ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (84) 767 
 
 
 
Vol. 1984/0 272 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EURO Pi I  SKE FÆLLESSKABER
KOM(84) 767 endelig udg.
Bruxelles, den 30. januar 1985
MARKEDSFORHOLDENE PÅ LANDBRUGSOMRÅDET 
RAPPORT 1984
(beretning fra Kommissionen til Rådet)
KOM(84) 767 endelig udg.

-  2
RAPPORT 1984
INDHOLDSFORTEGNELSE 
Markedsforholdene på landbrugsområdet
20. a) Landbrugsalkohol
b) Kartofler
c) Honning
C. SAMLET OVERSIGT OVER SEKTORERNE
21. Foder
22. Kød
23. Fedtstoffer og olierSide
A. LANDBRUGSMARKEDER - OVERSIGT
- Indledning, situationen på de vigtigste landbrugsmarkeder og
udsigterne for landbrugsmarkederne i EF ‘
B. GENNEMGANG AF DE ENKELTE SEKTORER
I. Produkter, der er omfattet af en fælles markedsordning
1. Korn 15
2. Ris ^5
3. Sukker
4. Olivenolie __
5. Olie- og proteinholdige frø
6. Tørret foder; ærter, bønner og hestebønner
7. Spindhør og hamp
8. Frø
9. Vin
10. Råtobak
11. Frugt, grønsager, levende planter og blomsterdyrkningens 
produkter
a) Frugt og grønsager
b) Produkter forarbejdet på basis af frugt og grønsager
c) Levende planter og blomsterdyrkningens produkter 104
12. Humle
13. Mælk og mejeriprodukter
14. Oksekød
15. Svinekød
i  ^ * 14516. Æg
17. Fjerkrækød
18. Silkeormsavl
19. Fårekød 1
II. Produkter, der ikke er omfattet af en fælles markedsordning56
62
66
73
76
83
89
100
148
151
159
160 
164
166
170
173

Udkastet til denne rapport blev udarbejdet i efteråret 1984, og der findes e 
sammendrag heraf i "Landbrugets stilling i Fællesskabet - Rapport 1984", som 
blev offentliggjort i forbindelse med den 18. Almindelige Beretning.

- 4 -
A. MARKEDER FOR LANDBRUGSPRODUKTER
INDLEDNING
1. Kapitlet indeholder en oversigt over de væsentligste udviklingstendenser 
inden for landbruget og på markederne for landbrugsprodukter, som omfatter 
perioden siden Kommissionen udsendte sit forslag til "Tilpasning af den 
fælles landbrugspolitik" i juli 1983 (1) (K0M(83) 500 endelig udg. den 
28.7.1983). Oversigten bekræfter nødvendigheden af at gennemføre den 
tilpasning af den fælles landbrugspolitik, som Rådet indledte pr. 31. 
marts 1984.
En tilpasning af den fælles landbrugspolitik blev nødvendig, fordi de 
produktionsfremmende foranstaltninger ikke længere var i overensstemmelse 
med det nuværende og det anslåede fremtidige behov på markederne. 
Efterspørgslen efter en række landbrugsprodukter er enten stagnerende 
eller faldende, medens EF's landbrugsproduktivitet stadig øges. De tre 
metoder, der vil blive taget i anvendelse i forbindelse med tilpasning af 
de fælles markedsordninger, er
- udvidelse af ordningen med garantitærskler til at omfatte sektorer for 
landbrugsprodukter, hvor der er uligevægt pa^markedet, hvor det er 
sandsynligt, at der på et tidspunkt vil opstå uligevægt pa markedet 
og/eller hvor udgifterne er stærkt stigende
- gennemførelse af en restriktiv prispolitik,  idet der lægges særlig vægt 
på indførelsen af mere realistiske prisstrukturer
- forbedring af markedsforvaltningen gennem udvikling af mere smidige 
instrumenter, der kan tages i anvendelse med kort varsel.
Det vil af den følgende oversigt fremgå, i hvor høj grad disse tre 
principper for øjeblikket finder anvendelse, men det vil også blive 
understreget, i hvilket omfang disse bestræbelser bør forstærkes.
(1) "Tilpasning af den fælles landbrugspolitik" - supplement til EF-Bull. 4/84.

- 5 -
MÆLK
Generelt
3. Fire hovedfaktorer har påvirket markedet for mælk. I løJeJ af 9fcL a' ®t t 
malkekvægsbesætningernes produktionskapacitet vokset med ca. 2,5% om aret, 
medens efterspørgslen efter mælk og mejeriprodukter fra at have været 
jævnt - omend beskedent - stigende, nu er stagnerende eller faldende. I 
1980erne har der været nedgang på verdensmarkedet for mejeriprodukter, og
den deraf følgende øgede oplagring har medført, at y * e relative
blevet trykket. Endvidere har forandringerne med hensyn til den relati e 
værdi af mælkens fedt- og proteinbestanddele i en arrække ikke medfør 
ændringer i støttepriserne.
4. Antallet af køer (ca. 25 mio) er omtrent det samme som i 1960eme. 
Forbedrede landbrugsstrukturer, køemes forbedrede arvelige egenskabe ,  
stigningen i udbudet af billige foderstoffer og en bedre drift af 
landbrugene har imidlertid bevirket, at tilførslerne af mælk til 
leierie™fra  81 mio t i 1973 til 104 mio t i 1983. I dette Uderum 
"tes forbruget fr« 76 mio t 1 1973 til 85 mlo t 1 1981, hvor forbruget 
toppede, efterfulgt af et fald til 82 mio t i 1983.
5 Nedgangen i nettoeksporten fra 16 mio t mælkeækvivalent i 1980, hvor denne 
5* ekspor? kulminerede, til 10 mio t i 1983 har medført, at lagrene af smør 
og skummetmælkspulver er steget.
Før indførelsen af kvoter
6.I 1983 var der tale om stadigt stigende tilførsler af mælk, fcil 1 a ...  
104 mio t i dette år (105 mio t i produktionsåret 1983/84). Var der ikk« 
blevet indført kvoter, ville tilførslerne formentlig i 1984 stige med 
yderligere 3% (der var i det første kvartal af 1984 en stigning på 3% i 
sammenligning med første kvartal af 1983).

-  6 -
7. Produktionen af smør og skummetmælkspulver steg med 10% i 1983 
(stigningstakten var altså tre gange så stor som stigningen i 
mælketilførslerne),  medens produktionen af sødmælkspulver og kondenseret 
mælk faldt. Produktionen af ost og friske mælkeprodukter steg en smule, 
medens der var et mindre fald i forbruget af næsten samtlige 
mejeriprodukter i 1983. Der var en kraftig nedgang på verdensmarkedet for 
mejeriprodukter i 1983, med både faldende afsætning og priser. 
Fællesskabets nettotab (trods det øgede salg af ost) svarende til et tab 
på ca. 2 mio t mælkeækvivalent; det gik hårdest ud over eksporten af 
skummetmælkspulver (et fald på 45%), idet dette marked helt præges af 
ikke-kommercielle transaktioner, som især USA står bag. Dette har medført 
en voldsom forøgelse af lagrene. Fællesskabets lagre af smør (herunder 
private smørlagre, hvortil der ydes støtte) st. jg fra under 400 000 t i 
januar 1983 til 850 000 t pr. 1. januar 1984 og til 900 000 t pr.
31. marts. Der skete også en forøgelse af lagrene af skummetmælkspulver, 
nemlig fra knap 600 000 t i januar 1983 til næsten 1 mio t i januar 1984, 
men lagrene faldt dog til 900 000 t pr. 31. marts.
Kvoter
8. Den betydelige mangel på ligevægt i mejerisektoren har overbevist Rådet 
om, at prispolitik alene (medmindre den gennemføres så radikalt, at den 
bliver uacceptabel rent politisk) ikke er et middel, som kan forebygge, at 
der opstår et stadigt større svælg mellem udbud og efterspørgsel. Efter 
nogen forsinkelse, og efter at der var foretaget visse ændringer, vedtog 
Rådet Kommissionens forslag om indførelse af en superafgiftsordning. 
Forvalgtningen af denne ordning, som varetages af de nationale myndigheder 
inden for fællesskabsreglernes rammer gøres der nøjere rede for i^
KOM(84) XXX. Det er hensigten, at tilførslerne af mælk skal nedbringes til 
99 mio t i produktionsåret 1984/85 og til 98 mio t i de derefter følgende 
år. Direkte salg fra bedrifterne er omfattet af en tilsvarende lovgivning.
Efter indførelsen af kvoter
9. Forsinkelsen af indførelsen af ordningen med en superafgift og den 
stagnerende eller endog faldende efterspørgsel bade i og uden for 
Fællesskabet har selvfølgelig bevirket, at Rådets afgørelser alene ikke 
kan medføre en tilbagevenden til en situation, hvor markedet er i 
ligevægt. Endvidere har de udgifter, der er forbundet med at opretholde 
lagre (lageromkostninger, afskrivninger), samt den negative indvirkning pa 
priserne, som lagre af dette omfang medfører, gjort det nødvendigt at 
udfolde kraftige bestræbelser på at forhindre en stigning i^disse lagre og 
om muligt at nedbringe dem til en mere rimelig størrelse. Radet vedtog den
17.  juli en ny ordning vedrørende subventioneret afsætning af letmælk til 
foderbrug. Denne foranstaltning var i sig selv ikke tilstrækkelig, og ^ 
derfor vedtog Kommissionen i samme maned at forstærke sine bestræbelser pa 
at afsætte mejeriprodukter. Disse foranstaltninger indebærer

- 7 -
1 0.- sale til nedsatte priser, af gammelt smør, der forarbejdes til ghee, 
“ fim“ ! videresælges til de markeder i Mellemakten, der indtil for 
nylig blev betragtet som traditionelle markeder
- salg fra interventionslagrene af gammelt smør (som er mindst seks 
måneder gammelt) til eksport
- foranstaltninger, der gør det muligt for andre grene inden for 
levnedsmiddelindustrien at opkøbe smør til nedsatte priser
- videreførelse af bestræbelserne på at gøre det muligt for forbrugerne 
at købe lavprissmør.
Som det fremgår af figuren nedenfor, åbner indførelsen af ordningen med en 
superafgift - sammen med de yderligere afsætningsordninger, der er 
foreslået af Kommissionen - mulighed for at forbedre ligevægten pa 
markedet for mejeriprodukter i Fællesskabet. Ved disse skøn er der ag
den fårveåtede stigning i eftersporgslen i visse medlemsstater, 
der dels skyldes en standardisering af betalingsreglerne v®drørende 
interventionsopkøb, dels ændringen af den relative værdi af mælkens 
protein- og fedtbestanddele*
11. Der var i Kommissionen imidlertid enighed om, at der må træffes Sf^ke 
særlige foranstaltninger til nedbringelse af lagrene pa kortere sig t.  1  
er blevet vedtaget to særforanstaltninger,^emlig^salg af det sakald 
"julesmør" og salg af meget gammelt smør pa utraditionelle 
trods af de betydelige omkostninger, der er forbundet hermed, skal der 
foregå subventioneret salg til de europæiske forbrugere af ca. 200 000 t 
smø/til halvdelen af interventionsprisen; 84% af dette smør konmer 
interventionslagrene. Denne foranstaltnings omkostningsmæssige besparelser 
vil sandsynligvis være mere omfattende end i tidligere ar pa grund af 
faldet på 10% i prisen på smør i begyndelsen af produktionsåret 198 / .
Afsætningen af meget gammelt smør fra interventionsiagrene er forbun,iet 
med ganske særlige vanskeligheder. Kommissionen har imidlertid grund til 
Z  trT,at Set i muligt at skabe et marked for sådant meget gammelt smor 
(produceret før april 1983), specielt i USSR, såfremt prisen kan 
konkurrere med priserne for andre olier og fedtstoffer. Som forudsætning 
for et sådant salg har Kommissionen vedtaget, at der skal være ekspor e 
en betydelig mængde almindeligt smør (mindst 50 000 t) til en normal pris 
før det kan aftage en lignende mængde meget gammelt smør til sæ g 
favorable priser til det samme bestemmelsessted. Kommissionen har 
underrettet sine handelspartnere om disse foranstaltninger, ligesom også 
GATT i henhold til den normale procedure har faet meddelelse herom.

UOØUD AF OG EFTERSPØRGSEL EFTER MEIK OG MEJERIPRODUKTER il EF
120
110
100
90
80T i l f ø r s l e r
7476' \
i
F o rb ru g  »  .
84Kvotere
8688 78 80 82
1) T i l f ø r s l e r  t 'i l  m e je r ie r  u n d ta g e n  f o r  G ræ kenland, h v o r h e le  m æ lkeproduktionen 
e r  a n v e n d t. ·
2) Forbruget er beregnet på grundlag af en samlet ralkebalance (mælkeskvivalent
pa basis af tralkeTedt). ___________________________________ _______
12
. De forbedrede udsigter for raejerisektoren afspejler anvendelsen af de tre 
metoder til tilpasning af den fælles landbrugspolitik, som blev nævnt i 
indledningen til dette kapitel. Ovenstående figur understreger imidlertid 
Fallosskabejts fortsatte afhængighed af mulighederne for at eksporters  
betydelige mængder af disse produkter, såfremt der skal opretholdes 
ligevægt på markedet for mælk og mejeriprodukter.
MARKEDERNE FOR KØD
13. Markederne for kød i Fællesskabet præges af oksekød og svinekød, men der 
er også et betydeligt forbrug af fårekød og fjerkrækød. Medens udbudet af 
dyr følger et bestemt mønster for hver kødkategori, er efterspørgslen 
integreret, og der er en stigende tendens til at erstatte én kødkategori 
med en anden.

- 9 -
Markedet for oksekød
14. Udbudet af oksekød følger et flerårigt cyklisk mønster, hvis seneste 
lavpunkt indtraf i 1982. Produktionen i 1983 steg til 6,9 mio t fra 
6,7 mio t i 1982 og forventes at blive på mindst 7,2 mio t i 1984. Det 
øgede udbud i 1984 skyldes først og fremmest det nævnte cykliske mønster, 
men en lille del af stigningen kan dog også tilskrives den øgede udsætning 
af køer, der finder sted fra efteråret og i perioden derefter.
15. Markedspriserne på kød er ikke steget væsentligt i det sidste år. Medens 
priserne på kalve har ligget fast, har priserne for voksent kvæg været 
trykkede. De lave priser på kød har afspejlet den høje grad af 
selvforsyning. Der er sket en stadig udvidelse af lagrene (255 000 t i 
januar 1983, 432 000 t i januar 1984 og 503.000 t i oktober 1984), hvilket 
også har medvirket til at trykke markedspriserne.
16. 1984 har været præget af, at der i de øvrige vigtige eksportlande har 
været et begrænset udbud af oksekød. Derfor forventes Fællesskabets 
bruttoeksport af oksekød at stige til et rekordhøjt niveau (formentlig 
over 800 000 t), på trods af at eksportrestitutionerne er blevet sænket. I 
et forsøg på at lette presset på det trykkede marked indførte Kommissionen 
i august 1984 en større smidighed i forbindelse med
interventionsmekanismen samt en særlig fordelagtig ordning vedrørende 
privat oplagring. Som følge heraf er faldet i markedspriserne, på trods af 
de ugunstige markedsforhold, blevet bremset.
17. En væsentlig foranstaltning af omtrent tilsvarende karakter blev vedtaget 
af Rådet den 31. marts 1984. I en forsøgsperiode på tre år vil 
Fællesskabet trinvis indføre anvendelse af et fælles handelsklasseskema 
ved interventionsopkøb. Blot nogle få måneders anvendelse af denne ordning 
har medført, at priserne på de forskellige regionale markeder i betydelig 
grad har nærmet sig samme niveau.
18. Rådet har insisteret på en fornyelse af den variable præmie for oksekød på 
det britiske marked, som Kommissionen tidligere foreslog ophævet. For at 
formindske denne ordnings potentielle forvanskende virkning på markedet i 
Fællesskabet og på eksportmarkederne indførtes der i maj 1984 et 
"clawback"-system. Kommissionen vil i god tid inden 1985/86-prisrevisionen 
aflægge rapport til Rådet om, hvorledes den ændrede ordning fungerer.

-  10  -
Markedet for fårekød
19. I oktober 1983 afsluttede Kommissionen en undersøgelse af markedet for 
fårekød (1), og efter denne undersøgelse foreslog Kommissionen en række 
ændringer i markedsordningen. Det viste sig dog, at Rådet kun kunne 
godkende nogle få af disse forslag. F.eks. kunne hverken forslaget om 
fastsættelse af ordningen ét år frem i tiden på kalenderårsbasis (med 
henblik på at give producenterne bedre muligheder for at planlægge 
produktionen) eller indførelse af et loft for den variable præmie i Det 
forenede Kongerige sammen med en ordning vedrr rende minimumsimportpriser 
vedtages.
20. Rådet vedtog at ændre sæsonmønsteret for at fremme markedsføringen af lam 
i Storbritannien uden for det tidsrum i sommermånederne, hvor markedet er 
oversvømmet. Denne ændring skulle gerne medføre, at afsætningen af fårekød 
bliver mere jævnt fordelt over hele året, og skulle være en fordel for 
producenterne i alle medlemsstaterne. Endnu kan det ikke siges, om 
ordningen har været ubetinget succes, men at dømme ud fra de hidtidige 
oplysninger er de brititske producenters samlede indkomster efter 
indførelsen af det ændrede sæsonmønster afgjort ikke faldet.
På det tidspunkt, hvor nærværende rapport udarbejdes, er det endnu for 
tidligt at sige noget helt præcist om, hvilket sæsonmønster der vil blive 
foreslået for det kommende produktionsår. Det vil utvivlsomt være rimeligt 
at se nærmere på, hvorledes situationen har været pa markedet i efteråret, 
før der drages egentlige konklusioner. Den opfattelse, at faldet i 
sæsonmønsteret ved sommerens begyndelse er unødvendigt brat, vil dog blive 
taget op til nærmere overvejelse.
Markedet for svinekød
21. Udbudet af svinekød er præget af en noget kortere cyklus end den, der er 
karakteristisk for oksekødssektoren. Ved udgangen af 1983 faldt 
markedspriserne visse steder til et foruroligende lavt niveau, efersom 
markedet var overforsynet. Til imødegåelse af dette indførte Kommissionen 
i januar 1984 en ordning vedrørende privat oplagring, som har bevirket, at 
det midlertidige overskud er blevet fjernet fra markedet, samtidig med^at 
(jøt tølgv sikret, at der ville være tilstrækkelige forsyninger senere pa 
året, når produktionscyklen forventedes at være for nedadgående. I de 
seneste atten måneder har de forholdsvis lave markedspriser derfor haft 
negative virkninger for svineproducenternes indkomster samtidig med 
voksende produktionsomkostninger, som skyldes den stadigt stigende 
dollarkurs. I sidste halvdel af 1984 er det dog kommet producenterne til 
gode, at priserne på foderstoffer, der produceres i Fællesskabet, er 
faldet.
(1) K0M(83) 585 endelig udg.

-  11  -
22 Den gradvise afvikling af de monetære udligningsbeløb, der anvendes i
forbindelse med markedsordningen for svinekød, har medført, at der i det 
tidsrum, som denne rapport omfatter, er foregået en øget integration pa 
det europæiske marked for dette produkt. Det maksimale nettobeløb, der i 
henhold til ordningen vedrørende monetære udligningsbeløb skal betales for 
en forsendelse inden for Fællesskabet, er faldet fra 17,4 P°int J ^ ^ v i l  
1983 til 9,8 points i november 1983, til 6,8 points i november 198 g 
yderligere falde til 4,4 points i januar 1985.
KORN
Generelt
23. Hovedparten af det korn, der produceres og forbruges i Fællesskabet, er 
hvede og byg, som Fællesskabet er nettoeksportør af. Der produceres 
endvidere anselige mængder majs, men det er dog nødvendigt med en 
omfattende import heraf for at dække Fællesskabets behov I arene siden 
1973 er der sket en beskeden udvidelse af kornarealet, medens udbyttet er 
steget kraftigt, og der produceres i dag en betydelig større mængde hvede 
til foderbrug end tidligere. Siden slutningen af 1970erne er forbruget af 
importerede kornsubstitutter steget betydeligt, især af maniok og 
majsglutenfoder. Da der kun har været en svag stigning i efterspørgslen 
efter foder, har markedet for korn været trykket.
24. Importen af maniok, klid og melasse er fornylig blevet stabiliseret, eller 
der er blevet dæmmet op for den. Væksten i importen af majsglutenfoder er 
imidlertid for øjeblikket ikke under kontrol, og Fællesskabet har indled 
drøftelser med hovedleverandørlandet (USA) med henblik pa indførelse af 
mere faste rammer for importen, således at det undgås, at presset pa 
markedet for korn i Fællesskabet får ødelæggende følger.
25. Det har længe været et fundamentalt princip i Kommissionens politikket 
forskellen mellem Fællesskabets priser og dets hovedkonkurrenters priser 
må formindskes. Kommissionen har foreslået, at der hurtigst muligt 
etableres et mere rimeligt prisforhold mellem de forskellige 
hvedekvaliteter, og at der indføres højere kvalitetsnormer for bade hvede 
og byg. På alle disse tre områder er der sket betydelige fremskridt i
årets løb.
Produktionsåret 1983/84
26.Afsætningen af den store hvedehøst i 1983 fremmedes af, at markedet for 
foder udviklede sig i gunstig retning. Dette skyldtes dels den høje 
dollarkurs og den ringe høst af majs og soja i USA, som medførte en 
stigning i prisen på konkurrerende produkter i Fællesskabet, dels at 
byghøsten var noget mindre end året før, og at priserne pa foderhvede

-  12  -
faldt. Disse positive faktorer bevirkede, at der kunne foretages en 
rekordstor overførsel af kommercielle lagre på over 10 mio t. Eksporten 
var begrænset til 13 mio t, som følge af en forsigtig fortolkning af 
Fællesskabets GATT-forpligtelser, og som noget nyt blev der udført en 
beskeden mængde denatureret hvede (til foderbrug).
Produktionsåret 1984/85
27. Garantitærsklen inden for kornsektoren, som fungerer med tilbagevirkende 
kraft, har ikke gjordt sin virkning gældende ■ '  forbindelse med 
1984-prisrevisionen. Støttepriserne blev sænket med 1% udtrykt i ECU, men 
de steg væsentligt beregnet i national valuta, og Rådet undlod at vedtage 
de forbedringer vedrørende kvalitetsnormer, som Kommissionen havde 
foreslået. Kommissionens egne beføjelser er derefter blevet anvendt til at 
fastsætte normer, om ikke forbedre dem.
Der var i 1984 ideelle vækstbetingelser i Fællesskabet for højtydende 
hvedesorter. Derfor har der i år været tale om en rekordhøst, og de 
gennemsnitlige markedspriser ligger betydeligt under den nominelle 
interventionspris. Eksportmulighederne er imidlertid blevet forbedret 
væsentligt, hvilket især skyldes, at høsten i USSR også i ar har været 
dårlig, hvorfor en del af overskudsproduktionen kan afsættes på dette 
marked, og den høje dollarkurs bevirker, at korn fra Fællesskabet er mere 
konkurrencedygtigt end nogensinde. Det ser derfor for resten af 
produktionsåret ud til, at de lave priser, som opvejes af den livlige 
efterspørgsel, medfører, at Fællesskabet far mulighed for at afsætte 
størstedelen af årets høst, medens lagrene vil stige til et niveau, som 
ikke lover godt for forvaltningen af markedet i 1985/86: store 
lageroverførsler samt en yderligere udvidelse af dyrkningsarealet kan 
betyde alvorlige problemer, såfremt høsten bliver stor og dollarkursen 
falder.
28. Markedsordningen for vin var under pres i produktionsåret 1983/84. Pa
trods af meget store udgifter til destillation af overskud af bordvin var 
priserne lave (ca. 70%) i forhold til orienteringsprisen. I 
produktionsåret blev ca. 1/3 af bordvinsproduktionen trukket tilbage fra 
markedet.

- 13 -
29. Under drøftelserne af prispakken for 1984/85 var Ministerrådet ikke 
overbevist om, at vinsektoren står over for store vanskeligheder, og det 
nøjedes med at fastfryse orienteringspriserne (og dermed også 
destillationspriserne) for bordvin. Et forslag om at nedskære EUGFL's 
udgifter (anslås til mere end 1 mia ECU i 1984) i vinsektoren blev 
edtaget, nemlig afskaffelse af støtte til korttidsoplagring af vin. Denne 
foranstaltnings økonomiske virkninger blev dog udlignet af den 
bemyndigelse, producentmedlemsstaterne fik til at anvende en tilsvarende, 
nationalt finansieret ordning i ét år.
30. Disse afgørelser blev truffet på baggrund af et forventet udbud i 
vinsektoren på basis af medlemsstaternes opgørelser, som viser, at der ved 
årets slutning vil være bordvinslagre svarende til fem måneders forbrug, 
hvilket er en normal mængde at overføre til det følgende produktionsår. 
Dette viste sig dog at være en alvorlig undervurdering, og under hensyn 
til den trykkede situation på vinmarkedet på daværende tidspunkt blev 
Kommissionen anmodet om at gennemføre en undtagelsesvis destillation 
(destillation af indtil 5 mio hl vin til høje priser) for at støtte 
producenternes indkomster. Kommissionen kunne ikke imødekomme dette ønske. 
Der var to grunde til denne afvisning: manglende EUFGL-bevillinger,  idet 
samtlige bevillinger i 1984 allerede er forpligtet, men især en opfattelse 
af, at en sådan foranstaltning ville være ineffektiv på et marked i 
alvorlig uligevægt.
31. På opfordning af Rådet blev der i maj holdt et særligt møde i 
forvaltningskomiteen, som dog ikke kunne opgøre de faktisk disponible 
mængder på vinmarkedet. Kommissionen måtte konkludere, at de officielle 
overslag over udbudet og begyndelseslagre af bordvin (i alt ca.
160 mio hl) var udtryk for en alvorlig undervurdering. Markedspriserne var 
fortsat trykkede på trods af en række destillationsforanstaltninger 
omfattende i alt 35 mio hl, inkl. 22 mio hl i forbindelse med frivillig 
destillation til 65% af orienteringsprisen.
32. I betragtning af den faldende efterspørgsel (for tiden 90 mio hl) fandt 
Rådet det nødvendigt at gribe ind, hvis markedsordningen for vin fortsat 
skal fungere til producenternes, forbrugernes og skatteydernes 
tilfredshed, og med tålelige budgetudgifter.

- 14 -
Kommissionen har derfor fremsat forslag om ændring af den gældende 
markedsordning for vin (1), som den inderligt håber vil blive vedtaget af 
Rådet på trods af de ofre, som producenterne i hver medlemsstat må yde. 
Forslagene kan opdeles i tre grupper: strukturel tilpasning med henblik på 
at nedskære produktionskapaciteten, en mere realistisk prispolitik og en 
forbedret markedsforvaltning; desuden foreslås det, at sødning og 
tilsætning skal begrænses og/eller gradvis ophøre. På tidspunktet for 
offentliggørelsen af denne rapport skal Rådet efter høring af 
Europa-Parlamentet have truffet afgørelse om Kommissionens forslag. I 
denne rapport bør det anføres, at Kommissionen inden for sine beføjelser 
har truffet to afgørelser med henblik på at bidrage til tilpasningen af 
denne markedsordning. For det første vil Komm'ssionen, når den vurderer 
situationen på og udsigterne for vinmarkedet, ikke lamgere nøjes med 
medlemsstaternes oplysninger, fordi det har vist sig, at disse oplysninger 
kan være upålidelige. For det andet har Kommissionen fastsat gramser for 
adgang til frivillig destillation (i fremtiden kan indtil 10 mio hl blive 
destilleret i forbindelse med sådanne foranstaltninger). Yderligere 
destillation i form af obligatorisk destillation til lavere priser kan 
derpå gennemføres på en rimelig made.
(1) KOM(84) 440 endelig, K0M(84) 515 endelig, K0M(84) 517 og K0M(84) 
539 endelig.

- 15 -
B. Gennemgang af de enkelte sektorer
I. Produkter, der er omfattet af en fælles markedsordning
1. KORN
1. Indledning
a) Generelt
1983/84-høsten blev ca. 6% mindre end den rekordhøje høst i 1982/83; den 
var dog kun 1,2% lavere end den foregående rekordhøst i 1980/81.
Denne nedgang skyldtes først og fremmest et stort fald i byghøsten 
(- 12,8%), der var den laveste siden 1976/77. Kvaliteten var omkring det 
normale for hvedes vedkommende, men under normalen for byg, specielt 
vårbyg.
Lagre, der ved årets begyndelse var på omkring 18 mio t (blød hvede 
10,5 mio t), og Kommissionens politik, der fortsat tilsigter ikke at øge 
Fællesskabets andel af verdensmarkedet for blød hvede i en situation, 
hvor der generelt er rigelige forsyninger i de vigtigste eksporterende 
lande, betød, at specielt hvedepriserne kom under pres. Hvedepriserne lå 
på samme niveau som støtteprisen eller derunder i hele høståret og 
udviste faldende tendens i årets løb. Bygpriserne var faste og lå på 
omkring 4-6% over den fælles interventionspris som følge af knappe 
forsyninger.
Skønt interventionslagrene ved høstårets begyndelse var så store, som de 
nogensinde har været, siden den fælles markedsordning blev indført 
(7,6%), var lagrene faldet til 4,3 mio t ved høstårets slutning som 
følge af en forholdsvis lav interventionsaktivitet og bedre 
afsætningsmuligheder for foder på det interne marked.
Prognoserne for 1984/85 viser igen et nyt rekordhøjt produktionsniveau 
på grund af de glimrende dyrknings- og høstforhold overalt i 
Fællesskabet.
Udsigterne for verdensmarkedet i 1984/85 er gunstige på grund af den 
forholdsvis stærke efterspørgsel, der først og fremmest skyldes en 
dårlig høst i USSR, mens produktionen i de større producentlande 
(bortset fra EF) generelt ligger under normalen. Verdensmarkedspriserne, 
og specielt hvedepriserne, vil derfor i den nærmeste fremtid tendere til 
at være faste.

- 16 -
b) Korns betydning for EF's landbrug
I 1983 var det samlede kornareal på 27,7 mio ha. Kornarealets andel af 
de enkelte medlemsstaters jordudnyttelse varierede stærkt. Den var 
mindst i Irland og Nederlandene (henholdsvis 7% og 10% af ULA), hvor 
foderafgrøder og vedvarende græsningsarealer har større betydning. 
Kornarealets andel var størst i Tyskland og Danmark (henholdsvis 42% og 
59% af ULA), hvor det dækker omkring 65-70% af agerjorden. I de øvrige 
medlemsstater optager kornarealet mellem 20 og 30% af ULA og fra 50 til 
57% af agerjorden.
Korns andel i den endelige landbrugsproduktion er ikke særlig egnet som 
målestok for dets økonomiske betydning, da store dele af produktionen 
ofte opfodres på bedriften. Dette betyder, at denne del af 
kornproduktionen reelt forarbejdes til animalske produkter. I Tyskland, 
hvor kornarealerne repræsenterer 42% af ULA, udgjorde korn saledes kun 
8,4% af værdien af den endelige produktion i 1983, fordi over 43% af den 
samlede produktion blev opfodret på bedriften. I Det forenede Kongerige 
udgjorde korn derimod kun 21% af ULA, men 18,6% af værdien af den 
endelige landbrugsproduktion, fordi kun 12% af høsten blev opfodret på 
bedriften. I EF som helhed, hvor ca. 26% af høsten blev opfodret på 
bedriften, udgjorde korns direkte andel af den endelige 
landbrugsproduktion 12% i 1982.
c)  EF's andel af verdensproduktionen af korn
Verdensproduktionen af korn udgjorde i 1983/84 1 193 mio t, hvoraf EF 
producerede 10%, samme andel som tidligere ar. De andre store 
korneksporterende landes produktionsandel udgjorde: USA 17%, Canada 4%, 
Australien 3% og Argentina 3%.
2. Produktion
EF'  s kornproduktion i 1983/84 faldt til 123,66 mio t (ris ikke medregnet), 
hvilket er et fald på 6,1% i forhold til rekordhøsten i 1982/83. Nedgangen 
skyldtes en indskrænkning af arealerne (- 2,1%) i forening med et fald i 
udbyttet (- 4,1%). Specielt faldt bygproduktionen (- 12,8%), mens 
produktionen af blød hvede lå meget tæt på sidste ars rekord og 9,7% over 
den tidligere rekordhøst i 1980/81.

- 17 -
Vækstbetingelserne var vanskelige, specielt for vårsædens vedkommende, og 
udbyttet var lavere overalt i Fællesskabet. Udbyttet af
lidt lavere (- 1,9%), hvorimod bygudbyttet var 7,3% lavere end forrige ar.
De samlede kornarealer i 1984 svarede til arealerne i 1983. #
Dyrkningsbetingelserne har været udmærkede både for vårsæd og g
udbyttet forventes at blive meget højt. Den endelige produktion af alle 
kornarter vil sætte ny rekord; foreløbige skøn tyder pa en samlet 
produktion på omkring 147 mio t.
a) Blød hvede
Produktionen i 1983/84 af blød hvede var på 55,4 mio t og nåede næsten^ 
op på rekordhøsten i 1982/83 (- 0,8%). Udbyttet, deri gennemsnit apa 
5 03 t/ha, var en anelse lavere (- 1,9%) som følge af mindre guns g 
vejrforhold,  men samtidig var arealet udvidet til 11 012 mio ha (en 
stigning på 1,1% i forhold til 1982/83).
1984/85-produktionen forventes at blive pa omkring 69 mio t (+ 25%) både 
som følge af en udvidelse af arealet (+ 3,7%) og en forhøjelse a 
udbyttet (+ 20,7%); vækstbetingelserne har været yderst gunstige hele
året.
Disse tal viser den stadig stigende tendens inden for hvedeproduktionen; 
denne skyldes først og fremmest nye højtydende sorter, der gør det 
økonomisk attraktivt for producenterne at lægge produktionen om fra 
(specielt) byg til hvede. Arealerne med blød hvede har udvist en 
uafbrudt stigning siden 1977/78, med en arlig stigning pa mere end 2%. 
Også for udbyttet har der gjort sig en tydelig tendens °“®r‘
dette svinger mere som følge af de vekslende vejrforhold. Den årlige 
stigningstakt har siden 1977/78 været pa omkring 3,5X.
b) Hård hvede
Produktionen af hård hvede i 1983/84 faldt til_3,9 mio t (- 2,7%). Dette 
skyldtes udelukkende en stor nedgang i produktionen i Grækenland 
(21,7%), men den franske og italienske produktion steg let. 
Gennemsnitsudbyttet var på 1,82 t/ha (- 5,6%), og area et var u ^1 
til 2 164 mio ha (2,9%). Arealet blev indskrænket i Frankrig ( 2,67.), 
men udvidet i Italien (+ 2,9%) og i Grækenland (+ 5,2%).

- 18 -
Produktionen forventes i 1984/85 at nå op på næsten 6 mio t (+ 52%) som 
følge af en stigning både med hensyn til areal (+ 3,4%) og udbytte 
(+ 47%).
Italien tegner sig for næsten 80% af Fællesskabets arealer med hård 
hvede, og hård hvede omfatter næsten 50% af de samlede hvedearealer i 
dette land. Arealet var stabilt over en årrække, men har gennem de 
sidste fire år været i uafbrudt stigning.
Grækenland tegner sig for 14% af Fællesskabets hvedearealer og der 
dyrkes hård hvede på omkring 30% af det samlede hvedeareal. Arealet med 
hård hvede er siden 1979 steget fra et forholdsvis stabilt niveau på ca. 
205 000 ha til omkring 305 000 ha i 1984.
c) Byg
Produktionen i 1983/84 var på 36 158 mio t og dermed betydeligt lavere 
end i 1982/83 (- 12,8%). Vækstbetingelserne var ugunstige, specielt for 
vårbygs vedkommende og udbyttet faldt til 4,07 t/ha (- 8,7%). Arealet 
gik tilbage til 8 876 mio ha (- 4,6%).
Produktionen forventes i 1984/85 at nå op på 43,3 mio t. Denne stigning 
skyldes udelukkende, at udbyttet steg til ca. 5,1 t/ha (+ 24%), idet 
arealet fortsatte med at gå tilbage (- 3,6%). Arealet blev indskrænket 
fra 10,04 mio ha i 1979/80 til ca. 8,55 mio ha i 1984/85 - et årligt 
fald på mere end 3%. Produktionen fortsatte med at ligge stabilt på 
omkring 40 mio t takket være et øget udbytte.
Den stigende tendens for udbyttet er først og fremmest en følge af 
overgangen fra vårsæd til vintersæd.
Vintersædsarealerne er, udtrykt som en procentdel af de samlede 
bygarealer, i stadig stigning i de fire største producentlande.  I 
Frankrig og i Tyskland er vinterbygsarealerne nu stabile, mens 
vårbygsarealerne er faldende. I Det forenede Kongerige er 
vinterbygsarealerne under fortsat stigning, mens varbygsarealerne falder 
hurtigt.
I Danmark er vinterbygsarealerne steget meget hurtigt. Det forventes 
imidlertid ikke, at vinterbyg får samme betydning i Danmark som i de 
øvrige lande på grund af problemer med plantesygdomme.

- 19 -
Vinterbygsarealet (i procent af det samlede bygareal)
197519761977197819791980 :1981 :1982 :19831984 :
39%46%49%53%55%59% :63% :48% :62%67% :
20%31%42%51%38%55% :57% :55% :62%60% i
— 25%32% :35% :39% :42%52% :
-----0,4%:0,4%: 1,2%: 7%13% :Tyskland
Frankrig
U K
Danmark
d) Rug
Rugproduktionen i 1983/84 (2,39 mio t) lå en smule lavere end året 
forinden (- 1%). Produktionsnedgangen skyldtes et lavere udbytte 
(- 7,3%), idet arealet blev udvidet til 0,677 mio ha ( + 7,1X).
Det forventes, at 1984/85-produktionen bliver på 2,82 mio t som følge af 
en stigning både med hensyn til areal (+ 3,8%) og udbytte (+ 14%).
Arealforøgelsen fandt fortrinsvis sted i Danmark, hvor arealet pa de to 
sidste år fordobledes til 0,12 mio ha i 1984.
e) Havre
Havrearealet fortsatte sin langsomt nedadgående tendens; det var på 
1,7 mio ha i 1983/84. Det gennemsnitlige udbytte var på 3,29 t/ha 
(- 10,8%) og produktionen faldt til 5,59 mio t.
Det forventes, at produktionen i 1984/85 kommer til at ligge på ca.
6,2 mio t, selv om arealet gik tilbage med 10% til 1,5 mio ha. Udbyttet 
påregnes at blive på ca. 4,0 t/ha (+ 22%).
f) Majs
Situationen var i 1983/84 næsten uændret i forhold til 1982/83. 
Produktionen blev på 19,7 mio t, gennemsnitsudbyttet var på 6,62 t/ha og 
arealet lå igen på 2,98 mio ha.

-  20  -
I 1984/85 forventes produktionen at være uændret, dvs. på 19,7 mio t, 
men arealet vil udvise en lille stigning og udbyttet et tilsvarende 
fald. På længere sigt forventes det, at arealet vil lægge sig fast på 
omkring 3 mio ha, mens udbyttet sandsynligvis vil stige med en årlig 
rytme på 2-3%.
3. Forbrug
I 1982/83 udgjorde det samlede forbrug i EF 113,5 mio t, hvilket vil sige 
en nedgang på 2,8 mio t i forhold til 1981/82. Forbruget af hvede udgjorde 
39%, af byg 30% og af majs 21%. For kornarterne tilsammen var der i 1982/83 
tale om følgende anvendelse:
- foder 60,6% (59,2% i 1981/82)
- konsum 25,6% (26,9% i 1981/82)
- industribrug 8,6% ( 8,7% i 1981/82)
- såsæd og tab 5,2% ( 5,2% i 1981/82)
Det forventes, at det samlede forbrug af korn i EF i 1983/84 kommer til at 
ligge på samme niveau som i 1982/83. De seneste skøn viser endnu en 
stigning i anvendelsen til foder (til 61,3%), en lille stigning i 
anvendelsen til konsum (til 25,9%) og et fald i anvendelsen til 
industribrug (til 7,7%).
Procenterne varierer betydeligt fra kornart til kornart, fra medlemsstat 
til medlemsstat og fra år til år. Følgende skema viser forbruget for de 
enkelte kornarter i 1982/83:
Kornforbrug i 1982/83 - opdelt efter kornart
Hard hvede 
Blød hvede 
Rug og blandsæd 
Byg
Havre og blandede
kornarter
Majs
SorghumKonsum Foder Industribrug Såsæd og I
tab alt
% % % % %
87,3 1,2— 11,5 100,0
55,9 36,4 1,4 6,3 100,0
45,7 46,3 1,4 6,6 100,0
0,2 78,9 14,8 6,0 100,0
4,2 91,14,7 100,0
6,3 75,7 ■16,9 1,2 100,0
2,6 95,6 0,5 1,2 100,0

-  21 -
a) Konsum
I 1982/83 faldt anvendelsen af korn til konsum med 6,8% i forhold til 
1981/82. Dette skyldtes hovedsagelig et fald på 5,9% for blød hvede.
Blød hvede tegner sig for ca. 77% af det samlede kornforbrug til konsum 
og den mængde, der anvendes, har været forholdsvis stabil over de sidste 
ti år. Majsforbruget steg tilsyneladende med 35,5%. Dette skyldes 
imidlertid først og fremmest et ændret statistisk grundlag, og ikke en 
reel ændring i anvendelsen. Det samlede forbrug af majs til konsum og 
industribrug har ligget forholdsvis stabilt. Over 4 mio t majs anvendes 
årligt til produktion af stivelse, der senere anvendes i enten 
konsumvarer eller i industriprodukter. Majs anvendes også til 
destillation og brygning, samt ved fremstilling af morgenmadscerealier.
Forbrug af korn til konsum - (opdelt efter kornart)
(000 t)
Mængde anvendt til konsum
(kornækvivalenter)
1981/82 1982/83
Blød hvede 24.164 22.728
Hård hvede 4.300 3.308
Majs 1.109 1.503
Rug 1.244 1.163
Havre 334 319
Byg 80 80
Skøn for 1983/84. De viser ingen virkelige ændringer i de kornmængder, 
der anvendes til konsum (+ 1%). Det forventes at forbruget af blød hvede 
til konsum kommer til at ligge på et tilsvarende niveau som i 1982/83.
b) Foder
Den største del af det korn, der dyrkes i EF, finder anvendelse som 
foder. Således gik ca. 61% af EF's samlede forbrug af korn i 1982/83 til 
forbrug.
Den samlede mængde korn, der anvendtes til foderbrug, faldt fra en 
rekordmængde på 74,7 mio t i 1973/74 til 67 mio t i 1976/77. I 1977/78 
blev der registreret en stigning til 73,2 mio t, men siden da har der 
været tale om en nedadgående tendens.

-  22  -
Forbruget af korn til foder var i 1981/82 på 68,9 mio t og i 1982/83 på 
68,8 mio t.
I 1983/84 anslås forbruget til at have været på 69,4 mio t (+ 1,0%). 
Denne stigning skyldes fortrinsvis en meget gunstig konkurrencesituation 
over for kornsubstitutter på grund af meget høje priser på disse 
produkter og på soja.
Der har været indbyrdes forskydninger mellem de forskellige kornarter.
De foreløbige tal viser en betydelig stigning i anvendelsen af hvede i 
foder, både på grund af, at andre kornarter fortrænges, og på grund af 
den lavere import af kornsubstitutter.
Ændringer i anvendelsen af korn til foder
1982/83 1983/84 (1) Ændring i
(mio t) (mio t) procent
82/83 - 83/84
Korn i alt 68,8 69,4 + 0,9
heraf
byg 26,9 25,7 - 4,5
blød hvede 14,8 19,9 + 34,5
majs 18,3 16,9 - 7,7
havre 7,0 5,3 - 24,3
(1) foreløbige tal
Dette store forbrug af hvede til foder forventes at fortsætte i 1984/85 
- hovedsagelig som følge af, at andre kornarter fortrænges, eftersom 
importerede substitutionsprodukter og soja må påregnes at stå til 
rådighed til konkurrencedygtige priser.
Indtil 1975/76 blev omkring 50% af det korn, der anvendtes til foder, 
opfodret på de bedrifter, hvor det var dyrket. Siden da er dette tal 
faldet til omkring 45%. Dette skift skyldes, at landmændene har større 
tendens til at sælge korn og købe foderblandinger. Produktionen af 
havre, der i vid udstrækning opfodres pa bedriften, er også faldet 
stærkt.

Anvendelsen af foderkorn; salg/opfodring på bedriften i 1982/83 (efter
kornart)
I alt
Korn Opfodret Solgt
1 000 t 1 000 t 1 000 t %
Hvede 5.653 9.209 14.882 21,5
Rug 909 271 1.180 1,7
Byg 14.790 12.421 27.211 39,4
Havre osv. 5.204 1.771 6.976 10,1
Majs 3.715 14.643 18.358 26,6
Andet 83 463 546 0,8
30.354 38.778 69.133 100,0
I alt
43,9% 56,1% 100,0%
I 1972/73 kom 62% af energien fra korn i form af kraftfoder (grovfoder, 
rodfrugter og græsning osv. ikke medregnet). Dette tal var faldet til 
53% i 1981/82. I samme tidsrum steg manioks andel fra 1,5 til 6% og 
oliekagers fra 12 til 18%.
Denne nedgang skyldes først og fremmest, at korn fortrænges af produkter 
som maniok, oliekager og en lang række biprodukter fra industrien, der 
kan indføres til Fællesskabet med ingen eller kun lav told.
Importen af kornsubstitutter og soja i 1974/83
mio t
1974 1978 1982 1983
Soja (1) 14,8 18,9 18,6
Kornsubstitutter i alt 4,6 11,9 16,2 14,1
heraf
maniok 2,1 6,0 8,1 4,5
majsglutenfoder 0,7 1,7 2,8 3,6
citruspellets 0,3 1,0 1,3 1,4
(1) Soja i form af frø- og sojakager, udtrykt i sojakageækvivalenter

- 24 -
Kun importen af maniok faldt i 1983, hvorimod importen af alle andre 
kornsubstitutter øgedes.
Importen af kornsubstitutter forventes at ligge på et konstant højt 
niveau i 1984. Det anslås, at importen af maniok bliver på ca. 4,4 mio t 
i løbet af de første ti måneder af 1984, mens importen af andre 
substitutter og soja bliver næsten uændret i forhold til samme periode 
året forinden.
c) Industriel anvendelse
Den til forarbejdning og industriformål anvendte kornmængde faldt med 
3,9% i 1982/83. Der var imidlertid store forskelle fra den ene kornart 
til den anden.
Industriens anvendelse af hvede steg betydeligt (+ 37,4%), mens 
anvendelsen af majs tilsyneladende faldt med 9,9%. Dette fald har 
imidlertid samme årsager som den tilsyneladende stigning i anvendelsen 
af majs til konsum (se ovenstående afsnit a).
Industriens anvendelse af byg faldt med 0,9% i 1982/83 og udgjorde i alt 
5,1 mio t.
Skøn over industriens anvendelse af korn i 1983/84 viser en yderligere 
nedgang (- 10%), dog med en stigning for hvedes vedkommende (+ 6%) og et 
stort fald for så vidt angår majs (- 26%).
d) Selvforsyning
Selvforsyningsgraden i 1982/83 steg til 115% (+ 10%) som følge af en 
betydelig produktionsstigning (+ 7%) i forening med et fald i forbruget 
(- 2%). Forbrugsnedgangen skyldtes hovedsagelig et lavere forbrug til 
konsum (- 5%) og i industrien (- 8%).
Foreløbige tal for 1983/84 tyder på, at selvforsyningsgraden vil falde 
til omkring 109% som følge af, at den brugbare produktion er faldet til 
123 mio t (- 6%).

- 25 -
Oversigt over forsyningssituationen vedrørende korn i 1982/83
—
Blødhvede Hårdhvede BygMajs :
mio t 1982/83
1981/82mio t 1982/83
1981/82mio t 1982/83
1981/82mio t 1982/83 :  
1981/82 :
Brugbar
produktion 55,6+ 11,8% 4,0- 9,8% 41,1+ 4,2% 19,7+ 6,3%:
Import 2,3- 37,2% 1,2- 16,0% 0,1- 70,5% 5,6- 33,2% :
Internt
forbrug 40,6 - 3,8- 20,0% 34,1- 0,8% 24,2- 7,4% :
Eksport 13,6- 5,3% 1,*- 1,0% 5,8- 1,4% 0,9+ 13,7% :
Lagerfor­
skydning + 3,7 - - -+ 1,3 -+ 0,2 :
Havre Rug Andre kornarter Alle kornarter :
mio t 1982/83
1981/82mio t 1982/83
1981/82mio t 1982/83
1981/82mio t 1982/83 :  
1981/82 :
:  Brugbar 
:  produktion 7,7+ 8,0% 2,4- 2,5% 0,4- 11,4% 131,0 + 7,1% :
:  Import 0,1- 23,9% - - 0,1- 30,0% 9,7- 32,3% :
:  Internt 
:  forbrug 7,7+ 6,2% 2,5- 1,6% 0,5- 13,4% 113,5 - 2,4%:
:  Eksport 0,1 - - - - -21,3- 6,3%:
:  Lagerfor- 
:  skydninger - -- 0,1 - - -+ 5,9 :
e) Lagre
Ifølge de mest pålidelige skøn udgjorde de samlede lagre af^korn i EF 
begyndelsen af høståret 1983/84 18 mio t, heraf 0,9 mio t pa 
bedrifterne. Blød hvede udgjorde 10,5 mio t, hard hvede 0,7 mio t, byg 
3,0 mio t og majs 2,8 mio t.

- 26 -
Pr. 1. august 1984 skønnedes det, at lagrene var faldet til 12,8 mio t, 
dvs. 7,2 mio t blød hvede (13% af produktionen), 0,8 mio t hård hvede 
(21% af produktionen), 1,8 mio t byg (5% af produktionen) og ca. 2,3 mio 
t majs (12% af produktionen).
4. Samhandel
a) Mellem medlemsstaterne
Den største EF-leverandør af korn til andre medlemsstater er Frankrig.
De franske leverancer udgjorde i 1983/84 10,1 mio t (herunder 
kornprodukter), hvoraf 4,4 mio t var blød hvede og 2,0 mio t byg.
De største aftagerlande var Belgien, Tyskland og Italien. En stor del af 
forsendelserne til Belgien menes dog at have været beregnet til 
videreforsendelse til tredjelande gennem belgiske havne. Frankrigs 
leverancer af majs til andre medlemsstater var på 5,0 mio t i 1983/84.
De vigtigste kunder var Benelux-landene,  Tyskland, Det forenede 
Kongerige og Irland.
Gennem de seneste ar er Det forenede Kongeriges leverancer til andre 
medlemsstater vokset i betydning. I 1983/84 leverede Det forenede 
Kongerige 850 000 t blød hvede og 1,7 mio t byg til de øvrige EF-lande. 
Det meste af dette blev senere eksporteret til tredjelande, specielt fra 
Belgien og Frankrig, men der var store forsendelser til Tyskland, 
Italien, Irland og Danmark til brug i de pågældende lande.
b) Med tredjelande
Importen af korn fra tredjelande (eksklusive transitmængder) androg 
8,1 mio t i 1982/83 (35,7% mindre end i 1981/82), hvoraf 5,6 mio t var 
majs (33,2% mindre end i 1981/82). Omkring 89% af denne majsimport kom 
fra De forenede Stater, og resten hovedsagelig fra Argentina.
Bygimporten i 1982/83 faldt til under 150.000 t. Byg blev hovedsagelig 
importeret fra Canada.
Importen af blød hvede faldt fra 2,9 mio t i 1981/82 til 1,6 mio t i
1982/83. 98% af importen af blød hvede i 1982/83 kom fra Nordamerika.
Importen af hård hvede faldt fra 0,4 mio t i 1981/82 til 0,3 mio t i
1982/83. Næsten 100% af importen i 1982/83 kom fra Nordamerika.

- 27 -
Den samlede eksport af korn og kornprodukter i 1982/83 var på 21,3 mio 
t. Heraf udgjorde blød hvede og mel 13,6 mio t. Eksporten af hvede og 
hvedemel i 1983/84 anslås til at ligge på ca. 14,2 mio t, der fordeler 
sig således: 12,8 mio t kommercielt salg, heraf 2,8 mio t i form af mel 
og 1,4 mio t i form af fødevarehjælp. Den kommercielle eksport af hvede 
i 1982/83 gik først og fremmest til Sovjetunionen og Østeuropa, 
Nordafrika, Kina og Det fjerne Østen. Meleksporten gik som sædvanlig til 
en lang række forskellige lande, bl.a. Ægypten, Libyen, Sovjetunion og 
Mellemøsten.
Der var igen en stor eksport af byg i 1982/83 og 1983/84. Den samlede 
eksport af byg og bygprodukter (først og fremmest malt) androg 5,9 mio t 
i 1982/83 (- 1%), heraf 1,7 mio t i form af malt. Eksportmængderne i 
1983/84 menes at have ligget lavere (omkring 4,4 mio t, inklusive 1,5 
mio t i form af malt). De vigtigste aftagere af byg i 1982/83 var 
fortsat andre europæiske lande, Sovjetunionen, Middelhavsregionen og 
Mellemøsten.
5. Priser
a) Fælles priser
Referenceprisen for bageegnet blød hvede blev gennem flere år fastsat 
for minimumskvaliteten,  hvilket var en afvigelse fra forordningen om den 
fælles markedsordning. Siden fastsættelsen af priserne for høståret 
1981/82 har Rådet imidlertid defineret en middelkvalitet som foreskrevet 
i grundforordningen og fastsat referenceprisen for denne kvalitet. Der 
er dog samtidig fastsat en lavere pris, der skal gælde i tilfælde af 
intervention med hensyn til minimumskvaliteten. Der er således for 
1984/85 to priser, der skal støtte markedet for brødhvede:
- den egentlige referencepris (213,14 ECU/t), hvoraf indikativprisen og 
dermed tærskelprisen afledes
- en afledt pris (213,14 - 17,62 = 195,52 ECU/t), der gælder for alle 
interventionsforanstaltninger omfattende brødhvede af 
minimumskvalitet.
Gennem de seneste to høstar har det været Kommissionens politik at 
mindske afstanden mellem den fælles interventionspris og den afledte 
pris for brødhvede af minimumskvalitet.

- 28 -
Denne forskel var på
+ 10,8% i 1982/83 
+ 10,3% i 1983/84 
+ 7,0% i 1984/85
Formålet med denne politik er at gøre den stigende produktion af blød 
hvede mere konkurrencedygtig i forhold til andre kornarter og 
substitutter, der anvendes i foder, samt at dæmpe den stigende tendens 
til hvedeproduktion.
Den fælles interventionspris blev nedsat med 1% til 182,73 ECU i 
1984/85, hvorimod interventionspriserne for hård hvede og rug ikke blev 
ændret. Denne større forskel har gjort hård hvede mere attraktiv som 
afgrøde.
b) Priser på det interne marked
Høståret 1983/84 blev præget af en forholdsvis lav bygproduktion, 
hvilket resulterede i faste priser på byg; disse lå et godt stykke over 
de fælles interventionspriser i hele årets løb.
Derimod var priserne for blød hvede under pres og lå på samme niveau som 
eller under referenceprisen for brødhvede af minimumskvalitet i hele 
årets løb, og udviste en faldende tendens.
Denne ændring i prisstrukturerne med en forholdsvis lille forskel mellem 
priserne på byg og hvede gjorde det muligt at finde nye 
afsætningsmuligheder for hvede som foder.
Majspriserne lå fast, et godt stykke over den fælles interventionspris, 
selvom de faldt, specielt i Frankrig, i løbet af året efter 
Kommissionens meddelelse om, at overgangsgodtgørelsen for majs ville 
blive nedsat.
c) Priser på markedet
Ved begyndelsen af høståret 1983/84 skønnedes verdens lagrene af hvede at 
ligge på 96 mio t, en stigning på 13% i forhold til foregående år, mens 
lagrene af foderkorn steg med omkring 25 mio t til ca. 138 mio t. Den 
samlede produktion af blød hvede var igen i 1983/84 rekordhøj, mens 
produktionen af foderkorn faldt i betydelig grad.

- 29 -
Hvedeproduktionen i 1983/84 steg i de fleste lande, specielt i 
Australien og Kina, hvorimod produktionen i USSR (- 9%) og i USA (- 12%) 
gik ned. Den samlede verdensproduktion af hvede steg med omkring 3%. 
Verdensproduktionen af foderkorn faldt for første gang i fire år 
(- 12%), alene på grund af det amerikanske Payment in kind-program, der 
næsten halverede produktionen i dette land. Produktionen steg generelt i 
andre lande, når der ses bort fra Europa. Verdenshandelen med hvede steg 
lidt i 1983/84, men ikke nok til at opsuge den stigende forsyning, og 
verdenslagrene øgedes til mere end 100 mio t (+ ca. 6%). Priserne lå 
ganske fast i høstårets begyndelse, men kom under stigende pres i årets 
løb som følge af USA's og Australiens agressive eksportpolitik.
Højeste og laveste månedlige gennemsnitspriser i 1983/84 - 
cif Antwerpen/Rotterdam
TypeHøjeste pris Laveste pris
ECU/t Måned ECU/t Måned
Blød hvede:
Soft Red Winter II 
Dark Northern 
Spring 11/14%204,27
243,55april 1984 
januar 1984185,09
219,06juni 1984 
oktober 1983
Canada Feed I 193,49 januar 1984 166,71 august 1983
Majs:
Yellow Corn III 204,14 august 1983 187,IL februar 1984
Hård hvede:
US Hard Amber 
Durum III 258,09 januar 1984 226,92 april 1984
USA's omfattende anvendelse af kreditter har i stigende grad gjort det 
vanskeligt for EF's eksportører af konkurrere, og store markeder i 
middelhavsområdet er gået tabt. De eneste markeder, EF har til rådighed, 
er nu næsten kun lande, der selv kan finansiere deres køb, specielt USSR.
d) Forbrugerpriser
Brødpriserne steg i gennemsnit med omkring 7% mellem 1982 og 1983 og 
fortsatte dermed de tidligere års tendens i retning af lavere stigning. 
Der var imidlertid store forskelle mellem medlemsstaterne:

- 30 -
- Tyskland, Nederlandene
- Belgien, Danmark, Det forenedefra - 1 til + 2%
Kongerige, Irland
- Frankrig
- Italien, Grækenlandfra + 3 til + 7%
+ 9%
fra + 15 til + 17%.
Det er højst usandsynligt, at disse stigninger skyldtes hvedeprisen, da 
brødprisen først og fremmest bestemmes af distributions- og 
fremstillingsomkostninger. Disse stigninger er endvidere langt mindre 
eller ligefrem negative, set i forhold til det generelle 
forbrugerprisindeks.
6. Udsigter på kort sigt
Der forventes en rekordhøj kornproduktion i Fællesskabet i 1984/85, nemlig 
148 mio t. Det skønnes, at forbruget af korn i foder vil ligge på samme 
niveau som i 1983/84, skønt det er sandsynligt, at lave markedspriser for 
hvede igen vil tilskynde til større forbrug af hvede i forhold til byg, og 
i mindre grad majs. Anvendelsen af korn til konsum og industriformål 
forventes ligeledes at ligge konstant.
Det er sandsynligt, at importen af korn fra tredjelande vil fortsætte med 
at falde i beskeden grad.
Udsigterne for eksporten i 1984/85 er forholdsvis gunstige. Med en stigende 
verdensefterspørgsel på grund af en dårlig høst i USSR og en lavere 
produktion i nogle af de største eksportlande skulle det være muligt for EF 
at eksportere betydelige mængder. Samtidig hermed skulle omkostningerne i 
forbindelse med denne eksport blive forholdsvis lave som følge af den 
stærke dollar, forholdsvis faste verdensmarkedspriser og lave interne 
priser.
Selv om markedssituationen ved begyndelsen af dette høstår var gunstig, har 
der været en række faktorer, der kan gøre forholdende vanskelige senere 
hen. De fleste andre europæiske lande kan også berette om en god høst i ar, 
og deres eksport udgør en stigende konkurrence til EF. EF-eksporten er i 
stigende grad blevet afhængig af det russiske marked. Dollarens bevægelser 
kan også få en stærk indflydelse på situationen.
Det kan konkluderes, at det må forventes, også selv om EF's eksport bliver 
ved med at være stor, at en stor del af 1984-høsten ma overføres ved arets 
slutning, både som interventionslagre og på markedet.

- 31 -
Dersom udbyttet fortsætter med at stige i takt med den grundliggende 
tendens, og det samlede kornareal forbliver konstant, kan produktionen nå 
op pa 154-155 mio inden 1990. Selv om der måske kan påregnes en mindre 
stigning i forbruget af korn til foder, så er der ingen udsigter til en 
stigning i forbruget til konsum eller til industriformål. Fællesskabet vil 
derfor få et større og større strukturoverskud af korn, i 1990/91 mere end 
det dobbelte af 1983/84. De eneste afsætningsmuligheder for dette overskud, 
der kan komme på tale, er eksport til tredjelande og anvendelse til foder, 
dersom problemet med kornsubstitutimporten løses.
7. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
a) Afgifter og restitutioner
1) Importafgifter:
Importafgifterne varierede betydeligt på grund af de store udsving i 
verdensmarkedspriserne i 1983/84:
- blød hvede:
76-116 ECU/t, dvs. 40-70% af cif-prisen (ekskl. afgifter)
- byg:
60-116 ECU/t, dvs. 40-70% af cif-prisen (ekskl. afgifter)
- majs:
50-90 ECU/t, dvs. 30-60% af cif-prisen (ekskl. afgifter).
2) Eksportafgifter:
Der er ikke blevet opkrævet eksportafgifter i kornsektoren siden 
udgangen af 1975.
3) Eksportrestitutioner (1983/84):
Eksportrestitutionerne for blød hvede og byg blev hovedsagelig 
fastsat ved løbende licitation på det frie marked.
Med hensyn til hvede omfattede en licitation alle destinationer undtagen 
Skandinavien og Sydamerika. Den samlede mængde hvede, der blev solgt ved 
denne licitation udgjorde 6,6 mio t med en gennemsnitsrestitution på 
50 ECU/t.
Med hensyn til byg blev der åbnet en licitation for alle destinationer 
undtagen Skandinavien, Japan og Sydøstasien (1,4 mio t solgt, 
gennemsnitsrestitution 45 ECU/t).
Der blev afholdt licitationer fra juni 1983 til udgangen af april 1984.

- 32 -
Med hensyn til faste restitutioner skete der normal licensudstedelse ved 
høstårets begyndelse for lande i Vestafrika, ligesom der blev udstedt 
licenser for de vigtigste basiskornarter (bortset fra majs, hvor EF's 
produktion er utilstrækkelig) for lande, der grænser op til EF (bl.a. 
Schweiz, Østrig, Lichtenstein og de skandinaviske lande), idet disse 
lande har set en logisk fordel i at indføre fra EF i stedet for fra dets 
konkurrenter. Endvidere kan det nævnes, at der blev fastsat 
eksportrestitutioner efter normal fremgangsmåde for hvedemel, rugmel og 
semulje af hård hvede.
Eksportrestitutionerne for malt blev som det foregående år fastsat efter 
en særlig ordning, der indebærer ugentlig beregning baseret på 
importafgiften for byg, idet man samtidig har sørget for, at der ikke 
kan foregå spekulation.
b) Internationale aftaler og fødevarehjælp
EF og medlemsstaterne har i henhold til 1980-konventionen forpligtet sig 
til årligt at levere 1 650 000 t. Af denne mængde skal 927 663 t (dvs. 
ca. 56%) leveres af EF som sådant og resten af medlemsstaterne efter en 
indbyrdes aftalt fordeling, men undtagelsesvis blev den mængde, der skal 
leveres af EF, forhøjet til lidt over 1 mio t i 1983.
Pr. 30. september 1984 havede EF iværksat 98% af 1982/83-programmet og 
42% af 1983/84-programmet.  De tidligere programmer er gennemført med 
100%.
De tilsvarende tal for medlemsstaternes hjælp var 100% for 
1982/83-programmet og 39% for 1983/84-programmet.
c)  Intervention
Høståret 1983/84 begyndte med store interventionslagre, nemlig 7,5 mio 
t. Opkøb i årets løb androg dog i alt kun 4 mio t - mindre end halvdelen 
af de mængder, der blev opkøbt i 1982/83. Interventionsopkøb af 
brødhvede til prisen for minimumskvaliteten i løbet af de tre første 
måneder efter produktionsåret var begrænset til maksimalt 3 mio t. 
Omkring 7 mio t korn blev solgt ud fra interventionslagrene i høstårets 
løb. Heraf blev ca. 5 mio t eksporteret, medregnet 1,24 mio t hvede, der 
blev leveret som fødevarehjælp. Yderligere 1,4 mio t hvede blev solgt pa 
det interne marked til foderbrug som led i særlige foranstaltninger. 
Nettovirkningen af de mindskede opkøb og det øgede salg blev, at 
interventionslagrene ved årets slutning var nedbragt til 4,4 mio t.

- 33 -
Forskydninger i interventionslagrene i 1983/84 (foreløbigt skøn)
(1 000 t)
Bageegnet 
blød hvede Hård hvede Rug BygFoder­
hvede
Lagre pr. 1.8.1983 * 5.834 478 308 848 10
Opkøb 2.988 316 47 687 8
Salg 5.441 214 122 1.310 13
Nettoforskydning + - 2.453 + 102 - 75 - 623 - 5
Lagre pr. 31.7.1984 * 3.381 580 233 225 5
* For hård hvede begynder høståret i juli, og statistikkerne gælder derfor 
1.7.1983 - 30.6.1984.
d) Overgangsgodtgørelse ved høstårets udgang
Der blev i 1983/84 ydet godtgørelse for private lagre af hvede for at 
undgå særlige interventionsforanstaltninger ved høstårets slutning for 
dette produkt. Der blev ligeledes ydet overgangsgodtgørelse for lagre af 
majs i områder med overskudsproduktion og for mølleriernes ruglagre. 
Disse overgangsgodtgørelser, der skal udligne prisjusteringen ved 
høstårets slutning, fastsættes på grundlag af 5 1/2 månedlige tillæg for 
hvede og rug og 4 månedlige tillæg for majs.
e) Prisernes ensartethed
Monetære udligningsbeløb:  ligesom andre sektorer lider kornsektoren 
under manglende enhed på grund af valutaforskellene.

- 34 -
f) Produktionsrestitutioner
Der ydes produktionsrestitutioner til fabrikanter af korn- og 
kartoffelstivelse, for at de kan konkurrere med stivelse fremstillet af 
andre råvarer. Restitutionerne for 1984/85 er uændret 19,41 ECU/t for 
majsstivelse, 27,79 ECU/t for hvede, 23,91 ECU/t for brudris og 
31,25 ECU/t for kartoffelstivelse.
g) Støtte til hård hvede
Den direkte indkomststøtte til visse producenter af hård hvede ydes i de 
egne af EF, hvor denne kornart spiller en vigtig rolle for 
producenternes indkomster.
For 1984/85 er støtten fastsat til 101,31 ECU/ha i Italien og Frankrig 
og for Grækenlands vedkommende til 89,34 ECU/ha for de områder, hvor der 
blev ydet statsstøtte inden Grækenlands optagelse i EF, og til 79,29 
ECU/ha for de områder, hvor der ikke blev ydet statsstøtte.
8. Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter til kornsektoren udgjorde 2 441 mio ECU for 1983 
og anslås til 1 935 mio ECU for 1984 og 2 855 mio ECU for 1985. De 
2 441 mio ECU i 1983 fordeler sig på 1 525 mio ECU til eksportrestitutioner 
og 916 mio ECU til interventionsforanstaltninger, hvoraf 566 mio ECU gik 
direkte til interventionsoplagring.

- 35 -
2. RIS
1. Indledning
Risarealet i De Ti udgjorde i produktionsåret 1983/84 ca. 0,21% af 
Fællesskabets samlede ULA og 0,14% af verdens risarealer.
Frankrig, Grækenland og Italien er de eneste producentlande. Den italienske 
andel af EF-produktionen udgjorde 94%. EF-høsten samme år udgjorde kun 
0,21% af verdensproduktionen (449 mio t) (1).
Ris udgjorde ca. /0,3%/ af den endelige landbrugsproduktion.
2. Produktion
I 1983 udgjorde Fællesskabets risarealer 205 300 ha, dvs. en forøgelse på 
3,2% i forhold til foregående år. I Frankrig udgjorde risarealet 7 370 ha 
mod 5 450 i 1982, dvs. en forøgelse på 35,2%. I Grækenland reduceredes 
risarealerne fra 15 000 ha i 1982 til 13 430 ha i 1983, dvs. et fald pa 
10,1%. I Italien dyrkedes der i 1983 ris på 184 000 ha, dvs. en stigning på 
3,4% i forhold til 1982.
Risproduktionen i De Ti voksede i 1983 med 3,1% i forhold til 1982 
(1 115 450 t) og udgjorde dermed 1 149 500 t (1). Denne stigning skyldes 
hovedsagelig en forøgelse af arealerne.
Frankrig producerede i 1983 37 500 t (1), dvs. en stigning på 36,6%, og 
produktionen i Italien voksede med 2% til 1 030 000 t an (1). I Grækenland 
var produktionen i 1983 (82 000 t) 5,8% større end i 1982 (77 500 t).
3. Anvendelse i EF
I 1982/83 anvendtes der 1 056 000 t ris i Fællesskabet, dvs. 6,5% mere end 
året før (992 000 t). Anvendelsen til industriformål, der fortsat var ret 
beskeden, steg fra 30 000 til 39 000 t. Anvendelsen til udsæd steg med 7,4% 
(29 000 t mod 27 000 t i 1981/82).
Anvendelsen af ris til foder steg med 8,4% (dvs. 90 000 t mod 83 000 t i 
1981/82). Bruttoforbruget til konsum steg fra 848 000 i 1981/83 til 
892 000 t i 1982/83 (+ 5,2%).
(1) Mængder udtrykt i uafskallet ris.
Ris uden nærmere angivelser betyder i denne tekst forarbejdet ris.

Samhandel
Den samlede analyse er forelagt på grundlag af sleben ris (brudris 
medregnet).
a) Sleben ris - samlet oversigt
I 1982/83 androg indførslen fra tredjelande (inklusive mængder indført 
forbindelse med proceduren for aktiv forædling) 0,613 mio t mod 
0,846 mio t i 1981/82, dvs. en nedgang på 27,5%.
Udførslen af ris i 1982/83 var på 0,292 mio t (inklusive aktiv 
forædling) mod 0,466 mio t i 1981/82, dvs. en nedgang på 37,4%.
Fællesskabets andel af verdenshandelen udgjorde i 1983 8% af indførslen 
og 6,6% af udførslen. De største leverancer kommer fortsat fra USA, 
Thailand, Sydamerika og Surinam for så vidt angår ris, og Sydamerika, 
Burma, Thailand og Australien, når det gælder brudris.
Fællesskabets eksportpolitik med hensyn til ris har atter været 
centreret om leverancer til tilgrænsende lande, som f.eks. Schweiz, 
Østrig og middelhavslandene.
Samhandelen inden for Fællesskabet steg i 1982/83 (+ 17,8%). Den 
omfattede 556 000 t mod 472 000 t i 1981/82. Heraf var mere end 40% ris 
af EF-produktion,  der blev leveret af Italien til de øvrige 
medlemsstater. Leverancerne fra Italien til de øvrige EF-lande nåede i 
løbet af produktionsåret 1982/83 op på 218 000 t ris.
b) Brudris
Brudris anvendes ikke blot til konsum, men også til foder og 
industriformål. I produktionsåret 1982/83 var det samlede forbrug i EF 
212 000 t (produktvægt), hvoraf 90 000 t gik til foder og 39 000 t til 
industriformål, heraf 29 000 t til ølfremstilling. 82 000 t gik til 
konsum.
Priser
a) Fælles priser
For produktionsåret 1984/85 er der truffet foranstaltninger vedrørende 
fastsættelse af priserne:
- interventionsprisen for uafskallet ris blev forhøjet med 2,5% i 
forhold til året før og er dermed nået op på 314,19 ECU/t
- indikativprisen for afskallet ris (rundkornet og langkornet ris) bl· 
sat op til 539,49 ECU/t, dvs. 2,3% mere end året før
- tærskelprisen for afskallet ris (rundkornet og landkornet ris) blev 
fastsat til 533,63 ECU/t. Denne pris repræsenterer en stigning på 
3,3% i forhold til tærskelprisen for afskallet ris året før.

- 37 -
b) Markedspriser
I produktionsåret 1983/84 lå markedspriserne i det vigtigste 
risproducerende område (regionen Vercelli) således:
- rundkornet ris: 23,7% over interventionsprisen
- langkornet ris: 27,8% over interventionsprisen for sorten Lido og 
27,0% for sorten Ribe.
Disse tal var henholdsvis +11% for rundkornet og + 17% for langkornet 
ris det foregående år.
Hen imod produktionsårets slutning skete der en prisstigning, som af tog 
en smule i begyndelsen af september 1984, hvor priserne lå således:
- ca. 130,1% af interventionsprisen for rundkornet ris
- ca. 140,8% af interventionsprisen for langkornet ris (Lido) og 148,1% 
for sorten Ribe.
c) Verdensmarkedspriser
I 1983/84 steg verdensmarkedspriserne i forhold til det foregående 
produktionsår, hvorimod de fra maj 1984 kom til at ligge i nærheden af 
prisniveauet for samme periode året før.
På det thailandske marked faldt priserne på sleben ris fra 310 dollar 
(september 1983) til 275 dollar (slutningen af august 1984), og priserne 
på afskallet ris svingede mellem 300 dollar og 260 dollar.
Det amerikanske marked har været præget af prismæssig ugennemsigtighed,  
idet programmet "payment-in-kind" er blevet ledsaget af en 
arealindskrænkning. De fleste leverancer fra USA er blevet gennemført i 
henhold til PL 480, hvad der forklarer den manglende prismæssige 
gennemsigtighed på verdensmarkedet.
d) Forbrugerpriser
Disse priser foreligger kun for visse medlemsstater.
Der noteredes følgende forbrugerpriser for langkornet ris undtagen for 
Grækenlands vedkommende (rundkornet ris):
1982 1983 1983/82 %
.  Tyskland 3,6 DM/kg 3,8 DM/kg 5,6
.  Belgien 61,2 BFR/kg 70,5 BFR/kg 15,2
.  Frankrig 7,6 FF/kg 8,2 FF/kg 7,9
.  Italien 1.666 LIT/kg 2.053 LIT/kg 23,2
.  Nederlandene 5,2 HFL/kg 5,4 HFL/kg 3,8
.  Grækenland 57,1 DRA/kg 68,8 DRA/kg 20,5

- 38 -
6. Udsigter på kort og lang sigt
Høsten 1983/84 svarede til forventningerne, idet den som helhed lå 2,5% 
over det foregående produktionsårs høst.
Produktionen i 1984 ser ud til at skulle blive af nogenlunde samme 
størrelsesorden som i 1983. I 1983 udgjorde rundkornet ris 18% af 
produktionen, mens langkornet ris udgjorde 80%. Med hensyn til 1984-høsten 
kan det forventes, at en forholdsmæssig forøgelse af mængden af rundkornet 
ris vil medføre en mindre ændring af dette forhold.
Skønt efterspørslen på det indre marked gælder langkornet ris, bliver visse 
af disse ristyper, som især produceres i Italien, stadig udelukkende afsat 
på verdensmarkedet, medens der til gengæld fortsat indføres langkornet ris, 
som især synes at bive foretrukket af forbrugerne i Fællesskabets nordlige 
del. Blandt de langkornede rissorter, der dyrkes i EF, er det de sorter, 
som giver det største udbytte både dyrkningsmæssigt og
forarbejdningsmæssigt, der har tendens til at finde udbredelse. Sorten Lido 
har således fortrængt en stor del af de sorter, som den kan sammenlignes 
med, men som kun gav et beskedent udbyttet.
I produktionsåret 1982/83 skete der en stigning i samhandelen inden for EF, 
og noget tyder på en tilsvarende stigning i næste produktionsår. Det 
forhold, at Fransk Guyana er begyndt at producere ris, vil med tiden kunne 
give stødet til produktion og forbrug af den amerikanske type langkornet 
ris, som er efterspurgt i EF.
7. Foranstaltningernes økonomiske aspekter 
a) Importafgifter og restitutioner
Som følge af priserne på verdensmarkedet i 1983/84 har importafgifterne 
fortsat været høje, undertiden højere end i foregående produktionsår, 
navnlig for langkornet ris. Importafgifterne for rundkornet ris og 
brudris er imidlertid faldet markant.
Disse afgifter har i de sidste fire produktionsår ligget på følgende 
niveau:

- 39 -
ECU/t
:  1980/81 1981/82 1982/83 1983/84
Afskallet rundkornet ris :  30,66 133,39 212,55 183,20
Afskallet langkornet ris :  30,89 138,64 210,59 213,00
Sleben rundkornet ris :  59,93 193,65 343,34 323,54
Sleben langkornet ris :  169,57 313,30 442,40 455,34
Brudris :  8,04 36,40 64,69 51,28
Importafgifterne har på grund af de faldende verdensmarkedspriser været 
høje i marts og april 1984 og er siden faldet gradvis frem til 
slutningen af august 1984.
Et strukturbetinget overskud af ris, der ikke nemt finder afsætning i 
EF, har nødvendiggjort særlige eksportforanstaltninger. Disse 
foranstaltninger er blevet udformet forskelligt alt efter, om der var 
tale om traditionel udførsel af produkter af kendt kvalitet, eller om 
der var tale om afsætning af rent strukturbetingende overskud til andre 
tredjelande. Med hensyn til opretholdelsen af den traditionelle 
afsætning til Schweiz, Østrig og Lichtenstein er følgende 
foranstaltninger blevet vedtaget.
For afskallet langkornet ris blev der fastsat restitutioner på 103 ECU/t 
i produktionsårets begyndelse og på 108 ECU/t indtil produktionsårets 
slutning. For sleben langkornet ris var restitutionen først på 128,75 
ECU/t og siden på 135,00 ECU/t.
Med hensyn til afsætningen af det egentlige overskud er der blevet 
anvendt licitation, for at man bedre kunne kontrollere de mængder, der 
skulle udføres, og de dermed forbundne udgifter (*). De maksimumsbeløb, 
der blev givet i forbindelse med disse foranstaltninger, var på mellem 
195 og 291 ECU/t. Fra juli 1983 blev restitutionerne til de fjerneste 
zoner i Europa ophævet.
b) Fødevarehjælp
I 1983/84 blev der udført ca. 98 000 t ris (beregnet som sleben ris) som 
fødevarehjælp, heraf 53 000 t som national hjælp og 46 000 t som 
fællesskabshjælp, dvs. en forøgelse på 23% i forhold til foregående 
produktionsår. I næste produktionsår er der stor sandsynlighed for at nå 
en mængde af samme størrelse som i produktionsåret 1983/84.
(*) Mellem den 22. december 1983 og den 5. april 1984 blev der således udført 
50 000 t landkornet ris. Der blev ikke afholdt licitation for rundkornet 
ris i løbet af dette produktionsår.

- 40 -
c) Interventionsmængder
Der har ikke siden 1972/73 været interventionsopkøb af ris. I  
departementet Fansk Guyana vil der dog eventuelt blive ekspederet meget  
beskedne mængder ris til intervention.
d) Monetære udligningsbeløb
Der har ikke hidtil været fastsat monetære udligningsbeløb for ris.
8. Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter til ris udgjorde 92,9 mio ECU i 1983 og anslas  
til 95 mio ECU i 1984, dvs. 0,5% af garantisektionens samlede udgifter. De  
95 mio ECU fordeler sig med 71 mio ECU til restitutioner og 24 mio ECU til  
intervention.
9. Andre foranstaltninger
Der er blevet foretaget 2 ændringer i grundforordningen for ris i 1984.
Ved den første begrænses den støtte, der skal ydes for delvis sleben ris  
til Réunion, til et beløb svarende til importafgiften for afskallet ris.
Ved den anden bestemmes det, at interventionsprisen skal gradueres  
afhængigt af sort eller sortsgruppe ved hjælp af en ordning med tillæg og
fradrag.

- 41 -
3. SUKKER
INDLEDNING
1983/84 er det tredje produktionsår, hvor bestemmelserne i den nye  
produktionsordning fra 1981 (1) har været anvendt, som bl.a. indebærer, at  
producenterne selv fuldt skal bære omkostningerne ved afsætningen af de  
sukkeroverskud, der opstår som følge af forskellen mellem produktionen og  
forbruget i Fællesskabet. Udgifterne i forbindelse med udførslen af de  
mængder, der svarer til det fra AVS-landene (2) og Indien indførte  
præferencesukker, påhviler fortsat EUGFL. Denne ordning skal anvendes i endnu  
to produktionsår, dvs. til den 30. juni 1986.
De vigtigste forhold i forbindelse med dette produktionsår kan resumeres  
således:
- da sukkerpriserne på verdensmarkedet igen i 1982/83 var særdeles lave,  
reducerede EF-producenterne i 1983/84 sukkerroearealerne med 9,2%; denne  
nedskæring følger efter den tilsvarende nedskæring i det foregående  
produktionsår, hvilket giver en samlet nedskæring på 17,7% over to  
produktionsår,
- med et hektarudbytte, der igen er blevet normalt, var sukkerproduktionen i  
EF på 11,0 mio t beregnet som hvidt sukker (dvs. ca. 3 mio t mindre end i  
1982/83),
- den samlede udførsel til det frie verdensmarked nåede i 1983/84 op på
4,1 mio t (heraf næsten 1 mio t C-sukker), dvs. langt mindre end udførslen  
på 5,2 mio t i 1982/83,
- lagrene i EF faldt med 1,3 mio t i 1983/84,
- det samlede forbrug i EF var kun på 9,4 mio t i 1983/84, dvs. ca. 100 000 t  
mindre end i 1982/83,
(1) Forordning (EØF) nr. 1785/81 (EFT nr. L 117 af 1.7.1981, s. 4).
(2) Landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet.

- 42 -
- sammenbruddet i de siden maj 1983 førte forhandlinger om en ny
international sukkeroverenskomst pressede yderligere verdensmarkedspriserne  
for sukker i 1983/84, og denne situation gjorde det særlig dyrt at udføre  
sukkeroverskud især i slutningen af produktionsåret.
1. Dyrkning af sukkerroer i Fællesskabet
I 1983 blev der dyrket roer til fremstilling af sukker på 1 669 000 ha  
(169 000 ha mindre end i 1982). De største arealnedskæringer forekom i  
Nederlandene (- 13,4%), Italien (- 12,9%), Frankrig (- 12,4%) og Belgien  
(- 12,3%).
Sukkerroedyrkningen optager for tiden ca. 1,64% af Fællesskabets udnyttede  
landbrugsareal (ULA) (1,80% i 1982).
Resultaterne af strukturundersøgelserne "1975" og "1977" viser, at det  
samlede antal bedrifter med sukkerroearealer var faldende i alle  
medlemsstater. De endnu delvise resultater af strukturundersøgelsen  
"1979/80" viser dog, at antallet af disse bedrifter (ca. 360 000 enheder)  
fortsat er faldende, men ikke mere så hurtigt som før.
Gennemsnitsstørrelsen af sukkerroearealerne pr. dyrker varierer meget fra  
land til land, fra ca. 1 ha i Grækenland til næsten 11 ha i Frankrig.
Almindeligvis er større bedrifter dominerende i Frankrig og Det forenede  
Kongerige, mellemstore bedrifter i Tyskland, Benelux, Danmark og Irland,  
og mindre bedrifter i Italien og Grækenland.
De dybtgående ændringer i strukturerne for sukkerroebedrifterne, der er  
indtrådt siden 1967/68, da den fælles markedsordning for sukker trådte i  
kraft, har generelt medført forbedrede produktionsbetingelser og har  
bevist, at den nuværende produktionskvotering ikke har været en hindring  
for den nødvendige omstruktureringsproces.

- 43 -
Strukturudviklingen inden for forarbejdningsindustrien
I 1972/73 var der i Fællesskabet i alt 128 sukkervirksomheder, og den  
største koncentration kunne konstateres i Frankrig, Tyskland og Italien. I  
samme produktionsår var der 250 fabrikker, som forarbejdede sukkerroer.
De seneste oplysninger, der foreligger for 1983/84, viser, at der er sket  
en væsentlig ændring i strukturen inden for denne sektor.
Antallet af sukkervirksomheder er faldet til 97 (- 24%) og antallet af  
roeforarbejdningsvirksomheder til 196, det vil sige et fald pa 22%.
Denne udvikling er generelt sket sideløbende med en modernisering af  
fabriksanlæggene, og den sukkermængde, der daglig forarbejdes, er i  
Fællesskabet som helhed steget til 1 189 000 t i 1983/84, dvs. nogenlunde  
det samme som sidste år, men dog en stigning på 35% i forhold til 1972/73  
(879 000 t).
I henhold til EØF-traktatens artikel 92 og 93 har Italien som følge af de  
problemer, der er opstået for visse af landets største sukkervirksomheder,  
forelagt Kommissionen en helhedsplan for omstrukturering af den italienske  
roe- og sukkersektor.
I henhold til denne plan, der omfatter retningslinjerne for denne sektor i  
perioden 1984-88, skal der på grundlag af specifikke projekter ydes  
statstilskud til forskellige foranstaltninger (direkte støtte,  
kapitaltilførsel, aktiekøb, osv.). Det er endvidere meningen at lukke tolv  
forældede virksomheder inden 1988.
Hektarudbytte og produktion
I foråret og sommeren 1983 var vejrforholdene ugunstige for  
sukkerroedyrkningen især i de nordlige EF-lande, og hektarudbyttet af  
sukker var derfor lavere end sidste år. Det gennemsnitlige udbytte for  
hele Fællesskabet i 1983/84 faldt til 6,42 t/ha.

- 44 -
Derfor, og som følge af arealnedskæringen, faldt sukkerproduktionen i  
1983/84 til 11 mio t. Denne mængde skal sammenlignes med de 15,03 mio t i  
1981/82 (rekordproduktion) og 13,94 mio t i 1982/83.
Med denne produktion i 1983/84 og overførsler på lidt over 1 mio t fra  
sidste ar nåede produktionen af A-sukker op på 9,3 mio t; produktionen af  
B-sukker var pa 1,7 mio t, medens produktionen af C-sukker udgjorde 
1,15 mio t, dvs. langt mindre end i de to foregående produktionsår, da  
produktionen af C-sukker var på 3,5 mio t. Der blev kun overført 214 000 t  
C-sukker til 1984/85.
Forbrug
Konsum
Som i de foregående tre år faldt forbruget af sukker til konsum i 1983/84,  
og det ligger nu på mellem 9,2 og 9,3 mio t.
Forbruget pr. indbygger i EF er også faldet, fra 35 kg i 1981/82 til
34,5 kg i 1982/83 og 34,1 kg i 1983/84. Forbruget af andre (naturlige og  
kunstige) sødemidler er ikke uden skyld i denne nedgang.
Foder og andet - selvforsyningsgrad
I 1983/84 blev der anvendet ca. 82 000 t sukker i den kemiske industri.  
Den fra 1.8.1983 ydede produktionsrestitution var på 3,88 ECU/100 kg  
anvendt hvidt sukker. Fællesskabets selvforsyningsgrad for sukker i  
1983/84 faldt til ca. 117,4%.
Isoglucose
Forbruget og produktionen af isoglucose i Fællesskabet har tilsyneladende  
været næsten uændret i 1983/84. Udførslen og indførslen af isoglucose til  
og fra tredjelande er ubetydelig, medens der udføres fra Frankrig og  
Belgien til Nederlandene.

- 45 -
Produktion/forbrug (EUR 10)
1976/77 1977/78 1978/79 1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84
82,6 102,8 139,1 164,1 179,7 182,6 182,3 178,5
6. Samhandel
Mellem medlemsstaterne
Italien og Belgien er de medlemsstater, som i 1983/84 har indført de  
største mængder uforarbejdet sukker fra de øvrige medlemsstater. Frankrig  
og Tyskland er traditionelle leverandører til Italien, og i de senere ar  
har der mellem Frankrig og Belgien været en stor samhandel med  
uforarbejdet sukker, som forsendes i transit til Antwerpen havn med  
henblik på udførsel til tredjelande.
Hovedaftagerne af sukker i forarbejdet form er Forbundsrepublikken  
Tyskland, Frankrig og Det forenede Kongerige, som indfører fra andre  
medlemsstater.
Med tredjelande
Ligesom tidligere blev hovedparten af det indførte præferencesukker fra  
AVS—landene også i produktionsåret 1983/84 afsat til Det forenede  
Kongerige. Dette sukker blev også indført til Frankrig (12% af den samlede  
præferenceindførsel) og Italien.
I 1983/84 blev der afholdt licitationer med henblik på udførsel for  
hovedparten af det sukker, der var disponibelt til udførsel i EF-regi. Ad  
denne vej blev der afsat 3 069 000 t (beregnet som hvidt sukker). Der blev  
desuden under den såkaldte "periodiske" ordning afsat 49 000 t sukker.  
Medregnes endvidere udførslen af C—sukker,  androg den samlede udførsel af  
sukker i uforarbejdet stand i 1983/84 ca. 4,1 mio t beregnet som hvidt  
sukker.

- 46 -
7. Fællesskabets priser  
1983/84
Den gennemsnitlige forhøjelse af EF's landbrugspriser i ECU var på 4,2%,  
medens interventionsprisen for hvidt sukker kun blev forhøjet med 4%.
De øvrige sukkerpriser blev tilpasset sidstnævnte forhøjelse, idet  
tærskelprisen for melasse dog blev forhøjet med 6,0%.
1984/85
For at tage hensyn til markedssituationen, som nødvendiggjorde en særdeles  
forsigtig prispolitik, blev EF's landbrugspriser i ECU i gennemsnit nedsat  
med 0,5%, hvis der ses bort fra virkningerne af de tilknyttede  
agromonetære foranstaltninger.
I sukkersektoren, hvor det er formålet at indrette produktionen efter  
afsætningsmulighederne og at lade producenterne selv afholde alle tab i  
forbindelse med afsætningen af Fællesskabets produktionsoverskud, forblev  
priserne i ECU uændret i forhold til foregående produktionsår.
I forbindelse med refusionsordningen for lageromkostningerne blev det  
månedlige refusionsbeløb dog nedsat fra 0,57 ECU til 0,53 ECU/100 kg,  
efter at det var blevet konstateret, at det med de i EF anvendte  
rentesatser var muligt at nedsætte den faste rentesats, der anvendes ved  
beregningen af disse omkostninger, fra 11 til 10% p.a.
Interne markedspriser
I 1983/84 lå sukkerindustriens markedspriser ab fabrik excl. afgifter i  
nærheden af interventionsprisen i de fleste medlemsstater.
Kun i Italien og Irland lå priserne fortsat en hel del over  
interventionsprisen, mens de i Grækenland la under denne pris.

- 47 -
8. Udviklingen på verdensmarkedet
Produktion og forbrug
I 1981/82 var verdensmarkedssituationen præget af det store  
produktionsoverskud i forhold til forbruget. Den samme situation gjorde  
sig også gældende i 1982/83, hvilket medførte en betydelig forøgelse af  
lagrene, som den 1. september 1983 nåede et rekordniveau, svarende til 41%  
af verdensforbruget og omfattende et reelt overskud (lagre ud over normale  
lagre) på ca. 14 mio t (beregnet som råsukker).
I 1983/84 har forbruget igen været lavere end produktionen, således at der  
ikke har været en reduktion af lagrene.
Verdensmarkedspriser
I slutningen af september 1982 faldt priserne for råsukker i New York til  
5,5 cents/lb,  og de rettede sig først op i foråret og sommeren 1983 (ca.
II cents/lb). Priserne for råsukker begyndte dog igen af falde støt, og i  
efteråret 1984 lå de på mellem 4 og 4,5 cents/lb (12-12,50 ECU/100 kg).
Den gennemsnitlige pris for hvidt sukker til prompte levering (spotpris)^  
på børsen i Paris var i 1983/84 på 26,14 ECU/100 kg (mod et gennemsnit på
24,07 ECU/100 kg sidste år).
Denne lavprissituation skyldes, at der siden 1981/82 har været meget store  
overskud, samt sammenbruddet i slutningen af juni 1984 af FN's konference  
om indgåelse af en "international sukkeroverenskomst. I denne forbindelse  
erindres der om, at da forhandlingerne om en international overenskomst  
med økonomiske bestemmelser slog fejl, blev der kun indgået en  
administrativ overenskomst, som træder i kraft den 1. januar 1985.
Udsigter for verdensmarkedet i 1984/85
Efter de første foreliggende prognoser for 1984/85 vil produktionen kunne  
nå op på ca. 97 mio t beregnet som råsukker.

- 48 -
Det er en stigning på 1 mio t i forhold til sidste år. Der forventes en  
ret stor stigning i EF's produktion og en klar stigning i produktionen i  
Sydafrika, Australien og Philippinerne.  I disse lande gik produktionen  
tilbage i 1983/84 på grund af tørke. Til gengæld skulle produktionen falde  
i Sovjetunionen og Brasilien. I Indien, hvor produktionen var ret lille i  
1983/84, og Cuba forventes der en mindre nedgang.
Forbruget forventes at blive 1,7% større end i 1983/84, højst dog ikke  
overstigende produktionen.
Disse udsigter for produktion og forbrug giver ikke noget større håb om en  
betydelig og varig forbedring af priserne for sukker i de kommende måneder.
9. Udsigter for EF i 1984/85
Sukkerroearealerne i 1984/85 anslås til 721 000 ha (+ 3,1% i forhold til  
1983/84).
På grundlag af resultaterne af analyser, der blev foretaget pa roemarkerne  
indtil begyndelsen af oktober 1984, og resulaterne i begyndelsen af  
forarbejdningskampagnen forventes der et hektarudbytte på 6,92 t sukker.  
Produktionen af roesukker i EF kan der derfor på nuværende tidspunkt  
anslås til 11,91 mio t, hvortil skal lægges 290 000 t rørsukker fra de  
franske oversøiske departementer og 19 000 t sukker fremstillet af  
melasse, hvilket giver en samlet anslået produktion på 12,22 mio t hvidt  
sukker.
Forbruget af sukker i EF vil med 9,4 mio t næppe overstige forbruget i  
1983/84.
Medregnes endvidere indførslen af præferencesukker, den traditionelle  
udenrigshandel med sukker i forarbejdet form og lageroverførslerne til  
1984/85, vil den samlede disponible sukkermængde til udførsel (inkl.  
C-sukker) ifølge de seneste prognoser svare nogenlunde til den faktiske  
eksportmængde i 1983/84 (ca. 4,1 mio t beregnet som hvidt sukker).

- 49 -
10. Foranstaltningernes økonomiske karakter
- Afgifter og restitutioner
På grund af udviklingen i verdensmarkedspriserne, der i hele  
produktionsåret 1983/84 har ligget under EF-priserne, er der i  
forbindelse med al udførsel af kvotasukker blevet kalkuleret med  
eksportrestitutioner. o
Gennemsnittet af disse eksportrestitutioner i produktionsåret 1983/84  
var på 352,41 ECU/t hvidt sukker, hvilket er meget tæt på gennemsnittet  
i 1982/83, 351,12 ECU/t. Importafgifterne var i 1983/84 i gennemsnit pa  
390,60 ECU/t for hvidt sukker og 334,20 ECU/t for råsukker.
- Intervention
I produktionsåret 1983/84 blev der ikke opkøbt sukker til intervention.
11. Budgetudgifter
Gennem de seneste år har udgifterne til sukker svinget betydeligt på grund  
af prisudviklingen på verdensmarkedet og lagerforskydninger i EF.
Garantisektionens udgifter til denne sektor var pa^768 mio ECU i 1981,
1 242 mio ECU i 1982, 1 316 mio ECU i 1983 og anslås til 1 602 mio ECU i
1984.
Siden produktionsåret 1981/82 har producenterne som anført ovenfor selv  
skullet finansiere alle udgifter til afsætning af overskud, der sicyldes  
for stor sukkerproduktion i EF i forhold til EF-forbruget.  Disse udgifter  
dækkes gennem indtægterne fra den basisproduktionsafgift og B-afgift, der  
skal erlægges for sukker og isoglucose af A— og B—kvoterne. En særlig  
afgift til udligning af lageromkostningerne opkræves for alt sukker, der  
fremstilles og afsættes inden for kvoterne, med henblik på at dække  
udgifterne til refusion af lageromkostningerne.

- 50 -
Efter fradrag af indtægterne fra produktions- og oplagringsafgifterne i  
sukkersektoren bliver EF's nettoudgifter pa 285 mio ECU i 1981, 536 mio  
ECU i 1982, 368 mio ECU i 1983 og ca. 377 mio ECU i 1984. Det skal dog  
bemærkes, at ovennævnte nettoudgifter næsten udelukkende skyldes udgifter,  
der opstår som følge af udførslen af en EF-sukkermængde svarende til de  
1,3 mio t præferencesukker, der indføres fra AVS-landene.  Disse udgifter  
har i de senere år svinget mellem 330 og 460 mio ECU.

4. OLIVENOLIE
Indledning
Vanskelighederne ved at udarbejde en opgørelse over Fællesskabets _  
produktion af olivenolie i de seneste produktionsår er de samme som i de  
foregående produktionsår.
På baggrund af de foreliggende oplysninger kan situationen tor  
Fællesskabets olivendyrkning imidlertid beskrives saledes:
Af den olivenolie, som produceres i Fællesskabet, kommer 0,20% fra  
Frankrig, 30% fra Grækenland og 70% fra Italien. I 1980 udgjorde olivenolie  
henholdsvis 11,0% og 5,8% af værdien af Grækenlands og Italiens produktion  
02 i alt 1,4% af værdien af den endelige landbrugsproduktion i Fællesskabet.  
Denne produktion dækkede indtil 1975 ca. 70% af Fællesskabets behov for  
olivenolie. I de sidste 7 år er den del af behovet, som dækkes af  
Fællesskabets egen olivenolieproduktion, imidlertid stadig vokset. Efter  
Grækenlands tiltrædelse er Fællesskabet blevet praktisk talt  
selvforsynende, når det gælder de kvantitative behov, hvorimod det stadig
har kvalitative behov.
Olivendyrkningsarealerne udgør ifølge de foreliggende oplysninger 2,7 mio  
ha (heraf 2,2 ha i Italien og 0,5 ha i Grækenland), dvs. ca. 27% af verdens  
olivendyrkningsareal og 2,5% af Fællesskabets ULA. Disse tal er næsten  
konstante. Bestanden af dyrkede og vildtvoksende oliventræer_udgør efter  
nogle skøn ca. 307 mio træer (185 mio træer i Italien, 117 mio i Grækenland
og 5 mio i Frankrig).
Olivendyrkningen berører ca. 1 mio familier i Italien, 400 000 i Grækenland  
og 40 000 i Frankrig.
Fællesskabets produktion af olivenolie udgør i et normalt år ca. 50% af #  
verdensproduktionen. Dog må det bemærkes, at produktionen af olivenolie pa  
grund af det særlige forhold, at oliventræerne kun giver udbytte hvert  
andet år, kan varierer meget stærkt fra det ene ar til det andet.
.  Produktion
Siden produktionsåret 1978/79 er der blevet ydet produktionsstøtte til  
olivendyrkere, som er medlemmer af en producentorganisation, pa grundlag a  
den faktisk producerede oliemængde og til andre olivendyrkere i form af et  
fast beløb pr. antal oliventræer i forhold til produktionskapaciteten.
I juli 1984 vedtog Rådet for denne ordning nye almindelige bestemmelser,  
som skal anvendes fra den 1. november 1984. Fra samme dato vil støtten  
blive ydet som et fast beløb også til mindre olivendyrkere, som fremstiller  
mindre end 100 kg olivenolie om aret.
I Frankrig er næsten alle olivendyrkere medlemmer af en
producentorganisation; i Italien er ca. 95% af olivendyrkerne organiserede.  
I Grækenland er ca. 85% af olivendyrkerne medlemmer af en organisation.

- 52 -
Det fremgår af de indgivne støtteansøgninger, at produktionen i  
produktionsåret 1982/83 var på 422 000 t i Italien, 365 000 t i Grækenland  
og 2 000 t i Frankrig. Imidlertid er det værd at bemærke, at især for  
Italiens vedkommende er mængden for hvilken støtte er givet mindre end den  
mængde registreret i støtteansøgninger.
3. Forbrug og afsætning
Siden den 1. april 1979 har Fællesskabet haft en forbrugsstøtteordning.  
Støtten ydes til olie, som på godkendte virksom heder fyldes på emballager  
med et indhold på højst fem liter, forudsat at olien markedsføres til en  
pris, hvori der er taget hensyn til forbrugsstøtten. Der findes imidlertid  
kun godkendte emballeringsvirksomheder i seks lande: Italien, Frankrig, Det  
forenede Kongerige, Grækenland, Nederlandene og Belgien.
Fra produktionsåret 1978/79, da forbrugsstøtteordningen trådte i kraft, til  
produktionsåret 1981/82 steg antallet af støtteansøgninger i gennemsnit med  
ca. 25% om året (de fleste ansøgninger blev indgivet i Italien).
I produktionsåret 1982/83 er der indgivet støtteansøgninger for ca.
392 000 t.
For produktionsåret 1983/84 anslås de på grundlag af foreliggende tal  
(udgangen af oktober 1984) at komme til at gælde omkring 400 000 t.
Stigningen i de mængder, hvortil der ydes forbrugsstøtte, skyldes delvis,  
at der i højere grad benyttes olie fra Fællesskabet i stedet for indført  
olie, som der ikke ydes støtte for og delvis at systemet først blev indført  
i Grækenland i 1981.
Med hensyn til forbrugsstøtteordningens indflydelse på salgsprisen i  
detailleddet, kan det på grundlag af resultateterne fra de seks  
produktionsår, hvor ordningen har været gældende, konstateres, at  
virkningen har slået igennem, og at prisstigningerne pa olie har været  
betydelig mindre i detailleddet end i engrosleddet.

- 53 -
4. Samhandel
Traditionelt er Fællesskabet verdens største importør af olivenolie som  
bulkvare. Siden Grækenlands tiltrædelse har de disponible mængder, som  
findes her, imidlertid bevirket, at indførslen fra tredjelande er^faldet  
fra 125 570 t i produktionsåret 1982/83 og 61 500 ti produktionsåret  
1983/84 (det sidste tal bygger på det antal importlicenser, som er udste t  
indtil den 31. oktober 1984). Det største importland er fortsat Italien,  
som følges på andenpladsen af Frankrig.
Siden Grækenlands tiltrædelse er Fællesskabets udførsel til tredjelande _  
vokset i forhold til den mængde, der traditionelt udføres. Fra 16 890 ti  
de sidste fem produktionsår før udvidelsen er udførslen steget til 56 400 t  
i løbet af produktionsåret 1982/83 og 66 200 t i produktionsåret 1983/84  
(på grundlag af udstedte eksportlicenser).
Af de mængder, som blev udført i produktionsåret 1983/84, er der grund til_  
at fremhæve den store mængde, som kom fra intervention. Det drejer sig om i  
alt 12 400 t, heraf 6 500 t fra Italien og 5 900 t fra Grækenland.
Priser
a) Fælles priser
Den nye markedsordning for olivenolie trådte i kraft den 1. januar 1979.  
For produktionsåret 1983/84 gjaldt følgende priser.
ECU/100 kg
Producentindikativpris 319,42
Produktionsstøtte .  70999 92Interventionspris iqa R7
Repræsentativ markedspris 196,8/
Tærskelpris 193,25
Forbrugsstøtten er lig med forskellen mellem producentindikativprisen  
minus produktionsstøtten og den repræsentative markedspris. For 
produktionsåret 1983/84 var forbrugsstøtten på 52,29 ECU/100 kg.
For produktionsåret 1984/85 har Rådet fastsat følgende priser:

- 54 -
ECU/100 kg
Producentindikativpris  
Produktionsstøtte  
Interventionspris  
Repræsentativ markedspris  
Tærskelpris316,23 
69,56 
227,62 
196,87 
195,74
b) Markedspriser og intervention
Produktionsåret 1983/84 var præget af en stor høst i Italien og  
middelstor høst i Grækenland. Tilførslerne til interventionslagrene var  
derfor store i Italien og forholdsvis beskedne i Grækenland (107 000 t i  
Italien og 19 000 t i Grækenland).
Det direkte salg af græsk olie på det italienske marked udvikler sig  
fortsat, hvorved tilførslerne til de græske interventionslagre  
formindskes. I produktionsårets løb blev der solgt ialt næsten 84 000 t  
fra interventionslagrene.
c) Det italienske og det græske interventionsorgans lagerbeholdninger af  
olivenolie
På grundlag af de køb og salg, som har fundet sted i Italien og  
Grækenland, kan lagrene af olivenolie pr. 31. oktober 1984 opgøres til  
ca. 135 000 t (117 000 t i Italien og 18 000 t i Grækenland), imod  
92 000 t pr. samme dato det foregående produktionsår.
6. Foranstaltningernes økonomiske aspekter  
a) Importafgifter
Siden juni 1976 har importafgifterne været fastsat ved licitation, idet  
der herved ikke blot tages hensyn til verdensmarkedet, men også til  
Fællesskabets marked og til afgiftstilbud fra importørerne. I  
produktionsåret 1983/84 har fastsættelsen ikke givet anledning til  
særlige problemer. Efter den store forhøjelse af tærskelprisen blev  
importafgiften dog forhøjet tilsvarende.

b) Restitutioner
I produktionsåret 1983/84 er der blevet ydet eksportrestitution til  
olivenolie i emballage på under 5 kg. Restitutionen, hvis størrelse har  
svinget mellem 32 og 60 ECU/100 kg, har betydet, at der indtil udgangen  
af oktober 1984 har kunnet udføres 40 600 t mod 39 100 t pr. samme dato  
i det foregående produktionsår.
Budgetudgifter
Udgifterne i olivenoliesektoren afhasnger af interventionerne, af støtten  
til olivenolieproducenterne, af forbrugsstøtten til de virksomheder, som  
emballerer olivenolie, og af eksportrestitutionerne.
Garantisektionens udgifter til oliveoliesektoren var i 1983 på 675,3^10  
ECU. Udgifterne til olivenoliesektoren for 1984 forventes at blive pa  
888 mio ECU.
De anslåede udgifter i budgetforslaget for 1985 er på 875 mio ECU. Der er  
to væsentlige grunde til, at tallene for de to sidste produktionsår er sa  
høje i sammenligning med udgifterne for de foregående produktionsår; nemli  
den hurtigere rytme i udbetalingerne af produktionsstøtte i Italien  
(indhentning af efterslæb) og tilpasningen af støtten i Grækenland, der er  
storproducent af olivenolie.
Udgifterne udgjorde i 1983 4,3% af Garantisektionens samlede udgifter, i  
1983 4,8% og anslås i 1985 til 4,9%.

- 56 -
5. OLIE- OG PROTEINHOLDIGE FRØ
I.  Raps- og solsikkefrø
1. Indledning
I 1983 udgjorde olieholdige frø lidt over 1% af værdien af den  
endelige landbrugsproduktion, og disse afg'øder dækkede 1,7% af EF's  
ULA. Verdensproduktionen af rapsfrø var på 14,5 mio t mod 15 mio t i  
1982; EF's produktion faldt i 1983 til 2 513 000 t, og EF's andel af  
verdensproduktionen faldt derfor fra 18% til 17%.
Verdensproduktionen af solsikkefrø faldt fra 16,3 mio t i 1982 til  
15,6 mio t i 1983. EF's produktion af solsikkefrø var på 957 000 t i  
1983, svarende til 6% af verdensproduktionen.
EF's egen produktion af olieholdige frø dækker kun en meget lille del  
af dets behov for olie og oliekager. Selvforsyningsgraden i 1983 var  
på ca. 28% for olie, når olivenolie ikke medregnes, og 8,6% for  
oliekager.
2. Produktion
I 1983 var EF's rapsareal på 1 104 000 ha mod 1 005 000 ha i 1982,  
dvs. en stigning pa 10%. Arealet blev udvidet i alle større  
producent lande undtagen Frankrig. Udbyttet var dog 9% mindre end i  
1982 (2 513 000 t mod 2 682 000 t i 1982). Solsikkearealet steg med  
42% fra 348 000 ha i 1982 til 493 700 ha i 1983. Udbyttet steg fra  
746 000 t i 1982 til 957 000 t, dvs. en stigning på 28%.
3. Forbrug
Efterspørgslen efter raps- og solsikkefrø afhænger af efterspørgslen  
efter olie og oliekager af raps- og solsikkefrø, og denne pa sin side  
afhænger af den generelle efterspørgsel efter olie og oliekager og at  
forholdet mellem priserne for olie og oliekager af raps- og  
solsikkefrø og priserne for alternative produkter. Af denne grund  
anføres to sæt opgørelser, nemlig en for olie og en anden for  
oliekager af raps- og solsikkefrø, mens olieholdige frø behandles for
sig.
(i) Olie
Forbruget af rapsolie i 1983/84 var uændret i forhold til  
1982/83.
Forbruget af solsikkeolie faldt en smule i 1983/84 i forhold til  
1982/83.

- 57 -
(ii) Oliekager
Forbruget af rapskager steg fra 1 746 mio t i 1982/83 til  
1 881 mio t i 1983/84. Dette skyldes en stigning i EF s  
indførsel i 1983/84 og en lille stigning i EF's egen produktion.
Forbruget af solsikkeskrå faldt fra 1 310 mio t i 1982/83 til  
1 308 mio t i 1983/84. Som følge af den større  
solsikkeproduktion i 1983/84 i EF faldt indførslen af  
solsikkemel.
(iii) Oliefrø
Da forarbejdningsomkostningerne for raps har været gunstige  
sammenlignet med konkurrerende frø, har det ikke voldt  
vanskeligheder at afsætte 1983-rapshøsten.
Da EF har et stort underskud af solsikkefrø, var der heller  
ingen afsætningsvanskeligheder selv for den ret store 1983-høst.
4. Samhandel
Indførslen af rapsfrø steg fra 131 000 ti 1982/83 til 326 000 t i  
1983/84. Dette skyldes en lavere produktion i EF og en større  
efterspørgsel efter rapsfrø.
Indførslen af solsikkefrø faldt fra 566 000 t i 1982/83 til 360 000 t  
i 1983. Dette skyldtes en stigning i EF's egen solsikkefrøproduktion.
Udførslen af raps- og solsikkefrø var fortsat ret lav (9 000 t rapsfrø  
og 3 000 t solsikkefrø i 1983/84).
Samhandelen med raps i EF består hovedsagelig i franske udførsler til  
Tyskland. Solsikkefrø handles overvejende mellem Frankrig og Tyskland.

- 58 -
5. Priser
a) Fælles priser
I produktionsåret 1983/84 var indikativprisen for rapsfrø pa  
48,22 ECU/100 kg og 57,71 ECU/100 kg for solsikkefrø. Det svarer  
til en stigning på henholdsvis 4 og 6% i forhold til sidste ar. I  
dette produktionsår har garantitærskelordningen for rapsfrø for  
første gang haft indflydelse på priserne. Rådet besluttede at  
indføre en garantitærskel for solsikkefrø i produktionsåret  
1984/85, fordi det ønskede at regulere den stigende dyrkning af  
denne afgrøde. Garantitærsklerne i proc’  iktionsåret 1984/85 blev  
fastsat til 2 410 000 t for rapsfrø og 1 000 000 t for solsikkefrø.  
Indikativpriserne i 1984/85 blev fastsat til 47,26 ECU/100 kg for  
rapsfrø og 58,22 ECU/100 kg for solsikkefrø.
For produktionsåret 1984/85 har Kommissionen opretholdt det særlige  
tillæg til interventionsprisen for dobbeltlav raps. Hensigten med  
denne foranstaltning er at fremme produktionen af disse rapssorter  
i EF.
6. Markedspriser
1) Verdensmarkedet
I 1983/84 steg verdensmarkedspriserne generelt som følge af de  
meget høje priser på sojamarkederne, og verdensproduktionen af  
oliefrø var mindre end i 1982/83. I 1984/85 vil verdensproduktionen  
af oliefrø sandsynligvis blive langt større end i 1983/84, selv om  
lageroverførslerne nok vil være sma. I begyndelsen af  
produktionsåret 1984/85 var oliepriserne generelt ret høje i  
forhold til melpriserne, fordi der varden stram forsyningssituation  
for olie. Melpriserne har været mere påvirket af
verdensmarkedspriserne for sojabønner, som er faldet betydeligt i  
de senere måneder og har trykket melpriserne. Desuden har der været  
en mindre efterspørgsel efter mel, især fra EF, som følge a  
indførelsen af mælkekvotaordningen. En tredje faktor, den store  
kornhøst, har også haft en vis indvirkning.
2) EF's marked
I 1983/84 opnåede EF's producenter af solsikke- og rapsfrø priser,  
der var højere end interventionsprisen og i mange tilfælde højere  
end indikativprisen.
7. Udsigter
For indeværende produktionsår (1984/85) anslas EF's rapshøst til  
3 453 mio t, dvs. over 30% mere end i 1983/84. Den store stigning  
skyldes især de gunstige vejrforhold snarere end arealudvidelsen  
Salget af afgrøderne er foregået langsommere end pa samme tid sidste  
I r  ,og i Danmark er der allerede overtaget mmngder af dobbeltlave  
sorter til intervention. Bortset fra det specielle problem med den  
dobbeltlave raps i Danmark synes salget af 1984-høsten ikke at volde
større problemer.

- 59 -
EF's solsikkehøst i 1984/85 anslås til 1,15 mio t, en stigning pa over  
9% i forhold til sidste år. Dette skyldes igen især de gunstige  
vejrforhold, som medfører en større produktion.
8. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
a) Støtte og restitutioner
Støtten for rapsfrø i produktionsåret 1983/84 svingede mellem
0 ECU/100 kg og 21,713 ECU/100 kg med et gennemsnit på^
8,819 ECU/100 kg. I samme periode svingede eksportrestitutionen  
mellem 0 ECU/100 kg og 21 ECU/100 kg.
Støtten for solsikkefrø svingede mellem 0 ECU/100 kg og
21,577 ECU/100 kg. Der blev ikke fastsat eksportrestitutioner for
dette produkt på grund af EF's underskud.
b) Intervention
1 1983/84 blev der ikke tilbudt produkter til intervention. Alle  
afgrøder blev solgt i løbet af produktionsåret.
c) Ændring af støttebestemmelserne
Ved forordning (EØF) nr. 1474/84 gennemførte Rådet visse  
forenklinger af bestemmelserne for fastsættelse af støtte og  
restitution. Den indtil 30. juni 1984 gældende ordning indeholdt  
bestemmelser om dels fastsættelse af støtte og restitution og  
offentliggørelse af disse beløb i ECU, og dels fastsættelse og  
offentliggørelse af differencebeløbene, som er monetære  
koefficienter, der anvendes på indikativprisen og støtte- og  
restitutionsbeløbene. Med henblik pa at forenkle medlemsstaternes  
administrative opgaver besluttede Radet at erstatte ovennævnte  
dobbeltordning med en offentliggørelse af fastsatte støtte— og  
restitutionsbeløb i natonale valutaer. Denne nye ordning blev  
anvendt fra den 1. juli 1984.
9. Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter til rapsfrø og solsikkefrø beløb sig til ^  
928 mio ECU i 1983, 31% mere end i 1982. Bevillingerne for 1984 er på  
711 mio ECU.

- 60 -
II.  Sojabønner
I perioden 1974-78 tegnede Frankrig sig stort set alene for EF's  
sojaareal, der udgjorde ca. 4 000 ha. Mellem 1979 og 1982 voksede arealet 
til 17 000 ha. I 1982 udgjorde produktionen 30 601 t. I 1983 steg  
produktionen til 89 039 t. Sojaarealet i Italien er blevet tidoblet i  
forhold til 1982. Sojaafgrøderne tegner sig kun for en meget lille del af  
EF's ULA, verdensproduktionen (77,8 mio t i 1983/84) og forbruget (18 mio  
t frøækvivalenter i 1983/84).
For 1984/85 besluttede Rådet at udvide den periode, i hvilken støtten  
fastsættes, fra 6 måneder (mellem november og marts) til 12 maneder.  
Desuden kan medlemsstaterne vælge at yde støtten til oliemøllerne i  
stedet for den første opkøber i produktionsåret 1984/85.
For 1984/85 blev målprisen fastsat til 57,01 ECU/100 kg og minimumsprisen  
til 50,17 ECU/100 kg, dvs. en stigning på 1,5% i forhold til 1983/84.
Støtten for sojabønner i 1983/84 svingende mellem 15,836 ECU/100 kg og  
20,653 ECU/100 kg. Ved begyndelsen af produktionsåret 1984/85 var støtten  
på ca. 25 ECU/100 kg.
Garantisektionen udgifter til sojabønner udgjorde 6,2 mio ECU i 1983 mod  
7,3 mio ECU i 1982. Bevillingerne for 1984 er på 29 mio ECU.

- 61 -
III.  Hørfrø
I EF dyrkes der to typer hør, nemlig spindhør, der hovedsagelig anvendes  
til produktion af fibre, men også giver et højt frøudbytte, og olieholdig  
hør, der udelukkende dyrkes for frøenes skyld.
Med et årligt gennemsnit på 60 000 t, der produceres pa ca. 65 000 ha,  
tegner hørdyrkningen (1) sig kun for en meget lille del af ULAi EF og af  
verdensproduktionen af hørfrø (5,0 mio ha og 2,4 mio t i 1983 ifølge FAO  
mod 5,4 mio ha og 2,9 mio t i 1982).
EF's produktion bidrager kun beskedent til at opfylde dets store behov,  
hvilket ses af, at indførslen i 1983 udgjorde 289 000 t hørfrø (heraf  
273 000 t fra Canada), 38 000 t olie (31 000 t fra Argentina) og  
572 000 t foderkager (438 000 t fra Argentina og 94 000 t fra USA).
Der er ingen reel udvikling i dyrkningen af oliehør i EF.  I 1983 blev der  
kun tilsået 2 112 ha (2 530 t) mod 3 147 ha i 1982 og 4 294 ha i 1981. Pa  
trods af en mindre stigning i de tilsaede EF-arealer i forhold til 1982  
nåede den samlede produktion frø af spindhør i 1983 kun op pa 44 500 t  
mod 62 500 t i 1982 på grund af usædvanligt store udbytter for spindhør i
1982.
For produktionsåret 1983/84 blev målprisen fastsat til 54,59 ECU/100 kg  
mod 51,50 ECU/100 kg for 1982/83 (+ 6%). Medens gennemsnitsprisen pa  
verdensmarkedet steg til 37,325 ECU/100 kg, udgjorde støtten kun o
17,265 ECU/100 kg mod 24,862 ECU/100 kg i 1982/83 (verdensmarkedspris pa  
26]638 ECU/100 kg).
Garantisektionens udgifter til frø af oliehør og spindhør (1) var pa
14,5 mio ECU i 1983.
(1) Se endvidere afsnit 7 B: spindhør og hamp.

- 62 -
6. Tørret foder, ærter, bønner og hestebønner
a) Tørret_foder
1. Indledning
Den fælles markedsordning for tørret foder omfatter følgende produkter:  
kunsttørret foder, de vigtigste soltørrede bælgfrugter,  
proteinkoncentrater fremstillet af saft af lucerne og græs samt  
biprodukter fra fremstillingen af disse proteinkoncentrater. Rådet  
besluttede, skønt produktionsåret 1983/84 også omfattede kunsttørrede  
kartofler, ikke at medtage disse i produktionsåret 1984/85.
2. Produktion
I 1983 udgjorde EF-produktionen af tørret foder, bortset fra tørrede  
kartofler, 1 477 830 t, hvoraf 140 000 t soltørredes. Produktionen steg  
med 2%, og det var første gang i adskillige år, at der er tale om en  
stigning.
Også i 1983 var Frankrig det vigtigste producentland, idet de  
producerede 61% af fællesskabsproduktionen.
Produktionen af tørrede kartofler til foder faldt i forhold til  
tidligere år til 16 980 t, dvs. med 60% i forhold til 1982 (28 810 t).  
Tyskland synes at være det eneste land, der fortsat producerer tørrede  
kartofler.
De fælles bestemmelser har været i anvendelse for soltørret foder siden  
1. juli 1978. Den del af fællesskabsproduktionen, for hvilken der kan  
udbetales støtte i 1984/85 anslås til 190 000 t, hvilket er en stigning  
på 36% i forhold til sidste år.
3. Disponibel mængde
De disponible mængder tørret foder i 1983/84 udgjorde tilsammen  
1 554 249 t sammenholdt med 1 536 386 t i 1982/83.
4. Samhandel
Fællesskabets import af tørret foder faldt fra 235 366 t i 1982 til  
224 331 t i 19^3. USA og Ungarn var igen de største eksportører af  
tørret foder til Fællesskabet, skønt Fællesskabets eksport af tørret  
foder til tredjelande i år ikke har været af større omfang. I 1983  
udgjorde den 7 912 t og i 1982 27 803 t.

- 63 -
Priser
I 1983/84 steg verdensmarkedspriserne for en gruppe af produkter^  
(sojamel, majs, glutenfoder, citruspiller og byg) indtil sidst pa  
sommeren og det tidlige forår og begyndte derefter at falde. Priserne  
fortsatte deres fald indtil oktober 1984.
Grunden til prisstigningen var i stort omfang, at prisen for gruppen af  
produkter nøje følger prisen på sojamel, der var høj som følge af en  
ringere sojabønnehøst. Priserne for den nævnte gruppe la generelt fra  
over 150 ECU/t til over 200 ECU/t, men de begyndte at falde efter  
sommeren på grund af de forskellige faktorer, der er redegjort for i  
det følgende afsnit 7 om udsigterne.
6. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
For 1984/85 fastsatte Rådet målprisen til 177,15 ECU/t og  
tillægsstøtten til 8,41 ECU/t, dvs- i begge tilfælde 1% lavere  
1983/84.
Rådet tilsluttede sig i 1983/84, at der blev anvendt en gruppe af  
importerede konkurrerende produkter, nemlig sojamel, majsglutenfoder,  
citruspiller og byg til fastsættelse af verdensmarkedsprisen for tørre  
foder som følge af, at der ikke forelå udbud af eller noteringer for  
tørret foder på verdensmarkedet. Denne metode blev første gang anvendt  
i september 1983.
7. Udsigter
Ifølge prognoserne for 1984/85 vil der blive produceret mellem  
1,6-1,65 mio t, hvoraf 1,4-1,45 mio t forventes at blive anvendt ti  
kunsttørret foder og 0,190 mio t til soltørret foder.
Stigningen skyldes hovedsagelig forøget produktion i Frankrig og  
Danmark som følge af henholdsvis større tilsåede arealer og gunstige
vejrforhold.
Det er muligt, at der vil vise sig afsætningsproblemer i  
produktionsåret 1984/85 på grund af konkurrerende produkters lave pris  
på verdensmarkedet sammen med nedgangen i efterspørgslen fra  
foderfabrikkerne.
8. Budgetudgifter
EUGFL, garantisektionens udgifter til tørret foder androg 57,7 mio E'  
i 1983 i forhold til 41,7 mio t i 1982. Bevillingerne for 1984 er pa  
45 mio ECU.

- 64 -
b) Ærter,_bønner og_hestebønner_til_foderbrug
EF's behov for proteinrige fodermidler overstiger langt produktionen,  
og Rådet vedtog derfor den 22. maj 1978 særforanstaltninger for at  
fremme anvendelsen af ærter, bønner og hestebønner som foder. Radet har  
for produktionsåret 1984/85 givet tilladelse til, at disse  
foranstaltninger kan omfatte søde lupiner. Yderligere indførtes der for  
produktionsåret 1984/85 foranstaltninger til rationalisering af  
fremgangsmåden i forbindelse med tilsyn.
Der udbetales i 1983/84 støtte til forarbejdning af 571 000 t ærter og  
190 000 t hestebønner. Der er således tale om en stigning pa 46% for  
ærter og 4% for bønner sammenholdt med 1982/83 (henholdsvis 390 000 t  
og 183 000 t). Dette afspejler en stigende anvendelse af ærter i  
Tyskland, Belgien, Nederlandene, Det forenede Kongerige og Danmark, men  
et fald over de sidste to år i de anvendte mængder i Frankrig. I  
Frankrig og Belgien har der været tale om en forøget anvendelsen af  
bønner.
Udløsningsprisen for støtte til ærter, bønner og hestebønner blev for  
produktionsåret 1983/84 fastsat til 51,76 ECU/100 kg sojakager, medens  
minimumsopkøbsprisen androg 29,19 ECU/100 kg. Støtten svingede mellem  
7,375 og 12,915 ECU/100 kg.
Udløsningsprisen for støtte til ærter, bønner og hestebønner blev for  
1984/85 fastsat til 51,24 ECU/100 kg og til 47,82 ECU/100 kg for  
lupiner. Minimumsopkøbsprisen blev sat til henholdsvis 28,90 og  
31,97 ECU/100 kg.
Priserne for ærter, bønner og hestebønner er 1% lavere end for sids
Oar·
c) Ærter,_bønner oghestebønnertilkonsum
Rådet vedtog den 18. maj 1982 ved forordning (EØF) nr. 1432/82 et nyt  
sæt særforanstaltninger for ærter, bønner og hestebønner, hvorved  
støtteordningen udvides til ærter, bønner og hestebønner til konsum.  
Den nye ordning trådte i kraft den 1. august 1982.

- 65 -
Støtten til ærter, bønner og hestebønner til konsum ydes pa et andet  
grundlag end til foder. Støtten ydes til konsum for et beløb svarende  
til forskellen mellem malprisen og verdensmarkedsprisen, som den  
registreres ved Fællesskabets grænse for sorter af ærter, bønner og  
hestebønner, der kan konkurrere med fællesskabsproduktionen.
Der produceredes i 1982/83 78 000 t ærter, bønner og hestebønner,  
hvortil der kunne udbetales støtte, medens den tilsvarende mængde for  
1983/84 var 132 722 t. Målprisen for 1983/84 var 3,44 ECU/100 kg, og  
for 1984/85 33,11 ECU/100 kg. Verdensmarkedsprisen for 1983/84 var ved  
sæsonens begyndelse 24 ECU/100 kg og ændrede sig én gang i løbet af  
året til 28 ECU/100 kg. Ved begyndelsen af produktionsåret 1984/85  
androg verdensmarkedsprisen 27 ECU/100 kg.
Budgetudgifter for ærter, bønner og hestebønner
EUGFL, garantisektionens udgifter i denne sektor i 1983 androg i alt
84,6 mio ECU sammenholdt med 41,1 mio ECU i 1982. Denne stigning er tegn  
på øget anvendelse af ærter, bønner og hestebønner til foder.
Bevillingerne for 1984 androg 133 mio ECU.

-  66  -
7. BOMULD, SPINDHØR OG HAMP
A. BOMULD
1. Indledning
Selv om bomuld ikke figurerer i traktatens bilag II, anerkendes  
produktet udtrykkeligt som værende et landbrugsprodukt i protokol nr. 4  
til akten vedrørende Grækenlands tiltrædelse.
På EF—plan er bomuldsproduktionen af begræn; at betydning både med  
hensyn til de dyrkede arealer (1,5% af ULA) og med hensyn til antallet  
af producenter (170 000). For Grækenland, der er det eneste  
producentland i EF, er bomuld imidlertid af meget stor økonomisk og  
samfundsmæssig betydning. Ifølge FAO var verdensproduktionen af  
bomuldsfibre i 1983 pa 14,7 mio t, og dyrkningsarealet omfattede
31,7 mio ha. EF-produktionen var på 13 000 t, og EF's andel af  
verdensproduktionen er således på mindre end 1%.
2. Produktion
Bomuldsarealerne i Grækenland har under statsstøtteordningen ikke  
kunnet holdes på samme størrelse som tidligere. De faldt fra 183 000 ha  
til 141 000 ha i 1980. I 1981, der var det første år med EF-støtte, var  
bomuldsarealerne på 126 000 ha. I 1982 steg de til 137 000 t, i 1983  
til 168 000 ha, og i 1984 nåede de helt op på 192 000 ha, hvilket er  
det højeste tal siden 1963 (231 000 ha). Det skal bemærkes, at de  
200 000 t ligeledes blev overskredet i 1961 og 1962. I 1983 steg  
EF-produktionen til 402 000 t ikke-egreneret bomuld og til 130 000 t  
bomuldsfibre mod henholdsvis 316 000 t og 101 000 t i 1982.
Produktionen af bomuldsfrø var i 1983 på 213 500 t mod 158 000 t i 1982.
3. Samhandel
Eftersom det både af tekniske og af økonomiske grunde er vanskeligt at  
transportere ikke-egreneret bomuld over lamgere afstande, er dette  
produkt ikke genstand for internatonal handel.

- 67 -
Da spindekapaciteten i EF er langt større end EF's egen produktion af  
fibre, indføres der betydelige mængder.
I 1983 indførte De Ni 807 000 t bomuldsfibre (råbomuld og linters) mod  
772 000 t i 1982 og 677 000 t i 1981.
Hovedleverandørerne (61% af de samlede leverancer) er USA med  
126 000 t, USSR med 124 000 t, Tyrkiet med 96 000 t, Egypten, Syrien og  
Brasilien. EF's udførsel af bomuldsfibre var i 1982 kun pa 28 000 t,  
hvoraf Grækenland leverede 16 000 t.
Samhandelen inden for EF er meget begrænset (35 000 t) og Grækenlands  
leveringer til de øvrige medlemsstater omfattede kun 5 400 t.
4. Priser
Med henblik på støtteberegningen er der for^ikke-egreneret bomuld  
opstillet en teoretisk verdensmarkedspris på grundlag af værdien af de  
ved egreneringen opnåede produkter med fradrag af  
egreneringsomkostningerne.
I produktionsåret 1983/84 holdt verdensmarkedsprisen for egreneret  
bomuld sig på et meget høje niveau lige fra produktionsårets begyndelse  
og indtil juni 1984. I juni 1984 begyndte prisen af falde pa grund af  
de tilfredsstillende prognoser for den nye høst. Prisen var pa  
65,342 ECU/100 kg ved produktionsårets begyndelse og pa  
62,004 ECU/100 kg (- 5,1%) ved produktionsårets slutning. Den^  
gennemsnitlige verdensmarkedspris for fibre var i produktionsåret  
1983/84 87,6 ct/lb højere end i de fire foregående produktionsår.
5. Støtteordning og budgetudgifter
Støtteordningen indebærer, at der til den EF-producerede  
ikke-egrenerede bomuld ydes en støtte svarende til forskellen mellem en  
af Rådet fastsat målpris og verdensmarkedsprisen.

-  68  -
Der ydes kun fuld støtte til en begrænset mængde, og en overskydende  
produktion medfører en nedsættelse af støtten for alle producenter.
Rådet fastsatte målprisen for produktionsåret 1984/85 til  
94,14 ECU/100 kg, minimumsprisen til 89,44 ECU/100 kg og den mængde  
ikke-egreneret bomuld, hvortil der ydes fuld støtte, til 500 000 t. De  
tilsvarende tal for produktionsåret 1983/84 var 92,75 ECU/100 kg,
88,12 ECU/100 kg og 450 000 t. Priserne er således forhøjet med 1,5%.
I løbet af produktionsåret 1983/84 fastsatte Kommissionen på baggrund  
af udviklingen på verdensmarkedet støtten :or ikke-egreneret bomuld  
28 gange. Støtten var på 23,6 ECU/100 kg i august, men blev som følge  
af bomuldsprisernes fald i oktober sat op til 26,9 ECU/100 kg. Herefter  
blev den igen forhøjet, men denne forhøjelse har ikke haft nogen særlig  
indflydelse på udgifterne, idet de mængder, der endnu ikke var  
egrenerede, var ubetydelige. I produktionsåret 1983/84 var den  
gennemsnitlige støtte i egreneringsperioden således kun på
24,8 ECU/100 kg mod 37,4 ECU/100 kg i det foregående produktionsår. Det  
betød, at garantisektionens udgifter til bomuld for 1983 nåede op på  
ca. 140,1 mio ECU mod 96,2 mio ECU i 1982. I 1984-budgettet er disse  
udgifter anslået til 116 mio ECU.

- 69 -
B. SPINDHØR OG HAMP
1. Indledning
Arealerne med spindhør og hamp udgør under 1% af EF's ULA, men disse  
afgrøder har dog en vis betydning for de omrader, hvor dyrkningen er
koncentreret.
EF-'arealer med spindhør har i de seneste ti ar gennemsnitligt omfattet  
56 500 ha. EF tegner sig kun for 4% af verdensarealet med spindhør  
(1,5 mio ha), men for 12-15% af verdensproduktionen af hørfibre  
(700 000 t) takket være udbyttet, der ligger betydeligt over  
verdensgennemsnittet. EF-fibrenes kvalitet er desuden langt bedre end  
kvaliteten af hør produceret andre steder i verden (USSR, Østeuropa,  
Kina og Egypten).
et megetDyrkningen af papirhamp foregår praktisk taget udelukkende i et me  
lille område i Frankrig. Italien producerer en ganske lille mængde  
spindhamp.
2. Produktion
EF's arealer med spindhør,  der de foregående år havde omfattet omkring  
60 000 ha, og som i 1981 faldt til under 50 000 ha, er fra 1982 pa ny  
steget. Denne stigning er fortsat i 1983, idet der blev tilsået ca.
53 000 ha mod 50 800 ha i 1982. Denne stigning ( + 4%) skyldes en  
betydelig forbedring af situationen som helhed i denne sektor. ^  
Producentmedlemsstaternes forholdsvise andele har ikke ændret sig  
meget: 80% for Frankrig, 14% for Belgien og 6% for Nederlandene. Det  
skal anføres, at der er gjort forsøg på at dyrke hør i Skotland.  
Jordrødning trænger forsat frem i stedet for vandrødning. Denne  
udvikling indebærer en alvorlig fare for den fremtidige forsyning med  
certificerede frø af god kvaltiet.

- 70 -
Efter en dårlig og forsinket vækstperiode, der varede indtil juni, var  
1983-høsten præget af meget tilfredsstillende skæt- og  
rødningsbetingelser. Det betød, at strå- og frøudbyttet ikke var  
overvældende, men at mængden af fibre og disses kvalitet la over  
gennemsnittet.
Arealerne med papirhamp,  der efter en arrække med stadige udvidelser  
var begyndt at aftage i 1979, udviste på ny et fald i 1983 (- 5%), og  
de er derved nået ned pa under 5 000 ha.
3. Forbrug og lagre af fibre
Skætteriernes,  handelens og spinderiernes lagre af hørfibre,^som ved  
begyndelsen af produktionsåret 1983/84 af branchen blev anslaet til ca.  
45 000 t, er blevet mindre i løbet af produktionsåret. Ved  
produktionsårets udgang var de faldet til et usædvanligt lavt^niveau.  
Efterspørgslen har været meget stor, specielt for så vidt angar de  
mindre gode kvaliteter, og navnlig efter korte fibre.
Som følge af det konstante marked for blår er der ligeledes sket en  
forbedring af markedet for hampefibre, hvilket har ført til en nedgang  
i lagrene af hamp.
4. Samhandel
Enhedsværdien af hørstrå er for lav til, at en længere transport  
betale sig, hvorfor dette produkt ikke er genstand for samhandel  
tredjelande. Samhandelen inden for Fællesskabet er begrænset til  
belgiske indførsel fra Frankrig og Nederlandene.
I 1983 opkøbte de belgiske rødnings- og skætningsvirksomheder 56 000 t  
hørstrå i Frankrig og Nederlandene (51 500 t i 1982) til supplering af  
den belgiske høst. Stigningen i forhold til det foregående  
produktionsår (+ 97=) skyldes en nedgang i de disponible mængder af  
strå, der er produceret i Belgien.
Efter at der i de foregående ar havde været et kraftigt fald i  
indførslerne af hørfibre,  var der i 1983 tale om en betydelig stigning  
(19 500 t mod 11 400 t i 1982), især for så vidt angar korte fibre, af  
hvilke de indførte mængder androg 9 800 t mod kun 3 700 t i 1982. Dette  
skyldes den meget stærke efterspørgsel, der siden andet halvar af 1983  
har været efter dette produkt. De udførte mængder (30 800 t) var lidt  
større end de allerede meget store mængder i 1982 (29 900 t).

- 71 -
EF har underskud af fibre af middel og lav kvalitet, hvorfor sådanne  
indføres fra de østeuropæiske lande, Egypten og Kina, hvor disse  
kvaliteter findes i rigelige mængder. Derimod forsyner EF resten at^  
verden og navnlig de østeuropæiske lande med lange fibre, fortrinsvis  
af god og ekstragod kvalitet, der ikke produceres andetsteds.
Indførslen af hampefibre faldt en smule (5 200 t mod 5 600 t i 1982).  
Leverandørerne er Kina og de østeuropæiske lande. Udførslen er  
begrænset til ca. 2 000 t.
Priser
Priserne for hørstrå,  der steg kraftigt i produktionsårene 1981/82 og  
1982/83, er fortsat steget betydeligt i^l983/84. For de fleste  
hørproducenters vedkommende var der også tale om en klar  
indkomststigning. De gennemsnitlige salgspriser for hørfibgg, der er  
steget siden oktober 1981, steg fortsat i produktionsåret 1983/84.  
Stigningen var meget betydelig for fibre af mindre god kvalitet og  
navnlig for de korteste fibre, for hvilke prisen praktisk taget  
fordobledes i løbet af produktionsåret, efter at den i flere  
produktionsår havde været meget lav.
Den mellem bruger og producent aftalte kontraktpris for hampestra er  
steget fra 475 FF/t (79,23 ECU/t) i 1981 og 524 FF/t (84,58_ECU/t) i  
1982 til 560 FF/t (86,26 ECU/t) i 1983, hvilket er en stigning pa 7%.
6. Udsigter
Som følge af de meget høje priser for hørstrå og -fibre nåede EF s  
arealer med spindhør i 1984 op på 64 250 ha, hvilket er en ny kraftig  
udvidelse (+ 21%). Alt i alt bedømmes den nye høst som
tilfredsstillende, men den er for uensartet til at kunne betegnes som  
fremragende. Afsætningen skulle kunne foregå uden problemer, og den  
kvantatitative og kvalitative forsyning af brugerne synes netop at være
sikret.
Desuden har høsten fra 5 800 ha ikke kunnet bringes i hus på grund af  
meget ugunstige vejrforhold i september og oktober. Hampearealerne  
(4 820 ha i Frankrig) er omtrent af samme størrelse som i 1983. Man har  
konstateret en forsinkelse i væksten, og man forventer et udbytte og en  
kvalitet, der er meget ensartet, men som alt i alt vil være middel til
god.
Lagrene af denne afgrøde er faldet til nul, og situationen som helhed  
er blevet bedre.

- 72 -
7. Udsigter for spindhør for produktionsåret 1985/86 og følgende  
produktionsår
Situationen er meget tilfredsstillende med hensyn til afsætningen af  
strå og lovende med hensyn til afsætningen af fibre fra 1984-høsten.  
Dette skulle give producenter og skætterier mulighed for i endnu et  
produktionsår at udvide de nuværende arealer, med henblik på at der  
igen kan ske en vis oparbejdning af lagre. Når der på nuværende  
tidspunkt og på kort sigt ikke er grund til at nære frygt for overskud,  
skyldes dette for en stor del en nedgang i udbudet i de foregående  
produktionsår, selv om der unægteligt er sket en stigning i  
efterspørgslen.
Denne sektors fremtid er kun sikret på længere sigt, såfremt hør  
fortsat kan få en mere fremtrædende plads mellem alle de  
tekstilprodukter, der kappes om den moderne forbrugers gunst. Med  
henblik herpå er det ikke alene nødvendigt at bevare og forøge de  
nuværende muligheder for afsætning til beklædning, men en del af de  
andre afsætningsmuligheder, der er gået tabt, skal genvindes. Dette vil  
kunne opnås ved en større kreativitet i forbindelse med en passende  
oplysning af forbrugerne i og uden for Fællesskabet.
8. Budgetudgifter
Støtten til spindhør blev fastsat til 351,57 ECU/ha for 1984/85 mod  
355,12 ECU/ha for 1983/84 (- 1%). Af dette beløb er 23,85 ECU beregnet  
til finansiering af foranstaltninger, der skal fremme anvendelsen af  
hørf ibre.
Med hensyn til hamp udgør støtten for 1984/85 319,29 ECU/ha mod  
322,52 ECU/ha for 1983/84 (- 1%).
Garantisektionens udgifter til spindhør og hamp androg i 1983
19,3 mio ECU.

- 73 -
8. FRØ
I.  Indledning
Den fælles markedsordning for frø omfatter følgende produkter:
- Tørrede bælgfrugter til udsæd POS. 07.05 * i FIX
Spelt til udsæ 10 05 A i FTT
: ^ bridTajd li 1 udsæd pSI: "o ol A i FTt
- Olieholdige frø og frugter til udsæd POS. 12.01 A i FTT
- Frø, frugter og sporer til udsæd p0S. 12.03 i FTT
Denne sektor bør ikke anskues ud fra frøproduktionen, men også ud fra den
strategiske værdi. Udsæden danner således grundlag for dyrkning a  
12 609 000 ha grønfoder i EF (1983), mens de permanente enge og græsgange  
dækker et areal på over 46 mio ha (1983). Der produceres næsten _
1,4 mio hkg udsæd af hybridmajs, som går til tilsanmg af ca. 5 mio ha  
kornmajs og fodermajs. Eksempelrækken kunne fortsættes med ris og anden  
udsæd. Det skal desuden nævnes, at lokale arter, navnlig bælgplanter,  
generelt er mere persistente (længere levetid) end indførte arter.
II.  Produktion
Danmark er EF's vigtigste frøproducent, navnlig af frø af græsarter.  
Nederlandene og Det forenede Kongerige har ligeledes en stofproduktion  
heraf. Frankrig og Italien er de vigtigste producentlande, nar det gælder
bælgplanter.
I 1983 var EF's produktion af frø af foderplanter pa ca. 2,3 mio hkg  
(2 344 hkg i 1982); der er en begyndende ligevægt i bælgplantesektoren. I  
forhold til 1983 (197 942 ha) kan der noteres en vis stigning i det for  
1984-høsten anmeldte areal (202 827 ha):
Græsarter 112 199 ha i 1984 mod 98 577 ha i 1983
Bælgplanter 90 628 ha i 1984 mod 99 365 ha i 1983
Produktionen af sædekorn af ris er ca. 370 000 hkg (1983). Efter
indførelsen af fællesskabsstøtte er anvendelsen af certificeret sædekorn  
steget væsentligt. Fællesskabsstøtten synes dermed at spille en positiv  
rolle på dette område.
Produktionen af sædekorn af hybridmajs er på omkring 1 113 000 hkg (1983),  
og produktionsnedgangen synes saledes at fortsætte i EF.

- 74 -
III.  Forsyningssituationen
EF's forsyningssituation med hensyn til frø af foderplanter er fortsat  
tilfredsstillende. Med en disponibel mængde på 2,3 mio hkg og en anslået  
efterspørgsel på ca. 1,8 mio hkg er EF i stand til at dække sit eget  
behov for de fleste dyrkede arters vedkommende. Situationen skulle i det  
store og hele forblive uændret i det kommende produktionsår. Samhandelen  
med tredjelande vil dog fortsætte, navnlig for så vidt angår visse arter,  
som EF har underskudsproduktion af (Phleum Pratense, Trifolium repens,  
Vicia sativa, m.v.).
Hvad angår hybridmajs udvikler situationen sig ugunstigt, og indførslen  
fra visse østlande og USA øges fortsat (216 280 hkg i 1979/80;
386 987 hkg i 1982/83 pr. 31.5.1983).
I produktionsåret 1983/84 har der dog været tale om en nedgang i  
indførslen (287 290 hkg). Det må afventes, om denne nedgang fortsætter,  
eller om den har forbindelse med lagersituationen i det forløbne  
produktionsår. Med hensyn til sædekorn af ris er udviklingen derimod  
gunstig.
IV. Priser
Producentpriserne i EF udviser generelt en faldende tendens i forhold til  
samme periode året før. På det danske marked, som er EF's vigtigste, var  
priserne følgende:
ECU/100 kg
September 1983 September 1984
Lolium perenne L (sildige sorter) 90 61
Lolium multiflorum L 86 74
Festuca pratensis L 107 104
Festuca rubra L 107 74
Poa pratensis 120 141
Udligningsafgifterne, der anvendes ved indførsel af hybridmajs, ligger  
for øjeblikket (oktober 1984) på mellem 17,3 og 78,9 ECU/100 kg,  
afhængigt af hvilket land produktet kommer fra.
For produktionsåret 1984/85 er referenceprisen for hybridmajs fortsat  
således:
I :  Dobbelthybrider og "top cross"-hybrider  
II :  Trihybrider  
III :  Enkelthybrider82 ECU/100 kg  
97 ECU/100 kg  
194 ECU/100 kg

- 75 -
V. Trufne foranstaltninger
Kommissionen har fastsat referencepriserne for hybridmajs for  
produktionsåret 1984/85. I listerne over sorter af Lolium perenne L.  
(sorter med høj persistens, sildige eller halvsildige; sorter med av  
persistens, halvsildige, halvtidlige eller tidlige) er der foretaget  
ændringer.
VI.  Udsigter
Høsten synes at være tilfredsstillende og for visse arters vedkommende  
udviser noteringerne en faldende tendens.
VII. Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter til frø androg i 1983 ca. 43 mio ECU.

- 76 -
9. VD?
I. VINPRODUKTIONSÅRET 1982/83
1. Indledning
I 1983 udgjorde vin % af værdien af den endelige landbrugsproduktion
1 EF. I produktionsåret 1982/83 var det producerende vinareal på
2 341 000 ha (af et samlet areal på 2 418 000 ha) svarende til % af  
EF's ULA. Det bør bemærkes, at der på fem år har været en arealnedgang  
på 222 000 ha, dvs. 9,2%.
Ifølge FAO anslås verdens vinproduktion i 1982/83 til 360 mio hl,  
hvilket er en stigning på 44 mio hl i forhold til året før, og  
ligeledes over gennemsnitsproduktionen i de sidste fem år (325 mio hl).
2. Produktion
Produktionen i EF var i 1982/83 på 173 mio hl mod 140 mio hl i 1981/82  
og 164 mio hl i 1980/81.
Denne mængde udgør henholdsvis 48,1% (i 1982/83), 44,3% (i 1981/82) og  
46,3% (i 1980/81) af verdensproduktionen i de pågældende år (ifølge  
FAO).
Da EF's vinareal kun udgør ca. 24% af verdens vinareal, er  
gennemsnitsudbyttet i EF klart større end i verden som helhed.
3. Forbrug
I produktionsåret 1982/83 var det samlede interne vinforbrug på  
155 mio hl mod 150 mio hl i 1981/82; disse mængder omfatter også  
nedennævnte interventionsdestillationer.
a) Konsum
I 1982/83 udgjorde det direkte konsum 121,9 mio hl mod 124,8 mio hl  
i 1981/82.
Disse tal bekræfter, at tendensen stadig er for nedadgående, til  
trods for at der i produktionsåret 1979/80 sås en let stigning i  
forbruget til konsum (sandsynligvis på grund af et større forbrug på  
selve bedrifterne, et fænomen der ofte forekommer i år med et stort  
høstudbytte).
Denne nedgang skyldes det faldende konsum i de største  
producentlande, der ikke opvejes af mindre stigninger.

b) Forarbejdning
De forarbejdede mængder i 1982/83, der omfatter de mængder, der er  
medgået til fremstilling af brændevin med oprindelsesbetegnelse, de  
mængder, der er destilleret under ordningen med pligtige vinydelser,  
og de mængder, der er destilleret med støtte fra EF, var på  
32 mio hl.
I forbindelse med EF's interventionsforanstaltninger blev der i  
1982/83 destilleret 21 mio hl.
I de foregående to produktionsår var de forarbejdede mængder på  
henholdsvis 24 mio hl og 35 mio hl, medens der i forbindelse med  
EF’s interventionsforanstaltninger blev destilleret henholdsvis  
14 mio hl og 23 mio hl.
c)  Selvforsyningsgrad
Selvforsyningsgraden i De Ti var i 1982/83 pa 110,8%, hvis man  
regner med det samlede interne forbrug (mod 93,5% i 1981/82).
Ses derimod bort fra de mængder, der er destilleret i forbindelse  
med EF's interventionsforanstaltninger (ca. 21 mio hl), bliver  
selvforsyningsgraden i 1982/83 på 128,4% mod 103,1% i 1981/82 og  
115,6% i 1980/81.
Lagre
Ved slutningen af produktionsåret 1982/83 var lagerbeholdningen i EF på
89,3 mio hl, hvilket var en stor stigning i forhold til året før  
(76,4 mio hl).
Samhandel
De Ti -indførte i 1982/83 5,1 mio hl og udførte 8,9 mio hl. (De  
eksporttal·, der fremgår af tabellerne i bilagene, er anderledes, da de  
er beregnet som forskellen mellem medlemsstaternes samlede udførsel og  
den interne samhandel på basis af indførslen).
Importtendensen er fortsat for nedadgående, medens eksporttendensen har  
været stigende siden 1975/76, hvilket hovedsagelig skyldes den stigende  
italienske udførsel, selv om stigningen har været lidt mindre kraftig i  
dette produktionsår.

- 78 -
II. VINPRODUKTIONSÅRET 1983/84  
1. Produktion
De seneste produktionstal viser en produktion på 168 mio hl, dvs. et  
fald på 5 mio hl i forhold til året før.
2. Forbrug
Det samlede interne forbrug var på 169 mio hl og gik dermed frem med  
14 mio hl.
a) Konsum
I 1983/84 var det direkte konsum på 125,4 mio hl, hvilket bekræfter,  
at den nedadgående tendens, som man har været vidne til i de seneste  
år, er ophørt.
b) Forarbejdning
De forarbejdede mængder var på 42,8 mio hl mod 32,2 mio hl året før.
Der var en mærkbar stigning i de mængder, der blev destilleret i  
forbindelse med EF's interventionsforanstaltninger (34,9 mio hl mod
21,3 mio hl i 1982/83), fordi de disponible mængder øgedes.
3. Priser
a) Institutionelle priser
Den gennemsnitlige stigning i orienteringspriserne for 1983/84 var  
for alle typer bordvin på 5,5% i forhold til året før, undtagen for  
hvidvin af type A I, hvor den var på 6%.
b) Gennemsnitspriser i produktionsåret  
- Rødvine type R I
De franske noteringer var stabile i hele produktionsåret på et  
lidt lavere niveau end produktionsåret før. De lå dog fortsat over  
de italienske noteringer og udgjorde ca. 74% af orienteringsprisen.
De italienske noteringer faldt hele produktionsåret for i august  
at udgøre 67% af orienteringsprisen. I forhold til noteringerne  
produktionsåret før var der tale om udsving på mellem - 3,4% og  
- 9,1%.

Det var ikke muligt at tage græske noteringer i betragtning i det  
pågældende produktionsår, fordi mængderne var for sma.
- Rødvine af type R II
Den eneste franske notering, Bastia, forblev meget lav gennem hele  
produktionsåret og udgjorde 67% af orienteringsprisen, hvilket  
svarer til et fald på 7,6% i forhold til gennemsnitsnoteringen  
produktionsåret før.
De to eneste italienske noteringer, der forelå, svækkedes i løbet  
af produktionsåret for at stabilisere sig omkring 66% af  
orienteringsprisen. Der er tale om et fald på henholdsvis 3,4% og  
6,2% i forhold til noteringerne produktionsåret før.
Ingen græske noteringer.
- Hvidvine af type A I
De franske noteringer var meget uregelmæssige i hele  
produktionsåret. De begyndte meget lavt, hvorpå de i begyndelsen  
af året igen steg for at stabilisere sig i juni pa 80% af  
orienteringsprisen. Derpå begyndte de igen at falde mod  
produktionsårets slutning, og de kom ned på 70% af  
orienteringsprisen. I forhold til produktionsåret før faldt  
gennemsnitsnoteringerne med 6,6 - 8,2%.
De italienske noteringer, som lå langt under de franske, svingede  
inden for mere snævre grænser, nemlig mellem 65% og 69% af  
orienteringsprisen. I forhold til produktionsåret før var der for  
alle noteringers vedkommende tale om et fald pa 5,7-11,6%.
Der blev fremsendt græske noteringer fra ét afsætningsled.  
Gennemsnitsnoteringen lå på 75% af orienteringsprisen, hvilket var  
en stigning på 12,8% i forhold til gennemsnitsordningen  
produktionsåret før.
- Tyske vine
Noteringerne for hvidvine var lave gennem hele produktionsåret. De  
var lavest i oktober (23% af orienteringsprisen for vine af  
type A II og 75% af orienteringsprisen for type A III), inden de  
mod slutningen af produktionsåret stabiliseredes og langsomt  
begyndte at stige for at nå op på 61% af orienteringsprisen for  
vine af typen A II og 77% for vine af type A III.

- 80 -
Gennemsnitsnoteringerne lå dog over (de katastrofalt lave) 
noteringer produktionsåret før henholdsvie +6,5% og + 35%).
Noteringerne for rødvine fortsatte med at falde i begyndelsen af 
produktionsåret og lå under orienteringsprisen indtil januar. 
Derpå indtraf der en mindre stigning, men gennemsnittet for 
produktionsåret lå langt under gennemsnittet året før (- 48%) og 
udgjorde 85% af orienteringsprisen.
c) Priserne på det spanske marked
Priserne for hvidvine på det spanske marked var nogenlunde stabile 
i hele produktionsåret. I forhold til året før kunne der 
konstateres en svag stigning, men som følge af pesetaens 
devaluering faldt den gennemsnitlige spanske pris i forhold til den 
gennemsnitlige EF-pris fra 66% i 1981 til 55% i 1982 og 50% i 1983.
III.  Udsigter
a) På kort sigt :  udsigter for produktionsåret 1984/85
De seneste oplysninger om 1984/85-høsten tyder på, at produktionen 
bliver en smule mindre end sidste ar.
Den skulle blive på ca. 150 mio hl.
b) På mellemlang sigt
Selv med en gennemsnitshøst i 1984/85 tyder udviklingen fra de seneste 
år på en stigende risiko for, at den gennemsnitlige overskudsmængde 
vil vokse. Det er derfor mere end nogensinde nødvendigt, at de 
foranstaltninger, der blev indført ved handlingsprogrammet 1980/1986, 
gennemføres effektivt, særlig den del der vedrører omstilling af 
vinarealer til andre formål. Dette forudsætter, at der sideløbende 
føres en markedspolitik i overensstemmelse med handlingsprogrammet for 
strukturforanstaltningerne, der bl.a. indebærer en konsekvent 
gennemførelse af de interventioner, der blev fastsat ved sidste 
ændring af grundforordningen, og som tilsigter en genoprettelse af 
markeds ligevægten straks ved produktionsårets begyndelse ved hjælp af 
destillation.

- 81 -
IV. Økonomiske aspekter
a) Afgifter og restitutioner
1. Importafgifter
I vinsektoren kaldes importafgifterne for udligningsafgifter. De 
spiller kun en meget beskeden rolle, da de ikke anvendes over for 
19 tredjelande, der har forpligtet sig til at overholde 
referenceprisen, og som er EF's vigtigste leverandører. ^  
Udligningsafgifterne har været uændrede siden produktionsåret 
1981/82, undtagen for rødvine, rosévine i beholdere på mindst 2 1, 
hvor afgiften er fjernet (0 ECU/%/vol/hl).
2. Eksportrestitutioner
I begyndelsen af produktionsåret 1983/84 forhøjedes 
eksportrestitutionerne for vin fra 1,45 ECU til 1,55 ECU/%/vol/hl,  
undtagen for eksport til Afrika, for hvilken de 1,15 ECU blev 
opretholdt. Restitutionerne for hedvine bortset fra k.v.b.d. blev 
også opretholdt.
De mængder, der blev ydet restitution for, faldt lidt i 1982, nemlig 
til 2,05 mio hl mod ca. 2,33 mio hl i 1981.
De faldt kraftigt i 1983 til kun 1,10 mio hl og forventes at 
forblive uændret i 1984.
b) Mængder, for hvilke der er blevet truffet interventionsforanstaltninger
I vinproduktionsåret 1983/84 blev der truffet følgende  
Intervent ionsforans taltninger:
- ved produktionsårets begyndelse
.  mulighed for at indgå langt idsoplagringskontrakter for bordvin, 
druemost og koncentreret druemost
.  destillation under udnyttelsesgaranti (forbeholdt indehavere af 
langtidsoplagringskontrakter)
.  forebyggende destillation
- destillation af vin fremstillet af druer til spisebrug og druer med 
dobbelt anvendelsesformål
- destillation af biprodukter fra vinfremstilling.

- 82 -
I alt destilleredes ca. 35 mio hl mod 21 mio hl med intervention fra 
EF's side.
I gennemsnit blev der hver måned indgået oplagringskontrakter for 
25,6 mio hl (24,6 mio hl i 1982/83), og maksimum var 38,7 mio hl 
(37,9 mio hl i 1982/83).
c) Lagerbeholdning
Ved begyndelsen af produktionsåret 1983/84 var produktions- og 
handelslagrene i De Ti på 89,3 mio hl (76,4 mio hl ved begyndelsen af 
produktionsåret 1982/83). Lagerbeholdningen må ved produktionsårets 
udgang forventes at blive på ca. 82 mio hl.
d) Ensartede priser
I begyndelsen af produktionsåret 1983/84 blev der fortsat anvendt 
monetære udligningsbeløb for vin i Tyskland, Frankrig og Grækenland.
For Fraiikrig blev de afskaffet pr. 16.12.1983.
I vinsektoren blev de repræsentative kurser for de forskellige valutaer 
ikke ændret i produktionsåret 1983/84.
V. Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter til vinsektoren beløb sig til 659,0 mio ECU i 
1983 og er foreløbig anslået til 1 174,0 mio ECU i 1984 og til 
691,0 mio ECU i 1985, dvs. henholdsvis 4,1%, 6,3% og 3,6% af 
garantisektionens samlede udgifter.
Beløbet på 1 174,0 mio ECU for 1984 fordeler sig med 18,6 mio ECU til 
restitutioner og 1 155,0 mio ECU til interventioner.

10. RÅTOBAK
Indledning
I 1983 var verdensproduktionen af bladtobak pa 5,98 miot, hvilket svarer 
til en nedgang på 13% i forhold til rekordproduktionen i 1982, som var pa 
6,87 mio t. Der noteredes produktionstilbagegang for alle typer bladtobak, 
især for flue-cured (- 19%) og light air-cured (- 15%)«  t .
orientalske tobakssorter, hvor produktionen voksede med 5%. Produktionen 
de to største producentlande, Kina og USA, gik kraftigt tilbage, idet 
tilbagegangen L l S s  til henholdsvis - 36% og - 28%. Tobahsprodnhtionen x 
Kina var i 1983 på 1,40 mio t sammenlignet med 2,18 mio t i 1982 og i US 
i ^983 på 648 280 t sammenlignet med 905 000 t i 1982. Verdensproduktionen 
af bladtobak i 1984 forventes at komme til at ligge pa ca. 5,92 mio ,  
hvilket vil sige, at produktionen praktisk talt bliver uændret i forhold 
til 1983. Opdelt efter tobakstype bliver produktionen af orientalsk toba 
i 1984 af sLme størrelse som sidste år, dvs. 944 000 t. Med hensyn ti 
dark air-cured tobak vil der derimod blive tale om en tilbagegang, idet 
produktionen forventes at komme til at udgøre 1,08 » o t  og det samme gør 
sig gældende flue-cured, hvor produktionen anslas til 2,8 mio t. 
Verdensproduktionen af light air-cured anslas til 1,01 mio t, dvs. 8% ove 
1983-høsten især på grund af en meget kraftig produktionss igning .
Det forventes, at Kinas produktion i 1984 forbliver uændret i forhold til
1983, dvs. på 1,4 mio t, for at undgå lagerdannelse ,  mens^en amerikanske
produktion anslås til 746 000 t, hvilket er en stigning pa 15% i forhold 
til 1983.
Produktion og struktur
I 1983 var produktionen i EF på 311 707 t, dvs. en tilbagegang på 6% i 
forhold til 1982. I samme periode øgedes arealet med^3,7% fra 176 69Z na 
1982 til 183 218 ha i 1983. Areal- og produktionsudviklingen efter^ 
tobakstype og medlemsstat gennem de sidste tre produktionsår fremgår a 
nedenstående tabel.

84 - 
EF
TYPEAREAL (ha ) PRODUKTION (t)
1981 1982 1983 1981 1982 1983
Dark air cured 
Sun cured 
Light air cured 
Flue cured 
Fire cured 
Andre27.428
103.059
23.891
12.013
5.019
15129.294
104.257
25.437
12.634
5.018
5226.986
103.201
32.241
14.906
5.837
4765.587
132.163
76.055
26.081
9.113
25775.458
132.608
82.923
30.240
10.196
9862.078
111.190
94.533
33.194
10.663
49
I alt EUR 10 171.561 176.692 183.218 309.256 331.523 311.707
AREAL (%) PRODUKTION (%)
TYPE
1982/1981 1983/1982 1982/1981 1983/1982
Dark air cured + 6,8 - 7,9 + 15,1 - 17,7
Sun cured + 1,2 - 1,0 + 0,3 - 16,2
Light air cured + 6,5 +26,7 + 9,0 + 14,0
Flue cured + 5,2 +18,0 + 15,9 + 9,8
Fire cured 0 +10,7 + 11,9 + 4,6
Andre - 65,6 - 9,6 - 61,9 - 50,0
I alt EUR 10 + 3,0 + 3,7 + 7,2 -6,0
LANDAREAL (%) PRODUKTION (t)
1981 1982 1983 1981 1982 1983
Tysk Land 
Belg Len 
Fran crig 
GrækenLand 
ItalLen3.161
496
17.081
90.162
60.6613.035
495
15.578
93.006
64.5752.984
523
14.256
94.022
71.4337.839
1.419
41.626
127.403
130.9698.112
2.141
43.870
132.382
145.0186.809
2.078
36.216
110.540
156.064
EUR LO 171.561 176.691 183.218 309.256 331.523 311.707

- 85 -
3. Anvendelse
I 1983 var verdensforbruget af tobak i form af cigaretter og andre 
forarbejdede tobaksprodukter på 5,51 mio t, hvilket er uændret i forhold 
til 1982. Produktionen af cigaretter forblev uændret på 4 563 mia stk. De 
forhøjede afgifter på cigaretter, den dæmpede økonomiske aktivitet og 
antitobakskampagnerne har gjort deres til at bremse produktionsstigningen.
I EF steg produktionen af cigaretter fra 550 mia stk. til 558,6 mia stk., 
dvs. en stigning på 1,6%. Produktionen gik lidt tilbage i Irland, Belgien, 
Danmark, Frankrig og Det forenede Kongerige, medens den steg i alle andre 
medlemsstater, især i Tyskland og Italien. I Italien noteredes en 
produktionsstigning på ca. 4% især for de indenlandske mærker. I Tyskland 
var produktionsstigningen på 5,2%, hvilket hovedsagelig skyldtes en kraftig 
forøgelse af produktionen af cigaretter til eksport. Cigaretproduktionen 
gik tilbage i USA på grund af det øgede skattetryk samt i Japan, medens den 
øgedes i Kina og USSR. Fællesskabets selvforsyningsgrad var på ca. 46%.
4. Samhandel
Verdenseksporten i 1983 udgjorde 1,4 mio t, hvilket var et fald på 4% i 
forhold til året før.
Fællesskabets eksport var i 1983 på 120 237 t mod 118 300 t i 1982. Dette 
er den tobaksmængde, der blev eksporteret i 1983, men der er tale om tobak 
fra flere høstår før referenceåret.
Ca. 60% af den samlede import, som i 1983 blev anslået til 435 940 t mod 
413 926 t i 1982 udgjordes af Virginia flue-cured. Over en tredjedel af 
importen kommer ind i Fællesskabet til nultold eller med præferencetold i 
overensstemmelse med EF's politik over for udviklingslandene (GPS, AVS). 
Importen fra AVS-landene blev således for 1983 anslået til 86 244 t og 
importen inden for GPS til 193 257 t. Importen under toldpræferencen i 
forbindelse med GPS tegnede sig kun for en mængde på 62 500 t.

-  86  -
Priser
Tendensen til prisstigning, der konstateredes i 1981 og 1982 på det 
amerikanske marked, fortsatte ikke i 1983, idet priserne stabiliseredes på 
nogenlunde samme leje som i 1982. Gennemsnitseksportprisen for Virginia 
flue-cured til eksport var således på 6,62 dollars/kg og på 7,26 dollars/kg 
for Burley, hvilket for sidstnævnte sorts vedkommende var en lidt højere 
pris end i 1982. På det interne amerikanske marked var gennemsnitspriserne 
for bladtobak på 3,89 dollars/kg for flue-cured og 3,96 dollars/kg for 
Burley. Denne betydelige forskel på hjemmemarkedspriserne og 
eksportpriserne skyldtes kvalitetsforskelle. Med hensyn til orientalske 
tobakker noteredes en mindre stigning i priserne i Tyrkiet, hvor næsten 
hele produktionen udgøres af orientalske tobakstyper. Gennemsnitprisen for 
tobak med oprindelse i Tyrkiet og eksporteret til USA lå på 3,2 dollars/kg, 
mens den kun var på 1,5 dollars/kg for tobak til det tyrkiske hjemmemarked.
Udsigter
I Fællesskabet består der fortsat strukturelle vanskeligheder, især for de 
orientalske tobakker og visse air-cured tobakker. Der gennemføres for 
øjeblikket omstillingsprogrammer i de fleste lande, der producerer disse 
problematiske sorter. Produktionen af orientalske tobakker faldt med 16% i 
1983 til 11 190 t, medens produktionen af dark air-cured tobakker faldt med 
18% til 62 078 t. Dark air-cured vil højst sandsynligt blive afsat uden 
intervention. Derimod steg produktionen af Burley og flue-cured med 
henholdsvis 14% til 94 533 t og 10% til 39 194 t. Denne udvikling er 
positiv, da den svarer til markedsbehovet.

\
V
7. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
I 1982 blev forordning (EØF) nr. 727/70 om oprettelse af den''fælles 
markedsordning for råtobak ændret, eftersom forholdet mellem \ 
interventionsprisen og målprisen blev reduceret fra 90% til 85% for alle 
sorter. Denne foranstaltning blev videreført for 1983-høsten og'for 
1984-høsten.
Formålet med disse foranstaltninger er at opnå en bedre ligevægt mellem 
udbud og efterspørgsel ved en begrænsning af prisgarantien for de 
tobaksmængder,  der ikke afsættes.
Der er blevet truffet andre foranstaltninger for at mindske tilførslen til 
interventionen. Ligesom i de foregående ar blev elementet
"forarbejdsningsomkostninger", der anvendes ved beregningen af præmien for 
tobak, der bringes i handelen, men som også tages i betragtning ved 
beregning af den afledte interventionspris, fastfrosset på samme niveau som 
for 1983-høsten. Det må erindres, at dette element er differentieret, og at 
beløbet, når elementet tages i betragtning ved beregning af den afledte 
interventionspris, nedsættes i forhold til de faktiske omkostninger. 
Procentsatserne for og de mængder tobak, som interventionsorganet opkøber, 
samt den procentsats for EF-produktionen, hvis overskridelse udløser 
foranstaltninger i form af en nedsættelse af interventionsprisen og 
begrænsninger i tilførslerne til intervention, er blevet justeret nedad, 
for at foranstaltningerne hurtigere kan bringes i anvendelse. Dette må 
betragtes som en skærpelse af medansvarsprincippet.
Der blev i 1983 udarbejdet en rapport om ajourføring af listen over 
konkurrencedygtige sorter, hvilket gjorde det muligt ved fastsættelsen af 
priser og præmier for 1984-høsten at lægge de konkurrencedygtige sorter til 
grund, som lå tættest muligt op ad EF-sorternes referencekvalitet.
I 1983 blev der afholdt to licitationer vedrørende salg af de mængder 
tobak, det italienske interventionsorgan lå inde med, og disse kmængder 
blev alle eksporteret til tredjelande. I 1984 blev der afholdt en 
licitation vedrørende salg til eksport af 8 313 406 kg tobak i baller fra
1981- høsten, som det græske interventionsorgan lå inde med. Der ligger 
således for øjeblkket ingen italiensk tobak på interventionslagrene. De 
eneste mængder på interventionslager er derfor 7 278 t græsk tobak fra
1982- høsten, svarende til 5,4% af produktionen i Grækenland det pågældende 
år og 3 610 t fra 1983-høsten, hvoraf salget endnu ikke er afsluttet.\

-  88  -
Ydelsen af eksportrestitutioner befæstede Fællesskabets position som 
eksportør på verdensmarkedet. Den mængde tobak fra 1981-høsten, der 
eksporteredes med restitutioner, anslås til 89 079 t, medens den 
tilsvarende mængde fra 1982-høsten anslås til 60 704 t. Der eksporteres dog 
stadig tobak fra denne høst.
8. Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter til tobak var på 671,3 mio ECU i 1983. For 1984 
anslås de til 795 mio ECU under hensyn til fremførslen af udgifter fra et 
høstår til et andet, herunder 82 mio ECU som følge af beslutningen fra 
oktober 1983 om suspension af udbetalingen af forskud på præmier. Disse 
beløb udgør 4,5% af de samlede udgifter.

- 89 -
11. FRUGT OG GRØNSAGER
A. FRISK FRUGT OG FRISKE GRØNSAGER
1. Indledning
Produktionen af frisk frugt og friske grønsager, herunder den del der 
er bestemt til forarbejdning, faldt i 1983 med 3,5% i forhold til 1982.
Italien, der tegner sig for 51% af EF's frugtproduktion og næsten 41%^ 
af grønsagsproduktionen, er langt den vigtigste producentmedlemsstat i 
De Ti. Frankrig kommer på andenpladsen med 15% af frugtproduktionen og 
17% af grønsagsproduktionen, medens den tredjestørste producent er 
Tyskland, hvad frugt angår (15%), og Grækenland (14%) og Det forenede 
Kongerige (11%), når det gælder grønsager.
2. Produktion
Med 20,8 mio t faldt EF-produktionen (1) af frugt høstet i 1983 med 
8,5% i forhold til frugtproduktionen i 1982, men lå dog lidt over 
gennemsnittet af de foregående høstår. De negative produktionsudsving 
konstateres i alle medlemsstater bortset fra Irland og Italien, hvor 
produktionen steg med henholdsvis 7,1 og 3,3%.
Om de vigtigste frugtkulturer kan følgende bemærkes:
- Æblehøsten,  der udgjorde 29,5% af frugtproduktionen, var i 1983 28% 
mindre end året før. Nedgangen konstateredes i alle medlemsstater 
bortset fra Grækenland og Irland, hvor produktionen steg med 
henholdsvis 20 og 11%,
- Pærehøsten (12% af frugtproduktionen) udviste en stigning, der var 
betydelig i Nederlandene, Italien og Det forenede Kongerige, mindre 
i Grækenland. Produktionen er steget i forhold til 1981, men faldet 
i forhold til 1980. I Tyskland faldt produktionen i 1983.
For EF som helhed er stigningen i forhold til 1982 pa 0,4%
- Ferskenhøsten i 1983 faldt ganske vist i Tyskland (- 18%), men steg 
dog for EF som helhed med 3,8% i forhold til 1982.
- Høsten af druer til spisebrug,  der udgjorde 10,5% af 
frugtproduktionen, var i 1983 15% større end i 1982 og 7,7% større 
end i 1981. Med 67% af EF-produktionen er Italien langt den største 
producent.
(1) Dette punkt vedrører høsten i De Ti.

- 90 -
EF's samlede salgsproduktion af grønsager udgjorde 29,0 mio t, hvilket 
er nogenlunde det samme som i de foregående år. Produktionsfald forekom 
i hele EF bortset fra Italien og Grækenland, hvor der var en rimelig 
stigning.
3. Forbrug
anvendelse af frugt (1) i De Ti var i 1982/83 på 
hvilket er en stigning på 23,9 og 9,3% i forhold til 
1981/82 og 1980/81. For citrusfrugter var det tilsvarende 
t. Den interne anvendelse af grønsager steg med 4,9% i 
året før og lå 32,9 mio t.
a) KonsumDen interne 
20,8 mio t, 
forbruget i 
tal 8,3 mio 
forhold til
Langt størstedelen af den interne anvendelse af frugt går til 
konsum, og det gælder både friske og forarbejdede produkter, nemlig 
86%.
Det årlige gennemsnitsforbrug pr. indbygger i De Ti var på 92 kg, 
heraf 28 kg citrusfrugter og 64 kg anden frugt.
89% af den interne anvendelse af grønsager gik til konsum og androg 
på årsbasis 107 kg pr. indbygger for De Ti under ét.
b) Foder og industriel anvendelse
Disse to afsætningsmuligheder er ofte tilfældige, særlig når man 
ved, at industriel anvendelse ikke altid vedrører konsum, og de 
mængder frugt og grønsager, der går denne vej, er langt mindre end 
svindet ved markedsføring.
c) Selvforsyningsgrad
EF's nuværende selvforsyningsgrad for grønsager er ualmindelig høj, 
nemlig 99% i 1982/83; for frisk frugt bortset fra citrusfrugter er 
den på 87% og for citrusfrugter på 42%. Tallene for høståret 1981/82 
var henholdsvis 101, 82 og 46%.
(1) herunder konserves, frugtsaft og tropiske frugter, men ikke tør eller 
tørret frugt samt citrusfrugter.

- 91 -
4. Samhandel
I 1983 indførtes i alt 4,4 mio t frisk frugt fra tredjelande til 
Fællesskabet, dvs. 3,6% mere end året før. Citrusfrugter med 3,0 mio t 
(appelsiner 1,6 - grapefrugt 0,38 - småfrugtede citrusfrugter 0,77) er 
langt den vigtigste importfrugt, idet æbler indtager andenpladsen i 
frugtimporten med kun 0,62 mio t.
Udførslen til tredjelande nåede lige netop op pa 0,9 mio t fordelt med 
0,20 for æbler, 0,11 for citroner og 0,11 for stenfrugt, især ferskner.
Den samlede indførsel fra tredjelande af friske grønesager var på 
1,26 mio t, medens udførslen nåede op på 0,38 mio t.
Samhandelen mellem medlemsstaterne med friske frugter og grønsager er 
ligeledes betydelig.
For frugts vedkommende når denne samhandel ikke mængdemæssigt op pa 
Fællesskabets indførsel fra tredjelande, men andrager alligevel 
3 2 mio t. Det vigtigste produkt er her æbler med 1,1 mio t, fulgt af 
spisedruer (0,54 mio t), pærer (0,26 mio t) og stenfrugt, især ferskner 
(0,57 mio t).
Samhandelen med grønsager mellem medlemsstaterne omfatter 2,7 mio t, 
dvs. næsten to gange indførslen fra tredjelande. De vigtigste produkter 
er her tomater og løg med en afsætning i EF pa 0,48 og 0,52 mio t.
5. Priser
a) Fælles priser
For høståret 1983/84 blev basis- og opkøbspriserne forhøjet så 
meget, at de deraf afledte gennemsnitlige tilbagekøbspriser, til 
hvilke producentsammenslutningerne fra deres medlemmer tilbagekøber 
de varer, som ikke finder afsætning, steg 6,5% i forhold til 1982/83 
for alle produkter bortset fra spiseæbler og -pærer, tomater og 
mandariner, hvor stigningen var henholdsvis 3,5, 3,5, 3,0 og 5,5%
For Grækenlands vedkommende blev basis— og opkøbspriser for 1983/84 
fastsat af Rådet under hensyntagen tiladen i tiltrædelsesakten 
aftalte tilnærmelsesperiode. For blomkål, citroner, pærer, 
spisedruer og æbler kunne de fælles priser anvendes i Grækenland.

- 92 -
For høståret 1984/85 blev den gennemsnitlige forhøjelse på 0,5% for 
alle produkter, bortset fra spisedruer, auberginer og blomkål, for 
hvilke forhøjelsen blev på 2%, medens basis- og opkøbsprisen for 
tomater og abrikoser blev nedsat med 1% i forhold til 1983/84.
Referencepriserne, som bestemmer minimumsniveauet for 
indgangspriserne for visse produkter, der indføres fra tredjelande, 
forhøjedes fra 1982/83 til 1983/84 reelt med gennemsnitligt 8% for 
agurker, tomater, spisedruer, æbler, pærer, ferskner, kirsebær, 
blommer, auberginer, courgetter, citroner og clementiner. For 
appelsiner og mandariner blev referencepriserne fastholdt på samme 
niveau som i året før, fordi der for disse produkters vedkommende er 
sammenhæng mellem basis- og opkøbspriserne, 
gennemtrængningspræmierne og referencepriserne (jf. 7.c).
Fra 1983/84 til 1984/85 forhøjedes referencepriserne med højest 6,5% 
undtagen for appelsiner og mandariner, hvor forhøjelsen af basis- og 
opkøbspriserne fuldstændig blev væltet over på
gennemtrængningspræmierne. Denne samme stigning i landbrugspriserne, 
som Rådet vedtog for citroners vedkommende, blev overvæltet på 
referencepriserne, og referenceprisen forhøjedes med ca. 20% som 
følge af markedsføringspræmiens faldende størrelse. Referenceprisen 
for clementiner i 1984/85 steg med 19% sammenlignet med foregående 
produktionsår.
b) Markedspriser
Markedspriserne for frugt og grønsager er præget af konstante og til 
tider meget store udsving i løbet af sæsonen og de lægger sig ofte 
på samme tid fast på enkelte markeder og meget forskellige niveauer 
afhængigt af varepartierne.
- Æbler (sorten Golden Delicious, kvalitetsklasse I, størrelse 70 mm 
eller derover).
De gennemsnitlige priser 1983/84 blev påvirket af den "normale" 
produktion og lå derfor i hele høståret stabilt over de 
gennemsnitlige priser i 1982/83.

I høståret 1982/83 har gennemsnitspriserne overalt undtagen i 
Grækenland været lavere end priserne sidste høst, men 
prisudviklingen har vært forskellig i de forskellige 
medlemsstater: i Tyskland (- 53%), i Belgien (- ^ %)’  J Frankrig 
(- 42%), i Italien (- 51%) og i Grækenland (+ 33%). Det forenede 
Kongerige har ikke signifikante noteringer for dette produkt.
De månedsanalyser, der blev gennemført i løbet af høståret 
1983/84, viser, at noteringerne for æbler i alle EF lande konstan 
har ligget over basisprisen.
Pærer (forskellige sorter, kvalitetsklasse I, størrelse 60 mm 
eller derover/70 mm eller derover, afhængigt af perioden).
Noteringerne i 1983/84 steg i næsten alle EF-landene. Den kraftige 
stigning, som går fra 11,9% i Belgien til 34% i Tyskland, berørte 
ikke Italien og Grækenland, hvor der noteredes et fald pa 
henholdsvis 12 og 13,6%. Irland og Luxembourg har ikke 
signifikante noteringer for dette produkt.
Månedsanalysen viser en vis stabilitet i noteringerne.
Noteringerne har på alle EF's markeder konstant ligget over 
basispriserne og undertiden nået samme usædvanlig høje niveau som 
årene før. I begyndelsen af høståret (august) la priserne for de 
tidlige sorter "Gukyot" og "Williams" dog pa visse repræsentative 
markeder mellem basisprisen og opkøbsprisen og i marts og april a 
priserne for Passe crassane i Bologna og Verona meilem basisprisen
og opkøbsprisen.
Ferskner (forskellige sorter, kvalitetsklasse I, størrelsé^
51/61 mm eller 61/67, afhængig af perioden).
Priserne i 1983-sæsonen udviste i forhold^il 1982-priserne en V  
stigning på 20% i Grækenland og et fald pa 3,3% og 0 , i 
henholdsvis Frankrig og Italien; det skal bemærkes at priserne i 
1979 og 1980 undertiden nåede op pa næsten det dobbelte at 
basisprisen. Den sæsonbetingende udvikling kan dog betegnes som 
normal, og månedsgennemsnittet er højere end basisprisen bortset 
fra visse tidlige sorter, for hvilke man ved høstårets start kunne 
registrere priser, der på enkelte producentmarkeder af og til la 
under basisprisen.
- Soisedruer (forskellige sorter, kvalitetsklasse I).
I indeværende høstår udviser priserne på spisedruer en stigning pa 
markederne i Grækenland og Frankrig i forhold til sidste ar.
Tallene viser en positiv udvikling, nar basisprisens størrelse 
tages i betragtning for de franske noteringers vedkommende, 
hvorimod i Italien kun sorten "Regina dei Vigneti" i august 
opnåede noteringer, som lå over basisprisen.

- 94 -
Noteringerne for "Regina" holdt sig derimod mellem basisprisen og 
opkøbsprisen indtil begyndelsen af september måned, medens 
noteringerne i løbet af september kom på niveau med opkøbsprisen 
bl.a. på markedet i Ascoli Piceno.
- Appelsiner (forskellige sorter, kvalitetsklasse I, størrelse 
67/80).
Prisniveauet i 1983 faldt 24,1% i forhold til sidste produktionsår 
i Italien, medens der i Grækenland var tale om en mindre stigning 
end i 1981.
- Mandariner (kvalitetsklasse I, størrelse 54/64 mm).
Den årlige gennemsnitspris for mandariner udviste et fald på 20,9% 
i forhold til 1982/83 i Italien, medens der i Grækenland var tale 
om en stigning på ca. 1%.
De månedlige noteringer svingede ikke kraftigt, men lå normalt 
mere end 4-5 ECU under basisprisen i Italien, medens priserne i 
Grækenland i årets løb lå omkring basisprisen.
- Citroner (kvalitetsklasse I, størrelse 53/62 mm)
Den årlige gennemsnitspris for citroner i høståret 1983/84 ligger 
i Italien en smule højere end i foregående sæson, hvor 
noteringerne lå højt som følge af uforandret produktion.
Prisniveauet er stadig højt, og gennem den første del af høståret 
lå de månedlige gennemsnit højere end basisprisen, navnlig i 
Grækenland; derimod lå noteringerne af og til under basispriserne 
i marts, april og maj i Catania, Messina og Xilokastro.
- Blomkål ("med blade" eller "studsede" alt efter periode), 
kvalitetsklasse I).
De årlige gennemsnitspriser viser en stigning i næsten hele EF i 
forhold til 1982/83 på mellem 9,9% (Nederlandene) og 48,6% 
(Belgien). Kun i Grækenland faldt noteringerne i forhold til 
sidste høstår.
- Tomater ("runde", kvalitetsklasse I, størrelse 57/67 mm).
I høståret 1983 steg noteringerne i alle EF-lande undtagen 
Grækenland, hvor der var et fald pa 7,1%.
Det fremgår af månedsanalysen, at dagspriserne generelt faldt 
under basisprisen i Frankrig, Italien og Grækenland specielt i 
perioden med storproduktion i august og september.

- 95 -
Det er indlysende, at den undertiden hastige udvikling i 
dagspriserne og virkningerne af de tilpasningskoefficienter, der 
anvendes på produkter, som har andre karakteristika end 
ledeprodukterne, er forklaringen på, at visse produktmængder ikke 
når op på tilbagekøbsprisen og bliver trukket tilbage fra markedet 
af producentsammenslutningerne,  også selv om gennemsnitsnoteringerne 
for ledeproduktet ligger over basisprisen.
c) Verdensmarkedspriser
Eftersom frugt og grønsager er letfordærvelige produkter, sker 
prisdannelsen mere eller mindre uafhægnigt på de vigtigste markeder. 
Der eksisterer ret beset ikke noget verdensmarked og dermed ingen 
verdensmarkedspriser for disse produkter.
d) Forbrugerpriser
Det er ikke muligt at fastslå en forbrugerpris for de forskellige 
slags frugt og grønsager på grund af det store antal sorter, 
kvalitetsklasser og størrelser samt de store detailprisforskelle, 
der findes for tilsyneladende identiske produkter.
6. Udsigter
Grønsagsproduktionen er en smidig produktion, der hurtigt kan tilpasses 
behovet, hvilket skyldes flere faktorer: de fleste grønsager er 
enårlige, så afgrøderne hurtigt følger efter hinanden, og det erofte 
muligt at beskytte kulturerne ved hjælp af faste eller midlertidige
anlæg.
I betragtning af den store stabilitet, der har kendetegnet de seneste 
års grønsagsproduktion, kan der næppe forventes større ændringer i den 
nærmeste fremtid.
En analyse af udviklingen i frugtproduktionen over en relativ lang 
periode viser ligeledes en vis stabilitet, hvilket ikke forhindrer, at 
der kan ske store udsving fra det ene år til det andet, som det f.eks. 
var tilfældet med høsten i 1977/78 og 1981/82. F.eks. steg høsten af 
æbler i Fællesskabet fra 5 mio t i 1981 (underskud) til 8,6 mio t i 
1982 (overskud) og 6,1 mio t i 1983 (normalt).

- 96 -
7. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
a) Foranstaltninger ved indførsel og udførsel
i) Udligningsafgifter ved indførsel
I høståret 1983/84 blev der indført udligningsafgifter ved 
indførsel af følgende produkter:
- agurker med oprindelse i Spanien, Rumænien, Polen og Bulgarien
- tomater med oprindelse i Rumænien, Spanien, Polen, Marokko og
Bulgarien
- æbler med oprindelse i Spanien og Tyrkiet
- pærer med oprindelse i Spanien og Polen
- ferskner med oprindelse i Spanien
- visse blommesorter med oprindelse i Jugoslavien, Bulgarien, 
Rumænien, Polen og Spanien
- clementiner med oprindelse i Cypern og Marokko
Disse foranstaltninger, hvoraf nogle kun var gældende i kort 
tid, bevirkede en stigning i noteringerne for de indførte 
produkter efter en nedgang i eller endog fuldstændig standsning 
af forsendelserne til EF (jf. iv).
I 1983/84 blev der indført korrektionsbeløb for Grækenland ved 
forsendelse af æbler og ferskner til de øvrige EF-lande.
i i)  Eksportrestitutioner
Der blev i høståret 1983/84 fastsat restitutioner for friske 
appelsiner, friske mandariner, friske citroner, spisedruer, 
valnødder med skal, mandler uden skal, hasselnødder med og uden 
skal, ferskner, spiseæbler, tomater og abrikoser.
Disse restitutioner, der varierer alt efter produktet og normalt 
udgør et lille beløb, blev kun fastsat for de
bestemmelsessteder, hvor der var en reel eksportmulighed, og kun 
såfremt vanskeligheder i forbindelse med eksportmønstret gjorde 
det berettiget. For Grækenland gjaldt samme restitutionsbeløb 
som for de øvrige medlemsstater undtagen for ferskners 
vedkommende, hvor restitutionen blev korrigeret med et beløb 
svarende til prisforskellen ved tiltrædelsen.

- 97 -
i i i)  Beskyttelsesforanstaltninger
I produktionsåret 1983/84 blev der ikke anvendt 
beskyttelsesforanstaltninger for indførslen til EF.
iv) Æbler fra den sydlige halvkugle
I betragtning af den forventede udførsel fra landene pa den 
sydlige halvkugle og prisudviklingen for fællesskabsprodukter 
har det ikke været nødvendigt at anmode disse leverandørlande 
om at tilpasse deres eksportprogram i perioden marts-august 
1984.
b) Mængder tilbagekøbt fra markedet
I høståret 1983/84 var interventionerne mindre end i 1982/83 for 
æbler, blomkål og tomater; for de øvrige produkter var 
interventionerne større, undtagen for#spisedruer, hvor der ikke har 
været tilbagekøb i de sidste tre høstar.
Af æbler tilbagekøbtes 119 240 t, dvs. 1,94% af produktionen i EF. I 
Italien var tilbagekøbene størst (90 000^), selv om Grækenland i 
forhold til høstens størrelse nåede op pa en højere procent (7, 
af 22 692 t).
MoH hpnsvn til citrusfrugter nåede tilbagekøbene i Italien ifølge de 
foreløbige tal op på 252 000 t appelsiner, 168 800 t mandariner og 
229 900 t citroner, dvs. henholdsvis 11,58%, 68,1% og 29,4% af den 
italienske produktion. I Grækenland udgjorde tilbagekøbene i 
høståret 1983/84 204 195 t appelsiner, 15 593 t mandariner og 
39 892 t citroner, dvs. henholdsvis 37, 27 og 24% af den græske 
produktion.
Med tilbagekød af ferskner på 330 893 t, heraf 120 000 ti 
Grækenland, berørtes knap 14,3% af EF's produktion. Tilbagekøbene af 
dette produkt i Grækenland nåede op på 24,8% af høsten. For de andre 
produkters vedkommende er tilbagekøbene i procent af produktionen 
mindre: 1,65% for blomkål,  0,3% for tomater, 12,5% for abrikoser, 
medens samme procent for pærer er 6,22%. I det pågældende høstar 
blev der kun tilbagekøbt ubetydelige mængder auberginer.
c) Foranstaltninger til fremme af afsætning af EF's citrusfrugter 
Foranstaltninger til fremme af forarbejdningen af appelsine_r 
Foranstaltninger til fremme af afsætningen af produkter forarbejde 
på basis af citroner
De udligningstilskud (gennemtrængningspræmier), der blev indført med 
henblik på at fremme afsætningen af EF-producerede citrusfrugter, 
blev for høståret 1983/84 fastsat som følger.

- 98 -
Grækenland Øvrige medlemsstater
8,78 15,30ECU/100 kg netto
7,53 13,13ECU/100 kgnetto
4,96 8,65ECU/100 kgnetto
7,44 12,89ECU/100 kgnetto
3,33 4,82ECU/100 kgnetto
4,71 7,86ECU/100 kgnettofor appelsiner af sorterne 
Moro, Ovale calabrese, 
Belladona, Navel, Valencia late 
for appelsiner af sorten 
Sanguinano,
for appelsiner af sorterne 
Sanguigno og Biondo commune 
for mandariner 
for clementiner 
for citroner
Disse udligningstilskud blev i forhold t .1 1982/83 forhøjet med en 
lige så stor procent som forhøjelsen af basis- og opkøbspriserne for 
appelsiner og mandariner, dvs. med 6,5%. I henhold til 
bestemmelserne i tiltrædelsesakten fik Grækenland kun ca. 57% af det 
præmiebeløb, der blev ydet til de øvrige medlemsstater.
Rådets forordning (EØF) nr. 2601/69 af 18. december 1969 om særlige 
foranstaltninger med henblik på at fremme muligheden for 
forarbejdning af visse appelsinsorter medførte i høståret 1983/84, 
at de minimumspriser, som de forarbejdende virksomheder skal betale 
til appelsinproducenterne, og det udligningstilskud, som de 
forarbejdende virksomheder kan opnå, blev fastsat som følger:
:  Produkt Minimumspris i 
ECU/100 kg nettoUdligningstilskud i :  
ECU/100 kg netto :
Græken­
landØvrige med­
lemsstaterGræken­
landØvrige med- :  
lemsstater :
:  Appelsiner af sorten :  
:  Biondo comune 
:  klasse I 
:  klasse II 
:  klasse III13,41
11,01
8,6814,44
11,85
9,358,08
6,27
3,949,70 :  
7,11 :  
4,61 :
:  Appelsiner af klasse III 
:  eller blandede sorter 
:  Moro og Tarocco 
:  Sanguinello 
:  Sanguigno17,10
15,87
13,4218,42
17,10
14,4512,36
11,13
8,6813,68 :  
12,36 :  
9,71
På baggrund af foranstaltningerne til fremme af afsætningen af 
produkter forarbejdet på basis af citroner, der var gældende for 
første gang i høståret 1977/78, kunne for høståret 1983/84 den 
minimumspris, som de forarbejdende virksomheder skal betale 
citronproducenterne, fastsættes til 17,65 ECU/100 kg netto, og det 
udligningstilskud, som virksomhederne kan opnå, fastsættes til 
10,82 ECU/100 kg netto, for Grækenland og de øvrige medlemsstater.

- 99 -
d) Prisernes ensartethed
Der har ikke været fastsat monetære udligningsbeløb for frisk frugt 
og friske grønsager.
e) Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter til frisk frugt og friske grønsager 
androg for 1983 449,8 mio ECU; de er foreløbig opgjort til 
537 mio ECU for 1984 og anslås til 431 mio ECU for 1985, dvs. 
henholdsvis 2,8%, 2,9% og 2,2% af garantisektionens samlede 
udgifter. Beløbet på 449,8 mio ECU fordeler sig med 51,9 mio ECU til 
restitutioner, 303,4 mio ECU til interventioner, 15,2 mio ECU til 
gennemtrængningspræmien for citrusfrugter og 79,3 mio ECU til 
udligningstilskuddet til forarbejdning af citrusfrugter.

-  100 -
B. PRODUKTER FORARBEJDET PÅ BASIS AF FRUGT OG GRØNSAGER
1. Indledning
Mellem 1982 og 1983 var der i De Ti følgende produktionsudvikling for 
produkter forarbejdet på basis af frugt og grønsager:
(1 000 t)
"EUR 10" 1982 1983
Produkter forarbejdet på basis af
GRØNSAGER 5.185 (*) 5.795 (*)
FRUGTER 3.027 3.193
(*) Herunder tomatkonserves.
Produktionen af produkter forarbejdet pa basis af grønsager voksede i 
1983 yderligere en smule i forhold til 1982. Dette skyldes især den 
øgede produktion af tomatkonserves, dybfrosne produkter og 
frugtkonserves.
Produktionen i De Ti af visse konkurrencefølsomme produkter var som 
følger:
a) produktionen af tomatkoncentrat steg fra 589 000 t (1) i 1982 til 
689 000 t i 1983, en stigning på 17%,
b) i samme periode steg produktionen af hele flåede tomater også klart 
fra 1 099 000 t (1) til 1 431 000 t, en stigning på 39%,
c) produktionen af tomatsaft (pos. 20.07 i FTT) steg fra 53 300 t (1) i 
1982 til 58 800 t i 1983, en stigning på 10%,
d) produktionen af svampekonserves voksede en smule fra 1982 til 1983, 
idet der blev produceret henholdsvis 237 300 t (1) og 243 000 t.
(1) Endelige tal, som er ajourført i forhold til tallene i den forrige rapport.

- 101 -
e) produktionen af ferskenkonserves voksede også fra 371 000 t (1) i 
1982 til 426 800 t i 1983, en stigning på 37%,
f) produktionen af appelsinsaft i Italien, der var på 125 000 t (1) i 
1982, var på 170 000 t i 1983, dvs. + 36%. Modsat faldt produktionen 
af citronsaft fra 86 000 t (1) i 1982 til 80 000 t i 1983, dvs. - 7%.
2. Forbrug og samhandel
Den generelle situation i samhandelen mellem De Ti med produkter 
forarbejdet på basis af frugt og grønsager fremgår af nedenstående 
tabeller (rosiner og tørrede figner er ikke medregnet):
1982
INDFØRSEL UDFØRSEL
t mio ECU t mio ECU
I ALT 
EUR 10 
Tredjelande3.907.000(1
2.474.000(1
1.433.000(13.103.000
1.803.000
1.300.0003.157.000
2.523.000 
634.0002.269.000
1.751.000 
518.000
1983
INDFØRSEL UDFØRSEL
t mio ECU t mio ECU
I ALT 
EUR 10 
Tredjelande4.092.000
2.620.000 
1.472.0003.446.000
2.020.000 
1.426.0003.262.000
2.589.000 
673.0002.509.000
1.922.000 
587.000
Der er tale om et vist skifte i tendensen med hensyn til De Ti's 
disponible mængde af tomatkoncentrat og flåede tomater, idet der for 
1983 kan konstateres en klart stigende tendens i forhold til 1982.
Den disponible mængde tomatkoncentrat til konsum var i 1982 på 
379 000 t (1), og på 470 000 t i 1983.
(1) Ændret i forhold til tallet for sidste år.

- 102 -
Samhandelen inden for Fællesskabet med koncentrater steg fra 170 000 t 
i 1982 til 180 000 t i 1983.
Indførslen fra tredjelande af flåede tomater lå på omkring 38 000 t i 
1983. Udførslen faldt fra 103 000 t i 1982 til 92 000 t i 1983. De 
disponible mængder til konsum steg fra 945 000 t i 1982 til 1 377 000 t 
i 1983. Samhandelen mellem medlemsstaterne steg også, fra 301 000 t i 
1982 til 320 000 t i 1983.
Indførslen af tomatsaft faldt fra 7 400 t i 1982 til 6 500 t i 1983, og 
udførslen lå fortsat ret beskedent på omkring 3 000 t.
Indførslen af ferskenkonserves, der var på 62 000 t i 1982, blev pa 
46 000 t i 1983. Udførslen faldt en smule fra 7 000 t til 6 700 t.
Med hensyn til Williamspærer i sukkerlage og kirsebær i sukkerlage skal 
det præciseres, at støtten for de pågældende to produkter er begrænset 
til visse maksimumsmængder fastsat af Radet.
Produktionen af tørrede druer var på 141 000 t i 1982 og 167 000 t i 
1983; de tilsvarende tal for tørrede figner var 30 000 t i 1982 og 
25 000 t i 1983.
3. Priser
Også i år steg verdensmarkedsprisen for tomatkoncentrat og flåede 
tomater en smule, men mindre end den gennemsnitlige inflation i EF; 
dette medførte forholdsvis højere priser for produkter indført fra 
tredjelande.
For svampekonserves blev der opretholdt en nogenlunde ligevægt pa 
markedet.
(1) Ajourført i forhold til tallet for sidste år.

- 103 -
Generelt set har prisniveauet for de øvrige produkter i Fællesskabet 
ikke givet anledning til vanskeligheder, undtagen for tørrede druer, 
for hvilke det har været nødvendigt at opretholde en minimumspris ved 
grænsen som led i en beskyttelsesprocedure.
4. Udsigter
Produktionen af tomatprodukter skulle i 1984 stabilisere sig pa 
niveauet for de produktionstærskler, der er fastsat af Rådet.
5. Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter til forarbejdede frugter og grønsager var pa 
555,9 mio ECU i 1982, 746,3 mio ECU i 1983 og anslås til 820 mio ECU i 
1984, dvs. henholdsvis 4,48%, 4,72% og 4,42% af garantisektionens 
samlede udgifter.

- 104 -
LEVENDE PLANTER OG BLOMSTERDYRKNINGENS PRODUKTER
Sektoren for levende planter og blomsterdyrkningens produkter omfatter en lang 
række forskellige produkter: snitblomster og snitgrønt, blomsterløg og levende 
planter samt planteskoleprodukter og potteplanter. Hvert af disse 
produktområder har særlige karakteristika med hensyn til produktion og 
afsætning.
Som følge af den store forskelligartethed er produktionsstatitikkerne for 
komplicerede til, at der hvert år kan gennemføres de fornødne undersøgelser. 
For roser og nelliker kan der dog oplyses følgend' produktionstal:
(mio stk.)
19 8 0 19 8 1 19 8 2 1 9 8 3 :
:  Roser 2.322 2.373 2.495 2.333 :
:  Nelliker 4.082 4.069 4.178 i.a. :
De statistiske vanskeligheder kan f.eks. illustreres ved, at en hektar, der 
anvendes til produktion af blomster og planter, kan omfatte en enkelt eller 
flere kulturer i løbet af et år, og produktionssystemet (beskyttet med eller 
uden opvarmning eller på friland) kan på afgørende måde påvirke selve 
produktionen.
Med hensyn til produktionens værdi har Kommissionen endnu ikke tilstrækkeligt 
detaljerede oplysninger vedrørende det forløbne ar, undtagen for roser, hvis 
produktionsværdi anslås til 373 mio ECU i 1981 og 407 mio ECU i 1982 (seneste 
foreliggende oplysninger), men der kan foretages et samlet skøn for sektoren, 
og det anslås, at den tegner sig for 3-4% af værdien af den endelige 
landbrugsproduktion i EF.
PRISER
Det skal bemærkes, at priserne på Fællesskabets vigtigste markeder er mege 
svingende i løbet af et produktionsår, og de i øvrigt kan være meget 
forskellige afhængigt af markederne i en given periode.

- 105 -
SAMHANDEL
Samhandelen inden for Fællesskabet i 1983 steg med 10,9% (1982: 17,6%); 
indførslen fra tredjelande i samme periode steg med 11,5% (1982: 4,6%) og 
udførslen til tredjelande med 15,1% (1982: 18,1%).
Samhandel inden for De Ti (værdi)
Samhandelen mellem De Ti 1 610 mio ECU (+ 10,9% i forhold til 1982)
Indførsel fra tredjelande 290 mio ECU (+ 11,4% i forhold til 1982)
Udførsel fra tredjelande 510 mio ECU (+ 15,1% i forhold til 1982)
Udførslen på 510 mio ECU overstiger indførslen på 290 mio ECU med 220 mio ECU 
(1982: 182 mio ECU).
FORBRUG
Størrelsen af forbruget er meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat og 
afhænger af befolkningens velstand og vaner.

- 106 -
12. HUMLE
Fællesskabsproduktionen i 1983 var på 48 411 ton, hvilket svarer til 37% af 
verdensproduktionen. Dyrkningsarealet udgjorde 27 037 ha eller 28% af verdens 
samlede humledyrkningsareal, der anslås til ca. 95 000 ha. Høsten blev igen 
normal efter den meget store produktion i 1982. Gennemsnitsudbyttet i 
Fællesskabet udgjorde 1,79 t/ha sammenholdt med 2,05 t/ha i 1982 og et tiårs 
gennemsnit pa 1,65 t/ha. Produktionsarealet i de fleste større producentlande 
blev nedskåret i 1983, som følge af den hurtige tilbagegang i efterspørgslen 
på verdensmarkederne fra 1980, hvor den var størst, til 1982, hvor den nåede 
sit laveste niveau. Fællesskabsarealet blev reduceret med 528 ha i 1983. Det 
samlede areal i verden med 1 254 ha. I produktionsåret, der løb fra september 
1982 til august 1983 udgjorde Fællesskabets nettoeksport af humle ca.
11 900 ton, medens den for de to foregående produktionsår udgjorde henholdsvis 
13 200 ton og 10 600 ton. Eksportmarkederne er fortsat af største betydning 
for Fællesskabets producenter.
Verdensproduktionen af øl faldt en smule i 1983, efter at den var steget med 
næsten 2% i 1982 og havde været i fortsat vækst med 2% - 4% i hele det 
foregående årti. nedskæringerne blev særlig store i de udviklingslande, der 
har betalingsbalancevanskeligheder, særlig i Central- og Sydamerika. Der var 
tale om en beskeden vækst i mange industrilande og om en hurtigere vækst i det 
fjerne østen. Det meget lave indhold af bittersyre i en stor del af den 
europæiske 1982-høst kan have stimuleret efterspørgslen efter humle til 
produktion af øl i 1983. Det samme kan vise at gælde for 1983-høsten. En sådan 
øget efterspørgsel kan kun betragtes som midlertidig. På baggrund af en 
uændret ølproduktion og de tekniske forbedringer ved anvendelsen af humle må 
der forventes en beskeden vækst i efterspørgslen i den kommende tid.
Skønt den forventede samlede humleproduktion i verden i 1983 lå væsentligt 
under rekordhøsten i 1982 oversteg den fortsat bryggeriernes årlige 
efterspørgsel både i samlet mængde og med hensyn til indhold af»c-bittersyre,  
trods det lave indhold af denne syre, der er konstateret i den største del af 
den europæiske høst i 1983. Således forventes lagrene at stige yderligere til 
omkring 11 måneders forbrug i bryggerierne (både i Fællesskabet og verden).
Der blev indgået terminskontrakter for ca. 3/4 af 1983-høsten i Fællesskabet. 
Disse betyder en væsentlig beskyttelse af producenterne mod det fortsatte fald 
i spotpriserne. På det seneste er priserne steget en smule som følge af den 
mindre høst, men de forblev generelt på et meget lavt niveau, nemlig 
gennemsnitlig 92 ECU/50 kg sammenholdt med 65 ECU/50 kg og 225 ECU/50 kg for 
henholdsvis 1982 og 1981-høsten.
Indkomststøtten til producenterne for 1983-høsten blev fastsat til 
300 ECU/50 kg for aromatiske sorter, 250 ECU/50 kg for bitre sorter og 
300 ECU/50 kg for andre sorter.

- 107 -(VIPA2SM - H D
13. MÆT.K OG mejeriprodukter
1. Produktion og anvendelse af mælk
a) Ved udgangen af 1983 var der 25,8 mio malkekøer i EF. Det er en
stigning på 1,6% (eller over 400 000 køer) i forhold til antallet ved 
udgangen af 1982, hvor der også var en stigning pa 1,6% (eller 
400 000 køer) i forhold til antallet i 1981. Stigningerne i 1983 blev 
navnlig registreret i Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland,
Nederlandene og Det forenede Kongerige (henholdsvis 2,7%, 3,7%, 1,6 g 
2,8%), der tegner sig for næsten 50% af det samlede antal malkekøer I 
de øvrige medlemsstater bortset fra Danmark og Luxembourg var der tale 
om en mindre stigning.
Den generelle udvikling går i modsat retning af tendenserne til nedgang 
og stagnation, der kunne konstateres i perioden 1978-81. Disse 
tendenser afspejler dels den virkning, ordningerne for 0 .
ikke-markedsføring af mælk og omstilling har haft, dels påvirkningen 
fra flere generelle økonomiske faktorer, hvoraf den forsig ige 
prispolitik og udviklingen i omkostningerne (især rentesatserne) har 
været de mest fremtrædende.
Det forbedrede pris/omkostningsforhold,  der kunne registreres i 1982, 
forringedes i 1983, men selv om de økonomiske forhold tilsagde det 
modsatte (begrænsede prisstigninger, højere foderpriser, vejrforholdene 
i foråret og høstresultaterne), fortsatte stigningen i . . .  
mælkeproduktionen i et hastigere tempo end i 1982. En medvirkende 
faktor var, at producenterne forventede drastiske fællesskabsaktioner 
som et forsøg på at reducere leverancerne fra det nye mejeriar og 
fremefter, og de fortsatte derfor med at øge produktionen til trods to
mindre rentabilitet.
I 1983 steg den gennemsnitlige mælkeydelse pr. malkeko i EF til 
4 416 kg eller med 2,4%, dvs. samme niveau som langtidstendensen. 
Strukturudviklingen fortsatte, hvilket indebar en nedgang i antallet af 
mindre malkekvægsbesætninger og en stigning i antallet af større og 
mere effetive besætninger.
Stigningen i antallet af køer og de ovennævnte faktorer resulterede i 
en stigning i mælkeproduktionen på 4% i 1983 i forhold til produktionen 
i 1982 (som lå 3,1% over produktionen i 1981), og den del af denne 
produktionen, der gik til mejerierne, er steget til 92,6% sammenlignet 
med 92 5% i 1982. De samlede mælkeleverancer, indbefattet fløde, i 
mælkeækvivalent steg 4,1% eller 4,1 mio t i 1983 sammenlignet med 3,5% 
eller 3,4 mio t i 1982. De samlede ekstra leverancer pa 7,5 mio t tor 
de to år blev hovedsagelig anvendt til fremstilling af de to 
interventionsprodukter smør og skummetmælkspulver.

- 108 -
Kvotaordningen, der blev indført for mejeriåret 1984/85 og for endnu fire 
perioder på 12 måneder, giver følgende kvoter pr. medlemsstat:
Samlede garantimængder for leverancer til opkøbere 
og kvoter for direkte salg 1984/85 - 198Q/Q9
(tusind t mælk og fløde i mælkeækvivalent)
Samlet Fælles- Samlet Samlet Kvoter f
garanti- skabs- mængde garanti- direkte
mængde reserve mængde salg
(eksklusive
reserve)
1984/85 1984/85 1984/85 1985/86 - 1984/85
198fl/a9 198Ô/Ô9
Belgien 3138— 3138 3106 505
Danmark 4932 - 4932 4882 1
Tyskland 23487 - 23487 23248 305
Frankrig 25585 - 25585 25325 1183
Grækenland 472 - 472 467 116
Irland 5280 245 5525 5280 16
Italien 8323 - 8323 8323 1591
Luxembourg 268 25 293 265 1
Neder-
landene 12052 - 12052 11929 145
U.K. 15487 65 15552 15327 398
EUR 10 99024 335 99359 98152 4261
For ikke at overstige kvoteniveauet for 1984/85 måtte leverancerne i 1983 
reduceres med mindst 4,3 mio t eller 4,1%. Faktisk viste de første to 
kvartaler af mejeriåret 1984/85 en klar reaktion på kvotaordningens start, 
og selv om nedgangen endnu ikke har nået det krævede niveau, er der 
tendens til, at nedgangen efterhånden bliver større. Desuden er 
produktionen af smør og skummetmælskpulver blevet reduceret, medens 
produktionen af navnlig ost, sødmælkspulver og - i.mindre grad - kasein 
fortsat stiger.

- 109 -
2. Produktion og forbrug af mejeriprodukter
a) Konsummælk
Det samlede forbrug af mælk i EF i form af konsummælk og friske 
mejeriprodukter steg kun marginalt i 1983. Modsat det stagnerende 
forbrug af konsummælk i 1982 steg forbruget ca. 1,5% i 1983, og den 
almindelige tendens i de sidste ni år henimod et større forbrug af 
letmælk og et mindre forbrug af sødmælk fortsatte i 1983.
Det samlede forbrug af UHT-mælk øgedes fortsat. I Det forenede 
Kongerige fortsatte nedgangen i forbruget af sødmælk i 1983. I 
Nederlandene steg forbruget af letmælk, og forbruget af sødmælk faldt.
I Forbundsrepublikken Tyskland og Frankrig steg det samlede forbrug af 
disse to produkter fortsat i 1983. I Forbundsrepublikken Tyskland har 
der været en vedvarende stigning i forbruget af de to produkter i de 
sidste seks år (bortset fra en mindre nedgang^i forbruget af letmælk i 
1983), medens der i Frankrig i de foregående ar har kunnet konstateres 
en hastig stigning i forbruget af letmælk og en nedgang i forbruget af 
sødmælk. I 1983 tegnede UHT-mælk sig for 25% af EF’s forbrug af sødmælk 
og letmælk over for 23,5% i 1982, og forbruget var størst i Frankrig 
(62%) og Forbundsrepublikken Tyskland (45%).
Forbruget af fløde og andre friske mejeriprodukter øgedes fortsat i 
1983, men - som i 1982 - i et ret lavt tempo.
b) Smør
Den samlede smørproduktion i EF steg med 10% eller 200 000 t i 1983 
sammenlignet med 1982. Denne udvikling skyldtes hovedsagelig den store 
stigning i mælkeleverancerne og den forholdsvis lille stigning i 
forbruget af mælk til fremstilling af andre mejeriprodukter som følge 
af de mindre gode kommercielle afsætningsmuligheder pa savel det 
interne som det eksterne marked. Det interne forbrug af smør til 
markedspris aftog fortsat i 1983. Den kraftige nedgang på 8% i 
forbruget af smør under ét må dog hovedsagelig tilskrives den 
substitutionseffekt, som julesmørret, der blev udlagret i slutningen af 
1982, men i virkeligheden blev solgt i begyndelsen af 1983, har haft. 
Det ekstra nettosalg som følge af ordningen med julesmør har mere eller 
mindre opvejet den generelle nedgang x forbruget til markedspris under 
indflydelse af arbejdsløshed og andre økonomisk/sociale vanskeligheder.

- 110 -
Salget af smør til nedsatte priser til levnedsmiddelindustrien 
(bagerier, konsumis, institutioner, der ikke arbejder med gevinst for 
øje, osv.) steg med 45 000 t eller 24% sammenlignet med 1982, og denne 
positive udvikling forventes at fortsætte i 1984.
De kommercielle udførsler mindskedes fortsat og var i 1983 3,5% mindre 
end i 1982, hvor de igen var 26% mindre end i 1981. EF's samlede 
udførsler af smør (iberegnet butteroil) faldt med 11% til 355 000 t, 
hvad der hovedsagelig skyldes en kraftig nedgang i udførslerne af 
butteroil i forbindelse med fødevarehjælpeprogrammet. Nedgangen i disse 
udførsler er dog blevet mere opvejet af udførslerne i form af 
fødevarehjælp i de første måneder af 1984.
På grund af den store produktionsstigning, det forholdsvis lille 
forbrug og nedgangen i de samlede udførsler af smør, var lagrene ved 
udgangen af 1983 steget med 547 000 t eller 180% i forhold til 1982, 
hvor de igen var mere end dobbelt så store som lagrene ved udgangen af 
1981. Stigningen i lagrene i 1983 absorberede således den samlede 
produktionsstigning og den samlede nedgang i forbrug og udførsler. De 
offentlige lagre øgedes fra 10 000 t i 1981 til over 112 000 t i 1982 
og til 692 000 t ved udgangen af 1983. Ved udgangen af 1984 vil 
omfanget af de offentlige lagre stort set afhænge af udnyttelsen af de 
nuværende muligheder for at sælge smør fra offentlige lagre til det 
interne marked og til udførsel.
c) Skummetmælkspulver
EF's produktion af skummetmælkspulver steg med 11,1% eller 244 000 t i 
1983 sammenlignet med 1982, hvor der var en stigning på 7,2% eller 
148 000 t sammenlignet med 1981. Denne stigning skyldtes delvis, at 
mælkeleverancerne og smørproduktionen steg kraftigt, og at der blev 
anvendt forholdsvis mindre mængder skummetmælk til fremstilling af ost 
og flydende mælkeprodukter og/eller friske mejeriprodukter med et 
forholdsvis lavt fedtindhold. På et andet område, hvor der også 
anvendes meget flydende skummetmælk, nemlig foder, var der en stigning 
på 40 000 t, og indførelsen af en særlig støtte til pulver til svine- 
og fjerkræfoder i juli 1982 resulterede i et salg pa ca. 500 000 t i 
1984. Der blev også anvendt mere skummetmælk til kaseinproduktion 
(+ 14%). Stigningen er aftagende i anden halvdel af 1984.
Fabrikationen af skummetmælkspulver i EF er langt større end 
efterspørgslen til markedspriser, som er mindre end 11% af den samlede 
produktion. Det er baggrunden for den støtte, der ydes til 
skummetmælkspulver, som anvendes ved fremstilling af foderblandinger.

-  111  -
Både de kommercielle udforiler og udi.gierne ^
var fortsat faldende i 1983, hvor der blev udført 192 000 t mod _
351 000 t i 1982 og'501 000 t i 1981. Udførslerne i 1983 er de mindste
siden 1976. Der forventes en lille bedring i 1984, især som følge af 
mere regelmæssige leverancer i form af fødevarehjælp.
Den store produktionsstigning og nedgangen i udførslerne har resulteret
i større offentlige lagre til trods for «^stigning pa 27% eller 
425 000 t i det interne forbrug. Lagrene pa 576 000 t steg .
983 000 t i 1983, og lagrene ved udgangen af 1984 forventes at blive
mindre som følge af den faldende produktion og et fortsat ekstra sa g 
under svine- og fjerkræordningen.
d) Ost
Osteproduktionen i EF (De Ni) steg i 1983 med 1,5% ’  ^ n ^ n s e n ^
det interne forbrug af ost steg med 2% over for 3% i 1982. Tendensen 
henimod et større forbrug fortsatte således, men i et lavere tempo. En 
af hovedårsagerne til denne fortsatte stigning er uden tvivl den 
omstændighed, at EF's forbrugere kan vælge mellem en lang række 
“ f  ’-kvaliteter, herunder ca. i00 000 t est, der udfares fra 
tredjelande.  På den anden side er EF verdens sterste osteeksporter. I 
1982 blev der udført 405 000 t. Stigningen i disse udførsler i de 
senere år i 1982 steg de med 38 000 t og i 1983 med 25 000 t- har 
haft afgørende indflydelse på EF's samlede produktion. Produktion 
forbrug og udførsler forventes i 1984 at stige lidt mere end i 1983.
e) Sødmælkspulver
Traditionelt er produktionen af sødmælkspulver i EF knyttet til 
udviklingen på det internationale marked. Efter en stigning P* ° ^ r 60 
i perioden 1978-80 stagnerede det internationale marked 198 ,  g 
udførslerne faldt med 15% i 1982 og 1983. EF's produktion faldt i 1982 
og 1983 med henholdsvis 11% og 8%, men produktionen i 1984 forventes at 
overstige produktionen i 1982.
f) Kondenseret mælk
EF's produktion faldt med 8% eller 130 000 t i 1983 sammenlignet med 
1982, hovedsagelig under påvirkning af den Internationa e efterspørgsel 
efter EF-produkter,  der faldt med 79 000 t eller 13% efter for førs 
gang at være nået op på 600 000 t i 1982. Selv om EF's andel af det 
internationale marked var aftagende i perioden 1977-1980, kunne der i 
1981 oe 1982 registreres et opsving, bade hvad angar de udførte mængde 
og markedsandelen. Der er imidlertid tendens til, at EF's udførsler i 
1984 stabiliserer sig på 1983-niveauet som^følge af større 
international konkurrence og forholdsvis fa store importlande.

-  112  -
g) Kasein
EF's produktion af kasein bygger på en ordning med støtte til 
skummetmælk, der anvendes til produktion af kasein og kaseinater. 
Hensigten hermed er at kompensere for den meget lave importtold, der er 
bundet i GATT. En nedgang i støttebeløbet i 1980 gav sig udslag i et 
fald i EF's produktion i 1981. På grund af et højere støtteniveau 
øgedes produktionen imidlertid atter i 1982 med 24 000 t og i 1983 med 
yderligere 13 000 t. I 1984 kan der imidlertid blive tale om en 
stabilisering af produktionen på grund af en lavere produktion i anden 
halvdel af året.
3. Situationen på verdensmarkedet
Udviklingen i den internationale handel og produktion 
a) Mælkeproduktion og jnælkeqolitik
I 1982 begyndte den internationale mælkekproduktion at stige hurtigere end 
den normale stigningstakt i de foregående fire år. Faktisk steg 
mælkeproduktionen på verdensplan i 1982 med 2,3% eller 11 mio t, og 
stigningen fortsatte i 1983 med næsten 4% eller yderligere 18 mio t mælk.
I OECD-landene,  der tegner sig for 50% af mælkeproduktionen på 
verdensplan, men for over 90% af verdenshandelen med mælk og 
mejeriprodukter, steg mælkeproduktionen i 1983 imidlertid med 3,1% eller 
6,4 mio t. I de sidstnævnte lande øgedes lagrene af smør og 
skummetmælkpulver,  de mest repræsentative overskudsprodukter i 
mejerisektoren, i 1983 med mere end det dobbelte af den ovenfor nævnte 
produktionsstigning regnet i mælkeækvivalent. 1983 var således ikke blot 
et år med overproduktion. De øgede lagre afspejler også en meget vanskelig 
situation med hensyn til forbruget og den internationale handel. Den 
internationale mælkeproduktion er aftaget en smule i 1984 i sammenligning 
med 1983 på grund af vigtige politiske ændringer i visse lande, navnlig i 
EF, USA og Finland, medens mælkeproduktionen steg betydeligt i New Zealand 
og Australien.

- 113 -
Antallet af malkekøer begyndte at falde i 1983 i adskillige lande. 
Imidlertid steg antallet i andre lande, herunder New Zealand, USA, Japan, 
Østrig og EF (+ 1,6%). Resultaterne af de politiske tilpasninger i 1983 
har således ikke været imponerende. Som en undtagelse bør nævnes Canada 
med en nedgang i mælkeleverancerne på 4,6% sammenlignet med 1982. I de 
fleste andre tilfælde var det stadig først og fremmest vejrforholdene og 
de høje garanterede priser i forhold til forskellige omkostningsfaktorer, 
der påvirkede mælkeproduktionen.
USSR er - næst efter EF - verdens største mælkeproducent. Til trods for at 
antallet af køer stiger langsomt, har den gennemsnitlige mælkeydelse og 
følgelig den samlede produktion været aftagende i en arrække. Imidlertid 
vendte denne tendens i 1982, og det resulterede^i årlige stigninger i 
mælkeproduktionen i forhold til det foregående ar pa 2,4% i 1982 og 5,9% i 
1983. Men siden juni 1984 har USSR's mælkeproduktion atter været de mest 
afgørende faktorer. Det er således sandsynligt, at 1984-produktionen ikke 
har oversteget produktionen i 1983 med mere end 1-2%, og for 1985 kan der 
sandsynligvis kun forventes en stabilisering eller en ganske lille 
stigning.
I USA blev den garanterede pris for mælk den 1. december 1983 nedsat fra 
288781 $/t til 277,78 $/t. Denne pris forventes at være gældende indtil 
den*31. marts 1985. Nedsættelsen afspejledes i interventionsopkøbspriserne 
for smør, ost og skummetmælkspulver. Nedsættelsen svarede imidlertid i 
princippet til afgiftsbeløbet (medansvarsafgifter), som var blevet indført 
ved tidligere lovgivning, og som fra december 1983 blev mindre belastende 
for mælkeproducenterne efter den nye lov. Det er muligt, at den 
garanterede pris nedsættes yderligere den 1. april 1985 (med 11,02 $/t), 
hvis opkøbene til intervention overstiger 2,7^10 t mælkeækvivalent. Der 
kan blive tale om en yderligere nedsættelse på 11,02 $/t den 1. juli 
1985, hvis de årlige interventionsopkøb skønnes at overstige 2,3 mio t 
mælkeækvivalent. Der indgår også et obligatorisk fradrag pa 3,31 $/t i 
loven. Fradragene fik virkning den 1. maj 1984 og er øremærkede til fremme 
af forbruget af mejeriprodukter, forskning og undervisning i^bedre 
kostvaner. Den generelle obligatoriske afgift på 11,02 $/t på alle 
mælkeleverancer i henhold til den nugældende lov, bortfalder imidlertid 
den 1. april 1985, medmindre den erstattes af en af de ovennævnte 
yderligere nedsættelser. Midlerne, der indgår fra denne afgift, bidrager 
til finansieringen af "paid diversion programme”,  hvorefter producenterne 
får udbetalt 220,46 $/t for deres reducerede mælkeleverancer i 15 
måneder til og med marts 1985. 38 000 producenter har underskrevet 
kontrakter svarende til en reduktion på 4% i 1984. 80% af USA's 
mælkeproducenter deltager imidlertid ikke i denne ordning, og ifølge 
prognosen for USA's mælkeproduktion i 1984 bliver der en nedgang på ca. 3%.

- 114 -
I begyndelsen af september 1984 androg USA's lagre af smør, 
skummetmælkspulver og ost, som der ikke var indgået forpligtelser for, 
henholdsvis 113 000 t, 563 000 t og 365 000 t, dvs. en smule mindre end 
ved årets begyndelse.
I Canada har kvotaordningen for mælk til videreforarbejdning fortsat været 
gældende i 1983 og 1984. Faktisk blev summen af afgifterne på mængder, der 
oversteg kvoten, og kvotaafgifterne i 1983 forhøjet til ca. 84% af den 
fastsatte vejledende pris. Året før lå denne procentsats kun pa 59%. Som 
følge deraf faldt mælkeleverancerne i 1983 med 4,6% sammenlignet med 
leverancerne i 1982. I april 1984 blev den vejledende pris imidlertid sat 
5,2% højere end den tilsvarende pris i april 1983. Summen af 
kvotaafgifterne lå fortsat på ca. 84% af den nye vejledende pris, men 
mælkeleverancerne begyndte at stige. Prisfastsættelsen pr. 1. august 1984 
øgede den vejledende pris med yderligere 1,9%, men indebar, at summen af 
kvotaafgifterne kom til at ligge på ca. 90% af den vejledende pris. Ikke 
desto mindre bliver det sandsynlige resultat i 1984 en stigning i 
leverancerne på ca. 3% sammenlignet med 1983. Også produktionen af smør og 
skummetmælkspulver er atter steget efter en vis nedgang i 1983.
I New Zealand har priserne til mælkeproducenterne været stigende i de 
seneste år. Den gennemsnitlige endelige afregningspris til 
mælkeproducenterne i mejeriåret 1983/84 faldt imidlertid med 3%. For 
mejeriåret 1984/85 er den foreløbige afregningspris blevet sat 4,4% højere 
end den tilsvarende pris i 1983/84 og 1,4% over den gennemsnitlige 
afregningspris i 1983/84. Med en eventuel "end of season payment" kan 
New Zealands mælkeproducenter opnå endnu større forhøjelser. Indtil 
1983/84 kunne New Zealand Dairy Board NZDB, der er ansvarlig for de 
internationale markedsforanstaltninger, forelægge et positivt regnskab, 
delvis som følge af den lavere inflation, men navnlig på grund af den 
øgede produktion, der reducerede omkostningerne pr. enhed.

- 115 -
Dette positive regnskab vil næppe kunne holde i de næste par *
Parallelt med denne udvikling er der foretaget en omlægning af NZDB 
lånemuligheder i Reserve Bank. NZDB har saledes faet stillet 
maksimumsbeløbet på 750 mio NZ $ til rådighed som ansvarlig lånekapital 
til tilbagebetaling fra maj 1986 over 40 år til 1% rente. Pa baggrund af 
de faldende producentpriser, har produktionsstigningen bevirket, at 
nettolandbrugsindkomsterne nu praktisk talt atter følger tendensen i de 
seneste fem år. I kalenderåret 1984 vil New Zealands mælkeleverancer 
sandsynligvis stige med 12% sammenlignet med 1983, hvorved produktionen og 
mængd^ne af smør, skummetmælkspulver, ost og navnlig sødmælkspulver, der 
iran^cå til eksport vil stige. Det interne forbrug i New Zealand er 
stagnerende og andrager omkring 490 000 t mælk og fløde, 40 000 t smør og
27 000 ost.
I Australien er der garanterede producentpriser for fem grupper 
L j X i ^ Æ t e r  (smør, visse ostetyper, skummetmælkspulver, sødmælkspulver 
oe kasein). For disse produkters vedkommende gennemføres ordningen med 
garanterede priser (vejede priser for 3 år) ved, at der lagges afgrfter pa 
produktionen, som repræsenterer forskellen mellem de gennemsnitlige 
nationale priser og de anslåede eksportindtægter. I mejenaret 1983/84 
“ eg de garanterede priser, men de lå fortsat betydeligt under de natonale 
priser. Den gennemsnitlige pris til mælkeproducenterne for mælk under et, 
til forarbejdning såvel som til direkte konsum og til udførsel savel som 
til internt forbrug, faldt for første gang i mange ar, nemlig med over 5 .  
For 1984/85 er der dekreteret en nedsættelse af de garanterede 
producentpriser for alle produkter med undtagelse af ost. Desuden har 
eksportpriserne været for nedadgående. Pågrund  af s igninge i 
nationale priser for mejeriprodukter anslas det imidlertid at 
gennemsnitsprisen til de australske landmænd i mejeriaret 1984/85 £an 
blive på 19,4 australske cents pr. 1, hvilket er 2,1% mereend  i 1983/84. 
De australske mælkeleverancer er i stadig stigning og kan 1 J f 3"  
1984 komme til at ligge 3-4% over leverancerne i 1983. Følgelig vil 
Australien fortsat øge produktionen af næsten alle mejeriprodukter og vil
uundgåeligt søge at øge sine udførsler yder!Llge^ : f ^ a t “ af 
stiger forbruget af ost fortsat, delvis pa grund af antallet af 
importerede ostetyper. Smørforbruget har været aftagende, men i e 
væsentligt lavere tempo i mejeriåret 1983/84.

- 116 -
I Japan tegner konsummælk sig for ca. 61-63% af mælkeproduktionen. Der er 
ikke indført garanterede priser for konsummælk, medens der er garanterede 
priser for mælk, som leveres til industrien på kontrakt til forudbestemt 
forarbejdning, og, på et lavere niveau, for ekstra mælkemængder, som 
producenterne sælger til industrien. Disse priser var stabile i perioden 
1977-1981 og steg i 1982 og 1983 med mindre end en procent sammenlignet 
med det foregående år. Undtagelsen var det ikke forudbestemte salg fra 
producenterne til industrien, hvor prisen i 1983 steg 5,5% i forhold til 
1982. Disse garantier har imidlertid været begrænset til faste mængder, 
der i 1982 og 1983 udgjorde 81% af den mælk, der gik til forarbejdning, 
dvs. henholdsvis 1 930 000 t og 2 150 000 t. Den japanske mælkeproduktion 
er steget med 3-4% om året i de seneste år, og akkumulationen af overskud 
vil hovedsagelig afhænge af, at der fortsat findes øgede 
anvendelsesmuligheder for overskud af konsummælk. I 1983 steg dette 
forbrug en smule, nemlig med 1,3%, i forhold til 1982. Japans forbrug af 
ost lå uændret på 87 000 t i 1983 (naturostækvivalent). Indførslerne faldt 
imidlertid fra 74 000 t i 1982 til 71 000 t i 1983 på grund af en stigning 
i osteproduktionen i Japan. Indførslerne af smørfedt har kun marginal 
betydning (2-5 tusind t), medens det samlede interne forbrug af smør 
anslås til ca. 75 000 t.
Verdenshandel
i)  Udviklingen pa verdensmarkedet
De samlede udførsler på verdensplan (herunder fødevarehjælp og 
udførsler som led i præferenceordninger) aftog i 1983 sammenlignet med 
1982 med 9% i mælkeækvivalent beregnet på mælkefedtbasis. Da 
udførslerne af skummetmælkspulver og ost imidlertid steg med 
henholdsvis 2% og 3%, faldt de samlede udførsler på verdensplan i 
mælkeækvivalent (mælk under ét) kun med 3% i 1983. Udførslerne af smør, 
sødmælkspulver og kondenseret mælk faldt i forhold til 1982 med 
henholdsvis 11%, 13% og 12%. Den generelle tendens til nedgang efter 
kulminationen i verdenshandelen i 1979—1980 er saledes endnu ikke bragt 
til ophør. I mellemtiden anslås leverancerne af mejeriprodukter i form 
af fødevarehjælp (hovedsagelig smør og skummetmælkspulver) at være 
steget til 14% af den samlede verdenshandel med mejeriprodukter. 
Endvidere er en stigende del af udførslerne af mejeriprodukter overgået 
fra kommercielt salg til salg på særlige betingelser som led i 
præferenceordninger. Efter at der er opstået internationale overskud,

- 117 -
har eksportmønstret således ændret sig savel med hensyn til det 
kommercielle/ikke kommercielle salg som med hensyn til til landenes 
betydning som handelspartnere. Samtidig har den internationale 
recession i forening med ustabile valutaer, høje internationale 
rentesatser knyttet til betalingsbalanceproblemer eller direkte mangel 
på konvertible valutaer så afgjort hæmmet den økonomiske udvikling i 
lande, der er traditionelle og potentielle importører af 
mejeriprodukter.
I løbet af disse få år fra kulminationen i verdenshandelen og frem til 
1983 har EF mistet markedsandele for adskillige produkters vedkommende, 
omsætningen på verdensmarkedet for smør (smørækvivalent af alle
udførsler af smørfedt) faldt fra 920 000 t i 1980 til ca. 715 000 t i 
1983 og EF's andel af udførslerne faldt fra 65% (1980) til 50% (1983). 
Tilsvarende faldt omsætningen på verdensmarkedet for skummetmælkspulver
fra 1 060 000 t (1979) til 880 000 t (1983), og det reducerede EF's 
markedsandel fra 60% til 23%. Verdenshandelen m e d 0 1  
1980 en hel del over 700 000 t og nåede knap op pa 600 000 t i 1983, 
EF's markedsandel faldt i disse år fra 73% til 66%. Verdensmarkedet for 
kondenseret og koncentreret mælk stabiliserede sig i perioden 1980-1982 
på ca. 800 000 t, og EF havde en markedsandel pa mellem /UX og /s*., i 
1983 faldt omsætningen på markedet til 700 000 t, medens EF bevarede 
sin markedsandel på 75%. I modsætning til den ustabile situation pa 
andre markeder steg udførslerne af ost på verdensplan fortsat fra ca. 
700 000 t i 1980 til 810-820 000 t i 1983, og EF's markedsandel øgedes 
i denne periode fra 43% til 50%. Som modstykke til den ovennævnte 
fortsatte nedgang i EF's udførsler af smør og skummetmælkspulver fra
1982 til 1983 bør det nævnes, at det lykkedes adskillige andre lande at 
øge deres udførsler af smør og skummetmælkspulver i 1983. Hvad angar 
smør, drejede det sig om Finland, Australien, Polen, Uruguay, Canada, 
Østrig, Ungarn, Norge, Argentina og Sverige, opstillet efter 
udførslernes omfang. Disse lande udførte i alt 51 000 t mere smør i
1983 end i 1982. Tilsvarende udførte følgende 10 lande 224 000 t mere 
skummetmælkspulver i 1983 end i 1982 (opstillet efter udførslernes  
omfang): USA, Polen, Australien, New Zealand, Sverige, Finland,  
Sydafrika, Norge, Østrig og Uruguay.
Som følge af den ovennævnte udvikling pa markedet, faldt de 
internationale markedspriser, der indberettes til GATT, fortsat i 1983, 
og selv i 1984 fortsatte denne tendens. Således var de internationale 
priser midt i 1984 i gennemsnit faldet en tredjedel siden 1982, og i 
1984 var forskellen mellem de faktiske markedspriser og de officielt 
vedtagne GATT-minimumspriser for mejeriprodukter blevet meget lille.

- 118 -
ii) EF's udførsler og indførsler i 1983
De reducerede udførsler fra EF af smør og skummetmælkspulver i 1983 
skyldtes til dels en nedgang i leverancerne af fødevarehjælp i forhold 
til 1982 (minus 33 000 t smørækvivalent og minus 91 000 t 
skummetmælkspulver). For nogle sendinger fødevarehjælp, som der var 
indgået forpligtelse for, svarende til 44 000 t smør og 130 000 t 
skummetmælkspulver var der ved udgangen af 1983 endnu ikke fastlagt 
noget afskibningstidspunkt. Denne forsinkelse skyldtes delvis, at EF's 
fødevarehjælpeprogram for 1983 blev vedtaget meget sent. Med hensyn 
til de kommercielle udførsler i 1983 sammenlignet med 1982 faldt EF's 
smørudførsler kun med 3% over for en nedgan;  på 11% i verdenshandelen 
med smør. Over for en stigning på 2% i verdenshandelen med 
skummetmælkspulver faldt EF's kommercielle udførsler af dette produkt 
imidlertid med 35% i 1983 sammenlignet med 1982. En tilsvarende 
sammenligning for kondenseret mælk og sødmælkspulver viser en nedgang 
i EF's udførsler på henholdsvis 13% og 14%. Hvad angår ost, steg EF's 
udførsler i 1983 imidlertid med over 6%. Ikke desto mindre var der 
absolut set en nedgang i den samlede mælkeandel af EF's ovennævnte 
udførsler (1) på 2,4 mio t i 1983 sammenlignet med 1982. EF's samlede 
indførsler af smør androg i 1983 105 000 t, hvoraf 87 000 t blev 
udført fra New Zealand til Det forenede Kogerige i henhold til den 
særlige ordning i protokol nr. 18 til tiltrædelsesakten. EF's 
indførsler repræsenterede næsten 15% af den samlede internationale 
handel med smør i 1983, og EF var fortsat den næststørste importør af 
smør efter USSR (28%). Hvad angår ost, indførte EF 100 000 t i 1983 
svarende til 12% af verdenshandelen med ost og var således fortsat den 
næststørste osteimportør kun overgået af USA (16%).
4. Fastsættelse af mælkepriser
Indikativprisen for mælk i EF blev med virkning fra den 2. april 1984 
fastsat på samme niveau, dvs. 27,43 ECU/100 kg, som i det foregående år.
Da prisfastsættelsen fandt sted, skønnede man i betragtning af den 
indvirkning på priserne, som ændringerne af de grønne kurser har haft 
siden sidste prisfastsættelse, at mælkepriserne i national valuta i 
gennemsnit ville stige 3%, altså en hel del mindre end den gennemsnitlige 
inflationstakt. Fastsættelsen af en uændret pris for mælk bør altså ses i 
relation til andre afgørelser, der tager sigte på at forbedre forholdene 
på markedet for mælk og mejeriprodukter i EF. En væsentlig ændring af 
forholdet mellem fedt og skummetmælk i forbindelse med indikativprisen fra 
55/45 til 50/50 og af det tekniske smørudbytte (839 g fedt pr. kg smør mod 
tidligere 850 g) resulterede således i en nedsættelse af 
interventionsprisen for smør på 10,6% og tilsvarende i en forhøjelse af 
interventionsprisen for skummetmælkspulver pa 10,9%. Som følge deraf blev 
marginen for støtte til skummetmælkspulver udvidet til 54-85 ECU/100 kg.
(1) Ikke iberegnet friske produkter, produktblandinger (f.eks. 
foderblandinger) og kasein.

- 119 -
Den vigtigste foranstaltning til forbedring af ligevægten pa markedet var 
imidlertid kvotaordningen for mælkeleverancer, der blev indført for en 
periode på fem år (se kapitel 1), og hvorefter der blev indført afgifter 
for produktion ud over kvoten på 100* eller 75% afhængig af, hvilken type 
kvotaordning der anvendes i de forskellige medlemsstater eller i deres 
regioner (kollektive kvoter, individuelle kvoter eller kvoter for dire e 
salg (1). For at kompensere for de ekstra kvoterede mængder i 1984/85 blev 
medansvarsafgiften for 1984/85 forhøjet fra 2 % ; ^
Det blev også besluttet at bevare EF-støtten pa 120 nuo ECU i to mejeriar, 
idet støtten skulle gå til de mindre mælkeproducenter efter EF-kritener.  
Rådet udvidede også støtteordningerne for smør til nedsat pris, sa de kom 
til at omfatte
- institutioner og kollektive foretagender, der arbejder uden økonomisk
gevinst for øje .. ,  ,  ...
medlemsstaternes væbnede styrker og hermed ligestillede enheder
- konditorvare- og konsumisfabrikanter
- fabrikanter af andre levnedsmidler, der skal fastlægges nærmere.
Den generelle øvre grænse for den EF-finansierede s*øtt?/jiI T^ * k5e 
smørforbrug blev fastsat til 12,75 ECU/100 kg over for 51 ECU/100 kg i 
1983/84, idet der således blev taget hensyn til den fastsatte reduktion af 
smørprisen. Afgørelserne åbnede også mulighed for at lade koncentrere 
skummetmælk eller letmælkspulver indgå i støtteordningerne for foder.
5.  Markedsudsigter
Forbedringen af ligevægten på markedet vil i høj grad afhænge af, om der 
opnås gode resultater med den politik, der er blevet indført for a 
begrænse mælkeproduktionen såvel i EF som i andre lande. Det^er endnu 
usikkert, hvordan mælkeproduktionen vil udvikle sig 1 USA, nar det 
nuværende "milk diversion programme" ophører i marts 1985. Og vil den 
nuværende kraftige stigning i mælkeproduktionen i Australien og New 
Zealand fortsætte i 1985?
For EF’s vedkommende synes det at være generelt bekræftet, at afgifterne 
på produktion ud over kvoten, som finder anvendelse i henhold til den 
vedtagne kvotaordning, vil resultere i en tilpasning til de kvoter, der er 
indført for de fem mejeriår til og med 1988/89. Gennemførelsesproceduren 
omfatter imidlertid en vis omfordeling af individuelle kvoter med henblik 
på udnyttelsen af nationale reservemængder og for at tage hensyn til visse 
nationale støtteordninger for omstrukturering af produktionen. Derfor vi 
der for mange producenter utvivlsomt gå nogen tid, før de kan træffe 
endelig afgørelse om deres produktionsplaner. Den faktiske udvikling i 
1984 viser, at de samlede mælkeleverancer i EF, da vi nåede frem til juli 
måned, var af samme omfang som leverancerne i samme periode i 1983, og 
stigningerne var saledes ophørt.
(1) Rådets forordning nr. 856/84 og (EØF) nr. 857/84 af 31.3.1984 og Det 
grønne Europa, ISSN 0250-5886, nr. 203, manuskript afsluttet 12.7.1984.

-  120  -
Siden da har mælkeleverancerne været aftagende, og leverancerne i  
kalenderåret 1984 forventes at falde 2% i forhold til 1983.
Sandsynligheden taler for, at der vil ske en fuldstændig tilpasning til  
kvoterne i EF i løbet af andet og/eller tredje kvartal af 1985. Der er  
altså mulighed for, at der i et vist omfang må betales afgift for  
produktion ud over kvoten ved udgangen af det første kvotaår, men kun som  
et overgangsfænomen. I 1985 forventes det, at EF's mælkeleverancer til  
mejerierne bliver ca. 5% mindre end i 1983. Fra december 1983 til december  
1985 kan der således blive tale om en formindskelse af den takterende  
malkekobestand i EF på ca. 1,3 mio dyr, idet det samtidig tages i  
betragtning, at antallet af køer i december 1983, herunder køer, som  
normalt ville være blevet slagtet i løbet af 1983, forholdsmæssigt var for  
stort. Generelt er det vanskeligt at forudse, hvordan producenterne vil  
reagere på mælkekvoterne med hensyn til slagtning af køer eller ændret  
fodringspraksis, da reaktionerne i allerhøjeste grad afhænger af de  
individuelle regionale og strukturelle forhold.
Den ovennævnte kvotaordning har også umiddelbar indvirkning på  
produktionen af smør og skummetmælkspulver. Det er således sandsynligt, at  
EF's produktion af disse to interventionsprodukter i 1984 falder ca. 6-8%  
for smørs vedkommende og ca. 12-15% for skummetmælkspulvers vedkommende  
sammenlignet med produktionen i 1983, altså et væsentligt bidrag til  
nedbringningen af de alt for store og meget udgiftskrævende lagre af disse  
produkter. Bestræbelserne på at opretholde og videreudvikle EF's interne  
anvendelse af mælk er imidlertid meget højt prioriteret. Ud over de  
hidtidige afsætningsforanstaltninger i EF for smør og skummetmælkspulver  
er der blevet taget nye initiativer til at udvide støtteordningen for  
anvendelse af smørfedt i visse dele af levnedsmiddelindustrien og til at  
indføre letmælkspulver i fodersektoren. Det blev besluttet at sælge  
200 000 t smør fra offentlige og private lagre omkring årsskiftet 1984/85  
i Fællesskabet til reducerede priser. For så vidt angår udførslerne, blev  
der i 1984 indført særlige bestemmelser for salg af smør fra offentlige  
lagre og forarbejdning af gammelt smør til ghee. Alle disse  
foranstaltninger med undtagelse af salget ved arets udgang kan, anvendt  
fuldt ud, øge det samlede smørsalg med mindst 200 000 t om aret. EF's  
lagre af smør og skummetmælkspulver er fortsat store og vil ikke forsvinde  
fra det ene år til det andet. Med hensyn til smør resulterede  
kombinationen af en mindre produktion af mælk — og smør — og de ovennævnte  
salgsmuligheder imidlertid i en stabilisering af udviklingen i lagrene i  
efteråret 1984. Det kan betyde, at smørlagrene ikke længere vokser og  
muliggøre nedbringninger i 1985. Med hensyn til skummetmælkspulver er  
lagrene aftagende og vil være betydeligt mindre ved udgangen af 1985.

-  121  -
6. Foranstaltningernes økonomiske aspekter
a) Indførsel
Importafgiften i henhold til artikel 14 i forordning (EØF) nr. 804/68  
svarer fortsat til forskellen mellem tærskelprisen og den laveste  
tilbudspris franko EF's grænse. Ved fastsættelsen af nye priser for  
mejeriåret 1983/84 blev tærskelpriserne tilpasset for at tage hensyn til  
ændringen af forholdet mellem smørfedt og skummetmælk i forbindelse med  
indikativprisen for mælk. Inden for de eksisterende handelsordninger  
mellem EF og forskellige tredjelande blev minimumspriserne for  
toldpositionerne tilpasset i overensstemmelse hermed.
I juli 1984 vedtog Rådet, at indførslerne af smør til Det forenede  
Kongerige fra New Zealand i henhold til den særlige ordning i protokol nr.  
18 til tiltrædelsesakten skulle fastsættes til 83 000 t i 1984, 81 000 t i  
1985 og 79 000 t i 1986.
b) Udførsel
Som nævnt ovenfor (punkt 3.b) i)) faldt de internationale priser i løbet  
af 1983. I en lang peride har EF imidlertid ført en
prisstabiliseringspolitik. Siden juni 1983 har restitutionerne været holdt  
på et uændret niveau bortset fra tilpasninger til ændringer af  
interventionspriserne den 2. april 1984. Udtrykt i US dollars har EF s  
eksportpriser været svingende.
c) Støtte_til_skummetmælki skummetmælkspulver_og kasein
Ved tilpasningen af forholdet mellem smørfedt og skummetmælk ændrede Radet  
marginen for støtte til skummetmælkspulver til 54 ECU/100 kg -  
85 ECU/100 kg. Støtten til anvendelsen af skummetmælkspulver var ved  
begyndelsen af mejeriaret 1984/85 saledes;
- skummetmælkspulver til foderbrug 73,0 ECU/100 kg
- skummetmælk til fodring af kalve 6,95 ECU/100 kg
skummetmælk til fodring af andre ungdyr 10,60 ECU/100 kg
- skummetmælk til fremstilling af kasein 8,00 ECU/100 kg
Sammenlignet med 1982 blev der i 1983 anvendt 23% mere skummetmælk til  
foderbrug. Forbruget af skummetmælkspulver steg 3%, medens forbruget af  
skummetmælk til fremstilling af kasein steg 14%.

-  122  -
Oplagring - Smør
I 1983 blev der af interventionsorganerne opkøbt 637 000 t smør. Samme år  
blev der kun solgt 38 000 t interventionssmør i EF i forbindelse med  
særforanstaltninger, medens 19 100 t gik til fødevarehjælp. Ved udgangen  
af 1983 androg de offentlige smørlagre 692 000 t. I 1983 blev der ydes  
støtte til privat oplagring af 261 200 t smør. Ved udgangen af 1983 var  
161 000 t stadig privat oplagret. I 1981 ændrede man visse programmer for  
særlige foranstaltninger til intern afsætning af interventionssmør for at  
yde en tilsvarende støtte til markedssmør. Med en afsætning på 198 800 t i  
1983 havde disse programmer langt større betydning end  
interventionsordningerne for smør det pågældende år.
Oplagring - Skummetmælkspulver
I 1983 blev der af interventionsorganerne opkøbt 880 000 t  
skummetmælkspulver, medens der blev udlagret 524 000 t, heraf 500 000 t i  
forbindelse med EF's interne foranstaltninger og kun 24 000 t til  
fødevarehjælp.
De offentlige lagre ved udgangen af 1983 androg 983 000 t.
Oplagring - Italiensk ost og_lagerost
Der blev regelmæssigt ydet støtte til privat oplagring af visse lageroste.
Fødevarehjælp
EF yder en vis del af sin fødevarehjælp i form af butteroil og  
skummetmælkspulver. Der er årligt afsat 45 000 t butteroil og 150 000 t  
skummetmælkspulver til dette formål. I 1983 blev leverancerne af butteroil  
nedsat til 36 500 t. De faktiske leverancer af fødevarehjælp i 1983 androg  
imidlertid kun ca. 17 000 t butteroil og 73 000 t skummetmælkspulver. I  
1984 har EF forpligtet sig til at yde 32 760 t butteroil og 122 500 t  
skummetmælkspulver som fødevarehjælp. Kommissionen har imidlertid for 1985  
foreslået 40 000 t butteroil og 150 000 t skummetmælkspulver. De faktiske  
leverancer i løbet af et kalenderår afhænger også af
afskibningsmulighederne og af, om modtagerlandene kan modtage de tilbudte  
mængder.

- 123 -
7. Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter i forbindelse med mælk og mejeriprodukter faldt  
fra 4 752 mio ECU i 1980 til 3 328 mio ECU i 1982 eller fra 42% til 27% af  
garantisektionens udgifter. I 1983 anslas det imidlertid , at udgifterne i  
mejerisektoren steg 32% til 4 396 mio ECU, dvs. 28% af garantisektionens  
samlede udgifter. Indtægterne fra medansvarsafgiften var på 527 mio ECU i  
1983. I 1984 anslås udgifterne til mejerisektoren til 5 811 mio ECU og  
indtægterne fra medansvarsafgiften til 725 mio ECU (1).
(1) Forudset i ændrings og tillægsbudget 1/1984.

- 124 -
14. OKSEKØD
Indledning
Oksekødproduktionen (voksne kreaturer + kalve) repræsenterede i 1983 ca.
[  15 ]% af værdien af den endelige landbrugssituationen.
Antallet af oksekødproducerende landbrugsbedrifter er ca. 2,4 mio, dvs.  
over halvdelen af EF's samlede antal landbrugsbedrifter. Fra 1977 til 1983  
er antallet af kvægbrugere med oksekødproduktion faldet med gennemsnitlig  
2,1% om året, og gennemsnitsbesætningen i EF er nu på ca. 33 kreaturer pr.  
bedrift. Foderafgrødearealet udgør ca. 60% af EF's ULA, og da kvægbrug er  
en driftsgren, der naturligt er knyttet til jordtilliggender,  er det ikke  
overraskende, at oksekødproduktionen fortrinsvis foregår i de lande, hvor  
der er store græsningsarealer.
EF tegner sig for ca. 15% af verdensproduktionen af oksekød og er verdens  
næststørste producent, foran USSR, men langt efter USA.
Produktion
a) Kvægbestand
I 1983 fortsatte den i 1981 indledte stigning i kvægbestanden; dette  
skyldtes den stadig forholdsvis lave slagtningsgrad og navnlig den  
cykliske tilbagegang i koslagtningerne.
Ifølge kvægtællingen i december 1983 var der 79,4 mio stykker, heraf  
31,6 mio køer, dvs. henholdsvis 0,8% og 0,9% mere end året før.
Medens antallet af kalve (kvæg på under ét år) var faldende i 1982, var  
der i december 1983 tale om en stigning på ca. 3,5%. Antallet af køer  
til kødproduktion er faldet yderligere til et niveau, der klart ligger  
under 6 mio stykker, nemlig til 5,8 mio stykker.
Det skal bemærkes, at kvægbestandens stigningstakt på mellemlang sigt  
er aftaget i de seneste år.
b) Produktion af oksekød
Efter tre år med en høj slagtningsgrad (1979-1981) har antallet af  
slagtedyr såvel i 1982 som i 1983 været lavt både for hundyr og for  
voksne stude; slagtningerne af kalve udviste i 1983 en stigning i  
forhold til det forholdsvis lave niveau i 1981 og 1982.

- 125 -
Slagtninger
I 1983 blev der slagtet ca. 20,9 mio voksne kreaturer,^hvilket er en  
stigning på ca. 2,5% i forhold til 1982; i første halvår af 1984 var der  
for koslagtningernes vedkommende tale om en kraftig stigning pa mere end  
10% i forhold til den tilsvarende periode i 1983.
Hvis man ser på den demografiske udvikling i Fællesskabets kvægbestand, ma  
der for 1984 forventes en stigning på ca. 4% i mængden af voksne  
kreaturer, der bringes på markedet.
Der forventes i andet halvår af 1984 en kraftig stigning i antallet af  
slagtninger af hundyr (køer og kvier).
Udviklingen på mellemlang sigt i antallet af slagtninger af voksne  
kreaturer og i antallet af slagtninger af kalve har været forskellig i de  
foregående år, idet der har været en stigning for kreaturer og et fald for  
kalve.
I 1983 blev der slagtet 6,9 mio kalve,  hvilket var en stigning pa 2,8% i  
forhold til 1982; i første halvår af 1984 steg antallet af  
kalveslagtninger endnu kraftigere, nemlig med ca. 7%.
Slagtekoefficient (dvs. forholdet mellem slagtningerne og bestanden).
Efter at slagtekoefficienten for voksent kvæg i 1980 havde nået et højt  
niveau, faldt den kraftigt såvel i 1981 som i 1982, og den var i 1983  
forholdsvis lav. Slagtekoefficienten for kalve var ligeledes lav i 1983.
Gennemsnitlig slagtevægt
Den gennemsnitlige slagtevægt for voksent kvæg var i 1983 på 291,3 kg og  
var dermed knap 1% højere end i 1982; den gennemsnitlige slagtevægt for  
kalve, der i 1983 var på 116,5 kg, udviste i lighed med tendensen i de  
seneste år en kraftig stigning på ca. 2,2%. Denne meget gunstige udvikling  
i den gennemsnitlige slagtevægt for voksent kvæg^synes først og fremmest  
at være begrundet i de forholdsvis lave priser pa foderstoffer indtil  
medio 1983.
Produktion af oksekød
Efter det cykliske højdepunkt i 1980 var der en nedgang i produktionen af  
oksekød i de to følgende år på henholdsvis 3,5% og 4,0% i forhold til det  
foregående år. I 1983 er produktionen af oksekød derimod steget med 3,5%.
EF's produktion af kød af voksent kvæg steg i 1983 med 3,3%; i første  
halvår af 1984 steg produktionen af oksekød med ca. 4%.

- 126 -
Produktionen af kalvekød steg med 5,0% i 1983, og den gennemsnitlige  
slagtevægt steg med 2,5 kg. I første halvår af 1984 steg  
kalvekødproduktionen med ca. 9% i forhold til første halvår af 1983.
Den gennemsnitlige stigning i den årlige oksekødproduktion har ikke  
været så kraftig som tidligere, idet der er foregået en tilpasning til  
mindre gunstige markedsforhold.
Der er i de seneste ar foregået en gennemgribende strukturændring inden  
for kvægbruget. Følgende har således kunnet konstateres:
- antallet af kvægbrugere er gået tilbage med ca. 2% om året, især på  
grund af små bedrifters forsvinden, og
- antallet af kreaturer pr. bedrift er steget en smule.
Med hensyn til produktion af oksekød kan kvægbrugerne inddeles i tre  
hovedkategorier efter følgende tre driftsformer:
udsætterkøer og unge kalve (mælkeproduktion)
- ammekobesætninger og voksent kvæg (stude) opfedet på græs
- ungtyre opfedet i specialiserede produktionsanlæg med foder på basis  
af korn (majsensilage).
Da den organiserede produktions af ungtyre har udviklet sig kraftigt,  
udgør den del af produktionen, er kommer fra ungtyre, nu ca. en  
tredjedal af alt det oksekød, der produceres i Fællesskabet.
3. Forbrug
a) Forbrug af oksekød
Som følge af den økonomiske og beskæftigelsesmæssige situation i EF,  
som er præget af stagnation i den industrielle produktion og af en  
betydelig stigning i arbejdsløsheden, var forbruget af oksekød i 1983  
stort set uændret.
Skønt der stadig var meget betydelige mængder til rådighed,  
stabiliserede forbruget af oksekød sig omkring 6,6 mio t.
Udviklingen i oksekødforbruget afhænger af følgende faktorer:
- udviklingen i befolkningstallet, hvis årlige stigningstakt er  
aftaget klart i de senere år;

- 127 -
- den økonomiske vækst i almindelighed og specielt udviklingen i  
udgifterne til privatforbrug
- de disponible kødmængder på markedet og kortvarige udsving i  
kødpriserne
- udviklingen i markedsføringsomkostningerne mellem producent- og  
forbrugerleddet.
a. ) Det årlige forbrug af oksekød pr. indbygger steg fra ca. 25 kg i
begyndelsen af 70'erne til ca. 26 kg ved udgangen af 70'erne. I 1982  
lå forbruget pr. indbygger på ca. 24,4 kg, heraf 21,6 kg oksekød og  
2,8 kg kalvekød.
Forbruget pr. indbygger steg indtil 1973 med et årligt gennemsnit på  
over 1%. Pa grund af de økonomiske vanskeligheder efter dette  
tidspunkt faldt forbruget med mere end 1 kg fra 1980 til 1982.
b. ) Som følge af den mindre gunstige demografiske udvikling var der fra
1975 til 1980 en mere moderat udvikling end tidligere i det samlede  
forbrug af oksekød,  idet forbruget steg med ca. 0,8% om året; siden  
har tendensen som følge af den foruroligende økonomiske og  
beskæftigelsesmæssige situation ændret sig til et fald på 0,1% om  
året.
Siden 1980 har man kunnet konstatere et fald i det samlede forbrug  
af oksekød.
b) Selvforsyningsgrad
EF's marked var tidligere rigeligt forsynet med oksekød, hvilket især  
skyldtes en ret stabil produktion, de af Fællesskabet indgåede  
importforpligtelser og lagrene af interventionskød.
Selvforsyningsgraden for oksekød, som i 1974 og 1975 lå over 100, faldt  
i de følgende tre år til under 100. Fra 1979 var Fællesskabet på ny  
mere end selvforsynende med oksekød. Når de offentlige
interventionslagre medregnes, er de disponible mængder oksekød i EF for  
tiden større end forbruget.
Som følge af et ret markant fald i produktionen i 1981 og 1982 nærmede  
selvforsyningsgraden sig i 1982 igen 100 (ca. 101).
I 1983 steg selvforsyningsgraden på ny og nåede op på 104,5.

- 128 -
4. Samhandel
Samhande1en med oksekød inden for EF har i de seneste år stabiliseret sig  
pa ca. 1*4 mio t, medens indførslen til Grækenland fra de øvrige  
medlemsstater har været stigende.
Indførslen af oksekød fra tredjelande har siden 1974 konstant ligget på  
ca. 0,4 mio t, nemlig på:
415.000 t i 1978;
412.000 t i 1979;
356.000 t i 1980;
364.000 t i 1981;
440.000 t i 1982;
448.000 t i 1983.
Det bør nævnes, at en stor del af denne indførsel til Fællesskabet sker på  
særligt gunstige vilkår.
Samhandel med tredjelande
1 000 t
Periode
Samhandel1978 1979 1980 1981 1982 1983
Indførsel fra tredielande:
Oksekød 415 412 356364 440 448
heraf levende dyr 67 73 5950 66 64
(i 1 000 stk.) (385) (451) (361)(310) (488) (505)
fersk eller kølet kød 62 63 6155 72 87
frosset kød 122 141 114121 164 153
konserves 164 135 122138 138 144
Udførsel 168 338 642662 480 603
heraf konserves 38 70 3038 38 38
Nettobalance i samhandelen 247 74- 286 - 298 - 40 -155

- 129 -
Udførslen af oksekød til tredjelande steg i 1983 til 603.000 t slagtet
vægt. Overskuddet i Fællesskabets samhandel med oksekød med lande uden for
Fællesskabet blev dermed i 1983 på 155.000 t.
Fællesskabets vigtigste leverandører af oksekød var i 1983:
- de latinamerikanske lande, især Brasilien, Argentina og Uruguay: mere  
end halvdelen af den samlede indførsel og mere end 70% af indførslen af  
frosset kød
- de østeuropæiske lande: mere end 10% af den samlede indførsel og knap  
to tredjedele af indførslen af levende dyr, især fra Polen
- Australien og New Zealand: ca. 4% af den samlede indførsel
- Jugoslavien: ca. 20% af indførslen af levende dyr og mere end 25% af  
fersk og kølet kød
- Østrig: ca. 15% af indførslen af levende dyr og ca. en tredjedel af  
fersk kød
- AVS-landene (Botswana, Swaziland, Kenya og Madagaskar): ca. 7% af den  
samlede indførsel.
Fællesskabets vigtigste aftagere var i 1983:
- de europæiske middelhavslande, specielt Jugoslavien: ca. 10% af den  
samlede udførsel
- de østeuropæiske lande: mere end 25% af den samlede udførsel; heraf gik  
mere end 18% til USSR
- de nordafrikanske lande, især Libyen og Maghreb-landdene:  ca. 17% af  
den samlede udførsel, især af levende dyr
- Mellemøsten: ca. en tredejdel af den samlede udførsel; Egypten tegnede  
sig her for ca. 12%.
5. Priser
a) Fælles priser
For produktionsåret 1984/85 blev orienteringsprisen for voksent kvæg  
for hele EF pr. 2. april 1984 fastsat til 205,02 ECU/100 kg levende  
vægt.
Orienteringsprisen er den pris, der gælder for alle kategorier af  
voksent kvæg, der afsættes på Fællesskabets repræsentative markeder, og  
som i et normalt produktionsår søges opnået ved hjælp af  
EF-bes temmelserne.

- 130 -
Rådet har endvidere fastsat interventionsprisen til 184,52 ECU/100 kg  
levende vægt, dvs. 90% af orienteringsprisen, idet der for dette  
produktionsår er afveget fra forordning (EØF) nr. 805/68.
b) Markedspriser
Medens Fællesskabets gennemsnitlige markedspris for voksent kvæg i 1981  
og 1982 steg betydeligt, nemlig med omkring 10%, hvilket svarede til  
inflationstakten, var prisstigningen i 1983 Kun på 0,5%. De  
gennemsnitlige noteringer for voksent kvæg har fortsat ligget under  
Fællesskabets interventionspris.
Fællesskabets markedspris for alle kvaliteter af voksent kvæg lå i  
september 1984 på ca. 153,20 ECU/100 kg levende vægt, hvilket var knap  
75% af orienteringsprisen.
Efter to på hinanden følgende år med betydelige prisstigninger udviste  
Fællesskabets markedspris for kalve kun en stigning på 0,6% i 1983.
Prisudvikling for voksent kvæg
ECU/100 kg levende vægt
Periode
Pris1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84 1984/85 Ændring i %  
84/85/ 
83/84
Orienteringspris 154,58 160,76 172,82 191,87 207,09 205,02 - 1,0 %
Interventionspris 139,12 144,68 155,54 172,68 186,38 184,52 - 1,0 %
Markedspris
- absolut 130,65 132,58 149,93 161,00 161,09 153,83* - 5,4 % **
- i % af Oriente-
ringsprisen 84,8 83,0 86,1 84,2 78,4 75,0
Importpris 82,55 84,75 90,67 92,00 92,00 86,50* - 6,0 % **
* april - september 1984.
** procentvis ændring i forhold til tilsvarende periode året før.
c) Importpriser
Den verdensomspændende økonomiske recession betød i 1982 og 1983 et  
fald i priserne i US dollar på verdensmarkedet for oksekød. De hyppigt  
ret kraftige nedskrivninger af valutaen i eksportlandene på den sydlige  
halvkugle har dog ofte mere end udlignet virkningerne af dette  
prisfald. Tilbudsprisen franko Fællesskabets grænse, specialt for  
frosset kød, har i de pågældende to år været forholdsvis stabil udtrykt  
i ECU.

- 131 -
d) Forbrugerpriser
Den gennemsnitlige stigning i forbrugerpriserne for oksekød udtrykt i  
national valuta har i de seneste år svaret til inflationsraten i EF;  
sådan forholdt det sig også i 1983, idet den gennemsnitlige stigning  
var på ca. 7%.
e) Foderpriser
Efter den kraftige stigning medio 1983 i priserne på proteinrige  
produkter, der anvendes til foder, har priserne på foder fra  
foderstofhandelen og priserne på foderkorn udvist en faldende tendens  
helt frem til efteråret 1984.
6. Udsigter
a) Ved udgangen af 1983 var antallet af avlskøer meget højt. Fra
begyndelsen af 1984 er der indtrådt en kraftig stigning i antallet af  
slagtninger af hundyr, og de i slutningen af marts 1984 trufne  
foranstaltninger til begrænsning af mælkeindsamlingen vil forstærke den  
cykliske stigning i antallet af slagtninger af køer, specielt for  
malkekøernes vedkommende.
Man forventer således i 1984 en væsentlig nedgang i antallet af hundyr  
og en mærkbar stigning i produktionen af oksekød; denne produktion  
anslås at blive på ca. 7,2 mio tons mod ca. 6,9 mio tons i 1983. For  
1985 forudses der en yderligere stigning i produktionen af oksekød på  
1-2%.
I 1983 har det samlede forbrug af oksekød og forbruget pr. indbygger  
stabiliseret sig omkring henholdsvis 6,6 mio tons og 24,4 kg.
På grund af faldet i markedspriserne og oksekødets høje  
konkurrencedygtighed i forhold til andre fomer for kød forventes det,  
at forbruget af oksekød på ny vil stige i EF, såvel i 1984 som i 1985.
I betragtning af udsigterne for udviklingen, dels i produktionen, og  
dels i forbruget, og på baggrund af de nuværende interventionslagre,  
der skal afsættes i de kommende måneder, vil Fællesskabets marked  
fortsat være overforsynet med oksekød i det kommende år.
Som følge af den høje produktion på grund af slagtningerne af malkekvæg  
vil selvforsyningsgraden såvel i 1984 som i 1985 ligge et godt stykke  
over 100.
Ligesom i 1983 er udsigterne for afsætningen på verdensmarkedet lovende  
for 1984 og 1985, og udførslen forventes at blive større end i de  
foregående år.
På grund af de meget lave markedspriser, navnlig i forhold til  
orienteringsprisen, forventes der i det kommende halvår et beskedent  
opsving i stigningen i markedspriserne for voksent kvæg.

- 132 -
b) Gennem de seneste år er efterspørgslen efter oksekød faldet (med 10-15  
kg pr. indbygger) i de fleste af de større lande, der deltager i  
verdenshandelen med kød, dog ikke i Japan og EF.
For andre landes vedkommende har mangelen på likvid valuta i de seneste  
måneder hæmmet købet af kød, det gælder særligt for de nye  
eksportmarkeder for oksekød.
I de store eksportlande på den sydlige halvkugle er produktionen af  
oksekød i stærk tilbagegang, ikke alene på grund af de yderst dårlige  
vejrforhold der har ramt opdrætsområderne (tørke i Oceanien og  
oversvømmelser i Latinamerika), men også som følge af de kraftige  
interne prisstigninger, der er konstateret i disse lande i 1983/84, og  
som undertiden har været højere end inflationstakten. Denne  
realværdiprisstigning har ført til, at kvæget holdes tilbage og det har  
på kort sig medført en genoprettelse af produktionspotentiellet for  
oksekød.
Endvidere er produktionen i Nordamerika, hvor kvægbestanden er gået  
stærkt ned i de forløbne år, stagnerende på et forholdsvis lavt niveau  
på grund af den lavere rentabilitet inden for kvægbruget som følge af  
den store prisstigning på foder.
Heraf følger, at de mængder oksekød, der er til rådighed til udførsel,  
specielt i de vigtigste eksportlande på den sydlige halvkugle med  
undtagelse af Brasilien, i 1984 og 1985 vil falde kraftigt, men mellem
500.000 og 600.000 tons i forhold til begyndelsen af 80'erne.
Medens man afventer, at der i 1986 pa ny skal blive en stor  
overskudsproduktion i disse lande, vil den nuværende økonomiske vækst i  
visse lande, såsom USA og Japan, og de stadig begrænsede disponible  
mængder til eksport i eksportlandene på den sydlige halvkugle kunne  
medføre en stigning i oksekødspriserne på verdensmarkedet i den  
kommende tid. En sådan stigning modvirkes dog i øjeblikket kraftigt af  
dollarens stigning på valutamarkederne.
7. Økonomiske aspekter af foranstaltninger, der er truffet i henhold til den  
fælles markedsordning for oksekød
a) Markedsstøtteforanstaltninger
Med henblik på at støtte markedet for oksekød har Fællesskabet  
videreført en række foranstaltninger:
- foranstaltninger til aflastning af markedet:
+ eksportrestitutioner med mulighed for forudfastsættelse; det er  
besluttet at differentiere visse restitutionsbeløb efter  
dyrekategorier
+ direkte opkøb gennem offentlige interventionsorganer:
227.000 tons i 1978
330.000 tons i 1979
410.000 tons i 1980
280.000 tons i 1981
268.000 tons i 1982
445.000 tons i 1983, dvs. 7,3 % af Fællesskabets produktion af kød  
af voksent kvæg.

- 133 -
Pr. 1. september 1984 udgjorde de offentlige opkøb 195.000 t,  
hvilket er et fald på 50.000 t i forhold til den tilsvarende  
periode i 1983;
+ støtte til privat oplagring i efteråret 1983, omfattende en samlet  
mængde på ca. 24.000 t bagfjerdinger (med mulighed for udbening  
og/eller udførsel efter en minimumsoplagringsperiode), og  
tilsvarende støtte til privat oplagring af slagtekroppe, for- og  
bagfjerdinger i efteråret 1984 (fra 20.8. til 23.11.1984).
- forbrugss timulerende forans taltninger (salg af interventionskød til  
direkte forbrug fra interventionsorganerne, overførsel til industrien  
af en vis mængde frosset kød fra interventionslagrene med henblik pa  
forarbejdning i Fællesskabet, salg af interventionskød til nedsat  
pris til sociale institutioner).
- støtteforanstaltninger
.  mulighed for variable præmier i Det forenede Kongerige ved  
slagtning af visse former for voksent kvæg (clean cattle);
.  kælvningspræmie i Italien, Grækenland, Irland og Nordirland;
præmie til opretholdelse af ammekobesætninger (fra produktionsåret  
1980/81); præmien skal tjene som indkomstsupplement for  
producenter, der har specialiseret sig i kvalitetskød;
- foranstaltninger til justering af interventionssystemet
Som i de foregående produktionsår har Kommissionen begrænset  
interventionsopkøbet til visse kategorier (handyr) og til visse  
præsentationsformer (kroppe, fjerdinger) i overensstemmelse med især  
den sæsonmæssige udvikling i markedssituationen. Som led i  
tilpasningen af retsforskrifterne vedrørende oksekød har Radet  
fastsat Fællesskabets handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent  
kvæg, og Kommissionen har både fastlagt supplerende bestemmelser for  
anvendelsen af dette skema og nærmere bestemmelser for, hvorledes  
markedspriserne for slagtekroppe af voksent kvæg skal konstateres ved  
ankomsten til slagteriet. Interventionsopkøbet er siden den 9. april  
1984 blevet foretaget på grundlag af Fællesskabets handelsklasseskema  
for slagtekroppe af voksent kvæg.

- 134 -
b) Internationale aftaler
Ud over de normale importordninger for oksekød har Fællesskabet ved  
multilaterale og bilaterale aftaler forpligtet sig til årligt at  
indføre store mængder oksekød.
Inden for GATT skal Fællesskabet således årligt åbne toldkontingenter  
for indførsel af
- 38.000 (heraf 18.000 autonomt) kvier og køer af visse bjergracer til  
en toldsats på 6% og 5.000 stykker kvæg af visse alperacer til en  
toldsats på 4% (kvæg, der ikke er beregnet til slagtning)
- 50.000 t frosset oksekød (udbenet vægt) til en toldsats på 20%.
Som led i ordningen vedrørende udskæringer af høj kvalitet har  
Fællesskabet forpligtet sig til fra 1983 at udvide det årlige  
toldkontingent for indførsel af fersk, kølet eller frosset oksekød til  
en toldsats på 20% fra 21.000 t til ca. 29.800 t med følgende fordeling:
10.000 t fra USA og Canada
5.000 t fra Australien  
12.500 t fra Argentina  
2.300 t fra Uruguay
samt til at indføre et toldkontingent på 2.250 t frosset bøffelkød  
(udbenet vægt) til en toldsats på 20% fra Australien.
I henhold til Lomé-konventionen mellem AVS-landene og EF er der fastsat  
en særlig importordning for 30.000 t oksekød (udbenet vægt) fra  
Botawana, Swaziland, Kenya og Madagaskar, som ud over toldfritagelsen 
også omfatter en nedsættelse af andre importbelastninger.
I forbindelse med de skønsmæssige opgørelser, der er udarbejdet for  
1984, har Fællesskabet åbnet mulighed for at indføre:
- 50.000 t frosset oksekød (ikke udbenet vægt) til forarbejdning
- 190.000 t (164.000 (Italien) + 25.000 (Grækenland) + 1.000 (andre  
medlemsstater)) ungtyre til opfedtning.
I henhold til en handelsaftale med Jugoslavien kan der fra dette land  
årligt indføres 50.400 t fersk eller kølet oksekød (baby-beef) til en  
nedsat importafgift.

- 135 -
Ifølge aftale med Østrig, Schweiz og Sverige kan der fastsættes særlige  
importafgifter for levende kvæg og fersk og kølet oksekød fra disse  
lande·
På grund af den lange søtransport accepterer Fællesskaet  
forudfastsættelse af importafgiften for fersk og kølet kød, der  
indføres fra Argentina og Uruguay.
Det er endvidere muligt at forudfastsætte afgifterne for frosset kød  
fra Rumænien, Argentina, Uruguay, Australien og New Zealand.
Der kan endvidere ske indførsel til den bundne sats i GATT, dvs. uden  
afgift og uden mængdemæssige begrænsninger; der er dels tale om  
indførsel af racerene avlsdyr til nultold, dels om oksekødkonserves til  
en toldsats på 26%.
Budgetudgif ter
Garantisektionens udgifter til oksekød, der androg 1.474,3 mio ECU i 1983,  
er foreløbigt opgjort til 2.956 mio ECU i 1984 og anslås til 2.073 mio ECU  
i 1985, dvs. henholdsvis 11,2% og 11,5% af garantisektionens samlede  
udgifter. Af de 2.056 mio ECU faldt 1.066 mio ECU på restitutioner, 692  
mio ECU på interventionsudgifter i forbindelse med offentlig og privat  
oplagring og 218 mio ECU på præmier, særlig kælvningspræmier og præmier  
til opretholdelse af ammekobesætninger.

- 136 -
15. SVINEKØD
Indledning
EF er verdens næststørste producent efter Kina. Svinekødet indtager  
førstepladsen i EF's kødproduktion med 42,6% af den samlede produktion og  
det tegnede sig i 1983 for 12% af værdien af den endelige  
bruttolandbrugsproduktion i EF. Ca. 2 millioner bedrifter deltager i  
svineproduktionen med en samlet bestand i december 1983 på 79,1 millioner  
dyr, hvoraf 8,8 millioner var søer.
Svinekødsektorens dominerende plads skyldes dens interne dynamik, der har 
givet sig udslag i en voksende specialisering af produktionen på store  
enheder, der er uafhængige eller næsten uafhængige af landbrugsareal, og i  
en koncentrering af produktionen, uden forbindelse med medlemsstaternes  
areal, til områderne langs Nordsøen og Den engelske Kanal samt i  
Norditalien. Den hermed forbundne strukturudvikling medfører en nedgang i  
antallet af bedrifter med svineproduktion, gradvis afvikling af de mindste  
bedrifter med under 200 svin eller under 10 søer og en forøgelse af  
bestanden pr. bedrift. Der er tale om store forskelle mellem  
medlemsstaterne. I december 1983 taltes der således i gennemsnit pr.  
bedrift 283 svin i Nederlandene, 277 i Det forenede Kongerige, 179 i  
Danmark, 152 i Belgien, 114 i Irland, ca. 50 i Tyskland, Frankrig og  
Luxembourg, 16 i Grækenland og kun 10 i Italien. EF-gennemsnitten var på  
42 svin pr. bedrift.
Produktion
Ef producerede 10,5 mio t i 1983, dvs. 3,3% mere end i 1982. Til trods for  
denne kraftige vækst steg produktionen yderligere i første halfar af 1984,  
for siden at sætte ind med et fald, så produktionen i 1984 stabiliserede  
sig på et niveau en anelse højere end i 1983.
Efter flere stigninger, der bragte svinebestanden op på hidtil ukendte  
højder, stabiliserede den samlede bestand sig i december 1983 på et niveau  
0,1% lavere end i december 1982. På baggrund af den forskellige udvikling  
i medlemsstaternes bestande kan det for tiden anslås, at af 100 svin i EF  
befinder 30 sig i Tyskland, 14 i Frankrig og 14 andre i Nederlandene, 12 i  
Italien, 11 i Danmark, 10 i Det forenede Kongerige og ca. 7 i Belgien.

- 137 -
3. Forbrug
Forbruget steg fra 10,10 mio t (37,3 kg/indbygger/år) i 1982 til 10,21 mio  
t (37,5 kg/indbygger/år) i 1983, men kunne ikke følge med  
produktionsudviklingen, så selvforsyningsgraden sted derfor fra 102% i  
1982 til 103% i 1983. Forbruget, der forventes at stige med yderligere  
0,5%, skulle dog bringe denne sats ned på 102,5% i 1984.
Forbruget varierer betydeligt fra den ene medlemsstat til den anden. Fra  
58 kg/indbygger/år i Tyskland til 25 kg/indbygger/år i Italien og Det  
forenede Kongerige og 22 kg/indbygger/år i Grækenland.
Selvforsyningsgraden varierer endnu mere, nemlig fra henved 400% i Danmark  
til under 75% i Italien, Grækenland og Det forenede Kongerige.
4. Samhandel
Som det har været tendensen i den seneste tiårsperiode, steg den interne  
EF-samhandel yderligere med henved 7% i 1983 for at na op pa 2,48 mio t  
mod 2,32 mio t i 1982. Denne samhandel dominerer helt på verdensplan, idet  
den udgør ca. to tredjedele af verdenseksporten.
I

- 138 -
INTERN EF-SAMHANDEL MED SVINEKØD I 1983 (1)
(tons)
:  Til  
:  FraB.L.Ø.U. DANMARK TYSKLAND FRANKRIG GRÆKENLAND IRLAND ITALIEN NEDER­
LANDENEDET FORENEDE  
KONGERIGEEF
:B.L.Ø.U. X 281 61.130 173.621 4.055 330 60.004 28.515 18.596 346.712
:DANMARK 503 X 131.522 62.888 10.082 184 64.062 897 286.891 557.029
:TYSKLAND 19.967 551 X 16.256 12.855 143.598 11.654 14.611 119.493
:FRANKRIG 10.385 98 5.824 X 198 15 16.166 586 3.032 36.304
:GRÆKENLAND - - - - X - - - - -
:IRLAND 954 - 3.921 9.373 5X 723 22 27.809 42.887
:ITALIEN 2.347 29 22.041 9.080 187 - X 1.753 1.456 36.893
:NEDERLANDENE 102.858 114 301.202 159.092 26.240 664 212.786 X 78.147 881.103
:DET FORENEDE  
:KONGERIGE 1.661 193 34.815 4.728 83 48.043 256 1.306 X 91.085
:  EF 138.675 1.266 560.635 435.038 53.705 49.237 397.595 44.733 430.622 2.111.506
(1) Bortset fra spæk, fedt og slagteaffald.

- 139 -
I forbindelse med den interne EF-samhandel viser ovennævnte tabel, at de  
mindste medlemsstater Nederlandene, Danmark og Belgien er de største  
leverandører til Tyskland, Frankrig, Det forenede Kongerige og Italien.
Med hensyn til samhandelen med tredjelande udviklede denne sektors  
handelsbalance sig gunstigt for EF. I 1983 havde EF en stigning på 20% i  
sin eksport til tredjelande, der androg 327.000 t mod 271.000 t i 1982.  
Samtidig faldt importen fra tredjelande med 24% til 147.000 t mod 192.000 t  
i 1982. Eksportoverskuddet er således mere end fordoblet mellem 1982 og  
1983 og nåede brutto op på 180.000 t i 1983 mod 79.000 t i 1982.
En værdimæssig analyse for de enkelte produkter viser en endnu gunstigere  
udvikling:
EKSPORT IMPORT SALDO :
:  Tons 1982 1983 %1982 1983 %1982 1983 83/82 :
:Levende svin 385 4310,121729 5 392 3,7-21344- 4 691 - 77%:
:Kød og spæk 56683107 764 338082448 386 32,9-2414159 378 -346%:
:Fedt 3734623 789 7,32687029 610 20,110476- 5 821 -156%:
rSlagteaffald 2298624 039 7,44926250 146 34,2-26276-26 107 - 1%:
rPølser, til­
beredninger  
:og konserves153496170 831 52,21371013 382 9,1139786157 449 + 13%:
:  I ALT 270896326 854 100192395146 916 10078501179 938 +129%:
For så vidt angår de to poster, der værdimæssigt er langt de største, har  
EF i 1983 yderligere styrket sin position som nettoeksportør af  
forarbejdede produkter, der udgør over halvdelen af den samlede eksport, og  
det har igen opnået et overskud i samhandelen med fersk og saltet kød.
De vigtigste afsætningsmarkeder er USA for konserves og Japan for kød.  
Desuden eksporteres en lang række forarbejdede produkter til mange  
forskellige lande.

- 140 -
EF's vigtigste leverandører er fortsat østlandene med Ungarn i spidsen, men  
også Sverige og for slagteaffalds og fedts vedkommende Canada og USA  
eksporterer til EF.
De foreløbige tal for 1984 tyder pa en klar stigning i indførslen, der  
skulle nå op på niveauet i 1982, og en stærk vækst i eksporten, der kan  
komme op på henved 400.000 t især på grund af genåbningen af det japanske  
marked i september 1983 og af det amerikanske marked i januar 1984 for  
fersk og frosset kød fra Danmark.
Priser
a) Fælles priser  
- Basispriser
Forvaltningen af EF-markedet for svinekød er baseret på basisprisen,  
der fastsættes årligt for perioden fra den 1. november til den 31.  
oktober, og som gælder for klasse II i EF's handelsklasseskema for  
svinekroppe.
For produktionsåret 1983/84 blev basisprisen forhøjet med 5,5% til  
205,39 ECU/100 kg. I erkendelsen af nødvendigheden af en forsigtig  
prispolitik nedsatte Rådet for 1984/85 de institutionelle priser for  
alt kød med 1%, således at basisprisen blev 203,33 ECU/100 kg.
Slusepriser
Slusepriserne fastsættes kvartalsvis og svarer til de mest effektive 
producenters tilbudspriser, under verdensmarkedsforhold ved EF s  
grænse.  Disse priser gælder for importen af produkter fra tredjelande  
idet der er taget hensyn til det prisniveau, der tilstræbes efter ^  
markedsreglerne. Deres udvikling afhænger af udviklingen i prisen pa  
foderkorn på verdensmarkedet. Pa grund af denne udvikling blev  
slusepriserne forhøjet fra 122,17 ECU/100 kg pr. 1. februar 1983 til  
156,87 ECU/100 kg pr. 1. februar 1984 for sidenhen at blive  
stabiliseret på 153,46 ECU/100 kg fra den 1. august 1984.
b) Markedspriser
I 1983 faldt priserne kraftigt mellem januar og april, hvilket gjorde  
det nødvendigt at genindføre interventionsforanstaltninger i form af  
støtte til privat oplagring mellem den 1. februar og den 9. september  
1983.

Priserne nåede op på 145 ECU/100 kg i april og forblev uændret indtil  
juli. Stigningen i noteringerne begyndte først i august for at kulminere  
ved udgangen af september med 162 ECU/100 kg. Derefter faldt priserne  
jævnt til 152 ECU/100 kg ved årets udgang, inden de styrtdykkede til 144  
ECU/100 kg i begyndelsen af januar 1984. Umiddelbart efter  
genindførelsen af støtten til privat oplagring den 16. januar<>1984  
rettede priserne sig kraftigt. De nåede allerede i marts op pa deres  
niveau i de to foregående år og holder sig fra juni pa over 165 ECU/100  
kg-
Udviklingen i priserne på slagtede svin
1.11.80
31.10.811.11.81
31.10.821.11.82
31.10.831.11.83
31.10.841.11.84 :  
31.10.85 :
:Basispriser  
:faste priser  
:% udsving158,72
105,50176,16
117,11194,68
129,40205,39
136,52203,33 :  
135,15 :
rMarkedspriser  
:faste priser  
:% udsving  
:i % af basisprisen140,21
104,89
88,34161,38
120,73
91,60153,18
114,54
78,7159,41
119,40
77,6
:Slusepriser  
:faste priser  
:% udsving131,54
119,46132,33
120,18124,99
113,51152,12
138,15
c)  Priser i tredjelande
Blandt lande med markedsøkonomi findes de vigtigste producenter i  
Nordamerika. I USA fortsatte det produktionsopsving, der blev  
konstateret i 1983, ind i første halvår 1984 og hoLdt priserne pa et  
meget moderat niveau. Siden juli 1984 er produktionen faldet mærkbart,  
men priserne er forblevet stabile på sidste års niveau. Den samlede  
bestand er faldet med 9% og produktionen med 5% i forhold til 1983. I  
Canada er priserne steget med 10% i forhold til 1983 til trods for den  
fortsatte udvidelse af produktionen siden sidste ar, der skulle  
fortsætte indtil 1985.
I Spanien var fremgangen på 3,5% i bestanden (december 1983 i forhold  
til december 1982) forudsætningen for produktionsstigningen i 1983.  
Samtidig indtraf et prisfald på gennemsnitligt 6% i forhold til 1982,  
hvorved priserne nærmede sig EF-gennemsnittet.

- 142 -
Blandt statshandelslandene har Kina, der er verdens største producent  
med en produktion på henved 12 mio t og en bestand på ca. 320 mio dyr,  
en stigende produktion. Østlandene, der er EF's vigtigste leverandører,  
udvider også deres produktion. Bestanden i Polen og Tjekkoslovakiet vil  
stige med 7% i 1984, medens Ungarn forøgede sin produktion med 23% i  
første halvår af 1984. DDR har foretaget en gennemgribende ændring af  
sin landbrugspolitik. Prisen på slagtesvin steg således i 1984 med 55% i  
forhold til 1981 overfor et fald på 6% over de sidste ti år.
d) Forbrugerpriser
Faldet i produktionspriserne i 1983 slog i stort omfang igennem i  
forbrugerpriserne, hvorfor markedet for en stor del kunne aftage den  
stigende produktion. Med en vis forskydning afspejledes forbedringen i  
producentpriserne også i forbrugerleddet, og dette har dæmpet  
efterspørgslen siden sommeren 1984.
6. Produktionsomkostninger
Produktionsomkostningerne ud over foder, der udgør ca. 30% af  
produktionsomkostningerne for slagtesvin, blev ligesom tidligere påvirket  
af inflationen og af renteniveauet. Derimod var der fra sommeren 1983 store  
udsving i udgifterne til foder som følge af stigningen i
verdensmarkedsprisen for soja (kornprisen dannes i EF i ly af den fælles  
landbrugspolitik, og den blev derfor ikke påvirket af det amerikanske  
Payment in kind, således som verdensmarkedets priser).
Svigningerne i priserne på svin og foder
:  Medlemsstat December 1983/1982 September 1984/1983 :
Slagtede svin Foder Slagtede svin Foder :
:  Frankrig - 6% + 17% + 11% - 2% :
:  Belgien - 8% + 14% + 11% + 1% :
:  Nederlandene - 12% + 12% + 6% - 4% :
:  Tyskland - 17% + 8% + 8% - 5% :
:  Italien - 1% + 11% + 9% + 5% :
:  Den forenede  
:  Kongerige + 2% + 10% + 14% - 1% :
:  Danmark + 3% + 15% + 8% - 21% :

- 143 -
Første halvdel af ovenstående tabel viser den ufordelagtige udvikling for  
svineavlen, fordi priserne på svin faldt mærkbart og priserne på foder steg  
stærkt. Denne situation varede ved endnu ind i de første måneder af 1984,  
inden den vendte, således som anden halvdel af tabellen viser, først som  
følge af bedringen i svinepriserne,  derpå under påvirkning af prisfaldet  
for foder, der kunne mærkes fra august 1984. Siden har foderprisen udviklet  
sig gunstigt for avlerne.
7. Udsigter
Produktionen steg stærkt i 1983 og i første halvår af 1984, for herefter at  
udvise en faldende tendens, der stabiliserede produktionen i 1984 på det  
høje niveau fra 1983. Det interne forbrug kunne takket være moderate priser 
delvis opsuge det forøgede udbud. Udviklingen i udenrigshandelen bidrog for  
restens vedkommende til at sanere markedet. Eksportstigningen i 1983  
forstærkedes yderligere i 1984, hvor eksporten nåede op på 400.000 t.  
Importen, der gik klart tilbage i 1983, nåede derimod i 1984 op på niveauet  
fra 1982.
Ses der bort fra sygdomsudbrud, der til enhver tid kan forekomme, og som  
vil føre til eksportbegrænsninger, der i betydelig grad vil forstyrre  
EF-markedet, skulle svinepriserne holde sig på et højt niveau indtil første  
kvartal af 1985 som følge af det faldende udbud. Foderpriserne skulle  
stabilisere sig på et for avlerne gunstigt niveau.
Disse stort set gunstige udsigter synes allerede at indgå i producenternes  
planlægning. Resultaterne af undersøgelsen af svinebestanden i EF pr.  
august 1984 viser klart, at bestanden af avlsdyr er ved at blive  
genopbygget, hvilket vil føre til et produktionsopsving allerede i andet  
kvartal af 1985 især i Danmark, Nederlandene og Det forenede Kongerige.
Hvis produktionsopsvinget manifesterer sig, kan der frygtes et nyt cyklisk  
prisfald for svin i 1985.
8. Økonomiske aspekter af de foranstaltninger, der er truffet som led i den  
fælles markedsordning for svinekød
a) Afgifter og restitutioner
Efter ordningen for samhandel med tredjelande skal der fastsættes  
importafgifter og eventuelt tillægsbeløb samt ekspertrestitutioner.

- 144 -
Importafgifterne fastsættes på grundlag af udviklingen i priserne på  
foderkorn på verdensmarkedet og i EF. Denne medførte, at der matte  
foretages flere på hinanden følgende forhøjelser i 1982 og 1983, indtil  
importafgiften nåede 55,8 ECU/100 kg mellem den 1. august og den 31.  
oktober 1983, og senere en nedsættelse til 38 ECU/100 kg mellem den 1.  
februar og den 31. juli 1984.
Siden den 1. august 1984 er importafgiften på 40 ECU/100 kg ikke blevet  
ændret.
Der blev for perioden mellem april og september 1983 fastsat  
tillægsbeløb for visse produkter og oprindelser. Derefter blev de  
genindført pr. 30. november 1983 og opretholdt siden.
Udviklingen i markedssituationen har krævet, at der med hensyn til  
eksportrestitutionerne blev ført en meget aktiv politik. I februar og  
derpå i april 1983 blev restitutionerne for uforarbejdede produkter  
først forhøjet, og derefter nedsat i oktober 1983. Forarbejdede  
produkter blev derimod ikke påvirket af disse udsving. I december 1983  
blev kun beløbet for slagtekroppe forhøjet. Fra april 1984 blev  
restitutionerne nedsat først for kødkonserves, derpå i maj for visse  
udskæringer og forarbejdede produkter. I juli blev samtlige  
restitutioner ændret i nedadgående retning. En ny nedsættelse af  
restitutionerne for fersk kød og forarbejdede produkter fandt sted i  
oktober 1984.
b) Interventioner
Støtten til privat oplagring blev genindført mellem den 16. januar og  
den 29. juni 1984. Over 100.000 t blev berørt af denne intervention, der  
bidrog til en kraftig forbedring af noteringerne umiddelbart efter sin  
iværksættelse.
9. Budgetudgifter
Garantiesktionens udgifter androg i 1983 145 mio ECU, hvoraf 120,2 mio gik  
til restitutioner og 24,8 mio til støtte til privat oplagring._I 1982  
androg denne sektions udgifter 112 mio ECU (restitutioner 96 mio, privat  
oplagring 16 mio). På 1984-budgettet er der afsat 166 mio til restitutioner  
og 41 mio til privat oplagring, dvs. 207 mio ECU i alt. Pa det foreløbige  
budgetforslag for 1985 er der afsat 195 mio ECU.

- 145 -
16. ÆG
Indledning
Ægproduktionens betydning i Fællesskabet fremgår af de seneste skøn over  
dens forholdsmæssige værdi:
\
1981 1982
Æg/Animalsk produktion 6,1% 5,3%
Æg/Landbrugsproduktion i alt 3,5% 3,0%.
På grundlag af oplysninger fra de enkelte lande kan det fastslås, at  
hønserier med mere end 10.000 æglæggende høner på nuværende tidspunkt  
tegner sig for mere end 50% og helt op til 75% (Det forenede Kongerige, 
Nederlandene) af produktionen i de fleste af medlemstaterne. Kun i  
Grækenland og Luxembourg, der repræsenterer ca. 3% af EF-produktionen, er  
koncentrationsgraden stadig forholdsvis lav.
Ifølge FAO's og USDA's statistikker blev Fællesskabet, der i 1982 var  
verdens næststørste ægproducent efter Kina, men foran USA, i 1983  
overhalet af Sovjetunionen. Det befinder sig dog fortsat i første række  
blandt eksportørerne, foran USA. Denne placering svarer til 14% af  
verdensproduktionen og 33% af verdenseksporten (æg i skal og ægprodukter);  
heri er ikke medregnet handel inden for Fællesskabet.
Produktion, forbrug og samhandel
I 1983 faldt EF's produktion af æg (4,2 mio t) med 1,5% i forhold til året  
forinden. Den alvorlige krise på ægmarkedet, der begyndte efter påsken
1982, medførte, at der i 1982 og 1983 blev indsat et lavere antal  
kyllinger til æglægning. Fra og med maj 1983 fik dette kraftige følger for  
produktionen. I første halvår af 1984 var udbudet stadig lavere end året  
før, mens det i andet halvår begyndte at stige igen. Ved årets udgang ser  
situationen igen lidet stabil ud.
Forbruget faldt igen lidt, dvs. fra 3,87 mio t i 1982 til 3,84 mio t i
1983. I år kan der i de fleste medlemsstater konstateres en stagnerende  
eller ligefrem faldende tendens i forbruget. Lave priser og  
reklamekampagner har ikke været nok til at standse denne udvikling.  
Forbruget pr. indbygger har gennem flere år været uændret.

- 146 -
Samhandelen inden for Fællesskabet,  der omfatter en ottendedel af  
produktionen, steg med 3,6% i 1983. De to tredjedele af denne samhandel,  
der bl.a. kommer fra Nederlandene, Belgien og Frankrig, aftages af  
Tyskland. Italien var i 1983 det næststørste aftagerland.
Det forenede Kongerige traf efter EF-Domstolens afgørelse i juli 1982  
(nationale bestemmelser vedrørende bekæmpelse af Newcastle-disease)  
foranstaltninger, således af ægleverancerne til denne medlemsstat fra  
bl.a. Nederlandene og Frankrig kunne genoptages.
Samhandelen med tredjelande blev i 1983 anslået til at være på 186.000 t,  
hvoraf 151.000 t blev eksporteret, og 35.000 t importeret (1). Eksporten  
af konsumæg faldt i 1982 med 8% i forhold til 1983; dette var tilfældet  
ikke blot for eksporten til visse lande i Nær- og Mellemøsten (Irak,  
Saudi-Arabien) og Afrika (Egypten), men også for eksporten til Schweiz og  
Østrig, på grund af en stigende produktion i disse importlande. Eksporten  
i 1984 fortsatte sin faldende tendens og gik i løbet af årets første 8  
måneder ned med 33%. Derimod er eksporten af rugeæg fortsat stigende  
(+ 2,7 % i 1983, + 6,5% i løbet af de første 8 måneder af 1984).
Importen af æg i skal, hvoraf størsteparten går til aktiv forædling  
(genudførsel efter forarbejdning) steg i 1983 og 1984 på grund af store  
disponible mængder i de europæiske eksportlande. Denne import er dog  
fortsat langt under 0,5% af Fællesskabets produktion. Med hensyn til  
rugeæg (kalkuner) var der en betydelig nedgang i opkøbene i 1983.
3. Priser
Det faldende EF-udbud i 1983 gjorde, at prisniveauet igen blev  
tilfredsstillende fra og med august 1983. Til trods for, at udbudet  
fortsat var lavt i første halvdel af 1984, forekom der det sædvanlige  
prisfald efter påske. Dette fald skyldes først og fremmest^en  
sæsonbetinget lavere efterspørgsel, men prisfaldet blev i ar forstærket af  
den lavere eksport. Selv om noteringerne blev stabile igen ved udgangen af  
juli, er de nuværende markedsforhold lidet stabile pa grund af et nyt  
stigende udbud i flere medlemsstater og usikkerhed med hensyn til  
eksporten.
Den vanskelige situation, mange producenter befinder sig i, vil dog  
muligvis kunne afhjælpes, dersom det seneste prisfald pa foder fortsætter.
(1) Æg i skal og ægprodukter udtrykt som æg i skal.

- 147 -
Udsigter
Til trods for, at markedet ikke har været særligt tilfredsstillende siden  
maj 1984, har der i visse medlemsstater været tendens til i sommerens løb  
at indsætte flere kyllinger til æglægning. Pa kortere sigt kan det sålede  
forventes, at udbudet i Fællesskabet fortsætter med at ekspandere, hvilke  
medfører risiko for en ny markedskrise fra og med andet kvartal 1985.
På mellemlang sigt må der føres en meget forsigtig produktionspolitik,  
specielt på baggrund af den seneste tids stagnerende eller ligefrem  
faldende forbrug pr. indbygger i Fællesskabet og på grund af det  
begrænsede verdensmarked. Afsætningsmuligheder til verdensmarkedet er  
nemlig faldende på grund af installationen af produktionsenheder i  
importlandene.
Foranstaltninger truffet i henhold til den fælles markedsordning
a) Slusepriserne blev sat op efter den 1.8.1983, men blev sænket igen den  
1.8.1984 i takt med udviklingen i priserne på foderkorn på ^  
verdensmarkedet. Afgifterne, der hovedsageligt er baseret pa  
prisforskellen mellem EF's foderkorn og foderkorn på verdensmarkedet,  
gennemgik en omvendt udvikling.
b) Restitutionerne for æg i skal, der ved flere lejligheder blev nedsat i  
perioden fra september 1983 til marts 1984, blev den 21.9.1984 sat til  
15 ECU/100 kg på grund af situationen på EF-markedet. Restitutionerne  
for rugeæg og ægprodukter blev justeret i samme retning på de samme  
datoer.
c) Den 1.7.1984 blev der iværksat en rådsforordning om ændring af visse  
afsætningsnormer for æg. Sigtet med de nye bestemmelser er en bedre  
forbrugerinformation ved hjælp af klare oplysninger om  
emballeringsperiode og ved hjælp af en tilladelse til at anføre  
supplerende oplysninger på småpakninger. Detaljerede bestemmelser  
mangler dog at blive fastsat af Kommissionen, inden der kan anføres  
oplysninger om opdrætsform og oprindelse.
d) Rådet fortsatte sin gennemgang af Kommissionens forslag om at ændre  
koefficienter og faste beløb i forbindelse med beregningen af afgifter  
og slusepriser for æg i 1984, men er endnu ikke nået til enighed om  
dette forslag.
Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter til æg, dvs. udelukkende restitutioner, var pa  
30,4 mio ECU i 1983 (svarende til 0,2% af garantisektionens samlede  
udgifter). Der er på 1984-budgettet afsat 33 mio ECU, og udgifterne anslås  
for 1985 til 36 mio.

- 148 -
17. FJERKRÆKØD
Indledning
Den relative værdi af produktionen af fjerkrækød svarer næsten til værdien  
af ægproduktionen, dvs. i alt ca. 14% af den animalske produktion og 8% af  
den samlede landbrugsproduktion. Tallene for fjerkrækød er følgende:
1981 1982
Fjerkrækød/animalsk produktion 7,8% 7,8%
Fjerkrækød/landbrugsproduktion i alt 4,5% 4,4%
Produktionen af fjerkrækød er fortsat præget af virksomhedskoncentration  
og af forskellige former for vertikal og horisontal integration.  
Koncentrationsgraden er mere udpræget i "kyllingesektoren" end i  
"ægsektoren", idet over 90% af produktionen i de nordlige EF-lande foregår  
i bedrifter med over 10.000 kyllinger. Derimod er koncentrationen mindre i  
Frankrig, Italien og Belgien, hvor de traditionelle produktions- og  
afsætningsformer (præsentationsformen kyllinger med fjernet tarm) fortsat  
er meget vigtige. Dette gælder også for Grækenland, der tegner sig for ca.  
3% af EF-produktionen.
Med 14% af verdensproduktionen indtog Fællesskabet i 1983 andenpladsen  
efter USA med hensyn til den samlede produktion af såvel fjerkrækød som  
kyllinger og kalkuner. Fællesskabet er fortsat den førende eksportør foran  
Brasilien, USA og Ungarn.
Produktion, forbrug og samhandel
For første gang siden 1973 faldt EF's samlede produktion (4,32 mio t) med  
2,6% i 1983. Tilbagegangen blev konstateret i de fleste medlemsstater  
undtagen Italien, Irland, Danmark og Grækenland. Den fortsætter i 1984  
omend mindre udtalt. Det største fald blev konstateret for kyllinger, hvor  
produktionen faldt fra 3,0 mio i 1982 til 2,88 mio t i 1983. På grund af  
den vigende efterspørgsel efter frossen kylling i Europa og den vanskelige  
konkurrencesituation på verdensmarkedet matte produktionen indskrænkes  
mærkbart i 1983, især i Tyskland, Frankrig og Nederlandene. Efter denne  
tilpasning stabiliseredes EF's udbud i 1984.
Produktionen af kalkuner (700.000 t om aret), der i 1983 blev forøget med  
yderligere 4%, noterede en mindre tilbagegang i 1984 (- 0,8%) især på  
grund af nedgangen i Italien.
Den seneste udvikling i forbruget kan ikke opgøres nøjagtigt, da  
lagerbevægelserne for fjerkrækød siden 1982 ikke er helt indregnet i  
forsyningsopgørelserne. Som følge af en god udvikling for fersk kød samt  
de nye afledte produkter (udskæringer og produkter forarbejdet på basis af  
kalkunkød) er det dog sandsynligt, at forbruget pr. indbygger er steget  
med 100 g om året i 1983 og 1984.

- 149 -
Den interne EF-samhandel steg i 1983, for sa vidt angar slagtet fjerkræ,  
men forblev uændret for levende dyr. Det ma bemærkes, at tilbagegangen i  
leverancerne til Tyskland blev mere end opvejet ved genoprettelsen af  
samhandelen med Det forenede Kongerige.
Eksporten til tredjelande nåede i 1983 op på i alt 446.000 t, og omfattede  
især kyllinger (410.000 t) til Mellemøsten og Sovjetunionen. Dette svarer  
til en mindre stigning på 1% i forhold til det foregående^r (1).  
Fællesskabet har således kunnet opretholde sin position pa #
verdensmarkedet, hvis totale mængde efter en mærkbar tilbagegang i 198  
næsten forblev uændret i 1983. I første kvartal af 1984 var  
verdensmarkedet derimod på ny præget af vigende efterspørgsel. Alle  
eksportlandes eksport faldt derfor. For EF kan faldet i eksporten i de  
første 8 måneder af 1984 opgøres til - 27%.
Indførslen udgør 1,5% af forbruget og omfatter bl.a. gæs og ænder  
(27.000 t i 1983) fra de østeuropæiske lande. I 1983 faldt indførslen ar  
kalkunkød (herunder ukogte tilberedninger af kalkun) med 1.000 t.  
Indførslen faldt også for andre tilberedninger af fjerkrækød som følge at  
højere udbudspriser for de indførte produkter.
I 1984 konstateres der en fornyet nedgang i indførslen af disse produkter  
bl.a. fra USA.
3. Priser
Udviklingen i priserne på kyllinger i 1983 afspejler stadig den alvorlige  
krise på markedet for frosne produkter bl.a. i Tyskland, Nederlandene og
Danmark.
Faldet i udbudet i 1983 gjorde det først muligt ved udgangenaf året igen  
at opnå et tilfredsstillende prisniveau, der stabiliserede sig i løbet af
1984. Priserne på friske produkter samt pa andre slags produkter forblev  
derimod generelt stabile i det forløbne ar.
Forbrugerpriserne på kyllinger i 1983 faldt i Tyskland og Nederlandene og  
steg svagt i de øvrige medlemsstater«
4. Udsigter
Som det allerede blev anført i den foregående beretning var der i 1983 for  
første gang siden fællesmarkedets oprettelse et fald i EF-produktionen af^  
fjerkrækød. Dette forhold må tilskrives kyllingesektoren,  der ikke blot ma  
indstille sig på dybtgående ændringer i forbruget i Europa (større  
efterspørgsel efter ferske produkter, udskæringer og tilberedninger), men  
som også må bære følgerne af en tilbagegang på mellemlang sigt i  
efterspørgslen på verdensmarkedet. Nødvendigheden af at tilpasse sig disse  
nye markedsbetingelser berettiger til en forsigtig politik fra  
slagteriernes side, der kun forventer en langsom udvidelse af produktionen
i 1985.
(1) De her anførte tal må ikke forveksles med tallene i tabel M 17.3, da  
sidstnævnte tal er beregnet anderledes for at sikre en sammenhængende  
opgørelse for EUR 10.

- 150 -
Selv om mere optimistiske tendenser var fremherskende i kalkunsektoren i  
1983, har den skærpede konkurrence fra andet kød nødvendiggjort en mindre  
ekspansionistisk politik også for denne sektor i 1984. Produktionen vil  
næppe stige i 1985 bortset fra Tyskland, hvor efterspørgslen synes at  
stige fra et forbrugsniveau, der ligger under EF-gennemsnittet.
Foranstaltninger som led i den fælles markedsordning
a) Siden august 1983 er slusepriserne blevet forhøjet i takt med  
udviklingen i verdensmarkedspriserne på foderkorn, men blev sat lidt  
ned den 1.8.1984. Importafgifterne, der afspejler forskellen mellem  
prisen på foderkorn på EF-markedet og på verdensmarkedet, udviklede sig  
modsat.
b) På grund af situationen på EF's marked og konkurrenceforholdene for  
kyllinger på verdensmarkedet blev restitutionerne for kyllingerne  
nedsat i flere omgange fra 20 ECU/100 kg den 14.9.1983 til 13 ECU/100  
kg den 6.6.1984.
Budgetudgifter
Garantisektionens udgifter til fjerkrækød var begrænset til restitutioner  
og udgjorde i 1983 92,9 mio ECU (= 0,6% af garantisektionens samlede  
udgifter).
Udgifterne er foreløbig på 92 mio ECU i 1984 og anslas til 100 mio ECU i
1985.

- 151 -
18. SILKEORME
Grækenland og Italien og i begrænset omfang og kun i forskningsøjemed Frankrig  
har silkeormsavl, men den har kun ringe betydning for EF-landbruget og  
repræsenterer kun en forsvindende del af silkeavlen på verdensplan.
Ifølge FAO var verdensproduktionen af råsilke (inklusive silkeaffald) i 1983  
på 67.000 t mod 65.000 t i 1982 og 67.000 t i 1981. Silkeindustrien er næsten  
udelukkende et asiatisk fænomen (61.000 t), idet Kina (38.000 t) og Japan  
(13.000 t) i alt tegner sig for 76% af verdensproduktionen.
EF-produktionen har til stadighed været faldende i de seneste år, fordi der  
ikke kan opnås tilstrækkeligt høje priser til at dække de stigende  
produktionsomkostninger.
I 1983 blev kun 5.460 kasser taget i anvendelse mod 6.294 i 1982 (-13%), 8.640  
i 1981 og 11.100 i 1980. Produktionen af kokoner udgjorde kun 143 t mod 153 t  
i 1982, 224 t i 1981 og 308 t i 1980.
Situationen for EF's silkeavl har forbedret sig siden 1983, navnlig i Italien,  
hvor der endog er sket et opsving i produktionen.
for 1984/85 er støtten fastsat til 107,59 ECU pr. kasse (95,20 ECU i  
Grækenland) mod 106 ECU i 1983/84, hvilket er en stigning på 1,5%.
Garantisektionens udgifter var 0,6 mio ECU i 1983.

- 152 -
19. FÅRE- OG GEDEKØD
1. Indledning
Fare- og gedekødsproduktionen udgør ca. 2% af Fællesskabets endelige  
landbrugsproduktion. Selvom der produceres fårekød på 600.000 bedrifter i  
Fællesskabet, er produktionen koncentreret i kun fire medlemsstater, idet  
Det forenede Kongerige (38%), Frankrig (19%), Italien (16%) og Grækenland  
(16%) tegner sig for 91% af Fællesskabets fårebestand. Fårekød udgør i  
værdi ca. 20% af den samlede kødproduktion i Grækenland og ca. 13% i både  
Det forenede Kongerige, Frankrig og Italien. For Fællesskabet som helhed  
er dette tal på omkring 4%.
Fællesskabet er med en produktion på 730.000 t verdens næststørste  
producent, idet dets produktion udgør ca. 12% af verdensproduktionen af  
fåre- og gedekød. EF kommer efter USSR (800.000t), men før New Zealand  
(600.000 t), Australien (600.000 t), Kina (400.000 t) og Tyrkiet 
(300.000 t).
Den fælles markedsordning for fåre- og gedekød trådte i kraft den 20.  
oktober 1980 (forordning (EØF) nr. 1837/80 af 27. juni 1980).
Kommissionen forelagde den 31. oktober 1983 Rådet en rapport om den fælles  
markedsordning for fåre- og gedekød (K0M(83) 585 endelig udg.).
2. Produktion
a) Fåre- og gedebestanden
Bestanden af får i EF, der er steget næsten uden afbrydelse siden 1972  
(1), var i december 1983 på 60,8 mio, inklusive 41,4 mio moderfår i  
1983. Stigningstakten var 1,5% og dermed betydeligt lavere end de 2,2%  
i 1982, men den varierede en del medlemsstaterne imellem. Bestanden  
faldt med 2,2% i Frankrig, men steg i alle andre medlemsstater, med  
undtagelse af Luxembourg, hvor tallet lå konstant. Danmark registrerede  
en stigning på 6,8%, Irland 4,7%, Tyskland 3,9% Italien 3,7% og  
Nederlandene 2,2% (2). Bestanden af moderfår gik op med 0,9% i 1983 i  
sammenligning med 3,5% i 1982.
(1) Den eneste undtagelse var 1975. Den årlige stigningstakt fra 1973 til 1982  
var på 1,7%.
(2) Belgien registrerede en stigning i faretallet pa 44,6%, men dette skyldtes  
i vid udstrækning en ændret optællingsmetode.

- 153 -
Gedebestanden var på 7,9 mio i december 1983, dvs. 11,1% højere end i  
1982 (dette tal har dog ikke nogen reel signifikation, idet det skyldes  
en ændret optællingsmetode i Grækenland).
b) Produktion af fåre- og gedekød
I 1983 var EF-produktionen (722.000 t) 2,3% højere end i 1982. Den  
faldt med 4,3% i Frankrig, steg med 10% i Tyskland, 7,1% i Det forenede  
Kongerige og 1,7% i Grækenland, men var uændret alle andre steder. Den  
underliggende produktionstendens har været stigende siden 1970, og den  
årlige stigningstakt i denne tendens var 2,7% i perioden fra 1973 til  
1982.
Forbrug
Forbruget i 1983 var på 974.000 t og dermed uændret i forhold til 1982.
Det gennemsnitlige årlige forbrug pr. indbygger var i EF i 1983 på 3,6 kg.  
Grækenland tegner sig for det største forbrug med 14,3 kg pr. indbygger  
årligt, fulgt af Det forenede Kongerige med 7,5 kg og Irland med 7,4 kg,  
Frankrig med 4,2 kg, BLØU med 1,8 kg og Italien med 1,5 kg. Forbruget i de  
øvrige medlemsstater er mindre end 1 kg pr. indbygger.
Forbrugstendensen på længere sigt er uændret på EF-plan. Tendensen er  
imidlertid faldende både i Det forenede Kongerige (selv om der har været  
tendens til udjævning heraf efter indførelsen af den fælles  
markedsordning) og Irland, men derimod stigende i de øvrige medlemsstater.
Samhandel
a) Tred jelande
I 1983 var importen til Fællesskabet på 252.000 t, dvs. 10,5% lavere  
end 1982. De vigtigste årsager til denne nedgang var New Zealand, hvis  
eksport gik ned med 13,1% til 194.000, Argentina, hvis eksport gik ned  
med 14,9%, og Ungarn, hvis eksport gik ned med 9,9%. På den anden side  
steg importen fra Australien med 41,5%, Polen med 27,6% og Bulgarien  
med 7,9%. Importen til Belgien faldt med 32,7%, Nederlandene med 31,1%,  
Det forenede Kongerige med 17,8% og Italien med 9,2%, hvorimod den steg  
med 55,2% i Grækenland og 17,6% i Tyskland.

- 154 -
Eksporten fra Fællesskabet var i 1983 på 4.500 t, dvs. en stigning på  
21,6% i forhold til 1982. Det forenede Kongerige øgede sin eksport med  
52,4% og tegner sig nu for 74% af Fællesskabets eksport.
b) Medlemsstaterne
I 1983 var Fællesskabets interne samhandel på 97.700 t. Det forenede  
Kongerige leverede 49.800 t (51%), mens Frankrig med 58.900 t stod for  
60% af samhandelen. Samhandelen steg med 20,6% i forhold til 1982, idet  
størstedelen af denne stigning faldt pa Det forenede Kongerige, hvorfra  
eksporten gik op fra 37.600 t til 49.800 t, Nederlandene (fra 11.000 t  
til 14.600 t), Tyskland (fra 3.400 t til 4.800 t) og BLØU (fra 3.500 t  
til 7.000 t). Eksporten fra både Frankrig og Irland fald med ca. 500 t  
til henholdsvis 5.700 t og 14.600 t.
5. Priser
å) Fælles priser
For produktionsåret 1984/85 blev
- basisprisen for hele EF fastsat til 428,04 ECU/100 kg, en  
nedsættelse på 1% i forhold til 1983/84
- interventionsprisen fastsat til 363,83 ECU/100 kg (- 1%) og den  
afledte interventionspris (Irland) til 344,32 ECU/100 kg
- justeringen af de regionale referencepriser afsluttet, og  
referenceprisen bliver fra og med 1984/85 identisk med basisprisen
- den sæsonmæssige justering af basisprisen ændret, således at de  
sædvanlige sæsonbestemte ændringer på EF-markedet bedre tilpasses  
produktionsomkostningerne. De sæsonbestemte ændringer er på 12% over  
og under basisprisen. Minimum ligger i juli, august og september, i  
stedet for september og oktober, som det tidligere har været  
tilfældet.
b) Markedspriser
I 1983 forblev Fællesskabets gennemsnitlige markedspris  
(369,699 ECU/100 kg) uændret i forhold til 1982. Dette er usædvanligt  
på baggrund af stigningen på 4,3% i 1982 og på 14,7% i 1981. Der var  
naturligvis betydelige forskelle med hensyn til både priser og  
prisændringer i de forskellige medlemsstater:

- 155 -
ECU/100 kg%-ændring i  
forhold til  
1982%-ændring i forhold  
til 1982, i  
national valuta
Tyskland
Frankrig
Italien
Nederlandene
Belgien
Det forenede
Kongerige
Irland
Danmark
Grækenland353.641
427.225
446.511
367.796
423.165
259.591
342.855
283.128
496.6140,5
9.2
1.7
5.3
2.9
3.9
3.4
3.4
4.7-  3,1 
13,4
2.7
3.3
8,0
•  3,9
6.7 
4,6
8.4
Ligesom i årene forud for indførelsen af ordningen var der heller ikke  
i 1983 nogen tendens til, at de britiske og de franske priser  
tilnærmede sig hinanden.
1979 1980 1981 1982 1983 1984*)
Britisk pris udtrykt i
procent af den franske 73 63 70 69 60 68
6. Udsigter
Følgende kan forventes i 1984:
a) en fortsat stigning i Fællesskabets samlede fårebestand,  således at  
denne når op på 61 mio stk. Denne stigning vil sandsynligvis kun finde  
sted i visse medlemsstater og i forskellig grad. Den bliver  
formodentlig størst i Det forenede Kongerige (1,6%) og i Irland (1,0%).  
Derimod forventes fårebestanden i de øvrige medlemsstater at forblive  
nogenlunde stabil.
b) en stigning i EF's produktion (2,5%)
Produktionsstigninger, først og fremmest i Det forenede Kongerige, men  
også i Frankrig, forventes at give et produktionsniveau på 740.000 t i  
1984. Produktionen i de øvrige medlemsstater forventes at forblive  
uændret.
c) en beskeden stigning i EF's forbrug (1,4%)
En stigning på 14.000 t betyder, at forbruget stiger til 988.000 t.  
Dette skyldes, at Det forenede Kongeriges forbrug forventes at stige  
med 2,9%.
*) foreløbige tal.

- 156 -
d) et fald i EF's underskud
Forsyningssituationen har gennem de seneste år set således ud:
Underskud i t  
(forbrug - produktion)Selvforsyningsgrad  
i %
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984 (skøn)280.000
271.000
286.000
251.000
232.000
269.000
252.000
250.00068,9
70,2
69.4
75.0
75.1
72.4 
74,0 
74,7
e) en nedgang i importen fra tredjelande
Som følge af EF's aftaler med tredjelande om frivillig  
eksportbegraensning kan der fra disse lande højst indføres 321.790 t (1)  
levende dyr og fårekød, udtrykt i slagtet vægt. I 1984 kommer de  
euroæiske tredjelandes udførsel til at ligge tæt pa de aftalte grænser.  
Derimod kommer Australien, Argentina, Uruguay og Chile til at ligge  
langt under disse grænser, samtidig med at New Zealand, der er den  
største leverandør, kun forventes at eksportere 195.000 t af sin kvota  
på 245.500. Den samlede EF-indførsel skulle således falde med 7.000 t  
til omkring 245.000 t i 1984.
f) en lille ændring i EF's gennemsnitlige markedspris ( + 0,7%)
Dette er på linje med ændringen af EF's basispris for 1984/85 (- 1%)._  
Priserne vil dog sandsynligvis stige med 11,1% i Danmark og med 7,7% i  
Storbritannien som følge af jusetringer af det sæsonbestemte vejledende  
niveau, men 3,9% i Nederlandene og med 2,7% i Grækenland, hvorimod der  
er sandsynlighed for prisfald pa 5,5% i Irland og pa 4% i Frankrig,  
Tyskland og Italien. Under denne forudsætning kommer den britiske pris  
til at ligge på 67,9% af den franske pris i 1984.
7. Forsyningsopgørelse for 1984
For 1984 skulle opgørelsen over EF's forsyning se saledes ud:
(1) Inklusive 2.290 t i henhold til den autonome kvota for tredjelande  
ikke har indgået sådanne aftaler.

- 157 -
EF's bruttoproduktion 739.000 t
Samlet forbrug 989.000 t
Forskel mellem forbrug og produktion 250.000 t
Forskel mellem indførsel og udførsel 240.000 t
- Indførsel fra tredjelande 245.000 t
- Udførsel til tredjelande 5.000 t
- Lagerforskydning 10.000 t
Økonomiske aspekter af foranstaltninger truffet i henhold til den fælles  
markedsordning for fåre- og gedekød
a) Variabel præmie (Det forenede Kongerige)
Der blev i produktionsåret 1983/84 udbetalt 285 mio ECU i variabel  
præmie; til sammenligning blev der i produktionsåret 1982/83 udbetalt  
236 mio ECU. Dette beløb giver et aritmetisk gennemsnit på 91,84 mio  
ECU/100 kg, dvs. en stigning på 0,7% i forhold til året forinden, og  
udgør 35,08% af den gennemsnitlige markedspris i Storbritannien i  
1983/84.
I den uge, der begyndte den 18. juli 1983, nåede præmien op på det  
maksimale: 193.212 ECU/100 kg, og var dermed på 111,9% af markedsprisen  
i samme uge!
b) Moderfårspræmien
Der blev i produktionsåret 1983/84 fastsat præmier for syv  
medlemsstater på i alt 220 mio ECU.
Følgende skema viser præmien pr. moderfår og stigningen i forhold til  
foregående år:
Præmie, ECU pr. %-stigning i forhold
moderfår til 1982/83
Danmark 13,642 91
Nederlandene 20,305 52
Luxembourg 22,500 30
Belgien 24,955 32
Tyskland 15,971 52
Irland 18,092 70
Storbritannien 11,007 149
Nordirland 23,574 52

- 158 -
De største modtagere af moderfårspræmien var Det forenede Kongerige med  
167 mio ECU, Irland med 35 mio ECU og Tyskland med 11 mio ECU. Til  
sammenligning kan nævnes, at der i 1982/83 blev udbetalt 100 mio ECU,  
hvoraf Det forenede Kongerige modtog 67 mio ECU og Irland 19 mio ECU.
På baggrund heraf bliver de samlede udgifter til præmier  
(moderfårspræmie og variabel præmie) som følger:
1982/83 307,4 mio ECU
1983/84 480 mio ECU.
Fra disse beløb er fratrukket de beløb af den variable præmie, der  
tilbagebetales ved eksport fra Storbritannien (Clawback)(l).
For produktionsåret 1984/85 bliver udgiftsniveauet for begge præmier  
berørt af de ændringer deraf, som følger af Rådets prisafgørelser for  
1984/85. Disse ændringer kan kort beskrives således:
Variabel jpræmie: Ændringerne af den sæsonkorrigerede basispris og  
dermed i det vejledende niveau begrænser muligheden for høje variable  
præmier i løbet af midsommerperioden.
Moderfårspræmien^ Præmien udbetales nu kun for indkomsttab i  
forbindelse med produktionen af lammekød, og ikke som hidtil i  
forbindelse med al fårekødsproduktion. Dette betyder en besparelse på  
15% for moderfårspræmien.
c) Restitutioner
Der blev ikke ydet restitutioner i 1983 og 1984. EF har i øvrigt endnu  
ikke vedtaget gennemførelsesbestemmelserne.
d) Forvaltning af aftalerne om frivillig eksportbegrænsning  
Disse aftalers mekanismer har fungeret normalt i 1984.
d) Interventioner
Der blev ikke foretaget intervention i 1983 og 1984. Markedspriserne i  
Frankrig, der er den eneste medlemsstat, for hvilken der er aftalt  
mulighed for interventionsopkøb i 1984/85, la et godt stykke over  
interventionsprisen.
(1) Disse beløb udgør: 1982/83 28,7 mio ECU; 1983/84 25 mio ECU.

- 159 -
20.a. ALKOHOL
'  Indledning
Der findes ingen markedsordning for alkohol, og der opstar i stadig s  
omfang forstyrrelser på markedet.
Produktion
Der er ikke sket større ændringer i EF's produktion af landbrugsalkohol i  
(eller produktionsåret 1982/83) undtagen i Frankrig og Italien. I disse to  
lande er der sket en stærk stigning i produktionen af alkohol af vin (fra  
1.443.000 til 3.789.000 hl).
Forbrug
Her gør de samme forhold som sidste år sig gældende. Der kan iagttages en let  
nedgang i forbruget som følge af den stagnerende købekraft i EF.
Priser
Situationen bliver stadig mere ukontrollabel. Salg af fransk alkohol til lave  
priser forstyrrer ligevægten på markedene i andre medlemsstater.
Samhandel
Samhandelen består for størstedelen af salg af fransk landbrugsalkoho  
øvrige medlemsstater og af salg af syntetisk alkohol fra Det forenede  
Kongerige til de øvrige medlemsstater.
Udsigter
Da der ikke kan opnås enighed om at iværksætte en fælles markedsordning, ser  
Kommissionen sig tvunget til at træffe foranstaltninger med henblik på at  
bringe de konstaterede forstyrrelser til ophør.
Udgifter
Stadig p.m., men man må ikke glemme, at omkostningerne ved produktion af  
alkohol af vin stadig stiger faretruende.

- 160 -
20.b. KARTOFLER
1. Indledning
Der findes ikke nogen fælles markedsordning for kartofler. Dog forelagde  
Kommissionen den 23. januar 1976 Rådet et forslag vedrørende alle  
uforarbejdede og forarbejdede produkter:
Forslag omhandler:
- handelsnormer
foranstaltninger til fremme af oprettelsen af producentsammenslutninger
støtteforanstaltninger begrænset til markedsstabilisering
regler for samhandelen med tredjelande, herunder bl.a. en ordning med  
referencepriser for nye kartofler.
For øjeblikket er kartoffelstivelse (1), kunsttørrede kartofler (2) og  
produkter forarbejdet på basis af kartofler (3) omfattet af en fælles  
markedsordning. Læggekartofler er omfattet af Rådets direktiv om handel  
med læggekartofter (4).
2. Produktion
I 1982 var verdenshøsten ifølge FAO's statistikker på 254.861.000 t. EF's  
produktion på 28.270.000 t i 1983 udgjorde ca. 11% af verdensproduktionen.  
Gennemsnitsudbyttet pr. ha i EF var næsten dobbelt så stort som  
hektarudbyttet for hele verden.
Værdien af kartoffelproduktionen udgjorde 2,2% af værdien af den endelige  
landbrugsproduktion i EF. Ifølge de seneste EF—statistikker for 1982  
dyrkes der kartofler på ca. 1,8 mio bedrifter (i det udvidede Fællesskab).  
Produktionsstrukturen er meget forskellig fra den ene medlemsstat til den  
anden, idet gennemsnitsarealet pr. bedrift er pa 3,8 ha i Nederlandene,
0,4 ha i Frankrig og 0,3 ha i Italien.
(1) Forordning (EØF) nr. 2727/75 af 29.10.1975, EFT L 281 af 1.11.1975.
(2) Rådets forordning (EØF) nr. 1117/78 af 22.5.1978, EFT L 142 af 30.5.1978.
(3) Rådets forordning (EØF) nr. 516/77 af 14.3.1977, EFT L 73 af 21.3.1977.
(4) Kodificeret udgave af Rådets direktiv af 14.6.1966, EFT C 66 af 8.6.1974,  
s.  35.

- 161 -
Siden 1951-1955 er EF's samlede kartoffelareal gået tilbage med ca. 69%,  
nemlig fra 3.512.000 ha i 1951-1955 til 1.073.000 ha i 1983. Som følge af  
det stigende hektarudbytte er produktionen derimod kun faldet med 54%  
(61.957.000 t om året i perioden 1951-1955 mod 28.270.000 t i 1983). 1983  
var imidlertid et år med knaphed.
EF er stort set selvforsynende. Der kan dog opstå forsyningsvanskeligheder  
efter år med stræk tørke.
Arealet med nye kartofler formindskedes i 1983 i forhold til 1982 (105.000  
ha mod 120.000 ha), og produktionen var fortsat på over 2 mio t. EF har  
dog stadig underskud af nye kartofler og indfører ca. 380.000 t om året.
EF's areal med læggekartofler forblev i 1983 nogenlunde uændret på ca.  
100.000 ha. Produktionen var på ca. 2,6 mio t, og de største  
producentlande var Nederlandene, Det forenede Kongerige, Frankrig og  
Forbundsrepublikken Tyskland.
Forarbejdede produkter (chips, mos, pommes frites osv.) er en anden vigtig  
del af kartoffelsektoren. I EF forarbejdes årligt ca. 4 mio t kartofler.  
Der findes sorter, der er særligt velegnede til forarbejdning, og de  
dyrkes hovedsagelig på dyrkningskontrakter indgået mellem landbruger og  
forarbejdningsvirksomhed. Der er sket en meget hurtig ekspansion i denne  
sektor, og der er mulighed for en yderligere udvikling i den nærmeste  
fremtid, især for visse produkters vedkommende.
3. Forbrug
Kartofler anvendes navnlig til konsum som ferskvare. De anvendes i mindre  
omfang til foder. Den mængde, industrien forarbejder til produkter til  
konsum, udgør 20% af det samlede konsum.
a) Konsum
Forbruget af kartofler pr. indbygger som ferskvare er nogenlunde  
konstant. Efter et kraftigt fald i 1976/77 som følge af knaphed efter  
tørken i 1976 (69,1 kg pr. indbygger) steg forbruget til 76,4 kg i  
1979/80, hvorefter det faldt til 75,8 kg i 1980/81 og til 74,6 kg pr.  
indbygger i 1981/82 for igen at stige til 76,2 kg pr. indbygger i  
1982/83.

- 162 -
b) Foder
Forbruget til foder svinger efter høstens størrelse fra ca. 3 mio t til  
ca. 7 mio t. I 1982/83 var det på 3.857.000 t, heraf 1.936.000 t i  
Forbundsrepublikken Tyskland, 195.000 t i Frankrig, 190.000 t i  
Italien, 337.000 t i Nederlandene, 559.000 t i Det forenede Kongerige  
og 154.000 t i Irland.
c) forarbejdede produkter til konsum
Forbruget af produkter fremstillet på basis af kartofler (ca. 4 mio t i  
1979) er fortsat i meget stærk stigning.
Forbruget af visse produkter såsom forkogte, dybfrosne kartofler vil  
stige yderligere, især hvis der indtræffer en bedring i den nuværende  
økonomiske situation.
Samhandel
Samhandelen inden for EF med spisekartofler og læggekartofgier omfatter  
8-10% af den samlede produktion, medens handelen med nye kartofler  
omfatter omkring 20%. Nederlandene, Frankrig og Irland er  
nettoeksportører. Det forenede Kongerige udfører læggekartofler og  
indfører nye kartofler. Italien udfører nye kartofler og indfører lægge-  
og spisekartofler. Danmark og BLØU tegner sig også for en betydelig del af  
samhandelen.
Med hensyn til samhandelen i EF med forarbejdede produkter kan  
handelsstrukturen sammenlignes med handelsstrukturen for kartofler som  
ferskvare. Det er først og fremmest Nederlandene og Frankrig, der er  
eksportører, mens de øvrige lande er importører.
Samhandelen med tredjelande omfatter hovedsagelig læggekartofler og nye  
kartofler. EF udfører læggekartofler til Sydamerika, Afrika og Asien og  
indfører nye kartofler fra middelhavslandene.
Priser
Noteringerne er meget ustabile. De svinger fra ar til ar. Pa grund af^den  
uelastiske efterspørgselskurve har en stor høst negativ indvirkning pa  
prisniveauet. Også andre arsager, såsom f.eks. vejrforhold^eller uforudset  
udførsel til lande med kartoffelknaphed,  kan indvirke herpå.

- 163 -
I 1983 var høsten den mindste, EF nogen sinde har registreret. Som følge  
heraf indledtes produktionsåret 1983/84 med priser, der la langt over  
priserne produktionsåret før. I Rotterdam noteredes Bintje + 50 mm til  
16 13 ECU/100 kg den 26.9.1983 (6,69 i 1982), og i Arras noteredes Bintje  
+ 40mm til 12,66 ECU/100 kg (7,48 i 1982). I^løbet af efteråret og den  
første del af vinteren var noteringerne stadigt stigende. Efter jul,  
nærmere betegnet den 9. januar 1984, noteredes Bintje + 50 mm i Rotterdam  
til 24,15 ECU/100 kg (7,12 i 1982), og Bintje + 40 mm i Arras til 19,35  
ECU/100 kg (7,55 i 1982). Den resterende del af vinteren fortsatte  
prisstigningerne,  og ved produktionsårets udgang var priserne meget høje.  
Bintje + 50 mm i Rotterdam den 29.5.1984 til 39,59 ECU/100 kg (15,44_i  
1983), og Bintje + 40mm noteredes i Arras sidste gang den 8.5.1984 til  
29,82 ECU/100 kg (6,62 i 1983).
De høje priser på spisekartofler fremkaldte også prisstigninger pa nye  
kartofler, som blev solgt til priser, der lå over priserne i 1983.  
Prisudviklingen i 1984 bekræfter endnu engang den snævre forbindelse,  der  
er imellem produktionsåret for spisekartofler og produktionsåret for nye  
kartofler.
Udsigter
For produktionsåret 1983/84 gjaldt det således, at produktionen var meget  
beskeden, at eksporten var tilfredsstillende, og at producent- og  
salgspriserne var høje. Ifølge de foreløbige oplysninger skulle der  
imidlertid ikke være sket større ændringer i EF's kartoffelareal i 1984  
(ca. 1.110.000 ha mod 1.073.000 ha i 1983).
Med hensyn til høsten er situationen anderledes end sidste ar. I løbet af  
sommeren faldt der regn næsten overalt, og produktionen synes normal.
Markedet i Rotterdam startede med priser der la langt under priserne i  
1983. Den 3. september noteredes Bintje + 50 mm her til 8,41 ECU/100 kg  
(20,59 i 1983), medens Bintje + 35 mm i Arras noteredes til 8,15 ECU/100  
kg (16,73 i 1983).
Økonomiske aspekter
På grund af de høje priser i sidste produktionsår blev der ikke gennemført  
støtteforanstaltninger i EF-landene.

- 164 -
20.c. HONNING
Indledning
Der findes ikke nogen fælles markedsordning for honning. Den eneste  
generelle importbelastning er en told på 27%, som er nedsat til 25% for de  
fleste udviklingslandes og Maltas vedkommende, til 10,8% for Tyrkiet og  
til 0% for AVS-landene. De 38 dårligst stillede udviklingslande er  
fritaget for told.
Produktion, forbrug og samhandel
I 1982/83 producerede EF 55.000 t honning og indførte 112.000 t.  
Forbundsrepublikken Tyskland, Frankrig og Grækenland tegner sig for 80% af  
den samlede produktion. Det årlige forbrug af honning, som kun i tre lande  
(Forbundsrepublikken Tyskland, Grækenland og Danmark) overstiger 1 kg pr.  
indbygger, faldt i 1982/83 en smule i visse medlemsstater, navnlig i  
Forbundsrepublikken Tyskland.
EF's selvforsyningsgrad ved at anvende en ordning er kun 35%, men der er  
store forskelle medlemsstaterne imellem. Grækenland er det eneste land,  
der er 100% selvforsynende. Frankrig øger sin selvforsyningsgrad ved at  
anvende en ordning med indførselstilladelser over for visse lande og ved  
ligesom Italien at anvende bilaterale kontingenter for handelen med  
s ta t shande1slandene.
Forbundsrepublikken Tyskland er den største importør, idet landet tegner  
sig for 60% af indførslen til De Ti, fulgt af Det forenede Kongerige, som  
aftager 18%. Den største del af den indførte honning kommer fra  
Latinamerika (1983: Mexico 25.700 t, Argentina 11.500 t), Kina (25.600 t),  
Østeuropa (18.000t) og Australien (8.700 t).
Fælles foranstaltninger inden for biavlen
Den støtteordning for biavlen, som blev indført ved Rådets forordning  
(EØF) nr. 1196/81, består i, at der ydes en særlig støtte til anerkendte  
biavlerforeninger i medlemsstaterne. Den er fastsat til 1 ECU pr. stade i  
produktion pr. produktionsår. Biavlerforeningerne kan anvende støtten  
enten til indkøb af sukker til foder til bierne eller til generelle  
programmer for forbedring af honningproduktion, -teknologi og -afsætning.  
Støtteordningen har løbet over tre produktionsår, dvs. 1981/82, 1982/83 og  
1983/84.
Garantisektionens udgifter beløb sig til 2 mio ECU i 1981, 4,5 mio ECU i  
1982, 4,4 mio ECU i 1983 og anslås til 1 mio ECU i 1984. Størstedelen af  
støtten har foreningerne anvendt til indkøb af sukker til foder. Kun i  
Frankrig er over halvdelen af støtten gået til de nævnte generelle  
programmer.

- 165 -
For at bekæmpe en sygdom, der truer bierne i hele Europa, ændrede Rådet i  
juli 1983 nævnte forordning, idet der blev åbnet mulighed for  
EF-finansiering af et europæisk program for forskning i varroatose. I 1984  
har Kommissionen indgået forskningskontrakter med 12 institutter til i alt  
279.000 ECU. Endvidere påtænkes det at fortsætte forskningen i denne  
sygdom som led i det femårige program vedrørende samordning af  
landbrugsforskningen.

- 166 -
21. FODER
Udbud og forbrug af råvarer til foder i 1983
I 1983 ændredes sammensætningen af foderblandinger betydeligt af tre  
årsager:
1) Pa grund af dårlige vejrforhold samtidig med flere  
produktionsnedsættende programmer i USA ("payment in kind") blev høsten  
af majs og sojabønner betydeligt mindre, og det medførte høje  
eksportpriser for disse produkter.
2) Samtidig nåede producentpriserne for maniok - navnlig i Thailand - op i  
rekordhøjde, og det medførte så høje eksportpriser, at den klassiske  
blanding af soja og maniok ikke var så interessant for brugerne af  
foderblandinger.
3) På grund af det store hvedeudbud verden over blev hvede iblandet i  
foder i større mængder end hidtil i USA, de skadinaviske lande og  
Fællesskabet i stedet for soja, maniok, majs og byg. I Fællesskabet  
blev 21 mio t hvede, dvs. 6 mio t mere end foregående sæson, brugt til  
foder i foderblandinger.
Af denne grund svækkedes den opadgående tendens for importen af  
såkaldte kornsubstitutter.
Hvad maniok angår, nåede importen (4,5 mio t) ikke engang op pa de  
importkvoter, der var givet for Thailand og andre eksporterende lande  
som Indonesien, Kina osv., på grund af manglende udbud.
Kun den opadgående tendens for importen af majsglutenfoder forblev  
uændret (3,56 mio t i 1983).
Udsigterne på kort sigt
Ifølge FAO's prognose sættes verdensproduktionen af korn i 1984 nu til  
1.763 mio t, dvs. 129 mio t eller 8% mere end i 1983. Den mest _
signifikante ændring har været skønnene for Fællesskabet efter høsten af  
rekordudbyttet (147 mio t i 1984 mod 123 mio t i 1983). Kornhøsten i  
Østeuropa anslås at være 91 mio t mod 85 mio t sidste ar.

- 167 -
Kornhøsten i USA sættes til 310 mio t, 103 mio t mere end den ringe høst  
1983, hvor arealindskrænkninger i henhold til regeringsprogrammer og  
ugunstige vejrforhold nedsatte udbyttet.
For USSR sættes den samlede kornhøst, herunder ris og bælgsæd, nu til  
180 mio t, 10 mio t mindre end sidste år.
Verdensproduktionen af korn — se tabel 1 nedenfor:
Tabel 1
VERDENSPRODUKTIONEN AF KORN
(mio t)
1982 1983 1984
skøn prognose
Hvede 485 496 510
Foderkorn 792 688 797
Ris (uafskallet) 423 450 456
I ALT 1.700 1.634 1.763
Kilde: FAO, Food Outlook, oktober 1984
Med en verdensproduktion af foderkorn på 797 mio t i 1984 blev der  
produceret 109 mio t mere end i 1983.
For Fællesskabet skønnes det, at udbyttet af foderkorn er 70 mio t, dvs.  
6 mio t mere end i 1983.
Produktionen af foderkorn i USA bliver på 233 mio t.
Med hensyn til USSR er FAO's skøn over udbyttet af foderkorn sat til  
90 mio t mod 101 mio t i 1983.
Verdenshandelen med hvede og foderkorn i 1984/85-sæsonen (juli-juni)  
anslås at blive på 194 mio t, dvs. 4 mio t mere end sidste år, men 8 mio  
under rekorden i 1981/82. Forøgelsen skyldes udelukkende USSR's større  
indførsel. Denne anslås for øjeblikket til 43 mio t, dvs. 11 mio t mere  
end sidste år, og er den næststørste indførsel, man har oplevet.

-  L68 -
Udviklingslandenes samlede indførsel af hvede og foderkorn i 1984/85  
anslås for øjeblikket til 96 mio t, næsten 3 mio t mindre end sidste år.  
Det forventes dog, at indførslen til lavindkomstlande med  
fødevareunderskud vil stige med 1 mio eller 5% i 1984/85.
Indførslen til andre lande, hovedsagelig vesteuropæiske lande, forventes  
at falde, da det er sandsynligt, at foderkorn i en vis udstrækning vil  
blive erstattet med billigere foderhvede.
Verdensindførslen af hvede og foderkorn - se tabel 2 nedenfor:
Tabel 2
VERDENSINDFØRELSEN AF HVEDE OG FODERKORN
mio t
1982/ 1983/84 1984/85
1983 skøn prognose
Hvede 97 100 99
Foderkorn 88 90 95
I ALT 185 190 194
Udviklingslande 96 99 96
Industrilande 89 91 98
Kilde: FAO, Food Outlook, oktober 1984.
I betragtning af de nuværende prognoser for 1984-produktionen og af en  
forventet stigning i det globale forbrug forventes verdens kornlagre at  
stige i løbet af 1984/85. Det anslas, at de vil stige med 25 mio t til  
287 mio t ved udløbet af 1984/85, især på grund af en stigning i  
beholdningerne af foderkorn, som der tidligere var blevet tyndet ud i.  
Overgangs lagrene af foderkorn anslas nu til at stige fra 89 mio t til ^  
105 mio t. De samlede hvedelagre anslas også at ville stige for fjerde ar  
i træk fra 130 mio t til 137 mio t som følge af øget udbytte og større  
lagre i en række vigtige producentlande.
Stigningen i overgangslagrene af korn vil finde sted bade i  
udviklingslande og industrilande. I industrilandene forventes den ekstra  
lagerophobning stort set at være begrænset til EF og USA. Lagrene i Canada  
og Australien forventes at falde.

- 169 -
Verdens overgangslagre af korn - se tabel 3 nedenfor:
Tabel 3
VERDENS OVERGANGSLAGRE AF KORN
(mio t)
:  :  Udgangen af høståret
:  1984 :  1985
1983 :  skøn :  prognose
Hvede :  120 :  130 :  137  
Foderkorn :  161 :  89 :  105  
Ris (sleben) :  43 :  43 :  45
I ALT :  325 :  262 :  287
heraf :  :  :  :
hovedeksportører :  201 :  125 :  142
andre :  124 :  137 :  145
Kilde:  FAO, Food Outlook, oktober 1984.

- 170 -
22. KØD
Indledning
Kødproduktionen, dvs. alle kødtyper under ét, udgjorde i 1982 34% af den  
endelige landbrugsproduktion, og var dermed den vigtigste produktionsgren  
i EF's landbrug. Dens betydning ses af, at den andel af kornmængderne, der  
går til foder, og specielt til kødproduktionen, udgør 60%, mens der til  
konsum kun anvendes omkring 25%.
På verdensplan tegner EF sig for ca. 1/6 af den samlede kødproduktion og  
ligger dermed på tredjepladsen i rækken af verdens førende kødproducenter,  
limiddelbart efter Kina og USA.
Produktion
Efter en nedgang i 1982 steg EF's bruttoproduktion af kød (alle kødtyper  
indklusive slagteaffald) med 2,1% i 1983. Den lå således 1,6% højere end  
gennemsnittet af de tre foregående år (24,1 mio t).
Denne stinging skyldes først og fremmest en cyklisk stigning i  
oksekødsproduktionen (+ 3, 7%) og svinekødsproduktionen (+ 3,2%), samt  
fremgangen med hensyn til fårekød (+ 2,3%). Derimod faldt produktionen af  
fjerkrækød i 1983 for første gang siden 1973 (- 2,6%), idet udbudet  
tilpassede sig den faldende efterspørgsel efter dybfrosset fjerkrækød i  
Europa og de vanskelige konkurrenceforhold på det internationale marked.
I 1984 kan der forventes en stadig stigning på ca. 2% i den samlede  
kødproduktion i Europa. Denne generelle udvikling skyldes en stigende  
produktion af okse- og fårekød (med mellem 2,5 og 4%), en lille stigning i  
svinekødsproduktionen (1 - 1,5%) og et lavere udbud af fjerkrækød  
(- 0,5%). Disse forskydninger skyldes en cyklisk betinget stigning i  
udbudet af oksekød, der forstærkes af, at der udsættes mange hundyr på  
grund af de foranstaltninger, der blev truffet ved udgangen af marts 1984  
med henblik på en begrænsning af mælketilførslerne.  Det forventes, at  
fårekødsproduktionen vil stige, navnlig i Det forenede Kongerige. Udbudet  
af svinekød, der var stigende så sent som første halvdel af 1984, er siden  
begyndt at falde, mens fjerkræproduktionen gik ned i første halvdel af  
1984.
Forbrug
Efter stadige stigninger i forbruget, som nåede op pa næsten 90 kg pr.  
indbygger i EF-gennemsnit,  registreredes der for første gang i 1981 et  
fald; dette var på mere end 1 kg. Denne nedgang, der forekom i næsten alle  
medlemsstater (Nederlandene og Grækenland undtaget), er en følge af den  
økonomiske recession. I 1982 stagnerede kødforbruget pr. indbygger, men  
det steg igen lidt i 1983.

- 171 -
Forbruget pr. indbygger fortsætter med at dale i Frankrig, hvorimod det er  
steget i Italien, Tyskland, Det forenede Kongerige og Danmark; i Italien  
er 1980-forbruget overskredet. Stigningen på 100 g i det gennemsnitlige  
EF-forbrug i 1982 skyldtes først og fremmest en stigning på 10% i  
forbruget pr. indbygger i Grækenland.
Med hensyn til de forskellige kødtyper har den økonomiske recession haft  
en negativ indvirkning på forbruget af specielt oksekød, og i noget mindre  
omfang fårekød.
Forbruget af fåre- og gedekød var pr. indbygger mellem 1981 og 1983 lavere  
end ti år forinden.
Endvidere er svine— og fjerkrækødets andel af det samlede kødforbrug ^  
(inklusive slagteaffald) fortsat med at stige, og den nåede i 1983 op på  
58,8%.
En videre stigning i forbruget afhænger både af en bedring af den  
økonomiske situation, idet denne er bestemmende for udviklingen i #  
forbrugernes indkomst, og af det indbyrdes forhold mellem priserne pa de  
forskellige kødtyper. De seneste oplysninger giver anledning til at  
formode, at det samlede forbrug kommer til at stige i 1984 og 1985. I  
1984 bliver stigningen på mellem 0,5% og 1% for svinekøg og fjerkrækød,  
men sikkert højere for fåre— og oksekød, bl.a. pa grund af det store fal  
i markedspriserne på sidstnævnte.
4. Samhandel
Medlemsstaternes indbyrdes samhandel med de forskellige typer kød afhænger  
især af forskellene i de forskellige medlemsstaters selvforsyningsgrad,  
idet samhandelen er knyttet til de forskellige landes koncentrationsgrad  
med hensyn til produktion og/eller forbrug. EF's indre samhandel er større  
for svine— og oksekød, idet den omfatter 20% af EF s samlede forbrug, end  
for fåre- og fjerkrækød, der omfatter henholdsvis 10% og 9%.
Dette højere tal for oksekød og svinekød viser en større ensartethed i  
forbrugsniveauet (oksekød: mellem 23 og 33 kg i alle de store lande)  
og/eller en vis specialisering i produktionen af bestemte kødtyper (bacon,  
"lean cattle", oksekød af høj kvalitet); de vigtigste forbrugerlande har  
en høj produktion af både fårekød og fjerkrækød
Omfanget af medlemsstaternes indbyrdes samhandel var stigende gennem EF's  
første tyve år. Efter en vis stigning i forbindelse med udvidelsen i 1973  
tenderer samhandelen nu til at omfatte ca. 1/6 af det samlede forbrug.

- 172 -
Gennem de senere år har samhandelen med tredjelande regelmæssigt tenderet  
mod en situation, hvor samhandelen banancerer så nogenlunde; således havde  
EF en nettoeksport af kød for første gang i 1981. Denne udvikling bundede  
i en stinging i eksporten af fjerkrækød, en stabil svinekødseksport,  
forekomsten af overskud af oksekød i 1980/81 og en samtidig nedgang i  
importen af fårekød og hestekød.
I 1982 var der så nogenlunde balance med hensyn til kød (alle kødtyper  
under ét, dog eksklusive slagteaffald) på grund af en nedgang i eksporten  
af de vigtigste kødtyper, specielt oksekød, og på grund af en stigning i  
indførslen af oksekød og fårekød. For 1983 og 19r;4 er der tendens til en  
vis stigning i nettoeksportresultaterne for oksekød og svinekød, hvorimod  
fjerkrækødseksporten har været faldende i 1984.
Det skal dog anføres, at EF ikke blot er blevet storeksportør af  
fjerkrækød, oksekød og svinekød, idet Fællesskabet har åbnet sig nye  
markeder i Mellemøsten (fjerkrækød og oksekød) og i det Fjerne Østen  
(svinekød), men at det også leverer kød (fjerkrækød, svinekød og oksekød)  
til områder, der har en lang tradition for husdyrbrug, men som er blevet  
afhængige af udlandet på grund af agroøkonomiske vanskeligheder. Samtidig  
hermed figurerer EF også blandt verdens største importører af oksekød og  
fårekød, idet der for disse produkter er indgået en række  
præferenceaftaler både med industrilande som Australien og New Zealand og  
med udviklingslande i Afrika og Sydamerika.

- 173 -
23. FEDTSTOFFER OG OLIER
1. Indledning
Fedtstoffer og olier omfatter følgende produkter:
- vegetabilske fedtstoffer og olier, der på grund af forskellen i  
markedsstrukturer må underopdeles i olivenolie og andre olier;
- fedtstoffer og olier fra landdyr må også underopdeles henholdsvis i  
smør og i svinefedt og talg;
- fedtstoffer og olier fra havdyr.
Ovennævnte fedtstoffer og olier er basisråvarer; de kan forbruges i  
uforarbejdet stand eller i form af tilberedte olier og fedtstoffer som  
f.eks. margarine; de anvendes til konsum, til foder eller til tekniske  
formål, men de kan også indarbejdes i andre produkter. Desuden kan de  
forskellige basisprodukter i vidt omfang substituere hinanden, afhængigt  
af den endelige anvendelse. Den form, hvori den endelige anvendelse af  
disse produkter sker, veksler betydeligt inden for EF. I de nordlige lande  
f.eks. forbruges olier og fedtstoffer overvejende i form af smør og  
margarine, mens flydende vegetabilske olier udgør langt den overvejende  
del af forbruget af olier og fedtstoffer i Frankrig og Italien.
De forskellige kategoriers andel i det samlede konsum veksler kun lidt fra  
år til år. I følgende tabel angives mængderne af de forskellige kategorier  
af olier og fedtstoffer, der gik til konsum i 1983, samt den del, hver  
kategori udgjorde af den samlede mængde.
Tabel I
Det synlige forbrug af olier og fedtstoffer til konsum i mængde og i  
procent af det samlede forbrug af konsum.
De Ti 1982
1. Vegetabilske fedtstoffer og olier
2. Fedtstoffer og olier af landdyr
3. Fedtstoffer og olier af havdyr
4. SmørMængde (1.000 t)
4.?16
1.350
434
1.360%
57
18
6
19
I alt 7.360 100
Kilde: Eurostat.

- 174 -
EF-reglerne for hver af disse produktkategorier afviger stærkt indbyrdes.
I sektoren for vegetabilske olier kan alle olieholdige frø indføres  
toldfrit til EF. For olier betales en told på mellem 10 og 15%, men ved  
indførsel af olier fra de associerede lande gælder lavere satser eller  
endog nulsatser, og disse indførsler repræsenterer op til 70% af de olier,  
der indføres i uforarbejdet tilstand.
Dette er årsagen til, at EF-priserne for vegetabilske olier ligger på  
næsten samme niveau som verdensmarkedspriserne, olivenolie dog undtaget.  
Den told, der opkræves ved indførsel af olier og fedtstoffer af havdyr og  
landdyr, er også forholdsvis beskeden. For smør og olievenolie fastsættes  
derimod støttepriser i EF, og ved indførsel opkræves en importafgift. Så  
mange forskellige regler for produkter, som n .turligt kan substiutere  
hinanden, må nødvendigvis indvirke på forbruget.
2. Produktion
De faktorer, der er afgørende for produktionen af de forskellige grupper  
af fedtstoffer og olier i EF, er specifikke for hver kategori.
Soja repræsenterer ca. 67% af de mængder olieholdige frø, der blev  
formalet i EF i 1983. Den overvejende del af sojaen forarbejdes til  
sojakager, nemlig 80%. Sojaolie er et biprodukt, der med 1.450 mio t i  
1983 alligevel svarer til ikke mindre end 25% af Fællesskabets behov for  
vegetabilske olier. 48% af EF—forbruget af vegetabilske olier hidrører fra  
andre olieholdige frø, som formales i EF, og resten indføres i form af  
olie. Af den samlede mængde formalede frø (15,58 mio t) i 1983 var ca. 24%  
af EF-oprindelse.
Ifølge Fediol-statis tikken var produktionen i EF af vegetabilske olier med  
undtagelse af olievenolie på 3.959 mio t i 1983.
Olivenolieproduktionen i De Ti ligger normalt pa mellem 700.000 t og
900.000 t årligt. Da oliventræer er flerårige vækster, afhænger  
produktionen ikke af efterspørgslen, men først og fremmest af  
vejrforholdene.
Produktionen af fedtstoffer og olier fra landdyr - hovedsagelig svinefedt  
og talg — når op på næsten 1,7 mio t arligt. Disse fedtstoffer er et  
biprodukt fra slagtningerne, og det vil sige, at det i denne kategori  
hovedsagelig er husdyrbestandens størrelse og kødefterspørgslen, der er  
afgørende for produktionen.
Det er især Danmark, der har en produktion af fedtstoffer og olier af fisk  
og andre havdyr, selv om også Det forenede Kongerige og Tyskland yder  
deres bidrag til EF-produktionen, som var på ca. 116.000 t i 1983.
Produktionen af smør afspejler mælkeproduktionens størrelse i EF, og hvor  
megen overskudsproduktion der er. Smør er et af de produkter, der kan ga  
til intervention.

- 175 -
EF er mere end selvforsynende med smør, som efterspørgslen efter er enten  
stagnerende eller faldende· Der blev i 1983 produceret 2.263 mio t smør  
mod 2.050 mio t i 1982.
Forbrug
Som på alle andre områder er følgende faktorer afgørende for forbruget af  
fedtstoffer og olier i Fællesskabet:
- indbyggertallet og befolkningstilvæksten
- indkomstniveauet og indkomstudviklingen
- priser og udbud
- markedets mætningsgrad.
Indbyggertallet i EF vokser kun langsomt. Selv om det økonomiske  
udviklingsniveau er højt i forhold til en stor del af den øvrige verdens,  
har det været stagnerende i de seneste ar.
Forbruget af fedtstoffer og olier pr. indbygger (ekskl. smør) faldt fra  
28 kg pr. indbygger i 1977 til 23 kg pr. indbygger i 1982.
Det synlige forbrug til konsum af fedtstoffer og olier fra landdyr har  
siden 1975 ligget nogenlunde konstant på ca. 7,5 kg pr. indbygger.  
Forbruget af olier og fedtstoffer fra havdyr er tilsyneladende steget fra
458.000 t i 1977 til 590.000 t i 1983.
EF producerer mere smør, end det forbruger. Alligevel indføres ca.
90.000 t smør årligt som følge af internationale forpligtelser, EF i 1973  
indgik over for New Zealand.
Smør udføres dels som fødevarehjælp og dels til verdensmarkedspriser, hvor  
eksportøren så modtager en restitution. Udførslerne er i de sidste tre ar  
faldet fra 530.000 t i 1981 til 355.000 t i 1983.
Priser
Som allerede nævnt ligger priserne i sektoren for fedtstoffer og olier  
omtrent på verdensmarkedsniveau for alle produkter med undtagelse af  
olivenolie og smør, for hvilke der sker prisfastsættelsen i EF.
Følgende tabel viser prisen for sojaolie sammenholdt med priserne for  
vegetabilske olier, svinefedt, talg og olier fra havdyr. Sojaolieprisen  
har tendens til at være bestemmende fo: trenden for de øvrige produkters  
vedkommende.

- 176 -
Tabel II
Udvalgte oliepriser (gennemsnit sept/okt) (US$/t).
1978/79 1979/80 1980/81 1981/82 1982/83 1983/84
Sojaolie
(Nederlandene FOB ex
oliemølle) 654 613 540 463 463 722
Svinefedt (CIF UK) 705 671 601 601 504 555
Talg
(USA CIF Rotterdam) 592 503 474 443 408 509
Fiskeolie
(alle oprindelser
CIF N.Y. Europa) 448 449 427 363 349 391
Kilde: "Oil world"