3. kræver, at der indledes samrådsprocedure, hvis Rådet ikke agter at fłlge den tekst, Parlamentet har
godkendt;
4. pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen.
7. Resultaterne fra konferencen om klimaændringer i Bonn
B5-0539, 0540, 0541, 0543, 0551 og 0552/2001
Europa-Parlamentets beslutning om resultaterne fra konferencen om klimaændringer i Bonn
Europa-Parlamentet,
 der henviser til Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer
(UNFCCC) fra december 1997, parternes sjette konference (COP-6) i Haag den 13.-24. november2000 og den seneste konference (COP-6, del 2) i Bonn den 16.-27. juli 2001,
 der henviser til den næste konference i Marrakesh (COP-7), som finder sted i slutningen af oktober og
i begyndelsen af november 2001,
 der henviser til kommissær Wallströms redegłrelse den 4. september 2001, der henviser til sine tidligere beslutninger om klimaændringer, navnlig beslutning af 5. juli 2001 om
Den Europæiske Unions strategi for Bonn-konferencen (COP-6, del 2) (
1),
A. der henviser til, at fuld ratificering og gennemfłrelse er af afgłrende betydning, hvis man vil lłse det
grundlæggende problem med klimaændringer og sikre fremtiden for verdens miljł,
B. der henviser til, at Den Europæiske Union og dens medlemsstater har et ansvar for at fortsætte det
arbejde, som Kyoto-protokollen kræver, og tilskynde andre parter til at fłlge trop,
C. der henviser til, at Den Europæiske Unions delegation bliver nłdt til at spille en vigtig rolle i denne
proces, og at Parlamentets deltagere fortsat błr involveres i delegationens arbejde og i stłrre udstræk-ning end hidtil,
D. der henviser til, at den amerikanske regering hverken har taget sin negative afgłrelse op til fornyet
overvejelse til trods for den stærke internationale fordłmmelse og EUs politiske og diplomatiske ini-tiativer med henblik på at bilægge uoverensstemmelserne eller selv har fremsat forslag med henblik påat vende tendensen i den globale opvarmning, og glæder sig over, at Senatets Udvalg om Udenrigs-anliggender enstemmigt har vedtaget et ændringsforslag gående ud på at opfordre USA til atter at gåind i sagen på COP-7,
E. der henviser til, at industrilandene, herunder USA, har et stort ansvar for emission af drivhusgasser, og
at disse lande derfor błr spille en ledende rolle i Kyoto-processen; der henviser til, at det i sin beslut-ning af 5. april 2001 (
2) henstillede til Kommissionen og EUs medlemsstater fortsat at spille en sådan
ledende rolle,
1. bifalder den internationale aftale om en række afgłrelser med henblik på at fremskynde bekæmpelsen
af klimaændringer, der blev indgået den 23. juli 2001 i Bonn af over 180 lande, herunder Japan, Austra-lien, Canada og Rusland, men med USA som bemærkelsesværdig undtagelse; mener, at denne aftale giverKyoto-protokollen ny fremdrift og er et væsentligt instrument for gennemfłrelsen af en verdensomspæn-dende strategi mod global opvarmning; mener endvidere, at Bonn-aftalen er et vigtigt skridt hen imod enverdensomspændende og multilateral beslutningsproces på miljłområdet;
(1) »Vedtagne tekster«, punkt 25.
(2) »Vedtagne tekster«, punkt 17.21.3.2002 DA C 72 E/321 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 6. september 2001
2. er overbevist om, at Den Europæiske Union fortsat błr fłre an i de internationale bestræbelser på at
bekæmpe klimaændringerne, og opfordrer derfor Kommissionen til snarest og inden konferencen i Marra-kesh at fremsætte forslag om ratificering af Kyoto-protokollen; tilskynder alle nationale regeringer til sna-rest muligt at fremsætte lovforslag om ratificering af Kyoto-protokollen i deres nationale parlamenter medhenblik på at opnå tærskelværdierne for Kyoto-protokollens ikrafttræden inden Rio+10-konferencen i sep-tember 2002;
3. henstiller til Kommissionen ved årets udgang at forelægge konkrete direktivforslag om den fleksible
mekanisme (ordning for handel med emissioner) for nedbringelse af drivhusgasemissioner og også om deteuropæiske program for klimaændringer, der indeholder sektorspecifikke foranstaltninger til nedbringelseaf disse emissioner, navnlig emissioner på transportområdet, som tiltager hurtigst; opfordrer Kommis-sionen til at overveje lovgivning om CO
2-grænser for alle former for kłretłjer;
4. opfordrer Kommissionen til at tilskynde alle medlemsstater til snarest muligt at vedtage egne natio-
nale planer for nedbringelse af drivhusgasemissioner; udtrykker tilfredshed med, at Bonn-aftalen undladerat bruge atomkraft til erhvervelse af emissionskreditter, og indebærer, at mindre projekter vedrłrendevedvarende energi hurtigt kan påbegyndes på grundlag af strłmlinede procedurer;
5. er overbevist om, at Bonn-konferencen ikke blot rummer et positivt budskab i kampen mod klima-
ændringer, men også er et meget positivt budskab for alle borgere, der er bekymrede over globaliseringen;
6. mener, at amerikanske erhvervskredses erklæringer i Bonn viser, at de er foruroliget over de langsig-
tede ulemper ved, at USA ikke er med i Kyoto-protokollen, især hvad angår rene teknologier og energi-effektivitet; konstaterer med interesse, at reaktionerne fra adskillige amerikanske videnskabsfolk og łko-nomer i aviser og fra amerikanske ngoer og borgere giver anledning til at håbe, at den amerikanskeregering måske ændrer holdning; foreslår, at COP-9 i 2003 afholdes i USA med international handel medCO
2-emissioner, der efter planen indledes i 2008, som et af hovedtemaerne;
7. stłtter afgłrelsen om at oprette en særlig fond til finansiering af foranstaltninger med henblik på at
hjælpe udviklingslande med at tilpasse sig klimaændringerne og udstyre dem med nye miljłvenlige tekno-logier; anser det som et hensigtsmæssigt fłrste skridt i retning af at tilgodese behovet for solidaritet mellemindustrilande og udviklingslande;
8. bifalder indfłrelsen af en klar mekanisme til kontrol og fremme af parternes overholdelse af deres
respektive emissionsmål; beklager dog aftalens mangler med hensyn til błder, men mener, at det »hånd-hævelsesorgan«, som skal afslłre tilfælde af eventuel manglende overholdelse, błr danne grundlag for etfremtidigt, effektivt og stærkere retligt instrument kombineret med passende sanktioner;
9. beklager uligevægten i Bonn-aftalen med hensyn til den betydning, der tillægges de forskellige instru-
menter for en strategi mod klimaændringer; henviser til sin beslutning af 26. oktober 2000 om et euro-pæisk klimaændringsprogram (
1), hvori det navnlig anfłres, at:
 dræn er videnskabeligt tvivlsomme og kun błr anvendes under overvågning og i begrænset omfang, der błr gælde en lignende begrænsning for anvendelsen af de fleksible mekanismer som f.eks. handel
med emissioner;
10. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage yderligere initiativer til udvikling af en
EU-strategi baseret på disse principper og mere generelt på Parlamentets henstillinger som omhandlet iovennævnte beslutning; opfordrer navnlig Kommissionen til snarest muligt at forelægge sin meddelelsebaseret på det europæiske klimaændringsprogram, herunder konkrete forslag til foranstaltninger inden foralle relevante sektorer;
(1) EFT C 197 af 12.7.2001, s. 397.C 72 E/322 DA 21.3.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 6. september 2001
11. henstiller til medlemsstaterne at fłlge Norges seneste eksempel og ikke anvende muligheden af
nationale dræn for at opfylde deres Kyoto-mål som fastsat i den endelige Bonn-aftale;
12. mener, at indfłrsel af »varm luft« til Den Europæiske Union skal głres betinget af anvendelse af
grłnne midler i Rusland og Ukraine, dvs. at alle de midler, der tilvejebringes ved salg af »varm luft«, skalbruges på projekter, der er til gavn for miljłet;
13. gentager, at Kyoto-processen kun er et grundlag for en yderligere indsats mod klimaændringerne;
opfordrer derfor de kontraherende parter og navnlig industrilandene til at vedtage yderligere ambitiłsereduktionsmål;
14. understreger, at samarbejdet med Parlamentet, Kommissionen og Rådet har været konstruktivt, og
håber, at konferencen i Marrakesh vil fremme dette samarbejde og Europa-Parlamentets rolle i denne
proces;
15. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Rådet, medlemsstaternes rege-
ringer og parlamenter samt sekretariatet for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer.
8. Bekæmpelse af computerrelateret kriminalitet
A5-0284/2001
Europa-Parlamentets beslutning om strategien til fremme af et sikrere informationssamfund: Hłj-
nelse af sikkerheden i informationsinfrastrukturerne og bekæmpelse af computerrelateret krimina-
litet (2001/2070(COS))
Europa-Parlamentet,
 der henviser til EU-traktatens artikel 39, stk. 3, der giver Parlamentet mulighed for at rette henstillinger
til Rådet,
 der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet »Et sikrere informations-
samfund: Hłjnelse af sikkerheden i informationsinfrastrukturerne og bekæmpelse af computerrelateretkriminalitet« (KOM(2000) 890),
 der henviser til sine tidligere beslutninger om informationsteknologi, herunder beslutningerne om
ophavsret og elektronisk handel,
 der henviser til de arbejder og resultater, som for nylig er blevet fremlagt på området af G8, OECD, De
Forenede Nationer og Europarådet samt af repræsentanter for erhvervslivet, retshåndhævende myndig-heder samt organer, der arbejder for beskyttelsen af privatlivets fred,
 der henviser til forretningsordenens artikel 107,
 der henviser til betænkning fra Udvalget om Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre
Anliggender og udtalelser fra Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked og Udvalget omIndustripolitik, Eksterne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi (A5-0284/2001),
A. der nærer bekymring over de retstvister, der kunne opstå i forbindelse med Rådets gennemfłrelse af
den europæiske konvention om cyberkriminalitet, medlemsstaternes lovgivning samt EF- og EU-lov-givningen,
B. der henviser til, at databeskyttelse i behłrigt omfang er en forudsætning for forbrugernes tillid og for
en pålidelig og uhindret informationsstrłm,21.3.2002 DA C 72 E/323 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 6. september 2001