KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 20.11.1996 
KOM(96) 530 endelig udg. 
GRØNBOG 
OM 
HANDEL 
(forelagt af Kommissionen) 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
1- INDLEDNING 
II- HANDELENS STRUKTUR OG UDVIKLING 
/- Handelens økonomiske og sociale betydning 
2- Koncentration og konkurrence inden for handel 
3- Udviklingen af den selvstændige organiserede handel 
4- Udviklingen af det indre marked og internationalisering 
4.1- Grænseoverskridende handel i det indre marked 
4.2- Grænseoverskridende handel med lande uden for EU 
III- MEDLEMSSTATERNES OG EU'S ROLLER OG AKTIONER I 
FORBINDELSE MED HANDEL 
/- Aktioner, som medlemsstaterne har iværksat 
2- EU's rolle og aktioner 
2.1- Aktioner til støtte for handelen 
2.2- Rammerne for høringer 
IV- NYE UDFORDRINGER FOR HANDELEN 
/- Sikring af et effektivt indre marked 
1.1- Hindringer for det indre marked 
1.2- Forbrugernes interesser 
1.3- Indførelsen af euroen 
2- Erhvervsmiljø 
2.1- Administrative byrder og forenkling af lovgivningen 
2.2- Uddannelse 
2.3- Statistiske oplysninger 
3- Beskæftigelse, konkurrenceevne og samhørighed 
3.1- Landdistrikter 
3.2- Byområder 
4- Informationssamfundet og handelen 
V- MULIGHEDER FOR FREMTIDEN 
BILAG 
BILAG A: STATISTISKE OPLYSNINGER 
BILAG B: OMRÅDER AF DIREKTE BETYDNING FOR HANDEL, SOM ER UNDERLAGT 
NATIONAL LOVGIVNING 
BILAG C: LISTE OVER FÆLLESSKABETS LOVGIVNINGSMÆSSIGE 
FORANSTALTNINGER 
BILAG D: FORSKELLIGE AKTIONER PÅ FÆLLESSKABSPLAN AF BETYDNING FOR 
HANDEL 
BILAG E: INSTITUTIONERNES ADRESSER 
I- INDLEDNING 
1- Næsten 370 mio. EU-borgere forbruger og bruger hver dag varer - fødevarer, tøj, 
møbler, bøger, biler, computere - fremstillet af de 58 mio. mennesker i EU, og endnu 
flere uden for, der er beskæftiget inden for landbrug og industri. Men det er takket være 
de 22 mio. mennesker, der er beskæftiget inden for handel i EU, at dets borgere kan få 
adgang til dette store udvalg af varer, hvor og hvornår de vil, til priser, som de har råd 
til at betale, og med en vis service. Gennem handel kommer en stor mængde varer fra 
andre lande ind på hjemmemarkedet og forøger udvalget af varer, der er til salg. Dette 
gælder ikke kun varer fra tredjelande, men også varer fra andre medlemsstater, der 
benytter sig af fordelene ved det indre marked. 
2- For denne uundværlige økonomiske sektor, den anden største i Fællesskabet, vil tiden 
frem til årtusindeskiftet byde på adskillige udfordringer, der skal tages stilling til nu, hvis 
handelen fortsal skal bidrage til økonomien og borgernes sociale velfærd. 
3- Udfordringerne er mange: den øgede konkurrence som følge af muligheder for at 
handle inden for hele det indre markeds område; hindringerne for den fulde udnyttelse 
af det potentiale, der ligger i det indre marked, som følge af uensartede bestemmelser på 
nationalt, regionalt eller lokalt plan; indførelsen af den fælles valuta, som vil betyde 
umiddelbare fordele, men som også vil give mange praktiske problemer, der er specielle 
for denne sektor; udviklingen af forholdet mellem forbrugere og leverandører; den 
fortsatte omstrukturering af sektoren med henblik på tilpasning til konkurrencevilkårene 
og dens virkning på de lokalsamfund, der er afhængige af eller betjenes af eksisterende 
strukturer; nødvendigheden af at skabe et miljø, hvor virksomheder kan blomstre; den 
hurtige udbredelse af anvendelsen af eksisterende teknologi og udnyttelsen af ny 
teknologi, der skal gøre servicen mere strømlinet og bane vejen for nye former for direkte 
handel; nødvendigheden af at bevare et konkurrencedygtigt europæisk erhvervsliv i lyset 
af den globalisering af handelen, som er el resultat af den revolutionerende udvikling af 
informationssamfundet (elektronisk handel). 
4- Trods sektorens placering i centrum af det økonomiske liv, svækkes den af manglen 
på lettilgængelige oplysninger og analytiske data. Eftersom hurtig overførelse af 
information har stor betydning for fastholdelsen af konkurrenceevnen og tilpasningen til 
markedsudviklingen, må der rettes op på denne mangel. 
5- Da handelens aktiviteter griber så direkte ind i folks hverdag, er denne sektor 
tilsyneladende blevet taget for givet. Tiden er inde til at starte en høring om de 
problemer, som handelen står over for, og om mulighederne for at løse disse problemer. 
Hensigten med grønbogen er at sætte gang i denne høringsproces. 
6- Termerne "handel" og "distribution" bruges ofte synonymt, skønt handel undertiden 
opfattes som noget, der mere går på salgsaspektet, og distribution som noget, der har med 
logistik at gøre. I denne grønbog refererer termen "handel" til begge slags aktiviteter og 
i særdeleshed til engros- og detailhandel. Handelssektoren, som denne grønbog 
beskæftiger sig med, dækker alle aktiviteter inden for handel, lige fra køb af varer hos 
producenten til levering afdisse varer hos den endelige forbruger. Grønbogen beskæftiger 
sig ikke specielt med handel med tjenesteydelser, skønt der omtales nogle tjenesteydelser, 
der direkte vedrører handlede produkter, f.eks. turisme/håndværk. 
GRØNBOGENS MÅLSÆTNINGER 
7- Målet med grønbogen om handel er al tilskynde til en fornuftig debal om denne 
økonomiske sektors betydning og problemer på tærsklen til del 21. århundrede: 
• i grønbogen beskrives handelens struktur og udvikling 
• i den beskrives medlemsstaternes og EU's aktioner og respektive roller 
• i den identificeres de udfordringer, som handelen står over for, og der stilles en 
række spørgsmål, der kræver offentlig høring. 
8- Debatten med udgangspunkt i grønbogen skal munde ud i, at virksomhederne selv, de 
offentlige administrationer i medlemsstaterne eller EU iværksætter aktioner, der skal 
hjælpe sektoren med at møde udfordringerne, mens dens konkurrenceevne og bidrag til 
beskæftigelsen og den sociale og økonomiske samhørighed forbliver uændrede. 
II- HANDELENS STRUKTUR OG UDVIKLING 
/- Handelens økonomiske og sociale betydning 
9- Handel er det næststørste økonomiske aktivitetsområde inden for Den Europæiske 
Union. Den er et betydningsfuldt element, når man skal måle niveauet og styrken i en 
national økonomi, og en nøglesektor, hvad angår beskæftigelsesmuligheder og vækst. Men 
ud over handelens rent økonomiske funktioner udfylder den også vigtige sociale 
funktioner. Handel giver den enkelte borger mulighed for at komme i kontakt med 
lokalsamfundet og få de nyeste informationer om livsstil, kulturmønstre og lokale 
aktiviteter. Som en vigtig bestemmende faktor for sociale og kulturelle mønstre, livsstil 
og fysisk planlægning er handel central for den europæiske socioøkonomiske model. 
Handelen har en socialt integrerende funktion, som i fremtiden måske vil få større 
betydning pga. den progressive belblkningsaldring i Europa. 
10- Når det går handelen godt, smitter det af på jobsituationen i hele EU: over 22 
millioner mennesker i EU er beskæftiget inden for handel - næsten 16% af det samlede 
antal beskæftigede i EU. På 10 år, fra 1982 til 1992, blev der inden for handel skabt 
cirka 2,3 millioner arbejdspladser i de 15 medlemsstater, en vækst på 12 %. I den samme 
periode steg den samlede beskæftigelse i Europa med 7%. Inden for handel er der dermed 
skabt forholdsvis flere job end i den samlede økonomi. Væksten i beskæftigelsen inden 
for handelen, dvs. jobskabelsesraten, har været forskellig i de forskellige medlemsstater1: 
Spanien, + 25%, Nederlandene + 23%, Østrig + 20%, Italien + 15%, Tyskland + 14%, 
Det Forenede Kongerige + 10%, Frankrig + 1%. Tallene varierer meget fra den ene 
medlemsstat til den anden, og et af emnerne i den debat, der kommer i forlængelse af 
grønbogens offentliggørelse, vil være at analysere grundene til disse forskelle2. 
11- Fra 1982 til 1992 lå handelens bidrag til EU-økonomiens BNP stabilt på ca. 13%. I 
samme periode steg det gennemsnitlige BNP og værditilvæksten inden for handelssektoren 
' Eurostat-data. 
2 I en rapport fra 1994 om jobskabelse udarbejdet af Mc Kinsey Global Institute afdækkes det, at 
jobskabelsen i Europa er ringe i forhold til USA, og det konkluderes, at grunden er, at det er sværere 
at få adgang til arbejdsmarkedet. Det er værd at tage denne konklusion op til nærmere overvejelse. 
5 
i samme takt med ca. 25%. Produktiviteten i handelen steg med ca. 13% i løbet af disse 
ti år. 
Handel, den næststørste arbejdsgiver i EU3 i 1994 : 
4,5 mio. handelslbretagender 
en tredjedel af alle EU "s virksomheder, hvoraf 95%) har færre end 10 ansatte 
22 mio. arbejdspladser 
16% af El I's arbejdsstyrke 
55% af de ansatte inden for detailhandelen er kvinder 
3,4 mio. detailhandelsvirksomheder, der beskæftiger 15 mio. mennesker 
1,1 mio. engrosvirksomheder med 7 mio. arbejdspladser 
gennemsnitligt 13% af værditilvæksten i EU's økonomi 
12- Kvinder udgør en betydelig del af arbejdsstyrken inden for detailhandelen, hvor 
næsten 55% af de ansatte er kvinder. Detailhandelen har været en medvirkende faktor til, 
at mange kvinder er trådt ind på arbejdsmarkedet. Der er også mange deltidsjob inden for 
handel. Mange kvinder er villige til at acceptere deltidsarbejde, fordi det gør det muligt 
at forene arbejde og familieliv. Men en tredjedel af de kvinder, der arbejder på deltid, kan 
ikke finde fuldtidsbeskæftigelse, som er det de ønsker. Det er værd at bemærke, at der i 
de senere år er sket en stigning i deltidsbeskæftigelsen i mange medlemsstater, både inden 
for handelssektoren og andre sektorer. Både for arbejdsgivere og ansatte kan det være en 
fordel i højere grad at gøre brug af deltidsbeskæftigelse. Det kan give arbejdsgivere en 
større fleksibilitet, og mange arbejdstagere vil gerne have en kortere arbejdstid. Det er dog 
vigtigt at sikre, at de, der har en kortere arbejdstid, behandles på samme måde som de, 
der arbejder fuldtids. For nylig blev der på europæisk niveau indledt forhandlinger mellem 
arbejdsmarkedets parter om fleksible arbejdstider og tryghed i ansættelsen. 
13- Handel giver også Europas borgere mulighed for at skabe og drive deres egen 
virksomhed, oftest først efter at have opnået den nødvendige erfaring fra beskæftigelse 
i en anden handelsvirksomhed. Det forhold, at det kun er nødvendigt med en lille 
startkapital for at starte en forretning, hvor der inden for andre økonomiske aktiviteter 
kræves et større beløb, er i høj grad medvirkende til at gøre denne mulighed attraktiv. 
14- Handel dækker alle handelsaktiviteter, lige Ira køb af varer hos producenten til 
levering af disse varer hos den endelige forbruger. De handlendes vigtigste opgave er at 
reagere på forbrugernes krav og derved forøge rentabiliteten. I de seneste år har 
forskellige udviklinger resulteret i, at handelens indflydelse på fabrikanterne er vokset 
markant. Konkurrenter slår sig sammen, og står derfor i en stærk position, når de skal 
forhandle med fabrikanterne. 
Eurostat-data: se bilag A. 
15- De handlendes daglige kontakt med kunderne sætter dem i stand til at indrette sig 
efter og i højere grad tilfredsstille efterspørgslen. Mængden af usolgte varer minimeres 
og dermed også spildet af produktionsfaktorer. Handel bidrager derfor i høj grad til en 
effektiv udnyttelse af ressourcerne og fremmer følgelig en bæredygtig udvikling. 
Endvidere kan handelssektoren øve indflydelse på både fabrikanter og forbrugere takket 
være dens position som mellemled. De handlende kan opfordre fabrikanterne til at udvikle 
og fremstille "grønnere" produkter, og de kan få stor betydning som formidlere af 
miljømæssige oplysninger til forbrugerne. Dette indebærer udvikling af fleksible 
partnerskaber med deltagelse af både forbrugere og leverandører, samt en konstant 
udvikling af de retlige rammer, der tager sigte på at opretholde en acceptabel balance 
mellem de handlendes legitime interesser og forbrugernes. 
16- Der er en voksende erkendelse af, at handel spiller en central rolle for et afbalanceret 
samfundsliv, både i bycentrene og i by- og landområder med deres lokale butikker. Et 
livligt, lokalt butikscenter udgor ofte tillige et lokalsamfunds kulturelle center, og handel 
får derved en vigtig social funktion, fordi den skaber samhørighed. Forretninger, små eller 
store, giver liv i bycentre og er med til at løse det voksende problem med bykerner, der 
ligger øde hen og er grobund for kriminalitet. 
17- Handel udfylder også en vigtig samfundsøkonomisk funktion ved at være den faktor, 
der bringer folk sammen, således at de kan kommunikere, socialisere og påvirke hinanden. 
Handel er en grænseflade ikke kun mellem forskellige sektorer og grupper inden for 
samfundet, men også mellem nationer, kulturer og lande. På det personlige plan er det at 
handle for mange mennesker ikke kun en daglig rutine, men en behagelig, social aktivitet, 
ikke mindst fordi de handlende gør sig umage for, at det skal være sådan. Dette stimulerer 
også efterspørgslen. For mange, især for ældre eller enlige, udgør butikkerne, specielt de 
lokale forretninger, måske den eneste regelmæssige kilde til kontakt og samtale med andre 
mennesker og verden omkring dem. 
2- Koncentration og konkurrence inden for handel 
18- Med henblik på modernisering har handelscrhvervene lagt stor vægt på koncentration 
og internationalisering. I sin meddelelse "På vej mod et enhedsmarked inden for 
distribution"4 henledte Kommissionen i 1991 opmærksomheden på, at koncentration er et 
af de fænomener, der efter alt at dømme bliver mere og mere udbredte med oprettelsen 
af det indre marked, og som i lige høj grad påvirker engroshandelen, detailhandelen og 
engrossalget til industrien. Dette bekræftes i Kommissionens nye undersøgelse 
"Effectiveness and Impact of Internal Market Integration on the Organisation and 
Performance of Distribution"5 
19- I alle medlemsstater synes koncentration inden for handel uundgåelig, men den er 
meget mere udtalt i de nordlige medlemsstater end i de sydlige, navnlig inden for 
dagligvarehandelen. De seks største grupper af selvbetjeningsbutikker inden for 
dagligvarehandelen i hver medlemsstat havde for eksempel i 1994 en anselig andel af 
markedet for salg af dagligvarer: 57% i Tyskland, 61% i Belgien, 35% i Spanien, 67% 
4 Meddelelse fra Kommission "På vej mod et enhedsmarked inden for distribution" KOM(91) 41 
endelig udg. af 11.3.1991. 
"Effectiveness and Impact of Internal Market Integration on the Organisation and Performance of 
Distribution", Europa-Kommissionen, Generaldirektorat XV, 1996. 
7 
i Frankrig, 39% i Grækenland, 28% i Italien. I Finland har den største gruppe af 
detailhandlere inden for dagligvarehandelen en markedsandel på 40%, og de tre største 
grupper har en markedsandel på 80%. Denne tendens forstærkes også af andre faktorer, 
som f.eks. det voksende antal kvinder på arbejdsmarkedet, antallet af private personbiler 
og udviklingen af infrastrukturen. 
20- Det negative aspekt ved denne udvikling kan være risikoen for, at der sker en de facto 
vertikal integration, eller at fabrikanten bliver afhængig af en eneste kunde. Dette 
forhindrer endvidere fabrikanten i at søge andre kunder eller nye distributører, som 
konkurrerer om leverancerne. For mindre distributører med ubetydelige markedsandele 
betyder det også, at de er forhindret i at købe lignende varer til tilsvarende priser. 
Koncentration kan måske også bevirke, at fabrikanter med indflydelse på markedet 
udnytter svagere kobere ved at forhøje priserne og dermed formindske deres 
konkurrenceevne og fremskynde koncentrationsprocessen inden for detailhandelen. 
21- Denne koncentrationsproces er kun et af emnerne i en større debat om forholdene 
mellem handel og industri og deres indbyrdes konkurrenceregler. Denne debat er nu gået 
i gang i mange medlemsstater og vil fortsætte på EU-plan. Koncentrationsprocessen har 
styrket distributørernes stilling over for deres leverandører og sat gang i udviklingen af 
distributørers egne handelsmærker. Et andet vigtigt udtryk for denne tendens er, at der 
siden begyndelsen af 1980'erne på nationalt, europæisk og selv på globalt plan er dannet 
indkøbsforeninger, hvilket har ført til, at de store distributørsammenslutninger, hvad enten 
de er integrerede eller ej, har fået større indflydelse. Det har også medført et til tider ret 
anspændt forhold mellem producenter og handlende. 
22- Som det også er tilfældet inden for andre dele af økonomien, er opretholdelse af 
konkurrencedygtige markeder inden for handel et vigtigt redskab i kampen mod 
prisstigninger. På den anden side kan koncentrationen af markedsandele hos nogle få 
firmaer formindske forbrugernes potentielle indflydelse med hensyn til f.eks. 
produktudvalg, valg af salgssted (placering af forretninger) eller markedssignaler. 
Konkurrencereglerne spiller en vigtig rolle I or handelen. Særlig betydning har reglerne 
vedrørende franchising, eksklusiv køb og salg samt selektiv distribution. 
3- Udviklingen af den selvstændige organiserede handel 
23- Små og mellemstore virksomheder (SMV'er) inden for handel vil gerne bevare deres 
konkurrenceevne og deres markedsandel, og derfor er de i højere grad begyndt at 
samarbejde inden for associerede netværk, som f.eks indkøbsforeninger, frivillige kæder 
af en eller flere grossister og flere detailhandlere samt franchisekæder. Dette fænomen er 
særligt udbredt i medlemsstaterne uden for Middelhavsområdet. Koncentration er ikke 
noget nyt for disse kommercielle samarbejdsformer. Denne form for handel, kendt som 
den selvstændige organiserede handel, bliver mere og mere udbredt i EU. Den kombinerer 
de små butikkers fleksibilitet og service med de fordele i form af effektiv logistik, som 
større strukturer kan tilbyde. Den form, som sådanne koncentrationer antager, kan dog 
give anledning til spørgsmål om, hvorvidt de er forenelige med Unionens 
konkurrenceregler. 
24- Samarbejde gør det muligt for ledere af små firmaer at være med, hvor beslutningerne 
træffes, at få kontakt med andre enkeltmandsvirksomheder med samme problemer, at 
benytte sig af uddannelsestilbud og at få støtte fra ligesindede tagfolk. Alt dette på 
grundlag af en ægte fælles interesse og inden for rammerne af en fælles indkøbsstruktur 
og salgs- og markedsføringspolitik, som gør det muligt for disse små foretagender at nå 
en tilstrækkelig kritisk masse. De konkurrencemæssige fordele kompenserer for det delvise 
tab af uafhængighed hos lederen af et lille firma, navnlig i forhold til det tidligere led i 
distributionskæden, dvs. leverandørerne. 
25- Det er forkert at tro, at den selvstændige handel er dømt til at forsvinde som følge 
af konkurrencen fra store, integrerede firmaer. Ganske vist har den handelsmæssige 
revolution i de nordlige medlemsstater været ledsaget af en tendens til koncentration og 
udvikling af enorme, integrerede firmaer, men den overordnede tendens tyder ikke på, at 
de selvstændige handlende vil forsvinde. De selvstændige handlende er ofte tilknyttet disse 
integrerede firmaer gennem forskellige former for kontrakter, som f.eks. franchising. 
26- Fremkomsten af den selvstændige organiserede handel er nok den vigtigste udvikling 
inden for den kommercielle verden, siden distribution i stor målestok blev almindelig. I 
dag udgør denne handelsform 22% af detailhandelen i Tyskland og 40% i Nederlandene. 
Franchisekæder står alene for 8% af omsætningen i detailhandelen i Frankrig (30% i 
USA). 
4- Udviklingen af det indre marked øg internationalisering 
4.1- Grænseoverskridende handel i det indre marked 
27- Det mest kendetegnende ved detailhandelen er dens afhængighed af lokale butikker 
og dens behov for at tage hensyn til lokale præferencer og fordomme. Dette forklarer 
vigtigheden af at have et sundt erhvervsklima med nationale, regionale eller lokale 
bestemmelser. Det forklarer også i stor udstrækning de mekanismer, som handelen 
anvender for at kunne levere direkte til kunderne i andre medlemsstater. 
28- Detailhandelsselskaber etablerer sig først og fremmest i andre medlemsstater gennem 
erhvervelse af en aktiemajoritet i lokale distributionsselskaber. Dette har især været 
tilfældet i de seneste ti år i de sydlige medlemsstater: i 1994 var så godt som alle 
Spaniens hypermarkeder overtaget af firmaer, der helt eller delvist kontrolleres af kapital 
hjemmehørende i andre medlemsstater. Situationen er den samme i Portugal og 
Grækenland, og overtagelserne og fusionerne fortsætter. Nogle store 
detailhandelsvirksomheder har også fået en direkte tilstedeværelse gennem åbningen af 
butikker, men dette forekommer endnu ret sjældent. Man kan også etablere sig i en anden 
medlemsstat ved at oprette frivillig kæder, der støttes af grossister, franchisekæder og 
indkøbsforeninger, der har et stort antal SMV'er inden for detailhandelen som 
medlemmer. 
29- På engrossiden tegner der sig et meget anderledes billede, for grossister har ikke så 
tætte forbindelser til de lokale forretninger. Det viser en undersøgelse, som Kommissionen 
foretog i 19936, hvori det understreges, at der skal skelnes mellem internationalisering 
inden for engroshandel og internationalisering inden for detailhandel. Inden for 
engroshandel er den grænseoverskridende dimension en integreret del af en strategi, der 
er tilrettelagt som et modtræk mod de strukturelle forandringer i distributionskanalerne. 
Internationalisering af engroshandelen optræder i alle sektorer (fødevarer, non-food, inden 
"Foreign investments in retailing and wholesaling in the EC", 1993: Commerce and Distribution 
Series, GD XXIII. 
for industrien) og har stor betydning for producenterne, idel den fungerer som en 
modvægt mod den tendens til koncentration inden for produktionen, som er nødvendig 
for at kunne levere til større markeder. Internationaliseringen gør det muligt for SMV'er 
inden for produktion at nå ud på de udenlandske markeder. 
30- Internationaliseringen af detailhandelen er for så vidt angår etableringen af butikker 
i øjeblikket begrænset til visse store detailhandelsgrupper, som udover at være i besiddelse 
af de nødvendige teknikker er tilstrækkelig store til at kunne udnytte og tilpasse sig de 
internationale markeder. Denne udvikling indebærer, at man får knowhow om, hvordan 
man tilpasser sig forskellige forbrugsmønstre. Tendensen fortsætter efter alt at dømme, 
eftersom opnåelsen af en kritisk masse - som følge af koncentration eller samarbejde 
mellem SMV'er eller som følge af globalisering af markederne og den relative mætning 
af hjemmemarkederne - tilskynder operatørerne til at internationalisere. Mulighederne skal 
ligge åbne for mindre firmaer, der leder efter nichemarkeder gennem interaktive websites 
på Internettet. 
31- Skønt nogle detailhandlere har ekspanderet uden for deres hjemmemarkeder og 
etableret sig i andre medlemsstater, forbliver det store ilertal på deres hjemmemarkeder 
for så vidt angår Europa. Kulturforskelle vil efter alt at dømme bestå og vil fortsat 
begrænse firmaers og detailhandleres organiske ekspansion uden for deres nationale 
område. Franchisekæder, som giver lokale handlende ret til at drive forretning efter et 
internationalt koncept, vil dog fortsat udvikle sig og er absolut et vigtigt element i 
europæiseringen af handelen. Ikke desto mindre vil der stadigvæk være betydelige 
prisforskelle mellem medlemsstaterne, hvilket lader formoder, at internationaliseringen af 
varemærker ikke nødvendigvis fører til en internationalisering af udbuddet, lige som det 
heller ikke medfører en tilnærmelse af priserne for forbrugerne. 
31 a. Butikkernes placering vil ikke have så stor betydning for den grænseoverskridende 
handel, når transport over grænserne kommer til at udgøre en væsentligt mindre del af 
produkternes omkostning. I denne forbindelse er Kommissionens forslag om forbedring 
af transportinfrastrukturen navnlig med hensyn til de transeuropæiske net7 væsentligt. 
4.2- Grænseoverskridende handel med lande uden for EU 
32- Den samme generelle tendens, som kan iagttages i den grænseoverskridende handel 
inden for EU, gør sig gældende for salg til lande uden for Unionen. Faktisk har 
engroshandelen taget skridt til straks at etablere sig i europæiske ikke-medlemsstater og 
endog i USA og Asien, hvorimod der inden for detailhandelen ikke har været den samme 
tendens til ekspansion. På den anden side stimuleres den lokale efterspørgsel af den 
nemme adgang til information og af det faktum, at varer på de internationale markeder 
bliver gjort tilgængelige via audiovisuelle netværk og informationsnetværk. Den lokale 
efterspørgsel kan ofte dækkes af leverandører uden for forbrugerens eget område. For den 
elektroniske handel er dette en udfordring, som El) hurtigst muligt må reagere på. 
33- Moderniseringen af handelen i Central- og Østeuropa er vigtig for fremme af disse 
landes økonomiske integration. I 1995 blev der på forslag fra Udvalget for Handel og 
Distribution oprettet tre paneler af fagfolk, der aflagde besøg i Rusland, Ukraine og 
Ungarn for at indkredse de største problemer inden for handel i disse lande og for at 
Se bilag D -"Transportpolitik". 
afgrænse de områder, hvor fagfolk og brancheorganisationer kan tilbyde deres hjælp. I 
1996 vil der blive iværksat nye missioner - så vidt muligt i tilknytning til PHARE- og 
TACIS-programmerne - som især tager sigte på medfinansiering af lederuddannelser og 
teknisk bistand til udvikling af logistiske distributionsstrukturer, der er tilpasset de lokale 
behov. 
34- En lignende fremgangsmåde kan anvendes til at forstærke de historiske bånd mellem 
distributionssystemerne i Middelhavslandene. Denne type aktioner for uddannelse og 
teknisk bistand vil kunne indpasses i rammerne for principperne om Barcelona­
erklæringen, der blev vedtaget på Euro-Middelhavs-konferencen den 17.-18. november 
1995. 
35- Der melder sig en række spørgsmål om internationaliseringens konsekvenser for 
handelsvirksomhederne. Navnlig med hensyn til de nationale retsforskrifters indflydelse 
på handel, garantiordninger og eftersalgsservice. Handelsforetagender, der er etableret 
inden for Fællesskabet, vil være underlagt disse retsforskrifter, hvis forskelligheder kan 
vanskeliggøre udviklingen af disse europæisk baserede handelsforetagender i 
sammenligning med deres internationale konkurrenter. På den anden side kan den 
dynamik, som internationaliseringen indebærer, fremtvinge en revision af disse nationale 
bestemmelser, især hvis leverandørerne har hjemsted uden for EU. Det samme gør sig 
gældende med virksomheders lige adgang til kommunikationsnet. 
36-Her er det vigtigt at give firmaer i alle størrelser lige adgang til kommunikations- og 
salgsnet. Dette kan ske ved at sikre, at princippet om etableringsfrihed og 
konkurrencepolitikken finder effektiv anvendelse. Grænseoverskridende handel medfører, 
at både detailhandlere og grossister skal indrette sig på konkurrence fra utraditionelle 
kilder. Det indre markeds princip om tjenesteydelsernes frie bevægelighed kan give 
anledning til konflikter mellem lokale virksomheder, der er underlagt lokale bestemmelser, 
og udenlandske leverandører, der er underlagt mindre restriktive bestemmelser i deres 
hjemlande. Det er klart, at der foreligger en stor mulighed for, at barrierer på det indre 
marked vil forhindre sådanne konflikter, og derfor skal sådanne lovgivningsmæssige 
forskelle nøje undersøges og vil indgå i den høring, som skal finde sted i forbindelse med 
grønbogen. Navnlig skal grundene til, at handelen forbliver relativt lidt europæiseret 
udforskes yderligere, og det skal klarlægges, hvorledes det indre marked kan bringes til 
at fungere til fordel for forbrugerne, især med hensyn til prisforskelle. 
III- MEDLEMSSTATERNES OG EUs ROLLER OG AKTIONER I 
FORBINDELSE MED HANDEL 
37- Fleksibiliteten og konkurrenceevnen inden for handelen kan ikke opretholdes, hvis 
sektoren er for stramt bundet af lovgivningen. Den fungerer bedst med lokalt kendskab 
til markederne og individuelt initiativ, ikke med centraliseret regulering. Alligevel kræver 
det globale marked undertiden, i lighed med andre økonomiske sektorer, en global 
reaktion og globale standarder, på samme måde som det er nødvendigt at tage de særlige 
udfordringer, som det indre marked frembyder for EU-virksomheder, op på europæisk 
plan. 
11 
/- Aktioner, som medlemsstaterne har iværksat 
38- Handelen inden for EU er karakteriseret af forskellige økonomiske, demografiske, 
retlige, skattemæssige, strukturelle og kulturelle forhold i de enkelte medlemsstater. Selv 
om markedet er en del af en større helhed, er det fremfor alt lokalt. Handelen er meget 
fleksibel og tilpasser sig de socioøkonomiske strukturer, og forskellene mellem de 
kommercielle strukturer i EU forstærker de uensartede forbrugs- og adfærdsmønstre. 
39- Det indre marked giver handlende nye muligheder for at gå ind på nye markeder med 
almindeligt efterspurgte produkter og introducere nye produkter fra regionale markeder 
i andre af Unionens områder. Det er vigtigt, at mulighederne for at gå ind på lokale 
markeder ikke svækkes af bestemmelser, der på en illoyal måde indskrænker 
konkurrencen. Endvidere er det vigtigt, at detailhandelen ikke afskrækkes fra at foretage 
indkøb hos utraditionelle leverandører eller gøres til genstand for dominerende lokale 
foretagenders restriktive forretningsbetingelser. 
40-Reguleringen af de kommercielle aktiviteter ligger inden for medlemsstaternes 
kompetenceområde, forudsat at fællesskabsretten i henhold til traktaterne overholdes, især 
med hensyn til konkurrencen, etableringsfriheden og den frie bevægelighed for varer og 
tjenesteydelser. 
41- Der findes forskellige nationale bestemmelser vedrørende oprettelse af virksomheder 
(som f.eks. registrering og forskellige skattemæssige og sociale forpligtelser), placering 
og leje af forretningsejendomme, åbningstider, forbrugerbeskyttelse (som f.eks. lotterier, 
rabatter, særlige prisnedsættelser og udsalg samt forbrugernes rolle i forbindelse med 
distribution af varer, f.eks. pyramidesalg, homeparties og sponsorgaver) og illoyal praksis 
(som f.eks. nægtelse af salg, salgs- og købsbetingelser, bundne eller anbefalede priser eller 
maksimumspriser). Nogle områder, f.eks. åbningstider, skønner EF-Domstolen hører under 
medlemsstaternes kompetence. Andre, som f.eks. forbrugerbeskyttelse, er både underlagt 
EU-direktiver og nationale bestemmelser. I bilag B findes flere oplysninger om 
forskellene i de nationale bestemmelser. 
2- EU's rolle og aktioner 
42- Ministerrådet er klar over den betydning, som dannelsen af det indre marked har for 
distributionen, og vedtog den 14. november 1989 en resolution8 som opfordrede 
Kommissionen til at fremsætte konkrete forslag. Den 11. marts 1991 vedtog 
Kommissionen så en meddelelse med titlen "På vej mod et enhedsmarked inden for 
distribution"9, der blev støttet af Rådet i dets konklusioner af 30. juni 199210. I 
meddelelsen understreges det, at det indre markeds succes afhænger af dannelsen af et 
enhedsmarked inden for distribution. 
Rådets resolution om indenrigshandelen i forbindelse med det indre marked (89/C 297/02). 
Meddelelse fra Kommissionen "På vej mod et enhedsmarked inden for distribution" KOM (91)41 
endelig udg. af I 1.03.91. 
Rådets konklusioner af 30.06.1992, EF-bulletin 6-1992, punkt 1.3.58. 
12 
43- Mange af EU's lovgivningsmæssige foranstaltninger har indvirkning på handelen". 
Det er også vigtigt at sikre, at betingelserne for loyal konkurrence mellem de økonomiske 
aktører er til stede, samtidig med at de er garanteret lige muligheder på markedet. 
Kommissionen vil fortsætte med at undersøge, hvordan man giver forskellige typer for 
samarbejde, navnlig grupper af handlende, fri adgang til de former for organisering og 
virksomhed, der synes bedst egnet til markedssituationen. I øjeblikket er Kommissionens 
tjenestegrene ved at undersøge, hvordan denne udvikling kan bringes i overensstemmelse 
med nødvendigheden af at respektere principperne om åben adgang og ikke-
forskelsbehandling. 
2.1- Aktioner til støtte for handelen 
44- Kommissionen tilskynder til modernisering af handelsvirksomheder via COMMERCE 
2000-pilotaktioner. Formålet med disse aktioner, der støttes direkte af Kommissionen, er 
at fremme samarbejde inden for handel ved anvendelse af nye teknikker, at sætte god 
praksis i højsædet og at yde hjælp til valg af rette teknik under hensyntagen til hvert 
enkelt tilfældes specifikke karakter. De allerede opnåede resultater viser, hvorledes de nye 
teknikker påvirker udviklingen af handelssamarbejdet, og hvor vigtigt det er, at 
forandringerne ledsages af uddannelse. 
45- Handelsforetagender drager også nytte af de foranstaltninger, der gennemføres til 
fordel for virksomheder inden for rammerne af det flerårige fællesskabshandlingsprogram 
til styrkelse af de prioriterede områder og med henblik på at sikre kontinuiteten og 
konsolideringen af erhvervspolitikken for navnlig små og mellemstore virksomheder i 
betragtning af den betydning, de har for fremme af beskæftigelsen og stimulering af 
væksten12. Eftersom en ud af tre SMV'er findes inden for handelssektoren, vil aktioner 
til fordel for SMV'er almindeligvis inkludere aktioner til fordel for handelsvirksomheder. 
46- Der er blevet iværksat en række særlige aktioner, der lager sigte på en forbedring af 
informationen ved at øge gennemsigtigheden og bevidstgøre fagfolk. Kommissionen 
anvender også nettet af EF-rådgivningskontorer (EIC) til at formidle målrettet information 
om handel. 
47- Ud over støtte fra særlige erhvervspolitiske initiativer, findes der andre 
fællesskabspolitikker, der direkte yder bistand til handelssektoren navnlig ved hjælp af 
strukturpolitik og støtte til uddannelse. Disse og andre relevante fællesskabsaktioner 
beskrives mere indgående i bilag D. 
2.2- Rammerne for høringer 
48-1 lyset af den betydning lovgivningen har på handelsområdet er det meget vigtigt, at 
Kommissionen nøje hører de involverede parter. Som svar på Rådets opfordring i sin 
resolution af 14. november 1989 om styrkelse af "samarbejdet mellem Kommissionen og 
medlemsstaterne gennem møder mellem de ansvarlige for indenrigshandel" nedsatte 
Kommissionen et panel af regeringseksperter på området for indenrigshandel og mødes 
nu regelmæssigt med dette panel, såvel som med de øverste embedsmænd inden for 
Se bilag C - Liste over Fællesskabets lovgivningsmæssige foranstaltninger. 
Beslutning 93/379/EØF af 14.06.1993, EFT nr. L 161 af 02.07.1993 og Rådets beslutning om et 
tredje flerårigt program for SMV'er (1997-2000). 
i: 
indenrigshandel fra de forskellige medlemsstaters administrationer. Møderne bidrager til 
at fremme udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen. 
49- Det er også nødvendigt at sikre, at handelen så langt oppe i distributionskæden som 
muligt bliver hørt, og Kommissionen hører og informerer derfor regelmæssigt de faglige 
sammenslutninger, der på europæisk plan repræsenterer handelsforetagenderne. Handelen 
er således repræsenteret i et vist antal særlige rådgivende udvalg, f.eks. Det Rådgivende 
Udvalg for Fødevarer. 
50- Først og fremmest skal Kommissionen høre Udvalget for Handel og Distribution 
(CCD), der består af erhvervsdrivende inden for handel, om alle fællesskabsbestemmelser 
eller spørgsmål vedrørende handel. CCD har arbejdsgrupper vedrørende indenrigshandel, 
udenrigshandel, økonomiske og finansielle spørgsmål, miljø, forbrugeranliggender, turisme 
og fritid, sociale anliggender, livslang uddannelse og informationssamfundet. Der er også 
adskillige undergrupper, der beskæftiger sig med emner af interesse for handel og 
distribution, som f.eks. selskabsret, fjernsalg, konkurrence og SMV'er. CCD hjælper 
Kommissionen med at vurdere virkningen af dens forslag til retsakter vedrørende handel 
og distribution, og kan derfor angive, hvorledes Kommissionen bedst når sine 
målsætninger. 
51 - Kommissionen har til hensigt at fremme og sætte yderligere gang i dialogen mellem 
forbrugere og handlende. Dette mål skal nås inden for nogle operationelle rammer, og 
hensigten er at tilskynde begge parter til overveje, hvordan samarbejdet kan forbedres. 
52- Sektorbaseret arbejdsmarkedsdialog om handel har fundet sted mellem den 
europæiske sammenslutning, der repræsenterer engros- og detailhandelen 
(EuroCommerce), og den europæiske fagforening, der repræsenterer de beskæftigede 
inden for dette område (Eurofiet). Disse to organisationer har siden 1983 ført en 
arbejdsmarkedsdialog. 1 1993 anerkendte EuroCommerce og Eurofiet hinanden som 
arbejdsmarkedsparter i henhold til artikel 3 og 4 i aftalen om social- og 
arbejdsmarkedspolitikken. Denne arbejdsmarkedsdialog førte i 1988 til undertegnelsen af 
et memorandum om uddannelse inden for detailhandel. Arbejdsmarkedsparterne har 
gennemført liere projekter på grundlag ai'tværnationale partnerskaber, der er blevet støttet 
med fællesskabstilskud. F.eks. et projekt under FORCE-programmet vedrørende 
fjernundervisning af arbejdsgivere og arbejdstagere inden for handel og et andet projekt 
kaldet ASSIST vedrørende uddannelse af erhvervsledere i SMV'er og nyansatte. Den 18. 
september 1996 vedtog Kommissionen en meddelelse om udviklingen af en 
arbejdsmarkedsdialog på fællesskabsplan13. 
IV- NYK UDFORDRINGER FOR HANDELEN 
53- På tærsklen til det 21. århundrede står handelssektoren over for en lang række 
udfordringer. Den måde, hvorpå sektoren reagerer på og tilpasser sig disse udfordringer, 
kommer ikke kun til at påvirke handel som sådan, men også økonomien og samfundet 
i Den Europæiske Union som helhed. Handelssektorens betydning for beskæftigelsen 
ændrer sig konstant, efterhånden som der opstår nye former for handel. Med udviklingen 
af informationssamfundet er der fremkommet værktøjer til en mere effektiv styring af 
KOM (96) 448 endelig udg. af 18.09.96. 
14 
logistik og planlægning i sektoren, samtidig med at der er åbnet mulighed for direkte salg 
og fjernsalg til private hjem. Selv om disse tendenser sandsynligvis ikke kommer til at 
træde fuldstændigt i stedet for traditionelle handelsmetoder, får de dog en direkte 
indflydelse på den form for arbejde, sektoren kan tilbyde, samt på uddannelseskravene og 
konkurrenceevnen. 
/- Sikring af et effektivt indre marked 
54- Det indre marked vil stimulere handelen, og Den Økonomiske og Monetære Union 
(ØMU) vil yderligere fremme den grænseoverskridende handel. For at sikre at både 
forbrugere og forretningsdrivende drager nytte af denne udvikling, er det nødvendigt at 
observere, hvilken indflydelse den har på de lokale virksomheder og samfund. De 
forventede fordele omfatter et større udvalg af produkter fra et bredere udsnit af kilder 
til mere konkurrencedygtige priser. Behovet for at bevare en levedygtig handelssektor vil 
presse på for at forbedre konkurrenceevnen, hvilket til gengæld kan fremskynde yderligere 
ændringer i handelens sociale, fysiske og tekniske infrastruktur. 
1.1- Hindringer for det indre marked 
55- Det fremgår allerede tydeligt ud fra de foreliggende oplysninger, at de forskellige 
lovgivninger vedrørende etablering af detailhandelsvirksomheder kan udgøre en alvorlig 
hindring for eksisterende detailhandelsgrupper, der ønsker at udvide deres 
forretningsområde til hele Europa. Dette er tilfældet, fordi forskellige bestemmelser kan 
medføre, at de forretningsdrivende er nødt til fuldstændigt at ændre det 
forretningskoncept, som de med succes har udviklet på deres hjemmemarkeder. Disse 
bestemmelser vedrører alt lige fra planlægning til bestemmelser om illoyal konkurrence, 
franchising, solvens, prisfastsættelse mv. De kan være generelle eller branchespecifikke 
(f.eks. apoteker). Sådanne forskelle kan underminere bæredygtigheden af de investeringer, 
der foretages med henblik på etablering af nye detailforretninger på de europæiske 
nabomarkeder. 
56- På samme måde kan de forskellige nationale love, der finder anvendelse på den 
grænseoverskridende brug af reklamer (hvilket påvirker den grænseoverskridende brug 
af både relativt nye koncepter, som f.eks. bonuskort, og af mere traditionelle 
salgsfremmende aktiviteter) og på grænseoverskridende kommercielle meddelelser i 
almindelighed, begrænse handelens muligheder for at ekspandere og udnytte området uden 
indre grænser. Dette har betydning for den direkte markedsføring og postordrefirmaerne, 
som må ændre indholdet (ikke kun sproget) af deres markedsføringsmateriale, når de gør 
forretninger på tværs af grænserne. Endelig kan det også få betydning for detailhandlere 
i grænseområder, som ønsker at reklamere for deres forretning på den anden side af 
grænsen. Kommissionen overvejer for tiden det fragmenterede reguleringssystem, der 
findes i det indre marked, og som i øjeblikket er en hindring for omkostningseffektive 
grænseoverskridende kommercielle kommunikationstjenester. Kommissionen 
offentliggjorde i maj en grønbog om dette emne.14 
Grønbog om kommerciel kommunikation i det indre marked KOM(96) 192 endelig udg. 
15 
1.2- Forbrugernes interesser 
57- Europæiseringen af forbrugernes holdninger har også haft ind/lydelse på udviklingen 
af handelen i del indre marked. /lindringer i forbrugernes adfærd betyder nye 
udfordringer, som branchen må tage stilling til, på samme måde som det har været 
tilfældet inden for produktionssektoren. Forbrugerne interesserer sig i stigende omfang for 
produktionsmetoder og bekymrer sig om miljøet, produktionsforholdene i visse 
udviklingslande og om dyrs velfærd. 
58- Når det drejer sig om fødevarer, er forbrugerne særligt engagerede. Bekymringen for 
BSE, kemiske reststoffer, genetiske forandringer og bestrålede fødevarer bidrager alt 
sammen til en generel ængstelse over fødevarers kvalitet, passende kontrol og ansvar. 
Ligeledes har udviklingen af en fællesskabslovgivning vedrørende mærkning'^ ført til en 
overflod af information på etiketterne. Mange forbrugere er ude afstand til at forstå eller 
bruge disse oplysninger. På den anden side mangler der nogle oplysninger, som 
forbrugerne ville sætte pris på, som f.eks. oplysninger om sikkerheden ved anvendelse af 
produktet eller dets ernæringsmæssige værdi. Etiketter skal give forbrugerne klar besked, 
sådan som det sker med det europæiske miljømærke. I stedet for en overdreven brug af 
mærkning kan forretninger give bedre oplysninger om, hvad de gør for at imødekomme 
forbrugernes interesse for f.eks. miljøet. Dette kan bl.a. ske ved at gøre opmærksom på 
"grønne" produkter eller opfordre til genbrug. 
59- Ud fra et forbrugersynspunkt gør det voksende internationale indkøb udvalget af varer 
i de lokale butikker større. Vareindkøb i hele EU og mere effektive distributionsmetoder 
gør også varerne billigere. Enhver tendens i retning af en tilnærmelse af priserne vil 
betyde, at færre kunder vil betale de urimeligt høje priser, der er typiske for et 
segmenteret marked. 
60- Forbrugernes og de handlendes interesser er ikke altid de samme, men forfølgelsen 
af deres forskellige mål burde ikke give anledning til konfrontation. For begge parter 
betaler det sig at opretholde en dialog for at sikre, at større uoverensstemmelser bilægges. 
Både Det Rådgivende forbrugerråd og Udvalget for Handel og Distribution har udtrykt 
ønske om fælles høringer om visse spørgsmål. Kommissionen vil tage skridt til at 
organisere sådanne høringer. 
Det er nødvendigt at tauc en række spørgsmål op til drøftelse for at sikre, at handelen 
lår del i det indre markeds fordele: f.eks. 
• Hvad kan man gøre for at fremme eller lette grossisters og detailhandleres 
aktiviteter på tværs af grænserne? 
• Hvilken type samarbejde vil sikre mindre kommercielle aktørers 
konkurrenceevne i det indre marked? 
1.3- Indførelsen af euroen 
61- Den dynamiske virkning af det indre marked vil blive kraftigt forstærket af 
indførelsen af den fælles valuta. Det vil lette den byrde, som de svingende valutakurser 
Se bilag C - Liste over Fællesskabets lovgivningsmæssige foranstaltninger. 
og de dermed forbundne administrative omkostninger udgør navnlig for handlende, der 
er direkte involveret i grænseoverskridende handel. Få rådsmødet i Madrid i december 
1995 blev scenariet i tre faser for indforeisen af den fælles valuta vedtaget. ØMlfen 
bliver lanceret den 1. januar 1999, nar valutakurserne låses låst, og euroen bliver den 
fælles valuta for Den Økonomiske og Monetære Union. Euro-sedler og -mønter vil blive 
sat i omløb senest ved udgangen af 2001. 
62- Indførelsen af den fælles valuta har stor betydning for distributionskæden, eftersom 
den udgør et af de mest berørte områder i økonomien. De handlende får en væsentlig 
rolle, da det er dem, der skal "sælge" euroen til forbrugerne og derved gør borgerne 
fortrolige med euroen. Mange EU-borgere vil få deres første praktiske erfaring med 
euroen, når de handler. 
63- Forberedelserne til ØMU"en er ved at tage fart. Kommissionen vedtog den 16. 
oktober 1996 et forslag til en forordning om indførelsen af euroen"' med henblik på at 
tilvejebringe en retlig sikkerhed for de økonomiske operatører. I forslaget til forordningen 
defineres bl.a. den retlige ramme for euroen, og der sikres en juridisk bindende ligestilling 
mellem euroen og de nationale valutaenheder i overgangsperioden. Endvidere bekræftes 
princippet om videreførelsen af kontrakter, og der fastsættes nogle generelle 
afrundingsregler. Det er håbet, at der på det kommende møde i Det Europæiske Råd i 
Dublin i december kan opnås enighed om disse forslag. 
64- Detailhandlere vil skulle omregne deres priser fra den nationale valuta til euroen. 
Udarbejdelse af prislister i euroer er ikke kun et spørgsmål om at gange med den fastsatte 
omregningskurs. Der vil blive føstlagt et passende prisniveau, som vil være effektivt ud 
fra et markedsføringssynspunkt, og nogle priser skal uundgåeligt justeres. Butikker bliver 
nødt til at hjælpe kunderne med at finde ud af den nye og uvante prisstruktur i euroer. 
Der skal tages særligt hensyn til de borgere, der vil have sværest ved at foretage 
omregninger, som f.eks. de ældre og de svagtsynede. Kunderne kan gøres fortrolige med 
euroen bl.a. ved hjælp af dobbelt prisskiltning. Andre muligheder er ophængning af 
omregningstabeller, uddeling af brochurer, eller man kan stille simple regnemaskiner til 
kundernes rådighed. Kommissionen vil snart fremlægge en række relevante 
foranstaltninger på dette særlige område. 
65- Der vil opstå et nyt behov for uddannelse af det personale, der har kontakt med 
offentligheden. Det vil også have brug for uddannelse for at kunne håndtere de 
regnskabsmæssige ændringer og anvendelsen af nyt udstyr, navnlig i overgangsperioden. 
Arrangementerne i forbindelse med, at man indfører euro-sedler og -mønter og tager de 
nationale sedler og mønter ud af omløb, vil set ud fra en logistisk betragtning være en 
udfordring. Denne fase vil vare mindst seks måneder og vil være tilendebragt senest den 
1. juli 2002. Maskiner til håndtering af kontanter, som f.eks. salgsautomater og 
kasseapparater skal tilpasses euro-sedlers og -mønters tekniske specifikationer. 
66- ØMU'en vil medføre større prisgennemsigtighed mellem landene, eftersom 
forbrugerne lettere kan sammenligne priser, der er angivet i euroer. Det kan resultere i 
øget handel på tværs af grænserne, navnlig hvis der er store prislbrskelle mellem de 
enkelte medlemsstater. Dette kan være en umiddelbar fordel for handelssektoren, især for 
fjernsalget, og kan befordre en hurtigere udvikling af den elektroniske handel. 
KOM(96)499 af 16.10.1996. 
17 
67- Handelssektoren skal forberede sig på de muligheder, som et forbedret indre marked 
frembyder. Al informere og hjælpe kunderne skal betragtes som et betydningsfuldt 
markedsføringsværktøj, der kan give større markedsandele. 
68- De offentlige myndigheder spiller en viglig rolle. De skal hjælpe private økonomiske 
agenter i forbindelse med indførelsen af euroen, navnlig gennem tilvejebringelsen af 
præcise og rettidige oplysninger. Kommissionen har i samarbejde med Europa-Parlamentet 
iværksat en oplysningskampagne om ØMU'en. Programmets succes afhænger af det 
engagement, som alle grupper af valutabrugere, som f.eks. brancheforeninger udviser. De 
sammenslutninger, der repræsenterer handelen, har stor betydning, når borgerne skal have 
hjælp til at gå over til euroen, derfor skal de også tilknyttes dette initiativ. Kommissionen 
er ved at undersøge, hvordan dette mål bedst nås. 
De nationale myndigheder og Kommissionen har selv en forpligtelse til at reflektere over, 
hvordan den igangværende oplysningskampagne kan opfylde denne sektors behov for 
information, og hvordan den nødvendige tilpasningsproces kan fremmes. 
De ønsker måske især at klarlægge, hvilken speciel rolle medlemsstaterne, bankerne, de 
store detailhandelsgrupper, brancheorganisationerne og andre særlige grupper kan udfylde, 
og hvilke af sektorens tilpasningsproblemer der er specielle for sektoren. 
2- Erhvervsmiljø 
2.1- Administrative byrder og forenkling af lovgivningen 
69- Som allerede nævnt17 findes en ud af tre SMV'er inden for handelssektoren, derfor 
vil aktioner til fordel for SMV'er være til direkte gavn for handelssektoren. 
Kommissionen har for nylig udsendt et antal meddelelser og anbefalinger på dette område. 
Disse har ingen bindende virkning, men skal være en tilskyndelse til medlemsstaterne til 
at lade sig inspirere af hinandens bedste praksis. Kommissionen har hidtil grebet ind på 
områderne forbedring af skattelovgivningen og overdragelse af SMV'er, betalingsfrister 
i kommercielle transaktioner og definering af SMV'er. 
70- lit af de vigtigste områder er administrativ og lovgivningsmæssig forenkling og 
deregulering. Sideløbende med Molitor-gruppens rapport og inden for rammer af 
hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, Kommissionens strategiske 
program for gennemførelsen af enhedsmarkedet og det integrerede program til fordel for 
SMV'er er der blevet nedsat et udvalg til forenkling af erhvervsklimaet med henblik på 
udveksling af bedste praksis og fokusering på mulighederne for at lette virksomhedernes 
byrde, navnlig for de små og mellemstore virksomheder (SMV'er), gennem en 
lovgivningsmæssig og administrativ forenkling 
71- Kommissionen har for nylig vedtaget en meddelelse indeholdende en rapport om de 
første aktioner i tilknytning til SLIM-initiativet, der tager sigte på en forenkling af 
Fællesskabets og de nationale lovgivninger. En lettelse af de administrative byrder i 
forbindelse med overregulering og som følge deraf en formindskelse af omkostningerne 
Jf. III- 2.1- Aktioner til støtte for handelen. 
18 
vil umiddelbart komme forbrugerne til gode. Der skal især fokuseres på kompleksiteten 
af den nationale lovgivning, der gælder for sektoren, og den begrænsning, som denne 
lovgivning sætter for en hurtig opfyldelse af det indre markeds målsætninger. Der skal 
også fokuseres på den særlige mærkningslovgivning. Kommissionen vil overveje, hvilke 
områder af den lovgivning, som gælder for sektoren, der kan have gavn af fremtidige 
SLIM-initiativer. 
2.2- Uddannelse 
72- Der er sket en udvikling af sektorens organisation, infrastruktur, knowhow og 
metodologier, og dermed er der opstået et behov for nye eller højere kvalifikationer. Dette 
betyder, at handelen skal være parat til at investere i uddannelse af personale på alle 
niveauer i virksomhederne for at kunne udnytte de nye muligheder især i forbindelse med 
indførelsen af euroen og de nye informationsteknologier. Kommissionen yder allerede 
støtte til den type uddannelse inden for rammerne af LEONARDO DA VINCI-
fællesskabsprogrammet18, som støtter en række tværnationale pilot-projekter inden for 
dette område. Indsatsen på dette felt må forstærkes, navnlig for så vidt angår SMV'er. 
73- Ud over de traditionelle metoder til undervisning af de ansatte i de nye teknikker og 
omgivelser, der opstår ved innovation, kan firmaerne forsøge sig med fjernundervisning 
via edb-net, der kan anvendes til at undervise erhvervsdrivende og deres personale i 
erhvervsrelaterede emner og motivere dem herfor, fjernundervisning er en yderst fleksibel 
undervisningsform, som gør det muligt at undervise de ansatte, uden at de behøver forlade 
deres arbejdssted. 
2.3- Statistiske oplysninger 
74- Uden pålidelige informationer kan de økonomiske operatører kun tage beslutninger 
på grundlag af hypoteser eller skøn, hvilket i sig selv fører til uligheder mellem 
forskellige operatorer, idel SMV'er ikke har midler til i stor målestok at gennemføre 
statistiske undersøgelser. Det er derfor vigtigt for dem, der er involveret i handel, hvad 
enten det drejer sig om økonomiske operatører eller offentlige myndigheder, at råde over 
statistikker og økonomiske analyser, der gør det nemmere at træffe de nødvendige 
beslutninger og reagere hurtigt på behovet for tilpasning. 
75- For at forbedre de statistiske oplysninger19 blev der derfor tilføjet et bilag om 
"handel" til udkastet til Rådets forordning om statistik over erhvervsstrukturer, som blev 
forelagt af Kommissionen den 3. april 199520, og som nu venter på at blive vedtaget af 
Rådet. Fagfolk inden for CCD har støttet dette initiativ. Hvis virksomhedernes 
omkostninger skal nedsættes så meget som muligt, er det absolut nødvendigt, at de 
økonomiske aktører råder over pålidelige og detaljerede statistikker. Eurostat har i 
samarbejde med GD XXIII foretaget og offentliggjort nogle statistiske undersøgelser21. 
Der er blevet udarbejdet metodologiske manualer, der er tilgængelige for de nationale 
statistikere, således at der kan udarbejdes præcise og sammenlignelige statistikker i de 
forskellige lande i Den Europæiske Union. 
Se bilag D - "Støtte til uddannelse". 
Se bilag D - "Statistik". 
EFT nr. C 146 af 13.6.95. 
"Retailing in the European single market 1993" og "Retailing in the European economic area", 
1993 og 1995, EUROSTAT og GD XXIII. 
19 
76- Vi må ikke desto mindre inden for rammerne af denne grønbog undersøge, om der 
skal gøres mere for al give beslutningstagerne, både inden for den private sektor og i de 
offentlige administrationer, et klart og opdateret billede af den aktuelle situation og de 
aktuelle tendenser. Alle aktioner på dette område skal dog iværksættes under hensyntagen 
til den ekstra administrative byrde, som udarbejdelse af yderligere statistikker vil betyde 
for virksomhederne. Uden sådanne oplysninger kan den stigende globalisering af udbuddet 
og markedsføring på salgsstedet stille EU's forretningsfolk i en ugunstig situation. 
Handelssektoren vil få gavn af Kommissionens dynamiske erhvervspolitik og skal 
sammen med Kommissionen øjeblikkelig gå i gang med at løse problemerne med 
overregulering, navnlig på mærkningsområdel, og se på behovet for en ordentligt 
struktureret undervisning i både traditionelle og nye færdigheder. Handelssektoren skal 
også undersøge, hvordan informationsstrømmen forbedres, således at 1 ) beslutningstagere 
i mindre virksomheder til stadighed er ajour med markedssituationen og 2) de offentlige 
administrationer har de data, der er nødvendige for at forstå og sætte sig ind i sektorens 
problemer. 
3- Beskæftigelse, konkurrenceevne og samhørighed 
3.1- Landdistrikter 
77- Samfundet er afhængigt af handelen og ville miste sin fremdrift og samhørighed, hvis 
denne sektor ikke eksisterede. I de meget forskelligartede landområder, der udgør 80% 
af EF-området, ser man dette meget tydeligt. I mange landsbysamfund er der i dag en 
mangel på handelsforetagender eller primære tjenester, navnlig i tyndt befolkede områder 
med en løs bystruktur. Denne tendens er ikke ny, men den er blevet mere udpræget i 
løbet af de sidste 15 år på grund af ændringer i livsstil, forbrugsmønstre og i selve 
distributionskæden. 
78- Nærbutikkernes tilbagegang er et udtryk for tendensen til økonomisk flugt fra 
landdistrikterne (affolkning af lokalsamfund og stærk indskrænkning af de primære 
erhverv, især beskæftigelsen i landbruget) og giver anledning til alvorlig bekymring. Når 
den sidste butik lukker, er selve landsbyens fremtid truet, fordi ingen anden aktivitet kan 
erstatte handelen. 
79- Ved hjælp af den lokale handelssektor er det muligt effektivt at mindske risikoen for 
en marginalisering af landbefolkningen, der bør have adgang til et stort udvalg af lokale 
tjenesteydelser. Handelssektoren er nogle steder uundværlig for bevarelsen af andre 
erhverv, som når den f.eks. udgør den naturlige afsætningsmulighed for lokale 
håndværkere, særlig i turistområder, hvor handelen i høj grad er sæsonbetonet. Handelen 
spiller mange forskellige roller: De lokale butikker giver i stor udstrækning 
lokalsamfundet liv og skaber sociale forbindelser; de tiltrækker lokalbefolkningen og 
oplandet, og udgør ofte det eneste samlingssted. Handelssektoren har en uerstattelig 
social funktion. 
80- Lokale butikker på landet er som regel kendetegnet ved begrænsede salgsarealer med 
et beskedent vareudvalg, der fortrinsvis består af fødevarer. Deres kundekreds er 
desuden begrænset til de beboere, der bor i nærheden. De små og mellemstore 
handelsforetagender må ikke desto mindre være i stand til at tilbyde konkurrencedygtige 
20 
priser, som giver lokalbefolkningen mulighed for at bevare sin købekraft og hæve sin 
levestandard. Her tænkes især på ældre mennesker. 
81- Leveringen af produkter til mindre befolkede områder er et af disse lokale butikkers 
største problemer. Prisforskelle mellem en butik i et landdistrikt og det nærmeste 
mellemstore eller store handelsforetagende kan muligvis ikke undgås. Undersøgelser over 
etableringen af denne type butik viser, at disse forskelle ikke nødvendigvis er på mere 
end 15-20%. Handelssektoren må undersøge den logistiske struktur (franchising, frivillig 
kæde, indkøbsforening, elektronisk bestilling) og gøre den til et middel til opnåelse af 
den fornødne konkurrenceevne. 
82- Moderne salgssteder i landdistrikter kan udvikle sig til multiservicevirksomheder ved 
at fungere som mellemled i forbindelse med post- eller banktransaktioner, bestillings- og 
leveringsafdeling for tjernsalgskoncerner eller kontaktpunkt for telekommunikationsnet. 
Etableringen af sådanne multiservicecentre i tyndt befolkede områder kan have betydning 
for udviklingen af net med henblik på levering af tjenesteydelser til ældre mennesker. 
Pilotprojekter på dette område, f.eks. i Tyskland (Nachbarschaftsladen 2000), Frankrig 
(1000 villages) og Det Forenede Kongerige, viser, at der er interesse for denne 
indfaldsvinkel. 
83- Strukturen i salgsmønstrene i landdistrikter og mindre befolkede områder kan 
tilskynde leverandørerne til at etablere sig i nærheden af deres kundekreds sammen med 
alle de tjenester, de benytter sig af. Bevarelsen af kommercielt levedygtige butikker i 
landdistrikter har således betydning på lokalt plan for beskæftigelsen og erhvervslivet. 
Det gælder især i tyndt befolkede områder, såsom øer og afsides beliggende egne. 
Lokale butikker er et af 17 emneområder, som Kommissionen har udvalgt i forbindelse 
med sin forskning i lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer og taget op til fornyet 
behandling i sin meddelelse om en europæisk strategi til fremme af lokale udviklings-
og beskæftigelsesinitiativer. 
3.2- Byområder 
84- På tærsklen til det 21. århundrede udgør byerne stadig de vigtigste økonomiske, 
innovative og kulturelle centre i Europa: 80% af EU's befolkning bor i byområder. De 
nye former for distribution i masseforbrugets tidsalder har ændret arealudnyttelsen i 
byområderne, så der er opstået store indkøbscentre uden for byerne, samtidig med at der 
i stort omfang er etableret specialbutikker langs med hovedfærdselsårer, hvilket udløser 
eller bidrager til bycentrenes økonomiske tilbagegang. Byplanlægningen i bykernerne og 
den økonomiske ligevægt i byområderne er et vigtigt politisk emne i mange lande. 
85- At bycentrene har udviklet sig til et hjemsted for tjenesteydelsessektoren (kontorer, 
finansielle tjenesteydelser, biografer, teatre og offentlig administration), og at 
kvadratmeterprisen som følge heraf er steget, har i de seneste år forværret byboernes 
boligsituation og indskrænket udbuddet af arbejdspladser. Det er en paradoksal situation 
med høje huslejer, høje priser og stor arbejdsløshed, der er uløseligt forbundet med 
bykernen, og som indvirker på handelen. 
86- Nogle områder har problemer med et for ringe udbud af varer. De har som regel 
også andre, sociale problemer, som ikke er direkte forbundet med handelssektoren, 
bortset fra at den faktiske efterspørgsel er ringe. I nogle tilfælde er lavprisbutikken eller 
supermarkedet den eneste lokale butik. Disse områder har imidlertid krav på et 
21 
tilstrækkeligt vareudbud. Hvis ingen eksterne investorer melder sig, eller hvis de er 
tilbageholdende, ser det i sagens natur ud til, at en endogen udvikling af nærbutikker i 
disse byområder er den eneste rationelle løsning. Det ville skabe arbejdspladser og også 
en følelse af sikkerhed, eftersom butikker er samlingssteder og kontaktcentre, der er med 
til at puste nyt liv i lokalsamfund. Man må undersøge muligheden for at ekstrapolere den 
erfaring, de store detailforretninger har mht. samarbejde på lokalt plan i bycentre og 
handelsområder. 
87- En integreret bypolitik synes stadig mere påkrævet. Det er et spørgsmål om at opnå 
en ligevægt, der tager hensyn til alle byboeres - ja hele samfundets - interesser og behov, 
og sikrer fri adgang til markedet og opretholdelse af en aktiv konkurrence. 
88- Udviklingen af handelssektoren i forstæderne, i de fleste tilfælde i form af 
supermarkeder, er allerede en kendsgerning i de nordlige medlemsstater og i fuld 
fremgang i de sydlige medlemsstater. Det er vigtigt ikke kun at undersøge konkurrencen 
mellem de mindre handelsforetagender i bycentrene og supermarkederne i forstæderne, 
men også konkurrencen mellem de store indkøbscentre i forstæderne og de store butikker 
i bycentrene, specialiserede non-food-supermarkeder, mindre handelsforetagender osv., 
og at se på konkurrencen mellem handelscentre snarere end mellem forskellige former 
for handel. 
89- Konsekvenserne for miljøet af befordringen af forbrugerne - sædvanligvis i bil - til 
og fra indkøbscentre i forstadsområder eller grønne områder har betydning for en 
bæredygtig udvikling af byerne på lang sigt. På samme måde har de voksende 
trafikproblemer, særlig i bycentrene, følger for handelssektoren, f.eks. 
leveringsvanskeligheder og stigende logistikomkostninger. Den miljøpåvirkning, der sker 
ved ændringerne i handelens infrastruktur, bør tages op til behandling i et samarbejde 
mellem de forskellige involverede interesser, og her kan Kommissionen føre an ved at 
stimulere debatten. 
Der melder sig nogle spørgsmål om styrkelsen af konkurrenceevnen og opretholdelsen af 
stabiliteten og den sociale samhørighed under de strukturelle tilpasninger af handelen: 
• Hvordan kan man sikre små lokale butikkers fortsatte beståen til trods for 
kortsigtede økonomiske og markedsmæssige tendenser? 
• Hvordan kan man forene de modstridende interesser mellem målsætningerne på 
miljøområdet, den tiltagende privatbilisme i forbindelse med indkøb og de 
bevægelseshæmmede dele af befolkningens behov? 
• Hvordan kan man opretholde det traditionelle samspil mellem handel og 
samfund hvad angår beskæftigelse og tjenesteydelser? 
4- Informationssamfundet og handelen 
90- Anvendelsen af informationsteknologier gør det muligt at forbedre eksisterende 
tjenester og skabe nye multimedietjenester og -anvendelser, som kombinerer lyd, tekst 
og billeder. Udviklingen af disse kommunikationsmetoder giver mulighed for at styrke 
virksomhedernes konkurrenceevne og åbner nye perspektiver for arbejdstilrettelæggelse 
og jobskabelse. Anvendelsen af nye teknikker i hverdagen er ved at gøre verden til et 
22 
informationssamfund. Kommissionen har i den seneste tid offentliggjort adskillige 
dokumenter om dette emne.22 
91- Med anvendelsen af disse teknologier er der opstået betydelige muligheder for nye 
handelsaktiviteter, lige fra reklamering på Internet til elektronisk udførelse af 
handelstransaktioner. Handelsforetagender vil se sig nødsaget til at tage deres strategi og 
organisation op til fornyet overvejelse, en opgave, der vil få betydning for 
virksomhedslederes og ansattes uddannelse, idet de skal forberedes på og motiveres til 
de konstante ændringer, der bliver nødvendige. Hele distributionskæden, lige fra 
producenten til forbrugeren, bliver nødt til at omstille sig og tilpasse sine strukturer og 
strategier. Forholdet til forbrugerne vil undergå lignende ændringer. Det er vigtigt at 
informere borgerne, forbrugerne og de erhvervsdrivende og undersøge ikke kun de 
positive virkninger og de nye muligheder, der åbner sig for handelssektoren og 
forbrugerne, men også de risici og negative bivirkninger, informationssamfundet kan 
medføre. 
92- Ud over direkte salg til slutbrugeren er virksomhederne også interesserede i at 
undersøge business-to-business-muligheder. Der kan være tale om kataloger eller 
selskabers præsentationsbrochurer, som sætter handelsforetagender i stand til at udvide 
kredsen af potentielle leverandører og partnere, oplysninger om konkurrenters eller 
leverandørers finanser og solvens samt oplysninger om markeder og 
reguleringsspørgsmål, især vedrørende lokale markeder. Måske ønsker 
handelsforetagenderne også selv at stille information til rådighed, først og fremmest for 
kunder, med henblik på at markere sig, hvilket de kan gøre ved at udsende online 
oplysninger og kommercielle meddelelser, der har en rimelig chance for at blive set, og 
ved at præsentere produkter i elektroniske kataloger. 
93- Alle disse muligheder ligger i systemer, der finder anvendelse i hele verden. 
Elektronisk handel øger mulighederne for at lå del i verdensmarkedet. Sælgere kan 
udvide deres geografiske dækning uden at rejse nogen steder. Der vil ske en hurtigere 
udvikling i salget på tværs af grænserne gennem elektronisk handel end ved traditionelle 
metoder, især for SMV'er. Elektronisk handel vil også give SMV'er i afsides beliggende 
områder flere markedsmuligheder. G7-pilotprojektet, "Et verdensmarked for SMV'er", 
der anerkender dette globale aspekt og det strategisk vigtige i at inddrage SMV'er, der 
udgør grundlaget for den økonomiske aktivitet og nøglen til innovation, åbner mulighed 
for international udbredelse af aktiviteter og projekter, som er igangsat på regionalt plan, 
og for europæiske SMV'ers deltagelse i verdensmarkedet. 
94- Det er klart, at de ændringer, der nødvendigvis må ske i håndeIsselskaberne på grund 
af de nye teknikker, får en indflydelse på beskæftigelsen inden for handelen. De 
nøjagtige konsekvenser afhænger af, hvor stor en markedsandel der tilfalder den 
"virtuelle" afsætning. Hvis den elektroniske handel som forventet overtager en betydelig 
del af markedet, vil der ske en nyopdeling af dette, muligvis på bekostning af 
traditionelle salgsmetoder, såsom salg via butikker, med risiko for nedlæggelse af en lang 
Grønbog om liv og arbejde i informationssamfundet, KOM(96) 389 endelig udg. af 24.07.96 og 
meddelelser fra Kommissionen om "Informationssamfundet: fra Korfu til Dublin - de nye 
prioriteringsområder" og "informationssamfundets betydning for EU-politikkerne - næste skridt", 
KOM(96) 395 endelig udg. af 24.07.96. En meddelelse fra Kommissionen, "Europe at the 
forefront of the global information society: Rolling Action Plan", er under udarbejdelse. 
ZJ» 
række arbejdspladser, især i store butikker. Det kan imidlertid ikke på nuværende 
tidspunkt udelukkes, at tilskyndelsen til at gå ind på verdensmarkedet vil overlade 
tilstrækkelig meget spillerum i den nye infrastruktur til, at traditionelle salgsmetoder kan 
bevare deres omsætning selv med en mindre markedsandel. Samtidig vil der blive skabt 
nye arbejdspladser, f.eks. af nye operatører på markedet eller ved udviklingen af 
butiksfilialer, der specialiserer sig i elektronisk handel, og inden for emballerings- og 
leveringstjenester. Det er imidlertid vanskeligt at give en nøjagtig vurdering af de direkte 
følger for bestående handelsforetagender. 
Teknologier til elektronisk handel 
Til elektronisk handel hører en bred vifte af kommunikationsteknologier, herunder e-
mail, telefax, EDI (elektronisk dataudveksling), elektronisk pengeoverførsel, 
multimedier, fælles databaser samt elektroniske kataloger og vejvisere. Alle disse 
teknologier kan anvendes til elektronisk handel, afhængigt af den sammenhæng, hvori de 
skal indgå (hver enkelt teknologi er velegnet i nogle sammenhænge og uegnet i andre). 
EDI er en kommunikationsteknologi, der forbinder den ene applikation med den anden, 
og som letter elektronisk udveksling af ordrer, muliggør hurtigere levering og bedre 
tidsstyring og fører til øget tilfredshed blandt forbrugerne. 
Internet, e-mail og hjemmesider giver andre tilslutnings- og anvendelsesmuligheder og 
sigter mod at nå ud til den bredest mulige potentielle brugergruppe og at holde 
kommunikationsudg if terne nede. 
Anvendelsen af elektronisk dataoverførsel er blandt de emner, der er behandlet inden for 
rammerne af aktionen COMMERCE 2000. Selv om EDI er almindeligt udbredt i de 
europæiske lande, betragter mange SMV'er det som værende for komplekst og 
bekosteligt i forhold til deres operationelle behov, og det vil måske være nemmere for 
dem, og svare bedre til deres behov, at få del i de Internet-værktøjer, der udvikles. 
Internet-værktøjer har den fordel, at de gør det muligt for selskaber at styrke deres 
mærkeimage, udvide deres distributionskanaler og opnå besparelser på 
langdistanceforbindelser. Nettets ulemper er tjenesternes svingende kvalitet og det ringe 
sikkerhedsniveau, især hvad angår betaling. 
95- Udviklingen af den elektroniske handel kan, sammen med oprettelsen af "virtuelle" 
indkøbscentre, føre til nye operatørers indtræden i distributionskæden, f.eks. producenter 
af fysiske goder, der nemmere kan distribueres ved hjælp af nye teknikker, producenter 
af informationsindhold (software, bøger, film osv.), elektroniske detailhandlere, der er 
specialiseret i forskellige områder, og som i dag anvender klassiske fjernsalgsmetoder, 
og nye specialiserede selskaber, der går ind på markedet via market makers (som skaber 
elektroniske markeder). Man vil også se en ny generation af distributører, der anvender 
systemer til fysisk distribution af varer, som er bestemt til direkte levering fra 
producenten til forbrugeren eller via en elektronisk handlende eller market makeren. 
24 
Sådanne leveringssystemer er allerede udviklet af virksomheder, der beskæftiger sig med 
fjernsalg, og de sikrer i visse tilfælde levering dagen efter ordreafgivelsen. 
96- Andre nye operatører er elektroniske net eller telekommunikationsselskaber, som 
f.eks. kabeloperatører, telefonselskaber og private net, der giver adgang til forbrugerens 
hjem, og operatører, der anvender "market choice boxes" (servere, der skal gøre det 
lettere for forbrugerne at anvende interaktive programmer), som gør det muligt at 
komme i forbindelse med en lang række elektroniske handlende. Disse servere bidrager 
til at sammenkoble telefon, fjernsyn og computer, så der etableres en forbindelse mellem 
hjemmet og markedet. 
97- Informationsteknologierne kan medvirke til at reducere distributionsomkostningerne 
til et minimum, f.eks. ved salg og distribution af software via kommunikationsnet. Man 
kan muligvis mindske distributionsomkostningerne i hele distributionskæden. Ved hjælp 
af elektroniske forbindelser mellem producenter og detailhandlere kan omkostningerne 
skæres ned, idet antallet af papirtransaktioner herved reduceres og/eller erstattes af 
elektroniske transaktioner. 
ECR (Efficient Consumer Response) 
ECR (effektiv opfølgning af forbrugernes forventninger) indebærer etablering af et tæt 
partnerskab mellem leverandører og distributører samt installering af de nødvendige 
teknikker, særlig EDI: "just-in-time"-levering ved planlægning af ordrer og automatisk 
supplering af lagre ved fælles anvendelse af salgsdata, styring af salgs- og 
salgsfremmearealcr samt fælles udvikling al' nye produkter. 
En undersøgelse, der blev præsenteret på "Congress on ECR in Europe" den 25. og 26. 
januar 1996 viste, at ECR tegner sig for besparelser på 250 mio. ECU i EU, hvilket 
svarer til en mulig nedsættelse af detailsalgsprisen med 5,7%. Men ECR forudsætter en 
fuldstændig revidering af handelsforbindelserne mellem producenter og distributører. 
Hvad der er behov for, er at gå bort fra det forhold, at strømme i distributionskæden 
fremkaldes af producenterne, så de i stedet fremkaldes af efterspørgslen. 
Udviklingen af ECR må følges for at sikre, at både fabrikanter og forbrugere fortsat kan 
drage fordel af dette vigtige skift i det økonomiske styrkeforhold til fordel for 
detailhandlerne. Det er navnlig vigtigt at hindre, at fremstillingsvirksomhederne, især 
SMV'er, bliver afhængige af enkelte forretninger, og at forbrugernes valgmuligheder 
afgøres af interne ledelsesbeslutninger, der tager mere hensyn til økonomiske 
overvejelser inden for en virksomhed end til forbrugernes behov (f.eks. forringelse af 
kvaliteten for at mindske omkostningerne). 
98- Teleshopping, der er en form for hjemmekøb, er blevet en væsentlig del af 
aktiviteterne i forbindelse med fjernsalg. Den retlige ramme for tværeuropæisk 
teleshopping (direktiv 89/552/EØF: "Fjernsyn uden grænser") er for tiden ved at blive 
revideret. Udkastet til direktiv om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler 
vedrørende fjernsalg befinder sig på forligsstadiet. De fremtidige direktiver vil bl.a. 
indeholde mere specifikke bestemmelser om teleshopping. Hjemmekøb kan gøres mere 
attraktivt ved at tilbyde online-information. Udviklingen af "virtuelle indkøbscentre" er 
25 
allerede i gang. Selv ved hjemmekøb skal varerne leveres rent fysisk til køberen, som 
nu ikke mere behøver at gå ud for at handle, for at få det, han/hun ønsker. Dette vil føre 
til en ændring i transportmønstret - færre indkøbsture, men flere leveringer, hvilket vil 
betyde nye beskæftigelsesmuligheder. 
99- De potentielle ændringer i forbrugernes adfærd - som bestemmes af, i hvor høj grad 
forbrugerne får tillid til disse nye systemer - afhænger af, i hvilket omfang de får 
mulighed for på en sikker og bekvem måde at udnytte de faciliteter, de nye teknikker 
byder på, for så vidt angår priser, produktkvalitet, udvalg og tidsbesparelser. 
100- Sikkerheden i forbindelse med de elektroniske transaktioner er allerede et vigtigt 
emne, hvis betydning vokser fra dag til dag i takt med udviklingen af hjemmekøb. Der 
er behov for sikkerhed ved elektroniske handelstransaktioner, især i betalingsfasen, 
hvilket kræver anvendelse af et særligt krypteringssystem; det er imidlertid klart, at den 
nuværende mangel på regulering på dette område forvrider det indre marked og 
forhindrer det i at fungere smidigt." Kommissionen påpegede i sin meddelelse "En 
indsats for beskæftigelsen i Europa - en tillidspagt", der blev fremlagt på Det Europæiske 
Råd i Firenze i juni 1996, at der må fremsættes forslag til retsforskrifter om elektronisk 
handel. 
Ud over at imødekomme den mest presserende udfordring, der består i at tilvejebringe et 
passende retsgrundlag for udviklingen af elektronisk handel, skal en række andre 
udfordringer tages op, f.eks.: 
• Hvilken rolle vil Unionen, medlemsstaterne og handelssektoren selv skulle 
spille med hensyn til at sørge for et sikkert, gennemsigtigt, integreret og 
konkurrencedygtigt marked på de nye vilkår? 
• Hvilke følger vil der blive tale om for beskæftigelsen i sektoren som helhed 
og for bestemte dele af sektoren? 
• Hvordan kan sektorens opmærksomhed over for nye muligheder øges? 
V- MULIGHEDER FOR FREMTIDEN 
101- Den analyse, der ovenfor er givet af handelssektoren, indeholder - selv om den ikke 
er udtømmende - en oversigt over en række problemområder, som berører mange 
sektorer, men i forbindelse med hvilke handelssektorens fremtidige dynamik spiller en 
afgørende rolle. Ganske vist er disse problemområder meget komplekse, og de påvirkes 
af politiske beslutninger på mange områder, der vedrører samfundet som helhed, men 
ingen løsninger vil være bæredygtige, hvis de ikke sikrer en sund udvikling af 
handelssektoren. 
102- På så forskellige områder som byplanlægning, udvikling af landdistrikterne og 
sikkerhed i forbindelse med betalingssystemer i et miljø, der er mere og mere præget af 
informationsteknologi, kan lovgiverne enten støtte eller modarbejde de initiativer, der 
tages af de erhvervsdrivende med henblik på at etablere en levedygtig handelssektor. De 
Grønbog om retlig beskyttelse af krypterede tjenester i det indre marked, KOM(96) 76 af 
06.03.1996. 
26 
fleste af beslutningerne på dette område vil fortsat blive truffet på nationalt, regionalt 
eller endog på lokalt plan, men det indre markeds udvikling vil i stigende grad indebære, 
at der træffes beslutninger på EU-plan. Disse emner må drøftes nu, hvis EU skal kunne 
tilpasse sig den igangværende udvikling så smertefrit som muligt. 
103- Det kan ske under overholdelse af nærhedsprincippet, hvis der tages hensyn til 
følgende tre niveauer for aktioner på EF-plan: 
• høring af og koordinering mellem offentlige myndigheder ved systematisk 
udveksling af god praksis for at finde frem til gode løsningsmodeller 
• koordinering af EF-politikker, der kan have indflydelse på disse 
problemområder 
• aktioner på EF-plan i det omfang, det er nødvendigt for at medvirke til at løse 
problemerne. 
104- Disse aktionsformer er blevet anvendt med held inden for virksomhedspolitikken 
og kan derfor benyttes som værktøjer til afgrænsning af de drøftede muligheder. 
105- Læserne opfordres til at reagere på nærværende grønbog både med henblik på at 
levere oplysninger og foreslå mulige løsninger eller fremgangsmåder. Kommissionen er 
sig bevidst, at handelsområdet påvirkes af eller indvirker på så mange daglige aktiviteter, 
at intet dokument kan dække samtlige aspekter. Den er overbevist om, at hvis der ikke 
organiseres en åben offentlig debat om de forskellige emner, der er behandlet i dette 
dokument, vil Fællesskabets virksomheder være dårligt stillede på verdensmarkedet, som 
udvikler sig med stor hastighed, og uforberedte på de sociale tilpasninger, der finder sted 
i medlemsstaterne. Det er Kommissionens opfattelse, at hvis der startes en debat nu, vil 
EU være i stand til at give beslutningstagere på alle niveauer et sæt valgmuligheder, som 
gør det muligt at tage de nødvendige initiativer tidsnok til at imødekomme de næste 
årtiers udfordringer. 1 forbindelse med de høringer, denne grønbog giver anledning til, 
og i løbet af 1997 vil Kommissionen foreslå specifikke foranstaltninger for at 
imødekomme de mest presserende udfordringer. 
27 
Følgelig anmodes 
Europa-Parlamentet 
Ministerrådet 
medlemsstaterne 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
Regionsudvalget 
repræsentative organisationer, arbejdsmarkedets parter og andre organer med 
aktiviteter inden for handel på EU-plan, medlemsstatsplan eller regionalt plan 
og enkeltpersoner med erfaring inden for eller kendskab til disse sektorer 
om at reagere på denne grønbog om handelssektorens rolle i Den Europæiske Union og 
fremsende deres bemærkninger 
senest den 31. maj 1997 
til 
Europa-Kommissionen 
Generaldirektorat XXIII 
"Grønbog om handel" 
rue de la Loi 200 Wetstraat 
B-1049 Bruxelles 
Yderligere oplysninger lås på: telefon: ( + 32 2) 295 16 42 
fax: (+32 2)295 89 84 
e-mail: commerce@dg23.cec.be 
28 
BILAG A: STATISTISKE OPLYSNINGER 
Indledning 
Tabellerne og diagrammerne i dette bilag har til formål at give et generelt overblik over handelen i Europa i 
begyndelsen af 1990'erne. De er baseret på de nyeste tilgængelige data, og det har derfor ikke i alle 
tilfælde været muligt at anvende de samme datoer i en og samme tabel. Dataene stammer oprindeligt fra 
de nationale statistiske kontorer, fra Eurostats databaser (Mercure hvad angår tjenesteydelsesstatistikker og 
New Cronos hvad angår det harmoniserede europæiske nationalregnskabssystem) og i nogle tilfælde fra 
universiteter eller private kilder. Størstedelen er fra Eurostats nyligt udgivne eller planlagte publikationer (jf. 
nedenstående bibliografi). De fleste af statistikkerne i dette bilag vedrører makroøkonomiske størrelser 
(antal foretagender og lokale enheder, antal beskæftigede, omsætning, værditilvækst osv.). Dog drejer de 
tre sidste tabeller sig om de største detailhandeiskoncerner (omsætning og deltagelse i den internationale 
handel) og de største indkøbscentraler med aktiviteter i Den Europæiske Union. 
Yderligere oplysninger: 
Retailing in the European Single Market 1993. GD XXIII og Eurostat 1993. Kontoret for De Europæiske 
Fællesskabers Officielle Publikationer. 
Retailing in the European Economic Area: EFTA Countries: supplement til ovennævnte publikation for så 
vidt angår EFT A-landene. GD XXIII og Eurostat 1995. Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle 
Publikationer. 
Commerce, services and transport. Månedlig publikation. Eurostat. 
Planlagte udgivelser: 
Retailing in the European Economic Area. Ajourføring af de to foregående publikationer. Udkommer efter 
planen i 1997 (første halvår). 
Wholesale Trade in the European Economic Area. Udkommer efter planen i 1997 (første halvår). 
Retailing in the CEC's. Udkommer efter planen i 1997 (første halvår). 
29 
1- Handelens betydning i Den Europæiske Union 
Handelen udgør ca. 13% af de 15 EU-landes samlede bruttonationalprodukt. Handelssektoren beskæftiger 
over 15% (15,6) af den erhvervsaktive befolkning og tegner sig for ca. 30% af alle foretagender. Der er 
temmelig store forskelle i disse tre tal fra land til land, hvilket skyldes særlige nationale forhold, f.eks. en 
vigtig turistsektor eller et flertal af små virksomheder. Forskellene kan dog også være forårsaget af de kilder 
og statistiske metoder, der er anvendt. Tallene bør derfor fortolkes med forsigtighed, så længe 
Kommissionens standardiseringspolitik vedrørende handelsstatistikker endnu ikke er trådt i kraft. 
Tabel 1: Handelens1 andel af den europæiske økonomi (1991) 
i % af brutto- i % af arbejds- i % af alle 
nationalproduktet2 styrken foretagender 
Belgien 15,2 16,3 20,3 
Danmark 12.3 12,1 19,4 
Tyskland4 10,5 14,8 28,0 
Grækenland5 11,2 12,3 40,0 
Spanien 15,4 16,0 33,3 
Frankrig 12,6 14,3 27,6 
Irland 8,7 13,5 30,0 
Italien 15,5 17,3 34,0 
Luxembourg 13,9 15,7 28,1 
Nederlandene 12,8 17,9 26,7 
Østrig 13,0 14,9 30,5 
Portugal 17,1 14,4 29,8 
Finland 8,9 13,5 24,4 
Sverige 12,0 17,7 23,7 
Det Forenede 11,5 16,5 27,3 
Kongerige 
EUiS 12J 15,6 29,4 
Island 11,0 12,0 12,4 
Norge 12,3 14.9 26,1 
BØS 12,7 15,6 29,3 
USA6 14,5 18,3 17,9 
Japan 13,4 18J : 
1 Engros- og detailhandel, inkl. genbrug og reparation 
2 Bruttonationalprodukt i markedspriser. 
3 Engros- og detailhandel, data for 1987-1994 
4 Det tidligere Vesttyskland. 
5 Ekskl. genbrug og reparation. 
6 Bruttonationalprodukt: 1992 
Kilde: Eurostat. 
30 
Diagram 1: Hiindelens andel at EU-landenes BNP (1991) 
Finland F&Sittff;^^ 
Tvskland H 
(îreekenland [£ 
1 ). F. Kongerige H 
Sverige |£ 
Danmark 12 
Frankrig H 
Nederlandene Ë 
Ostria E 
Luxembourg p 
Spanien P 
Belgien ES 
Italien M 
Portugal Ë ma 
mmmm 
8 10 
i°/oiifBNT 14 16 18 
31 
2- Foretagender og beskæftigelse i den europæiske handel 
2.1- De absolutte tal, dvs. antallet af foretagender og antallet af beskæftigede, bekræfter handelens 
kvantitative betydning. I begyndelsen af 1990'erne var over 4,5 mio. foretagender og over 22 mio. 
arbejdstagere aktive i handelssektoren. Langt størstedelen af foretagenderne er små virksomheder, idet der 
gennemsnitligt er 4,9 erhvervsaktive pr. foretagende i handelssektoren som helhed, fordelt på 
engroshandelen med 6,3 i gennemsnit og detailhandelen med 4,4. 
Tabel 2.1: Foretagender og beskæftigelse i handelssektoren. Absolutte tal (i 1000) 
Antal foretagender 
Engros­
handel Detail­
handel lait Å, Antal beskæftigede 
Engros­
handel Detail­
handel lait Åf 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien1 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland1 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige2 
Island1'3 
Norge1'1* 
BØS 
USA 
Japan 72.9 
37.8 
186.1 
46.8 
73.1 
106.1 
3.4 
235.6 
2.1 
75.8 
18.0 
28.4 
18.3 
39.7 
142.7 
1086.9 
1.4 
20.2 
1108.5 
363,9 
300,0 123.8 
47.6 
435.5 
198.6 
569.7 
417.2 
29.3 
888.3 
3.4 
102.9 
40.0 
132.1 
28.3 
61.4 
348.2 
1.6 
38.3 
3466,4 
1589,1 
1300,0 196.8 
85.4 
621.6 
245.4 
642.8 
523.3 
32.7 
1124.0 
5.5 
178.7 
58.1 
160.5 
46.6 
101.1 
490.9 
3426.5 4513.4 
3.1 
58.4 
4574.9 
1953,0 
1600,0 1991 
1992 
1993 
1993 
1992 
1994 
1993 
1991 
1993 
1994 
1994 
1993 
1993 
1993 
1991 
1992 
1993 
1987 
1988 234 
166 
1692 
108 
485 
975 
45 
1078 
12 
403 
196 
197 
89 
191 
921 
iiii 
7 
107 
§1111 
5609 
4332 275 
199 
3285 
471 
1537 
2040 
151 
2389 
20 
637 
290 
364 
116 
288 
3030 509 
365 
4978 
579 
2022 
3015 
196 
3467 
32 
1040 
486 
561 
205 
479 
3951 
15215 22112 
8 15 
123 230 
1634$ 22357 
12820 18429 
6851 11183 1992 
1992 
1993 
1993 
1992 
1994 
1993 
1990 
1993 
1994 
1994 
1993 
1993 
1993 
1991 
1992 
1993 
1987 
1991 
' Antal beskæftigede: i fuldtidsækvivalenter. 
2 Antal beskæftigede inden for detailhandel: 1989. 
•* Engroshandel: inkl. automobilsektoren. 
4 Data om lokale faglige enheder. 
Kilde: Eurostat. 
32 
2.2- Fem lande tegner sig for størstedelen af foretagenderne i Fællesskabet: Italien (ca. 25%), Tyskland 
(over 14%), Spanien (14%), Frankrig (12%) og Det Forenede Kongerige (11%). Disse lande er også de 
vigtigste med hensyn til beskæftigelsen i handelssektoren. Her er rækkefølgen dog en anden: Tyskland 
(23%), Det Forenede Kongerige (18%), Italien (16%), Frankrig (14%) og Spanien (10%). 
Tabel 2.2: Fordelingen af handelen i Den Europæiske Union 
Antal foretagender 
Engros­
handel Detail­
handel lait Antal beskæftigede 
Engros 
handel Detail­
handel lait 
Andele 
(i %) 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige 6.7 
3.5 
17.1 
4.3 
6.7 
9.8 
0.3 
21.7 
0.2 
7.0 
1.7 
2.6 
1.7 
3.7 
13.1 
100.0 3.6 
1.4 
12.7 
5.8 
16.6 
12.2 
0.9 
25.9 
0.1 
3.0 
1.2 
3.9 
0.8 
1.8 
10.2 4.4 
1.9 
13.8 
5.4 
14.2 
11.6 
0.7 
24.9 
0.1 
4.0 
1.3 
3.6 
1.0 
2.2 
10.9 
100>0 100.0 3.4 
2.4 
24.5 
1.6 
8.6 
14.1 
0.7 
15.6 
0.2 
5.8 
2.8 
2.8 
1.3 
2.8 
13.4 
100.0 1.8 
1.3 
21.6 
3.1 
10.9 
13.4 
1.0 
15.7 
0.1 
4.2 
1.9 
2.4 
0.8 
1.9 
19.9 2.3 
1.6 
22.5 
2.6 
10.2 
13.6 
0.9 
15.7 
0.1 
4.7 
2.2 
2.5 
0.9 
2.2 
17.9 
100.0 100.0 
33 
3- Detailsalgssteder i Den Europæiske Union 
Antallet af detailforretninger i Fællesskabet anslås til ca. 4 millioner. Disse forretninger findes fortrinsvis i 
Italien, Frankrig, Tyskland, Spanien og Det Forenede Kongerige. Der er 1,15 forretninger for hvert 
foretagende, hvilket viser, at de fleste foretagender kun har én forretning. Antallet af forretninger pr. 1000 
indbyggere er selvfølgelig meget stort i lande, der tiltrækker mange turister, som f.eks. Portugal, 
Grækenland og Italien, men dette er ikke den eneste bestemmende faktor, hvilket fremgår af antallet af 
beskæftigede pr. forretning. Det Forenede Kongerige har det største antal beskæftigede pr. forretning og er 
et af de lande, der har det laveste antal forretninger pr. 1000 indbyggere. Grækenland og Italien har det 
laveste antal beskæftigede pr. forretning. 
Tabel 3: Detailsalgssteder i Den Europæiske Union (1990) 
Belgien2 
Danmark 
Tyskland3 
Grækenland2 
Spanien 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal2 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige2 
EU 15 
Island 
Norge 
EØS 
USA 
Japan Antal 
salgssteder1 
(i 1000) Antal salgs­
steder pr. 1000 
indbyggere Antal 
beskæftigede 
pr. salgssted 
140,0 
51,5 
533,7 
184,9 
523,2 
546,1 
31,7 
983,0 
4,4 
119,4 
52,5 
190,0 
39,7 
72,2 
466,6 
3939,0 
1,7 
39,5 
mmmå 
1929,3 
1619.8 
1 Data for 1986-1990. 
2 Eurostats skøn. 
3 Det tidligere Vesttyskland. 
Kilde: Eurostat. 14,1 
10,0 
8,5 
18,4 
13,4 
9,7 
9,0 
17,1 
11,6 
8,0 
6,9 
19,2 
7,9 
8,5 
8,1 
11,3 
6,7 
9,3 
8,3 
13,3 2,0 
3,9 
4,4 
1,8 
2,7 
3,8 
4,1 
2,4 
4,1 
3,4 
4,8 
3,1 
4,6 
4,2 
6,5 
Hi 
4,7 
3,1 
w® 
6,6 
4,2 
34 
Østrig 
Finland 
Nederlandene 
1). F. Kongerige 
Sverige 
Tyskland 
Irland 
Frankrig 
Danmark 
Luxembourg 
Spanien 
Belgien 
Italien 
Grækenland 
Portugal Diagram 2: Koncentrationen af detailsalgssteder (1990) 
5 10 
Antal salgssteder pr. 1000 indbyggere 15 20 
35 
4- Fordelingen af detailshandelsforetagender efter aktivitet 
Ca. 31% af alle foretagenderne i Den Europæiske Union sælger først og fremmest levnedsmidler og 
drikkevarer, 18,5% sælger beklædningsgenstande og fodtøj, og 13,4 % sælger husholdningsgenstande. 
Disse procenttal varierer betydeligt fra land til land. Handelen med levnedsmidler er således særlig udviklet 
i Middelhavslandene, men også i Irland og Det Forenede Kongerige. Man må imidlertid ikke glemme, at 
nogle af forskellene kan skyldes vanskeligheder med at opdele foretagenderne efter aktivitet. 
Tabel 4: Fordelingen af detailhandelsforetagendeme efter hovedaktivitet (i %) 
Levneds­
midler, 
drikkevarer, 
tobak Tekstiler, 
beklædning 
fodtøj Hushold­
nings-
genstande Handel med 
biler, 
inkl. 
brændstof Andet lait Ar 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland1 
Spanien 
Frankrig 
Irland2 
Italien 
Luxembourg 
Neder­
landene 
Østrig1 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige 
EU 15 
Island3-4 
Norge1 28,0 
24,5 
20,8 
29,5 
39,7 
26,1 
54,0 
33,3 
23,8 
20,0 
27,2 
39,7 
24,3 
23,1 
36,7 
30,6 
30,7 
29,2 
30;8 18,2 
16,4 
15,6 
19,5 
20,3 
19,0 
9,0 
22,8 
18,8 
18,3 
17,3 
18,8 
13,4 
15,8 
8,6 
18,5 
19,0 
16,3 
MB 12,7 
16,8 
16,9 
14,8 
13,4 
11,2 
4,4 
11,7 
15,6 
21,1 
7,4 
7,4 
10,2 
18,2 
15,7 
13,4 
9,1 
8,3 
13,3 10,0 
13,9 
12,5 
7,7 
3,2 
15,3 
11,5 
6,1 
15,5 
8,3 
12,6 
5,5 
13,1 
12,4 
24,6 
10,2 
12,1 
112 31,1 
28,5 
34,2 
28,5 
23,4 
28,4 
21,0 
26,0 
26,4 
32,4 
35,5 
28,6 
39,1 
30,6 
14,4 100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
100,0 
27.1 100,0 
41.2 100,0 
34.1 100,0 
27.2 100,0 1988 
1992 
1992 
1988 
1988 
1992 
1988 
1991 
1993 
1994 
1994 
1993 
1993 
1993 
1992 
1992 
1993 
1 Data om lokale faglige enheder. 
2 Levnedsmidler, drikkevarer, tobak: inkl. caféer, hvor over 50% af de alkoholholdige drikke indtages på stedet. 
3 Data om detailsalgssteder. 
4 Ekskl. automobilsektoren. 
Kilde: Eurostat. 
36 
5- Beskæftigelsen i detailhandelssektoren 
I begyndelsen af 1990'erne var over 70% af de beskæftigede i detailhandelssektoren lønmodtagere, lidt 
over 55% var kvinder, og deltidsarbejde var særdeles udbredt (svarende til ca. 28% af lønmodtagerne). 
Middelhavslandene Grækenland og Italien har det mindste antal lønmodtagere. I disse lande er antallet af 
selvstændige erhvervsdrivende større. I de nordeuropæiske lande når antallet af lønmodtagere derimod op 
på 80% og derover. For så vidt angår kvinders andel af arbejdsstyrken ligger de fleste lande i Nordeuropa 
og Østrig over gennemsnittet (55%). Grækenland, Spanien, Frankrig og Italien ligger under gennemsnittet. 
Der ser ud til at være en sammenhæng mellem antallet af erhvervsaktive kvinder og udbredelsen af 
deltidsarbejde, idet der er særlig mange deltidsbeskæftigede i de nordeuropæiske lande. 
Tabel 5: Særlige kendetegn ved beskæftigelsen i detailhandelssektoren 
Andel i % af arbejdsstyrken 
Belgien ' 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland^ 
Spanien 
Frankrig3 
Mand" 
Italien 
Luxembourg' 
Nederlandene" 
Østrig7 
Portugal 
Finland** 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige** 
EU IS9 
Island 
Norge 
liilililllll Lønmod- Deltids-
tagere Kvinder beskæftigede 
54,1 
84,9 
84,8 
28,9 
55,4 
78,0 
72,9 
33,6 
87,4 
80,0 
84,9 
75,8 
81,0 
79,8 
84,4 
70,5 
85,8 
89,0 
70,8 58,1 
52,5 
64,8 
43,6 
51,9 
50,3 
45,6 
44,4 
51,6 
56,7 
62,4 
43,4 
68,8 
60,8 
58,4 
5S.2 
63,0 
$5,3 17,4 
35,0 
39,0 
3,3 
6,4 
19,3 
23,2 
11,5 
34,6 
13,0 
5,1 
38,2 
38,4 
27,9 
47,0 
2$,2 Ar 
1989 
1992 
1993 
1988 
1992 
1993 
1991 
1991 
1993 
1990 
1991 
1993 
1993 
1993 
1991 
1992 
1993 
1 Deltidsbeskæftigede: Eurostats skøn. 
2 Lønmodtagere og Deltidsbeskæftigede: Eurostats skøn. 
3 Kvinder: 1989. 
4 Kvinder: Eurostats skøn 1988. 
5 Kvinder og Deltidsbeskæftigede: Eurostats skøn 1989. 
6 Kvinder: Eurostats skøn. 
7 Deltidsbeskæftigede: 1988. 
8 Ekskl. automobilsektoren. 
9 For så vidt angår Deltidsbeskæftigede: ekskl. Italien og Finland. 
10 For så vidt angår Kvinder: ekskl. Island. 
11 For så vidt angår Deltidsbeskæftigede: ekskl. Italien, Finland og Island. 
Kilde: Eurostat. 
37 
Diagram 3: Lønmodtagernes andel af arbejdsstyrken (1988-1994) 
38 i % af alle beskæftigede 
6- Omsætningen i handelssektoren 
Den samlede omsætning i detailhandelssektoren i de femten EU-lande androg i begyndelsen af 1990'erne 
ca. 1 600 mia. ECU. Til sammenligning kan nævnes, at bruttonationalproduktet, der er summen af de 
endelige anvendelser af varer og tjenester, er anslået til 5 400 mia. ECU i 1992. Fire lande, Tyskland, Det 
Forenede Kongerige, Frankrig og Italien, tegner sig for 74% heraf. Den gennemsnitlige omsætning pr. 
foretagende (471 000 ECU) og pr. erhvervsaktiv (110 000 ECU) varierer meget fra land til land. Disse 
forskelle er et tydeligt udtryk for de europæiske landes store mangfoldighed. 
Tabel 6: Særlige kendetegn ved omsætningen i detailhandelssektoren 
Omsætning 
i alt 
(mia. ECU) AM. Gennemsnitlig omsætning pr.: 
foretagende beskæftiget År1 
Belgien 
Danmark 
Tyskland 
Grækenland2 
Spanien^ 
Frankrig 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Østrig 
Portugal 
Finland 
Sverige 
Det Forenede 
Kongerige4 
EU 15 
Island 
Norge 
lililllllllll 51,4 
24,8 
430,3 
20,0 
119,8 
260,0 
12,2 
230,0 
3,8 
69,3 
38,1 
26,5 
17,6 
39,6 
283,2 
1626,5 
1,1 
24,0 
1351,6 3,2 
1,5 
26,5 
1,2 
7,4 
16,0 
0,7 
14,1 
0,2 
4,3 
2,3 
1,6 
1,1 
2,4 
17,4 
100,0 402 
522 
859 
114 
234 
563 
415 
259 
1106 
693 
951 
200 
622 
645 
813 
litii 
645 
628 187 
125 
131 
59 
86 
124 
92 
96 
193 
113 
131 
73 
151 
138 
93 
ill 
135 
195 
1111: 
1 Referenceår for Omsætning. Kan være et andet for "foretagende" og "beskæftiget" 
2 Eurostats skøn. 
3 Ekskl. foretagender i automobilsektoren. 
4 Omsætning inkl. moms. 1990 
1992 
1992 
1990 
1992 
1990 
1991 
1990 
1993 
1992 
1994 
1993 
1993 
1993 
1992 
1992 
1993 
Kilde: Eurostat 
39 
7- Salgsformer 
Inden for dagligvarehandelen er der i løbet af de sidste tredive år sket en hurtig udvikling af nye 
salgsformer (discountforretninger, supermarkeder og hypermarkeder). Disse nye salgsformer, der ikke altid 
er opstået på foranledning af store foretagender, har i høj grad indskrænket de traditionelle salgsformers 
markedsandel. Tabel 7 viser, at de nye salgsformer tegner sig for 75% og derover af 
levnedsmiddeldistributionen i Tyskland, Spanien og Det Forenede Kongerige. 
Tabel 7 : De forskellige salgsformers andel af markedet for levnedsmidler (i %) (1994) 
Tyskland1 Frankrig1 Italien1 Spanien2 Det Forenede 
Kongerige2 
Discountforretninger 27,6 
Supermarkeder 29,7 
Hypermarkeder ("superstores" i 24,3 
Det Forenede Kongerige) 
lait 81,6 
Øvrige (minimarkeder, 18,4 
traditionelle købmænd, 
døgnbutikker) 
lait 100,0 4,0 
24,6 
30,5 
59,1 
40,9 
100,0 5,7 
27,2 
11,4 
44,3 
55,7 
100,0 9,0 
36,5 
30,5 
76,0 
24,0 
100,0 9,0 
66,0 
75,0 
25,0 
100,0 
1 Andel af den samlede levnedsmiddeldistribution. 
2 Andel af distributionen af dagligvarer. 
Kilde: EHI. INSEE. S&P. NIELSEN. IGD. 
8- De største distributionskoncerner i verden 
Tabel 8: De 15 største distributionskoncerner i verden 
Nr. 
1 
2 
3 
4 
5 
6 
7 
8 
9 
10 
11 
12 
13 
14 
15 Navn Land 
Wal Mart USA 
Sears Rebouck USA 
Metro-Kaufhof-Asko D 
K Mart USA 
Tengelmann D 
Ito Yokado J 
Carrefour F 
The Daiei J 
Edeka D 
American Stores USA 
Promodés F 
Safeway USA 
Jusco J 
Super Valu USA 
A & P USA Omsætning i 1992 
(i mio. dollars) 
51 
48 
43(1) 
35 
30 
24,5 
24 
19 
18 
17,5 
17 
15 
14 
12,7 
12(1) 
(1) Skøn. 
Kilde: N. D. Basile & R. Garosci "Commercio e Grande Distribuzione: La sfida del 2000" -1995 
40 
9- De største europæiske detailhandeiskoncerner 
En opstilling efter omsætning af de store europæiske koncerner i detailhandelssektoren, der fortrinsvis er 
aktive i levnedsmiddelsektoren, viser desuden, at koncentrationsprocessen er skredet hurtigere frem i 
Nordeuropa. De seksten største europæiske detailhandeiskoncerner er tyske, franske og britiske. De andre 
koncerner har deres hjemsted i Nederlandene, Belgien, Sverige og Schweiz. Der er kun én spansk koncern 
blandt de femogtyve største koncerner. Nogle af disse koncerner har fremskyndet deres vækst ved at 
overtage selskaber, der praktiserer andre salgsformer inden for detailhandelen. F.eks. har et foretagende, 
der oprindeligt havde sine aktiviteter på markedet for engros- og "cash and carry"-handel, øget 
detailhandelens andel af sin omsætning betydeligt ved at erhverve stormagasiner og kapitalandele i 
sektoren for levnedsmiddeldistribution. Af samme grund er store postordreforretninger blevet opkøbt af 
indehavere af stormagasiner. 
Tabel 9 : De største detailhandeiskoncerner 
Koncern Land Hovedaktivitet 
Tengelmann 
Metro1 
Rewe 
Carrefour2 
Intermarché 
Ledere 
Albrecht (Aldi) 
Edeka 
J, Sainsbury 
Promodès 
Tesco 
Pinault-Printemps 
Otto Versand 
Spar 
Casino-Rallye 
Asko3 
Ahold 
Karstadt4 
Marks & Spencer 
Schickedanz5 
ICA 
Delhaize Le Lion 
El Corte Inglés 
Argyll 
Vendex 
international Tyskland Levnedsmidler 
Tyskland Levnedsmidler, ikke-specialiseret non-food, 
engroshandel (cash-and-carry) 
Tyskland Levnedsmidler 
Frankrig Levnedsmidler 
Frankrig Levnedsmidler 
Frankrig Levnedsmidler 
Tyskland Levnedsmidler 
Tyskland Levnedsmidler 
Det Forenede Levnedsmidler 
Kongerige 
Frankrig 
Det Forenede 
Kongerige 
Frankrig 
Tyskland 
Tyskland 
Frankrig 
Tyskland 
Nederlande-Levnedsmidler 
Levnedsmidler 
Stormagasiner 
Postordreforretning 
Levnedsmidler 
Levnedsmidler 
Levnedsmidler 
Levnedsmidler 
ne 
Tyskland Stormagasiner, postordreforretning 
Det Forenede Stormagasiner, levnedsmidler, beklædning 
Kongerige 
Tyskland Postordreforretning, levnedsmidler 
Sverige Levnedsmidler 
Belgien Levnedsmidler 
Spanien Stormagasiner, levnedsmidler 
Det Forenede Levnedsmidler 
Kongerige 
Neder- Ikke-specialiseret non-food 
landene Omsætning 
1991-1992 
(i mia. ECU) 
22,8 
22,6 
18,5 
16,2 
15,4 
15,3 
13,4 
13,2 
13,1 
11,0 
10,8 
10,7 
10,2 
10,1 
10,0 
9,9 
9,8 
9,3 
8,6 
8,4 
7,5 
7,3 
7,1 
7,0 
7,0 
1 Ejer Kaufhof og har kapitalandele i Asko 
2 Ejer Euromarché. 
3 Ejer Coop AG. 
4 Ejer Neckermann. 
5 Ejer Quelle. 
Kilder : Eurostat: Institute of Retail Studies (IRSV Stirling Universitet. 
41 
10- De største europæiske detailhandelskoncerners internationale omsætning 
I løbet af de seneste ti år har foretagender inden for engros- og detailhandel taget mange initiativer til 
internationalisering. For så vidt angår levnedsmiddelhandelen har især Frankrig, Tyskland, Det Forenede 
Kongerige, Belgien og Nederlandene taget sådanne initiativer. Blandt de salgsformer, der har udviklet sig 
mest på tværs af grænserne, er de franske hypermarkeder og de tyske "discountforretninger. 
Tabel 10 : Europæiske detailhandleres internationale omsætning (1990-1991) 
International omsætning 
Selskab Land Hovedaktivitet beløb 
(i mio. ECU) i % af 
koncernens samlede 
omsætning 
Tengelmann 
Metro 
Promodés 
Delhaize Le Lion 
Ahold 
Otto Versand 
Carrefour 
Vendex 
International 
Aldi 
Ikea 
Auchan 
J, Sainsbury 
Marks & Spencer 
GUS 
Le Printemps 
La Redoute 
Quelle 
Dixons 
Docks de France 
Casino 
Ratners Tyskland 
Tyskland 
Frankrig 
Belgien 
Nederlandene 
Tyskland 
Frankrig 
Nederlandene 
Tyskland 
Sverige 
Frankrig 
Det Forenede 
Kongerige 
Det Forenede 
Kongerige 
Det Forenede 
Kongerige 
Frankrig 
Frankrig 
Tyskland 
Det Forenede 
Kongerige 
Frankrig 
Frankrig 
Det Forenede 
Kongerige Levnedsmidler 12 656,4 
Levnedsmidler, ikke- 6 036,1 
specialiseret non-food, C&C 
Levnedsmidler 5 506,2 
Levnedsmidler 5 283,0 
Levnedsmidler 4 548,3 
Postordreforretning 3 602,2 
Levnedsmidler 3 414,7 
Ikke-specialiseret non-food 2 808,7 
Levnedsmidler 2 520,0 
Møbler 2 138,2 
Levnedsmidler 1 413,2 
Levnedsmidler 1 356,3 
Stormagasiner, 1 055,5 
levnedsmidler, beklædning 
Postordreforretning 1 013,6 
Stormagasiner 986,0 
Postordreforretning 879,3 
Postordreforretning 759,9 
Elektricitet 726,2 
Levnedsmidler 508,4 
Levnedsmidler 449,3 
Smykker 348,2 55,7 
35,0 
34,4 
72,4 
50,6 
45,9 
31,1 
35,3 
20,0 
76,2 
15,3 
11,8 
12,7 
26,9 
20,2 
35,0 
10,6 
30,6 
13,3 
6,1 
27,6 
Kilder : Eurostat. Institute for Retail Studies (IRS). Stirling Universitet. 
42 
Tabel 11: De største indkøbs- og salgscentraler i Europa (1993) 
Navn Medlemmer 
EMD 
(European Marketing Distribution 
AG) Markant (D) 
NISA Today's (UK) 
Selex (E,l) 
Zev-Markant (A) 
Superkøb (DK) 
Musgrave (IRL) 
Uniarme (P) Oprettelses- Omsætning 
år Hjemsted 1991 (i mia. ECU) 
1988 Schweiz 63,3 
Deuro/MIAG 
(Deuro Buying AG/Metro 
International AG) Metro (D,F,I,A,DK) 
Carrefour (F,E,P) 
Makro (NL) 1990 Schweiz 52,2 
AMS 
(Associated Marketing Services) ICA (S) 
Kesko (SF) 
Allkauf (D) 
Rinascente (I) 
Hakon (N) 
Mercadona (E) 
JMR (P) 
Superquinn (IRL) 1990 Schweiz 46,8 
ERA 
(European Retail Alliance) Ahold (NL) 
Argyll (UK) 
Casino (F) 1989 Luxembourg 21,9 
Eurogroup Rewe (D) 
Coop (CH) 
Paridoc (F) 
GIB Group (B) 
Vendex Food (NL) 1988 Tyskland 43,0 
CEM 
(Cooperation Européenne 
de Marketing) Edeka (D, DK) 
CRAI (I) 
Conad (I) 
Booker (UK) 
UDA (E) Belgien 41,6 
NAF 
(Nordisk Andelsforbund) KF-group (S) 
Coop (DK, I) 
SOK (SF) 
EKA (SF) 
NKL (N) 
CWS (UK) 1918 Danmark 36,9 
BIGS Spar (D.UK.A) 1990 Neder­
landene 31,5 
(BIGS Buying International Group Axel Dagab (S) 
SPAR) Unil (N) 
TukoSpar (SF) 
Despar (I) 
Unigro (NL) 
Dagrofa (DK) 
Unigrobel (B) 
BWG (IRL) 
Bernag Ovag (CH) 
Hellaspar (GR) 
Kilder : Eurostat: Cescom - Bocconi-universitetet. Milano. 
43 
BILAG B 
OMRÅDER AF DIREKTE BETYDNING FOR HANDEL, SOM ER UNDERLAGT NATIONAL 
LOVGIVNING 
Bestemmelser vedrørende oprettelse af virksomheder 
I Italien og Belgien reguleres de kommercielle aktiviteter ved, at man for at åbne en butik skal 
være i besiddelse af et diplom eller have faglig erfaring. I modsætning hertil er det i Frankrig, 
Tyskland, Portugal og Det Forenede Kongerige kun nogle aktiviteter, der er reguleret, det 
gælder f.eks. salg af våben og ammunition og salg af alkohol. Hvad angår handel uden fast 
forretningssted, er en autorisation eller tilladelse som regel påkrævet, men de præcise 
fremgangsmåder og betingelser varierer fra et land til et andet. Endvidere er det de lokale 
myndigheder, der regulerer betingelserne for udøvelse af et erhverv i et bestemt område 
(lokale tilladelser, tilladte eller forbudte områder). 
Bestemmelser vedrørende placering og leje af forretningsejendomme 
Med hensyn til opførelse af erhvervsejendomme har særlige regler gjort, at det i Italien, 
Frankrig og Belgien siden 1970'erne har været nødvendigt med en speciel tilladelse for at 
etablere forretninger over en vis størrelse. I begyndelsen af 1996 indførte Spanien en lignende 
ordning. I andre medlemsstater som Nederlandene og Tyskland er del byplanlægningen, der 
afgør, hvad bygninger skal bruges til. 1 realiteten har hvert land sine egne regler. Det samme 
gælder lovgivningen vedrørende leje af erhvervsejendomme. I Frankrig er lovgivningen præcis 
og ret beskyttende, i Det Forenede Kongerige forhandler parterne frit, og i de øvrige 
medlemsstater gælder forskellige andre bestemmelser, som ligger et sted midt imellem. 
Åbningstider 
Et af de mest typiske eksempler på forskelle mellem "nationale politikker" er lovgivningen 
vedrørende forretningers åbningstider, som kan have stor betydning i grænseområder. Som et 
resultat af kulturelle og historiske forskelle er denne lovgivning meget forskellig fra et land 
til et andet. I visse lande, Frankrig f.eks., er åbningstiderne ikke direkte reguleret af 
arbejdslovgivningen. Hvad angår handel på søndage er situationen endnu mere kompleks, idet 
der i nogen lande hersker fuldkommen frihed, mens andre holder totalt lukket om søndagen. 
I Skotland og Sverige er friheden til at holde åbent reglen; i Frankrig findes der talrige 
undtagelser, som gør det muligt at have personale ansat om søndagen, men ejeren må også 
selv holde åbent, hvis han ønsker det; i Italien og Grækenland findes der 
undtagelsesbestemmelser i turistområderne; i Tyskland holder næsten alle butikker lukket. 
Der findes ingen afledt fællesskabsret på dette område, og EF-Domstolen har ved talrige 
lejligheder haft mulighed for at afgive udtalelse om forskellene mellem de nationale 
lovgivninger. Domstolens standpunkt har altid været det samme: Den mener, at denne type 
lovgivning hører under medlemsstaternes kompetence, og at artikel 30 ikke finder anvendelse, 
hvis bestemmelserne er ens, både med hensyn til lovgivning og praksis, for alle økonomiske 
operatører, der sælger indenlandske produkter og udenlandske produkter, der stammer fra 
44 
andre medlemsstater.1 
Forbrugerbeskyttelse og illoyal praksis 
Der findes et stort antal EU-direktiver vedrørende forbrugerbeskyttelse og illoyal praksis (især 
med hensyn til vildledende reklame, produktsikkerhed i almindelighed, dørsalg, angivelse af 
priser, mærkning og urimelige kontraktvilkår), men de nationale bestemmelser har stadig stor 
betydning. De pågældende EU-direktiver kan for mange medlemsstater udgøre et 
referencegrundlag, som de bygger videre på ved at pålægge handelsforetagender strengere 
forpligtelser. På områder som f.eks. forbrugsvaregarantier er det fortsat lovgivningen på 
nationalt plan, der er gældende, selv om der findes initiativer på fællesskabsplan.2 
For så vidt angår reklameaktiviteter, er der også ret stor forskel mellem de enkelte 
medlemsstaters lovgivninger. I Belgien er lovgivningen på dette område detaljeret og 
omfattende (lov af 14. juli 1991) og omfatter tilbud, udsalg, ophørsudsalg, rabatter og gratis 
vareprøver. 1 Belgien er det ikke tilladt al sælge en vare til under kostprisen. 1 Italien er det 
derimod tilladt (lov 80 af 19. marts 1980), hvorimod ophørsudsalg og udsalg i almindelighed 
er stramt lovreguleret. I Det Forenede Kongerige og i Frankrig er det obligatorisk at opgive 
både den oprindelige pris og den nye pris i tilfælde af prisnedsættelser, men i Tyskland findes 
der ingen forpligtelser på dette område. 
1 Jf. sagerne: Torfaen Borough Council, 23.11.1989, C-145/88, Saml. s. 3851; Conforama, 
28.02.1991, C-312/89, Saml. s. 997; Norwich City Council, 16.12.1992, C-169/91; Punto Casa SpA, 
02.06.1994, C-69/93 og C-258/93. 
2 Forslag til direktiv om køb af forbrugsvarer og forbrugsvaregarantier, KOM(95) 520 endelig udg. af 
18.06.96. 
45 
BILAG C - LISTE OVER FÆLLESSKABETS LOVGIVNINGSMÆSSIGE 
FORANSTALTNINGER 
EU-lovgivning, der direkte ved rorer handel 
En række direktiver vedrarer etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser: 
engroshandel (direktiv 64/223/EØF) 
i. detailhandel (direktiv 68/363/EOF) 
ii. formidlervirksomhed inden for handel, industri og håndværk (direktiv 64/224/EØF) 
v. handelsagenter (direktiv 86/653/EØF) 
v. erhvervsvirksomhed uden fast forretningssted (direktiv 75/369/EØF) 
vi. teleshopping (direktiv 89/552/EOF "fjernsyn uden grænser"). 
Teknisk harmonisering og fjernelse af skranker, der skyldes forskelle i de nationale 
produktlovgivninger (vigtigste retsforskrifter) 
Et forste sæt (horisontale) direktiver om produktsammensætning vedrører 
levnedsmiddelingredienser: 
direktiv om tilsætningsstoffer (89/107/EOF) 
i. direktiv om .farvestoffer (62/2645/EOF - 94/36/EF) 
ii. direktiv om sodestoffer (94/35/EØF) 
v. direktiv om andre tilsætningsstoffer til levnedsmidler end farvestoffer og sødestoffer 
(81/712/EOF - 95/2/EF) 
v. direktiv om aromaer (88/388/EOF) 
vi. direkti\' om aromaer og om udgangsmaterialer til fremstilling af disse (88/388/EØF) 
vii. direktiv om konserveringsstoffer (64/54/EØF) 
viii. direktiv om specifikke renhedskriterier for konserveringsstoffer (65/66/EØF) 
ix. direktiv om emulgatorer, stabilisatorer, fortyknings- og geleringsmidler (74/329/EØF) 
x. direktiv om specifikke renhedskriterier for emulgatorer, stabilisatorer, fortyknings- og 
geleringsmidler (78/663/EØF) 
xi. direktiv om renhedskriterier for antioxidanter (78/664/EØF) 
xii. direktiv om erucasyre (76/62l/EØF). 
Følgende direktiver om fremstillingsmetoder regulerer forskellige aspekter af 
produktionsprocessen: 
i. direktiv om metoder til kvantitativ analyse af binære tekstilfiberblandinger 
(72/276/EØF) 
ii. direktiv om kvantitativ analyse af ternære tekstilfiberblandinger (73/44/EØF). 
Et andet sæt (vertikale) direktiver indeholder produktlovgivning om specifikke levnedsmidler: 
direktiv om kakao og chokolade (73/241 /EØF) 
i. direktiv om sukker (73/437/EØF) 
ii. direktiv om honning (74/409/EØF) 
v. direktiv om frugtsaft og lignende produkter (93/77/EØF) 
v. direktiv om marmelade og irugtgele samt kastanjecreme (79/693/EØF) 
vi. direktiv om konserveret mælk (76/118/EØF) 
46 
vii. direktiv om spiselige kaseiner og kaseinater (85/503/EØF) 
viii. direktiv om naturligt mineralvand (80/777/EØF) 
ix. direktiv om kvaliteten af drikkevand (80/778/EØF) 
x. direktiv om kaffeekstrakter og cikorieekstrakter (85/59/EØF). 
Programmet for det indre marked indeholder følgende direktiver om emballage, der vedrører 
sammensætningen af materialer og genstande, som er bestemt til at blive bragt i berøring med 
levnedsmidler: 
i. direktiv om monomert vinylehlorid (78/142/EØF) 
ii. direktiv om kontrol med overforing af bestanddele fra plastmaterialer og -genstande 
(82/711/EØF) 
iii. direktiv om keramiske genstande (84/500/EOF) 
iv. direktiv om plastmaterialer og -genstande (82/71 l/EØF) 
v. direktiv om eelluloseregenerater (93/10/LØF). 
En række lovgivningsmæssige foranstaltninger vedrører produktsikkerhed og hygiejne: 
direktiv om levnedsmiddelhygiejne (93/43/EOF) 
i. forordning om forurenende stoffer i levnedsmidler (315/93) 
ii. direktiv om luftbåren støj fra husholdningsapparater (86/594/EØF) 
v. direktiv øm sikkerhedskrav til legetøj (88/378/EØF). 
Følgende direktiver og forordninger vedrører mærkning: 
direktiv øm identifikation af et bestemt levnedsmiddelparti (89/396/EØF) 
i. direktiv om næringsdeklaration af levnedsmidler (90/496/EØF) 
ii. forordning om spiritus (1576/89) 
v. direktiv om angivelse af priser på levnedsmidler (79/581/EØF) 
v. direktiv og resolution øm angivelse af priser på ikke-levnedsmidler (88/314/EØF -
resolution af 07.06.88) 
vi. direktiv om angivelse af husholdningsapparaters energi- og ressourceforbrug 
(92/75/EØF) 
vii. direktiv om angivelse af husholdningsapparaters energi- og ressourceforbrug ved hjælp 
af mærkning og standardiserede vareoplysninger (92/75/EØF) 
viii. direktiv øm betegnelser for tekstilprodukter (71/307/EØF) 
ix. forordning øm geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser (2081/92). 
Følgende retsforskrifter vedrører kontrol, certificering og håndhævelse: 
direktiv øm kontrol af renhedskriterier for visse tilsætningsstoffer (81/712/EØF) 
i. direktiv om levnedsmidler bestemt til særlig ernæring (89/398/EØF) 
ii. afgørelse om Den Stående Levnedsmiddelkomité (85/7/EØF) 
v. afgørelse øm Den Rådgivende Komité for Levnedsmidler (80/1073/EØF) 
v. direktiv om offentlig kontrol med levnedsmidler (93/99/EØF) 
vi. direktiv øm supplerende bestemmelser vedrørende offentlig kontrol med levnedsmidler 
(89/397/EØF) 
vii. direktiver øm analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning 
(80/1335/EØF. 82/434/EØF. 83/514/EØL. 85/490/LØF. 93/73/EØF). 
47 
Ophævelse af grænsekontrol og toklformalitcter 
En række forordninger og direktiver fører til fjernelse af grænsekontrollen: 
i. forordning om fællesskabsforsendelse (3648/91) 
ii. forordning om benyttelse inden for Fællesskabet af TIR- og ATA-carneter som 
forsendelsesdokumenter (3237/96) 
ih. forordning om afskaffelse af visse udgangsformaliteter ved passage af Fællesskabets 
indre grænser (3648/91) 
iv. forordning om afskaffelse af kontrol ved medlemsstaternes grænser i forbindelse med 
transport (4060/89) 
v. forordning om afskaffelse af kontrol ved medlemsstaternes grænser i forbindelse med 
transport af landevej og indre vandveje (4060/89) 
vi. direktiv om fritagelse for merværdiafgift ved endelig indførsel af goder (83/181 /EØF) 
vii. direktiv om tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er 
etableret i landet (79/1072/EØF). 
Indirekte beskatning (moms og punktafgifter) - vigtigste direktiver 
i. Rådets sjette direktiv om det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag 
(77/388/EØF, sidst ændret 94/42/EF) 
ii. Rådets ottende direktiv om tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, 
der ikke er etableret i indlandet (79/1072/EØF) 
iii. Rådets trettende direktiv om tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige 
personer, der ikke er etableret på Fællesskabets område (86/560/EØF) 
iv. direktiv om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og 
omsætning heraf samt om kontrol hermed (92/12/EØF, ændret ved 92/108/EØF og 
94/74/EF) 
v. direktiv om indbyrdes tilnærmelse af cigaretafgifterne (92/79/EØF) 
vi. direktiv om indbyrdes tilnærmelse af afgifterne på andre former for forarbejdet tobak 
end cigaretter (92/80/EØF) 
vii. direktiv om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier (92/81 /EØF) 
viii. direktiv om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier (92/82/EØF) 
ix. direktiv om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige 
drikkevarer (92/83/EØF) 
x. direktiv om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for alkohol og 
alkoholholdige drikkevarer (92/84/EØF) 
xi. direktiv om forbrugsbeskatning af forarbejdet tobak bortset fra omsætningsafgift 
(95/59/EF). 
Liberalisering af vejtransport 
Et temmeligt omfattende sæt juridiske rammer ligger til grund for etableringen af det indre 
marked for landevejstransport: 
i. forordning om vejgodstransport mellem medlemsstaterne (881/92) 
ii. forordning om intern godstransport og personbefordring ad indre vandveje (3921/91) 
iii. direktiv om adgang til erhvervet med personbefordring ad landevej i indenlandsk og 
international transport (74/562/EØF). 
48 
Lovgivning på miljøområdet, der vedrører handel 
i. forordning om en EF-ordning for tildeling af et miljømærke (880/92/EØF) 
ii. direktiv om emballage og emballageaffald (94/62/EF) 
iii. direktiv om batterier og akkumulatorer, der indeholder farlige stoffer (91/157/EØF). 
49 
BILAG D 
FORSKELLIGE AKTIONER PA FÆLLESSKABSPLAN AI BETYDNING FOR HANDEL 
a. Forbrugerbeskyttelseslo vgivn in g 
Det er de handlende, der har daglig kontakt med forbrugerne - deres kunder - og derfor er 
handel og distribution meget engageret i forbrugerbeskyttelse. Forbrugerbeskyttelseslovgivning 
er i stadig udvikling, især hvad angår varers sikkerhed og kvalitet, sikkerhed i forbindelse med 
transaktioner (navnlig med hensyn til prisangivelse, prisangivelse pr. enhed, reklame, 
forbrugerkredit og urimelige kontraktvilkår), garantier og klagemuligheder. I lyset af disse 
forandringer, søm har særlig indvirkning på borgernes hverdag i EU. finder handelen det 
meget vigtigt, at forbrugerne får en hensigtsmæssig information samt produkter øg tjenester, 
der er i overensstemmelse med loven. Dette er en proces, der starter på salgsstedet. 
Fællesskabet har vedtaget direktiv 84/450/EOF om vildledende reklame øg et forslag om 
sammenlignende reklame (ændringsforslag til det eksisterende direktiv' øm vildledende 
reklame). 1 henhold til Rådets direktiv 85/374/EOF om produktansvar, skal produktansvaret 
også gælde dem. der indfører produkter i Fællesskabet samt leverandører, nar fabrikanten ikke 
kan identificeres. 
b. Konkurrencelovgivning 
I Rådets resolution af 10. oktober 1994' on om en politik til førdel for SMV'er blev 
medlemsstaterne og Kommissionen opfordret til under gensidig konsultation at se nærmere 
på, i hvilket omfang medlemsstaternes og Fællesskabels retsforskrifter kan medføre specifikke 
byrder for små og mellemstore virksomheder, især ved at "gennemgå SMV'ers muligheder 
for samarbejde (f.eks. samarbejde i form af netværk til fælles indkøb og salg) inden for 
rammerne af EU\s konkurrencelovgivning". 
Principperne i henhold til EF-traktatens artikel 85 og 86 udgør grundlaget for ordningen med 
individuelle fritagelser og gruppefritagelser, specielt franchising har draget fordel af fritagelse 
siden 1988. Kommissionen er ved at udarbejde en grønbog om vertikale restriktioner, som vil 
give et overblik øver Kommissionens hidtidige politik, undersøge hvordan og i hvilken grad 
fritagelser er blevet indrømmet og opstille mulighederne for fremtidige EU-aktioner. 
Grønbogen vil vise. at der er behov for at analysere forholdet mellem producenter, grossister 
og detailhandlere. 
Det er vigtigt at sikre, at betingelserne for loyal konkurrence mellem de økonomiske aktører 
er til stede, samtidig med at de er garanteret de samme muligheder på markedet. 
Kommissionen vil fortsætte med at undersøge, hvordan man giver forskellige typer for 
samarbejde, navnlig i form af grupper afhandlende, fri adgang til de former for organisering 
og virksomhed, der synes bedst egnede til markedssituationen. 1 øjeblikket er Kommissionens 
tjenestegrene ved at undersøge, hvordan denne udvikling kan bringes i overensstemmelse med 
nødvendigheden af at respektere principperne om åben adgang og ild<e-forskelsbehandling. 
c. Levnedsmiddellovgivning 
En betragtelig del af fællesskabslovgivningen omhandler fødevarer. Del drejer sig især om 
EFT C 294 af 22.10.94, s. 6. 
50 
foranstaltninger vedrørende mærkning, tilsætningsstoffer i levnedsmidler, materialer i berøring 
med levnedsmidler og levnedsmiddelhygiejne. En sådan lovgivning har til formål at sikre et 
højt niveau med hensyn til sundhed og sikkerhed, forbrugerbeskyttelse, fair konkurrencevilkår 
og varernes frie bevægelighed i det indre marked. Kommissionen har til hensigt at præsentere 
en grønbog om de generelle principper for levnedsmiddellovgivningen på EU-plan. 
d. Selvregulering 
Diskussioner om regulering af handelen forte til. at Kommissionen i 1991 i en meddelelse 
anbefalede selvregulering af de kommercielle erhverv. Denne anbefaling blev støttet af Rådet 
i dets konklusioner af 30. juni 1992. Da adfærdskodekser udarbejdes af fagfolk og derfor er 
i overensstemmelse med de civilretlige bestemmelser, der gælder mellem de økonomiske 
operatører, støttes sådanne adfærdskodekser af dem. de finder anvendelse på. Handelen er 
tilfreds med de europæiske adfærdskodekser mellem virksomheder eller mellem virksomheder 
og forbrugere, fordi de udgør en fleksibel retlig ramme, samtidig med at 
retssikkerhedsprincippet overholdes, idet de supplerer fællesskabslovgivningen. Disse kodekser 
gør. at det indre marked øg konkurrencen fungerer tilfredsstillende ved at formindske 
handelshindringerne mellem medlemsstaterne gennem en harmonisering af handelspraksis. 
Endvidere begunstiger de den økonomiske effektivitet ved at begrænse konflikter med kunder, 
især pga. hurtig afgørelse af internationale retssager gennem mægling og voldgift. 
Kommissionen har allerede tilkendegivet, at udenretslig sagsbehandling kan have afgørende 
betydning ved bilæggelse af forbrugen vister. for så vidt der er fastlagt et antal 
minimumskriterier for at sikre gennemsigtighed i sagsbehandlingen og uvildighed hos det 
organ, der skal behandle sagerne4. De laglige organisationer, der er repræsenteret i CCD, har 
opstillet nøgle laglige adfærdskodekser vedrørende franchising, fjernsalg og i 1995 direkte 
salg. Disse kodekser er blevet forelagt CCD med henblik pa diskussion og godkendelse. 
e. Transportpolitik 
For at handel og distibution både i dag og fremover kan udvikle sig. er det af afgørende 
betydning, at der er effektive og prismæssigt fornuftige transportmuligheder til rådighed, især 
på baggrund af tendenserne til udflytning af produktionen øg befolkningsbevægelser, 
spredningen af de økonomiske aktiviteter og det stigende antal forsendelser af mindre 
mængder. Den nuværende fællesskabstransportpolitik vil påvirke formen af og til en vis grad 
også mulighederne på transportområdet i det kommende tiår. Det transeuropæiske transportnet 
vil tilvejebringe transportkorridorer fra den ene ende af Europa til den anden. Kommissionen 
vil i øvrigt aktivt bestræbe sig på at fremme den fortsatte udvikling af miljøvenlige 
kombinerede'transportmetoder. Dette kræver en række indbyrdes afstemte politikker, som 
befordrer opbygningen af sammenhængende integrerede transportsystemer for Fællesskabet 
som helhed. Flere politiske initiativer, søm Kommissionen for nylig har vedtaget, fremmer 
udviklingen af en effektiv, bæredygtig og gnidningslos persøn- og godstransport. Disse 
initiativer vil påvirke transportplanlægningen og -omkostningerne fremover og få indflydelse 
på operatører af distributionsnet øg handelen som sådan. 
/ Energipolitik 
Meddelelse fra Kommissionen: "Handlingsplan vedrorende forbrugernes klagemuligheder og 
bilæggelse al' tvister pa forbrugeromradet i det indre marked". KOM(96) 13 endelig udg. af 
14.02.96. 
51 
Drivkraften i handel er i bogstavelig forstand energi, hvad enten der er tale om elektricitet til 
forretningen eller brændstof til transport af varerne. Fællesskabets lovgivning på 
energiområdet, der sigter mod en integrering af energimarkederne, forsyningssikkerhed og 
miljøbeskyttelse, er derfor vigtig for handelens udvikling. 
De nuværende initiativer med henblik på liberalisering af det indre marked for elektricitet og 
naturgas vil for eksempel bidrage til energipriser, som i højere grad vil være et resultat af 
konkurrenceforhold og til fordel for udviklingen af handelen. Desuden vil 
integrationsprocessen øge handelsaktiviteternes samlede omfang ved gradvist at gøre gas og 
elektricitet til varer, som udveksles på almindelige konkurrencevilkår. 
g. Miljøpolitik 
Opnåelsen af en høj grad af miljøbeskyttelse i hele Den Europæiske Union er en vigtig faktor, 
som handelen må tage i betragtning for at bidrage til en bæredygtig udvikling. Handelen er 
et vigtigt led i produktionskæden, som påvirker miljøet, f.eks. i forbindelse med transport og 
emballering. Operatører i handelssektoren er selvstændige selskaber og bør bestræbe sig på 
at anvende mere bæredygtige transportmidler og på at nedsætte deres energiforbrug og 
affaldsproduktion. Dette kan f.eks. opnås ved at indføre et miljøstyringssystem. 
Handelssektoren påvirker ikke kun sin egen fase af produktionskæden. På grund af sin 
mellemliggende stilling kan denne sektor også gøre sin indflydelse gældende blandt fabrikanter 
og forbrugere. Handelssektoren kan tilskynde fabrikanter til at udvikle og fremstille mere 
miljøvenlige produkter. Der tilfalder den også en vigtig rolle i forbindelse med opnåelsen af 
målsætningerne inden for affaldshåndtering, som f.eks. på emballageområdet, inden for 
fremme af genbrug og i forbindelse med etablering af markeder for genbrugsprodukter og 
indsamling af data på affaldsområdet. Denne sektor kan i øvrigt spille en betydningsfuld rolle 
i formidlingen af miljøinformation til forbrugerne. 
h. Arbejdsmarkedsdialog 
En sektorbaseret arbejdsmarkedsdialog om handel har fundet sted mellem den europæiske 
sammenslutning, der repræsenterer engros- og detailhandelen (EuroCommerce), og den 
europæiske fagforening, der repræsenterer de beskæftigede inden for dette område (Eurofiet). 
Disse to organisationer har siden 1983 ført en arbejdsmarkedsdialog. I 1993 anerkendte 
EuroCommerce og Euro Ilet hinanden som arbejdsmarkedsparter i henhold til artikel 3 og 4 
i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. Denne arbejdsmarkedsdialog førte i 1988 
til undertegnelsen af et memorandum om uddannelse inden for detailhandel. 
Arbejdsmarkedsparterne har gennemført flere projekter på grundlag af tværnationale 
partnerskaber, der er blevet støttet med fællesskabstilskud. F.eks. et projekt under FORCE-
programmet vedrørende fjernundervisning af arbejdsgivere og arbejdstagere inden for handel 
og et andet projekt kaldet ASSIST vedrørende uddannelse af erhvervsledere i SMV'er og af 
nyansatte. Den 18. september 1996 godkendte Kommissionen en meddelelse om udviklingen 
af arbejdsmarkedsdialogen på fællesskabsplan. 
i. Statistik 
Uden pålidelige informationer kan de økonomiske operatører kun tage beslutninger på 
grundlag af hypoteser eller skøn, hvilket i sig selv fører til uligheder mellem forskellige 
operatører, idet SMV'er ikke har midler til i stor målestok at gennemføre statistiske 
52 
undersøgelser. Det er derfor vigtigt for dem, der er involveret i handel, hvad enten det drejer 
sig om økonomiske operatører eller offentlige myndigheder, at råde over statistikker og 
økonomiske analyser, der gør det nemmere at træffe de nødvendige beslutninger og at reagere 
hurtigt på behovet for tilpasning. 
I øjeblikkel er kvaliteten af de statistiske oplysninger om handel ikke tilstrækkelig god til at 
kunne give mere end el generelt overblik over situationen og tendenserne inden for 
distribution. Udviklingen, i samarbejde med Eurostat, af et egentligt europæisk system for 
handelsstatistikker skal gøre det muligt at analysere de økonomiske kendsgerninger på 
nationalt og regionalt plan og på fællesskabsplan. Det er nødvendigt at gøre pålidelige, 
sammenlignelige og ajourførte statistikker nemmere tilgængelige ved at prioritere dette område 
og ved at stille statistiske oplysninger til rådighed for brugere, specielt virksomheder, gennem 
europæiske institutionelle og elektroniske netværk. 
For at forbedre de statistiske oplysninger blev der derfor tilføjet et bilag om "handel" til 
udkastet til Rådets forordning om statistik over erhvervsstrukturer, som blev forelagt af 
Kommissionen den 3. april 19955, og som nu venter på at blive vedtaget af Rådet. 
Sideløbende hermed er et bilag til et forslag til en forordning om konjunkturstatistikker i 
øjeblikket til debat med medlemsstaterne og fremlægges snart for Rådet. Fagfolk inden for 
CCD har støttet dette initiativ. Hvis virksomhedernes omkostninger skal nedsættes så meget 
som muligt, er det absolut nødvendigt, at de økonomiske aktører råder over pålidelige og 
detaljerede slalislikker. Euroslat har i samarbejde med (il) XXIII foretaget og offentliggjort 
nogle statistiske undersøgelser". Der er blevet udarbejdet metodologiske manualer, der er 
tilgængelige for de nationale statistikere, således at der kan udarbejdes præcise og 
sammenlignelige statistikker i de forskellige lande i Den Europæiske Union. 
j. Pilotprogrammer 
Kommissionen tilskynder til modernisering af handelsforetagender via pilotprogrammerne 
COMMERCE 2000. Formålet med disse aktioner, der støttes direkte af Kommissionen, er at 
fremme samarbejde inden for handel ved anvendelse af nye teknikker, at sætte god praksis i 
højsædet og at yde hjælp til valg af rette teknik under hensyntagen til hvert enkelt tilfældes 
specifikke karakter. De allerede opnåede resultater viser, hvorledes de nye teknikker påvirker 
udviklingen af handelssamarbejdet, og hvor vigtigt det er, at forandringerne ledsages af 
uddannelse. 
k. Strukturpolitik 
EU"s strukturfonde, hvis midler går til forskellige mål og regioner, udelukker ikke muligheden 
for indgriben på handelsområdet, hvis medlemsstaten eller regionen linder, at del er absolut 
nødvendigt for at puste nyt liv i et område. Man bør huske, at Kommissionens mål inden for 
rammerne af strukturfondene er regionaludvikling. En sådan indgriben til fordel for handelen 
må derfor være et led i en mere overordnet udvikling eller omstilhngsstrategi, hvilket 
indebærer integrerede, planlagte aktioner. I Portugal for eksempel forestillede man sig, at en 
EFT C 146 af 13.6.95. 
"Retailing in the European single market 1993" og "Retailing in the European economic area",1993 
og 1995, EUROSTAT og GD XXIII. 
53 
del af det operationelle program vedrørende modernisering af økonomien - i strukturfondenes 
første programmeringsfase i 1988, men især i programmeringsperioden 1994-1999 - skulle 
dreje sig om handel og tjenesteydelser. 
De EF-initiativer, der supplerer de programmer, som vedtages af medlemsstaterne, tager sigte 
på et bestemt område eller emne og medfører støtte til medlemsstaterne på over 14 mia. ECU 
for 1994-99. Flere af disse initiativer vedrører handelssektoren direkte: EF-initiativet til fordel 
for SMV'er (især Spaniens nationale program, der omfatter specifikke aktioner rettet mod 
handel og distribution), ADAPT, URBAN, LEADER og INTERREG. 
I forbindelse med den nye programmering af mål nr. 2 (økonomisk omstilling af 
industriområder i tilbagegang) for perioden 1997-1999, gav Kommissionen medlemsstaterne 
nogle retningslinjer for og oplysninger om, hvordan der tages hensyn til detailhandelen inden 
for rammerne af en mere samlet politik vedrørende byfornyelse og sanering af nedslidte 
områder. Installationer og kollektive tjenester, der er beregnet til udvikling af lokalbutikker, 
kan modtage hjælp fra strukturfondene i form af støtte til kriseramte områder, der er 
karakteriseret ved høj arbejdsløshed og stor usikkerhed. Sanering af boliger og nedslidte 
butikscentre kan også komme i betragtning. 
Ved at deltage i den lokale udvikling kan handelssektoren benytte sig af strukturfondene til 
at fremme sin modernisering. Det er et spørgsmål om at vække virksomhedsledernes interesse 
med henblik på at forberede dem på de kommende forandringer: Det kan ske via teknisk 
bistand, præsentation af "modelvirksomheder" mv., etablering af samarbejds- og 
partnerskabsnet mellem alle former for små virksomheder, uden at bestemte 
organisationsformer herved begunstiges frem for andre (indkøbsforeninger, frivillige kæder 
eller franchise-net), samt modernisering af salgssteder ved fremme af begrebet højtydende 
distribution inden for rammerne af den selvstændige organiserede handel. 
Herudover kan der ydes støtte over strukturfondene til anvendelsen af nye teknikker til 
kommunikationsinfrastrukturer, administration af salgssteder og innovative 
uddannelsesprogrammer, som er tilpasset de handlendes behov, samt til iværksættelse af 
finansieringsteknik. Handelsforetagender har kun lidt at tilbyde i form af reelle finansielle 
garantier. For at fremme investeringen er det derfor nødvendigt at støtte udviklingen af 
finansieringsteknikker, såsom garantifonde og gensidige sikkerhedsfonde. Den Europæiske 
Investeringsbanks nylige beslutning om at finansiere handelssektoren er et positivt skridt i 
retning af at fremme udviklingen af små og mellemstore handelsforetagender. Medlemsstaterne 
skal imidlertid selv foreslå operationelle programmer og godkende eventuelle lokale eller 
regionale forslag, der vedrører handelssektoren. 
/. Støtte til uddannelse 
For så vidt angår uddannelse er et betragteligt antal pilotprojekter, der har modtaget 
fællesskabsstøtte under LEONARDO DA VINCI-programmet7, til direkte gavn for SMV'er 
i handels- og distributionssektoren. Dette program har som et særligt mål at fremme adgangen 
til uddannelse for små- og mellemstore virksomheder og deres ansatte. Inden for rammerne 
af den første indkaldelse af forslag, der blev lanceret i 1995, blev der iværksat talrige 
pilotprojekter inden for erhvervsuddannelse med deltagelse af SMV'er fra handels- og 
EFT L 340 af 29.12.94, s. 8. 
54 
distributionssektoren. For eksempel et tværnationalt projekt, der tager sigte på at imødegå de 
ændringer, der linder sted i handels- og dislribulionssekloren for ansalle i mindre kvalificerede 
stillinger. Med et andet pilotprojekt er der forsøgt udviklet en laglig uddannelse for SMV-
ledere inden for håndværksbagerfaget. 
m. Forbinde/ser med Central- og Østeuropa og ikke-europæiske tredjelande i 
Middelhavsområdet 
Det er vigtigt at modernisere handelssektoren i Central- og Østeuropa for at fremme disse 
landes økonomiske integration. I 1995 blev der på forslag af Udvalget for Handel og 
Distribution oprettet tre paneler bestående af fagfolk, der aflagde besøg i Rusland, Ukraine 
og Ungarn for at identificere de vigtigste problemer inden for handel og distribution i disse 
lande og for at afgrænse de områder, hvor fagfolk og brancheorganisationer kan tilbyde deres 
hjælp. I 1996 vil der blive iværksat nye missioner - så vidt muligt i tilknytning til PHARE-
og TACIS-programmerne - som især tager sigte på medfinansiering af lederuddannelser og 
teknisk bistand til udvikling af logistiske distributionsstrukturer tilpasset lokale behov. 
En lignende fremgangsmåde kan anvendes til at forstærke de historiske forbindelser mellem 
distributionssystemerne i Middelhavslandene. Sådanne aktioner for uddannelse og teknisk 
bistand ville kunne indpasses i rammerne for principperne i "Barcelona-erklæringen", der blev 
vedtaget på Euro-Middelhavs-konferencen den 17.-18. november 1995. 
55 
BILAG E - INSTITUTIONERNES ADRESSER 
EUROPA-PARLAMENTET 
Rue Bel Hard 97-113 
B-1047 Bruxelles 
Den Tværpolitiske Gruppe om Handel og Distribution 
Formand: Garosci 
Næstformand: Gasoliba I Bôhm 
Lange 
Secchi 
Thyssen 
Tlf.: 32-2- 284 25 96 (P. Licandro - generalsekretær) 
Fax: 32-2- 284 9036 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
Rue Ravenstein, 2 
B- 1000 Bruxelles 
Direktorat A: Sektionen for Industri 
Medlemmer af gruppen: "Handel" 
Andrade 
Folias 
Frerichs 
(iieseeke 
Green 
Regaldo 
Stôllnberger 
Tlf.: 32-2- 546 95 98 eller 546 96 33 
Fax: 32-2- 546 97 57 
e-mail: Joao.PereiraDosSantos(ri)Ces.be 
REGIONSUDVALGET 
Rue Ravenstein, 2 
B - 1000 Bruxelles 
Tlf: 32-2-546 22 11 
Fax: 32-2-546 28 96 
56 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 530 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 10 08 06 
Katalognummer : CB-CO-96-600-DA-C 
ISBN 92-78-11746-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg