MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET Udtalelse fra Kommissionen om et udkast til Rådets afgørelse om sammensætning af og vedtægter for Udvalget for Økonomisk Politik

I henhold til traktatens artikel 209 skal Rådet, efter udtalelse fra Kommissionen, udfærdige vedtægterne for Udvalget for Økonomisk Politik. Den 16. marts 2000 konsulterede Rådet Kommissionen om et udkast til Rådets afgørelse om sammensætning af og vedtægter for Udvalget for Økonomisk Politik (Rådets dokumenter 6220/00, 6380/00 ADD1, 2000/0802(CNS)).

Kommissionen er i det store og hele ikke enig i de foreslåede vedtægter og regler for udval gets sammensætning og anbefaler, at Rådet ikke vedtager dem.

1. Indledning og baggrund

1.1. Udvalget for Økonomisk Politik blev nedsat ved Rådets afgørelse 74/122 af 18. februar 1974. Reglerne for samordningen af de økonomiske politikker blev fast lagt samme dato i Rådets beslutning 74/120 om gennemførelse af en høj grad af overensstemmelse inden for den økonomiske politik i Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs medlemsstater. Udvalget for Økonomisk Politik fik overdraget de funk tioner, som indtil da havde påhvilet tre særskilte udvalg (politik på kort sigt, budget politik og politik på mellemlang sigt). Udvalget fik til opgave at bidrage til samord ningen af medlemsstaternes kort- og mellemsigtede økonomiske politikker. Det har bestået af fire medlemmer pr. medlemsstat, der almindeligvis er kommet fra ministe rier (med ansvar for f.eks. den generelle økonomiske politik, budgetpolitikken og strukturpolitikker) og centralbanken.

1.2. Med indførelsen af Det Europæiske Monetære System (EMS) i 1979 blev den økonomisk- og monetærpolitiske samordning centreret omkring EMS. Det Monetære Udvalg (der blev nedsat ved selve EØF-traktaten, men hvis rolle indtil da stort set var begrænset til monetærpolitiske spørgsmål) blev i stigende grad inddraget i samord ningen af ikke blot de monetære politikker, men også de økonomiske politikker, og Udvalget for Økonomisk Politik kom til at spille en væsentlig mindre rolle i det praktiske arbejde. I 1990, hvor begrebet multilateral overvågning blev indført i fællesskabs retten ved Rådets beslutning 90/141 om tilvejebringelse af gradvis økonomisk konvergens i løbet af første fase af ØMU (hvormed beslutning 74/120 blev ophævet), blev forberedelsen af Rådets arbejde med overvågningsprocessen overdraget til Det Monetære Udvalg, der til det formål omfattede eksperter i form af medlemmer af Udvalget for Økonomisk Politik.

1.3. Den stadig mere fremtrædende rolle, som Det Monetære Udvalg blev tildelt på bekostning af Udvalget for Økonomisk Politik, blev til fulde bekræftet i Maastricht-traktaten. I henhold til artikel 114 har Det Monetære Udvalg (Det Økonomiske og Finansielle Udvalg siden 1.1.1999) fået tildelt nogle klart definerede opgaver, der bl.a. består i at bidrage til forberedelsen af Rådets arbejde, mens Udvalget for Økonomisk Politik ikke har fået tildelt nogen specifik rolle i relation til samord ningen af de økonomiske politikker og kun nævnes en enkelt gang i artikel 272, der vedrører EU's budget.

2. Udvalget for Økonomisk Politik og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg; Kommissionens rolle

2.1. Udkastet til vedtægter for Udvalget for Økonomisk Politik tager ikke hensyn til denne udvikling. Vedtægtsudkastet har samme retlige udformning som Det Økono miske og Finansielle Udvalgs vedtægter og tildeler Udvalget for Økonomisk Politik en rolle, som der ikke er eksplicit grundlag for i henhold til traktaten eller den afledte ret. Faktisk indeholder traktaten kun en enkelt henvisning til Udvalget for Økono misk Politik, nemlig i artikel 272, stk. 9, der lyder således: "Efter høring af Udvalget for Økonomisk Politik fastslår Kommissionen denne maksimalsats [for forhøjelser af ikke-obligatoriske udgifter] således som den fremgår af:...". På så vigtigt et område som samordningen af de økonomiske politikker ville det have været at foretrække, hvis udkastet til vedtægter for Udvalget for Økonomisk Politik var blevet udformet med udgangspunkt i et forslag fra Kommissionen. Dermed ville man have respek teret ånden i traktatens artikel 99, stk. 5, der udtrykkeligt fastslår, at Rådet træffer afgørelse om den multilaterale overvågningsprocedure på grundlag af forslag fra Kommissionen, og at også Europa-Parlamentet deltager i denne proces. Var denne fremgangsmåde blevet valgt, ville processen i det mindste have været gennemsigtig og kohærent. Kommissionen mener imidlertid ikke, at betingelserne for fremsættelse af et sådant forslag er til stede endnu (se punkt 3.3 nedenfor).

2.2. Flere artikler i udkastet til vedtægter synes ikke at tage behørigt hensyn til balancen mellem institutionerne. Det gælder navnlig i relation til udvalgets opgaver, der er beskrevet i vedtægtsudkastets artikel 1, stk. 2 og 3. Der erindres om, at i henhold til traktatens afsnit VII (den økonomiske og monetære politik) skal Rådets afgørelser være baseret på en henstilling eller et forslag fra Kommissionen, som Det Økono miske og Finansielle Udvalg skal afgive udtalelse om. Som klare eksempler på denne fremgangsmåde kan nævnes de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik og implementeringen heraf (artikel 99, stk. 2 og 3), proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (artikel 104) og beslutningerne vedrørende indførelsen af den fælles valuta (artikel 121 og 122). I henhold til vedtægtsudkastet lader det imidlertid til, at Udvalget for Økonomisk Politik bl.a. skal have til opgave (på områder, det selv vælger) at udarbejde politikhenstillinger til Rådet, der ikke bygger på henstillinger/forslag fra Kommissionen. Vedtægterne for Det Økonomiske og Finansielle Udvalg respekterer til fulde Kommissionens initiativret, der er klart nævnt i traktaten, men det samme kan ikke siges om udkastet til vedtægter for Udvalget for Økonomisk Politik.

2.3. Kommissionen mener ligeledes, at det er nødvendigt at slette den sidste sætning i artikel 8, stk. 1: "Sekretæren og dennes personale handler efter udvalgets direktiver, når de udfører udvalgets opgaver". Begrundelsen for at slette denne sætning er, at sekretæren og vedkommendes personale vil være tjenestemænd i Kommissionen, og personalevedtægterne forbyder Kommissionens tjenestemænd at modtage direktiver fra organer uden for Kommissionen. Sætningen er desuden overflødig, eftersom der i artiklens første sætning står, at "udvalget bistås af et sekretariat under ledelse af en sekretær".

3. Konklusion

3.1. Kommissionen mener imidlertid, at de opgaver, der er defineret i artikel 1 i udkastet til vedtægter, vedrører emner, der er relevante for en smidigt fungerende ØMU og for virkeliggørelsen af Fællesskabets overordnede økonomiske mål, således som de er angivet i traktaten. Desuden dækker de overordnede retningslinjer for den økono miske politik nu flere områder som resultat af Det Europæiske Råds forskellige konklusioner vedrørende samordningen af de økonomiske politikker, senest konklu sionerne fra mødet i Santa Maria da Feira. I sidstnævnte konklusioner gentages behovet for at give de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker en større koordinerende rolle. De siger også, at de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker har til formål at opretholde vækst- og stabilitetsorienterede politikker, at øge EU's vækstpotentiale, at forbedre de offentlige finansers kvalitet og holdbarhed og at gå videre med vidtrækkende, samlede reformer af produkt-, kapital- og arbejdsmarkeder, hvorved de vil bidrage til at opfylde de målsætninger, der blev fastlagt på Det Europæiske Råds ekstraordinære møde i Lissabon.

Den multilaterale overvågning er blevet udvidet tilsvarende. Kommissionen mener imidlertid, at Det Økonomiske og Finansielle Udvalg i sin nuværende form er ude af stand til at behandle alle disse spørgsmål fyldestgørende. Europa-Parlamentet gav udtryk for et tilsvarende synspunkt i 1998 i sin beslutning om udkastet til vedtægter for Det Økonomiske og Finansielle Udvalg [1].

[1] Beslutning EP 226.977 af 18.5.1998.

3.2. Spørgsmålet er derfor stadig, hvordan opgaverne og ansvarsområderne forbundet med en så bredt favnende multilateral overvågningsproces bedst fordeles. Det nuvæ rende arrangement, som indebærer en uformel arbejdsdeling mellem Det Økono miske og Finansielle Udvalg og Udvalget for Økonomisk Politik, har været tilstræk keligt til at dække de behov, som den multilaterale overvågning stiller. Den multi laterale overvågning vil derfor ikke blive bragt i fare, hvis disse arrangementer bibe holdes, men det vil naturligvis med tiden være nødvendigt at tage spørgsmålet op til ny behandling.

3.3. Det er klart, at en overordnet afledt retsakt om procedurerne for den multilaterale overvågning, der er omhandlet i traktatens artikel 99, vil kunne bidrage til at løse problemet. Den afledte ret, der er omtalt i artikel 99, stk. 5, er imidlertid endnu ikke blevet udformet. Det er ganske naturligt, eftersom tredje fase af ØMU først blev indledt for lidt over et år siden, og det vil være klogt at vente, indtil der er blevet høstet betydelige erfaringer med de eksisterende procedurer. En overordnet afledt retsakt vil bl.a. resultere i en klar og gennemsigtig tilrettelæggelse af samordningen af de økonomiske politikker, og den pågældende lovgivning vil med stor sandsyn lighed omfatte en rolle for Udvalget for Økonomisk Politik. Rapporten om samord ning af den økonomiske politik, som Det Europæiske Råd bakkede op på sit møde i Helsingfors, giver en idé om, hvordan den afledte ret om disse spørgsmål kunne komme til at se ud.

3.4. Det er Kommissionen, der skal fremsætte forslag til den afledte ret om den multilate rale overvågning, og Europa-Parlamentet vil blive inddraget i processen i kraft af den procedure, der er omhandlet i artikel 252. I en ikke så fjern fremtid, og så snart den har høstet større erfaring på området, f.eks. gennem en komplet "Lissabon-cyklus", agter Kommissionen at fremsætte forslag til Rådet om de nærmere bestemmelser for den multilaterale overvågningsprocedure i overensstemmelse med artikel 99, stk. 5. Indtil denne afledte ret er på plads, finder Kommissionen det ikke hensigtsmæssigt at ændre de nuværende regler for Udvalget for Økonomisk Politik.

Med henvisning til argumentationen i det foregående kan Kommissionen ikke afgive en positiv udtalelse til Rådet om udkastet til vedtægter for Udvalget for Økonomisk Politik, navnlig ikke, hvis de ikke ændres i overensstemmelse med de punkter, der er fremhævet i denne udtalelse.