Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Beretning fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Fællesskabets foranstaltninger med indvirkning på turisme (1995/1996)« (98/C 19/30)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 8. juli 1997 i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 23, stk. 2, at afgive udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Regionaludvikling og Fysisk Planlægning, som udpegede Colin Lustenhouwer til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 21. oktober 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 349. plenarforsamling af 29. og 30. oktober 1997, mødet den 30. oktober 1997, med 52 stemmer for, 3 imod og 6 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. ØSU har med interesse gjort sig bekendt med Kommissionens beretning om de foranstaltninger, der er truffet på EU-niveau i perioden 1995/1996, og som har indvirkning på turismen. ØSU noterer sig, at Kommissionen i forbindelse med denne beretning har offentliggjort et særskilt arbejdsdokument () over de aktioner, der er udviklet i samme tidsrum som led i Kommissionens specifikke turismeorienterede politikker. ØSU vil på baggrund af sine allerede fremsatte bemærkninger om grønbogen om turisme () og Kommissionens forslag om et flerårigt program til støtte for turismen i Europa (PHILOXENIA) () i denne udtalelse begrænse sig til kommentarer af generel karakter.

1.2. Kommissionens beretning om Fællesskabets foranstaltninger med indvirkning på turismen understreger endnu en gang at EU's politik på en lang række områder har berøringsflader med turismesektoren.

Dette er til dels også en logisk konsekvens af, at det man almindeligvis betegner som turismesektoren, i praksis omfatter en mangfoldighed af virksomheder inden for en lang række aktivitetssektorer, spredt ud over hele Europa. Et karakteristisk aspekt ved turismesektoren er netop diversiteten af dens virksomheder.

1.3. ØSU finder det udmærket, at Kommissionen med offentliggørelsen af denne beretning gør det klart at EU som led i en lang række aktiviteter beskæftiger sig med virksomhederne og de deri beskæftigede personer i turismesektoren. Ellers ville man kunne få indtryk af en særdeles begrænset EU-aktivitet inden for denne sektor, dersom man begrænsede sig til de aktiviteter, der gennemføres som led i den specifikke politik, som er af meget beskedent omfang.

1.4. Dog må ØSU konstatere, at beretningen holder sig på et meget generelt niveau. Det er ØSU's opfattelse, at Kommissionen burde forsøge at komme med mere detaljerede oplysninger om, hvilke finansielle midler der går direkte til sektoren, ikke blot i ovennævnte arbejdsdokument, men også i denne beretning, som har højere retlig status, og som vil nå ud til en bredere kreds. Endvidere opfordrer ØSU Kommissionen til at foretage en mere detaljeret måling af de forskellige aktioners effekt med hensyn til skabelse af arbejdspladser i sektoren eller forbedring af kvaliteten af dens produkter. Med sådanne konsekvensanalyser vil man nemlig blive bedre i stand til at vælge, i hvilken retning politikken fremover skal videreføres eller, endnu bedre, intensiveres.

2. Turismepolitikken i forhold til miljø- og forbrugerpolitikken

2.1. Som ØSU allerede har konkluderet i tidligere udtalelser, er turismesektoren økonomisk set en global sektor. På trods af en meget positiv udvikling, også med hensyn til beskæftigelsen, i turismeerhvervene er markedsandelene fortsat under pres. Tal fra Kommissionen (som bekræftes af tal fra World Tourism Organisation og OECD) viser, at konkurrerende destinationer uden for EU har vundet betydelige markedsandele i de seneste år, og prognoserne for de kommende år tegner samme billede.

2.2. Selv om det primært er turismevirksomhederne selv, der afgør om det produkt, de tilbyder, er attraktivt, gør arten af det pågældende produkt det naturligt, at myndighederne på lokalt og regionalt plan, men også i stadig højere grad på EU-plan, har en vigtig rolle at spille med henblik på at sørge for, at Europa forbliver et attraktivt turistmål.

2.3. Turistproduktet er jo andet og mere end blot kvaliteten af transportmidlet (fly, tog osv.) eller hotellet. En vigtig rolle spiller også kvaliteten af de omgivelser produktet tilbydes i. Og her er der tale om forhold, hvor netop myndighederne har stor indflydelse. Der kan nævnes aspekter som f.eks. tilgængelighed, sikkerhed og levevilkår i bred forstand (miljøforurening!).

2.4. ØSU mener, at det har afgørende betydning for den europæiske turismeindustri, at der findes en balance mellem på den ene side EU-målsætninger, som f.eks. bæredygtig udvikling og samhørighed, og på den anden side målsætningen om at styrke turismeerhvervet med hensyn til kontinuitet og beskæftigelse.

2.5. Ikke alene de offentlige myndigheder har interesse i, at en sådan balance findes, idet også erhvervslivet vil kunne drage fordel af et rent miljø og en forbedret tilgængelighed. Det er ØSU's opfattelse, at der som led i EU's miljøpolitik bør tages endnu mere hensyn til de problemstillinger, der er forbundet med turismen. EU skal gøre en endnu større indsats for i højere grad at skabe ligevægt mellem miljøpolitikken og fremme iværksætteraktiviteten i turismesektoren. ØSU påpeger, at denne indsats bør tage udgangspunkt såvel i de konkrete muligheder for virksomhederne i turismesektoren, som i de mål eller foranstaltninger, der er ønskelige ud fra et miljøpolitisk synspunkt. Erfaringerne viser, at erhvervslivet af forskellige årsager (tekniske og/eller handelsmæssige) slet ikke kan leve op til normer eller standarder, som udelukkende fastsættes ud fra miljøhensyn. EU-programmerne til fremme af turisterhvervet i »tredjelande« skal sikre, at de europæiske miljøstandarder overholdes.

2.6. Det er rigtigt, som det anføres i Kommissionens beretning, at EU-politikken udformes med udgangspunkt i en række forskellige målsætninger. Det siger sig selv at én af disse er stimuleringen af et gunstigt klima for virksomhederne inden for turismesektoren, medens spørgsmålet om de tilgrundliggende omgivelser allerede er nævnt. Men det er også med rette at EU's politik beskæftiger sig med forbrugeren, turisten. Også EU kan bidrage til tilvejebringelse af rammebetingelser for turistsikkerheden uden herved at øge turistvirksomhedernes administrative byrde. I modsætning til andre »produkter« er det altid forbrugeren, der opsøger produktet og ikke omvendt. På denne måde opnår forbrugeren sikkerhed med hensyn til sin retlige stilling, i hvert fald når det drejer sig om destinationer uden for hans hjemland. Efter euro'ens indførelse vil forbrugeren opnå øget økonomisk sikkerhed.

3. Beskæftigelse og turisme

3.1. Som nævnt ovenfor yder turismesektoren et betragteligt og stadig stigende bidrag til beskæftigelsen, idet den beskæftiger ca. 6 % af arbejdsstyrken, dvs. ca. 9 millioner mennesker. Ifølge prognoserne vil bidraget være steget til 9 % i år 2010 (). I et land som Storbritannien forudses det, at turismesektoren i år 2000 vil være den vigtigste erhvervsgren. I lyset af beskæftigelsessituationen i EU, som stadig er alvorlig, må der derfor lægges særlig vægt på at fremme beskæftigelsen inden for turisme-/fritidssektoren. ØSU mener, at man i forbindelse med arbejdsmarkedsforanstaltninger især må være opmærksom på aktionernes indvirkning på turisterhvervet. Her kan der nemlig stadig, hvis man har opfyldt de betingelser, som ØSU har fremhævet i ovennævnte udtalelser, forventes vækst, og her omsættes økonomisk vækst direkte til nye arbejdspladser. Turismeindustrien er yderst arbejdskraftintensiv, og vil vedblive at være det i en lang række aktiviteter, også efter indførelsen af ny teknologi, forudsat, at der på alle niveauer indføres foranstaltninger til forbedring af konkurrenceevnen. ØSU henleder opmærksomheden på, at nylige koncentrationstendenser kan skabe væsentlige forandringer inden for denne sektor, og at sådanne forandringer nøje må analyseres inden for rammerne af konkurrencepolitikken.

3.2. ØSU glæder sig over, at det luxembourgske formandskab og Kommissionen har taget initiativ til at tilrettelægge en konference om turisme og beskæftigelse i begyndelsen af november 1997. ØSU håber, at konferencen vil føre til konkrete henstillinger til medlemsstaterne og til EU med henblik på at skabe flere og kvalitativt bedre job i turismevirksomhederne og større kontinuitet inden for branchen. Da turismeindustrien er en af de få vækstsektorer, hvad angår beskæftigelse, håber ØSU, at konferencens anbefalinger også vil tjene som »input« for EU-topmødet om beskæftigelsessituationen i EU. Når man drøfter beskæftigelse og tilpasning til arbejdsmarkedet, fleksibilitet og atypiske arbejdsformer kunne turismeindustriens erfaringer (udveksling af god praksis i henhold til den nye artikel 5 i det nye beskæftigelsesafsnit i udkastet til Amsterdamtraktaten) tjene som forbillede for de andre sektorer, hvor man endnu ikke er nået særlig langt med denne udvikling.

3.3. Endvidere må de forslag, som for nylig blev fremsat af World Tourism Organisation, behandles på konferencen og kunne bringes til gennemførelse. I Madrid-erklæringen om »Tourism Human Resources development« () (udvikling af de menneskelige ressourcer inden for turismeindustrien) gik WTO bl.a. ind for at:

- opfordre alle aktører til at lægge stor vægt på udviklingen af de menneskelige ressourcer,

- anbefale nye tiltag inden for turismeuddannelsen, både den generelle og den mere fagspecifikke uddannelse, så turismesektoren bedre kan tilpasse sig ændrede forhold,

- anerkende, at uddannelse er grundlæggende for udviklingen af turisterhvervene,

- indføre generelle standarder samt certificerings- og godkendelsesbestemmelser, som skal styrke eksisterende programmer og være retningsgivende for udformningen af nye uddannelsessystemer,

- anbefale, at nye teknologier og informationssystemer integreres i turismeuddannelserne,

- anerkende, at kvalitet og professionalisme er væsentlige elementer både i uddannelsen, og når serviceydelsen skal leveres.

3.4. På baggrund af de små og mellemstore turismevirksomheders arbejdskraftintensive karakter, bør man på konferencen indgående drøfte mulighederne for at reducere arbejdsomkostningerne. Beskatningen af faktoren arbejde og sociale ydelser bevirker stadig i mange tilfælde, at udgifterne for arbejdsgiverne i sidste instans tit bliver for store til at det bliver attraktivt at ansætte nyt personale. Forskellen mellem de samlede arbejdsgiverudgifter og arbejdstagerens nettoløn må derfor gøres langt mindre, uden at det må gå ud over lønningerne eller bringe finansieringen af de sociale sikringssystemer i fare. Eventuelle foranstaltninger bør dog ikke kun være møntet på en enkelt branche. En sådan indfaldsvinkel kombineret med forbedrede arbejdsvilkår ville også bidrage til at reducere »sort arbejde«, et fænomen, som i visse EU-regioner i stigende omfang er koblet sammen med brug af arbejdstagere fra tredjelande, som opholder sig illegalt i EU. Endvidere skal det også i fremtiden være muligt for medlemsstaterne at momsbeskatte overnatninger og forplejning til den lave sats.

4. Konklusion

4.1. ØSU har i tidligere udtalelser () med et flertal af stemmer for erklæret sig som tilhænger af, at der i EU-traktaten optages en særskilt artikel om turisme. ØSU noterer sig, at Amsterdamtraktaten ikke har medført indføjelse af en sådan bestemmelse. ØSU er skuffet over, at man, så vidt det er ØSU bekendt, på den regeringskonference, som blev afholdt forud for Amsterdamtraktaten ikke indholdsmæssigt fulgte hverken ØSU's eller Europa-Parlamentets () ønske desangående.

4.2. ØSU er tillige skuffet over, at Rådet godt et år efter Kommissionens forelæggelse af det flerårige program om turisme »Philoxenia« endnu ikke er nået til en aftale. ØSU er tilfreds med, at Europa-Parlamentet på 1997-budgettet i alle tilfælde har afsat et beløb på 4 mio. ecu og opfordrer Parlamentet til også for de kommende år at gå videre med at afsætte midler til turistpolitikken (). ØSU udtrykker tilfredshed med erklæringen fra den fungerende formand for Rådet (turisme) () om, at det luxembourgske formandskab har taget initiativ til at sætte »Philoxenia« tilbage på dagsordenen. ØSU opfordrer Rådet til endnu i år at træffe beslutning om samtlige elementer i Kommissionens forslag og at et sådant klart positivt signal vil udmønte sig i konkrete aktiviteter, som vil blive til gavn for sektoren, de personer som er beskæftiget i denne sektor samt forbrugerne af produktet turisme.

4.3. Under alle omstændigheder vurderer ØSU, at Philoxenias elementer vedrørende horisontal koordinering af turismepolitikken skal indgå i EU's overordnede politik og at udvekslingen af information om udviklingen i medlemsstaterne skal realiseres så hurtigt som muligt. Det første element, turistpolitikkens såkaldte integration i aktiviteterne på andre politikområder (forbrugerbeskyttelse, miljø, transport, strukturfondene, tekniske og videnskabelige undersøgelser osv.), er, da det skorter på et specifikt afsnit i traktaten, mere end nogensinde tilforn, en politisk opgave, som både Kommissionen og helt sikkert også Rådet bør tage op.

Bruxelles, den 30. oktober 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() »Community actions affecting tourism«, Commission staff working papers, Bruxelles, den 11. juli 1997, SEK(97) 1419.

() ØSU's udtalelse om Den Europæiske Unions betydning for turismen - grønbog fra Kommissionen, KOM(95) 97 endelig udg. - EFT C 301 af 13. 11. 1995.

() ØSU's udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om det første flerårige program til støtte for turismen i Europa (1997-2000) (PHILOXENIA), KOM(96) 168 endelig udg. - EFT C 30 af 30. 1. 1997.

() WWTC, Travel and Tourism - Jobs for the millennium, London, 1997.

() WTO-konferencen »Human Capital in the Tourism Industry of the Twenty-first Century« - Madrid, 21.-23. januar 1996.

() ØSU's udtalelse om Den Europæiske Unions betydning for turismen - grønbog fra Kommissionen, KOM(95) 97 endelig udg. - EFT C 301 af 13. 11. 1995; ØSU's udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om det første flerårige program til støtte for turismen i Europa (1997-2000) (PHILOXENIA), KOM(96) 168 endelig udg. - EFT C 30 af 30. 1. 1997.

() Se den for nyligt afgivne resolution om turisme fra Europa-Parlamentet, 12. juni 1997, PE 260.312.

() Se bl.a. Europa-Parlamentets resolution om Kommissionens meddelelse om håndværk og mindre virksomheder, 24. april 1997, EFT C 150 af 19. 5. 1997. I resolutionens punkt 21 skriver Europa-Parlamentet »... beklager, at fremme af konkurrenceevnen for en meget betydelig kategori af SMV, nemlig turismesektoren, ikke har været anset for vigtig nok til at iværksætte specifikke fællesskabsaktioner, for ikke at tale om en specifik fællesskabspolitik« Når vi tager emnet »turisme« op for Rådet eller medlemsstaterne, får man det indtryk, at de alle uden undtagelse lader spørgsmålet stå hen. Når man taler om turisme, så lader de deres hjerne henligge i strandens bagende sol. Når man nævner den største erhvervsgren i Europa, så ved disse beslutningstagere ikke rigtig, hvad de vil. De lægger sig endnu bedre til rette i liggestolen og lader sig bage af solen ud fra den beroligende formening, at den meste succesrige erhvervsgren i Europa hverken har brug for bistand eller forståelse.

() Præsentation af EU's turistpolitik og af det luxembourgske formandskabs program ved Fernand Boden, formand for Rådet (turisme), Storhertugdømmet Luxembourgs minister for middelklassen og turismen, for Europa-Parlamentets udvalg for transport og turisme, den 3. september 1997.