3.

Europa-Parlamentets beslutning af 24. april 2007 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Genopbygningsagentur for regnskabsåret 2005 (C6-0388/2006 — 2006/2155(DEC))

Europa-Parlamentet,

- der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Genopbygningsagentur for regnskabsåret 2005 [1],

- der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Genopbygningsagentur for regnskabsåret 2005 med agenturets svar [2],

- der henviser til Rådets henstilling af 27. februar 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),

- der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,

- der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [3], særlig artikel 185,

- der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2667/2000 af 5. december 2000 om Det Europæiske Genopbygningsagentur [4], særlig artikel 8,

- der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 [5], særlig artikel 94,

- der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

- der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0116/2007),

A. der henviser til, at Revisionsretten fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for det regnskabsår, der afsluttedes pr. den 31. december 2005, var rigtigt, og at de underliggende transaktioner, når der ses bort fra de forbehold, der beskrives, var lovlige og formelt rigtige,

B. der henviser til, at Parlamentet den 27. april 2006 meddelte direktøren decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2004 [6] og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.

- henstiller til agenturet at søge vejledning med henblik på at forbedre kasseforvaltningspolitikken for at udnytte de ofte betydelige summer på anfordringskonti bedst muligt

- bemærker, at transaktionerne vedrørende counterpartmidler, rammekreditter og særlige midler er registreret med det fulde beløb, da der ikke er etableret effektive procedurer for intern kontrol af langfristede tilgodehavender; insisterer på, at alle transaktioner skal kunne verificeres af Revisionsretten

- indtrængende anmoder Kommissionen og Det Europæiske Genopbygningsagentur i nært samarbejde med UNMIK og den finansielle efterretningsenhed (FIU) om at fastlægge klare og gennemsigtige regler for offentlige udbud og oprette de dertil svarende interne og overordnede revisionsorganer for dermed at undgå de aktuelle alvorlige troværdighedsproblemer (og beskyldninger om korruption) i forbindelse med vilkårene for udbudsprocedurerne og koncessionerne for meget følsomme projekter (f.eks. mobiltelefonioperatører), og orientere Europa-Parlamentet om udviklingen på dette område;

Generelle bemærkninger vedrørende hovedparten af EU-agenturer, der skal meddeles individuel decharge

1. mener ikke, at det stadig stigende antal agenturer eller de aktiviteter, visse af dem udfører, passer ind i en global vejledende ramme, eller at visse agenturers opgaver altid er udtryk for Unionens reelle behov eller lever op til borgernes forventninger, og konstaterer, at agenturerne generelt ikke altid har et godt ry eller en god presse;

2. opfordrer derfor Kommissionen til at fastlægge en global vejledende ramme for oprettelsen af nye EU-agenturer og forelægge en costbenefit-analyse, inden der oprettes nye agenturer, idet det skal sikres, at overlapninger mellem agenturer eller andre EU-organers arbejdsopgaver undgås;

3. opfordrer Revisionsretten til at afgive udtalelse om costbenefit-analysen, inden Parlamentet træffer afgørelse;

4. opfordrer Kommissionen til hvert femte år at forelægge en undersøgelse af den merværdi, hvert enkelt eksisterende agentur tilfører; opfordrer i tilfælde af en negativ evaluering af den merværdi, et agentur tilfører, alle relevante institutioner til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at omformulere det pågældende agenturs mandat eller lukke det;

5. beklager i betragtning af det stigende antal reguleringsorganer, at forhandlingerne om forslaget til interinstitutionel aftale om de nærmere regler for disse agenturer ikke har givet noget resultat, og opfordrer de kompetente tjenester i Kommissionen til i samråd med Revisionsretten at gøre alt for, at der hurtigst muligt kan indgås en sådan aftale;

6. konstaterer, at Kommissionens budgetansvar kræver en tættere tilknytning mellem agenturerne og Kommissionen; opfordrer Kommissionen og Rådet til at tage alle nødvendige skridt til at sikre, at Kommissionen inden den 31.12.2007 indrømmes en spærreminoritet i reguleringsagenturernes tilsynsorganer, og at dette sker automatisk i forbindelse med nyoprettelser;

7. opfordrer Revisionsretten til at oprette et supplerende kapitel i årsberetningen til alle de agenturer, der skal meddeles decharge i forbindelse med Kommissionens regnskaber, for at få et meget tydeligere billede af agenturernes udnyttelse af EU-midler;

8. minder om princippet om, at alle EU-agenturer, hvad enten de modtager støtte eller ej, skal meddeles decharge af Europa-Parlamentet, selv når der i henhold til oprettelsesretsakten er en anden dechargemyndighed;

9. opfordrer Revisionsretten til at gennemføre resultatrevisioner for samtlige agenturer og aflægge beretning til Parlamentets relevante udvalg, herunder Budgetkontroludvalget;

10. bemærker, at antallet af agenturer stiger konstant, og at der i overensstemmelse med Kommissionens politiske ansvar for agenturernes drift, der går videre end en simpel logistisk støtte, er et endnu større behov for, at de generaldirektorater i Kommissionen, der har til opgave at oprette og overvåge agenturer, udvikler en fælles tilgang til agenturer; mener, at en struktur, der svarer til den, der blev oprettet af agenturerne med henblik på en koordinering mellem de berørte GD'er, ville være en pragmatisk løsning hen imod en fælles tilgang fra Kommissionens side til alle spørgsmål vedrørende agenturerne;

11. opfordrer Kommissionen til at forbedre den administrative og tekniske støtte til agenturerne under hensyntagen til, at Fællesskabets administrative regler bliver stadig mere komplekse, og til de tekniske problemer;

12. konstaterer, at der ikke findes disciplinære organer i nogen af EU-agenturerne, og opfordrer Kommissionens tjenestegrene til at træffe de nødvendige foranstaltninger for hurtigst muligt at få etableret en sådan ordning;

13. glæder sig over de store forbedringer i den indbyrdes koordinering mellem EU-agenturerne, hvilket gør det muligt for dem at afhjælpe tilbagevendende problemer, og gør samarbejdet med Kommissionen og Parlamentet mere effektivt;

14. mener, at det forhold, at flere agenturer har oprettet en fælles støttetjeneste for at harmonisere itsystemerne for økonomisk forvaltning i forhold til Kommissionens, er et eksempel til efterfølgelse og bør udbredes;

15. opfordrer agenturerne til at forbedre deres samarbejde og benchmarking med aktører på området; henstiller til Kommissionen at vedtage de foranstaltninger, den anser for nødvendige for at forbedre agenturernes omdømme og gøre deres aktiviteter mere synlig;

16. opfordrer Kommissionen til at udarbejde et forslag til harmonisering af formatet for agenturernes årlige indberetning med henblik på at udvikle præstationsindikatorer, der gør det muligt at foretage en sammenligning af deres effektivitet;

17. opfordrer agenturerne til ved hvert regnskabsårs begyndelse at forelægge præstationsindikatorer, som de kunne blive evalueret efter;

18. opfordrer alle agenturer til i højere grad at anvende SMART-mål, hvilket burde føre til en mere realistisk planlægning og gennemførelse af mål;

19. er enig med Revisionsretten i, at Kommissionen også har ansvaret for agenturernes (økonomiske) forvaltning; henstiller derfor til Kommissionen at overvåge og om nødvendigt vejlede og hjælpe ledelsen af de forskellige agenturer, navnlig i relation til en korrekt anvendelse af udbudsprocedurerne, gennemskuelige ansættelsesprocedurer, en forsvarlig økonomisk forvaltning (underudnyttelse og overbudgettering) og vigtigst af alt en korrekt anvendelse af bestemmelserne om den interne kontrolramme;

20. mener, at agenturernes arbejdsprogrammer burde give udtryk for deres bidrag på en umiddelbart anvendelig og målelig måde, og at der skal tages behørigt hensyn til Kommissionens standarder for intern kontrol;

Specifikke bemærkninger

21. understreger sin store tilfredshed med de resultater, agenturet har opnået, og de væsentlige forbedringer, agenturet har gennemført for at imødekomme Revisionsrettens og Parlamentets henstillinger;

22. lykønsker direktøren og personalet med det arbejde, der er blevet udført under vanskelige omstændigheder, hvorved EU's omdømme og synlighed er blevet forbedret væsentligt;

23. insisterer på, at Kommissionen skal forlænge agenturets mandat til udgangen af 2008; er af den opfattelse, at agenturet bør omdannes til et agentur til gennemførelse af visse af EU's eksterne foranstaltninger, hvilket bør baseres på en forudgående cost-benefit-analyse, navnlig med henblik på at styre situationer på efter-kriseområdet, idet det skal sikres, at overlapninger i forhold til andre EU-organers eller internationale organers arbejdsopgaver undgås, for at forhindre, at ekspertisen går tabt;

24. opfordrer Kommissionen til at underrette Parlamentet om grundene til, at agenturet ikke fik til opgave at gennemføre EU's særprogram for den nordlige del af Cypern og bistanden til den palæstinensiske befolkning (bort set fra ønsket om at lukke agenturet i 2008);

25. mener, at agenturet ikke blot har systemerne (logistik, it-systemer og andet) til hurtigt at gennemføre store støttebeløb i efter-kriseområder, men specielt også har udvist en høj grad af ekspertise og knowhow i genopbygning efter krig;

26. er overbevist om, at agenturet på et tidspunkt, hvor Kommissionen ønsker at overtage ledelsen af det nye instrument for førtiltrædelsesbistand i betragtning af de acquis-relaterede opgaver i Balkanområdet, bør overtage de opgaver, der påhviler et agentur for "RELEX eksterne aktioner";

27. mener, at et nyt mandat til dette succesrige agentur ville sikre den mest effektive gennemførelse af de nye opgaver inden for eksterne aktioner, der ikke kan gennemføres af Kommissionens tjenestegrene i Bruxelles eller Kommissionens delegationer;

28. mener, at agenturet kunne spille en yderst effektiv rolle inden for områder, hvor den traditionelle udviklingsbistand ikke kan gennemføres; mener endvidere, at dette i væsentlig grad ville forbedre EU's synlighed;

29. glæder sig over, at agenturet som følge af Rettens bemærkninger i årsberetningerne for 2003 og 2004 har taget skridt til at forbedre kontrakttildelingen, hvilket har medført øget gennemskuelighed på forskellige områder; henviser f.eks. til, at de vigtige beslutninger, der træffes i løbet af bedømmelsesprocessen, og som har indflydelse på kontrakttildelingen, dokumenteres bedre, og at der generelt er kommet bedre styr på kontraktbedømmelser og -tildelinger;

30. opfordrer agenturet til yderligere at udvikle udvælgelseskriterierne for at gøre dem mere realistiske, da de til tider ikke var tilpasset de betingelser, Genopbygningsagenturet arbejder under;

31. glæder sig over de fremskridt, der er gjort på udbudsområdet, og opfordrer agenturet til at fortsætte sine bestræbelser på at sikre, at de tildelte kontrakter er i fuld overensstemmelse med de relevante bestemmelser;

32. bemærker, at Revisionsretten i årsberetningen for 2004 omtalte sin undersøgelse af aktioner, der forvaltes af UNMIK, og bemærkede, at der ikke blev foretaget den nødvendige finansielle kontrol, når der afholdtes betalinger, og at det var meget svært at afslutte aktionerne, primært fordi der ikke var udarbejdet brugbare regnskaber for projekterne, og fordi der ikke forelå den nødvendige dokumentation for udgifterne; glæder sig over den betydelige indsats, agenturet har gjort i 2005 for at få rettet op på situationen, men bemærker, at der stadig er problemer med afslutningen af aktioner.

[1] EUT C 266 af 31.10.2006, s. 7.

[2] EUT C 312 af 19.12.2006, s. 18.

[3] EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

[4] EFT L 306 af 7.12.2000, s. 7. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1756/2006 (EUT L 332 af 30.11.2006, s. 18).

[5] EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

[6] EUT L 340 af 6.12.2006, s. 74.

--------------------------------------------------