A4-0417/97

Beslutning om elektroniske penge og Den OEkonomiske og Monetaere Union

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forretningsordenens artikel 148,

- der henviser til rapporten fra Banken for Internationale Betalinger fra november 1996 om elektroniske penge og monetaer politik,

- der henviser til konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Dublin i december 1996 om overgangen til den faelles valuta,

- der henviser til konklusionerne fra G7-Gruppens moede i Bruxelles i februar 1995 om informationssamfundet,

- der henviser til den raekke udtalelser som for nylig er fremsat i flere medlemsstater om eventuel indfoerelse af elektroniske identitetskort,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik og udtalelser fra Udvalget om Forskning, Teknologisk Udvikling og Energi og Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse (A4-0417/97),

A. der henviser til, at udviklingen af elektroniske penge ikke blot udgoer en aendring i betalingssystemerne, men ogsaa en omdefinering af penge i sig selv; herved opstaar spoergsmaalet om, hvem der skal forestaa udstedelsen: den kan vaere fuldstaendig fri, begraenset til institutioner, som staar under centralbankregulering, eller udelukkende vaere begraenset til centralbankerne,

B. der henviser til, at udviklingen af elektroniske penge endvidere rejser spoergsmaalet om, hvorvidt og i hvilket omfang de skal vaere underlagt de kompetente myndigheders kontrol,

C. der specielt henviser til, at kontante penges udskiftning med et elektronisk pengekort sandsynligvis i loebet af det naeste tiaar vil vaere en mere betydelig udvikling end elektroniske penge paa Internet, eftersom det ikke medfoerer en saa stor forandring i forbrugernes og leverandoerernes vaner,

D. der henviser til, at en omfattende anvendelse af elektroniske pengekort i betydelig grad ville kunne mindske de vanskeligheder, Europas borgere vil moede i forbindelse med indfoerelsen af euroen, baade ved at erstatte transaktioner i kontanter og ved at give mulighed for at beregne, hvad beloeb i den gamle nationale valuta svarer til i den nye faelles valuta,

E. der henviser til, at man gennem en hurtig indfoerelse af elektroniske pengekort, hvis det sker i et standardiseret format, i betragtelig grad vil kunne mindske vanskelighederne for det europaeiske erhvervsliv med at foretage de investeringer i informationsteknologi, der er noedvendige med henblik paa indfoerelsen af euroen,

F. der henviser til, at den oegede anvendelse af elektroniske penge og den deraf foelgende sandsynlige oegede omsaetningshastighed vil goere det noedvendigt, at centralbankerne indfoerer nye metoder til kontrol med udstedelse og forvaltning for at kunne foere en effektiv monetaer politik,

G. der henviser til, at udviklingen af elektroniske penge og den brede offentlige accept heraf sandsynligvis vil straekke sig over et tidsrum paa mange aar og derfor sandsynligvis ikke vil udgoere nogen direkte trussel for centralbankernes kontantreserver og ret til at udstede penge og deres evne til at foere monetaer politik,

H. der henviser til, at den oegede anvendelse af elektroniske penge kan goere ansvaret for at overvaage finansmarkederne betydelig mere vanskeligt, hvadenten det paahviler centralbanker eller andre kompetente myndigheder, hvis disse organer ikke er i stand til at foere effektiv kontrol, hvor dette er paakraevet,

I. der henviser til, at ECB sandsynligvis ikke vil oenske at administrere og anvende elektroniske penge,

J. der henviser til, at et system for centralbankregulering af elektroniske penge ikke maa have den virkning, at driften af saadanne systemer begraenses til banker alene, ikke mindst fordi dette ville kunne sinke den rationaliseringsproces, der foregaar i Europa inden for omraadet finanstjenesteydelser, og som er vaesentlig for vor oekonomis globale konkurrenceposition,

K. der henviser til, at den hastighed, hvormed anvendelsen af elektroniske penge oeges i den europaeiske oekonomi, er et afgoerende element for det tempo, hvormed vi udvikler os til et aegte informationssamfund, et maal, som med al tydelighed er af afgoerende betydning for Europas fremtidige globale stilling i konkurrencen,

L. der henviser til, at integreringen af overgangen til den faelles valuta med udviklingen af informationssamfundet kraftigt vil fremme revolutionen paa tilbudssiden i den europaeiske oekonomi og den fleksible kreative kultur i det europaeiske samfund, som er selve essensen i visionen bag OEMU-programmet,

M. der henviser til, at den nuvaerende udbredelse af forskellige former for elektroniske penge generelt og af elektroniske pengekort specielt sandsynligvis vil foroege omkostningerne for adgang til det elektroniske marked og saaledes skabe fare for, at Europas overgang til informationssamfundet for at sige det mildt bliver meget uheldig for smaa og mellemstore virksomheder og sandsynligvis bliver haemmet af en maengde konkurrencefjendtlige, ikke-kompatible software- og hardwaresystemer,

N. der henviser til, at et standardformat for elektroniske penge og for elektroniske pengekort i form af smart cards ved at saenke omkostningerne for adgang til det elektroniske marked af samme grund i omfattende grad vil gavne smaa og mellemstore virksomheder og derfor paa dramatisk vis vil kunne fremskynde Europas overgang til et informationssamfund,

O. der henviser til, at smart card-teknologien giver mulighed for, at der til et elektronisk pengekort kan foejes en raekke funktioner af finansiel art, som f.eks. kreditkort eller kundekort (tjenesteydelser, forretninger) eller af almen art saasom identitetskort og socialforsikringskort eller koerekort, saa at borgeren ikke laengere er tvunget til at gaa rundt med et stigende antal forskellige kort med hvert sin funktion,

P. der henviser til, at et standardiseret format for det elektroniske pengekort i form af et smart card derfor ogsaa vil formindske de samtidige farer for en konkurrencefjendtlig karteldannelse paa markedet og et muligt teknologisk kaos i den ikke-pengemaessige brug af smart cards ved at tilskynde til udvikling af multifunktionelle kort, som yderligere ville kunne fremme indfoerelsen af informationssamfundet,

Q. der isaer henviser til, at udviklingen af sikre elektroniske penge og et sikkert elektronisk identitetsbevis er de to vigtigste forudsaetninger for det elektroniske marked, som er af afgoerende betydning for informationssamfundet,

R. der henviser til, at udviklingen af elektroniske penge, som er omfattet af en egentlig retlig ramme, navnlig kombineret med identitetskort i form af smart cards, vil kunne formindske bedrageri, skatteunddragelse, hvidvask af penge og andre former for forbrydelse, og at det derfor yderst kritisk boer overvejes, om man skal lade dem have samme anonymitet, som kontante penge har nu,

S. der ikke desto mindre henviser til, at en indskraenkning af anonymiteten i forbindelse med transaktioner, hvor der anvendes elektroniske penge, og udviklingen af det elektroniske marked generelt, tydeligvis rejser problemer i forbindelse med de borgerlige frihedsrettigheder, som maa droeftes grundigt med henblik paa at indfoere en omfattende retlig ramme, helst paa unionsplan,

T. der imidlertid henviser til, at mangelen paa en egentlig retlig ramme for elektroniske penge i betragtelig grad ville kunne foroege de utilstraekkeligheder, som allerede er aabenbare i kontrollen med databaser i baade den offentlige og private sektor i Europa, og at dette derfor i sig selv ville kunne vaere en trussel mod de borgerlige frihedsrettigheder,

U. der henviser til, at der paa laengere sigt maaske vil vaere potentielle indtaegtskilder fra kortets mange funktioner, f.eks. ved at udleje supplerende mikroprocessorkapacitet paa kortets smart chip til private tjenesteydelsesvirksomheder saasom kreditkortfirmaer, detailhandlere, der tilbyder kunderne kundekort, telekommunikationsvirksomheder osv. eller til den offentlige sektor til funktioner som koerekort, social sikkerhed eller identitetskort,

V. der henviser til, at det er vigtigt, at der er mange udstedere inden for en retlig ramme, der skaber offentlig tillid, interoperabilitet og stabilitet i det finansielle system med henblik paa at sikre oeget konkurrence og innovation,

W. der henviser til, at udstederne af saadanne kort boer vaere undergivet de kompetente tilsynsmyndigheder for at sikre en effektiv kontrol, i hvilken forbindelse der ogsaa skal tages hensyn til spoergsmaal vedroerende konkurrence og forbrugerbeskyttelse,

X. der henviser til, at egnede udstedere eller operatoerer derfor vil vaere de finansielle institutioner, der opfylder kravene i en EU- daekkende retlig ramme,

I. ANBEFALER FOELGENDE:

1. den fremtidige Europaeiske Centralbank boer sammen med de kompetente myndigheder foere tilsyn med det elektroniske marked i Europa;

2. Kommissionen boer derfor forelaegge forslag med henblik paa indfoerelse af de retlige rammer for udstedelse af elektroniske penge, der giver alle institutioner, der opfylder kravene til offentlig tillid, interoperabilitet og stabilitet i det finansielle system, tilladelse til at udstede elektroniske penge under et enkelt europaeisk pas og de kompetente myndigheders tilsyn;

3. Kommissionen boer overveje, hvordan elektroniske kort kan tilpasses til at omregne beloeb i den gamle nationale valuta til euro;

4. udstederne skal vaere forpligtet til at oplyse ECB alle data vedroerende systemet, som Banken finder er noedvendige for at forvalte den monetaere politik;

5. udstederne skal vaere forpligtet til at give de kompetente myndigheder enhver oplysning, som sidstnaevnte finder noedvendig med henblik paa generelt at overvaage det finansielle systems integritet;

6. udstederne skal vaere forpligtet til at give andre kompetente myndigheder enhver oplysning, som i henhold til europaeisk eller national lovgivning skoennes at vaere noedvendig for at naa andre maal i forbindelse med den offentlige orden, saasom bekaempelse af kriminalitet;

7. EMI skal kommentere denne beslutning og formelt over for Europa- Parlamentets Underudvalg om Monetaer Politik snarest belejligt fremlaegge sin egen analyse af relevansen af elektroniske penge i forbindelse med gennemfoerelsen af OEMU;

8. Kommissionen skal ligeledes kommentere denne beslutning;

9. regeringerne i de medlemsstater, som planlaegger at anvende smart card- teknologi for identitetskort og/eller med henblik paa en stroemlining og modernisering af administration og ydelse af offentlige tjenester, skal forelaegge deres kommentarer til denne beslutning snarest belejligt for Europa-Parlamentets Underudvalg om Monetaer Politik;

10. enhver instans inden for den private sektor, som nu eller i loebet af de naeste fem aar planlaegger i omfattende grad at anvende smart card-teknologi, skal ligeledes forelaegge kommentarer til denne beslutning;

11. Raadet skal foretage sin egen undersoegelse af en integreret overgang til OEMU og informationssamfundet;

12. Kommissionen skal forelaegge Raadet og Europa-Parlamentet forslag til retlige rammer for udstedelsen af euro-smart cards og forvaltningen af smart card-systemer snarest belejligt;

13. paa grundlag af det femte rammeprogram for forskning og udvikling og under overholdelse af gaeldende love samt hensyntagen til sikkerheden fremmer Kommissionen forskningsaktiviteterne inden for krypteringssoftware, der er kompatibel med den verdensomspaendende brug af elektroniske penge;

14. Raadet boer, eventuelt i samraad med Europaraadet, ivaerksaette en undersoegelse af sikkerheden, databeskyttelsen og foelgerne for de borgerlige frihedsrettigheder af det elektroniske marked;

II. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Raadet, Kommissionen og EMI.