Det blev i sin tid anset for nødvendigt at tillægge Kommissionen beføjelse til at supplere eller tilpasse et antal bestemmelser i kviksølvforordningen.

I henhold til denne bestemmelse tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter for en periode på fem år fra den 13. juni 2017, som automatisk forlænges for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet tilbagekalder beføjelsen i henhold til kviksølvforordningens artikel 21, stk. 3. I henhold til kviksølvforordningens artikel 21, stk. 2, skal Kommissionen udarbejde en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Kommissionen er derfor forpligtet til senest den 13. september 2021 at udgive den første rapport, der dækker femårsperioden fra den 13. juni 2017 til den 12. juni 2022.

I henhold til kviksølvforordningens artikel 13, stk. 2, og artikel 20 tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter med henblik på i) at forlænge den periode, hvor medlemsstaterne har tilladelse til midlertidigt at oplagre kviksølv i flydende form i anlæg over jorden indtil den endelige bortskaffelse, og ii) at ændre forordningens bilag I-IV for at tilpasse dem til de relevante afgørelser, der er vedtaget på konferencen mellem parterne i Minamatakonventionen om kviksølv ("Minamata-partskonferencen").

Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/852 af 17. maj 2017 om kviksølv og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1102/2008 ("kviksølvforordningen") fastsættes foranstaltninger for anvendelse og oplagring af og handel med kviksølv, kviksølvforbindelser og kviksølvblandinger, for fremstilling og anvendelse af og handel med produkter tilsat kviksølv, for udfasning af fremstillingsprocesser, hvori der anvendes kviksølv eller kviksølvforbindelser, og for håndtering af kviksølvaffald. Minamatakonventionen om kviksølv gennemføres dermed ved kviksølvforordningen sammen med andre EU-retlige instrumenter.

Mens kviksølvforordningens artikel 13, stk. 1, frem til den 31. december 2022 giver medlemsstaterne mulighed for midlertidigt at oplagre kviksølv i flydende form i anlæg over jorden (som en undtagelse fra artikel 5, stk. 3, i direktiv 1999/31/EF om deponering af affald) indtil den endelige bortskaffelse, har Kommissionen endnu ikke modtaget oplysninger om et eventuelt behov for at forlænge denne periode. Kommissionen har derfor endnu ikke vedtaget nogen delegeret retsakt for at forlænge denne periode indtil den 31. december 2025 i henhold til kviksølvforordningens artikel 13, stk. 2.

Bilag I til kviksølvforordningen indeholder en liste over kviksølvforbindelser og kviksølvblandinger, som det er forbudt at eksportere, og som er underlagt særlige regler om midlertidig oplagring. Bilag II til nævnte forordning indeholder en liste over produkter tilsat kviksølv, som det er forbudt at eksportere, importere og fremstille, og disses tilknyttede udfasningsdatoer, og bilag III indeholder en liste over fremstillingsprocesser, hvori der anvendes kviksølv og/eller kviksølvforbindelser, som skal udfases på en given dato. I bilag IV til kviksølvforordningen fastsættes der krav til indholdet af nationale planer for småguldminedrift og -forarbejdning, hvor der anvendes amalgering af kviksølv til at udvinde guld fra malm.I betragtning af, at Minamata-partskonferencen endnu ikke har vedtaget nogen afgørelser, der ville kræve tilpasning af ovennævnte bilag I-IV til kviksølvforordningen, behøvede Kommissionen ikke at vedtage nogen delegerede retsakter for at bringe disse bilag i overensstemmelse med sådanne afgørelser fra Minamata-partskonferencen.

4. KONKLUSION

Gennem de seneste fem år har Kommissionen ikke udøvet de delegerede beføjelser, den er tillagt ved forordning (EU) 2017/852. Den opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til at tage denne rapport til efterretning.