1.Indledning

Metaller, mineraler og naturlige materialer er en del af vores dagligdag. De råstoffer, der har størst økonomisk betydning, og som har høj forsyningsrisiko, kaldes råstoffer af kritisk betydning eller blot kritiske råstoffer. Kritiske råstoffer er afgørende for integriteten af en bred vifte af industrielle økosystemer og for, at de kan fungere. Wolfram gør, at telefoner kan vibrere. Gallium og indium er en del af LED-teknologien i lamper. Halvledere kan ikke fremstilles uden siliciummetal. Platinmetaller er nødvendige for at fremstille hydrogenbrændselsceller og elektrolyseceller.

Adgang til ressourcer er et spørgsmål om strategisk sikkerhed i forhold til Europas ambition om at leve op til den grønne pagt . I den nye industristrategi for Europa foreslås det at styrke Europas åbne strategiske autonomi baseret på en advarsel om, at Europas overgang til klimaneutralitet kan medføre, at den nuværende afhængighed af fossile brændstoffer erstattes af en afhængighed af råstoffer, hvoraf mange tilvejebringes fra udlandet, og for hvilke den globale konkurrence bliver stadig hårdere. EU's åbne strategiske autonomi i disse sektorer skal derfor fortsat være forankret i en diversificeret og lige adgang til globale markeder for råstoffer . Samtidig og for at mindske den eksterne afhængighed og miljøbelastninger er det nødvendigt at tage fat på det underliggende problem med den hastigt stigende efterspørgsel på de globale ressourcer ved at reducere og genbruge materialer inden genanvendelse.

Den enorme appetit på ressourcer (energi, fødevarer og råstoffer) lægger voldsomt pres på planeten og tegner sig for halvdelen af drivhusgasemissionerne og mere end 90 % af tabet af biodiversitet og vandstress. En opskalering af den cirkulære økonomi er afgørende for at kunne opnå klimaneutralitet senest i 2050, samtidig med at den økonomiske vækst afkobles fra ressourceforbruget, og ressourceforbruget holdes inden for planetens grænser .

Det er afgørende for EU's modstandsdygtighed i forhold til råstoffer at skabe adgang til ressourcer og bæredygtighed. Opnåelse af ressourcesikkerhed kræver en indsats for at diversificere forsyningen fra både primære og sekundære kilder, mindske afhængigheden og forbedre ressourceeffektivitet og cirkularitet, herunder bæredygtigt produktdesign. Det gælder for alle råstoffer, herunder uædle metaller, industrimineraler, aggregater og biotiske materialer, men er endnu mere nødvendigt i forhold til de råstoffer, der har kritisk betydning for EU.

Og som om det ikke var nok med denne udfordring, har covid-19-krisen afsløret, hvor hurtigt og i hvor høj grad globale forsyningskæder kan blive forstyrret. Kommissionen har foreslået en ambitiøs plan for genopretning efter covid-19 for at styrke modstandsdygtigheden og den åbne strategiske autonomi og fremme overgangen til en grøn og digital økonomi. Med sit mål om at opnå modstandsdygtighed gennem en sikker og bæredygtig adgang til kritiske råstoffer kan denne meddelelse yde et væsentligt bidrag til genopretningen og den langsigtede omlægning af økonomien.

Denne meddelelse er baseret på EU's råstofinitiativ og fremlægger:

-2020-listen over råstoffer af kritisk betydning for EU

-udfordringerne for en sikker og bæredygtig forsyning af kritiske råstoffer og tiltag til at øge EU's modstandsdygtighed og åbne strategiske autonomi.

1. 2020-listen over råstoffer af kritisk betydning for EU

Hvert tredje år reviderer Kommissionen listen over råstoffer af kritisk betydning for EU. Den offentliggjorde den første liste i 2011 og opdaterede den i 2014 og 2017 . Vurderingen er baseret på data fra de seneste år og viser, hvordan kritikaliteten har udviklet sig, siden den første liste blev offentliggjort. Den forudsiger ikke fremtidige tendenser. Derfor fremlægger Kommissionen også et fremsynsstudie (se nedenfor).

2020-vurderingen er baseret på samme metode som i 2017 . Den benytter gennemsnittet for den seneste hele periode på fem år for EU uden Det Forenede Kongerige (EU-27). 83 stoffer (5 mere end i 2017) blev vurderet, og det blev så vidt muligt undersøgt nærmere end ved de tidligere vurderinger, hvor i værdikæden kritikaliteten forekommer: udvinding og/eller forarbejdning.

Økonomisk betydning og forsyningsrisiko er de to hovedparametre, der anvendes til at bestemme kritikaliteten for EU. Den økonomiske betydning ser nærmere på fordelingen af råstoffer til slutanvendelser baseret på industrielle anvendelsesområder. Forsyningsrisikoen ser på koncentration på landeplan af den globale produktion af primære råstoffer og tilvejebringelse til EU, samfundsforvaltningen i leverandørlandene , herunder miljømæssige aspekter, bidraget fra genanvendelse (dvs. sekundære råstoffer), substitution, EU's importafhængighed og handelsrestriktioner i tredjelande.

Den liste over råstoffer af kritisk betydning, som derved produceres, er et faktuelt redskab, der støtter udviklingen af EU's politikker. Kommissionen tager listen i betragtning, når den forhandler handelsaftaler eller søger at fjerne handelsforvridninger. Listen bidrager til at identificere investeringsbehov og til at udstikke retningslinjer for forskning og innovation under EU's Horisont 2020, Horisont Europa og nationale programmer, især i forhold til nye mineteknologier, substitution og genanvendelse. Den er også relevant for den cirkulære økonomi , for at fremme bæredygtig og ansvarlig tilvejebringelse og for industripolitikken. Medlemsstaterne og virksomhederne kan også bruge den som EU-referenceramme for udvikling af deres egne specifikke kritikalitetsvurderinger.

2020-listen indeholder 30 stoffer sammenlignet med 14 stoffer i 2011, 20 stoffer i 2014 og 27 stoffer i 2017. 26 stoffer forbliver på listen. Bauxit, litium, titan og strontium tilføjes for første gang til listen. Helium giver fortsat grund til bekymring, for så vidt angår udbudskoncentrationen, men fjernes fra 2020-listen over kritiske råstoffer på grund af et fald i dets økonomiske betydning. Kommissionen vil fortsat overvåge helium nøje på grund af stoffets relevans for en række nye digitale applikationer. Den vil også overvåge nikkel nøje i lyset af udviklingen i forhold til vækst i efterspørgslen efter råstoffer til batterier.

Kritiske råstoffer i 2020 (nye i forhold til 2017 med fed skrift) Antimon Hafnium Fosfor Baryt Tunge sjældne jordarter Scandium Beryllium Lette sjældne jordarter Siliciummetal Bismut Indium Tantal Borat Magnesium Wolfram Kobolt Naturlig grafit Vanadium Kokskul Naturgummi Bauxit Flusspat Niobium Litium Gallium Platinmetaller Titan Germanium Råphosphat Strontium

Nærmere oplysninger om stofferne findes i bilag 1, vurderingsrapporten og de faktablade, der findes for alle stofferne i EU's informationssystem om råstoffer .