Udtalelse om Kommissionens forslag til Raadets direktiv om oprettelse af et europaeisk udvalg eller fastlaeggelse af en procedure med henblik paa information og konsultation af arbejdstagerne i virksomheder og koncerner, som opfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlemsstater (1) (94/C 295/12)

Raadet for Den Europaeiske Union besluttede den 2. maj 1994 under henvisning til EF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det oekonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det ovennaevnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU`s Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspoergsmaal, som udpegede Ursula Engelen-Kefer til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. maj 1994.

Det oekonomiske og sociale Udvalg vedtog paa sin 316. plenarforsamling af 1. og 2. juni 1994, moedet den 1. juni 1994, med 93 stemmer for, 50 imod og 12 hverken for eller imod (navneopraab) foelgende udtalelse.

1. Generelle bemaerkninger

1.1. Det oekonomiske og sociale Udvalg konstaterer med tilfredshed, at Europa-Kommissionen paa ny har fremsat et »Forslag til Raadets direktiv om oprettelse af et europaeisk udvalg eller fastlaeggelse af en procedure med henblik paa information og konsultation af arbejdstagerne i virksomheder og koncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlemsstater«. Kommissionen foelger saaledes OESU`s forslag om, at der boer vedtages et direktiv, som fastlaegger bindende regler for oprettelse af Europaeiske Raadgivende Udvalg af arbejdstagerrepraesentanter, der skal samarbejde med koncern/virksomhedsledelsen (OESU`s initiativudtalelse af 18. oktober 1989, side 11) (2). OESU beklager imidlertid, at der trods adskillige samtaler mellem EFS, UNICE og CEEP ikke har kunnet opnaas enighed om at optage forhandlinger i henhold til artikel 4 i protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken.

1.1.1. I betragtning af den staerke stigning i virksomhedskoncentrationerne i Faellesskabet (3) (af de 1 000 stoerste industrivirksomheder i Faellesskabet var 197 i perioden 1988/89 involveret i sammenslutninger paa faellesskabsplan - mod kun 29 i 1983/84) haster det staerkt med at faa vedtaget dette direktiv. OESU anser det for tvingende noedvendigt for videreudviklingen af den sociale dimension, at der oprettes et europaeisk udvalg eller fastlaegges en procedure med henblik paa information og hoering af arbejdstagerne i virksomheder og koncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlemsstater (4).

1.2. OESU er enig i den betragtning, at aftaler mellem parterne er saerdeles vigtige. Dermed kan det sikres, at der tages tilstraekkeligt hensyn til de forskellige forhold i de enkelte medlemslande. For at daekke de tilfaelde, hvor der ikke indgaas aftaler, finder OESU det imidlertid noedvendigt, at der i direktivet fastsaettes subsidiaere minimumsforskrifter vedroerende tvaernational information og hoering af arbejdstagerne. Direktivet maa absolut indeholde saadanne bestemmelser.

1.3. OESU er overbevist om, at det foreslaaede direktiv i princippet vil kunne fremme den oekonomiske og produktionstekniske integrationsproces med henblik paa at styrke medlemslandenes virksomheder, idet det gennem information og konsultation af arbejdstagerne om den paagaeldende virksomheds udvikling inddrager dem i integrationsprocessen.

1.4. OESU opfordrer derfor ogsaa Kommissionen til at udarbejde forslag, der kan sikre, at arbejdstagernes repraesentanter uddannes til at kunne varetage deres funktioner i organerne i virksomheder og koncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlemsstater.

1.5. Oprettelsen af et europaeisk udvalg og dettes aktiviteter maa paa ingen maade indskraenke de rettigheder og befoejelser, som den nationale lovgivning giver arbejdstagerrepraesentanterne i en filial eller et datterselskab af en virksomhed eller koncern i et medlemsland.

1.5.1. Der maa isaer ingen mulighed vaere for, at konsultation og informering af det europaeiske udvalg eller organ kan hindre arbejdstagerrepraesentanterne i at paaberaabe sig de i den nationale lovgivning forankrede rettigheder og befoejelser i forbindelse med en filials eller et datterselskabs anliggender.

2. Saerlige bemaerkninger

2.1. OESU stoetter direktivforslaget med forbehold af nedenstaaende bemaerkninger:

2.2. Direktivforslagets titel

I det oprindelige udkast af 16. september 1991 gik Kommissionens forslag ud paa, at der skulle oprettes europaeiske bedriftsraad. Dette saerdeles anvendelige begreb blev i den aendrede version af 8. februar 1994 erstattet af informations- og hoeringsorganer.

Selv om den formulering, der anvendes nu, nemlig »oprettelse af et europaeisk udvalg«, ikke er en tilbagevenden til det oprindelige begreb, er den dog at foretraekke frem for den tidligere. Kommissionen synes dermed at have fundet et brugbart kompromis.

OESU hilser derfor denne aendring velkommen og understreger, at den har gjort teksten betydeligt mere laeselig og forstaaelig.

2.3. Artikel 1

Direktivet har til formaal at forbedre informationen og konsultationen af arbejdstagerne i virksomheder og koncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlemslande (artikel 1, stk. 1). Direktivet er dermed et skridt i den rigtige retning, selv om det kun delvis opfylder den maalsaetning, der er beskrevet i artikel 17 i Faellesskabspagten om arbejdstagernes grundlaeggende arbejdsmarkedsmaessige og sociale rettigheder. Ifoelge denne maalsaetning skal arbejdstagerne ikke kun informeres og konsulteres, men ogsaa have medindflydelse.

2.4. Artikel 2

OESU stoetter den loesning, som gaar ud paa, at direktivet finder anvendelse, naar virksomheden eller koncernen, der omfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlemslande, beskaeftiger mindst 1 000 personer i medlemslandene. OESU stoetter ligeledes den anden betingelse, som gaar ud paa, at en anden af koncernens virksomheder skal beskaeftige mindst 100 ansatte i et andet medlemsland. Dette er en fornuftig ordning, bl.a. for servicevirksomheder med adskillige filialer. OESU oensker dog undersoegt, om arbejdstagerne i Storbritannien ogsaa kan omfattes, eller om antallet kan reduceres til 500 personer.

Herudover foreslaar OESU, at det efter en passende periode paa f.eks. to aar undersoeges, om ovennaevnte taerskler stadig er hensigtsmaessige.

OESU hilser med tilfredshed, at taersklerne ifoelge stk. 2 baseres paa det gennemsnitlige antal ansatte i de to foregaaende aar.

Af ligebehandlingshensyn anser OESU det for noedvendigt, at det i direktivet anvendte begreb »ansatte« defineres for at undgaa skaevheder som foelge af forskellig retspraksis i medlemslandene. Efter OESU`s opfattelse kan der tages udgangspunkt i de tre direktivforslag fra juni 1990 om tilnaermelse af medlemsstaternes retsbestemmelser om arbejdsvilkaarene i forbindelse med visse (atypiske) ansaettelsesforhold [dok. KOM(90) 228 - SYN 280 - SYN 281].

OESU bifalder, at direktivet ifoelge stk. 2 nu i princippet ogsaa finder anvendelse paa besaetninger paa soegaaende skibe.

2.5. Artikel 4

OESU tilslutter sig bestemmelsen i art. 4, stk. 2, som gaar ud paa, at repraesentanten for den centrale ledelse i et af medlemslandene har ansvaret for at skabe vilkaarene for oprettelse af et europaeisk udvalg og indfoerelse af en informations- og konsultationsprocedure, hvis den centrale ledelse ikke er beliggende i et medlemsland. Dette ansvar kan ogsaa ligge hos den virksomhed, som har det stoerste antal beskaeftigede i et medlemsland.

2.6. Artikel 5

OESU tilslutter sig, at den oprindeligt fastsatte taerskel paa 500 ansatte i mindst to medlemslande er saenket til 100. Imidlertid kan man stadig fremsaette den kritik, at det i udkastet af 6. oktober 1993 var tilstraekkeligt, at initiativet til oprettelse af det saerlige forhandlingsorgan kom fra arbejdstagerrepraesentanter i ét medlemsland. Foer det saerlige forhandlingsorgan kan oprettes, er det med det nye forslag derimod noedvendigt, at der finder graenseoverskridende kommunikation sted mellem arbejdstagere eller arbejdstagerrepraesentanter. Den praktiske gennemfoerelse vil vise, om dette er en hindring, som ikke kan retfaerdiggoeres.

OESU hilser med tilfredshed, at medlemslandene nu ifoelge artikel 5, stk. 2 a), skal fastsaette bestemmelser om, at arbejdstagerne i virksomheder, i hvilke der af aarsager, der ikke skyldes arbejdstagerne, ikke findes arbejdstagerrepraesentanter, har ret til selv at udpege medlemmer til det saerlige forhandlingsorgan.

OESU er tilfreds med den nye formulering i stk. 3 vedroerende det saerlige forhandlingsorgans opgave. Den er klarere og mere hensigtsmaessig.

OESU er overrasket over, at forhandlingsorganet nu i henhold til artikel 5, stk. 5, med kun 66 % af stemmerne, mod foer 75 %, kan beslutte ikke at indlede forhandlinger. Der er ikke givet fyldestgoerende begrundelse herfor. OESU opfordrer til, at man undersoeger, om ikke et krav om et flertal paa 75 % af stemmerne ville vaere mere passende.

2.7. Artikel 6

OESU konstaterer, at Kommissionen med sit forslag prioriterer frivillighedsprincippet hoejest. Det frygter ogsaa, at der vil vaere betydelig usikkerhed, hvis der i henhold til artikel 6, stk. 3, vaelges en informations- og konsultationsprocedure i stedet for et europaeisk udvalg.

Efter OESU`s opfattelse er denne variant ikke noget ligevaerdigt alternativ til et tvaernationalt udvalg af arbejdstagere. Det opfylder efter OESU`s mening ikke det maal, der maa straebes efter, nemlig at strukturerne for information og konsultation af arbejdstagerne skal svare til strukturerne i de virksomheder og koncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder i flere medlemslande.

OESU frygter, at en informations- og konsultationsprocedure uden oprettelse af et europaeisk udvalg, alt efter procedurens udformning, i betydelig grad vil vanskeliggoere samarbejdet mellem arbejdstagernes repraesentationsorganer paa europaeisk plan, fordi den personlige kontakt mellem bedriftsraadene i medlemslandene og mellem disse og den centrale ledelse vil blive for begraenset. En saadan kontakt er imidlertid en forudsaetning for et effektivt og vellykket arbejde. Dette gaelder isaer, hvis proceduren f.eks. i alt vaesentligt er begraenset til skriftlig information.

OESU er imidlertid klar over, at det i sidste ende er frivilligt, om man vil give afkald paa oprettelse af et europaeisk udvalg til fordel for fastsaettelse af en procedure. Arbejdstagerrepraesentanterne kan ikke tvinges hertil. En endelig vurdering vil derfor afhaenge staerkt af de erfaringer, der bliver gjort i fremtiden.

2.8. Artikel 7

Artikel 7, stk. 1, fastsaetter et tidsrum paa to aar til forhandlingsfasen. I tidligere tekster har dette tidsrum vaeret fastsat til et aar.

OESU mener, at det maa vaere muligt at afslutte forhandlingerne inden for et aar.

2.9. Artikel 8

Selv om omfanget af tavshedspligten fastsaettes af medlemslandene, forekommer den i artikel 8, stk. 1, beskrevne tavshedspligt OESU at vaere lidt for omfattende. Det kan nemlig ikke udelukkes, at medlemslandene bestemmer, at materiale, der egentlig ikke er fortroligt, goeres fortroligt. Det boer derfor kunne bevises, at der vitterlig er tale om »bedrifts- eller forretningshemmeligheder«.

Bestemmelsen bliver ikke mindre kritisabel af, at der i henhold til artikel 11, stk. 4, gives retlige klagemuligheder i saadanne tilfaelde. Det maa frygtes, at afgoerelsen i tilfaelde af strid - saerlig hvor de retlige muligheder soeges udtoemt - foerst foreligger, naar sagen forlaengst er foraeldet, saa at det normalt kun vil vaere af interesse at fortsaette proceduren, hvor der er risiko for gentagelse.

OESU er tilfreds med, at artikel 8, stk. 3, i udkastet af 6. oktober 1993 er udgaaet. Dette stykke indeholdt uhensigtsmaessige bestemmelser om undtagelser for virksomheder med ideologisk o.lign. sigte.

2.10. Artikel 13

OESU konstaterer, at enhver bestaaende aftale i henhold til artikel 13, stk. 1, gaar forud for direktivet, uanset kvaliteten af en saadan aftales bestemmelser om ret til information og konsultation.

I betragtning af, at alle bestaaende aftaler er tidsbegraensede, og at der derfor efter aftalernes udloeb maa gennemfoeres nye forhandlinger i direktivets aand, forekommer en saadan behandling af de virksomheder, som allerede har indgaaet frivillige aftaler, at vaere paa sin plads.

Bryssel, den 1. juni 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det OEkonomiske og sociale Udvalg

(1) EFT nr. C 135 af 18. 5. 1994, s. 8.

(2) EFT nr. C 329 af 30. 12. 1989, s. 40, punkt 6.5.

(3) Kommissionens 19. beretning om konkurrencepolitikken 1990.

(4) Se ogsaa OESU`s udtalelse om Tredje beretning om gennemfoerelsen af Faellesskabspagten om Arbejdstagernes Grundlaeggende Arbejdsmarkedsmaessige og Sociale Rettigheder - dok. OESU 754/94.

BILAG I til Det oekonomiske og sociale Udvalgs udtalelse

Foelgende tilstedevaerende eller repraesenterede medlemmer stemte for udtalelsen:

ABEJON RESA, AMATO, ATAIDE FERREIRA, W.A. ATTLEY, BAEZA, BARBAGLI, BASTIAN, BLESER, BOISSEREE, BONVICINI, BORDES-PAGES, BOTTAZZI, BRIESCH, VAN DEN BURG, VASCO CAL, CARROLL, CASSINA, CEBALLO HERRERO, CHEVALIER, CHRISTIE, COLOMBO, DECAILLON, VON DER DECKEN, D`ELIA, DIAPOULIS, VAN DIJK, DRAIJER, DRILLEAUD, DUNKEL, ELSTNER, ENGELEN-KEFER, ETTY, EULEN, FERNANDEZ, FLUM, FRANDI, FREEMAN, GEUENICH, GOMEZ MARTINEZ, GREDAL, GROBEN, HAGEN, HILKENS, JANSSEN, JASCHICK, JENKINS, KARGAARD, DE KNEGT, KORYFIDIS, LACA MARTIN, LANDABURU DE SILVA, LAPPAS, LAUR, LIVERANI, LYNCH, LYONS, MADDOCKS, MANTOVANI, MARGALEF MASIA, MASUCCI, MERCIER, MOLINA VALLEJO, MORIZE, MORRIS, MUELLER R., MUÑIZ GUARDADO, NIELSEN BENT, NIELSEN PREBEN, NIERHAUS, DE PAUL DE BARCHIFONTAINE, PAVLOPOULOS, PELLARINI, PELLETIER CH., PETROPOULOS, QUEVEDO ROJO, REA, SAITIS, SALMON, SANDERSON, SANTILLAN CABEZA, SCHMITZ, VON SCHWERIN, SCULLY, SEQUEIRA, SILVA, SMITH, SPEIRS, SPYROUDIS, STOKKERS, THEONAS, TIXIER, VANDERMEEREN, ZUFIAUR NARVAIZA.

Foelgende tilstedevaerende eller repraesenterede medlemmer stemte imod udtalelsen:

ARENA, ASPINALL, BEALE, BELL, BELTRAMI, BERNABEI, BLACK, BREDIMA-SAVOPOULOU, BROOKES, CAVALEIRO BRANDÃO, CONNELLAN, CUNHA, DONCK, DOUVIS, FRERICHS, GAFO FERNANDEZ, GARDNER, GAUTIER, GHIGONIS, GIACOMELLI, GIESECKE, GREEN, GUILLAUME, KAARIS, KAFKA, KAZAZIS, LINSSEN, LITTLE, LOEW, McGARRY, MOBBS, MORELAND, NOORDWAL, PANERO FLOREZ, PARDON, PEARSON, PELLETIER R., PERRIN-PELLETIER, PRICOLO, PROUMENS, RODRIGUEZ DE AZERO Y DEL HOYO, ROMOLI, SALA, SAUWENS, SCHADE-POULSEN, SEGUY, SOLARI, STECHER NAVARRA, TESORO OLIVER, WHITWORTH.

Foelgende tilstedevaerende eller repraesenterede medlemmer stemte hverken for eller imod:

BAGLIANO, DAME JOCELYN BARROW, BENTO GONÇALVES, GIRON, KIELMAN, KIENLE, MEYER-HORN, MULLER E., PASQUALI, PETERSEN, RAMAEKERS, WICK.

BILAG II til Det oekonomiske og sociale Udvalgs udtalelse

Foelgende modudtalelse blev forkastet, idet 49 medlemmer stemte for, 93 imod og 14 hverken for eller imod (navneopraab):

Hele udtalelsen erstattes af foelgende:

»1. Generelle principper

1.1. OESU stoetter fuldt ud procedurerne for effektiv kommunikation og konsultation mellem ledelsen og de ansatte.

1.2. Behovet for saadanne procedurer er saerlig udtalt i multinationale virksomheder med bedrifter i to eller flere medlemslande, hvor det er vigtigt, at den centrale ledelse inddrages.

1.3. Der boer indgaas frivillig aftale herom mellem ledelsen og de ansatte, skoent det anerkendes, at der i mangel af en saadan aftale ved lov boer indfoeres mindstekrav vedroerende hyppigheden og indholdet af en saadan kommunikation og konsultation (dog ikke vedroerende rammerne herfor).

1.4. Ordningerne i en given virksomhed boer have en saadan form, at de specifikt imoedekommer virksomhedens specielle behov og omstaendigheder under hensyntagen til dens historie, traditioner og forretningspraksis og under hensyntagen til samme faktorer i de medlemslande, hvor dens afdelinger er placeret.

1.5. OESU beklager, at arbejdsmarkedets parter ikke kunne naa til enighed om dette spoergsmaal - det foerste der kom ind under bestemmelserne i Maastricht-Traktatens socialprotokol. Det mener imidlertid, at forslaget til Raadets direktiv herom virkede hindrende for gennemfoerelsen af objektive forhandlinger.

2. Generelle bemaerkninger

2.1. Skoent Kommissionens forslag er en forbedring i forhold til tidligere versioner (navnlig det forslag, som OESU behandlede i 1991), er det uacceptabelt og vil naeppe vaere effektivt, da det soeger at gennemfoere en enkelt stereotyp loesning, hvor andet ikke specifikt er aftalt mellem parterne.

2.2. Et direktivforslag om dette spoergsmaal boer indeholde foelgende bestemmelser:

- Multinationale virksomheder (jf. definitionen) boer oprette effektive kommunikations- og konsultationsprocedurer.

- Den centrale ledelse boer indlede saadanne procedurer og vedvarende inddrages i dem.

- Procedurerne boer udvikles og aftales via eksisterende kanaler. I mangel heraf kan der vedtages en procedure, der kan tjene som model for et europaeisk forhandlingsorgan.

- Som mindstekrav boer procedurerne indeholde bestemmelser om

aarlig information og konsultation vedroerende virksomhedens situation;

specifik information og konsultation under noeje definerede forhold, herunder flytning, lukning af afdelinger og virksomheder og kollektive afskedigelser.

- I mangel af aftalte procedurer for en saadan kommunikation og konsultation, boer definitionen af arbejdsgivernes pligter vaere parallel med definitionen i Raadets direktiv 75/129/EOEF som aendret ved direktiv 92/56/EOEF.

3. Saerlige bemaerkninger

3.1. OESU mener, at direktivforslaget skal omarbejdes radikalt for at leve op til de generelle principper, der er beskrevet ovenfor. Uden konsekvenser for disse overordnede krav foelger herunder en raekke detailbemaerkninger til forslaget, som det foreligger.

3.2. Artikel 2, litra d), boer aendres til foelgende »``repraesentanter for arbejdstagerne``: arbejdstagere, som behoerigt er valgt til at optraede som repraesentanter for arbejdstagerne i henhold til national lovgivning og/eller praksis«.

3.3. Artikel 5 boer aendres, saa der aabnes mulighed for, at informations- og hoeringsmekanismerne fastlaegges ved hjaelp af passende alternative metoder, f.eks. eksisterende organer til repraesentation af arbejdstagerne eller konsultationer mellem ledelsen og arbejdstagerne paa alle relevante niveauer, stemmende med national lovgivning og praksis.

3.4. I artikel 5, stk. 4, boer det bestemmes, at arbejdstagerne og deres repraesentanter kan soege ekspertraad, men at saadanne eksperter kun boer have raadgivende funktion og ikke boer have ret til selv at deltage i dialogen til fastlaeggelse af informations- og hoeringsmekanismerne. Det boer heller ikke kraeves, at arbejdsgiverne skal betale udgifterne til dem.

3.5. Artikel 6 boer fastslaa, at parterne skal bestemme, om de oensker et centralt europaeisk udvalg, eller de kan blive enige om at skabe en anden ramme for kommunikation og konsultation mellem ledelsen i virksomheden med bestemmende indflydelse og arbejdstagerne i de forskellige datterselskaber.

3.6. Artikel 7 boer fastslaa, at i mangel af aftale i henhold til artikel 6 boer ledelsen i virksomheden med bestemmende indflydelse kontinuerligt opretholde effektive kommunikations- og konsultationsprocedurer, som beskrevet i udtalelsens punkt 2.2.

3.7. Bilaget boer enten udgaa eller aendres, saa det bliver en foreslaaet model, som parterne kan overveje. Under ingen omstaendigheder boer dets vedtagelse vaere obligatorisk.

3.8. Forslaget i bilagets punkt 1, litra c), om at oprette et forretningsudvalg er totalt malplaceret i forbindelse med et organ, som ikke har nogen udoevende funktion. Forretningsordenen for ethvert europaeisk udvalg boer aftales mellem arbejdstagerrepraesentanterne og ledelsen.

3.9. De »saerlige forhold« i punkt 3 boer defineres noeje og begraenses til flytning, lukning af virksomhedsafdelinger og kollektive afskedigelser.

3.10. Bemaerkningerne om eksperter i udtalelsens punkt 3.4 gaelder ogsaa i forbindelse med bilagets punkt 6.«

Foelgende tilstedevaerende eller repraesenterede medlemmer stemte for modudtalelsen:

ARENA, ASPINALL, BAGLIANO, BEALE, BELL, BELTRAMI, BENTO GONÇALVES, BERNABEI, BREDIMA-SAVOPOULOU, BROOKES, CAVALEIRO BRANDÃO, CONNELLAN, CUNHA, DONCK, DOUVIS, FRERICHS, GAFO FERNANDEZ, GARDNER, GAUTIER, GHIGONIS, GIACOMELLI, GIESECKE, GREEN, GUILLAUME, KAARIS, KAFKA, KAZAZIS, LINSSEN, LITTLE, LOEW, McGARRY, MOBBS, MORELAND, NOORDWAL, PANERO FLOREZ, PARDON, PEARSON, PELLETIER R., PERRIN-PELLETIER, PRICOLO, PROUMENS, RODRIGUEZ DE AZERO Y DEL HOYO, ROMOLI, SAITIS, SAUWENS, SCHADE-POULSEN, SEGUY, STECHER NAVARRA, TESORO OLIVER, WHITWORTH.

Foelgende tilstedevaerende eller repraesenterede medlemmer stemte imod modudtalelsen:

ABEJON RESA, AMATO, ATAIDE FERREIRA, W.A. ATTLEY, BAEZA, BASTIAN, BLESER, BOISSEREE, BONVICINI, BORDES-PAGES, BOTTAZZI, BRIESCH, VAN DEN BURG, VASCO CAL, CARROLL, CASSINA, CEBALLO HERRERO, CHEVALIER, CHRISTIE, COLOMBO, DECAILLON, VON DER DECKEN, D`ELIA, DIAPOULIS, VAN DIJK, DRAIJER, DRILLEAUD, DUNKEL, ELSTNER, ENGELEN-KEFER, ETTY, EULEN, FERNANDEZ, FLUM, FRANDI, FREEMAN, GEUENICH, GOMEZ MARTINEZ, GREDAL, GROBEN, HAGEN, HILKENS, JANSSEN, JASCHICK, JENKINS, KARGAARD, DE KNEGT, KORYFIDIS, LACA MARTIN, LANDABURU DE SILVA, LAPPAS, LAUR, LIVERANI, LYNCH, LYONS, MADDOCKS, MANTOVANI, MARGALEF MASIA, MASUCCI, MERCIER, MOLINA VALLEJO, MORIZE, MORRIS, MOURGUES, MUELLER R., MUÑIZ GUARDADO, NIELSEN BENT, NIELSEN PREBEN, NIERHAUS, DE PAUL DE BARCHIFONTAINE, PAVLOPOULOS, PE, PELLARINI, PELLETIER CH., POMPEN, QUEVEDO ROJO, SALMON, SANDERSON, SANTILLAN CABEZA, SCHMIDT, SCHMITZ, VON SCHWERIN, SEQUEIRA, SILVA, SMITH, SPYROUDIS, STOKKERS, STRAUSS, THEONAS, TIXIER, VANDERMEEREN, ZUFIAUR NARVAIZA.

Foelgende tilstedevaerende eller repraesenterede medlemmer stemte hverken for eller imod:

BARBAGLI, DAME JOCELYN BARROW, GIRON, KIELMAN, KIENLE, MEYER-HORN, MULLER E., PASQUALI, PETERSEN, RAMAEKERS, REA, SCULLY, SPEIRS, WICK.