, og det mener, at direkte afgifter i det 
mindste må sikre en bedre dækning af infrastrukturomkost­
ningerne. 
2.5.3. Manglende harmonisering af afgifterne på diesel­
olie bør ikke være en undskyldning for at udskyde afskaffel-
Bruxelles, den 2. juli 1987. sen af maksimumsgrænserne for den mængde dieselolie, der 
må transporteres over grænserne »afgiftsfrit«. 
2.6. Vejafgifter 
2.6.1. Alle vejafgifter, bro-, færge- og tunnelafgifter 
undtaget, bør afskaffes snarest muligt, eller når eksisterende 
kontrakter udløber. 
2.6.2. Kommissionen bør endvidere fremsætte forslag 
om, at diskriminerende rabatter skal forbydes. 
2.7. Andre bemærkninger 
2.7'.1. Man minder Rådet om, at visse medlemsstaters 
særlige regler og frister for refusion af moms medfører 
konkurrenceforvridninger for vejgodstransporten. 
2.7.2. Kommissionen bør ligeledes i sine forslag tage 
hensyn til de konkurrenceforvridninger, som skyldes 
opkrævning af ekstraafgifter ud over moms på erhvervskø­
retøjer, samt til de skattefradrag og kreditfordele, som gives 
af nogle medlemsstater i forbindelse med køb af erhvervskø­
retøjer. 
2.7.3. Derudover bør Kommissionen også — særlig ud 
fra et skattemæssigt synspunkt — undersøge de forskelle med 
hensyn til forsikringspræmier, der består mellem medlems­
staterne, da også dette område kan påvirke konkurrencefor­
holdene. 
2.7.4. En højere beskatning af erhvervskøretøjer kan 
betyde en forøgelse af de i forvejen høje transportomkost­
ninger, som erhvervslivet må betale i EF's afsides liggende og 
ugunstigt stillede områder. Selv om Kommissionen ikke i sit 
forslag bør fastsætte undtagelsesbestemmelser med hensyn til 
godstransportens skattemæssige aspekter, er det dog nød­
vendigt, at EF snarest underkaster dette problem en alvorlig 
behandling. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg