Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Den nordlige dimension: Handlingsplan for den nordlige dimension i EU's eksterne og grænseoverskridende politik 2000-2003"

(2001/C 139/11)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede på plenarforsamlingen den 1.-2. marts 2000 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at afgive udtalelse om "Den nordlige dimension: Handlingsplan for den nordlige dimension i EU's eksterne og grænseoverskridende politik 2000-2003".

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede Uno Westerlund til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. februar 2001.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 379. plenarforsamling af 28. februar og 1. marts 2001, mødet den 28. februar 2001, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Baggrund

1.1. EU's nordlige dimension og Østersøregionen

1.1.1. "Den nordlige dimension" har som politisk begreb været på Det Europæiske Råds dagsorden siden 1997. Retningslinjerne for gennemførelsen blev fastlagt på Det Europæiske Råd i Køln i juni 1999.

Baggrunden for initiativet er Sovjetunionens opløsning, det tidligere Østtysklands integrering i EU efter den tyske genforening, Finlands og Sveriges optagelse i EU, de nye medlemsstaters traditionelt nære samarbejde med Norge og Island samt Polens, Estlands, Letlands og Litauens deltagelse i den kommende udvidelse og den længere grænse mod Rusland, som EU dermed får.

Såvel de baltiske stater som Polen er kommet langt med deres forberedelse af EU-medlemskabet, og EU har på forskellig måde understreget betydningen af forbindelserne med Rusland, bl.a. ved at indføre en særlig strategi over for Rusland.

Udviklingen i de seneste ti år taler således for, at EU i højere grad anlægger et nordligt perspektiv på problemer og udviklingsmuligheder. Dette er i hele EU's interesse. EU-kommissær Chris Patten og den svenske udenrigsminister Anna Lindh har i en fælles artikel(1) udtrykt dette synspunkt: "The Northern Dimension must be seen as an all-European commitment, just as much as the EU's policies towards the Mediterranean and the western Balkans." De skaber også forventninger med formuleringen: "The Commission and the Swedish presidency must now guide the EU to move from words to action".

1.1.2. Det Europæiske Råd i Køln har fastlagt, at EU's nordlige dimension geografisk omfatter de lande, der deltager i Østersørådet (CBSS), dvs. de nordiske lande (Finland, Sverige, Danmark, Norge og Island), Rusland, de baltiske lande (Estland, Letland og Litauen) samt Polen og Tyskland. Den nordlige dimension har således bidraget til atter at give den historisk vigtige Østersøregion en rolle i europæisk sammenhæng. Samtidig har initiativet styrket opmærksomheden om Barentsområdet og det samarbejde, der foregår i det nordligste Europa.

1.1.3. Østersørådet er Østersøregionens politiske samarbejdsorgan. Det blev oprettet i 1992 og består af de deltagende landes udenrigsministre samt et medlem af Kommissionen. Siden 1995 har man afholdt møder på regeringschefsniveau med deltagelse af EU's formandskab. Det seneste topmøde fandt sted i Kolding i Danmark i april 2000. Samarbejdet udvikles hele tiden. Der afholdes fagministermøder på flere og flere områder. Siden 1998 har man haft et fast sekretariat i Stockholm. I tilknytning til Østersørådet har man et rådgivende organ for erhvervslivet (Business Advisory Council).

1.1.4. Der er også andre fora for regeringssamarbejde på særlige områder i Østersø- og Barentsregionen:

- Barentsrådet (Barents Euro-Arctic Council, BEAC) blev oprettet i 1993. Dette samarbejde tager i første række sigte på økonomiske og sociale spørgsmål og miljøspørgsmål, herunder nuklear sikkerhed i Barentsregionen. Deltagende lande er Island, Norge, Sverige, Finland, Danmark og Rusland. Også Europa-Kommissionen deltager. Holland, Storbritannien, Italien, Japan, Canada, Polen, Frankrig, Tyskland og USA har observatørstatus.

- Det Arktiske Råd (Arctic Council). Her behandles navnlig miljøspørgsmål ud fra et analytisk og forskningsmæssigt perspektiv. Rådet omfatter Canada, USA, Rusland, Sverige, Danmark, Finland, Norge og Island. Det har også sat en bæredygtig udvikling af de arktiske områder på dagsordenen.

1.1.5. Der er etableret en række andre samarbejdsstrukturer, hvoraf de vigtigste er følgende:

- Parlamenterne har samarbejdet siden 1991. Den niende parlamentariske konference om samarbejde i Østersøområdet fandt sted i Malmø i sommeren 2000 med deltagelse af de fleste parlamentariske forsamlinger i regionen.

- Regionerne samarbejder inden for rammerne af et omfattende netværk (Baltic Sea States Subregional Cooperation, BSSSC). Rådet for Barentsregionen er forum for samarbejde mellem de tretten amter og de oprindelige befolkninger i Barentsregionen.

- For øjeblikket samarbejder ca. 100 byer inden for rammerne af en mere formel organisation (Union of Baltic Cities, UBC).

- Handelskamre. The Baltic Sea Chambers of Commerce Association (BCCA) bestående af 52 handelskamre i Østersøområdet blev dannet allerede i 1992 for at varetage erhvervslivets fælles interesser.

- Faglige organisationer. De faglige centralorganisationer i regionen - 21 med i alt 20 mio. medlemmer - dannede i 1999 "Baltic Sea Trade Union Network". Dette skete i forbindelse med Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisations kongres i Helsingfors. Disse organisationer fører en direkte dialog med Østersørådet. Hertil kommer en række organisationer, ikke mindst på det økonomiske og sociale område, som har opbygget et samarbejde på det geografiske grundlag, som Østersø-/Barentsområdet udgør.

1.1.6. EU's Interreg-programmer har væsentligt stimuleret det regionale grænseoverskridende samarbejde i det område, der er omfattet af den nordlige dimension. En ny generation af Interreg-programmer (Interreg III) gennemføres i budgetperioden 2000-2006.

1.1.7. Selvom opmærksomheden normalt samler sig om, hvad der sker på det politiske plan, er det frem for alt de stadig mere omfattende direkte personlige kontakter, der styrker følelsen af samhørighed og sikrer, at konflikter løses på en civiliseret måde. Sådanne kontakter finder sted i tilknytning til handel, erhvervsvirksomhed, turisme, udveksling mellem universiteter og ikke mindst i forbindelse med samarbejde mellem forskellige typer organisationer. Engelsk og russisk er i denne forbindelse de mest gangbare sprog.

1.1.8. ØSU finder det særlig positivt, at der oprettes organisationer for arbejdsgivere, fagforeninger og andre økonomiske og sociale interesser hen over grænserne i regionen. ØSU har også selv bidraget til denne udvikling.

1.2. Rammer og instrumenter

1.2.1. De retlige rammer for EU's nordlige dimension er Europa-aftalerne i forhold til de berørte ansøgerlande (som trådte i kraft i 1994 og 1995), partnerskabs- og samarbejdsaftalen i forhold til Rusland (som trådte i kraft i 1997) samt EØS-aftalen i forhold til Norge og Island (som trådte i kraft i 1994).

1.2.2. For øjeblikket er der ikke afsat særlige midler til den nordlige dimension på EU's budget. Det er hensigten, at aktiviteterne skal finansieres via en samordnet udnyttelse af fællesskabsmidler fra navnlig Tacis (bl.a. Rusland), førtiltrædelsesprogrammet Phare (demokratiske institutioner), Ispa (miljø og transport), Sapard (landbrug) samt Interreg (grænseregioner). Hertil kommer omfattende nationale programmer finansieret ikke mindst af de skandinaviske lande og Tyskland. De internationale finansieringsinstitutioner, navnlig Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), Den Europæiske Investeringsbank (EIB), Verdensbanken samt Nordisk Investeringsbank (NIB) yder betydelige lån på fordelagtige vilkår. EIB har dog endnu ikke engageret sig i Rusland. Disse forskellige former for offentlig finansiering spiller en vigtig rolle med henblik på at lette og øge de private investeringer i hele regionen.

1.3. Bred politisk opbakning

1.3.1. EU og dets partnerlande har ved en fælles udenrigsministerkonference i Helsingfors i november 1999 givet udtryk for den overbevisning, at den nordlige dimension vil bidrage til en positiv indbyrdes afhængighed mellem EU og dets medlemsstater, de øvrige lande i Østersøregionen og det nordvestlige Rusland med en styrkelse af sikkerheden, stabiliteten, de demokratiske reformer og den bæredygtige udvikling i regionen til følge. USA's "Northern European Initiative" (NEI), der startede i 1998, tager også sigte på udvikling af samarbejdet i det område, der er omfattet af den nordlige dimension. EU har sammen med henholdsvis USA og Canada erklæret, at det vil fremme EU's nordlige dimension inden for rammerne af den nye transatlantiske dagsorden.

2. ØSU's tidligere udtalelser

2.1. ØSU har i en række udtalelser behandlet spørgsmål vedrørende Østersøregionen og den nordlige dimension. Et vigtigt grunddokument er informationsrapporten "Forbindelserne mellem Den Europæiske Union og landene omkring Østersøen" fra januar 1997 (Filip Hamro-Drotz). I udtalelsen "EU's nordlige dimension herunder også forbindelserne med Rusland" fra oktober 1999 (Filip Hamro-Drotz) var det centrale synspunkt, at EU i overensstemmelse med konklusionerne fra Køln bør omsætte den nordlige dimension i en handlingsplan for Nordeuropa. ØSU har også fremsat en række synspunkter vedrørende gennemførelsen og indholdet af et sådant program. ØSU pegede navnlig på, at handlingsplanen skal sikre, at "civilsamfundets aktører får mulighed for at deltage i udviklingsarbejdet".

2.2. ØSU konstaterer således med tilfredshed, at en handlingsplan for den nordlige dimension i EU's eksterne og grænseoverskridende politik 2000-2003 blev godkendt på topmødet i Feira den 19.-20. juni 2000. Det forhold, at en handlingsplan er blevet udarbejdet på så kort tid, viser, at Kommissionen og medlemsstaterne tillægger den fortsatte udvikling af den nordlige dimension stor betydning. Som det vil fremgå, er ØSU dog ikke på alle punkter tilfreds med handlingsplanen og den måde, den er blevet til på.

3. Handlingsplanen

3.1. I handlingsplanen nævnes indledningsvis, at den skal være referencedokument for foranstaltninger, der planlægges eller gennemføres under den nordlige dimension i perioden 2000-2003. Den tjener altså som en politisk henstilling, som de berørte aktører så vidt muligt skal tage hensyn til. Formålet er at give fællesskabsprojekter og nationale projekter størst mulig merværdi gennem samarbejde.

3.2. Det konstateres videre, at en regelmæssig revision af handlingsplanen for så vidt angår rammer og programmer og deres respektive hovedindsatsområder er nødvendig, efterhånden som situationen udvikler sig, idet den nordlige dimension er en løbende proces uden særlige budgetmidler.

3.3. Selve handlingsplanen består af to dele, en overordnet og en operativ del.

3.3.1. I den overordnede del peges der på de udfordringer, som det nordlige Europa står over for. Det er et område med særlig betydning for EU. Regionen har store naturressourcer og et betydeligt menneskeligt og økonomisk potentiale. Den kendetegnes også ved store afstande, lav befolkningstæthed og et barsk klima. Dette giver nogle særlige udfordringer, som i sig selv taler for samarbejde hen over grænserne.

3.3.2. I den operative del fremlægges mål og perspektiver for foranstaltninger i perioden 2000-2003 på otte områder, hvor man forventer en særlig merværdi.

3.4. Det Europæiske Råd i Feira opfordrede Kommissionen til at spille en førende rolle ved gennemførelsen af handlingsplanen og at forelægge relevante opfølgningsforslag på tre områder: miljø (herunder nuklear sikkerhed), kriminalitetsbekæmpelse og Kaliningrads situation. I det følgende kommenterer ØSU alle områder.

3.5. Stats- og regeringscheferne så med tilfredshed på det kommende svenske formandskabs hensigt om i samarbejde med Kommissionen at udarbejde en fuldstændig rapport til Rådet om politikkerne inden for rammerne af den nordlige dimension som led i forberedelsen af Det Europæiske Råd i Gøteborg i juni 2001.

4. ØSU's synspunkter

4.1. Udviklingen i regionen

4.1.1. ØSU peger indledningsvis på den positive udvikling, der finder sted i regionen. Der er en tendens til at glemme den, fordi problemerne af naturlige årsager dominerer både den politiske dagsorden og mediebilledet.

4.1.2. Det er befolkningen i regionen med dens kundskaber og vilje til at skabe en ny og bedre fremtid, som er den vigtigste ressource. Man kan også konstatere, at økonomien er i vækst. Faktisk er Østersøregionen en af de regioner i verden, der har den største vækst. Dette gælder ikke mindst den vidensintensive sektor. Finland og Sverige regnes blandt verdens førende IT-nationer. Estland er et af de lande i regionen, der både målrettet og med succes satser på en hurtig udvikling af færdigheder og industrielle aktiviteter på IT-området. Universitetet i Sankt Petersborg anses for at være et af verdens bedste universiteter inden for uddannelse af programmører. Skandinaviske og tyske telekomvirksomheder bidrager til en hurtig opbygning af telekommunikationen i området. Disse fakta siger noget om det fremtidige potentiale.

4.1.3. I Rusland, hvor BNP er faldet i størstedelen af 1990'erne, er udviklingen nu ved at vende, navnlig inden for industriproduktion. I Sankt Petersborg-området og det nordvestlige Rusland er der tale om en vækst på 20-30 % for denne sektor. Det skønnes, at væksten i 2000 og 2001 vil blive henholdsvis 6,5 % og 3,5 %, og at inflationstakten vil falde til henholdsvis 20 og 17 procent(2).

4.1.4. Ansøgerlandene Estland, Letland, Litauen og Polen er nået langt i deres forhandlinger om EU-medlemskab. De har således for længst opfyldt Københavnskriterierne om bl.a. overholdelse af menneskerettigheder samt respekt for og beskyttelse af minoriteter. Hvad angår de russiske minoriteter i Estland og Letland lever disse stater nu op til de henstillinger vedrørende borgerskab og naturalisering, som OSCE har opstillet. Kommissionens rapport for 2000 understreger dog nødvendigheden af yderligere foranstaltninger for at integrere den russiske befolkning i disse lande, hvilket ØSU også lægger vægt på. Alle fire stater kan ifølge Kommissionen opfattes som velfungerende markedsøkonomier. Estland og Polen vil "om kort tid" kunne modstå konkurrencetrykket og markedskræfterne i EU. Letland og Litauen forventes at nå samme niveau "på mellemlang sigt". De juridiske og praktiske forudsætninger for investeringer er blevet stabiliseret. Investeringerne i ikke mindst banksektoren fra især landene på den anden side er Østersøen er betydelige i de baltiske stater. Banksektoren fungerer nu udmærket i alle regionens ansøgerlande. Den udenlandske andel i den russiske banksektor er stigende. 12 af de 50 største banker kontrolleres nu fra udlandet.

4.1.5. Åbenheden vokser og det civile samfund udvikles. Et godt eksempel på udviklingen af det russiske civilsamfund er, at op imod 30 mio. russere er medlemmer af faglige organisationer, der er så demokratiske og uafhængige, at de i december 2000 kunne optages i Den Frie Faglige Internationale (FFI).

4.1.6. En økonomi i vækst og en markedsøkonomi, der begynder at fungere, betyder ikke, at problemerne forsvinder. Forskellene i levestandard mellem overgangsøkonomierne i regionen og de vestlige lande er stadig meget store. Den interne kløft i disse lande vokser også. EU's fremtidige østgrænse truer med at blive én af de skarpeste fattigdomsgrænser i verden. Der er stadig stor arbejdsløshed og underbeskæftigelse. Korruption er et alvorligt problem og en kræftsvulst i samfundet. I Rusland har man endnu ikke en regelramme til beskyttelse af arbejdstagerne svarende til ILO-normerne(3).

4.2. Handlingsplanens perspektiver

4.2.1. ØSU sætter ikke spørgsmålstegn ved nogen af de områder, der tages op i handlingsplanen. De er alle meget vigtige. ØSU er dog kritisk over for det snævre perspektiv i handlingsplanen og har tidligere påpeget, at "hensigten med den nordlige dimension er at udjævne de politiske, økonomiske og sociale kløfter" i det nordlige Europa. ØSU er bange for, at Feira-topmødets opfordring til Kommissionen om kun at forelægge relevante opfølgningsforslag i tilknytning til miljø og nuklear sikkerhed, bekæmpelse af økonomisk kriminalitet samt Kaliningrads situation kan føre til en indsnævring af handlingsplanens aktiviteter med den konsekvens, at de sociale spørgsmål skubbes yderligere i baggrunden.

4.2.2. Handlingsplanens sektorielle og funktionelle perspektiv kan efter ØSU's opfattelse være udmærket, hvis man hurtigt vil have nogle aktiviteter i gang. For at samordne aktiviteterne og skabe synergi er der imidlertid behov for et territorialt og grænseoverskridende perspektiv. ØSU peger i denne forbindelse på de positive erfaringer med Interreg-programmerne i regionen og anbefaler, at der lægges større vægt på det territoriale perspektiv i forbindelse med handlingsplanens gennemførelse.

4.2.3. ØSU ønsker, at der på en langt mere gennemgribende måde, end handlingsplanen lægger op til, fokuseres på målsætningen om at reducere kløfterne både mellem og i landene. Dette er også i overensstemmelse med de nye mål for Phare og Tacis.

4.2.4. I en aktuel meddelelse om Phare(4) understreges Phares rolle i forbindelse med at fremme forsøget på at udligne de store udviklingsforskelle mellem ansøgerlandene og de nuværende medlemsstater. Et centralt budskab er, at Phare kan bruges til at bistå de berørte lande med at fremme udviklingen af de strukturer, procedurer og programmer, som de behøver for at kunne udnytte strukturfondene på en effektiv og hensigtsmæssig måde, i det øjeblik de bliver EU-medlemmer.

4.2.5. Tacis-programmet er ligeledes under udvikling. Den nye forordning (1999/2000) tager sigte på særlige problemområder og ikke sektorer som energi, miljø osv. I det nye vejledende program for Rusland 2000-2003 vil der blive fokuseret på tre områder, der er relevante ud fra en økonomisk og social synsvinkel: "demokrati og retsstat", "den private sektor og økonomisk udvikling" samt "de sociale konsekvenser af omstillingen".

4.2.6. I såvel Phare som Tacis lægges der vægt på, at det organiserede civilsamfunds aktører medvirker. Deres betydning for gennemførelse af reformer understreges i forskellige forbindelser. I handlingsplanen for den nordlige dimension nævnes de ikke med et ord. Dette er beklageligt og giver et forkert billede af det potentiale, der ligger i den nordlige dimension. ØSU henleder opmærksomheden på konklusionerne fra EU's udenrigsministermøde i Helsingfors i november 1999, hvor Rådet anbefalede, at civilsamfundets organisationer i de berørte lande skal styrke samarbejdet inden for rammerne af den nordlige dimension.

4.2.7. I denne forbindelse bør man også notere sig, at Østersørådet på sit møde i Bergen i juni 2000 som opfølgning af et initiativ fra Østersøtopmødet i Kolding opfordrede Østersølandenes arbejdsministre og arbejdsmarkedets parter til at skabe en dialog om arbejdsmarkedsspørgsmål og hertil knyttede anliggender.

4.2.8. ØSU vil på denne baggrund stærkt henstille, at man ved gennemførelsen af den nordlige dimension og i forbindelse med den fortsatte oplysningsindsats og planlægningen af den nordlige dimension betoner vigtigheden af, at civilsamfundets organisationer engageres både nationalt og på tværs af grænserne. Efter ØSU's opfattelse vil man på længere sigt kunne skabe den største merværdi ved klart at inddrage Østersøregionens organisationer i arbejdet vedrørende den nordlige dimension.

4.3. Særlige dele af handlingsplanen

4.3.1. Infrastruktur (energi, transport og telekommunikation/informationssamfundet)

4.3.1.1. Denne del af handlingsplanen synes at være den mest gennemarbejdede. For så vidt angår energi stillede Rådet (energi) sig allerede den 2. december 1999 bag en række forslag til prioriteringer (Strengthening the Northern Dimension of Energy Policy in Europe, Conclusions). Forslagene er baseret på et forslag vedtaget af regionens energiministre på et møde i Helsingfors den 25. oktober 1999.

4.3.1.2. Udbygning af infrastruktur for energi, transport, telekommunikation og IT er af afgørende betydning, hvis man skal forbinde de nordlige og de nordøstlige dele af Europa med resten af kontinentet, hvilket bl.a. skal ske gennem en østlig forlængelse af de transeuropæiske net, så det økonomiske potentiale i regionen kan udnyttes fuldt ud. Den beslutning om en styrkelse af samarbejdet på energiområdet mellem EU og Rusland, der blev truffet på topmødet i Paris den 30. oktober 2000, er et godt eksempel på, at samarbejde med Rusland er vigtigt for hele EU.

4.3.1.3. ØSU understreger, at infrastrukturindsatsen bør omfatte såvel etablering af "missing links" - i bl.a. de transeuropæiske net - som en teknisk harmonisering, der kan lette den økonomiske integration i regionen.

4.3.1.4. Regionen har en meget stærk stilling inden for IT. Potentialet for fortsat udvikling bør sikres gennem øget samarbejde. ØSU ser derfor med tilfredshed på et CBSS-initiativ taget af bl.a. Finland og Estland, som tager sigte på udvikling af konkrete forslag, der kan indarbejdes i handlingsplanen for den nordlige dimension.

4.3.2. Miljøspørgsmål og naturressourcer, herunder nuklear sikkerhed

4.3.2.1. I handlingsplanen betones miljøspørgsmålene på en forbilledlig måde, og der opregnes et stort antal nødvendige foranstaltninger. ØSU understreger navnlig betydningen af, at der træffes umiddelbare foranstaltninger med henblik på at modernisere og udbygge spildevandsrensningen i Sankt Petersborg-regionen. Dette er vitalt for hele Østersøområdet.

4.3.2.2. Betoningen af miljøspørgsmål har dog medført, at skovene kun behandles ud fra et bevarelsesaspekt. ØSU efterlyser en diskussion af, om væksten i de enorme skove især i det nordvestlige Rusland kunne udnyttes bedre, så de kan bidrage til investeringer og handel og dermed økonomisk udvikling og beskæftigelse i området. ØSU henleder opmærksomheden på den samlede industrielle, tekniske og videnskabelige kompetence, der er opbygget i regionen, i og med at hovedparten af Europas naturlige skovområder ligger i det nordlige Skandinavien, nogle af ansøgerlandene og Rusland. Denne kompetence bør sikres bedre i den fortsatte planlægning.

4.3.2.3. Hvad angår atomkraftværker, atomdrevne fartøjer og atomaffald i regionen er ikke blot EU og landene i regionen, men også en række andre lande teknisk, finansielt og personalemæssigt engageret i at finde hurtige og bæredygtige løsninger. Det er dog ikke nok. Der må gøres en yderligere indsats for bl.a. at løse problemet med de enorme mængder atomaffald i det nordvestlige Rusland. Dette kræver øget samarbejde med de russiske myndigheder.

4.3.2.4. Kravene om lukning af visse atomkraftværker behandles adskilt fra energispørgsmålene, hvilket vanskeliggør en diskussion af den praktiske gennemførelse. Under den fortsatte udvikling af handlingsplanen bør sikkerhedsspørgsmålene kobles sammen med den nødvendige diskussion om foranstaltninger vedrørende en fornyelse af energisystemerne. Dermed kan der fokuseres på de mere langsigtede investerings- og beskæftigelsesspørgsmål.

4.3.2.5. ØSU gør i denne forbindelse opmærksom på, at Det Europæiske Råd i Helsingfors opfordrede Kommissionen til at udarbejde et forslag til en langsigtet strategi, der skaber forbindelse mellem programmer vedrørende en økonomisk, socialt og miljømæssigt bæredygtig udvikling. Dette forslag skal forelægges det Europæiske Råd i Stockholm i juni 2001. Efter ØSU's opfattelse bør der i denne strategi tages hensyn til behovet for en fornyelse af energi- og produktionssystemerne i bl.a. det miljømæssigt følsomme Østersøområde.

4.3.3. Folkesundhed

4.3.3.1. Sundhedsproblemerne i området skyldes i høj grad social ulighed og miljøødelæggelse. I såvel Rusland som ansøgerlandene er smitsomme sygdomme som tuberkulose, syfilis, gulsot og difteritis begyndt at dukke op igen. Alkohol- og narkotikamisbrug fører til store problemer på en lang række områder og til høj dødelighed blandt især mænd. HIV/AIDS har nået et epidemilignende omfang. Standarden og kapaciteten på sundhedsområdet varierer meget, ikke mindst hvad angår forebyggende behandling. Det samme gælder på det sociale område.

4.3.3.2. Handlingsplanen tager sit udgangspunkt i traktatens afsnit om folkesundhed, dvs. artikel 152, hvor der tales om, at Fællesskabet og medlemsstaterne skal fremme samarbejdet med tredjelande og med de internationale organisationer, der beskæftiger sig med folkesundhed. Dermed bliver det samarbejde, som der lægges op til, også temmelig snævert. Den bilaterale indsats har en helt anden bredde.

4.3.3.3. Samarbejdet bør efter ØSU's opfattelse styrkes og tage sigte på generelt at forbedre forholdene inden for social- og sundhedssektoren, så de sociale kløfter mellem de forskellige dele af regionen reduceres. ØSU finder det derfor glædeligt, at planen lægger op til foranstaltninger, der skal støtte Rusland i gennemførelsen af reformer inden for social- og sundhedssektoren. I Rusland såvel som i andre overgangsøkonomier er der behov for omfattende lovgivningsmæssige og administrative ændringer som følge af privatiseringen af tidligere statsejede virksomheder. Disse foranstaltninger må dog udvikles og konkretiseres. ØSU mener, at det organiserede civilsamfund i regionen bør inddrages i dette arbejde.

4.3.4. Handel, erhvervssamarbejde og investeringsfremme

4.3.4.1. Handelen og investeringerne mellem EU og ansøgerlandene Estland, Letland, Litauen og Polen stiger kraftigt, samtidig med at disse landes samhandel med Rusland relativt set får stadig mindre betydning. Alle de nævnte lande undtagen Litauen er medlemmer af WTO, idet Litauen dog har en færdigforhandlet aftale med WTO, der ventes ratificeret i maj 2001.

4.3.4.2. Handelen og investeringerne mellem EU og Rusland har endnu ikke nået det omfang, som de to områders økonomiske styrke, udviklingsgrad og nærhed lægger op til. Fjernelse af hindringer på dette område bør medføre øget produktion og bedre leveforhold for befolkningen samt en hurtigere modernisering og omstrukturering af industrien.

4.3.4.3. Støtten til Rusland i forbindelse med forberedelsen af et WTO-medlemskab og fjernelse af handelshindringer, f.eks. i tilknytning til toldprocedurer og varecertificering, bør derfor styrkes, så man på længere sigt kan indgå en frihandelsaftale i overensstemmelse med målsætningerne i partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Rusland.

4.3.4.4. Desuden bør samarbejdet styrkes for at skabe bedre juridiske og administrative forudsætninger for såvel indenlandske som udenlandske investeringer. Dette er en forudsætning for en mere offensiv adfærd fra markedsaktørernes side, når det gælder investeringer i bl.a. industri, service og land- og skovbrug.

4.3.4.5. Det er vigtigt, at investeringsdelen i Phares hovedindsatsområde "social og økonomisk samhørighed" ligesom i Tacis og Interreg udnyttes, så mindre og middelstore virksomheder får bedre adgang til finansieringsstøtte og kvalitetsudvikling.

4.3.5. Udvikling af de menneskelige ressourcer og forskningen

4.3.5.1. De menneskelige ressourcer og den videnskabelige kapacitet i den region, der er omfattet af den nordlige dimension, må sikres og udvikles. Samarbejdet mellem områdets højere læreanstalter må styrkes. Mulighederne for udveksling af studerende og forskere og for netværkssamarbejde mellem forskningsinstitutioner udnyttes i alt for ringe omfang. Dette område er efter ØSU's opfattelse meget vigtigt for den demokratiske, sociale og økonomiske udvikling i regionen.

4.3.5.2. ØSU finder det positivt, at det nye Tempus-program for Rusland tager sigte på udvikling af offentlige og private institutioner uden for den akademiske sektor, herunder institutioner, som er direkte knyttet til civilsamfundets udvikling.

4.3.5.3. Samarbejdsprojekter i form af en målrettet uddannelsesindsats vedrørende demokratiske og markedsøkonomiske funktionsmønstre bør prioriteres. En sådan indsats gennemføres mest effektivt gennem samarbejde mellem organisationer, der repræsenterer det organiserede civilsamfund.

4.3.5.4. Fremmedsprogsundervisningen i regionen bør prioriteres, ikke mindst for at fremme forskellige former for grænseoverskridende kontakter. ØSU finder det naturligt at understrege dette aspekt netop i 2001, som er det europæiske sprogår.

4.3.6. Bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet

4.3.6.1. Siden 1996 har man haft en særlig arbejdsgruppe vedrørende bekæmpelse af organiseret kriminalitet under Østersørådet, hvilket indebærer, at alle lande, der er omfattet af den nordlige dimension, deltager. Denne gruppe samarbejder om spørgsmål vedrørende politi, told, kystbevogtning og anklagemyndigheder. Den beskæftiger sig særlig med illegal migration, hvidvask af penge, stjålne biler, smugling, prostitution, narkotika og korruption. Gruppens mandat er blevet forlænget indtil udgangen af 2004.

4.3.6.2. For nylig har EU med Ruslands støtte vedtaget en plan for en fælles indsats for EU og Rusland mod organiseret kriminalitet.

4.3.6.3. ØSU ser meget positivt på det igangværende samarbejde og mener, at arbejdsgruppen bør gøres permanent. ØSU gør navnlig opmærksom på behovet for støtte til udvikling af fælles eftersøgnings- og rapporteringssystemer i regionen. Desuden bør de berørte myndigheders beføjelser ændres. Det er imidlertid vigtigt, at foranstaltningerne udformes, således at de begrænser lovlig handel, investeringer og bevægelighed for personer i regionen mindst muligt. Man kunne f.eks. oprette "grønne korridorer" med enklere toldprocedurer for kvalitetssikrede virksomheder.

4.3.7. Regionalt og grænseoverskridende samarbejde

4.3.7.1. Samarbejdet i grænseregionerne er af grundlæggende betydning, hvis EU's udvidelse skal gennemføres på fornuftig vis, og hvis forbindelserne med Rusland skal udvikles, så de gavner hele regionen. I handlingsplanen opregnes en række foranstaltninger med dette sigte. Ved topmødet i Paris udtrykte EU og Rusland ønske om at styrke det regionale og grænseoverskridende samarbejde, navnlig som led i EU's nordlige dimension.

4.3.7.2. ØSU lægger særlig vægt på, at de konkrete projekter, der planlægges, tager sigte på at styrke kontakten mellem mennesker og fremme bevægeligheden i grænseregionerne samt på at udjævne økonomiske kløfter og hæve levestandarden i mindre udviklede områder. I denne forbindelse er samarbejde mellem det organiserede civilsamfunds organisationer af største betydning.

4.3.8. Kaliningrad

4.3.8.1. ØSU finder det positivt, at Kaliningrad Oblast tages op som et særligt punkt. Når nabolandene Litauen og Polen er blevet medlemmer af EU, vil dette område, som har et areal svarende til halvdelen af Belgien, være en russisk enklave i EU, 300 km fra moderlandet. Den økonomiske og sociale situation i denne russiske region er for øjeblikket yderst foruroligende. Udviklingen i Kaliningrad er af vital betydning for hele regionen og for EU's forbindelser med Rusland.

4.3.8.2. Der bør gøres en særlig indsats for at lette det økonomiske samarbejde og reducere den økonomiske, sociale og miljømæssige kløft mellem Kaliningrad-regionen og de omkringliggende områder i Litauen og Polen.

4.3.8.3. ØSU noterer med tilfredshed, at Rusland og Litauen inden for rammerne af den nordlige dimension i fællesskab har søgt EU-støtte fra Phare og Tacis til bl.a. modernisering af den gennemfartsvej, der går via Litauens hovedstad, Vilnius, en gasledning gennem Litauen til Kaliningrad, et antal miljøtiltag og et "eurofakultet" ved universitetet i Kaliningrad.

4.3.8.4. ØSU hilser Kommissionens særlige studie om Kaliningrad af 17. januar 2001 velkommen(5). Hensigten med denne studie er at rejse en debat mellem EU og Rusland (herunder Kaliningrad) og de to kommende nabolande, Polen og Litauen, om de spørgsmål, der vil påvirke den fælles fremtid. Det er meningen, at Kaliningrad-spørgsmålet skal tages op på topmødet mellem EU og Rusland i Moskva i maj 2001.

4.3.8.5. Af studien fremgår bl.a., at der i december 2000 er oprettet et lokalt støttekontor i tilknytning til Tacis-programmet. Dette kontor vil arbejde for, at lokale aktører, såsom uddannelsesinstitutioner, ikke-statslige organisationer, fagforeninger, medier, brancheorganisationer, virksomheder, kommuner og domstole deltager i samarbejdsprogrammer med organisationer i EU. Dette element i gennemførelsen af handlingsplanen for EU's nordlige dimension har naturligvis ØSU's fulde støtte.

4.4. Gennemførelsen

4.4.1. ØSU ser med tilfredshed på topmødets opfordring til Kommissionen om at spille en førende rolle ved gennemførelsen af handlingsplanen. Dette er nødvendigt for den fortsatte dynamik. ØSU har erfaret, at en gruppe bestående af repræsentanter for alle de generaldirektorater, der berøres af handlingsplanen, trådte sammen i september 2000, og at bilaterale forbindelser opretholdes med de generaldirektorater, der berøres af de tre hovedindsatsområder. Kommissionen nævner også, at der allerede er mange projekter i gang, som er relateret til den nordlige dimension, samt at der i fællesskab med USA og Canada vil blive gennemført foranstaltninger i tilknytning til den nordlige dimension inden for rammerne af den nye transatlantiske dagsorden.

4.4.2. Kommissionens centrale rolle må imidlertid ikke bremse andre parters engagement. ØSU understreger kraftigt, at en grundlæggende forudsætning for et godt resultat er, at også Rusland og andre lande, der ikke er medlemmer af EU, dvs. ansøgerlandene og EØS-landene, får mulighed for fuldt ud at engagere sig i og satse på en videreudvikling af den nordlige dimension. De enkelte EU-landes engagement er naturligvis lige så vigtigt.

4.4.3. ØSU vil på denne baggrund henlede opmærksomheden på, at Østersørådet har erklæret sig villigt til at spille en aktiv rolle i den fortsatte udvikling og gennemførelsen af centrale dele af handlingsplanen. I CBSS' erklæring fra mødet i Bergen den 21.-22. juni 2000 hedder det: "Østersørådet deltager aktivt i regionalt samarbejde på en række områder, der berøres af handlingsplanen. CBSS fremlægger gerne konkrete forslag, der kan indarbejdes i den handlingsplan, der er under udarbejdelse. CBSS stiller også gerne sine organers ressourcer til rådighed for samordning og som mulige redskaber for gennemførelse og konkretisering af dele af handlingsplanen, f.eks. på sundhedsområdet og inden for IT, energi, handel og investeringer, miljø og bekæmpelse af organiseret kriminalitet. CBSS kan endvidere fungere som kanal for samarbejde med aktører på det lokale niveau(6)."

4.4.4. Østersørådet, men også Barentsrådet og Det Arktiske Råd, kan få en afgørende rolle, hvis det kortlægger fælles prioriteringer og arbejder for samfinansiering af projekter via regionale og internationale finansieringsinstitutter og den private sektor. Det er naturligvis en fordel, at Kommissionen deltager i arbejdet i disse regionale organer og deres specialiserede underorganer.

4.4.5. ØSU finder det vigtigt, at også de nordiske lande i deres samarbejde i Nordisk Råd og Nordisk Ministerråd sætter gennemførelsen af den nordlige dimension højt på dagsordenen.

4.5. Handlingsplanens gennemførelse og fortsatte udvikling

4.5.1. Gennemførelsen af handlingsplanen er en løbende proces, der kræver regelmæssig revision. Som det er fremgået, mener ØSU, at der er behov for, at handlingsplanen videreudvikles i en række vigtige henseender.

4.5.2. ØSU mener, at det ville fremme den nødvendige udvikling, hvis det organiserede civilsamfund i Nordeuropa blev inddraget på en helt anden måde, end det hidtil er sket. Ansvaret for, at dette sker, ligger - foruden hos organisationerne selv - hos alle berørte myndigheder: På europæisk niveau, på Østersøniveau og Barentsniveau, på nationalt niveau og på lokalt niveau.

4.5.3. EU's indsats via Tacis-programmet bør samordnes med Phare, Ispa, Sapard og Interreg for hurtigt at få iværksat effektive grænseoverskridende projekter i Nordeuropa. Dette vanskeliggøres i dag af bureaukrati. Tacis er f.eks. stærkt centraliseret og tager sigte på store projekter, mens administrationen af Interreg i stadig højere grad lægges ud til medlemsstaterne. Derfor bør der efter ØSU's opfattelse så hurtigt som muligt oprettes en særlig budgetpost til gennemførelse af handlingsplanen for den nordlige dimension. Der er ikke behov for flere midler, idet samarbejde under den nordlige dimension bør kunne finansieres med penge fra de eksisterende programmer. Det bør være muligt at skabe en genvej uden om det nuværende tunge bureaukrati, og midler øremærket til den nordlige dimension bør kunne fungere som katalysator og tiltrække anden offentlig og privat finansiering. Dette er ikke mindst vigtigt for at få mindre og mellemstore virksomheder med og for bedre at kunne inddrage civilsamfundet.

4.5.4. ØSU mener navnlig, at virksomhederne og de internationale finansieringsinstitutter sammen med regeringerne bør tage del i den fortsatte planlægning. Dette er særlig vigtigt for hurtigt at komme i gang med de planlagte store infrastrukturprojekter.

4.6. ØSU vil udvikle det multilaterale samarbejde i området

4.6.1. ØSU har ønsket at inddrage repræsentanter for arbejdsgivere, arbejdstagere og øvrige økonomiske og sociale interesser fra hele Østersøområdet i arbejdet med denne udtalelse. ØSU arrangerede således i samarbejde med det svenske formandskab en konference i Umeå den 5.-6. februar 2001, hvor ØSU's Eksternsektion havde en drøftelse med indbudte repræsentanter for de berørte organisationer i Rusland, Estland, Letland, Litauen, Polen, Norge og Island. Diskussionen tog bl.a. udgangspunkt i besvarelser af en række skriftlige spørgsmål til organisationerne i Østersøområdet.

4.6.2. ØSU's hensigt med disse kontakter er også at bidrage til at øge kundskaberne om den nordlige dimension i organisationerne i de berørte lande samt, i overensstemmelse med henstillingen fra udenrigsministermødet i Helsingfors, at undersøge mulighederne for et nærmere samarbejde i et multilateralt forum.

5. Konklusioner med henblik på det fremtidige arbejde

5.1. EU's nordlige dimension er et effektivt redskab for hele det nordlige Europa, både når det gælder om at løse problemer og fremskynde en positiv udvikling. Initiativet vil bidrage til en vellykket optagelse af ansøgerlandene Estland, Letland, Litauen og Polen. Det vil også bidrage til en udvikling af samarbejdet mellem EU og Rusland på grundlag af EU's og Ruslands aftale om partnerskab og samarbejde, EU's Ruslandsstrategi og Ruslands egne programmer for udvikling af forbindelserne med EU.

5.2. Handlingsplanen for 2000-2003 er trods sit omfang alt for ensidig. Der bør fokuseres på målet om at fjerne kløfterne mellem og i landene. En grundlæggende forudsætning for en udjævning af kløfterne er, at erhvervs- og arbejdsmarkedsrelationerne udvikles i overensstemmelse med de europæiske principper for en social markedsøkonomi.

5.3. Det er helt afgørende, at EU i sit samarbejde med partnerlandene målrettet arbejder for at få gennemført handlingsplanen og opstiller konkrete mål med tidsfrist for de forskellige elementer. En fælles strategi for Nordeuropa er nødvendig, hvis handlingsplanen skal kunne gennemføres på en hensigtsmæssig måde. Dette kræver også et fælles forum for planlægning og opfølgning med deltagelse af alle berørte parter.

5.4. ØSU noterer med tilfredshed, at Østersørådet er villigt til at deltage i gennemførelsen af handlingsplanen og fungere som kontaktled i regionen. Dette vil styrke det fortsatte arbejde.

5.5. Det er vigtigt for ØSU, at finansieringen tilrettelægges, så de enkelte projekter i handlingsplanen kan gennemføres hurtigt og uden unødigt bureaukrati. Det er også vigtigt at udvikle finansieringen, så der skabes synergi gennem samarbejde mellem de forskellige finansieringskilder, herunder de internationale finansieringsinstitutioner. ØSU foreslår, at der oprettes en særlig budgetpost for den nordlige dimension.

5.6. De økonomiske og sociale aktører i det organiserede civilsamfund må inddrages i planlægning, gennemførelse, evaluering og fortsat udvikling af aktiviteterne under den nordlige dimension. Myndigheder på alle niveauer bør fremme dette.

5.7. ØSU har selv til hensigt at videreføre dialogen med repræsentanter for de økonomiske og sociale aktører i det organiserede civilsamfund i Østersøområdet, ikke mindst i Rusland, under passende former. Erfaringerne fra det første multilaterale møde i Umeå viser, at der er gode argumenter for at holde gang i en sådan dialog.

5.8. ØSU foreslår, at EU som led i det institutionelle samarbejde træffer beslutning om at etablere regelmæssige multilaterale kontakter mellem økonomiske og sociale aktører i de berørte lande. På denne måde kan man øge forståelsen for de vigtigste spørgsmål under den nordlige dimension og styrke den gensidige forståelse for den økonomiske og sociale situation.

5.9. ØSU noterer sig, at EU's samarbejdsaftale med Rusland - til forskel fra Europa-aftalerne og EØS-aftalen - ikke indeholder nogen artikel om muligheden for at oprette et forum til udvikling af kontakterne mellem de økonomiske og sociale aktører. ØSU mener, at relationerne mellem EU og Rusland nu har nået et sådant stadium, at der bør oprettes et forum for samarbejde mellem de berørte landes aktører. Et sådant forum kunne udformes som et blandet udvalg, som ØSU gerne vil deltage i. Dette vil bidrage til at udvikle de gensidige kontakter på den måde, som både EU og Rusland ønsker. ØSU vil udarbejde en særlig udtalelse om EU's forbindelser med Rusland.

5.10. ØSU agter at følge med i udviklingen for så vidt angår den nordlige dimension og at afgive en ny udtalelse, når tiden er inde.

6. Opfølgning

6.1. ØSU noterer med tilfredshed, at EU's udenrigsministre afholder en konference om den nordlige dimension den 9. april 2001 i Luxembourg. ØSU henstiller, at der tages hensyn til nærværende udtalelse under forberedelserne af denne konference.

6.2. ØSU ser positivt på det svenske formandskabs intention om sammen med Kommissionen at udarbejde en fuldstændig rapport til Rådet om politikkerne inden for rammerne af den nordlige dimension som led i forberedelsen af Det Europæiske Råd i Gøteborg i juni 2001. ØSU henstiller, at der tages hensyn til nærværende udtalelse under udarbejdelsen af denne rapport.

Bruxelles, den 28. februar 2001.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Financial Times, den 20. december 2000.

(2) Emerging Europe Monitor nr. 8, november 2000.

(3) Dette påtales i Corepers rapport om Tacis-forordningen 14199/99, bilag 3, punkt 5.

(4) Communication from Günter Verheugen i Phare 2000 Review, 27.10.2000, C(2000)3103/2.

(5) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet - EU og Kaliningrad (KOM(2001) 26 endelig).

(6) CBSS' tyske formandskab, som tiltrådte i juli 2000, tog umiddelbart et initiativ i denne ånd. I et brev til forskellige organisationer i Østersøregionen (af 27. juli 2000) bad ambassadøren Hans-Jürgen Heimsoeth organisationerne om at opregne eksisterende og kommende projekter på deres respektive områder og indsende svarene før midten af november. Hensigten er at præsentere listen for Kommissionen og det svenske formandskab i marts 2001.