DA    DA DA 
DA    DA  EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 13.4.2011 
SEK(2011) 410 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
 
Ledsagedokument til 
  
Forslag til  
 
RÅDETS DIREKTIV 
 
om ændring af direktiv 2003/96/EF om om strukturering af EF -bestemmelserne for 
beskatning af energipro dukter og elektricitet 
{KOM(2011) 169 endelig} 
{SEK(2011) 409 endelig} 
 
DA 2   DA 1. PROBLEMAFGRÆNSNING  
Kommissionens tjenestegrene har gennemført en konsekvens analyse for at undersøge 
virkningerne af de mulige lø sningsmodeller for revisionen af energibeskatningsdirektivet1 (i 
det følgende benævnt "E BD" eller "direktivet").  
EU har sat sig en række ambitiøse, juridisk bindende klima- og energimål. Det nuværende 
direktiv er ikke i overensst emmelse med disse politiske rammer og indeholder adskillige 
svagheder set i forhold til det indre marked funktion. Især bø r følgende problemer løses: 
1) De nuværende minimumssatser er baseret på mængden af forbrugt e energiprodukter. De 
afspejler ikke energiprodukt ernes energiindhold eller CO 2-emissioner, hvilket fører til en 
ineffektiv energiudnyttelse og fordrejninge r på det indre marked. De skaber også 
incitamenter, som er i strid med EU's energi- og klimamål, idet de f.eks. fremmer anvendelsen 
af kul (lavere afgiftssats), som er  det produkt, der har det højeste CO 2-indhold. Hvad angår 
motorbrændstoffer styrker de lavere minimumssats er for dieselolie den naturlige fordel, som 
diesel har i forhold til benz in som følge af sit højere energiindhold. De nuværende 
minimumssatser diskriminerer også vedvarende energikilder, som i princippet beskattes til 
den sats, der gælder for det konventionelle brænds tof eller brændsel, de erstatter, selv om 
deres energiindhold er lavere (f .eks. ethanol i forhold til be nzin og biodiesel i forhold til 
dieselolie). Desuden skaber de nuværend e minimumssatser ikke lige vilkår for 
erhvervsmæssige forbrugere, idet visse erhverv sdrivende i praksis kan være bedre stillet i 
forhold til andre, afhængigt af hvilken energikilde de bruger. 
2) Der er ikke tilstrækkelig koor dination mellem EBD og EU ETS-direktivet2 
(emissionshandelsordningen). Formål et med både EU ETS og en CO 2-afgift, som 
medlemsstaterne kan opkræve på grundlag af EBD, er at muliggøre omkostningseffektive 
reduktioner af drivhusgas for et specifikt  aktivitetsområde. Imidlertid anvender 
medlemsstaterne CO 2-beskatningen på grundlag af EBD på en ukoordineret måde. Det er 
derfor nødvendigt med flere retningslinjer og kl arere regler i EBD. Anvendelsesområdet for 
EBD omfatter i princippet alle energiprodukter og elektricitet, som anvendes til at producere 
varme eller drive maskiner. EU ETS-direktivet  gælder for drivhusgasemissioner fra større 
energi- og industrianlæg. Nogle operatører, de r forbruger energi, er omfattet af begge 
instrumenter (f.eks. papirfabrikker), mens andre ikke er omfattet af nogen af de to 
forskriftsmæssige rammer (f.eks. små anlæg, de r anvender energi i vi sse industriprocesser). 
Begge situationer kan føre til tab af omkostni ngseffektivitet og kan skab e fordrejninger på det 
indre marked. En kombineret anvendelse af be skatning og af EU ETS-d irektivet frembringer 
et kraftigt incitament til at reducere emissionerne, men dette er muligvis ikke den billigste 
måde at reducere emissionerne på. Dette undergraver selve logikken bag EU ETS og fordrejer dets funktion. 
3) EBD indeholder to bestemme lser, der åbner mulighed for særlig behandling af visse 
energiforbrugere, og som Rådet vil skulle gennemgå på grundlag af et forslag fra 
Kommissionen. I henhold til artike l 9, stk. 2, i EBD kan tre medl emsstater (BE, LU og DK) 
                                                
 
1 Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for 
beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51). 
2 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med 
kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275 
af 25.10.2003, s. 32-46). 
DA 3   DA anvende beskatningssatser for fyringsolie, de r ligger under minimumsbeskatningssatsen. I 
henhold til artikel 15, stk. 3, i EB D kan medlemsstaterne anvende  afgifter ned til nul for 
energiprodukter og elektricitet,  der anvendes til arbejde i la ndbrug, havebrug e ller akvakultur 
og i skovbrug. Det er den eneste bestemmelse i EBD, som giver mulighed for, at visse 
erhvervsmæssige forbrugere kan nyde fordel af ubetingede fritagelser/lempelser under EU-
minimumssatsen. 
2. ER EN EU- INDSATS BERETTIGET UD FRA SUBSIDIARITETSPRINCIPPET ? 
De identificerede problemer kan kun løses genn em en revision af EBD. Inden for rammerne 
af det nuværende EBD kan medlemsstaterne øge sats erne for deres energiafgifter eller indføre 
CO 2-relaterede afgifter. Sådanne na tionale tilgange risikerer imid lertid at skabe fordrejninger 
på det indre marked som følge af den uharmonisere de struktur og de nationale afgiftssatser:  
(1) De nuværende minimumssatser begrænser ambitionsniveauet for medlemsstaternes 
pålæggelse af energiafgifter, især for erhvervsmæssig anvendelse, hvor 
energibeskatningen direkte påvirker virksomhedernes konkurrenceevne.  
(2) De CO 2-afgifter, der er indført inden for ramm erne af det gældende EBD, dækker ikke 
på hensigtsmæssig vis de emissi oner, der ikke er omfattet af  ETS, idet en stor del af 
energiforbruget fortsat ikke berøres af nævnte CO 2-afgifter. Desuden er det i 
forbindelse med de energianvendelser, de r er omfattet af EB D, vanskeligt kun at 
anvende en CO 2-afgift på anlæg, der ikke er omfattet af ETS. 
(3) En teoretisk "CO 2-afgift" kan bringes i anvendelse på flere forskellige måder, og 
mangelen på EU-rammer åbner mulighed for, at  der på nationalt plan skabes løsninger, 
som kan føre til fordrejninger på det indre marked og/eller dobbeltbeskatning. 
3. OVERORDNEDE POLITISKE MÅLSÆTNINGER  
Det overordnede formål med revisionen af EBD er at bringe det i nøjere overensstemmelse 
med EU's energi- og klimamål, navnlig for at nedbringe CO 2-emissionerne i den sektor, der 
ikke er omfattet af ETS, undgå negativ interfer ens med EU ETS, fremme energibesparelser og 
anvendelse af vedvarende energikilder og åbne mulighed for flere indtægter uden dermed at 
skabe fordrejninger. Generelt set bør revisi onen forbedre det nuværende direktivs struktur, 
således at medlemsstaterne kan anvende energibeskatning mere effektivt til miljøpolitiske og andre politiske formål, samtidig med at  det indre markeds funktion forbedres. 
Formålene med revisionen af EBD er nærmere bestemt: (1) at sikre en kohærent behandling af energikild er i EBD og dermed skabe virkelig lige 
vilkår mellem de forskellige energiforbrugere 
(2) at etablere tilpassede beskatningsra mmer for vedvarende energikilder 
(3) at etablere rammer for anvendelsen af CO
2-beskatning på de områder, hvor EU ETS 
ikke finder anvendelse, og at undgå overla pninger mellem begge instrumenter, som 
kan føre til tab af omkostningseffektivitet.  
DA 4   DA 4. LØSNINGSMODELLER  
For at vurdere, hvordan de forskellige politiske  mål bedst kunne nås, blev der undersøgt en 
række tilgange, som blev sammenlignet med basi sscenariet (= ingen yder ligere ændringer af 
det gældende EBD ud over de resterende overg angsperioders gradvise udløb). Løsningsmodel 
1 og 2 består i en kohærent revision af minimu mssatserne for de forskellige energikilder, 
baseret på henholdsvis energiindhold og CO 2-emissioner. Løsningsmodel 3A og 3B består i 
en revision af direktivets struktur, således at  de nuværende minimumssa tser splittes op i to 
dele (energiindhold og CO 2-emissioner), der afspejler de forskellige miljømæssige 
målsætninger, der ligger til grund for energiafgi fter; energibesparelser på den ene side og 
reduktion af CO 2-emissioner på den anden side (løsningsmodel 3B har lavere minimumssatser 
for CO 2-beskatning). Løsningsmodel 4 består i at indføre en yderligere ensartet CO 2-afgift 
oven i de afgifter, der allerede pålægges inde n for rammerne af EBD, for at supplere EU-
emissionshandelsordningen. De to transportspeci fikke løsningsmodeller (model 5 og 6) viser, 
hvordan en harmonisering af benzin- og dieselaf giftssatserne (baseret på energiindhold og 
CO 2-emissioner) vil indvirke på brændstofmixet. I modsætning til model 5 kræves det i model 
6, at medlemsstaterne respekterer forholdet mellem minimumssatserne i deres nationale 
afgiftssatser. 
For at undersøge løsningsmodellernes virkning er var det nødvendigt at tage udgangspunkt i 
hypotetiske beskatningssatser. For den be skatningsdel, der er baseret på CO 2-emissioner, blev 
der i modelleringen anvendt en række CO 2-priser, som omfattede prisforventningerne både i 
og uden for ETS (10, 20 og 30 EUR/t). Den beskat ningsdel, der omfatter energiindhold, blev 
baseret på de nuværende sats er for visse opvarmningsprodukter  og for motorbrændstoffers 
vedkommende på de satser, der foreslås i forslaget vedrørende erhvervsmæssig gasolie3 . De 
derved fremkomne satser, der bl ev brugt ved modelleringen af lø sningsmodel 1 til 6, udtrykt i 
de enheder, der anvendes i EBD, fremgår af nedenstående tabel: 
Tabel 1: Minimumsbeskatningssatser anvendt ved mo dellering af løsningsmodel 1 til 6 (satser pr. 
1.1.2013) i nuværende EBD-enheder  
Løsningsmodel  
Energiprodukt  Enhed  Minimumssats 
i EBD  Forslaget 
vedrørende 
erhvervsmæssig 
gasolie  1 2 3A  3B 4 5 6 
Anvendt som 
motorbrændstof            
Benzin  EUR/ 
1 000 l  359 380 380 380 380 380 380 380 380
Gasolie  EUR/ 1 000 l
 330 380 380 380 380 380 380 438 438
Petroleum  EUR/ 
1 000 l  330 330 330 330 330 330 330 409 409
LPG  EUR/ 
1 000 kg  125 125 125 125 125 125 125 528 528
Naturgas  EUR/GJ  2,6 2,6 2,6 2,6 2,6 2,6 2,6 -  - 
Anvendt til 
opvarmning (ikke-
erhvervsmæssig anvendelse)
  
         
Gasolie  EUR/ 
1 000 l  21 21 22,2 54,9 66 38,6 60,3 -  - 
                                                 
3 KOM(2007) 52. 
DA 5   DA Svær brændselsolie  EUR/ 
1 000 kg  15 15 24,0 61,8 73,8 42,9 68,0 -  - 
Petroleum  EUR/ 
1 000 l  0 0 20,9 50 59,0 34,7 55,0 -  - 
LPG EUR/ 
1 000 kg  0 0 27,6 58,0 71,2 42,5 63,8 -  - 
Naturgas  EUR/GJ  0,3 0,3 0,6 1,1 1,4 0,9 1,2 -  - 
Kul EUR/GJ  0,3 0,3 0,6 1,9 2,2 1,3 2,1 -  - 
Elektricitet  EUR/MWh  1,0 1,0 2,16 0 1,0 1,0 0 -  - 
Anvendt til opvarmning (erhvervsmæssig 
anvendelse)
  
         
Gasolie  EUR/ 
1 000 l  21 21 22,2 54,9 60,4 33 60,3 -  - 
Svær brændselsolie  EUR/ 1 000 kg
 15 15 24 61,8 67,8 36,9 68,0 -  - 
Petroleum  EUR/ 
1 000 l  0 0 20,9 50 55,2 30,2 55,0 -  - 
LPG EUR/ 
1 000 kg  0 0 27,6 58 64,9 35,9 63,8 -  - 
Naturgas  EUR/GJ  0,15 0,15 0,6 1,1 1,3 0,7 1,2 -  - 
Kul EUR/GJ  0,15 0,15 0,6 1,9 2 1,1 2,1 -  - 
Elektricitet  EUR/MWh  0,5 0,5 2,16 0 0,5 0,5 0 - - 
Desuden blev der identificeret  yderligere to løsningsmodelle r med henblik på at opfylde 
revisionsbestemmelserne i artikel 9, stk. 2, og artik el 15, stk. 3, i direktivet. Endelig blev en 
række løsningsmodeller vurderet med henblik på tilståelse af særbehandling for sektorer med 
risiko for carbon leakage.  
5. ANALYSE AF VIRKNINGERNE  
Analysen er baseret på en lang række bidrag fra de forskellige interesseparter (medlemsstater, 
virksomheder, andre tjenester i Kommissionen). Dertil kommer en kvalitativ og kvantitativ 
analyse, Kommissionen har foretaget ved hjælp af  tre modeller, for at bedømme virkningerne 
(E3ME, Tremove og QUESTIII). 
Generelt set vil en mere effektiv afgiftsstrukt ur i sig selv føre til bedre og mere kohærente 
prissignaler, samtidig med at den vil sikre en mere effektiv anvendels e af energibeskatningen 
til både miljømæssige og finanspolitiske formål. Denne konsekvensanalyse viser, at 
omkostningerne til omstruktureringen af det nuvæ rende afgiftssystem nu vil være meget lave 
eller endog negative. Hvad angår de administ rative omkostninger, vil anvendelsen af det 
nuværende punktafgiftssystem til CO 2-beskatning gøre det muligt at  indføre et nyt element i 
energibeskatningen uden nogen ekstra omkostn inger og uden nogen nye administrative byrder 
for virksomhederne og skatteforvaltningerne. 
De makroøkonomiske virkninger af alle løsn ingsmodellerne afhænger primært af, hvordan 
medlemsstaterne bruger eventuelle ekstra indtægter. Hvis indtægterne genbruges via 
reduktioner af arbejdskraftsomkostningerne,  vil virkningerne for BNP og beskæftigelsen 
under alle omstændigheder være positive, men dog af begrænset omfang. Da virkningernes 
rækkevidde afhænger af mængden af  ekstra indtægter, giver løsningsmodel 4 de største 
virkninger. I forhold til BNP er  ændringen dog på mindre end 1/ 3 af et procentpoint, mens 
antallet af nye job vil stige til lidt unde r 1 mio. i 2030. Virkning erne af de andre 
DA 6   DA løsningsmodeller vil være betyde ligt mindre. Disse tendenser blev  bekræftet af en yderligere 
modellering, som blev gennemført på basis af opdaterede basisfremskrivninger, hvori der blev 
taget hensyn til virkningerne af den finansielle og økonomiske krise. Indtægtsgenbrug i form af overførsler af faste bel øb til husholdninger el ler anvendelse af ekstra indtægter til 
finanspolitisk konsolidering medfører ikke pos itive BNP- og beskæftigelsesvirkninger.  
Det blev konstateret, at størrelsesordenen af  medlemsstaternes ekstra indtægter under de 
forskellige løsningsmodeller (uanset om de bliv er genbrugt eller ej) v il afhænge betydeligt af, 
hvordan de vil gennemføre den nye struktur, og i hvilket omfang de vil gøre brug af 
muligheden for fritagelser eller lempelser. En yderligere CO
2-afgift på 20 EUR/t på alle 
emissioner, der ikke er omfattet af ETS, har et  budgetmæssigt potentiale på ca. 40 mia. EUR i 
2020 for EU-27.  
Den mest relevante miljøeksternalitet, de r tages fat om med beskatningen, er CO 2-emissioner. 
Under alle løsningsmodellerne vil de samlede CO 2-emissioner blive mindsket, under model 4 
med op til ca. 2 %. Dette udgør ca. 37 % (eller 92 mio. t CO 2) af den reduktionsindsats, der er 
nødvendig uden for ETS, i forhold til referenceem issionerne, således som de for nylig er 
blevet nedjusteret. På samme måde vil alle lø sningsmodeller i forskellig grad frembringe et 
gunstigere afgiftsmiljø for anvendelsen af vedvarende energikilder, især biobrændstoffer og -brændsler. 
EBD-revisionen som helhed syntes ikke at gi ve anledning til negativ e indtægtsvirkninger, 
men fordelingsvirkningerne varierer, alt efte r hvilken metode der væ lges til at genbruge 
indtægterne. Genbrug af indtægterne til fordel for arbejdskraftsbeskatningen giver de bedste generelle resultater for husstandsindkomsten, men har tendens til at gavne de højere 
indkomster mere end lavindkomsthusstandene. Med genbrug i form af fa ste beløb undgår man 
regressive fordelingseffekter, selv om det har den omkostning, at indkomsterne som helhed 
falder en smule. Hvis opvarmningsomkost ningerne forøges, vil de regressive 
fordelingseffekter heraf kunne afbøde s gennem en parallel forøgelse af 
transportomkostningerne. 
De sektorspecifikke virkninger som helhed giver ikke anledning til bekymring for negative 
effekter for konkurrenceevnen under nogen af løsnings modellerne, selv om effekterne ikke er 
ligeligt fordelt mellem de produktive sektorer. Hv is der tages udgangspunkt i den antagelse, at 
eventuelle ekstra indtægter genbruges til fordel for arbejdskraftsbeskatningen, er 
beskæftigelsesniveauerne højere eller konstante i alle sektorer, og kun gans ke få sektorer vil 
opleve mindre outputtab. 
Hvad angår bilfabrikationssektoren, bør det obs erveres, at den obligat oriske harmonisering 
mellem de nationale satser for motorbrændstoffe r under løsningsmodel 6 ud fra den antagelse, 
at medlemsstaterne vil opretholde uændrede be nzinafgiftssatser og kun vil øge afgiftssatserne 
for diesel, kun vil dæmpe stigningen i salget af  dieselbiler (som ville falde med 11,7 % i tiden 
frem til 2020 sammenlignet med basisscenariet, hvilket stadig udgør en stigning på 9 % i salget af dieselbiler målt i absolutte tal). 
Løsningsmodel 6, som fjerner prisfordelen fo r diesel i både EU-minimumssatserne og de 
nationale satser, vil også have tendens til at genetablere balancen mellem udbud og 
efterspørgsel på brændstofmarkedet. En sådan neutral behandling af alle 
transportbrændstoffer vil give CO
2-frie brændstoffer en teknologisk neutral fordel og vil også 
fremme energieffektiviteten. 
DA 7   DA 6. SAMMENLIGNING AF LØSNINGSMODELLERNE  
Løsningsmodellerne blev vurderet på grundlag af  følgende nøglekriterier, som afspejler de 
politiske målsætninger, der er  beskrevet i punkt 3: Indre ma rked og rede lig konkurrence, 
miljømæssig effektivitet (CO 2-reduktioner), budgetmæssige virkni nger og lige vilkår (mellem 
medlemsstater og energiforbrugere). Re sultaterne er sammenfattet i figur 2: 
Tabel 2: Sammenligning af løsningsmodellern e i forhold til udvalgt e vurderingskriterier 
Løsnings
model  Det indre 
marked og 
redelig 
konkurrence  Miljømæssig 
effektivitet  Budgetmæssige 
virkninger  Lige vilkår  
Model 1  + (+) + +  
Model 2  - + - -  
Model 
3A: ++ + + -  
Model 3B:
 + (+) (+) ++  
Model 4  (+) ++ ++ - -  
Model 5  ++ + + +  
Model 6  (-) ++ ++ +  
 Bemærk: Parenteserne betyder, at der kun er givet et halvt point. 
Alle løsningsmodellerne forbedrer det indre markeds funktion , idet de fjerner fordrejninger 
mellem afgiftsbehandlingen af energikilder . Fordrejningerne mellem medlemsstaterne 
mindskes også i model 3B, dog lidt mindre på grund af overgangsperioden for ni medlemsstater, og i model 4, som pålægger en yderligere afgift oven i de eksisterende 
nationale afgiftssatser. En mere redelig behandling af virksomhed er, der er omfattet af ETS, i 
forhold til virksomheder, der ikke er det, opnå s bedst i varianterne af model 3, som delvis 
letter afgiftsbyrden på virksomheder, der er omfattet af ETS, ved at indføre et supplerende 
CO
2-afgiftselement for alle de anlæg, der ikke er omfattet. Hvad angår løsningsmodellerne for 
transport, er model 6 bedre til at opnå ligebehandling af energi kilder (benzin og diesel), men 
kan på den anden side føre til en noget stø rre forskel i satserne mellem medlemsstaterne. 
Med hensyn til den miljømæssige effektivitet  opnås de største CO 2-reduktioner under model 
4, som indfører en ensartet CO 2-afgift i hele EU. Hvad angår transportsektorens emissioner, 
viste Tremove-modelleringen, at model 6 ikke kun ville få virkninger for brændstofmixet, 
men også for det faktiske forbrug, og sålede s ville føre til en samlet reduktion af CO 2-
emissionerne til trods for en vis genjustering i efterspørgslen mellem benzin og diesel i overensstemmelse med EU-politikkernes mål og CO
2- og bilstrategien. 
Selv om de budgetmæssige virkninger  i høj grad vil afhænge af de nationale 
beskatningspolitikker og derfor  er temmelig vanskelige at forudsige, er der i visse 
løsningsmodeller større sandsynlighed for, at  der opstår yderligere indtægter eller budgettab, 
end i andre. Løsningsmodel 2 er den svageste  fra en budgetmæssig synsvinkel, fordi den 
begrænser afgiftsgrundlaget til kun at omfa tte fossile brændstoffer og brændsler, der 
forbruges i den sektor, som ikke er omfattet af ETS. Model 4, som indfører en yderligere 
CO 2-afgift på alle emissioner, der ikke er omfattet af ETS, har den største budgetmæssige 
indvirkning. Det anslås, at en yderligere CO 2-afgift på 20 EUR/t på al le emissioner, der ikke 
er omfattet af ETS, vil kunne genere ca. 40 mia. EUR i 2020 for EU-27. 
Lige vilkår  mellem medlemsstaterne vil blive styr ket mest under løsningsmodel 3B, som 
indfører overgangsperioder, der afspejler den solidariske tilgang i energi- og klimapakken. 
DA 8   DA Lige vilkår mellem energiforbr ugerne kan øges bet ydeligt, hvis både opvarmningsbrændsler 
og motorbrændstoffer er omfattet af EBD-revisi onen, fordi en sådan kombination begrænser 
de potentielle negative  fordelingseffekter.  
Yderligere løsningsmodeller 
Ophævelse af landespecifikke minimumssatser  for fyringsolie (artikel 9, stk. 2): Den 
omstændighed, at der findes lavere minimumssatser for fyringsolie i BE, LU og DK, giver de erhvervsmæssige forbrugere i disse lande en  urimelig fordel, som risikerer at skabe 
fordrejninger på det indre marked.  
Bestemmelse om, at anvendelsen af nedsatte af giftssatser for den primære sektor forudsætter 
miljømæssige modydelser (artikel 15, stk. 3):  Artikel 15, stk. 3, der giver mulighed for 
betingelsesløst at tilstå fritagelse, er ikke i overensstemmelse med direktivets mål vedrørende 
harmonisering af afgiftssatser og incitamenter med henblik på at øge energieffektiviteten og 
reducere emissionerne. Fritagelser fr a eller lempelser af den generelle 
energiforbrugsbeskatning bør derfor gøres  betinget af en modydelse i form af øget 
energieffektivitet, samtidig med at medlemsstater ne beholder en vis flek sibilitet til at tage 
hensyn til særlige forhold i sektoren.  
Særbehandling af sektorer med risiko for carbon leakage: For at afspejle tilgangen under ETS 
var det nødvendigt at tage hensyn til den potentielle risiko for carbon leakage for små anlæg, der er omfattet af ETS-sektorerne, men ikke er  omfattet af anvendelsen  af ETS. Det fremgik, 
at dette bedst kan opnås med en afgiftsgodt gørelse for disse små anlæg, baseret på 
virksomhedens hidtidige energiforbrug multipliceret med et brændstofbenchmark, som afspejler CO
2-indholdet i et referencebrændstof. 
Den foretrukne helhedsløsning 
På baggrund af analysen af de forskellige alternative løsningsm odeller blev der identificeret et 
sæt foretrukne elementer, som tilsammen ville give de bedste resultater i forhold til alle kriterierne. Som helhed blev løsningsmodel 3 an set for at give den bedste struktur ved at 
foreslå to særskilte minimumssatser – den en e baseret på energiindhol d og den anden baseret 
på CO
2-emissioner. En kombination af de noget mere ambitiøse satser i model 3A med 
overgangsperioderne i model 3B  anses for at være den be dste måde, hvorpå man kan 
kombinere foranstaltningens miljømæssige effektiv itet med overholdelsen af kriteriet om lige 
vilkår. Dette bør kombineres med model 6 for transport, som bedst sikrer en kohærent 
behandling af energikilderne.  
Det fuldstændige sæt foretrukne foranstaltninger er følgende: 
• Struktur og generel beskatningssats for opvarmningsbrændsler som angivet i 
løsningsmodel 3A (20 EUR/t CO 2 (2013-2020) og 30 EUR/t CO 2 (2021-2030), (0,15 
EUR/GJ for erhvervsmæssig anvendelse og  0,3 EUR/GJ for ikke-erhvervsmæssig 
anvendelse). 
• Overgangsperiode for ni medlemsstater med hensyn til at indføre CO 2-relateret beskatning 
for opvarmningsbrændsler indtil 2020 som angivet i løsningsmodel 3B. 
• Beskatning af transportbrændstoffer på grundla g af den transportspecifikke løsningsmodel 
6. 
DA 9   DA • Ophævelse af landespecifikke minimumssats er for fyringsolie i overensstemmelse med 
artikel 9, stk. 2, i EBD. 
• Nedsat CO 2-afgiftspligt for små anlæg i sektorer me d risiko for carbon leakage på grundlag 
af et brændstofbenchmark. 
• Bestemmelse om, at anvendelsen af nedsatte afgiftssatser for den primære sektor (artikel 
15, stk. 3, i EBD) forudsætter miljømæssige modydelser på forenklet vis. 
• Medtagelse af biobrændstoffer på listen over energiprodukter i EBD. 
• Indeksering af de minimumssatser, der er ba seret på energiindhold (i bilag 14 gøres der 
rede for, hvordan dette kan gøres i pr aksis). For den CO 2-relaterede afgiftsdel bør dette ske 
i form af en regelmæssig just ering af minimumssatsen til udvi klingen i markedsprisen i EU 
på emissionskvoter baseret på en vurdering i den rapport, Kommissionen skal forelægge i 
overensstemmelse med artikel 29 i EBD. 
7. OVERVÅGNING OG EVALUERING  
Overvågningen af beskatningen af energiforbru get foretages mindst en gang om året gennem 
indsamling af information fra medlemss taterne i forbindelse med møderne i 
Punktafgiftsudvalget. Desuden opdaterer GD TAXUD to gange om året databasen med 
information om de energiafgiftssatser, medl emsstaterne anvender (punktafgiftstabeller). 
Endvidere er det i artikel 29 i EBD fastsat, at der skal fore tages en regelmæssig undersøgelse 
af de forskellige bestemmelser i direktivet og minimumsbeskatningssatserne på grundlag af en rapport og, hvis det er hensigtsmæssigt, et fo rslag fra Kommissionen. I denne undersøgelse 
skal der tages hensyn til det indre markeds rette  funktion og traktatens overordnede mål. Når 
EBD skal revideres, skal der i undersøgelsen især fokuseres på, hvorda n medlemsstaterne har 
gennemført de nye rammer for beskatningen af  energiprodukter og elektricitet i deres 
nationale systemer, hvordan de t har givet dem mulighed for bedre at integrere miljø- og 
energieffektivitetshensyn deri, og hvilke økonomiske virkninger det har haft, under 
hensyntagen til den måde, hvorpå medlemsstat erne har anvendt de eventuelle ekstra 
indtægter.