Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund /* KOM/2011/0690 endelig - 2011/0304 (NLE) */





BEGRUNDELSE 1. Konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder, også kendt som "Barcelonakonventionen", blev undertegnet i Barcelona i 1976 og ændret den 10. juni 1995. Konventionen trådte i kraft den 9. juli 2004. Den Europæiske Union er kontraherende part i konventionen sammen med Italien, Grækenland, Spanien, Frankrig, Slovenien, Malta og Cypern samt 14 andre Middelhavslande, som ikke er medlemmer af Den Europæiske Union. Ifølge artikel 7 i den ændrede konvention skal parterne træffe alle egnede foranstaltninger for at forebygge, begrænse, bekæmpe og i størst muligt omfang eliminere forurening af middelhavsområdet som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund. 2. En af protokollerne til Barcelona-konventionen handler om beskyttelse af Middelhavet mod forurening som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund (almindeligvis benævnt "offshoreprotokollen"). Den blev vedtaget den 14. oktober 1994 af partskonferencen i Madrid, idet der tages hensyn til bestemmelserne i De Forenede Nationers konvention om havret (december 1982). 3. EU har hverken undertegnet eller ratificeret offshoreprotokollen. Kommissionen foreslog Rådet (KOM (94) 397 endelig) at undertegne protokollen inden vedtagelsen på partskonferencen i oktober 1994. På det tidspunkt blev det anset for mere hensigtsmæssigt at arbejde videre med en fællesskabsordning for miljøansvar snarere end foregribe det ved en international aftale. En grønbog om erstatning for miljøskader var allerede offentliggjort (i 1993, efterfulgt af en hvidbog om erstatningsansvar på miljøområdet i 2000). Direktivet om miljøansvar blev endeligt vedtaget i 2004. 4. Offshoreprotokollen trådte i kraft den 24. marts 2011. Til dato har Albanien, Tunesien, Libyen, Marokko, Syrien og Cypern ratificeret den. Nogle af Den Europæiske Unions medlemsstater, der er kontraherende parter i Barcelona-konventionen, har allerede meddelt i de seneste måneder, at de også har til hensigt at ratificere protokollen. 5. Offshoreprotokollen dækker en bred vifte af undersøgelses- og udnyttelsesaktiviteter, godkendelseskrav, fjernelse af forladte eller nedlagte anlæg, brug og fjernelse af skadelige stoffer, ansvars- og erstatningskrav, koordinering med andre parter i Barcelona-konventionen på regionalt plan samt bestemmelser om sikkerhed, beredskabsplanlægning og overvågning. 6. Bestemmelserne i offshoreprotokollen vil skulle implementeres på forskellige forvaltningsniveauer og af erhvervsdrivende. Medlemsstaterne og deres relevante kompetente myndigheder vil være ansvarlige for udformning og gennemførelse af visse detaljerede foranstaltninger, der er fastsat i protokollen, som f.eks. oprettelse af et nationalt overvågningssystem og vedtagelse og gennemførelse af hensigtsmæssige regler og procedurer for fastlæggelse af ansvar og erstatning for skader. 7. Det anslås, at der er mere end 200 aktive offshore platforme i Middelhavsområdet og flere anlæg er under overvejelse. Efterforskning og udvinding af kulbrinter forventes at stige efter opdagelsen af store reserver af fossile brændstoffer i Middelhavet. På grund af den delvist lukkede karakter og særlige hydrodynamik i Middelhavet kunne en ulykke som den i Den Mexicanske Golf i 2010 have øjeblikkelige grænseoverskridende skadevirkninger for Middelhavsområdets økonomi og skrøbelige marine og kystnære økosystemer. Det er sandsynligt, at på mellemlang sigt vil andre mineralske ressourcer i dybhavet og i havbunden og dennes undergrund blive genstand for efterforsknings- og udvindingsaktiviteter. 8. Hvis ikke der tages effektive foranstaltninger i forhold til de risici, der hidrører fra sådanne aktiviteter, kunne det i alvorlig grad skade den indsats, som Italien, Grækenland, Spanien, Frankrig, Slovenien, Malta og Cypern gør for at opnå og opretholde en god miljøtilstand i deres havområder som krævet i henhold til havstrategirammedirektivet 2008/56/EF, samt overholdelsen af de forpligtelser, som Italien, Grækenland, Spanien, Frankrig, Slovenien, Malta, Cypern og EU har påtaget sig som kontraherende parter i Barcelonakonventionen. 9. Kommissionens nylige meddelelse om offshoresikkerhed (KOM (2010) 560 endelig af 12.10.2010) redegør for de områder, hvor en indsats er påkrævet for at opretholde sikkerhed og miljøfordele, og foreslår konkrete tiltag. Et af de områder, der i denne forbindelse er af interesse, er det internationale samarbejde til fremme af offshoresikkerhed og indsatskapaciteten på verdensplan, og en af de tilknyttede aktioner er at udforske regionale konventioners potentiale. Meddelelsen henstiller især til, at man puster nyt liv i processen hen imod offshoreprotokollens ikrafttræden i nært samarbejde med de berørte medlemsstater. 10. Rådet har i sine konklusioner om sikkerheden ved offshore olie- og gasaktiviteter fastslået, at Den Europæiske Union og dens medlemsstater fortsat bør spille en fremtrædende rolle i indsatsen for at opnå de højeste sikkerhedsstandarder i forbindelse med internationale initiativer og fora og regionalt samarbejde, f.eks. i Middelhavsområdet, og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gøre bedst mulig brug af de eksisterende internationale konventioner. 11. I sin beslutning af 13. september 2011 understregede Europa-Parlamentet betydningen af den fuldstændige gennemførelse af den ikke ratificerede offshoreprotokol for Middelhavsområdet fra 1994, som navnlig vedrører forurening som følge af udforskning og udnyttelse. 12. Et af målene for Unionens miljøpolitik er fremme på internationalt plan af foranstaltninger til løsning af de regionale miljøproblemer. I forbindelse med offshoreprotokollen er det særlig vigtigt at være opmærksom på den stærke sandsynlighed for grænseoverskridende miljøvirkninger i tilfælde af ulykker i et delvis lukket hav som Middelhavet. Det er derfor hensigtsmæssigt for Den Europæiske Union at træffe de nødvendige foranstaltninger til at støtte sikkerheden ved offshoreefterforskning og -udvinding og beskyttelse af havmiljøet i Middelhavet. 13. Det er nødvendigt og presserende at tage fat på de store mulige risici, der stammer fra offshoreaktiviteter, navnlig under komplekse vilkår, herunder dybhavsboring, og at iværksætte egnede forebyggelses- og bekæmpelsesmekanismer på nationalt og regionalt plan, som omfatter operationel, ulovlig og utilsigtet forurening. Derfor foreslår Kommissionen ligeledes i sammenhæng med det foreliggende forslag en forordning om sikkerheden i forbindelse med offshore olie- og gasprospektering, -efterforskning og -produktion. 14. Offshoreprotokollen vedrører et område, der i vid udstrækning er omfattet af EU-retten. Dette omfatter f.eks. elementer såsom beskyttelse af havmiljøet, miljøkonsekvensvurderinger og miljøansvar. Med forbehold af en endelig afgørelse fra den lovgivende myndighed i dette spørgsmål er offshoreprotokollen desuden i overensstemmelse med målene i den foreslåede forordning om sikkerheden i forbindelse med offshore olie- og gasprospektering, ‑efterforskning og -produktion, bl.a. om tilladelser, miljøkonsekvensvurderinger og operatørernes tekniske og finansielle kapacitet. 15. Det er derfor berettiget, at Unionen indgår protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund. 2011/0304 (NLE) Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse og ud fra følgende betragtninger: (1) Konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening, hvis titel senere er ændret til konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder (i det følgende benævnt "Barcelonakonventionen"), blev indgået på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 77/585/EØF og 1999/802/EF. (2) Ifølge artikel 7 i Barcelonakonventionen skal de kontraherende parter træffe alle egnede foranstaltninger for at forebygge, begrænse, bekæmpe og i størst muligt omfang eliminere forurening af middelhavsområdet som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund. (3) En af protokollerne til Barcelona-konventionen handler om beskyttelse af Middelhavet mod forurening som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund (almindeligvis benævnt "offshoreprotokollen"). Den trådte i kraft den 24. marts 2011. Til dato har Albanien, Tunesien, Libyen, Marokko, Syrien og Cypern ratificeret den. Nogle af Den Europæiske Unions medlemsstater, der er kontraherende parter i Barcelonakonventionen, har allerede i de seneste måneder meddelt, at de også har til hensigt at ratificere protokollen. (4) Det anslås, at der er mere end 200 aktive offshore platforme i Middelhavsområdet, og flere anlæg er under overvejelse. Efterforskning og udvinding af kulbrinter forventes at stige efter opdagelsen af store reserver af fossile brændstoffer i Middelhavet. På grund af den delvist lukkede karakter og særlige hydrodynamik i Middelhavet kunne en ulykke som den i Den Mexicanske Golf i 2010 have øjeblikkelige grænseoverskridende skadevirkninger for Middelhavsområdets økonomi og skrøbelige marine og kystnære økosystemer. Det er sandsynligt, at på mellemlang sigt vil andre mineralske ressourcer i dybhavet og i havbunden og dennes undergrund blive genstand for efterforsknings- og udvindingsaktiviteter. (5) Hvis ikke der tages effektive foranstaltninger i forhold til de risici, der hidrører fra sådanne aktiviteter, kunne det i alvorlig grad skade den indsats, som Italien, Grækenland, Spanien, Frankrig, Slovenien, Malta og Cypern gør for at opnå og opretholde en god miljøtilstand i deres havområder som krævet i henhold til havstrategirammedirektivet 2008/56/EF, samt overholdelsen af de forpligtelser, som Italien, Grækenland, Spanien, Frankrig, Slovenien, Malta, Cypern og EU har påtaget sig som kontraherende parter i Barcelona-konventionen. (6) Offshoreprotokollen dækker en lang række bestemmelser, som skal anvendes på forskellige forvaltningsniveauer. Selv om det er hensigtsmæssigt for EU at støtte sikkerheden ved offshoreefterforskning og -udvinding under hensyntagen til bl.a. den stærke sandsynlighed for, at de miljøproblemer, der er forbundet med sådanne aktiviteter, er grænseoverskridende, vil medlemsstaterne og deres relevante kompetente myndigheder være ansvarlige for visse detaljerede foranstaltninger, der er fastsat i ofshoreprotokollen. (7) Kommissionens meddelelse om offshoresikkerhed[1] peger på behovet for et internationalt samarbejde for at fremme offshoresikkerhed og indsatskapaciteten på verdensplan, og en af de tilknyttede aktioner er at udforske potentialet i regionale konventioner. Den anbefaler, at der i nært samarbejde med de berørte medlemsstater pustes nyt liv i processen hen imod offshoreprotokollens ikrafttræden. (8) Rådet har i sine konklusioner om sikkerheden ved offshore olie- og gasaktiviteter fastslået, at Den Europæiske Union og dens medlemsstater fortsat bør spille en fremtrædende rolle i indsatsen for at opnå de højeste sikkerhedsstandarder i forbindelse med internationale initiativer og fora og regionalt samarbejde, f.eks. i Middelhavsområdet, og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gøre bedst mulig brug af de eksisterende internationale konventioner. (9) I sin beslutning af 13. september 2011 understregede Europa-Parlamentet betydningen af den fuldstændige gennemførelse af den ikke ratificerede offshoreprotokol for Middelhavsområdet fra 1994, som navnlig vedrører forurening som følge af udforskning og udnyttelse. (10) Et af målene for Unionens miljøpolitik er fremme på internationalt plan af foranstaltninger til løsning af de regionale miljøproblemer. I forbindelse med offshoreprotokollen er det særlig vigtigt at være opmærksom på den stærke sandsynlighed for grænseoverskridende miljøvirkninger i tilfælde af ulykker i et delvis lukket hav som Middelhavet. Det er derfor hensigtsmæssigt for Den Europæiske Union at træffe de nødvendige foranstaltninger til at støtte sikkerheden ved offshoreefterforskning og -udvinding og beskyttelse af havmiljøet i Middelhavet. (11) Kommissionen foreslår ligeledes i sammenhæng med det foreliggende forslag en forordning om sikkerheden i forbindelse med offshore olie- og gasprospektering, ‑efterforskning og ‑produktion. (12) Offshoreprotokollen vedrører et område, der i vid udstrækning er omfattet af EU-retten. Dette omfatter f.eks. elementer såsom beskyttelse af havmiljøet, miljøkonsekvensvurderinger og miljøansvar. Med forbehold af en endelig afgørelse fra den lovgivende myndighed i dette spørgsmål er offshoreprotokollen desuden i overensstemmelse med målene i den foreslåede forordning om sikkerheden i forbindelse med offshore olie- og gasprospektering, ‑efterforskning og -produktion, bl.a. om tilladelser, miljøkonsekvensvurderinger og operatørernes tekniske og finansielle kapacitet. (13) Det er vigtigt at sikre et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne og Den Europæiske Unions institutioner, både under forhandlingerne og ved indgåelsen og ved opfyldelsen af de indgåede forpligtelser. Denne forpligtelse til at samarbejde er en følge af kravet om enhed i unionens optræden udadtil. De medlemsstater, der er kontraherende parter i Barcelonakonventionen, og som endnu ikke har ratificeret eller tiltrådt offshoreprotokollen, bør derfor træffe de nødvendige foranstaltninger for at afslutte procedurerne i den henseende. (14) Offshoreprotokollen bør indgås - VEDTAGET DENNE AFGØRELSE: Artikel 1 Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund, godkendes herved på Unionens vegne. Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse. Artikel 2 Formanden for Rådet udpeger den person, eller de personer, som på Den Europæiske Unions vegne er beføjet til at deponere det i protokollens artikel 32 omhandlede godkendelsesinstrument hos Spaniens regering, der fungerer som depositar, med henblik på at udtrykke Unionens samtykke i at blive bundet af protokollen. Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende[2]. Udfærdiget i Bruxelles, På Rådets vegne Formand BILAG De kontraherende parter i denne protokol, som er parter i konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening, undertegnet i Barcelona den 16. februar 1976, i henhold til artikel 7 i ovennævnte konvention, i henhold til stigningen i aktiviteter inden for efterforskning efter og udnyttelse af Middelhavets havbund og dennes undergrund, der anerkender, at den forurening, der kan opstå som følge heraf, udgør en alvorlig fare for miljøet og mennesket, som ønsker at beskytte og sikre Middelhavet mod forurening som følge af efterforsknings- og udnyttelsesaktiviteter, idet der tages hensyn til protokollen vedrørende konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening og navnlig protokollen om samarbejde om bekæmpelse af forurening af Middelhavet med olie og andre skadelige stoffer i tilfælde af kritiske situationer, som blev vedtaget i Barcelona den 16. februar 1976, og protokollen om særligt beskyttede områder i Middelhavet, som blev vedtaget i Geneve den 3. april 1982, som tager udgangspunkt i de relevante bestemmelser i De Forenede Nationers Havretskonvention, der blev vedtaget i Montego Bay den 10. december 1982 og underskrevet af mange af de kontraherende parter, som erkender, at kyststaterne befinder sig på forskellige udviklingstrin, og tager hensyn til udviklingslandenes økonomiske og sociale behov, er blevet enige om følgende: AFSNIT I – ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 DEFINITIONER I denne protokol forstås ved: a) "konvention": konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening, undertegnet i Barcelona den 16. februar 1976, b) "organisation": det i konventionens artikel 17 omhandlede organ, c) "ressourcer": alle mineralske ressourcer, både faste, flydende eller i gasform, d) "aktiviteter inden for efterforskning efter og/eller udnyttelse af ressourcerne i protokolområdet" (i det efterfølgende benævnt "aktiviteter"): i) aktiviteter inden for videnskabelig forskning vedrørende ressourcerne i havbunden og dennes undergrund, ii) efterforskningsaktiviteter: - seismologiske aktiviteter, undersøgelser af havbunden og dennes undergrund, prøveudtagning, - prøveboring, iii) udnyttelsesaktiviteter: - oprettelse af et anlæg med henblik på gendannelse af ressourcer og aktiviteter i forbindelse hermed, - udnyttelsesboring, - gendannelse, behandling og lagring, - transport til land via rør og læsning af skibe, - vedligeholdelse, reparation og andre støtteoperationer, e) "forurening": som fastsat i artikel 2, litra a), i konventionen, f) "anlæg": enhver fast eller flydende struktur og enhver integreret del heraf, som er forbundet med aktiviteter, herunder navnlig: i) faste eller mobile offshore-boreenheder, ii) faste eller flydende produktionsenheder, herunder enheder med dynamisk positionskontrol, iii) offshore-lagringsanordninger, herunder skibe, der anvendes til dette formål, iv) offshore-læsningsterminaler og transportsystemer til udtagne produkter såsom undervandsrør, v) apparater forbundet hermed og udstyr til omladning, behandling, lagring og bortskaffelse af stoffer, der er udtaget af havbunden eller dennes undergrund, g) "operatør": i) enhver fysisk eller juridisk person, som er autoriseret af den part, der har kompetence på det område, hvor aktiviteterne gennemføres (i det efterfølgende benævnt "kontraherende part") i overensstemmelse med denne protokol til at gennemføre aktiviteter, og/eller som udøver disse aktiviteter, eller ii) enhver person, som ikke er indehaver af en godkendelse i henhold til denne protokol, men de facto har kontrollen over disse aktiviteter, h) "sikkerhedszone": en zone, der er oprettet omkring anlæg, der er i overensstemmelse med bestemmelserne i den generelle internationale lovgivning og de tekniske krav, med de passende mærkninger til sikring af sikkerheden for både sejlads og anlæg, i) "affald": stoffer og materialer af enhver art, form eller beskrivelse, som opstår som følge af aktiviteter som behandlet i denne protokol, som bortskaffes eller er beregnet til bortskaffelse eller skal bortskaffes, j) "skadelige eller potentielt farlige stoffer og materialer": stoffer og materialer af enhver art, form eller beskrivelse, som kan forårsage forurening, hvis de indføres i protokolområdet, k) "plan om anvendelse af kemiske stoffer": en plan, der er udarbejdet af operatøren af ethvert offshore-anlæg, som viser: i) de kemiske stoffer, som operatøren vil benytte i operationerne, ii) det formål eller de formål, operatøren vil benytte de kemiske stoffer til, iii) maksimumkoncentrationerne af de kemiske stoffer, operatøren vil benytte i andre stoffer af enhver art, og maksimummængderne til anvendelse i enhver fastsat periode, iv) området, hvor de kemiske stoffer kan slippe ud i havmiljøet, l) "olie": jordolie i enhver form, herunder råolie, brændselsolie, olieslam, olieaffald og raffinerede produkter, og uden at berøre rækkevidden af det ovenfor bestemte, herunder stoffer som anført i appendikset til denne protokol, m) "olieholdig blanding": en blanding med et olieindhold af enhver art, n) "spildevand": i) dræning og andet affald fra enhver form for toiletter, urinaler og wc-afløb, ii) dræning fra medicinske lokaler (skadestuer, lokaler til medicinsk behandling osv.) via vaskekummer, vaskebaljer og afløb i sådanne lokaler, iii) andet spildevand, når dette blandes med ovennævnte dræninger, o) "skrald": alle slags fødevarer, husholdnings- og industriaffald fra almindelig drift af installationen, og som skal bortskaffes på vedvarende vis eller jævnligt, dog ikke stoffer som fastsat eller anført andre steder i denne protokol, p) "ferskvandsgrænse": det sted i vandløb, hvor der ved lavvande og i perioder med ringe ferskvandsudstrømning forekommer en betydelig stigning i saltindholdet på grund af tilstedeværelsen af havvand. Artikel 2 GEOGRAFISK ANVENDELSESOMRÅDE 1. Anvendelsesområdet for denne protokol (i denne protokol benævnt "protokolområdet") omfatter: a) Middelhavsområdet som fastsat i artikel 1 i konventionen, herunder kontinentalsoklen og havbunden samt dennes undergrund, b) vandområder, herunder havbunden og dennes undergrund, inden for den basislinje, hvorfra bredden af søterritoriet måles, og, i tilfælde af vandløb, strækkende sig op til ferskvandsgrænsen. 2. Enhver kontraherende part i protokollen (i denne protokol benævnt "parterne") kan ligeledes inddrage vådområder eller kystområder på deres territorium i protokolområdet. 3. Intet i denne protokol eller i en lovgivningstekst på grundlag af denne protokol skal berøre en stats rettigheder vedrørende afgrænsning af kontinentalsoklen. Artikel 3 OVERORDNEDE FORPLIGTELSER 1. Parterne skal individuelt eller gennem bilateralt eller multilateralt samarbejde træffe passende foranstaltninger til at forebygge, nedbringe, bekæmpe og kontrollere forurening i protokolområdet, der er forårsaget af aktiviteter, blandt andet ved at sikre anvendelsen af de bedste tilgængelige teknikker, som er miljømæssigt effektive og økonomisk hensigtsmæssige. 2. Parterne skal sikre, at der træffes alle de nødvendige foranstaltninger, således at aktiviteterne ikke forårsager forurening. AFSNIT II – GODKENDELSESSYSTEM Artikel 4 ALMINDELIGE PRINCIPPER 1. Alle aktiviteter i protokolområdet, herunder opførelse på stedet af anlæg, skal være genstand for den kompetente myndigheds skriftlige forhåndsgodkendelse til efterforskning eller udnyttelse. Inden udstedelse af godkendelsen skal denne myndighed forsikres om, at anlægget er opført i henhold til de internationale standarder og den internationale praksis, og at operatøren har den tekniske kompetence og den finansielle kapacitet til udøvelse af aktiviteterne. Denne godkendelse skal gives i overensstemmelse med den passende procedure som fastsat af den kompetente myndighed. 2. Godkendelsen nægtes, hvis der er indikationer for, at de foreslåede aktiviteter kan have alvorlige negative konsekvenser for miljøet, som ikke kan undgås gennem opfyldelse af de betingelser, der er fastsat i godkendelsen, og som fastsat i artikel 6, stk. 3, i protokollen. 3. I forbindelse med overvejelserne vedrørende en godkendelse af placeringen af et anlæg skal den kontraherende part sikre, at der ikke skabes nogen skadelige virkninger for eksisterende anordninger som følge af denne placering, navnlig for rør og kabler. Artikel 5 KRAV TIL GODKENDELSER 1. Den kontraherende part skal foreskrive, at enhver ansøgning om godkendelse eller fornyelse af en godkendelse er genstand for kandidatoperatørens indsendelse af projektet til den kompetente myndighed, og at en sådan ansøgning navnlig skal omfatte nedenstående: a) en undersøgelse vedrørende indvirkningerne af de foreslåede aktiviteter på miljøet; den kompetente myndighed kan i lyset af aktiviteternes art, mål, varighed og tekniske metoder og områdets karakteristika kræve, at der gennemføres en miljøkonsekvensvurdering i henhold til bilag IV til protokollen, b) den præcise definition af de geografiske områder, hvor aktiviteten er planlagt, herunder sikkerhedszoner, c) personer med de professionelle og tekniske kvalifikationer hos kandidatoperatøren og medarbejdere på installationen samt sammensætningen af teamet, d) sikkerhedsforanstaltninger som fastsat i artikel 15, e) operatørens beredskabsplan som fastsat i artikel 16, f) overvågningsprocedurerne som fastsat i artikel 19, g) planerne om fjernelse af installationer som fastsat i artikel 20, h) forholdsregler for særligt beskyttede områder som fastsat i artikel 21, i) forsikringen eller anden finansiel sikkerhed til ansvarsdækning som fastsat i artikel 27, stk. 2 b). 2. Den kompetente myndighed kan i lyset af aktiviteternes art, mål, varighed og tekniske metoder og områdets karakteristika i forbindelse med videnskabelige forsknings- og undersøgelsesaktiviteter beslutte at begrænse anvendelsesområdet for kravene som fastsat i stk. 1 i denne artikel. Artikel 6 UDSTEDELSE AF GODKENDELSER 1. Godkendelserne som omtalt i artikel 4 udstedes udelukkende efter den kompetente myndigheds gennemgang af kravene som anført i artikel 5 og bilag IV. 2. Alle godkendelser skal indeholde aktiviteterne og gyldighedsperioden for godkendelsen, fastsætte de geografiske grænser for det område, der er berørt af godkendelsen, og angive de tekniske krav og de godkendte installationer. De nødvendige sikkerhedszoner skal oprettes på et senere hensigtsmæssigt tidspunkt. 3. Godkendelsen kan medføre betingelser i forbindelse med de foranstaltninger, teknikker eller metoder, der skal reducere risiciene af og skaden som følge af forurening fra aktiviteterne til et minimum. 4. Parterne skal så hurtigt som muligt underrette organisationen om udstedte eller fornyede godkendelser. Organisationen skal føre et register over alle de godkendte anlæg i protokolområdet. Artikel 7 SANKTIONER Alle parter skal foreskrive de sanktioner, der gælder ved overtrædelse af kravene i henhold til nærværende protokol eller manglende overholdelse af de nationale love eller bestemmelser til gennemførelse af protokollen eller den manglende opfyldelse af de specifikke betingelser forbundet med godkendelsen. AFSNIT III – AFFALD OG SKADELIGE ELLER POTENTIELT FARLIGE STOFFER OG MATERIALER Artikel 8 OVERORDNET FORPLIGTELSE Med forbehold af andre standarder eller forpligtelser som omtalt i dette afsnit skal parterne indføre en overordnet forpligtelse over for operatører til anvendelse af de bedste tilgængelige, miljømæssigt effektive og økonomisk hensigtsmæssige teknikker og overholde internationalt accepterede standarder vedrørende affald samt anvendelse, lagring og udledning af skadelige eller potentielt farlige stoffer og materialer med henblik på at minimere forureningsrisikoen. Artikel 9 SKADELIGE ELLER POTENTIELT FARLIGE STOFFER OG MATERIALER 1. Anvendelsen og lagringen af kemiske stoffer til aktiviteterne skal godkendes af den kompetente myndighed på grundlag af planen om anvendelse af kemiske stoffer. 2. Den kontraherende part kan regulere, begrænse eller forbyde anvendelsen af kemiske stoffer til aktiviteter i overensstemmelse med retningslinjerne som vedtaget af de kontraherende parter. 3. Med henblik på beskyttelse af miljøet skal parterne sikre, at alle de stoffer og materialer, der anvendes til aktiviteter, ledsages af en beskrivelse af sammensætningen fra det organ, der fremstiller dette stof eller materiale. 4. Bortskaffelsen i protokolområdet af skadelige eller potentielt farlige stoffer og materialer som følge af aktiviteter som omhandlet i protokollen og som anført i bilag I til denne protokol er forbudt. 5. Bortskaffelsen til protokolområdet af skadelige eller potentielt farlige stoffer og materialer som følge af aktiviteter som omhandlet i protokollen og som anført i bilag II til denne protokol kræver under alle omstændigheder en speciel forhåndstilladelse fra den kompetente myndighed. 6. Bortskaffelsen til protokolområdet af alle andre skadelige eller potentielt farlige stoffer og materialer som følge af aktiviteter som omhandlet i protokollen, og som kan forårsage forurening, kræver en overordnet forhåndstilladelse fra den kompetente myndighed. 7. Tilladelserne som omtalt i afsnit 5 og 6 ovenfor kan udelukkende udstedes under behørig hensyntagen til alle de faktorer, der er fastsat i bilag III til protokollen. Artikel 10 OLIE OG OLIEHOLDIGE BLANDINGER SAMT BORESLAM OG AFHUGNINGER 1. Parterne skal udarbejde og vedtage fælles standarder for bortskaffelse af olie og olieholdige blandinger fra anlæg til protokolområdet. a) Disse fælles standarder skal udarbejdes i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag V, A. b) Disse fælles standarder må ikke være mindre restriktive end nedenstående, navnlig: i) i forbindelse med maskinrumsdræning et maksimumolieindhold på 15 mg per liter som ufortyndet, ii) i forbindelse med produktionsvand et maksimumolieindhold på 40 mg per liter som et gennemsnit i enhver kalendermåned: Indholdet må på intet tidspunkt overstige 100 mg per liter. c) Parterne skal ved fælles aftale fastsætte, hvilken metode der skal anvendes til analyse af olieindholdet. 2. Parterne skal udarbejde og vedtage fælles standarder for anvendelse og bortskaffelse af borevæsker og boreafhugninger til protokolområdet. Disse fælles standarder skal udarbejdes i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag V, B. 3. Alle parter skal træffe passende foranstaltninger til styrkelse af de fælles standarder som vedtaget i henhold til denne artikel eller til styrkelse af de mere restriktive standarder, som parten muligvis har vedtaget. Artikel 11 SPILDEVAND 1. Den kontraherende part skal forbyde bortskaffelse af spildevand fra anlæg, der på vedvarende vis bemandes af 10 eller flere personer, til protokolområdet, medmindre: a) anlægget udleder spildevand efter behandling som godkendt af den kompetente myndighed ved en afstand på mindst fire sømil fra nærmeste land eller faste fiskerianlæg, som lader det være op til den kontraherende part at beslutte fra sag til sag, eller b) spildevandet ikke er behandlet, men udledningen gennemføres i overensstemmelse med de internationale bestemmelser og standarder, eller c) spildevandet er blevet ført gennem et godkendt rensningsanlæg, der er godkendt af den kompetente myndighed. 2. Den kontraherende part skal om nødvendigt pålægge strengere bestemmelser, såfremt dette vurderes nødvendigt, blandt andet grundet ordningen for strømmene i området eller i nærheden af et område som omtalt i artikel 21. 3. Undtagelserne som omtalt i stk. 1 finder ikke anvendelse, hvis udledningen producerer synlige flydende faste stoffer eller forårsager farvning, misfarvning eller opacitet af det omgivende vand. 4. Hvis spildevandet blandes med affald og skadelige eller potentielt farlige stoffer og materialer, der har forskellige bortskaffelseskrav, skal de strengeste krav finde anvendelse. Artikel 12 SKRALD 1. Den kontraherende part skal forbyde bortskaffelse til protokolområdet af nedenstående produkter og materialer: a) al slags plastic, herunder, men ikke begrænset til, syntetiske tove, syntetiske fiskenet og affaldsposer af plastic, b) alt andet ikkebiologisk nedbrydeligt skrald, herunder papirprodukter, klude, glas, metal, flasker, fajancevarer, riste, linned og emballeringsmateriale. 2. Bortskaffelse til protokolområdet af fødevareaffald skal ske så langt som muligt fra land og i overensstemmelse med internationale bestemmelser og standarder. 3. Hvis skraldet blandes med andre udledninger, for hvilke der gælder andre bortskaffelses- eller udledningskrav, finder de strengeste krav anvendelse. Artikel 13 MODTAGELSESANORDNINGER, INSTRUKTIONER OG SANKTIONER Parterne skal sikre, at: a) operatørerne bortskaffer alt affald og skadelige eller potentielt farlige stoffer og materialer på tilfredsstillende vis i de fastsatte onshore-modtagelsesanordninger, medmindre andet er tilladt i henhold til protokollen, b) medarbejderne har fået vejledning inden for den korrekte bortskaffelsesmetode, c) der pålægges sanktioner ved ulovlige bortskaffelser. Artikel 14 UNDTAGELSER 1. Bestemmelserne i dette afsnit finder ikke anvendelse i tilfælde af: a) force majeure og navnlig for bortskaffelser: - til redning af menneskeliv, - til sikring af anlægs sikkerhed, - i tilfælde af skade på anlægget eller dens udstyr, med forbehold af, at alle rimelige forbehold er truffet, efter at skaden er opdaget, eller efter at bortskaffelsen er blevet gennemført, for at reducere de negative indvirkninger. b) udledningen i havet af stoffer med olie eller skadelige eller potentielt farlige stoffer eller materialer, som grundet forhåndsgodkendelsen fra den kompetente myndighed anvendes med henblik på at bekæmpe specifikke forureningshændelser for at minimere skaden som følge af forureningen. 2. Bestemmelserne i dette afsnit finder dog under alle omstændigheder anvendelse i de tilfælde, hvor operatøren har handlet med henblik på at forårsage skade eller hensynsløst og vel vidende, at der sandsynligvis opstår en skade. 3. Bortskaffelse gennemført i henhold til de omstændigheder, der er anført i stk. 1 i denne artikel, skal straks indberettes til organisationen og enten gennem organisationen eller direkte til enhver part eller alle parter, som muligvis kan blive berørt, sammen med de fuldstændige detaljer om omstændighederne og arten og mængderne af affald eller skadelige eller potentielt farlige bortskaffede stoffer eller materialer. AFSNIT IV – BESKYTTELSE Artikel 15 SIKKERHEDSFORANSTALTNINGER 1. Den kontraherende part, hvis kompetenceområde der planlægges eller gennemføres aktiviteter inden for, skal sikre, at der træffes sikkerhedsforanstaltninger i forhold til anlæggenes udformning, konstruktion, placering, udstyr, mærkning, drift og vedligeholdelse. 2. Den kontraherende part skal sikre, at operatøren til enhver tid har passende udstyr og anordninger på anlæggene, og at disse har en god arbejdsfunktion til beskyttelse af menneskeliv, forebyggelse og bekæmpelse af utilsigtet forurening og fremme af hurtig reaktion ved en nødsituation i overensstemmelse med de bedste tilgængelige, miljømæssigt effektive og økonomisk passende teknikker og bestemmelser i operatørens beredskabsplan som omtalt i artikel 16. 3. Den kompetente myndighed skal kræve et certifikat for sikkerhed og formålsegnetheden (i det efterfølgende "certifikat") som udstedt af en anerkendt myndighed, som udstedes for produktionsplatforme, mobile offshore-boreenheder, offshore-lagringsanordninger, offshore-læssesystemer og rør og i forhold til andre anlæg som anført af den kontraherende part. 4. Parterne skal sikre omhyggelig kontrol af, at operatørerne gennemfører aktiviteterne i henhold til denne artikel. Artikel 16 BEREDSKABSPLAN 1. I tilfælde af kritiske situationer skal de kontraherende parter mutatis mutandis gennemføre bestemmelserne i protokollen om samarbejde om bekæmpelse af forurening af Middelhavet med olie og andre skadelige stoffer i tilfælde af kritiske situationer. 2. Alle parter skal kræve, at de operatører, der er ansvarlige for anlæggene inden for deres kompetenceområde, har en beredskabsplan til bekæmpelse af utilsigtet forurening, som er koordineret med den kontraherende parts beredskabsplan som fastsat i henhold til protokollen om samarbejde om bekæmpelse af forurening af Middelhavet med olie og andre skadelige stoffer i tilfælde af kritiske situationer og som godkendt i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat at de kompetente myndigheder. 3. Alle kontraherende parter skal sikre koordinering med henblik på udarbejdelse og gennemførelse af beredskabsplaner. Disse planer skal udarbejdes i henhold til retningslinjerne som vedtaget af den kompetente internationale organisation. De skal navnlig være i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag VII til denne protokol. Artikel 17 ANMELDELSE Alle parter skal kræve, at de operatører, der er ansvarlige for anlæg på deres kompetenceområde, straks skal indberette nedenstående til den kompetente myndighed: a) enhver hændelse på deres anlæg, der medfører eller kan medføre forurening i protokolområdet, b) enhver observeret hændelse på havet, der medfører eller kan medføre forurening i protokolområdet. Artikel 18 GENSIDIG HJÆLP I TILFÆLDE AF KRITISKE SITUATIONER I tilfælde af en kritisk situation kan en part, der har brug for hjælp til forebyggelse, nedbringelse eller bekæmpelse af forurening som følge af aktiviteter, anmode om hjælp fra de andre parter, enten direkte eller gennem Regional Marine Pollution Emergency Response Centre for the Mediterranean Sea (REMPEC), som vil gøre deres bedste for at yde den fornødne hjælp. I denne sammenhæng skal en part, der ligeledes er part i protokollen om samarbejde om bekæmpelse af forurening af Middelhavet fra olie og andre skadelige stoffer i tilfælde af kritiske situationer, anvende de relevante bestemmelser i den pågældende protokol. Artikel 19 OVERVÅGNING 1. Operatøren skal måle de indvirkninger, aktiviteterne har på miljøet, eller få disse målt af et kvalificeret organ, der er ekspert på området, i lyset af aktiviteternes art, mål, varighed og tekniske metoder og områdets karakteristika og indberette dem jævnligt eller efter anmodning fra den kompetente myndighed med henblik på en evaluering foretaget af denne kompetente myndighed i henhold til en procedure som oprettet af den kompetente myndighed i godkendelsessystemet. 2. Den kompetente myndighed skal om nødvendigt oprette et nationalt overvågningssystem med henblik på jævnligt at kunne overvåge installationerne og aktiviteternes indvirkning på miljøet med henblik på at sikre, at de betingelser, der er forbundet med udstedelsen af godkendelsen, er opfyldt. Artikel 20 FJERNELSE AF ANLÆG 1. Den kompetente myndighed skal kræve af operatøren, at ethvert forladt eller ubrugt anlæg fjernes for at sikre sejladssikkerheden, idet der tages hensyn til de retningslinjer og standarder, der er vedtaget af den kompetente internationale organisation. En sådan fjernelse skal ligeledes på behørig vis tage højde for andre lovlige anvendelser af havet, navnlig fiskeri, beskyttelse af havmiljøet og andre kontraherende parters rettigheder og ansvarsområder. Forud for en sådan fjernelse skal operatøren under dennes ansvarsområde træffe alle de nødvendige foranstaltninger til forhindring af spild eller lækage fra aktivitetsstedet. 2. Den kompetente myndighed skal kræve, at operatøren fjerner forladte eller ubrugte rør i overensstemmelse med stk. 1 i denne artikel eller renser dem indvendig og forlader dem eller renser den indvendig og begraver dem, således at de hverken forårsager forurening, er til fare for sejlads, forhindrer fiskeri, truer havmiljøet eller griber ind i andre lovlige anvendelser af havet eller med andre kontraherende parters rettigheder og ansvarsområder. Den kompetente myndighed skal sikre, at dybden, placeringen og størrelserne af eventuelt begravede rør offentliggøres på passende vis, og at denne information angives på kort og meddeles organisationen og andre kompetente internationale organisationer og parterne. 3. Bestemmelserne i denne artikel finder ligeledes anvendelse på anlæg, der ikke benyttes eller er forladt af enhver operatør, hvis godkendelse eventuelt er trukket tilbage eller suspenderet i overensstemmelse med artikel 7. 4. Den kompetente myndighed kan angive eventuelle ændringer, der skal gennemføres på aktivitetsniveau og på foranstaltninger til beskyttelse af havmiljøet, som oprindeligt var planlagt. 5. Den kompetente myndighed kan regulere afslutningen eller overførslen af godkendte aktiviteter til andre personer. 6. Hvis operatøren ikke overholder bestemmelserne i denne artikel, skal den kompetente myndighed for operatørens egen regning gennemføre en sådan foranstaltning eller handling, som er nødvendig til afhjælpning af operatørens manglende handling. Artikel 21 SÆRLIGT BESKYTTEDE OMRÅDER I forbindelse med beskyttelsen af de områder, der er angivet i protokollen om særligt beskyttede områder i Middelhavet, og ethvert andet område, der er fastsat af en part, og til fremme af de her nævnte mål skal parterne træffe særlige foranstaltninger i overensstemmelse med international lovgivning, enten individuelt eller gennem multilateralt eller bilateralt samarbejde til forebyggelse, nedbringelse, bekæmpelse og kontrol af forurening som følge af aktiviteter i disse områder. Ud over foranstaltningerne som nævnt i protokollen om særligt beskyttede områder i Middelhavet med henblik på godkendelsesudstedelse kan disse foranstaltninger blandt andet omfatte: a) særlige restriktioner eller betingelser i forbindelse med udstedelsen af godkendelser for sådanne områder: i) gennemførelsen og evalueringen af miljøkonsekvensvurderinger, ii) udarbejdelsen af specialbestemmelser i sådanne områder inden for overvågning, fjernelse af anlæg og forbud mod udledninger af enhver art, b) forstærket udveksling af information blandt operatører, kompetente myndigheder, parter og organisationen vedrørende sager, der har konsekvenser for sådanne områder. AFSNIT V – SAMARBEJDE Artikel 22 UNDERSØGELSER OG FORSKNINGSPROGRAMMER I henhold til artikel 13 i konventionen skal parterne i påkommende tilfælde samarbejde inden for fremme af undersøgelser og gennemføre programmer inden for videnskabelig og teknologisk forskning med henblik på at udvikle nye metoder til: a) gennemførelse af aktiviteter på en måde, som minimerer forureningsrisikoen, b) forebyggelse, nedbringelse, bekæmpelse og kontrol af forurening, navnlig i tilfælde af kritiske situationer. Artikel 23 INTERNATIONALE BESTEMMELSER; STANDARDER OG ANBEFALEDE PRAKSISSER OG PROCEDURER 1. Parterne skal enten direkte eller via organisationen eller andre kompetente internationale organisationer samarbejde med henblik på at: a) oprette passende videnskabelige kriterier til formulering og udarbejdelse af internationale bestemmelser, standarder og anbefalede praksisser og procedurer til opnåelse af målene med denne protokol, b) formulere og udarbejde sådanne internationale bestemmelser, standarder og anbefalede praksisser og procedurer, c) udarbejde og vedtage retningslinjer i overensstemmelse med internationale praksisser og procedurer til sikring af overholdelsen af bestemmelserne i bilag VI. 2. Parterne skal så hurtigt som muligt bestræbe sig på at ensrette deres love og bestemmelser med de internationale bestemmelser, standarder og anbefalede praksisser og procedurer som omtalt i stk. 1 i denne artikel. 3. Parterne skal bestræbe sig på så vidt som muligt at udveksle information vedrørende deres nationale politikker, love og bestemmelser og harmoniseringen som omtalt i stk. 2 i denne artikel. Artikel 24 VIDENSKABELIG OG TEKNISK BISTAND TIL UDVIKLINGSLANDE 1. Parterne skal, direkte eller med bistand fra kompetente regionale eller andre internationale organisationer, samarbejde med henblik på at udarbejde og så vidt muligt gennemføre programmer for bistand til udviklingslande, navnlig inden for videnskab, lovgivning, uddannelse og teknologi, med henblik på at forebygge, nedbringe, bekæmpe og kontrollere forurening som følge af aktiviteter i protokolområdet. 2. Den tekniske bistand skal især omfatte uddannelse af videnskabeligt, juridisk og teknisk personale samt disse landes erhvervelse, udnyttelse og fremstilling af egnet udstyr på sådanne fordelagtige betingelser, som de pågældende parter bliver enige om. Artikel 25 GENSIDIG INFORMATION Parterne underretter direkte eller gennem organisationen hinanden om trufne foranstaltninger, opnåede resultater og i givet fald om vanskeligheder, der er opstået ved gennemførelsen af denne protokol. De nærmere bestemmelser for indsamling og videregivelse af sådanne oplysninger fastlægges på parternes møder. Artikel 26 GRÆNSEOVRSKRIDENDE FORURENING 1. Alle parter skal træffe de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at aktiviteterne i henhold til deres kompetenceområde gennemføres på en måde, der ikke forårsager forurening uden for grænserne på deres kompetenceområde. 2. En part, hvis kompetenceområde der planlægges eller gennemføres aktiviteter inden for, skal tage højde for eventuelle negative miljøindvirkninger uden diskrimination, såfremt sådanne virkninger kan forekomme inden for grænserne af dens kompetenceområde eller uden for disse grænser. 3. Hvis en part får kendskab til tilfælde, hvor havmiljøet kan blive ødelagt eller er blevet ødelagt af forurening, skal den straks meddele andre parter, som efter partens mening kan blive påvirket af denne skade, samt Regional Marine Pollution Emergency Response Centre for the Mediterranean Sea (REMPEC) og give dem rettidig information, som kan sætte dem i stand til om nødvendigt at træffe de passende foranstaltninger. REMPEC skal straks udsende informationen til alle relevante parter. 4. Parterne skal bestræbe sig på i overensstemmelse med deres juridiske systemer og i påkommende tilfælde i henhold til en aftale at give lige adgang til og behandling i administrative retssager til personer i andre stater, som kan blive påvirket af forurening eller andre negative indvirkninger som følge af foreslåede eller eksisterende operationer. 5. Hvis forureningen stammer fra territoriet i en stat, som ikke er en kontraherende part i protokollen, skal enhver berørt kontraherende part bestræbe sig på at samarbejde med den pågældende stat, således at protokolanvendelsen gøres mulig. Artikel 27 ANSVAR OG ERSTATNING 1. Parterne sørger for så hurtigt som muligt at samarbejde om at udarbejde og vedtage passende bestemmelser og procedurer til fastsættelse af ansvar og erstatning for skade som følge af aktiviteterne som behandlet i protokollen i overensstemmelse med artikel 16 i konventionen. 2. Mens der ventes på udarbejdelsen af sådanne procedurer, skal hver part: a) træffe de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at ansvaret for skader som følge af aktiviteter pålægges operatører, og at de straks betaler en passende erstatning, b) træffe alle nødvendige foranstaltninger til sikring af, at operatører skal have og bevare en forsikringsdækning eller anden finansiel sikkerhed af en sådan type og i henhold til de betingelser, som den kontraherende part skal angive med henblik på at sikre erstatning for skader som følge af aktiviteterne som dækket af protokollen. AFSNIT VI – AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 28 UDPEGELSE AF KOMPETENTE MYNDIGHEDER Alle kontraherende parter skal udpege en eller flere kompetente myndigheder til: a) udstedelse, fornyelse og registrering af godkendelser som omtalt i afsnit II i denne protokol, b) udstede og registrere de særlige og overordnede tilladelser som angivet i artikel 9 i denne protokol, c) udstede tilladelserne som omtalt i bilag V til denne protokol, d) godkende behandlingssystemet og certificere rensningsanlægget som omtalt i artikel 11, stk. 1, i denne protokol, e) give forhåndsgodkendelsen vedrørende exceptionelle udledninger som angivet i artikel 14, stk. 1 b), i denne protokol, f) gennemføre opgaver inden for sikkerhedsforanstaltninger som angivet i artikel 15, stk. 3 og 4, i denne protokol, g) udøve funktioner vedrørende beredskabsplanen som beskrevet i artikel 16 og bilag VII til protokollen, h) udarbejde overvågningsprocedurer som omtalt i artikel 19 i denne protokol, i) overvåge fjernelsesoperationerne for installationer som fastsat i artikel 20 i denne protokol. Artikel 29 OVERGANGSFORANSTALTNINGER Alle parter skal udarbejde procedurer og bestemmelser inden for aktiviteter, både godkendte og ikkegodkendte, som er påbegyndt inden ikrafttrædelsen af denne protokol, til sikring af deres overensstemmelse, så vidt dette er praktisk muligt, med bestemmelserne i denne protokol. Artikel 30 MØDER 1. Parternes ordinære møder skal finde sted i forbindelse med konventionens kontraherende parters ordinære møder som afholdt i henhold til artikel 18 i konventionen. Parterne kan ligeledes afholde ekstraordinære møder i overensstemmelse med artikel 18 i konventionen. 2. Møderne mellem parterne i denne protokol har blandt andet til formål: a) til stadighed at overvåge protokollens gennemførelse samt vurdere effektiviteten af trufne foranstaltninger og behovet for andre foranstaltninger, i særdeleshed i form af bilag og appendikser, b) at revidere og ændre ethvert bilag eller appendiks til denne protokol, c) at tage højde for informationen om godkendelser som udstedt eller fornyet i overensstemmelse med afsnit II i protokollen, d) at tage højde for informationen om tilladelserne som udstedt og godkendelser som givet i overensstemmelse med afsnit III i protokollen, e) at vedtage retningslinjerne som anført i artikel 9, stk. 2, og artikel 23, stk. 1 c), i protokollen, f) at tage højde for registreringen af beredskabsplanerne og interventionsmåderne i tilfælde af kritiske situationer i overensstemmelse med artikel 16 i protokollen, g) at udarbejde kriterier og internationale bestemmelser, standarder og anbefalede praksisser og procedurer i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, i protokollen, uanset hvilken form parterne aftaler, h) at fremme gennemførelsen af politikkerne og opnåelsen af målene som angivet i afsnit V, navnlig harmoniseringen af national og EF-lovgivning i overensstemmelse med artikel 23, stk. 2, i protokollen, i) at gennemgå de fremskridt, der er opnået inden for gennemførelsen af artikel 27 i protokollen, j) at udføre sådanne andre funktioner, som måtte være hensigtsmæssige for gennemførelsen af denne protokol. Artikel 31 SAMMENHÆNG MED KONVENTIONEN 1. Konventionens bestemmelser om protokoller finder anvendelse på denne protokol. 2. Den forretningsorden og det finansregulativ, der er vedtaget i henhold til artikel 24 i konventionen, finder anvendelse på denne protokol, medmindre parterne i protokollen træffer anden beslutning. Artikel 32 AFSLUTTENDE BESTEMMELSE 1. Denne protokol er åben for undertegnelse i Madrid fra den 14. oktober 1994 til den 14. oktober 1995 for enhver statspart i konventionen, som er indbudt til de befuldmægtigedes konference for Middelhavsområdets kyststater vedrørende protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening som følge af undersøgelse og udnyttelse af havbunden og dennes undergrund, som blev afholdt i Madrid den 13. og 14. oktober 1994. Den vil ligeledes indtil samme dato være åben for undertegnelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og enhver lignende økonomisk sammenslutning, som blandt sine medlemmer har mindst én kyststat i protokolområdet, og som har kompetence på områder, hvor denne protokol finder anvendelse i overensstemmelse med artikel 30 i konventionen. 2. Denne protokol vil blive forelagt til ratifikation, accept eller godkendelse. Ratifikations-, accept- eller godkendelsesdokumenterne skal deponeres hos Spaniens regering, som påtager sig depositarens hverv. 3. Fra den 15. oktober 1995 vil denne protokol være åben for tiltrædelse af de i stk. 1 ovenfor omhandlede stater, Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og de sammenslutninger, der er omhandlet i nævnte stykke. 4. Denne protokol træder i kraft på den 30. dag, efter at mindst seks dokumenter om ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse af denne protokol er blevet deponeret af de parter, der er omhandlet i stk. 1. TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne protokol. BILAG I SKADELIGE ELLER POTENTIELT FARLIGE STOFFER OG MATERIALER, HVIS BORTSKAFFELSE ER FORBUDT I PROTOKOLOMRÅDET A. Nedenstående stoffer og materialer og sammensætninger heraf er anført i henhold til artikel 9, stk. 4, i protokollen. De er hovedsagelig udvalgt på grundlag af deres toksicitet, persistens og bioakkumulering: 1. Kviksølv og kviksølvforbindelser 2. Cadmium og cadmiumforbindelser 3. Organiske tinforbindelser og stoffer, som kan danne sådanne forbindelser i vand[3] 4. Organiske phosphorforbindelser og stoffer, som kan danne sådanne forbindelser i vand1 5. Organiske halogenforbindelser og stoffer, som kan danne sådanne forbindelser i vand1 6. Råolie, brændselsolie, olieslam, brugte smøreolier og raffinerede produkter 7. Persistente syntetiske materialer, som kan flyde, synke eller forblive i suspension, og som kan vanskeliggøre enhver lovlig udnyttelse af havet 8. Stoffer, som påviseligt har carcinogene, teratogene eller mutagene egenskaber i eller via havmiljøet 9. Radioaktive stoffer, herunder disses affaldsprodukter, når udledningen heraf ikke er i overensstemmelse med principperne om strålingsbeskyttelse som fastlagt af de kompetente internationale organisationer under hensyntagen til beskyttelsen af havmiljøet B. Dette bilag finder ikke anvendelse på udledninger, som indeholder stoffer som anført i afsnit A, som ligger under grænserne som fastsat i fællesskab af parterne og i forbindelse med olie under grænserne som fastsat i artikel 10 i nærværende protokol. BILAG II SKADELIGE ELLER POTENTIELT FARLIGE STOFFER OG MATERIALER, HVIS BORTSKAFFELSE ER GENSTAND FOR EN SÆRLIG TILLADELSE I PROTOKOLOMRÅDET A. Nedenstående stoffer og materialer og sammensætninger heraf er udvalgt i henhold til artikel 9, stk. 5, i protokollen. 1. Arsen 2. Bly 3. Kobber 4. Zink 5. Beryllium 6. Nikkel 7. Vanadium 8 Chrom 9. Biocider og deres derivater, som ikke er omfattet af bilag I 10. Selen 11. Svovl 12. Molybdæn 13. Titan 14. Tin 15. Barium (dog ikke bariumsulfat) 16. Bor 17. Uran 18. Kobolt 19. Tallium 20. Tellur 21. Sølv 22. Cyanider B. Kontrollen med og den strenge begrænsning af udledningen af de i litra A ovenfor nævnte stoffer bør gennemføres i overensstemmelse med bilag III. BILAG III FAKTORER, DER SKAL TAGES HØJDE FOR I FORBINDELSE MED UDSTEDELSEN AF TILLADELSER I henhold til udstedelsen af en tilladelse som krævet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 7, vil der blive taget særligt hensyn til nedenstående faktorer – alt efter det enkelte tilfælde: A. Beskrivelse af stofferne og affaldets sammensætning 1. affaldskildens art og størrelse (f.eks. en industriproces), 2. affaldets art (oprindelse, gennemsnitlig sammensætning), 3. affaldets form (fast, flydende, slam, gas), 4. samlet mængde (udledt volumen, f.eks. pr. år), 5. udledningsmønster (kontinuerligt, uregelmæssigt, varierende efter årstid osv.), 6. koncentrationer med hensyn til større bestanddele, stoffer anført i bilag I, stoffer anført i bilag II og eventuelt andre stoffer, 7. affaldets fysiske, kemiske og biokemiske egenskaber. B. Karakteren af affaldets bestanddele med hensyn til mulige skadevirkninger 1. persistens (fysisk, kemisk, biologisk) i havmiljøet, 2. toksicitet og andre skadevirkninger, 3. akkumulering i biologiske materialer eller sedimenter, 4. biokemisk omdannelse, som resulterer i skadelige forbindelser, 5. skadelige virkninger for iltindhold og -balance, 6. tilbøjelighed til fysiske, kemiske og biokemiske ændringer og vekselvirkning i vandmiljøet med andre bestanddele af havvand, hvilket kan medføre skadelige biologiske eller andre virkninger for de i litra E nedenfor anførte anvendelser. C. Karakteren af udledningsstedet og det marine recipientmiljø 1. områdets hydrografiske, meteorologiske, geologiske og topografiske karakter, 2. placering og type af udledningen (udløb, kanal, udstrømning osv.) og forbindelse til andre områder (såsom rekreative områder, gydeområder, yngledamme og fiskeområder, skaldyrsbunde) og andre udledninger, 3. fortyndingsgrad opnået på stedet for udledning i det marine recipientmiljø, 4. spredningsegenskaber såsom virkninger af strømme, tidevand og vind på den vandrette transport og den lodrette opblanding, 5. recipientvandets karakter med hensyn til fysiske, kemiske, biologiske og økologiske betingelser i udledningsområdet, 6. det marine recipientmiljøs evne til at modtage udledninger af affald uden uønskede virkninger. D. Foreliggende teknologiske muligheder for affaldsbehandling Metoderne til affaldsformindskelse og udledning af industrispildevand såvel som husholdningsaffald skal udvælges under hensyntagen til mulighederne for og gennemførligheden af: a) alternative behandlingsprocesser, b) genbrug eller bortskaffelsesmetoder, c) alternative bortskaffelsesmetoder på landjorden, d) egnede, lidt forurenende teknologier. E. Mulige skadevirkninger på marine økosystemer og anvendelse af havvand 1. Virkninger for menneskets sundhed gennem forurening af: a) spiselige havorganismer, b) badevand, c) rekreative områder. 2. Virkninger på marine økosystemer navnlig føderessourcer, truede arter og udsatte levesteder. 3. Virkninger på andre berettigede anvendelser af havet i overensstemmelse med den internationale lovgivning. BILAG IV MILJØKONSEKVENSVURDERING 1. Aller parter skal kræve, at miljøkonsekvensvurderingen indeholder mindst følgende: a) en beskrivelse af de geografiske grænser for det område, hvor aktiviteterne skal gennemføres, herunder om nødvendigt sikkerhedszoner, b) en beskrivelse af den oprindelige tilstand af miljøet i området, c) en indikation af de foreslåede aktiviteters art, mål, anvendelsesområde og varighed, d) en beskrivelse af metoderne, anlæggene og andre metoder til anvendelse, mulige alternativer til sådanne metoder og måder, e) en beskrivelse af de forudsigelige direkte eller indirekte kort- og langsigtede indvirkninger af de foreslåede aktiviteter på miljøet, herunder fauna, flora og den økologiske balance, f) en erklæring med angivelse af de foranstaltninger, der er foreslået til reduktion af skaden til minimumrisikoen for miljøet som følge af gennemførelsen af de foreslåede aktiviteter, herunder mulige alternativer til sådanne foranstaltninger, g) en indikation af de foranstaltninger, der skal træffes med henblik på beskyttelse af miljøet mod forurening og andre negative indvirkninger under og efter de foreslåede aktiviteter, h) en reference til den metode, der anvendes til miljøkonsekvensvurderingen, i) en indikation af, hvorvidt miljøet i en hvilken som helst stat kan blive påvirket af de foreslåede aktiviteter. 2. Alle parter skal offentliggøre standarder, der tager højde for de internationale bestemmelser, standarder og anbefalede praksisser og procedurer, der er vedtaget i henhold til artikel 23 i protokollen, som miljøkonsekvensvurderingerne skal evalueres i henhold til. BILAG V OLIE OG OLIEHOLDIGE BLANDINGER SAMT BORESLAM OG AFHUGNINGER Nedenstående bestemmelser skal foreskrives af parterne i henhold til artikel 10. A. Olie og olieblandinger 1. Forureninger med højt olieindhold i behandlingsdræning og platformsdræning skal hæmmes og bortledes og derefter behandles som del af produktet, men resten skal behandles til et acceptabelt niveau inden udledning i overensstemmelse med god oliefeltspraksis. 2. Olieaffald og slam fra separationsprocesser skal transporteres til land. 3. Alle de nødvendige forholdsregler skal træffes for at minimere tabene af olie i havet fra olie, som er indsamlet eller kommer fra prøvepumpning. 4. Alle de nødvendige forholdsregler skal træffes for at sikre, at gas fra olieaktiviteter skal indsamles eller anvendes på en passende måde. B. Borevæsker og boreafhugninger 1. Vandbaserede borevæsker og boreafhugninger skal være genstand for følgende krav: a) Anvendelsen og bortskaffelsen af disse borevæsker skal være genstand for planen for anvendelse af kemiske stoffer og bestemmelserne i artikel 9 i nærværende protokol. b) Bortskaffelsen af boreafhugninger skal enten ske på land eller i havet på et passende sted eller område som fastsat af den kompetente myndighed. 2. Oliebaserede borevæsker og boreafhugninger er genstand for følgende krav: a) Disse væsker skal udelukkende anvendes, hvis de er af en tilstrækkelig lav toksicitet og først, efter at operatøren har fået udstedt en tilladelse fra den kompetente myndighed, når denne har konstateret en sådan lav toksicitet. b) Bortskaffelsen i havet af sådanne borevæsker er forbudt. c) Bortskaffelsen af boreafhugningerne i havet er udelukkende tilladt på betingelse af, at der er installeret effektivt kontroludstyr til faste stoffer, og at dette fungerer korrekt, at udledningspunktet ligger langt under vandoverfladen, og at olieindholdet ikke overstiger 100 gram olie per kilo tør afhugning. d) Bortskaffelsen af disse boreafhugninger i særligt beskyttede områder er forbudt. e) I tilfælde af produktions- og udviklingsboring skal der udarbejdes et program til prøveudtagning fra havbunden og analyser inden for forureningsområdet. 3. Dieselbaserede borevæsker: Anvendelsen af dieselbaserede borevæsker er forbudt. Dieselolie kan i ekstraordinære tilfælde tilføjes borevæsker under de omstændigheder, parterne angiver. BILAG VI SIKKERHEDSFORANSTALTNINGER Nedenstående bestemmelser skal foreskrives af parterne i henhold til artikel 15: a) Anlægget skal være sikker og passe til det formål, det er tiltænkt, navnlig skal den udformes og konstrueres, således at den sammen med dets maksimumbelastning kan modstå enhver naturlig betingelse, herunder mere specifikt maksimal vind og bølgeforhold som fastsat i henhold til de historiske vejrmønstre, muligheden for jordskælv, havbundsforhold og -stabilitet og vanddybden. b) Alle aktiviteternes faser, herunder lagring og transport af genanvendelige ressourcer, skal klargøres på korrekt vis, hele aktiviteten skal være åben for kontrol af sikkerhedsmæssige årsager og skal gennemføres på den mest sikre måde, og operatøren skal anvende et overvågningssystem til alle aktiviteter. c) De mest avancerede sikkerhedssystemer skal anvendes og jævnligt afprøves med henblik på at minimere farerne fra lækager, spild, utilsigtede udledninger, brand, eksplosioner, sprængninger eller enhver anden trussel mod menneskets sikkerhed eller miljøet, der skal findes et uddannet specialteam til drift og vedligeholdelse af disse systemer, og dette team skal gennemføre jævnlige øvelser. I tilfælde af godkendte anlæg, der ikke er konstant bemandede, skal der sikres en konstant tilgængelighed af specialteam. d) Anlægget og om nødvendigt den oprettede sikkerhedszone skal mærkes i henhold til internationale anbefalinger, således at der gives en passende advarsel om forekomsten heraf og tilstrækkelige detaljer til identifikation heraf. e) I henhold til den internationale havpraksis skal anlæggene være markeret på kort og meddeles til de berørte parter. f) For at kunne sikre overholdelsen af bestemmelserne skal den person og/eller de personer, der er ansvarlig(e) for anlægget og/eller aktiviteterne, herunder personen med ansvar for anordningen til forhindring af sprængninger, have de kvalifikationer, som kræves af den kompetente myndighed. Der skal hele tiden være tilstrækkeligt kvalificeret personale til rådighed. Disse kvalifikationer skal navnlig omfatte uddannelse – på vedvarende basis – inden for sikkerheds- og miljøforhold. BILAG VII BEREDSKABSPLAN A. Operatørens beredskabsplan 1. Operatørerne skal sikre: a) at de mest passende alarmsystemer og kommunikationssystemer forefindes på anlægget, og at de er i en god funktionstilstand, b) at alarmen straks lyder i tilfælde af en nødsituation, og at enhver kritisk situation straks meddeles den kompetente myndighed, c) at transmissionen af alarmen og den passende hjælp og koordinering af hjælpen kan organiseres og overvåges uden forsinkelse og i samarbejde med den kompetente myndighed, d) at teamet ved anlægget og den kompetente myndighed straks oplyses om nødsituationens art og omfang, e) at den kompetente myndighed konstant oplyses om fremskridtene med bekæmpelsen af nødsituationer, f) at der til enhver tid står tilstrækkeligt og det mest passende materiale og udstyr til rådighed til gennemførelse af beredskabsplanen, herunder stand by-både og luftfartøjer, g) at de mest passende metoder og teknikker er kendte for specialteamet som omtalt i bilag VI, litra c), med henblik på at bekæmpe lækager, spild, utilsigtet udledning, brand, eksplosioner, sprængninger og andre trusler mod menneskeliv eller miljø, h) at de mest passende metoder og teknikker er kendt for specialteamet med ansvar for reduktionen og forebyggelsen af langsigtede negative indvirkninger på miljøet, i) at teamet er bekendt med operatørens beredskabsplan, at der gennemføres jævnlige beredskabsøvelser, således at teamet har omfattende arbejdskendskab til udstyret og procedurerne, og at hver enkelt kender sin rolle i forbindelse med planen helt nøjagtigt. 2. Operatøren skal på et institutionelt grundlag samarbejde med andre operatører eller enheder, som kan yde hjælp, således at det sikres, at denne hjælp kan ydes i tilfælde af, at nødsituationens omfang eller art skaber en risiko, hvor der muligvis er brug for hjælp. B. National koordinering og ledelse Den kompetente myndighed for nødsituationer gældende for en kontraherende plan skal sikre: a) koordinering af den nationale beredskabsplan og/eller procedurer og operatørens beredskabsplan og kontrol af gennemførelsen af handlinger, navnlig i tilfælde af omfattende negative indvirkninger som følge af nødsituationen, b) ledelse af operatøren til gennemførelse af enhver handling i forbindelse med forebyggelse, nedbringelse eller bekæmpelse af forurening eller i forbindelse med klargøringen af yderligere foranstaltninger til dette formål, herunder afgivelse af en ordre om udløsning af en borerig eller til forhindring af operatøren i at træffe en specifik foranstaltning, c) koordineringen af handlinger i forbindelse med forebyggelsen, nedbringelsen eller bekæmpelsen af forurening eller i forbindelse med klargøringen af yderligere foranstaltninger til dette formål inden for den nationale jurisdiktion, idet disse foranstaltninger gennemføres inden for jurisdiktionen af andre stater eller af internationale organisationer, d) indsamling og klargjort tilrådighedsstillelse af alle nødvendige informationer om de eksisterende aktiviteter, e) leveringen af en opdateret liste over personer og enheder, der skal alarmeres og oplyses om en nødsituation, dens udvikling og de foranstaltninger, der skal træffes, f) indsamlingen af alle de nødvendige informationer om omfanget og måden til bekæmpelse af situationen og udsendelsen af denne information til interesserede parter, g) koordineringen og overvågningen af hjælpen som omtalt i del A ovenfor i samarbejde med operatøren, h) organisationen og om nødvendigt koordineringen af de fastsatte handlinger, herunder indgriben af tekniske eksperter og uddannet personale med det nødvendige udstyr og materiale, i) umiddelbar kommunikation til de kompetente myndigheder hos andre parter, som muligvis er berørt af en nødsituation, således at de sættes i stand til at træffe de passende foranstaltninger, hvis det er påkrævet, j) sikringen af teknisk bistand til andre parter, om nødvendigt, k) umiddelbar kommunikation til de kompetente internationale organisationer med henblik på at forhindre fare for skibsfart og andre interesser. APPENDIKS Liste over olier[4] Asfaltblandinger Blandingsprodukter Tagdækkermateriale Restprodukt fra direkte destillation Olier Renset Råolie Blandinger med råolie Dieselolie Brændselsolie, nr. 4 Brændselsolie, nr. 5 Brændselsolie, nr. 6 Restbrændselsolie Vejolie Transformerolie Aromatisk olie (dog ikke vegetabilsk olie) Smøreolier og blandingsprodukter Mineralske olier Motorolier Penetrerende olie Spindelolie Turbineolie Destillater Fra direkte destillation Overgangsfødeprodukter Gasolie Krakket Jetpetroleum JP 1 (kerosen) JP 3 JP 4 JP 5 (kerosen, tung) Turbobrændsel Kerosen Mineralsk sprit Nafta Opløsningsmiddel Jordolie Destilleringsolie Benzinholdige blandingsprodukter Alkylater – brændsel Reformat Polymer – brændsel Benzin Casinghead (naturligt) Automobil Luftfart Fra direkte destillation Brændselsolie, nr. 1 (kerosen) Brændselsolie, nr. 1-D Brændselsolie, nr. 2 Brændselsolie, nr. 2-D [1] KOM(2010) 560 endelig af 12.10.2010. [2] Datoen for aftalens ikrafttræden for den Europæiske Union vil blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet. [3] Med undtagelse af sådanne, som er biologisk uskadelige, eller som hurtigt omdannes til biologisk uskadelige stoffer. [4] Listen over olier bør ikke nødvendigvis opfattes som udtømmende