4. Traktatreform og den næste regeringskonference
A5-0058/1999
Europa-Parlamentets beslutning om forberedelse af reformen af traktaterne og om den kommende
regeringskonference (C5-0143/1999 /dash 1999/2135(COS))
Europa-Parlamentet,
jdash der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Köln, hvor det bekræftede, at det
havde »til hensigt i begyndelsen af 2000 at indkalde til en konference mellem repræsentanterne formedlemsstaternes regeringer med henblik på at løse de institutionelle spørgsmål, der ikke blev løst iAmsterdam, og som skulle løses inden udvidelsen« (C5-0143/1999),
jdash der henviser til beslutningen på Det Europæiske Råds møde i Köln om at udarbejde et charter om Den
Europæiske Unions grundlæggende rettigheder,
jdash der henviser til udtalelserne fra Kommissionens formand, Romani Prodi, over for Parlamentet den
21. juli 1999, hvorefter »det ville være en fejltagelse af historiske dimensioner, hvis Den EuropæiskeUnion tilrettelagde en regeringskonference i Helsinki, der fejlagtigt var blevet begrænset, fordi mansimpelthen havde en fælles frygt for at se den kommende udvidelses sande udfordringer ordentligt iøjnene«,
jdash der henviser til udtalelserne fra kommissionsmedlem Michel Barnier i Udvalget om Forfatningsspørgs-
mål den 6. september 1999 om reformen af traktaterne og navnlig om forfatningsprocessen i EU ogom den metode, der skal anvendes i forbindelse med reformen,
jdash der henviser til rapporten fra Kommissionens ekspertgruppe under forsæde af hr. Dehaene,
jdash der henviser til sine beslutninger af 19. november 1997 om Amsterdam-traktaten(
1), af 6. maj 1999
om metoden og tidsplanen for den kommende institutionelle reform(2) og af 16. september 1999 om
et charter for de grundlæggende rettigheder(3),
jdash der henviser til punkt 15 i sin ovennævnte beslutning af 19. november 1997, hvori det godkendte
fælleserklæringen fra Belgien, Frankrig og Italien, hvor der slås til lyd for, at institutionelle reformerskal være en forudsætning for enhver udvidelse,
jdash der henviser til betænkning fra Udvalget om Forfatningsspørgsmål og til udtalelser fra Budgetudvalget,
Budgetkontroludvalget, Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål, Udvalget om Industripolitik, Eks-terne Økonomiske Forbindelser, Forskning og Energi og Udvalget om Retlige Anliggender og DetIndre Marked (A5-0058/1999),
A. der henviser til, at Det Europæiske Fællesskab fylder 50 år i foråret 2000, og at Fællesskabet siden Det
første Europæiske Kul- og Stålfællesskab gradvist har udviklet sig til en politisk union med legitimitetsom en såvel staternes Union som folkenes Union,
B. der henviser til, at indførelsen af et repræsentativt demokrati på unionsplan kommer til udtryk i
udøvelsen af lovgivnings-, budget- og kontrolbeføjelser og i optagelsen af unionsborgerskab i trakta-ten, hvilket har gjort det muligt for Unionen af gennemløbe en udvikling, som der skal tages hensyntil i forbindelse med den kommende reform,
C. der henviser til, at Unionen står over for en ny form for politiske, økonomiske og sociale udfordringer
uden sidestykke både internt og i forholdet til resten af verden, og at det bliver mere og mere klart, at
traktaten i sin nuværende udformning hverken muliggør en effektiv løsning af disse problemer ellerborgernes fulde deltagelse,
D. der konstaterer, at krisen med Kommissionen har blotlagt visse institutionelle svagheder i Unionen, og
at krisen i det tidligere Jugoslavien og krigen i Kosovo har vist, hvor svag Unionens udenrigs-, sikker-heds- og forsvarspolitik er,
E. der henviser til, at reformen af Unionen skal udnyttes som en lejlighed til at skabe kontakt til de
europæiske borgere og til at forny eksisterende kontakter,
(1) EFT C 371 af 8.12.1997, s. 99.
(2) EFT C 279 af 1.1.1999, s. 416.
(3) Protokollen af denne dato, del II, punkt 10a).C 189/222 DA 7.7.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
F. der henviser til, at Det Europæiske Råd på sit møde i Köln på denne baggrund erkendte, at det var
nødvendigt at foretage en revision af traktaten, men at det besluttede at indkalde en regeringskonfe-rence, som for øjeblikket skal begrænse sig til at behandle de institutionelle spørgsmål, der ikke blevløst i Amsterdam, men som også kan beskæftige sig med andre spørgsmål og mere konkret det, somer fastsat i protokollen om institutionerne med henblik på en udvidelse af Den Europæiske Union, ogdet, som er en følge af gennemførelsen af Amsterdam-traktaten,
G. der minder om, at Parlamentet umiddelbart efter Det Europæiske Råds møde i Amsterdam og ved flere
andre lejligheder har givet udtryk for sit ønske om en mere ambitiøs reform af Unionen, som skalvære mere vidtrækkende end den omtalte protokol og i højere grad stå mål med de problemer, derskal løses i Europa,
H. der henviser til, at der ikke er tale om at forhale udvidelsesprocessen, navnlig i betragtning af de
prøvelser, som de central- og østeuropæiske lande har været udsat for under mere end 40 års diktatur,men at denne udvidelse fuldstændig vil stille de tidligere udvidelser i skyggen og fundamentet for deneuropæiske opbygning på en alvorlig prøve,
I. der henviser til, at udvidelsen bør udnyttes som løftestang til at få gennemført en tilbundsgående
reform af Unionen, og at en sådan altomfattende reform blot vil blive endnu vanskeligere og endnumere uforudsigelig, hvis den udsættes til efter udvidelsen,
Målsætningen for den kommende reform af Unionen
1. understreger kraftigt, at det er nødvendigt, at en Europæisk Union, som omfatter et så stort antal
stater, råder over de nødvendige instrumenter til at konkret at fastlægge sine fælles politiske, økonomiske
og samfundsmæssige mål samt de nødvendige instrumenter til at føre dem ud i livet;
2. mener derfor, at den næste reform af Unionen skal styrke institutionerne og gøre dem mere effektive
og åbne samt demokratisere dem for at styrke Unionens legitimitet i borgernes øjne og sætte den i stand til
at klare udfordringerne i forbindelse med udvidelsen, spille en aktiv rolle i verden, betjene borgerne bedre
og styrke de grundlæggende rettigheder samt den indre sikkerhed;
Metoden i forbindelse med den næste reform af Unionen
3. mener, at det er nødvendigt at opfylde følgende målsætninger i forbindelse med den næste reform af
Unionen:
jdash en bred offentlig debat og fuldstændig åbenhed,jdash en fortsat dialog med ansøgerlandene,
jdash indførelse af en procedure med henblik på en mere udbredt demokratisk kontrol med udarbejdelsen af
ændringer til traktaten og med vedtagelsen af sådanne ændringer,
jdash indre sammenhæng i resultaterne;
4. mener, at anvendelsen af fællesskabsmetoden i overensstemmelse med nedenstående retningslinjer vil
kunne finde anvendelse i forbindelse med forberedelsen og gennemførelsen af den kommende reform aftraktaterne;
5. kræver, at Kommissionen fremsætter et samlet forslag til en reform af Unionen og inden regerings-
konferencens officielle start forelægger et konkret udkast til reform af traktaten; forventer, at regeringskon-ferencen accepterer dette udkast som forhandlingsgrundlag; betragter det som nødvendigt at nå til politiskenighed med Rådet og Kommissionen om dagsordenen og metoden for reformen af traktaterne;
6. anser det for absolut nødvendigt, at der som led i forberedelsen af regeringskonferencen gennemføres
et samråd med de nationale parlamenter i medlemsstaterne samt en åben dialog med parlamenterne iansøgerlandene og det civile samfunds organisationer;
7. vil afgive sin udtalelse, jf. EU-traktatens artikel 48, om indkaldelse af regeringskonferencen på grund-
lag af beslutningerne på Det Europæiske Råds møde i Helsinki og resultaterne af den ovennævnte fællesbehandling af den dagsorden og metode, der fastsættes for regeringskonferencen;
8. anmoder om, at der bliver indkaldt til regeringskonferencen snarest muligt efter Det Europæiske Råds
møde i Helsinki i december 1999;7.7.2000 DA C 189/223 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
9. anser det for en selvfølgelighed og Parlamentets gode ret, at det deltager i fuldt omfang i alle rege-
ringskonferencens faser og på alle niveauer gennem to af de udpegede repræsentanter;
10. mener, at medlemsstaternes endelige afgørelse bør forelægges Parlamentet og behandles efter proce-
duren med samstemmende udtalelse;
Indholdet af reformerne
11. erklærer, at dagsordenen for den næste reform af Unionen og dermed det mandat, som skal vedta-
ges af Det Europæiske Råd, med henblik på udvidelsen skal omfatte følgende punkter;
Etablering af et forfatningsgrundlag for Unionen /dash Europa skal gøres mere borgernær
12. glæder sig over afgørelsen om at udarbejde et charter for de grundlæggende rettigheder;13. mener, at udsigterne til en udvidet Union gør det nødvendigt at iværksætte en forfatningsgivende
proces, som gennem en forenkling og rationalisering af traktaterne skal gøre dem mere gennemskuelige ognemmere tilgængelige for borgerne; mener, at udarbejdelsen af chartret om de grundlæggende rettighedermå være en integrerende del af denne forfatningsgivende proces;
14. mener, at en sådan forfatningsgivende proces ville forankre EU-medlemsstaternes og EU-borgernes
rettigheder og skabe klarhed omkring de fælles institutioners kompetence;
15. mener, at etablering af et forfatningsgrundlag for Unionen bl.a. indebærer. at traktaterne samles i en
enkelt tekst, der deles i to:
a) en forfatningsdel, som indeholder præambel, Unionens målsætning, de grundlæggende rettigheder
samt bestemmelserne om institutionerne og beslutningsprocedurerne, og de forskellige beføjelser,
b) en anden del, hvori den nuværende traktats øvrige områder fastlægges;
16. mener, at regeringskonferencen bør ændre den fremtidige procedure for revision af traktaterne, der
skal bygge på Unionens dobbelte legitimitet, for at nå frem til at demokratisere revisionsprocessen ved atskabe hjemmel for, at den institution, som repræsenterer staterne, og den institution, som repræsentererUnionens borgere, er fælles om beslutningsprocessen;
17. går ind for, at der udformes en vedtægt for de politiske partier på europæisk plan som et positivt
skridt til at lette borgernes politiske deltagelse;
Tilstrækkeligt ambitiøse institutionelle reformer
18. kræver, at regeringskonferencen gennemfører en reform af institutionerne ved at tilpasse deres sam-
mensætning, arbejdsform, indbyrdes samarbejde og opbygning på en sådan måde, at det styrker deresdemokratiske natur og dermed deres effektivitet og det bliver muligt at leve op til det øgede antal med-lemsstater i Unionen;
19. er fortsat af den faste overbevisning, at afgørelser med kvalificeret flertal og fælles beslutningstag-
ning skal gøres til den normale måde at vedtage lovgivningsmæssige afgørelser af generel karakter på iFællesskabet, og at enstemmighed fortsat bør være forbeholdt spørgsmål af forfatningsmæssig og grund-læggende karakter;
20. er af den opfattelse, at der nu må træffes bindende afgørelser om en revision af vægtningen af
stemmer i Rådet og om Kommissionens sammensætning;
21. mener, at der skal og kan gennemføres væsentlige forbedringer i Rådets arbejdsform i et udvidet
Europa, uden at det kræver en reform af traktaten, og mener, at denne forbedring bør ske efter den sammetidsplan, som gælder for den kommende regeringskonference; fremhæver, at Parlamentet vil afgive sinudtalelse om resultaterne af regeringskonferencen blandt andet under hensyntagen til de resultater, deropnås i Rådet;
22. mener, at konsekvenserne af udvidelsen for institutionerne vil gøre sig mærkbare ikke kun i Kom-
missionen, men også i de øvrige institutioner og organer, især Rådet og Det Europæiske Råd, og kræver, atden kommende regeringskonference beskæftiger sig med spørgsmålet om Domstolens, Førsteinstansrettens,Revisionsrettens, Regionsudvalgets og Det Økonomiske og Sociale Udvalgs sammensætning, funktions-måde og beføjelser samt konsekvenserne af de valgte løsninger for disse institutioners fremtidige arbejds-metoder;C 189/224 DA 7.7.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
23. minder om, at det planlagte loft på 700 medlemmer af Parlamentet indebærer, at det ligeledes bliver
nødvendigt at revidere antallet af mandater pr. medlemsstat, og agter at fremsætte et forslag herom;
24. kræver, at rådsmøder, hvorunder der træffes lovgivningsmæssige beslutninger, skal være offentlige;
25. ønsker klarhed omkring de gældende traktatbestemmelser om Kommissionens kollektive tilbagetræ-
den, og kræver sammen med Rådet at kunne udøve retten til at indgive en begæring til Domstolen omautomatisk at afskedige et medlem af Kommissionen, jf. EF-traktatens artikel 213 og 216; kræver, at»Prodi-proceduren«, hvorefter Kommissionens formand kan afskedige et medlem af Kommissionen, nedfæl-des i traktaten; ønsker, at der i traktaten indbygges en mulighed for, at Kommissionens formand i Parla-mentet kan rejse spørgsmålet om tillid;
26. giver udtryk for sin modstand mod ethvert forsøg på under regeringskonferencen at stille spørgs-
målstegn ved Kommissionens monopol på initiativretten under første søjle;
27. mener, at der bør ske en yderligere forbedring af Den Europæiske Unions demokratiske natur; kræ-
ver i den forbindelse at få styrket sin rolle navnlig på budgetområdet og i forbindelse med udnævnelser tilDen Europæiske Unions institutioner og organer;
28. kræver, at Parlamentet holdes ansvarligt for sine egne arbejdsprocedurer;
29. opfordrer til, at man styrker beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser og navnlig medlems-
staternes pligt til at bekæmpe svig;
En ny bestemmelse om uddybelse af integrationen
30. mener, at det med henblik på udvidelsen er hensigtsmæssigt at fortsætte debatten om fleksibilitet;
mener, at de regler, der vedtages, på den ene side bør sigte mod at formindske muligheden for, at nogen afmedlemsstaterne kan foretage blokeringer, og på den anden side mod at beskytte Den Europæiske Unionsfælles institutionelle rammer;
31. henstiller, at Amsterdam-traktatens bestemmelser om tættere samarbejde tages op til fornyet over-
vejelse med henblik på at bringe dem i anvendelse på områder, hvor visse medlemsstater har vilje og evnetil at uddybe integrationen uden fare for andre medlemsstaters interesser eller fællesskabsreglernes integri-
tet;
Styrkelse af Den Europæiske Unions eksterne rolle
Juridisk person
32. mener, at Unionens internationale status, synlighed og forhandlingsduelighed fortsat vil være
begrænset, så længe den ikke har opnået status som en særskilt juridisk person, og at Unionen derfor børtillægges de nødvendige juridiske beføjelser til at udføre sine opgaver og opfylde sin målsætning;
Sikkerhed og forsvar
33. er enig i, at det, som det kom til udtryk i erklæringen fra medlemsstaterne under Det Europæiske
Råds møde i Köln, er nødvendigt at styrke instrumenterne under FUSP, og opfordrer til, at der på grundlagaf en præcis bindende tidsplan og procedurer, der sikrer hver medlemsstats nationale interesser, udformes
en fælles europæisk sikkerheds- og forsvarspolitik, hvor medlemsstaternes eksterne grænser garanteres som
værende Den Europæiske Unions grænser;
34. kræver, at der etableres en indsatskapacitet, som bygger på en troværdig militær kapacitet, ved at
Den Vesteuropæiske Union integreres efter en præcis tidsplan; mener, at der i behørig grad skal tageshensyn til de institutionelle problemer og konsekvenser, som en sådan integrering medfører, samt at neu-trale og blokfrie medlemsstater i fuldt omfang og på lige for skal kunne deltage i EU’s operationer;7.7.2000 DA C 189/225 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999
Eksterne økonomiske forbindelser
35. kræver, at bestemmelserne om eksterne økonomiske forbindelser tillægges større vægt, bl.a. gennem
Fællesskabets deltagelse i multilaterale internationale organisationer, og at der rettes op på det forhold, atbestemmelserne er spredt i traktaterne; understreger nødvendigheden af, at Fællesskabets beføjelser (ogKommissionens beføjelse til at forhandle eksterne aftaler) udvides til at omfatte alle ydelser og rettighederi forbindelse med intellektuel ejendom, navnlig for så vidt angår WTO-forhandlinger og andre multilateraleforhandlinger;
36. anmoder om en styrkelse af Parlamentets rolle i forbindelse med internationale aftaler og den fælles
handelspolitik, navnlig for så vidt angår indledning og overvågning af forhandlinger om eksterne aftaler;
37. kræver, at proceduren med samstemmende udtalelse gøres til almindelig regel ved indgåelse af alle
internationale aftaler af væsentlig betydning, således som det oprindelig foresloges i Stuttgart-erklæringenfra 1983, herunder afgørelser om midlertidig anvendelse eller suspendering af aftaler som følge af kræn-
kelser af menneskerettighederne eller manglende respekt for de demokratiske regler;
Et område med frihed, sikkerhed og demokrati
38. konstaterer, at Amsterdam-traktaten her betyder et vigtigt fremskridt, som imidlertid endnu ikke er
virkeliggjort, men mener, at dette spørgsmåls vigtighed for borgerne retfærdiggør, at regeringskonferencensdagsorden kommer til at omfatte styrkelse af procedurerne på dette område, navnlig med henblik på atforbedre borgernes adgang til Fællesskabernes Domstol;
Styrkelse af den økonomiske, sociale og arbejdsmarkedsmæssige politik
39. kræver, at der på dagsordenen for regeringskonferencen opføres behandling af fyldestgørende for-
slag med henblik på at styrke Unionens politiske institutioners rolle ved fastlæggelsen af retningslinjernefor Unionens økonomiske og sociale politik samt beskæftigelsespolitikken med henblik på at skabe bedresynergi og balance mellem disse politikker i EU og opstille en referenceramme for de uafhængige afgørelserom den monetære politik, som henhører under Den Europæiske Centralbank; forbeholder sig ret til atfremsætte konkrete forslag, når det afgiver sin udtalelse om indkaldelsen af regeringskonferencen;
40. anmoder om at blive hørt om de årlige økonomiske retningslinjer, om afgørelserne vedrørende
budgetunderskuddene og om alle andre vigtige afgørelser, der skal træffes inden for rammerne afØMU’en, bortset fra de afgørelser, der træffes af Den Europæiske Centralbank som uafhængigt organ;
41. understreger, at den »sociale markedsøkonomi« er vigtig, både hvad angår dens karakter og sigte, og
opfordrer den kommende regeringskonference til at erstatte begrebet »åben markedsøkonomi« med begre-bet »social markedsøkonomi« i de relevante artikler i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab(f.eks. artikel 4, artikel 98 og artikel 105 etc.);
42. er af den opfattelse, at den endelige gennemførelse af det indre marked, gennemførelsen af ØMU’en
og den kommende udvidelse alt sammen vil få betydning for de sociale sikringsordninger i EU.
*
**
43. konstaterer, at der igennem Amsterdam-traktaten er sket en styrkelse af de retlige bestemmelser om
beskyttelsen af Unionens finansielle interesser gennem indføjelse af et specifikt retsgrundlag, anmoder imid-lertid om, at dette suppleres af en række bestemmelser, hvorved en europæisk anklagemyndighed får tillagtkontrolbeføjelser i overensstemmelse med det, der fremgår af »Corpus Juris«;
44. opfordrer regeringskonferencen til at undersøge behovet for traktatsbestemmelser om følgende
spørgsmål: turisme, energi, oprettelse af en fælles europæisk flykontrol, fiskeri og sport;
45. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes rege-
ringer, de nationale parlamenter, Regionsudvalget og Det Økonomiske og Sociale Udvalg.C 189/226 DA 7.7.2000 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 18. november 1999