BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Ifølge Europols trusselsvurdering af organiseret internetkriminalitet udgør cyberkriminalitet en stadig stigende trussel mod borgernes og virksomhedernes sikkerhed i Den Europæiske Union (EU). Cyberkriminalitet er et globalt og grænseløst fænomen, og det har i en årrække været en prioritet for lande rundt om i verden at intensivere det internationale samarbejde om bekæmpelse af cyberkriminalitet.

Europarådets konvention om IT-kriminalitet fra 2001 ("Budapestkonventionen") er den første internationale traktat om cyberkriminalitet, der definerer strafbare handlinger i forbindelse med cyberkriminalitet, fastsætter en række beføjelser og procedurer til at efterforske cyberkriminalitet, f.eks. ransagning af computernetværk og aflytning, og sikre elektronisk bevismateriale i forbindelse med enhver form for kriminalitet, og fastlægger en ramme for internationalt samarbejde. Budapestkonventionen er åben for medlemmer, der ikke er medlemmer af Europarådet, og lande fra alle geografiske regioner har tiltrådt den. På nuværende tidspunkt er der 66 deltagende stater, og yderligere fjorten lande er blevet opfordret til at tiltræde den. Den er grundlaget for lovgivning om bekæmpelse af cyberkriminalitet i 80 % af landene på verdensplan. Europarådets Ministerkomités vedtagelse af anden tillægsprotokol til Budapestkonventionen den 17. november 2021 viser, at konventionen fortsat er relevant som ramme for det internationale samarbejde om cyberkriminalitet.

Væksten inden for informationsteknologi og den hastige udvikling af nye telekommunikations- og computernetværkssystemer og brug og misbrug af teknologier til kriminelle formål har også været på De Forenede Nationers (FN's) dagsorden. Den 21. december 2010 vedtog FN's Generalforsamling resolution 65/230, hvori Kommissionen for Kriminalitetsforebyggelse og Strafferet (CCPCJ) anmodes om at nedsætte en åben mellemstatslig ekspertgruppe ("IEG") til gennemførelse af en omfattende undersøgelse af problemet med cyberkriminalitet. På det syvende (og sidste) møde den 6.-8. april 2021 gjorde IEG status over alle de foreløbige konklusioner og henstillinger, som FN's medlemsstater havde foreslået, og besluttede at fremsende de 63 vedtagne konklusioner og henstillinger til CCPCJ. IEG nåede i sin undersøgelse ikke til enighed om behovet for en ny international traktat om cyberkriminalitet.

Parallelt hermed intensiverede nogle FN-medlemsstater deres bestræbelser på at arbejde hen imod en sådan traktat i forbindelse med drøftelserne i FN's Generalforsamlings 3. Komité. FN's Generalforsamling vedtog derfor resolution 73/187 af 17. december 2018 om bekæmpelse af brug af informations- og kommunikationsteknologi til kriminelle formål. Efterfølgende vedtog FN's Generalforsamling den 27. december 2019 endnu en resolution, nemlig resolution 74/247 om samme emne, hvorved der blev nedsat et åbent mellemstatsligt ad hoc-ekspertudvalg ("ad hoc-udvalget") til at udarbejde en omfattende international konvention om bekæmpelse af brug af informations- og kommunikationsteknologi til kriminelle formål. Det blev præciseret i resolutionen, at ad hoc-udvalget fuldt ud skulle tage hensyn til eksisterende internationale instrumenter og bestræbelser på nationalt, regionalt og internationalt plan vedrørende bekæmpelse af brug af informations- og kommunikationsteknologi til kriminelle formål, navnlig IEG's arbejde og resultater. Den 26. maj 2021 vedtog FN's Generalforsamling resolution 75/282, der fastlagde de nærmere detaljer vedrørende forhandlingerne. FN's Generalforsamling besluttede bl.a., at ad hoc-udvalget skulle indkalde til mindst seks møder af hver 10 dages varighed, der indledes fra januar 2022, og til et afsluttende møde med henblik på at forelægge FN's Generalforsamling et udkast til konvention på dens 78. samling i 2024. Generalforsamlingen besluttede derudover, at ad hoc-udvalget skal afholde det første, tredje og sjette forhandlingsmøde i New York og det andet, fjerde og femte møde i Wien. Den 20. januar 2022 besluttede Generalforsamlingen at udsætte det første møde til en senere dato på grund af covid-19-pandemien i New York.

Dette forslag har til formål at sikre Den Europæiske Unions passende deltagelse i disse forhandlinger, da forhandlingerne forventes at berøre elementer, der vedrører EU's lovgivning og kompetence, navnlig inden for cyberkriminalitet. I henhold til artikel 3, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) har Unionen enekompetence "til at indgå internationale aftaler (...) for så vidt den kan berøre fælles regler eller ændre deres rækkevidde." En international aftale kan påvirke de fælles regler eller ændre deres rækkevidde, hvis det område, som er omfattet af aftalen, overlapper EU-lovgivningen eller i vid udstrækning er omfattet af EU-retten.

Eftersom forhandlingerne vedrører andre spørgsmål, der henhører under Unionens kompetence, end FUSP, og som forventes at være hovedkomponenterne i den påtænkte aftale, bør Kommissionen udpeges som chef for forhandlingsdelegationen. I spørgsmål, der vedrører den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, fører Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik forhandlingerne som en del af delegationen. Chefforhandleren fra Kommissionen vil sikre aftalens overordnede sammenhæng. Kommissionens tjenestegrene vil under chefforhandlerens myndighed stå i spidsen for de dele af den påtænkte aftale, der ikke vedrører FUSP, og EU-Udenrigstjenesten vil stå i spidsen for de dele af de påtænkte aftaler, der henhører under FUSP.

Denne henstilling forelægges Rådet i henhold til artikel 218 i TEUF med henblik på at opnå bemyndigelse til at føre forhandlinger om den fremtidige FN-konvention på Den Europæiske Unions vegne, udstikke forhandlingsdirektiver og udpege Kommissionen som forhandler.