DA    DA DA 
 
DA 1   DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 26.10.2009 
SEK(2009) 1405 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Resumé - Konsekvensanalyse  
 
Ledsagedokument til 
 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TI L EUROPA-PARLAM ENTET, RÅDET, 
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG 
REGIONSUDVALGET 
 
om bekæmpelse af hiv/aids i EU og EU's nabolande i perioden 2009-2013 
 
{KOM(2009) 569 endelig} 
{SEK(2009) 1403} {SEK(2009) 1404} 
 
DA 2   DA 1. P ROBLEMSTILLING  
På baggrund af de seneste resultater vedrørende hiv/aids, den foreløbi ge evaluering af handlingsplanen 
for 2006-2009 og høringen af de involverede parter  er der fremkommet følgende emner til fremtidig 
handling: 
1.1. De politiske forpligtelser er ikke opfyldt 
På trods af et vist fremskridt er en række politis ke forpligtelser ikke opfyldt. Det internationale 
samfund støtter stadig fælles aftalte mål og mål, der kan gennemføres (almen adgang til forebyggelse, 
behandling, pleje og støtte), men civilsamfundet er ikke systematisk involveret i politikudformningen, 
-gennemførelsen og -overvågningen i alle EU's medlemsstater og deres nabolande.  
1.2. Manglende data i EU's centraliserede overvågnings- og rapporteringssystem  
ECDC (Det Europæiske Center for Forebyggelse af  og Kontrol med Sygdomme) har gjort fremskridt 
med hensyn til overvågningen af hiv/aids. Men for at  opnå et komplet billede af epidemien, er det 
nødvendigt i forbindelse med overvågningen at have endnu mere komplette, sammenlignelige og 
kompatible data.  
1.3. Ufuldstændige forebyggelses- og behandlin gsaktiviteter og potentielt faldende 
sundhedsbudgetter 
Forebyggelsesstrategierne er stadig ikke tilstrækkelig t effektive. Der er fortsat mange mennesker, der 
lever med hiv/aids i Europa, og som endnu ikke er  blevet diagnosticeret. Rådgivning og frivillig 
testning er vigtige redskaber i forebyggelsen af hi v, men de er endnu ikke udbredt over hele Europa. 
Det samme gælder for adgangen til behandling, pleje og støtte. Politikudformningen skal være 
målrettet mod særligt udsatte grupper (f.eks. sti knarkomaner, mænd, som dyrker sex med mænd, og 
indvandrere fra områder med hyppig forekomst af hiv).  
Sygdommen har ændret sig fra en dødelig trussel til en  kronisk situation, og støtten varierer stadig 
meget i EU og EU's nabolande, ligesom den langt fra er almen1. Der er fortsat huller i vores viden.  
De findes inden for følgende områder: 
i) samfundsvidenskab og især adfærdsmæssige  aspekter i forbindelse med overførelsen 
af hiv  
ii) samfundsøkonomisk analyse af omkostni ngseffektiviteten i forbindelse med 
forebyggelse  
iii) udvikling og anvendelse af teknologier om nye former for forebyggelse  
iv) den tværnationale dimens ion i EU og EU's nabolande 
v) intensiveret biomedicinsk forskni ng inden for behandling og vaccine.  
1.4. Foruroligende tendenser i en række østeuropæiske lande  
Østeuropa (de baltiske lande, Uk raine, Republikken Moldova og Den Russiske Føderation) hører til én 
af de regioner i verden med en hiv-smitte, der spre der sig foruroligende hurtigt, ofte kombineret med 
andre sygdomme, som f.eks. (multires istent) tuberkulose eller hepatitis.  
                                                 
1 Udgifterne til antiretrovirale midler til behandling af  hiv og aids-relaterede symptomer kan være store, 
og udgifterne til de antiretrovirale midler er kun en del af udgifterne til den samlede behandling og 
opfølgning for personer med progressive sygdomme. 
 
DA 3   DA 2. B EGRUNDELSEN FOR EUROPÆISK HANDLING  
Det indgår i den overordnede s undheds- og socialpolitik at tage udfordringen i forbindelse med 
hiv/aids på EU-plan op og fokusere på forebyggel se og nye strategier, der er rettet mod hiv/aids-
smittede og særligt udsatte befolkningsgrupper,  for at begrænse smittespredningen i EU.  
2.1. Subsidiaritet 
EU-medlemsstaterne og deres nabolande har det prim ære ansvar for at beskytte og forbedre deres 
borgeres sundhed. EF-traktatens artikel 152 kræver , at der skal sikres et højt sundhedsbeskyttelses-
niveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af  alle Fællesskabets politikker og aktiviteter.  
2.2. Behovsundersøgelse 
Hiv/aids er en overførbar sygdom, som kræver en  samordnet indsats af de nationale regeringer. 
Tværnationale bevægelser påvirker  spredningen af hiv, men den frie  bevægelighed for personer er en 
central politisk grundsten i EU.  
Der lever i øjeblikket ca. 64 mio. migranter i EU fra ikke EU-lande. Selv om de kommer fra mange 
forskellige lande, står indvandrerne i EU for en ikke  ringe andel af de nye hiv-infektioner, som er 
heteroseksuelt overført. Denne gruppe er også i fa re for at blive socialt udstødt og har måske 
begrænset adgang til testning, forebygge lse, behandling, pleje og støtte.  
EU har brug for et harmoniseret overvågningssyst em til at klarlægge epidemiologiske tendenser og 
bistå medlemsstaterne med at træffe hensigtsmæss ige foranstaltninger på området for folkesundhed. 
EU har brug for en fælles forskningsdagsorden for at kunne udnytte "stordriftsfordele". Det er i EU's 
interesse at inddrage nabolandene i betragtning af de n hyppige forekomst af hiv/aids i nogle af disse 
lande.  
2.3. EU-merværdi  
Kommissionen bør fortsat spille en vigtig rolle me d hensyn til at samordne indsatsen med at bekæmpe 
hiv/aids i hele Europa. Hiv-infektionerne kan forebygges. Kommissionen råder over en stor viden og 
er et forum for debat og udveksling mellem medlem sstaterne med henblik på at fremme udvekslingen 
af idéer og tilgange. De enkelte  medlemsstater kan næppe oprethol de den form for tværnationalt 
samarbejde.  
EU vil kunne integrere hiv som en udfordring for folkesundheden i alle releva nte EU-politikker, især 
med hensyn til den frie bevægeli ghed for personer, menneskerettighe der, forskning og bekæmpelse af 
forskelsbehandling. Landene kan drage fordel, hvis de tilpasser deres egne politikker til europæisk god 
praksis.  
3. P OLITISKE MÅLSÆTNINGER  
Den generelle målsætning er at bidrage til fore byggelse og nedbringelse af de sygdomme hos 
mennesker, som stammer fra hiv-infektioner, im ødegå forhold, der kan indebære risiko for 
menneskers sundhed, som fastlagt i traktatens artikel  152, og forbedre livskvaliteten for de hiv/aids-
smittede eller de personer, der er mest udsatte for smitte.  
3.1. Specifikke målsætninger:  
a) at vedblive at være politisk førende  og opretholde de i nvolverede parters 
engagement  
b) at forbedre de epidemiologiske data for hiv/aids gennem overvågning c) at støtte EU-medlemsstaterne og de res nabolande med hensyn til at udvikle 
foranstaltninger i forbindelse med folkesundhed, der skal  
 
DA 4   DA – fokusere på nationale strategier for særligt udsatte befolkningsgrupper  
– forbedre levevilkårene for sårbare personer , der er særligt udsatte for at få hiv, 
og sikre almen adgang til forebyggelse, behandling, pleje og støtte  
– tilpasse nationale strategier, som skal im ødegå uløste udfordringer (underdiag-
nosticering, nye forebyggelsesmetode r, nye behandlingsmuligheder osv.)  
– sikre, at der er allokeret tilstrækkelig fi nansiering til hiv/aids på trods af den 
økonomiske krise  
d) at tackle hullerne i viden om behand ling, vaccine og udvikling af mikrobicider, 
forskning inden for folkesundhed, adfærdsvidenskab og samfundsøkonomisk analyse.  
4. P
OLITISKE LØSNINGSMODELLER  
For at opfylde ovennævnte målsætninger blev tre forskellige løsningsmodeller sammenlignet.  
4.1. Løsningsmodel 1: Nuværende situation - fortsat gennemførelse af den gældende 
handlingsplan og evaluering 
Det oprindelige udgangspunkt anvendt som løsningsm odel vil forlænge leve tiden for den nuværende 
handlingsplan og betyde den fort satte gennemførelse af de iga ngværende foranstaltninger. Det 
betyder, at den politiske støtte fra EU oprethold es, hvilket giver Kommissionen og de involverede 
parter mulighed for at færdiggøre igangværende aktiv iteter og fortsætte vellykkede aktiviteter. Der vil 
kunne indføres indikatorer til overvågning af resultate rne som led i en omfattende evaluering af den 
gældende handlingsplan. Overvågning og forskning vil fortsætte ud fra de gældende prioriteringer og 
værktøjer.  
4.2. Løsningsmodel 2: Ingen EU-politik ell er handlingsplan vedrørende hiv/aids  
Kommissionen vælger ikke at tage et nyt politisk in itiativ i relation til hiv/aids. Kommissionen vil i så 
fald fokusere på gældende finansieringsaktiviteter/ -programmer, som f.eks.  forskningsprogrammerne, 
sundhedsprogrammet, Den Europæis ke Socialfond, Det Europæiske  Naboskabs- og Partnerskabs-
instrument (ENPI), eksterne hiv-politikker og tekni sk støtte gennem specialiserede agenturer, som 
f.eks. ECDC og EONN (Det Europæiske Overvågn ingscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug). 
Men uden en ny EU-handlingsplan for hiv/aids ka n de hiv-relaterede udgifter omfordeles. ECDC-
overvågning vil fortsætte uden tilpasning til nye og fælles politiske behov.  
4.3. Løsningsmodel 3: Nuværende situation - plus en ny kommissionspolitik og -
handlingsplan  
Kommissionen sikrer ny politisk kraft for at bevare hiv/aids på den politiske dagsorden. Den fastsætter 
dermed de vigtigste politiske prioriteringer i forb indelse med kampen mod hiv/aids i Europa. Med en 
ny kommissionspolitik vil man kunne udstikke de st ore linjer for en handlingsplan, og Kommissionens 
tjenestegrene og de involverede parter, som møde s i forbindelse med tænketanken og civilsamfunds-
forummet, vil kunne finpudse en operationel handlingsplan med indikatorer, der skal måle fremskridtet. Denne løsningsmode l vil svare til de nye tendenser  og udfordringer, der er udpeget 
(forebyggelse, prioriterede regione r og grupper). EU's og de involvere de parters aktiviteter vil tage 
udgangspunkt i den første EU-handlingsplan 2006-2009 og tilp asse fokus til de relevante områder, 
som f.eks. forebyggelse, behandling og forskning.
 
 
DA 5   DA 4.4. Løsningsmodel 4: Kasserede løsningsmodeller 
Lovgivning:  Hiv/aids er et sundhedsmæssigt og socialt problem med en betydelig politisk dimension, 
men der er intet grundlag i traktaten for et særdir ektiv eller en særforordning om hiv. EU-medlems-
staterne og deres nabolande udarbejder deres egne  nationale planer og programmer; men nationale 
tilgange har stor fordel af udve kslingen af bedste praksis, erfa ringer og dokumenterede løsninger.  
Kampagne:  En europæisk kampagne om hiv vil ikke kunne tage højde for alle situationer og 
kulturelle særpræg over hele Europa . Den vil ikke kunne rumme alle udsatte befolkningsgrupper og vil 
derfor ikke være omkostningseffektiv.  
5. K ONSEKVENSANALYSE  
5.1. Løsningsmodel 1: Nuværende situation – fortsat gennemførelse af den gældende 
handlingsplan og evaluering  
Økonomiske virkninger 
De direkte omkostninger for EU  vil formodentlig være de samme som for den foregående periode 
(2006-2009). Den evaluering , der er indeholdt i denne løsningsm odel, vil kunne måle virkningen af 
EU's og medlemsstatern es nationale indsats over for epidemien.  
Med denne løsningsmodel udvises der k ontinuitet, og der tilskyndes til fo rtsat høje investeringer, som 
foretages af flere involverede parter . 
Udgifterne til de aktiviteter, der finansieres gennem de nationale budgetter , vil formodentlig 
forblive stabile sammenlignet med 2006-2009. Ingen af aktiviteterne i handlingsplanen vil være 
bindende for nogen af parterne.  
En fælles aktionsplan, som har stærk politisk opbakni ng, effektiv udveksling af bedste praksis og en 
omfattende viden vil bidrage til at formindske ine ffektivitet og overlapning af bestræbelserne og vil 
kunne støtte planlægningen på nationalt plan.  
Imidlertid forventes de nationale udgifter til sundhed i en økonomisk krisetid  at blive beskåret især 
på kort og mellemlangt sigt. Der er risiko for, at  de hiv/aids-relaterede udgifter vil følge denne 
tendens. Der forventes ingen yderligere omkostn inger for medlemsstaterne i forbindelse med 
rapportering, da ECDC-overvågni ngen finansieres via EU-budgettet.  
Sociale virkninger  
Denne løsningsmodel bør forbedre adgangen til forebyggelse,  behandling og pleje og samtidig have en 
positiv social virkning. Effektive forebyggelsesprogrammer bidrager til yderligere at nedbringe 
overførselen af hiv . Forebyggelse, tidligere diagnose og behandling kan standse eller forsinke 
sygdommens fremmarch og bevare de sygdomsramte i en arbejdssituation , hvilket kan forbedre 
de hiv/aids-smittedes livskvalitet . 
ECDC-overvågningen  vil ikke kunne imødegå nye udfordri nger og databehov uden en ny EU-politik.  
5.2. Løsningsmodel 2: Ingen EU-politik ell er handlingsplan vedrørende hiv/aids  
Økonomiske virkninger 
De direkte omkostninger for EU  vil formodentlig falde, men ikke meget. Politisk og finansiel støtte 
kan være mindre effektiv som følge af mangle nde politisk vejledning med hensyn til at fastsætte 
 
DA 6   DA prioriteringer. Manglende politisk motivation fo r EU-samarbejde om hiv/aids kan påvirke 
programmernes årlige prioriteringer og fremme andre prio riteringer, der ikke har med hiv/aids at gøre, 
og som støttes af en EU-politik. Med 2,7 mio. nye hi v-infektioner pr. år på verdensplan og behovet for 
en vaccine eller en helbredelse fore kommer dette vanskeligt at forsvare.  
Hvis der er mindre fokus på hiv/aids som en prio ritering, vil det også have alvorlige virkninger på 
mange forskellige involverede parter , der er inddraget i forskning, tjenesteydelser, uddannelse og 
støtteaktiviter.  I en økonomisk krise vil det manglende  politiske engagement på EU-plan ikke nødven-
digvis blive kompenseret  gennem bilateralt eller multilateralt samarbejde uden EU's deltagelse.  
Den væsentligste ulempe er det politiske budskab, som dette sender. Programmer til forebyggelse  af 
hiv/aids er især sårbare over for nedskæringer i sundhedsbudgettet. Mindre forebyggelse vil kunne øge 
sundhedsomkostningerne  og betyde flere infektioner og højere behandlingsomkostninger såvel som 
sociale, økonomiske og arbejdsmarkedsmæssige vi rkninger. Der forventes ingen yderligere om-
kostninger for medlemsstaterne i forbindelse med rapportering og overvågning .  
Sociale virkninger  
Denne mulighed indebærer den risiko, at uden politis k støtte fra Kommissionen kan hiv/aids forsvinde 
ud af billedet i forbindelse med en  række finansieringsmekanismer. 
Det er vanskeligt at sige, hvilke yderligere foransta ltninger medlemsstaterne og de involverede parter 
vil træffe uden politisk vejledning. Man kan formode, at internationalt aftalte mål  ikke vil blive nået 
i alle europæiske lande. Det ka n føre til negative sociale virkninger og en stigning i antallet af 
hiv/aids-smittede.  
Der vil være mindre potentiale til at give ngo'erne beføjelser , som beskytter sårbare grupper i EU og i 
EU's nabolande.  
Denne model er måske ikke tilstrækkelig effektiv til at opretholde samarbejdet i Europa, især med 
hensyn til at lede denne fora nstaltning hen i retning af nye udfordringer  eller behandle sociale 
spørgsmål . Som i tilfælde med løsningsmodel 1 vil ECDC-overvågningen  ikke omfatte nye 
udfordringer og databehov.  
5.3. Løsningsmodel 3: Nuværende situation - plus en ny kommissionspolitik og -
handlingsplan  
Økonomiske virkninger 
I forbindelse med denne løsningsmodel vil opgaverne med hensyn til at gennemføre den nye 
handlingsplan blive fordelt bla ndt alle involverede parter.  
De direkte omkostninger for EU  vil formodentlig være de samme som for den foregående periode 
(2006-2009). Med politisk støtte og øget fokus på nye udfordringer og tendenser kan virkningerne 
forbedres, og ressourcerne kan omfordeles i retning af mere effektive foranstaltninger. Den planlagte 
evaluering  vil medvirke til at måle virkningen af EU's og medlemsstaternes nationale indsats over for 
epidemien. Med denne model opretholdes hiv/aids so m en prioritering på EU-plan, hvilket fremhæver 
kontinuiteten og udgør et incitament for mange forskellige involverede parter , der er inddraget i 
forskning, tjenesteydelser, uddannelse osv.  
I forbindelse med denne løsningsmodel vil udgifterne til de aktiviteter, der finansieres gennem de 
nationale budgetter , formodentlig forblive stabile sammenlignet med 2006-2009. Ingen af 
aktiviteterne vil være bindende for nogen af parter ne. Hvis man fokuserer på nye prioriteringer, kan 
det imidlertid føre til en omfordeling af de nationale ressourcer  mod nye forebyggende metoder, 
 
DA 7   DA mere målretning mod de mest udsatte grupper og et  tættere østvendt tværnationalt samarbejde, der 
fører til mere omkostningseffektive foranstaltninger.  
Den økonomiske krise vil kunne påvirke hiv/aids-relateret hjælp og udgøre en trussel mod forebyg-
gelses programmerne med potentielle sundhedsmæssige ne dskæringer. Løsningsmodel 3 vil være et 
incitament for EU-medlemsstaterne og deres nabola nde til at opretholde de offentlige udgifter, som er 
målrettet mod de mest udsatte be folkningsgrupper, og allokere r essourcer til de mest omkostnings-
effektive sundhedsforanstaltninger.  
Forbedret rapportering og overvågning  kan medføre yderligere omkostn inger for de meget få lande, 
der ikke allerede indsender tils trækkelige data til ECDC. For andr e lande betyder dette ikke en 
yderligere byrde. De vil drage fordel af bedre pl anlægning baseret på bedre data – det er normalt 
omkostningseffektivt.  
Sociale virkninger  
En kommissionsmeddelelse og -handlingsplan vil fremhæve kontinuiteten  og den politiske vilje  til at 
opfylde de gældende internationale forpligtelser . Den vil fastlægge præcise mål og kan medføre 
bedre ressourceallokering og mere effektiv infrastruktur  på nationalt plan.  
Løsningsmodel 3 bør have en positiv virkning på civilsamfundet, de hiv/aids-smittede og 
erhvervslivet . Gennem en stærkere politisk ledelse og civ ilsamfundets engagement bør det forbedre 
levevilkårene for alle personer, der er påvirket af sygdommen.  
Denne løsningsmodel vil:  
- støtte bestræbelserne på at behandle de sociale spørgsmål  i forbindelse med hiv/aids med hensyn til 
stigmatisering, forskelsbehandling og mangle nde overholdelse af menneskerettighederne  
- give civilsamfundet beføjelser, hvilket er nødvend igt i forbindelse med bekæmpelsen af hiv/aids  
- overvåge epidemiens omfang og de dermed forbund ne sygdomme, som f.eks. tuberkulose, hepatitis 
og seksuelt overførte sygdomme på nationalt og tværnationalt plan  
- forbedre reaktionen på epidemien  
- føre eksperter sammen med det formål at udt ænke reaktioner på fremtidige udfordringer.  
Forbedret overvågning og tilsyn på  europæisk plan, oftest gennem ECDC og andre specialiserede og 
normgivende organer, vil styrke grundlaget fo r effektive og bæredygtige foranstaltninger på 
folkesundhedsområdet.  
 
DA 8   DA Følgende tabel sammenfatter virkningen af de tr e løsningsmodeller på de specifikke målsætninger.  
Specifikke målsætninger Løsnings-
model 1 Løsningsmodel 
2 Løsningsmodel 3 
Politisk ledelse og vejledning i retning af fælles aftalte mål + - ++ 
Styrkelse af overvågning og epidemiologi for at støtte den 
valgte politik  + + ++ 
Øge EU-medlemsstaternes og nabolandenes fokus på særlige 
risikogrupper + - ++ 
Tilskynde EU-medlemsstaterne og deres nabolande til at for-
bedre levevilkårene for de personer, der er særligt udsatte for 
hiv, og sikre en almen adgang til pleje og behandling af høj 
kvalitet  + - ++ 
Tilskynde EU-medlemsstaterne og deres nabolande til at 
vedtage hiv/aids-strategier i forbindelse med nye udfordringer og/eller udfordringer, som der endnu ikke er fundet en løsning 
på.  + - ++ 
Tilskynde EU-medlemsstaterne og deres nabolande til at 
beskytte offentlig og privat finansiering til bekæmpelse af hiv/aids på trods af den økonomiske krise + - ++ 
Udfylde huller i forbindelse med forskning ved at integrere 
ressourcer og aktiviteter. + + ++ 
Omkostninger i forbindelse med specifikke målsætninger Alle tal er tilnærmelsesvise  
Budgetindvirkning for EU 
Sundhedsprogram    
20 mio. 
EUR   
20 mio. EUR 
eller mindre, 
omfordeling af 
hiv-finansiering til andre sund-
hedspolitikker   
20 mio. EUR, 
omfordeling til 
handlingsplanens 
nye prioriterede områder  
Forskningsrammeprogram 100 mio. 
EUR   10 mio. EUR 
eller mindre 
omfordeling af 
hiv-finansiering  100 mio. EUR, 
omfordeling til 
nye prioriterede 
områder  
ECDC (overvågning og tilsyn) 4,4 mio. 
EUR  
 4,4 mio. EUR  
 4,4 mio. EUR, 
omfordeling til 
nye prioriterede 
områder  
Budgetindvirkninger for medlemsstaterne:  
Omkostninger til sundheds- og forskningsbudgetter  
  
- 
Stabile 
 
  
- 
Risici for bud-
getnedskærin-
ger som følge af den økono- 
- 
Stabile 
Omfordeling til 
nye prioriterede områder  
 
DA 9   DA Omkostninger ved rapportering (overvågning)  
Ingen yder-
ligere admi-nistrativ 
byrde for 
EU-med-lemsstaterne miske krise 
 
Ingen yder-ligere admini-
strativ byrde for 
EU-medlems-staterne  
Administrative 
omkostninger som følge af nye 
data-
rapporteringskrav 
 
Ud fra den udførte konsekvensanalyse vil løsningsmodel nr. 3, en ny kommissionspolitik og –
handlingsplan, have den største virkning og dermed være den foretrukne løsningsmodel. 
6. T ILSYN OG EVALUERING  
Resultaterne kan gøres til genstand for en unders øgelse, og Kommissionen vil kunne offentliggøre 
tilsynsrapporter inden udgangen af 2012. Regelmæssigt  tilsyn vil være en tilskyndelse for alle de 
involverede parter til hurtigt at udveksle deres resultater. God praksis og muligheder for samarbejde 
bliver således mere tilgængelige for alle parter.