DA Den Europæiske Unions Tidende C 318/40

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om harmonisering af produktanprisninger for kosmetiske produkter (initiativudtalelse)

2011/C 318/06

Ordfører: Krzysztof OSTROWSKI

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 20. januar 2011 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om:

Harmonisering af produktanprisninger for kosmetiske produkter

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 23. juni 2011.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 473. plenarforsamling den 13.-14. juli 2011, mødet den 13. juli, følgende udtalelse med 115 stemmer for, ingen imod og 7 hverken for eller imod:

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 EØSU finder, at en hurtig vedtagelse af fælles kriterier og en praktisk vejledning vedrørende produktanprisninger for kosmetiske produkter vil være nyttig for såvel virksomheder på det indre marked som for forbrugere og kontrolmyndigheder.

1.2 EØSU udtrykker derfor tilfredshed med, at Kommissionen allerede har påbegyndt arbejdet med udviklingen af fælles kriterier for anprisninger for kosmetiske produkter, og glæder sig over, at man er langt fremme med at nedfælde retningslinjer på papir.

1.3 Ifølge forordning nr. 1223/2009 om kosmetiske produkter skal Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af anprisninger på grundlag af de fælles kriterier, der er vedtaget. Efter EØSU’s mening bør man dog fremrykke fristen for indgivelsen af rapporten til Parlamentet og Rådet (den nuværende frist er juli 2016).

1.4 EØSU opfordrer således Kommissionen til at fremskynde vedtagelsesprocessen for de fælles kriterier, hvilket skulle gøre det muligt at udarbejde rapporten mindst et år tidligere.

1.5 EØSU anmoder Kommissionen om at overveje at anvende nye retningslinjer vedrørende etiske og økologiske anprisninger, indtil Den Internationale Standardiseringsorganisation fastlægger »grønne anprisningskriterier« (f.eks. baseret på den danske forbrugerombudsmands nye retningslinjer).

2. Generelle bemærkninger

2.1 Anprisninger for kosmetiske produkter

2.1.1 Anprisninger for kosmetiske produkter er udsagn om et produkts virkninger – som regel i forbindelse med reklame (R. Schueller and P. Romanowski, C&T, januar 1998). En anprisning kan være et ord, en sætning, et afsnit eller bare en antydning. F.eks. »reducere forekomsten af rynker på 10 dage« eller simpelthen »modvirker aldring«. Andre eksempler på anprisninger er »gråt hår – 100 %’s dækning« for en hårfarve eller »70 % af alle kvinder fandt, at deres hår var frit for skæl efter første hårvask« fra en forbrugerundersøgelse om afprøvning af skælshampoo.

2.1.2 Produktanprisninger, reklamer og anden form for markedsføringskommunikation (til sammen kaldet »produktanprisninger«) er afgørende redskaber til at informere kunderne om produkternes karakteristika og kvaliteter og til at hjælpe dem med at vælge de produkter, der bedst passer til deres behov og forventninger. I betragtning af kosmetiske produkters høje relevans for forbrugerne er det meget vigtigt at sørge for klare, brugbare, forståelige, sammenlignelige og pålidelige oplysninger, således at forbrugerne kan træffe deres valg på et oplyst grundlag.

2.1.3 Produktanprisninger er også helt nødvendige redskaber for kosmetikvirksomhederne til at adskille deres produkter fra konkurrenternes, og anprisningerne kan bidrage til det indre markeds gode funktion ved at stimulere innovation og fremme konkurrence mellem virksomhederne.

2.1.4 For at produktanprisninger kan opfylde deres formål på passende vis, dvs. tjene både forbrugernes og kosmetikvirksomhedernes interesser som beskrevet ovenfor, er det vigtigt at råde over effektive rammer, som kan sikre, at produktanprisninger er fair og ikke vildleder forbrugerne - under behørig hensyntagen til markedsføringsværktøjerne (uanset om der er tale om trykt materiale, tv-reklamer eller nye medier som internet, smart phones etc.) og den kontekst, som produktanprisningerne vises i.

2.2 EU-lovgivningen vedrørende produktanprisninger

2.2.1 Forordningen om kosmetiske produkter (forordning nr. (EF) nr. 1223/2009) vil helt træde i stedet for direktiv 76/768/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler inden juli 2013. Den nye forordning har som vigtigste mål at sikre et højt niveau af forbrugerbeskyttelse og det indre markeds gode funktion. Ifølge forordningen bør forbrugeren »beskyttes mod vildledende anprisninger vedrørende kosmetiske produkters effektivitet og andre egenskaber«.

2.2.2 Forordningen vedrører kun kosmetiske produkter og ikke lægemidler, medicinsk udstyr eller biocidholdige produkter. I forordningen defineres »kosmetiske produkter« som ethvert stof eller enhver blanding, der er bestemt til at komme i kontakt med dele af det menneskelige legemes overflade eller med tænderne og mundens slimhinder, udelukkende eller hovedsageligt med henblik på at rense og parfumere dem, at ændre deres udseende, at beskytte dem, holde dem i god stand eller korrigere kropslugt. Stoffer og blandinger, der er beregnet til at blive indtaget, inhaleret, indsprøjtet eller indført i det menneskelige legeme, betragtes ikke som kosmetiske produkter. Kosmetiske produkter omfatter f.eks. produkter beregnet til hårpleje (shampoo, balsam osv.), hudpleje (body lotion, ansigtscreme, negleprodukter m.m.), personlig hygiejne (produkter til kar- og brusebad, tandpasta, deodoriserings- og antitranspirationsmidler osv.), farvekosmetik (hårfarvningsmidler, make-up etc.) og duftstoffer (parfume, eau de toilette m.m.).

2.2.3 Artikel 20 i forordningen fastsætter, at der »i forbindelse med reklame […] ikke [må] anvendes tekster, betegnelser, mærker, afbildninger eller andre figurer eller symboler, der tillægger disse produkter egenskaber eller funktioner, som de ikke besidder«.

2.2.4 Når det gælder vildledende produktanprisninger, skal de relevante artikler i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked også tages i betragtning.

2.2.5 Artikel 6 i direktivet om urimelig handelspraksis fastsætter, at »en handelspraksis betragtes som vildledende, hvis den indeholder urigtige oplysninger og derfor er usandfærdig eller f.eks. i kraft af sin generelle fremstillingsform vildleder eller kan forventes at vildlede en gennemsnitsforbruger, selv om oplysningerne er faktuelt korrekte, med hensyn til […] [bl.a.] de væsentligste egenskaber ved produktet, såsom […] dets hensigtsmæssighed, anvendelse, […] eller de resultater, som kan forventes opnået ved brugen, eller resultaterne af og de vigtigste karakteristika ved afprøvning eller kontrol af produktet«.

2.2.6 I artikel 7 i direktivet om urimelig handelspraksis gentages det, at »en handelspraksis betragtes som vildledende, hvis den i sin faktuelle sammenhæng, idet der tages hensyn til alle elementer og forhold og begrænsningerne ved kommunikationsmediet, udelader væsentlige oplysninger, som gennemsnitsforbrugeren har behov for i den pågældende situation for at træffe en informeret transaktionsbeslutning«. De væsentligste egenskaber ved produktet, som fremhæves i produktanprisningen, skal betragtes som relevante oplysninger (i et vist omfang tilpasset mediet og produktet).

2.2.7 Annoncører skal endvidere overholde bestemmelserne i direktiv 2006/114/EF om vildledende og sammenlignende reklame.

2.3 Nuværende praksis på det indre marked

2.3.1 De retssager, der har været, viser, at forskellige myndigheder i medlemsstaterne fortolker ovennævnte lovgivning forskelligt, således at der ikke er nogen ensartet fortolkning af bestemmelserne om anprisninger af kosmetikprodukter, hvilket påfører kosmetikvirksomheder, der opererer på det indre marked, en betydelig byrde, fordi de ikke kan være sikre på, at en annonce, der f.eks. er lovlig i Frankrig, ikke vil blive sagsøgt af de lokale myndigheder i f.eks. Ungarn eller Storbritannien. De fleste retssager er endt med store bøder til kosmetikvirksomhederne. I 2007 hævdede de ungarske konkurrencemyndigheder f.eks., at udsagn understøttet med anprisninger udtryk i procent vedrørende kosmetiske produkters effektivitet, der var fremkommet ved kliniske tests udført i USA eller Frankrig, ikke kan anvendes i Ungarn. De mener, at der er forskel på hudtyper i forskellige lande og geografiske områder. Resultaterne af disse tests, der var udført under andre klimatiske forhold, med en anden luftfugtighed og blandt kvinder med andre madvaner, giver således ikke den nødvendige information om de pågældende kosmetiske produkter til ungarske forbrugere. Ingen andre EU-medlemsstater er hidtil nået til samme konklusion. Der er også forskellige krav med hensyn til, hvornår man må omtale produkter som »naturlige«, »biologiske« eller »økologiske«. Forskellige fortolkninger af loven er også til ulempe for forbrugerne, eftersom de kan nyde bedre beskyttelse i én medlemsstat end i en anden.

2.3.2 Forskelle i fortolkningen som følge af manglen på fælles kriterier og en praktisk vejledning for produktanprisninger gør det nødvendigt for kosmetikvirksomheder, som opererer på det indre marked, selv at tjekke og godkende enhver anprisning og reklame i hver eneste medlemsstat for at være sikker på, at gældende national lov er opfyldt. Dette påfører virksomhederne betydelige ekstraomkostninger, som kunne reduceres, hvis man indførte en fælles vejledning for kosmetikanprisninger i EU, og de herfra stammende besparelser kunne anvendes til innovation, forskning og prisnedsættelser. Det er værd at bemærke, at det europæiske marked for kosmetik udgør næsten en tredjedel af det globale kosmetikmarked med over 4. 000 fremstillingsvirksomheder i EU, der direkte eller indirekte beskæftiger 1,7 mio. ansatte. At kosmetikvirksomheder, der opererer på det indre marked, er tvunget til at få tjekket og godkendt hver eneste anprisning og annonce i alle medlemsstater, betyder i realiteten, at det indre marked er ikke-eksisterende for dette markedssegment.

2.3.3 Forskelle i fortolkningen som følge af manglen på en fælles vejledning for anprisninger for kosmetiske produkter i EU er heller ikke til fordel for forbrugerne, fordi de ikke kan være sikre på, hvad en given anprisning betyder, hvis de køber samme produkt i forskellige medlemsstater, hvilket kan føre til almindelig forvirring. Så længe der ikke er nogen fælles kriterier for benævnelser som »naturlig«, »biologisk« eller »økologisk«, vil forbrugerne være usikre med hensyn til produktets reelle kvalitet. I dag kan forbrugere med adgang til internettet let handle over grænserne, og produkter er kun et enkelt klik væk, selv om de befinder sig i forskellige lande. Ser de f.eks., at ved at anvende et anticellulitisprodukt »vil forekomsten af »appelsinhud« blive reduceret på kun 10 dage« uden yderligere forklaring i ét land, mens følgende forklarende tilføjelse vil blive vist i et andet land »ved regelmæssig motion og en diæt«, kan de blive forvirrede med hensyn til et givent produkts egentlige effektivitet. Der er desuden behov for fælles kriterier, for at forbrugerne kan sammenligne forskellige produkter inden for samme kategori (f.eks. to typer ansigtscreme). Af samme grund skal alle anprisninger let kunne verificeres af forbrugerne på grundlag af fælles kriterier. Kun klare og konkrete anprisninger, der er baseret på generelt accepterede metoder, sætter forbrugerne i stand til at sammenligne produkter og at foretage et oplyst valg, der stemmer bedst overens med deres behov.

2.4 Behovet for fælles praktiske retningslinjer i EU

2.4.1 Ifølge artikel 20 i forordning nr. (EF) nr. 1223/2009 skal Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne og efter høring af Den Videnskabelige Komité for Forbrugersikkerhed (»VKF«) eller andre relevante myndigheder udarbejde en handlingsplan og opstille en liste over fælles kriterier for anprisninger, som kan anvendes for kosmetiske produkter under hensyntagen til bestemmelserne i direktiv 2005/29/EF.

2.4.2 Kommissionen begyndte arbejdet med at udvikle fælles kriterier for anprisninger for kosmetiske produkter sidste år i samarbejde med de relevante aktører (nationale myndigheder, forbrugerorganisationer, kosmetikindustrien, leverandører, små og mellemstore virksomheder osv.). EØSU glæder sig over de fremskridt, der er gjort med dette arbejde, idet man er langt fremme med udarbejdelsen af retningslinjerne.

2.4.3 Senest den 11. juli 2016 skal Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af anprisninger på grundlag af de fælles kriterier, der er vedtaget. Hvis rapporten finder, at anprisninger anvendt for kosmetiske produkter ikke opfylder de fælles kriterier, træffer Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til sikring af overensstemmelse med bestemmelserne. I givet fald kan Kommissionen få brug for at revurdere retningslinjernes rækkevidde og at skifte fra generelle retningslinjer til en mere detaljeret tilgang (f.eks. lovgivning, som det var tilfældet i sagen om fødevareanprisninger).

2.4.4 EØSU støtter kraftigt indførelsen af fælles kriterier, som vil skabe en harmoniseret ramme på EU-niveau for at justere anvendelsen af anprisninger for alle kosmetiske produkter, Kriterierne skal gælde for alle anprisninger for kosmetiske produkter, såvel primære som sekundære, i alle medier og gøre det muligt at specificere produktet, indpakningen, anprisningerne og deres indhold uden at skabe hindringer for innovation, men således at det sikres, at de samme regler overholdes.

2.4.5 EØSU mener dog, at Kommissionen bør fremskynde processen. Eftersom arbejdet med udarbejdelsen af retningslinjer, der skal sikre anvendelsen af fælles kriterier, er langt fremme, mener EØSU, at Kommissionen skal lade dem gælde fra begyndelsen af 2012, således at rapporten kan forelægges Parlamentet et godt stykke før 2016.

2.4.6 Kommissionens udkast til retningslinjer vedrørende anvendelse af fælles kriterier omtaler ikke specifikt »grønne anprisninger«. Emnet diskuteres på ISO-niveau. Det er dog på nuværende tidspunkt vanskeligt at sige, om de standarder, man enes om, vil kunne bruges i EU, og hvornår de vil være tilgængelige. EØSU beder derfor Kommissionen overveje at bruge nye retningslinjer om etiske og miljømæssige markedsanprisninger indtil da (f.eks. baseret på den danske ombudsmands nye retningslinjer).

2.4.7 EØSU mener, at anprisninger bør kunne underbygges enten med objektiv videnskabelig forskning (f.eks. kliniske undersøgelser) eller med undersøgelser af forbrugernes subjektive opfattelse. Begge typer bør dog opfylde generelt accepterede kriterier (antal forbrugere, der indgår i undersøgelsen, repræsentativitet osv.), så de ikke bliver vildledende.