DA Den Europæiske Unions Tidende C 218/118

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår handelsnormer

KOM(2010) 738 endelig — 2010/0354 (COD)

2011/C 218/23

Ordfører: Antonio POLICA

Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union besluttede henholdsvis den 27. januar 2011 og den 18. januar 2011 under henvisning til artikel 43, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår handelsnormer

KOM(2010) 738 endelig — 2010/0354 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 6. april 2011.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 471. plenarforsamling den 4.-5. maj 2011, mødet den 4. maj, følgende udtalelse med 152 stemmer for, 5 imod og 10 hverken for eller imod:

1. Resumé af EØSU's konklusioner og anbefalinger

1.1 EØSU bifalder Kommissionens forslag, der tager sigte på at indføre en sammenhængende kvalitetspolitik for landbrugsprodukter, som skal gøre det lettere for landbrugerne at oplyse om deres landbrugsprodukters kvalitet, karakteristika og egenskaber, og som skal sikre, at forbrugerne får de oplysninger, de har brug for. Udvalget er desuden overbevist om, at kvalitetspakken kan bidrage til at øge beskæftigelses- og erhvervsmulighederne i landdistrikterne og dermed modvirke affolkning, bidrage til at fastholde det kulturelle særpræg, forbedre forholdet mellem mennesker og miljø og føre til en mere hensigtsmæssig forvaltning af naturressourcerne.

1.2 Udvalget bifalder forbedringen af de særlige kvalitetsordninger for fødevarer (oprindelsesbetegnelse, beskyttet geografisk betegnelse, garanteret traditionel specialitet) gennem forenkling og strømlining af betingelserne for at opnå disse betegnelser og styrkelse af modellen. Udvalget ønsker desuden en øget beskyttelse mod illoyal handelspraksis og mener, at en generel anvendelse af handelsnormerne kan bidrage til en sådan forbedring.

1.3 Som også fremhævet i tidligere udtalelser (1) mener EØSU, at sporbarhed, forstået som en mulighed for at følge et produkt i hele kæden fra produktion til salg, er et vigtigt redskab til at sikre en effektiv gennemførelse af alle de retningslinjer, der vil blive vedtaget, når de specifikke handelsnormer er blevet indført. Oplysningerne på etiketten anses ikke for at være tilstrækkelige, og man bør sikre muligheden for en objektiv kontrol af de der anførte oplysninger.

1.4 Ud over at sikre oplysningernes rigtighed ved hjælp af effektive sporbarhedsværktøjer bør man også øge og forbedre deres effekt ved på etiketten at anføre klare, fuldstændige og forståelige oplysninger og finde den rette balance mellem forbrugernes ret til fuldstændige oplysninger og den faktiske læsbarhed, som hænger sammen med de trykte bogstavers størrelse, således at man undgår alt for komplekse, tekniske eller lange oplysninger, der risikerer at forvirre eller afholde forbrugeren fra at læse dem.

1.5 For at sikre en tilstrækkelig og effektiv kontrol anbefales det, at fakturaer og generelt alle dokumenter, der ledsager produkterne, også indeholder de grundlæggende oplysninger, som er fastsat i handelsnormerne for den pågældende sektor eller produkt. Der bør rettes særlig opmærksomhed mod produkter fra tredjelande, der importeres til EU, for at modvirke og afskrække illoyal handelspraksis (2).

1.6 De kontrolforanstaltninger, der kræves for at kontrollere overensstemmelse med de gældende og fremtidige krav og for at gennemføre passende administrative sanktioner i tilfælde af overtrædelse af handelsnormerne, bør ledsages af en indsats for og initiativer til i højere grad at ansvarliggøre aktørerne i sektoren og styrke en mere udbredt tradition for at overholde reglerne.

1.7 Udvalget er klar over, at planen om at anvende delegerede retsakter til at regulere spørgsmålet om handelsnormer falder i tråd med Lissabontraktatens mål om at forenkle lovgivningen, er i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF og ligger på linje med Kommissionens hidtidige fremgangsmåde, som udvalget har accepteret i lignende situationer (3). Det anbefales dog at anvende dette redskab med forsigtighed, da det, hvis det ikke følges op af den fornødne målretning og udvælgelse, risikerer at skabe uro i sektorer, som allerede er underlagt klare handelsnormer, herunder først og fremmest »friske frugter og grøntsager« (4).

1.8 Hvad angår de obligatoriske oplysninger på etiketten, er det afgjort positivt at indføre et retsgrundlag, der pålægger alle sektorer at angive »produktionsstedet« (5), hvorved man opfylder forbrugernes krav om gennemsigtighed og oplysning og undgår andre potentielt vildledende henvisninger. Derimod synes fastsættelsen af »det mest hensigtsmæssige geografiske niveau« fra sag til sag ikke specielt logisk. I overensstemmelse med hvad udvalget til dels tidligere har udtrykt ønske om (6), ville det være at foretrække, hvis etiketten anførte »produktionsstedet«, forstået som dyrknings- eller opdrætsstedet, eller oprindelseslandet for landbrugsprodukter, der ikke er forarbejdet eller anvendt i tilberedelsen af en fødevare.

1.9 Europa-Parlamentet og Rådet har klart erklæret sig villige til at regulere og give lovgivningsmæssig beskyttelse til EU-borgernes basale fødevarer. EU har i denne henseende allerede gjort meget tidligere hen og har omfattende tekniske og juridiske beføjelser til at gøre det igen. Nærmere bestemt er udvalget modstander af en automatisk tilpasning til relevante handelsnormer, som er vedtaget af internationale organisationer (7), uden nogen forudgående analyse og evaluering af deres effektivitet og overensstemmelse med den nye lovramme.

1.10 Udvalget er enigt i proportionalitetsprincippet, der er indeholdt i forslagets retlige principper, men er bekymret over, at anvendelsen heraf i forbindelse med de fakultative kvalitetsudtryk kan føre til mindre restriktiv kontrol og mindre nøje overholdelse af reglerne. Målet må altid være at forenkle og mindske den administrative byrde og samtidig opretholde passende kontrolforanstaltninger for at beskytte forbrugerne.

1.11 Forslagets bestemmelser ville få større gennemslagskraft, hvis de blev formidlet bredt, direkte til forbrugerne via deres organisationer. Massemedierne anvendes nemlig i vid udstrækning til at øge salget, men anvendes ikke nok til at give EU-borgerne mere information om forbrugerbeskyttelsesreglerne og gøre dem mere bevidste om deres valg, når de køber ind.

2. Indledning – Kommissionens meddelelse

2.1 Kvalitetspakken har til formål at forbedre dels EU's kvalitetspolitik for landbrugsprodukter dels den lovgivning, der vedrører driften af nationale og private certificeringsordninger, således at de bliver enklere, mere gennemskuelige og lettere at forstå og bliver mindre besværlige at anvende for producenterne og forvaltningerne og lettere at tilpasse til nye tiltag.

2.1.1 Kvalitetspakkens udformning falder i tråd med EU's øvrige politikker. I Kommissionens nylige meddelelse om landbrugspolitikken efter 2013 pegede Kommissionen således på en række vigtige udfordringer, heriblandt opretholdelse af alsidigheden i landbrugsaktiviteterne i landdistrikterne og fremme af konkurrenceevnen. Meddelelsen om »Europa 2020: En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst«, som opstiller EU's prioriteter, udpeger det også som et strategisk mål at øge EU's konkurrenceevne, og kvalitet er netop en af europæisk landbrugs stærke sider i konkurrencesammenhæng.

2.2 I 2009 offentliggjorde Kommissionen sin meddelelse om kvalitetspolitikken for landbrugspolitikker (KOM(2009) 234 endelig), som indeholdt følgende strategiske retningslinjer:

— kommunikationen mellem landbrugere, købere og forbrugere skal forbedres, således at der oplyses bedre om landbrugsprodukternes egenskaber,

— der skal være større sammenhæng mellem instrumenterne i EU's kvalitetspolitik for landbrugsprodukter, og

— det skal være lettere for landmænd, producenter og forbrugere at anvende og forstå de forskellige ordninger og mærkningsbetingelser.

2.3 Kvalitetspakken omfatter:

2.3.1 Et forslag til forordning, som sigter mod at forenkle forvaltningen af kvalitetsordningerne ved at samle dem i én enkelt retsakt. Derved sikres der sammenhæng mellem de forskellige instrumenter, og ordningerne gøres mere gennemskuelige for de berørte parter.

2.3.2 Et forslag til forordning om handelsnormer, som sigter mod at øge gennemsigtigheden og forenkle de gældende procedurer.

2.3.3 Retningslinjer for den bedste praksis for udvikling og anvendelse af certificeringsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer.

2.3.4 Retningslinjer for mærkning af fødevarer, som indeholder ingredienser med beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) og beskyttet geografisk betegnelse (BGB).

2.4 Oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser:

Forslaget opretholder og styrker ordningen for landbrugsprodukter og fødevarer, men inkluderer ikke ordningen for geografiske betegnelser for vin, spiritus og aromatiserede vine. Dertil kommer, at de gældende procedurer for registrering afkorter tidsfristerne, der indføres et sæt fælles minimumskrav for den offentlige kontrol, og forordningens anvendelsesområde (landbrugsprodukter til konsum og visse andre produkter) bibeholdes.

2.5 Garanterede traditionelle specialiteter:

Ordningen med forbeholdte betegnelser for garanterede traditionelle specialiteter bibeholdes, mens muligheden for at registrere betegnelser uden forbehold derimod bortfalder. Registreringssystemet forenkles, kravet for at opfylde betegnelsen »traditionel« skærpes til 50 år, og ordningen begrænses til kun at dække færdigretter og forarbejdede produkter.

2.6 Fakultative kvalitetsudtryk:

Forslaget sigter mod at indlemme de fakultative kvalitetsudtryk i forordningen, da de indeholder værdiforøgende karakteristika, og at støtte visse specifikke handelsnormer (kød fra fritgående fjerkræ, blomsterhonning, koldpresset olivenolie) med en tilpasning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

2.7 Handelsnormer:

Forslaget fastsætter, at Kommissionen som hovedregel vedtager handelsnormer ved hjælp af delegerede retsakter. På det mest hensigtsmæssige geografiske niveau og under hensyntagen til den enkelte sektors særlige kendetegn fastlægges for alle sektorer retsgrundlaget for obligatorisk angivelse af produktionsstedet på etiketten. Der vil blive gennemført en undersøgelse fra sag til sag begyndende med mejerisektoren.

2.8 Ifølge forslaget skal kontrollen med alle ordningerne være de kompetente nationale myndigheders ansvar: Medlemsstaternes kontrolaktiviteter bør desuden - ligeledes i tråd med principperne i nævnte forordning - overvåges på det højeste niveau, dvs. på EU-niveau, således at fødevareordningernes troværdighed kan opretholdes overalt i EU.

3. Generelle bemærkninger

3.1 Kommissionens forslag, som sigter mod at give producenterne det rigtige værktøj til at informere forbrugerne om produkternes karakteristika og fremstillingsmåde og at beskytte landbrugerne mod illoyal handelspraksis, er et vigtigt skridt i rækken af beslutninger vedrørende kvalitet.

3.2 Sporbarhed er et vigtigt redskab til at følge et produkt i forsyningskæden og bidrager sammen med oplysningerne på etiketten til at give forbrugeren klare, fuldstændige og forståelige oplysninger om det markedsførte produkt. Sporbarhedsredskabet består således af den samlede mængde certifikater, registreringer og handelsdokumenter, der er beviser på processer og arbejdsgange, og som opbevares af alle led i forsyningskæden og fremvises på anmodning af kontrolinstanserne.

3.3 Forslaget lægger op til, at medlemsstaterne skal foretage kontrol på grundlag af en risikoanalyse for at undersøge, om produkterne opfylder de gældende regler, og fastsætte samt anvende passende administrative sanktioner. Udvalget anbefaler at befordre opretholdelsen af et effektivt kontrolnetværk og at udvide og konkretisere beføjelserne for de respektive nationale tilsynsmyndigheder, som allerede beskæftiger sig med overholdelse af handelsnormer i de sektorer, hvor de er gældende.

3.4 Sideløbende med overvågningen via et kontrolsystem, der bl.a. omfatter undersøgelser, anbefales det at iværksætte tiltag og initiativer for i højere grad at ansvarliggøre aktørerne i sektoren og styrke en mere udbredt tradition for at overholde reglerne.

3.5 Forslaget er alt for generelt, hvad angår obligatorisk angivelse af »produktionsstedet« på etiketten, når det siger, at »det mest hensigtsmæssige geografiske niveau« skal fastsættes fra sag til sag. Hvis denne parameter blev fastholdt, kunne der opstå ekstreme tilfælde, hvor en fødevare kun på etiketten får anført den generelle »produceret i EU«, hvilket ville udelukke oprindelse fra tredjelande, men bestemt ikke være i overensstemmelse med den prisværdige oplysnings- og gennemsigtighedsindsats over for forbrugeren, som er hensigten med de nye handelsnormer.

3.6 Den udbredte anvendelse af delegerede retsakter, som der lægges op til i forslaget til ændring/integration af de eksisterende og fremtidige handelsnormer, tillader ikke på nuværende tidspunkt en tilstrækkeligt indgående vurdering af ordningen i sin helhed. Det er helt klart positivt, at det generelle indhold af de fremtidige handelsnormer er blevet ridset så klart op, og at der allerede på nuværende tidspunkt er fastlagt en ramme med datoer, oplysninger og altomfattende retningslinjer for samtlige processer, forarbejdninger og transport vedrørende det produkt, der markedsføres. Der hersker ingen tvivl om normernes anvendelighed, som understøttes af de gennemførte konsekvensanalyser, men det er endnu for tidligt at sige noget om deres praktiske anvendelse og virkning på de enkelte kategorier og produkter. Det kan man først vurdere, når reglerne gennemføres i praksis.

3.7 Forslagene i kvalitetspakken er en del af et fællesprojekt om overordnet kvalitet. Det vil sige, at de forskellige redskaber skal ses som værende indbyrdes komplementære og skal fungere i fuld synergi. Det er derfor nødvendigt at være opmærksom på, at eventuelle ændringer af disse redskaber ikke får negative eller uønskede følger for de andre.

4. Særlige bemærkninger

4.1 I forbindelse med gennemførelsen af målet for kvalitetspolitikken forekommer indholdet af art. 112b, stk. 3, ulogisk, idet et produkt anses for at opfylde den generelle handelsnorm, når det produkt, der ønskes markedsført, opfylder en gældende, relevant standard, som er vedtaget af en af de internationale organisationer, der opført i bilag XIIb. Udvalget er derfor imod denne bestemmelse, der ikke giver mulighed for en reel afprøvning af den grundlæggende overensstemmelse med de generelle og specifikke handelsnormer, der anses for at være afgørende for beskyttelsen af EU's forbrugere og for konkurrencen.

4.2 Undtagelserne i artikel 112k understøttes ikke af tilstrækkelige forklaringer på, hvorfor de nationale myndigheder kan gøre undtagelser eller opretholde nationale forskrifter, navnlig i forbindelse med smørbare fedtstoffer og ønologiske fremgangsmåder. Hvis sigtet imidlertid er at konkretisere tingenes tilstand og undgå flere undtagelser fra de kommende handelsnormer, er udvalget enigt i valget, men ser gerne en nærmere forklaring i forslaget for at få klarhed og bekræftet denne udlægning.

4.3 I forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 1234/2007 er indføjet en bestemmelse, der giver Kommissionen ret til ved hjælp af delegerede retsakter at vedtage specifikke handelsnormer for alle de produkter, der er opført i bilag 1 til forslaget, i tillæg til landbrugsethanol. Det anbefales at anvende disse med tilpas forsigtighed, da de, hvis de ikke følges op af den fornødne målretning, risikerer at skabe uro i sektorer, som allerede er underlagt klare handelsnormer, herunder først og fremmest »friske frugter og grøntsager«.

4.4 Det skal endelig bemærkes, at i betragtning af kompleksiteten af de ophævelser og ændringer, der er foretaget af den oprindelige forordning (EF) nr. 1234/2007, bør disse klart præciseres, hvilket vil lette læsningen og forståelsen for slutbrugerne, dvs. først og fremmest producenterne og forbrugerne, og dermed fremme en korrekt og ensartet anvendelse.

Bruxelles, den 4. maj 2011 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 18 af 19.1.2011, s. 5-10»Fællesskabets landbrugsmodel: produktkvalitet og forbrugeroplysning som konkurrenceparametre«.

(2) EUT C 100 af 30.4.2009, s. 60-64»Importerede landbrugs- og fødevareprodukters sundhedssikkerhed«.

(3) EUT C 107 af 6.4.2011, s. 30-32»Støtte til udvikling af landdistrikterne fra ELFUL – Den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte«.

(4) Forordning (EF) nr. 1580/2007 som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1221/08.

(5) KOM(2010) 738 endelig — art. 112e, stk. 3c).

(6) EUT C 77 af 31.3.2009, s. 81 pkt. 1.3 og EUT C 354 af 28.12.2010, s. 35 pkt. 5.5.18.

(7) KOM(2010) 738 endelig — art. 112b, stk. 3, og bilag XIIb.