3. opfordrer de russiske myndigheder til at afvise de anklager mod Alexander Nikitin, der er baseret på
hemmelige dekreter med tilbagevirkende kraft;
4. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, den russiske regering,
Europarådet og the Bellona Foundation.
11. Burundi
B5-0267, 0285, 0293 og 0301/1999
Europa-Parlamentets beslutning om situationen i Burundi
Europa-Parlamentet,
Udash der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i Burundi,
A. der henviser til, at Burundi har været skueplads for interne stridigheder siden 1993, der har kostet
over 200.000 mennesker livet og resulteret i over 800.000 fordrevne, hvoraf de fleste trues af hun-gersnød og sygdom,
B. der henviser til, at stridighederne gik ind i en ny fase i maj 1999, da de forskellige militsgrupper
intensiverede deres militære aktiviteter i forskellige dele af landet og i hovedstaden Bujumbura, somhæren reagerede på med rydningsoperationer og yderligere omgruppering af borgere i såkaldte beskyt-tede lejre i et kontroversielt forsøg på at adskille den civile befolkning fra oprørerne,
C. der er rystet over den seneste massakre på en lang række civile i Burundis hovedstad, Bujumbura, og
over drabet på ni personer, herunder en UNICEF-repræsentant og en ansvarlig for Verdensfødevarepro-grammet i Burundis sydøstlige provins, Rutana
D. der henviser til, at FN’s særlige rapportør om menneskerettighederne i Burundi den 25. oktober 1999
gjorde opmærksom på de alvorlige menneskerettighedskrænkelser i Burundi som følge af massive vil-kårlige henrettelser foretaget af såvel militser som hærenheder, ulovlige arrestationer, tortur og uaccep-table fængselsvilkår,
E. der henviser til, at den nødvendige stabilisering af regionen må baseres på retfærdighed og retsforføl-
gelse af de ansvarlige for den etniske vold,
F. der henviser til, at der har været ført fredsforhandlinger om Burundi i nabolandet i Tanzania, men at
de endnu ikke er mundet ud i en samlet aftale,
G. der er foruroliget over, at de fleste af de humanitære organisationer har vanskeligt ved at komme den
nødstedte civilbefolkning til undsætning på grund af manglende sikkerhed,
1. fordømmer på det kraftigste volden mod civilbefolkningen og drabet på ni mennesker, herunder en
UNICEF-repræsentant og en ansvarlig for Verdensfødevareprogrammet i Rutana;
2. anmoder om, at drabet på FN-hjælpearbejdere og på burundiske civile i flygtningelejren i den sydlige
del af Burundi bliver gjort til genstand for en uafhængig undersøgelse;
3. henstiller indtrængende til de burundiske myndigheder at træffe de nødvendige foranstaltninger for at
tilvejebringe sikkerhed for befolkningen og rette sig efter retningslinjerne fra FN’s særlige rapportør for atforbedre den alarmerende menneskerettighedssituation i landet;
4. opfordrer alle konfliktens parter til at gå ind i fredsprocessen og føre den til ende, således at EU
sammen med andre internationale organisationer aktivt kan bidrage til etableringen af fred og stabilitet iBurundi;C 189/238 DA7.7.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
5. opfordrer alle de krigsførende parter til at respektere de mest grundlæggende menneskerettigheder og
bl.a. give de humanitære organisationer direkte og fri adgang til de steder, hvor flygtningene og de for-drevne befinder sig;
6. opfordrer Burundis regering til at indvilge i, at der udstationeres militære observatører fra FN og/eller
OAU med henblik på beskyttelse af hjælpearbejderne og gennemførelse af den humanitære bistand;
7. understreger atter vigtigheden af, at der i FN- og OAU-regi afholdes en international konference om
fred, sikkerhed og stabilitet i De Store Søers Område med deltagelse af alle de pågældende landes regerin-ger;
8. fastholder, at nabolandene fortsat må støtte fredsprocessen i Burundi ved at sikre, at deres territorium
ikke på nogen måde anvendes til at true det burundiske folks sikkerhed;
9. kræver endnu en gang en international embargo mod eksport af våben og forsyninger til Burundi og
De Store Søers Område som helhed og opfordrer Rådet og medlemsstaterne til at overholde deres forplig-telser til at kontrollere våbeneksport til denne region samt forhindre ulovlig våbenhandel og anden trafik,der tjener til finansieringen heraf;
10. opfordrer det internationale samfund og i særdeleshed EU til at øge den humanitære bistand til den
truede befolkning, de fordrevne og de burundiske flygtninge;
11. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes rege-
ringer, regeringerne i henholdsvis Burundi, Uganda, Den Demokratiske Republik Congo og Tanzania samt
FN, Verdensfødevareprogrammet, UNICEF og OAU.
12. Rwanda
B5-0276, 0294 og 0300/1999
Europa-Parlamentets beslutning om situationen i De Store Søers Område, især i Rwanda
Europa-Parlamentet,
Udash der henviser til sine tidligere beslutninger om situationen i Rwanda,
A. der henviser til, at appelkammeret ved Den Internationale Krigsforbryderdomstol for Rwanda den
3. november 1999 besluttede at løslade Jean Bosco Barayagwiza på grund af en formel fejl, selv omhan stod anklaget for seks folkemordsrelaterede forbrydelser,
B. der henviser til, at Jean Bosco Barayagwiza var ansat i en høj stilling ved en rwandisk radiostation, der
udsendte hadpropaganda og åbent opfordrede til nedslagtning af tutsier og moderate hutuer i landet,
C. der henviser til, at regeringen i Kigali følgelig har besluttet at indstille sit samarbejde med Den Interna-
tionale Krigsforbryderdomstol i Arusha samt på ubestemt tid at udsætte det besøg, som domstolensoffentlige anklager, Carla Del Ponte, skulle have aflagt i landet,
D. der henviser til, at indstillingen af Rwandas samarbejde vil få alvorlige følger for domstolensevne til at
gennemføre sine retssager, da de fleste vidner kommer fra Rwanda,
E. der henviser til, at Den Internationale Krigsforbryderdomstols arbejde generelt har været kendetegnet
ved alt for store forsinkelser og særdeles langsomme efterforskninger og processer, bl.a. som følge afen alvorlig mangel på anklagere og dommere, som har medført, at domstolen kun har afsluttet fireretssager siden sin oprettelse for fem år siden,
F. der er overbevist om, at det er nødvendigt, at Den Internationale Krigsforbryderdomstol finder frem til
sandheden om folkemordet i Rwanda i 1994 og stiller anstifterne til og de ansvarlige for disse mas-sakrer for retten for at sætte en stopper for den hidtidige straffrihed;7.7.2000 DA C 189/239 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999