ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.1.

Vedvarende energikilder skaber direkte muligheder for EU, ikke kun for at reducere afhængigheden af importerede, fossile brændstoffer, men også for at gøre EU's egen energiproduktion mere bæredygtig. EØSU erkender, at udviklingen af vedvarende energikilder er et af de områder, der skal satses allermest på, for at opnå større energiforsyningssikkerhed i fremtiden. EU bør imidlertid ikke sætte sin lid til tidligere successer og bør gøre sit yderste for at bevare sin førerposition på området. Endvidere bør EU's tjenestemænd tilskynde tredjelande til at fastlægge ambitiøse mål for vedvarende energi.
4.3.

EØSU bifalder ligeledes, at forordningen ikke gælder for SMV'er i EU (artikel 5). EØSU ønsker dog at henlede Kommissionens opmærksomhed på, at SMV'erne har behov for særlig støtte både til deltagelse i udbud på tværs af landene i EU og til at få adgang til offentlige udbud i tredjelande. Denne tilgang er forenelig med den særlige opmærksomhed, der i Kommissionens meddelelse »Handel for alle« er på SMV'er. Navnlig bør der i SMV-kapitlet i det transatlantiske handels- og investeringspartnerskab samt i fremtidige handelsaftaler med et sådant kapitel optræde en målsætning om forbedring af SMV'ers adgang i offentlige udbud. EØSU har allerede udtrykt sin modstand mod fastsættelse af kvoter for SMV'er i offentlige udbud som i USA's Small Business Act og anbefaler i stedet en proaktiv politik for at bistå SMV'er og give dem mulighed for at deltage i et større antal offentlige udbud (8). EØSU har også allerede fremhævet vigtigheden af at forbedre Kommissionens markedsadgangsdatabase (Market access Data base), så den dels kommer til at indeholde valide og tilgængelige data om indkaldelser af bud, formkrav og tekniske krav til udbudsbetingelser, der de facto forhindrer deltagelse i tredjelande, og dels kommer til at indeholde statistikgrundlag og indikatorer for konkurrenceforvridende faktorers effekt (9).
3.2.

Siden Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9. marts 1968 om samordning af de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel selskabsdeltagernes som tredjemands interesser (EFT L 65 af 14.3.1968, s. 8), er det i utallige forordninger, direktiver og henstillinger blevet forsøgt at »regulere« visse aspekter af selskabsretten i Europa med relevans for gennemførelsen af det inde marked, enten ved at tilnærme de nationale lovgivninger eller ved at forsøge at harmonisere sådanne rettigheder, men uden at der nogensinde har været tale om et egentlig standardiserende kodeks for selskabsretten i Europa.
5.5.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF (5) om ophavsret indeholder en liste over undtagelserne. Gennemførelsen og udviklingen af de enkelte dele af listen bør debatteres i overensstemmelse med praksisserne for deltagelsesdemokratiet for at fremme individuelle og kollektive meninger, og for at opnå en konsistent og standardiseret europæisk lovgivning for undtagelser, som skal være præcise og veldefinerede for at være lettere anvendelige. EØSU er enig med Kommissionen i, at undtagelserne med hensyn til undervisning, videnskabelig forskning og vidensdeling bør have fortrinsret. På samme tid skal der for at forberede fremtiden igangsættes en undersøgelse af andre fælles goder.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 264/134

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker

(COM(2016) 71 final — 2016/43 (NLE))

(2016/C 264/18)

Rådet besluttede den 24. februar 2016 under henvisning til artikel 148, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Rådets afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker«

(COM(2016) 71 final — 2016/43 (NLE)).

Eftersom EØSU allerede har behandlet dette forslag i sin tidligere udtalelse om retningslinjer for beskæftigelsen (EESC-2015-01167-00-02-AC-TRA) vedtaget den 27. maj 2015 (*), besluttede det på den 516. plenarforsamling den 27.-28. april 2016 (mødet den 27. april) med 220 stemmer for, 1 imod og 7 hverken for eller imod ikke at afgive en ny udtalelse om emnet, men at henvise til den holdning, det gav udtryk for i ovennævnte dokumenter.

Bruxelles, den 27. april 2016. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(*) EØSU's udtalelse SOC/519 om »Forslag til Rådets afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker COM(2015) 98 final — 2015/0051 (NLE), EUT C 332 af 8.10.2015, s. 68.
1.2.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg anser direktivforslaget og meddelelsen for nødvendige for at opbygge et Europa, der er sikrere for alle borgere på hele territoriet, for så vidt som kampen mod terrorisme er en delt kompetence mellem medlemsstaterne og Unionen. Den delte kompetence rejser spørgsmålet om eventuelt bindende foranstaltninger, som direktivet kunne forsøge at pålægge stater. Det påhviler medlemsstaterne at gøre alt for at forebygge og bekæmpe alle former for organiseret kriminalitet, herunder især terrorisme, uanset hvilket motiv der ligger bag. Det er ligeledes EU-institutionernes ansvar at bidrage til at koordinere og harmonisere den nødvendige indsats for at begrænse spredningen af sådanne voldshandlinger.
4.5.

Udvalget undrer sig over, at Kommissionen i et afsnit taler om ophøret af den gratis levering af Satellite Automatic Identification System services (satellit-AIS-data) fra Den Europæiske Rumorganisation (ESA), men at Kommissionen i den forbindelse ikke henviser til finansieringsoversigten i forslaget, hvor der afsættes midler til dette område fra 2017, mens 2016 dækkes via Copernicusprogrammet. Udvalget sætter sin lid til, at det sidstnævnte aspekt vil blive bekræftet.
2.7.

EØSU mener, at det er vigtigt at ændre holdningen til strukturreformer for at undgå stigmatisering eller straf og forhindre dem i at skabe en bureaukratisk faldgrube. Den nye tilgang bør opfordre til reformer og forståelse landene imellem. EØSU glæder sig derfor over, at programmet integrerer en positiv tilgang, og fremhæver mekanismens frivillige art som et middel til at sikre, at programmet ikke anvendes og/eller opfattes som et kontrolinstrument eller et instrument, der mindsker de nationale myndigheders ansvar i forbindelse med deres reformprogrammer. Udvalget fremhæver imidlertid behovet for, at landene skal have pligt til at registrere støtten og programmets succes gennem ordentlige, demokratiske, og ansvarlige rapporteringsprocesser.
1.4.

Da ordningen i 2010 blev forlænget for femte gang, udtrykte udvalget håb om, at dette (dvs. forlængelsen) ville ske for »sidste gang«. Den nye forlængelse for en kortere periode kan opfattes som et skridt i den rigtige retning, men efter EØSU's mening ændrer det ikke ved det forhold, at der skal gøres en yderligere indsats for at komme væk fra den nuværende overgangsordning, som har været i kraft i over 20 år, og bevæge sig hen imod en endelig momsordning, der er skræddersyet til EU's indre marked.
2.1.

EØSU er bevidst om, at EU's udvidelsespolitik spiller en afgørende rolle for at sikre fred, sikkerhed og stabilitet i Europa. Udvidelsesdagsordenen for 2015 indeholder for første gang et mellemsigtet perspektiv for politikken. På trods af den utvetydige udmelding om, at ingen af udvidelseslandene vil være parate til at tiltræde EU i denne Kommissions mandatperiode, er det afgørende for landene i det vestlige Balkan at beholde udsigten til EU-medlemskab, og at man vurderer, overvåger og støtter deres fremskridt og indsats på grundlag af klare benchmarks med et fremadskuende perspektiv for, hvad landene vil og skal arbejde på.
4.1.

EØSU er enigt i, at biostimulanser til planter bør henhøre under CE-mærkede gødningsprodukter frem for under plantebeskyttelsesmidler (ændring af artikel 46 i forordning (EF) nr. 1107/2009). Udvalget opfordrer imidlertid Kommissionen til at overvåge processen nøje for at sikre, at den ikke anvendes til at omgå lovgivningen om plantebeskyttelsesmidler, hvilket indebærer potentielle sundheds- og miljørisici.
3.6.

Strategien er baseret på europæiske standarder, og man bør inden for rammerne af samordnede og koordinerede forhandlinger stræbe efter at få tredjelande til at acceptere disse. EU har allerede oprettet en struktur med henblik på at gennemføre og videreudvikle luftfartsaftalen mellem EU og USA. Bestemmelserne i aftalen gør det muligt for begge parter at videreudvikle konsensus om at forbedre, i fællesskab at gennemføre og sågar at udstrække disse standarder til tredjelande. Strategien bør derfor forsøge at anvende instrumenter, f.eks. Det Fælles Udvalg EU-USA, som et middel til at skabe en fælles forståelse med andre ligesindede lande verden over af, at en bæredygtig luftfart er afhængig af, at de grundlæggende værdier respekteres. EU og USA kunne indtage en førende rolle i forbindelse med fastsættelsen af globale standarder (herunder SESAR/NextGen). Der er stadig en mulighed for, at EU og USA i fællesskab vil kunne være førende inden for den globale luftfart.
4.7.2.

For Donau findes der endnu ikke en bindende multinational mekanisme til kortlægning af strækninger med særlige risici. Medlemsstaternes foranstaltninger, der støttes med EU-finansiering, og som er møntet på at forbedre og sikre forholdene for sejlads på Donau, anser EØSU for at være en afgørende faktor for udvikling af korridoren.
5.3.

Europæisk finansiering kritiseres, med rette, ofte for at være for langsom og for bureaukratisk, hvilket normalt er meget dyrt og virker afskrækkende på små virksomheder. Se på USA! Ændrede procedurer og mindre bureaukrati er bydende nødvendigt, samtidig med at ligebehandling opretholdes. Det kan være nyttigt at mindske antallet af obligatoriske partnere i forsknings- og udviklingskonsortier (18).
5.1.

EØSU støtter fuldt ud Kommissionens meddelelse, men savner en detaljeret handlingsplan for at sikre, at stål forbliver en attraktiv industri for talentfulde unge mennesker. EØSU anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at fastsætte en klar og effektiv metode til at styre omstruktureringsprocessen på en socialt holdbar måde, der udnytter alle de instrumenter, der er til rådighed (globaliseringsfonden, strukturfonde osv.), og yderligere sikrer deres fleksibilitet og evne til at håndtere udfordringerne i den hastigt skiftende verdensøkonomi. At fremme social dialog for at styrke arbejdstagernes evner til at tilpasse sig nye udfordringer vil kræve en specifik køreplan og detaljeret tidsplan, som Kommissionen og arbejdsmarkedets parter skal enes om.
5.1.2.

Innovation er ikke længere lineær. Kombinationen af teknisk, miljømæssig og social innovation er afgørende for at kunne identificere fremtidige løsninger. For at kunne integrere disse koncepter hele vejen rundt skal der skabes en ny forståelse for en resultat- eller indvirkningsorienteret fremskridtsindberetning. I den forbindelse spiller navnlig to komponenter en vigtig rolle: skabelsen af fælles værdi og trefoldige resultater (idet de sociale, miljømæssige og økonomiske fremskridt er lige vigtige). Ved at anerkende den samlede værdi via den fælles indvirkning af de økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter vil der hurtigt opstå nye former for hybride virksomheder. Den fælles værdi befinder sig stadig på et tidligt stadie. Der er derfor brug for ledere, der kan udvikle nye kompetencer og viden, og regeringer, der kan lære, hvordan de kan lovgive på en måde, der sikrer og ikke hindrer den fælles værdi.
5.2.

I nogle medlemsstater gør man allerede brug af den elektroniske version af »typeattesten«, og et europæisk projekt, »EReg«, er ved at lægge sidste hånd på en procedure for »elektronisk registrering« af køretøjer uden brug af dokumenter i papirformat. Der findes to systemer, der håndterer elektronisk arkivering af typegodkendelsesattester: det europæiske system til udveksling af typegodkendelsesoplysninger, »ETAES«, og FN's database til udveksling af typegodkendelser, »DETA«. Det ville have været hensigtsmæssigt, hvis Kommissionen i sit forslag havde inkluderet et incitament til hurtig indførelse af europæiske harmoniserede procedurer for elektronisk indsendelse og udveksling af typegodkendelsesoplysninger og registreringsoplysninger via en fælles elektronisk EU-database, der med undtagelse af forretningshemmeligheder er offentligt tilgængelig, hvilket ville medføre mindre bureaukrati og færre omkostninger samt tidsbesparelser for myndighederne, producenterne og forbrugerne, samtidig med at der ville blive opnået miljøfordele.
Resultatet er, at priserne, som direkte eller indirekte stammer fra den nye anvendelse af 700 MHz-frekvensbåndet, risikerer at blive uoverkommelige for en stadigt større befolkningsgruppe samt for visse mindre virksomheder, som derudover oftest betaler en endnu højere pris for adgangen til digitaliseringen end de »integrerede« brugere, da de ikke opfylder betingelserne i de tilbud, der er skabt til fordel for storforbrugerne. Af den grund har et stort antal udsatte personer ikke mulighed for at hævde deres rettigheder, som til tider udelukkende er tilgængelige via digitaliseringen, såsom visse ydelser eller tildelinger til ældre eller til arbejdssøgende unge. For at bekæmpe en ny forværrelse af den økonomiske kløft og for at garantere en universel digital opkoblingsmulighed opfordrer EØSU medlemsstaterne til at etablere en kompensationsordning til fordel for sårbare forbrugere inden for rammerne af EU's statsstøtteregler, så alle kan nyde godt af den nye digitale tidsalder.
5.9.

For at sikre, at beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder får den nødvendige opmærksomhed og støtte, foreslår EØSU at støtte agenturet ved at være repræsenteret i det rådgivende forum for grundlæggende rettigheder. Udvalget anbefaler desuden, at agenturet er åbent over for uafhængige evalueringer af dets procedurer og de operationer, det gennemfører. For så vidt angår den interne organisation mener udvalget, at udnævnelsen af en ansvarlig for grundlæggende rettigheder kan være tilstrækkeligt, forudsat at den ansvarlige råder over en solid arbejdsstruktur og udstyres med betydelige ansvarsområder og ressourcer.
3.7.4.

I den forbindelse anmoder EØSU desuden ETSI om at forbedre kvaliteten og gennemsigtigheden af den database, der samler diverse erklæringer om intellektuelle ejendomsrettigheder. Dette er afgørende for at sikre et minimum af forudsigelighed for brugerne af et væsentligt patent og berolige innovative SMV'er mht. omkostninger og forhandlingsmodaliteter for de ovennævnte licensaftaler.
3.2.

Med henblik på opfyldelsen af de opstillede mål indebærer MiFID II bl.a. et omfattende system for indsamlingen af data. For at indsamle data på en effektiv og harmoniseret måde er det nødvendigt at udvikle en ny dataindsamlingsinfrastruktur. Hertil må ESMA i samarbejde med de kompetente nationale myndigheder etablere et system for referencedata om finansielle instrumenter (Financial Instruments Reference Data System — FIRDS), der omfatter samtlige finansielle instrumenter, der hører under MiFID II's udvidede anvendelsesområde. For at kunne klare denne opgave er FIRDS nødt til at sammenkoble datafeeds mellem ESMA, kompetente nationale myndigheder og omkring 300 markedspladser i hele Den Europæiske Union. Af den tilgængelige information fremgår det, at langt de fleste af de nye IT-systemer, der understøtter FIRDS, skal bygges op fra grunden baseret på nye parametre (7).
7.3.

Målet om fuldstændig fri handel mellem EU og landene under den europæiske naboskabspolitik, som tilstræber tættere samarbejde, bør ikke opgives. Muligheden for at få adgang til EU-markedet motiverer nabolandene til at gennemføre økonomiske reformer og modernisere produktionen og virksomhederne. De lande, der har underskrevet frihandelsaftalen, oplever imidlertid også vanskeligheder i forbindelse med moderniseringen af deres økonomier som følge af den ustabile politiske og økonomiske situation, som ikke er investeringsfremmende. Adgang til EU og andre internationale markeder er direkte knyttet til forhold som beskæftigelse og unge menneskers muligheder for at blive integreret på arbejdsmarkedet. Tilstedeværelsen af oligarker og korruption lægger hindringer i vejen for økonomiske reformer. EU bør øge presset og tage alle mulige midler i brug for at forbedre situationen på en sådan måde, at det bliver muligt at tiltrække investeringskapital til de lande, som kan påvise et sundt økonomisk miljø.
5.6.

Udvalget konstaterer, at anvendelsen af direktiv 2001/80/EF om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg har medført en væsentlig begrænsning af udledningen af kviksølv i energisektoren, som via atmosfærisk deposition er den økonomiske aktivitet, som bidrager mest til de menneskeskabte emissioner af kviksølv og kviksølvforureningen af jord og vand. Denne tendens ser desuden ud til at fortsætte. Siden 1990 er det lykkedes EU at nedbringe sine menneskeskabte kviksølvemissioner med mere end 75 % (5), og en fuldstændig gennemførelse af direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner vil i høj grad bidrage til at reducere kviksølvemissionerne yderligere. I lighed med Kommissionen er EØSU overbevist om, at det ikke på nuværende tidspunkt er nødvendigt at ændre eller supplere de krav, der fremsættes i direktivet om industrielle emissioner, og som særligt omhandler kviksølvemissioner.
3.2.4.

EØSU mener at kunne spille en nyttig mæglerrolle mellem lovgivere og brugere af EU-lovgivningen og yde et særligt bidrag til Europa-Parlamentets initiativbetænkning om årsrapporten angående EU-medlemsstaternes gennemførelse af den europæiske lovgivning, ved at sætte fokus på medlemsstaternes tilføjelser under gennemførelsen. Udvalget mener i den henseende, at undersøgelsen fra Observatoriet for Det Indre Marked om »Tjenesteydelsesdirektivets følger for byggesektoren« (12), så vel som undersøgelsen fra Arbejdsmarkedsobservatoriet om arbejdsløshed blandt unge (13), for nu kun at nævne to eksempler, kunne vise sig at være hensigtsmæssige på metodologisk plan.
5.6.

EØSU foreslår, at direktivet udtrykkeligt fastsætter, at der skal indføres en EU-mærkning for produkters og tjenesteydelsers tilgængelighed, hvilket kan lette gennemførelsen af direktivet. Den CE-mærkning, som fastsættes i Kommissionens forslag, er ikke beregnet på at signalere tilgængelighed over for forbrugere med funktionelle begrænsninger. Forbrugerne kan ikke forventes at kende det foreslåede direktivs anvendelsesområde og vil derfor ikke være i stand til at afgøre, om CE-mærket på et givet produkt betyder, at det er i overensstemmelse med den europæiske lov om tilgængelighed eller opfylder gældende EU-lovgivning om noget andet. Anvendelsen af CE-mærkning bør derfor betragtes som et instrument, der giver mulighed for markedsføring af produkter og tjenesteydelser i overensstemmelse med gældende lovgivning, og ikke som oplysning til forbrugerne om tilgængelighed.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 303/148

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse i henhold til forordning (EU) nr. 1306/2013 af tilpasningssatsen for direkte betalinger for kalenderåret 2016

(COM(2016) 159 final — 2016/0086 (COD))

(2016/C 303/22)

Rådet besluttede den 11. april 2016 under henvisning til artikel 43, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse i henhold til forordning (EU) nr. 1306/2013 af tilpasningssatsen for direkte betalinger for kalenderåret 2016«

(COM(2016) 159 final — 2016/0086 (COD)).

Da EØSU allerede har behandlet dette emne i sine udtalelser CES2942-2013_00_00_TRA_AC af 22. maj 2013 (*), EESC-2014-02897-00-00-AC af 5. juni 2014 (**) og EESC-2015-02052-00-00-AC-TRA af 22. april 2015 (***), besluttede det på sin 517. plenarforsamling den 25.-26. maj 2016, mødet den 25. maj 2016, med 161 stemmer for, 2 imod og 8 hverken for eller imod ikke at afgive en udtalelse om emnet, men at henvise til den holdning, det gav udtryk for i ovennævnte dokumenter.

Bruxelles, den 25. maj 2016. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(*) EØSU's udtalelse NAT/602 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af en tilpasningssats for direkte betalinger som fastsat i forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår kalenderåret 2013, EUT C 271 af 19.9.2013, s. 143.

(**) EØSU's udtalelse NAT/646 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastlæggelse af en tilpasningssats for direkte betalinger som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår kalenderåret 2014, EUT C 424 af 26.11.2014, s. 73.

(***) EØSU's udtalelse NAT/668 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse i henhold til forordning (EU) nr. 1306/2013 af tilpasningssatsen for direkte betalinger for kalenderåret 2015, EUT C 291 af 4.9.2015, s. 60.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 303/147

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 258/2014 om oprettelse af et EU-program til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med regnskabsaflæggelse og revision for perioden 2014-2020

(COM(2016) 202 final — 2016/0110 (COD))

(2016/C 303/21)

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede hhv. den 28. april og den 29. april 2016 under henvisning til artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 258/2014 om oprettelse af et EU-program til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med regnskabsaflæggelse og revision for perioden 2014-2020«

(COM(2016) 202 final — 2016/0110 (COD)).

Eftersom EØSU allerede har behandlet dette forslag i sin udtalelse CES 1031/2013 — 2012/0364 (COD) vedtaget den 20. marts 2013 (1), besluttede det på sin 517. plenarforsamling den 25.-26. maj 2016, mødet den 25. maj 2016, med 154 stemmer for, 1 imod og 7 hverken for eller imod ikke at afgive en ny udtalelse om emnet, men at henvise til den holdning, det gav udtryk for i ovennævnte dokument.

Bruxelles, den 25. maj 2016. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 161 af 6.6.2013, s. 64.