DA Den Europæiske Unions Tidende C 81/1

SÆRBERETNING Nr. 1/2008

om procedurerne for forundersøgelse og evaluering af store investeringsprojekter i programmeringsperioderne 1994-1999 og 2000-2006, med Kommissionens svar

(artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF)

(2008/C 81/01)

INDHOLD

ORDLISTE

I-VII RESUMÉ

1-8 INDLEDNING

1-7 Definitioner og godkendelsesramme

8 Finansielt omfang

9-13 REVISIONENS OG BERETNINGENS OMFANG

14-34 FORBEREDER KOMMISSIONEN FÆLLESSKABSFINANSIERINGEN AF STORE PROJEKTER PÅ HENSIGTSMÆSSIG VIS?

14-16 Forundersøgelsesramme og revisionskriterier

17-20 Projektgennemgang: De metodologiske rammer er blevet bedre, men procedurerne skal styrkes

21-25 Cost-benefit-analyser af uensartet kvalitet

26-34 Fastsættelse af Fællesskabets finansielle bidrag: Kriterierne fortolkes og anvendes uensartet

35-55 GIVER DEN EFTERFØLGENDE EVALUERING AF STORE PROJEKTER RESULTATER, DER KAN ANVENDES, NÅR DER SKAL TRÆFFES BESLUTNING OM FREMTIDIGE PROJEKTER?

35-39 Evalueringsramme og revisionskriterier

40-41 Der foretages en række generelle evalueringer, men meget få individuelle evalueringer af store projekter

42-49 En række faktorer vanskeliggjorde gennemførelsen af den efterfølgende evaluering af store projekter

43-46 … Støtteansøgningerne var mangelfulde

47-49 … Overvågningen var utilstrækkelig

50-55 Potentielt mangelfulde evalueringer for perioden 2000-2006

56-58 DE NYE BESTEMMELSER FOR PERIODEN 2007-2013

59-65 KONKLUSION OG ANBEFALINGER

59-62 Konklusion

63-65 Anbefalinger

Bilag I Stikprøve I og II fordelt på medlemsstater — Liste over undersøgte projekter

Bilag II Undersøgte store projekter 2000-2006 — Diskonteringssatser og tidshorisonter

Kommissionens svar

ORDLISTE Cost-benefit-analyse Teknik, som har til formål at opgøre alle omkostninger og gevinster ved en intervention med henblik på at afgøre, om gevinsterne er større end omkostningerne og i givet fald i hvilket forhold. Dødvægtseffekt En observeret effekt, som også ville være indtruffet uden den offentlige intervention. Effekt Socioøkonomiske konsekvenser, som kan tilskrives en intervention. Effektivitet Forholdet mellem de opnåede resultater og de opstillede mål. EFRU (Den Europæiske Fond for Regionaludvikling) Finansielt instrument, der har til mål at fremme den økonomiske og sociale samhørighed i Unionens lande gennem udligning af de største regionale skævheder og omstilling i de regioner, der er bagefter i udvikling. EFRU-interventionerne gennemføres primært via operationelle programmer, som omfatter en lang række projekter. Følsomhedsanalyse Undersøgelse af, hvorledes et forventet resultat af et projekt påvirkes af ændringer i projektets basisvariabler. Intern rentabilitetssats Sats, hvorover en investering begynder at være rentabel. — intern finansiel rentabilitetssats: rentabilitetssats, der udelukkende er beregnet på basis af de finansielle beløb, der direkte vedrører projektet — intern økonomisk rentabilitetssats: rentabilitetssats, hvor der i beregningen også er taget hensyn til ydre økonomiske forhold. Nettonutidsværdi (NNV) Værdi, der opnås ved at omregne de værdier, et projekt vil generere i sin levetid, til en nutidsværdi. Denne metode gør det muligt at sammenligne forskellige projekter. Operationelt program Dokument, der godkendes af Kommissionen, og som omfatter en sammenhængende række prioriterede akser med flerårige foranstaltninger, hvis gennemførelse kan finansieres af en eller flere strukturfonde eller, subsidiært, af andre finansielle instrumenter samt EIB. Produktivitet Forholdet mellem de anvendte ressourcer og de opnåede resultater. Programmeringsperiode Flerårig ramme, inden for hvilken udgifterne til strukturfondene planlægges og afholdes. Risikoanalyse Undersøgelse, der har til sigte at fastslå sandsynligheden for, at værdien af de basisvariabler, som oprindeligt er beregnet for et projekt, faktisk holder stik. Samhørighedsfonden Instrument, der har til sigte at fremme økonomisk og social samhørighed gennem finansiering af store projekter inden for miljø og transport i medlemsstater, der har en BNI på mindre end 90 % af gennemsnittet i Fællesskabet. Oprindeligt intervenerede Samhørighedsfonden i Spanien, Grækenland, Irland og Portugal. Fra og med 1. januar 2004 er Irland ikke længere berettiget til støtte fra fonden. De nye medlemsstater har modtaget støtte fra Samhørighedsfonden fra og med deres indtræden i Fællesskabet. Strukturfonde Fællesskabsfonde, som finansierer aktioner, der har til formål at mindske udviklingsforskellene mellem regionerne i Unionen. EFRU er det vigtigste redskab til finansiering af sådanne aktioner.

RESUME

I. Det er grundlæggende infrastruktur- og erhvervsinvesteringsprojekternes beløbsstørrelse, der afgør, om de er »store projekter« som defineret i de gældende bestemmelser. På grund af projekternes økonomiske betydning og potentielle effekt er der etableret særlige forundersøgelsesprocedurer, som skal gennemføres, inden projekterne godkendes. Af samme grund skal der indsamles relevante oplysninger, så den effekt, der reelt opnås, kan sammenholdes med den forventede effekt (jf. punkt 1-8).

II. Retten reviderede store EFRU-projekter og, i analogi hermed, store samhørighedsprojekter fra programmeringsperioderne 1994-1999 og 2000-2006. Beretningen er struktureret omkring to primære akser: forberedelsen af Kommissionens vedtagelse af de store projekter og evalueringen efter gennemførelsen af projekterne (jf. punkt 9-13).

III. Retten konstaterede, at forundersøgelsen i de to berørte perioder var karakteriseret ved flere svagheder, navnlig med hensyn til procedurerne for projektgennemgang og fastsættelse af satsen for Fællesskabets medfinansiering. Kvaliteten af de cost-benefit-analyser, som projektansøgerne forelagde til underbygning af støtteansøgningerne, varierede meget, og det samme gjorde Kommissionens anvendelse af de pågældende analyser. Disse konstateringer sår tvivl om den reelle merværdi af den særlige procedure for godkendelse af store projekter (jf. punkt 14-34).

IV. Retten anbefaler, at Kommissionen anvender mere effektive forundersøgelsesprocedurer, som er baseret på de redskaber, den selv har udarbejdet, at den sørger for, at cost-benefit-analysen anvendes strengt, navnlig hvad angår de forelagte oplysninger, og at den fortsætter arbejdet med at fastlægge, hvilke elementer der skal lægges til grund for gradueringen af satsen for fællesskabsfinansiering (jf. punkt 63).

V. Den efterfølgende evaluering af store projekter fra perioden 1994-1999 — den eneste evaluering, Kommissionen havde haft mulighed for at gennemføre på det tidspunkt, hvor revisionen blev gennemført — viste sig at være stærkt hæmmet af, at der ikke forelå relevante og nøjagtige oplysninger om den skønnede effekt og overvågningen. Hvis man ser bort fra evalueringen af en række projekter, der var medfinansieret af Samhørighedsfonden, medførte dette, at evalueringerne ikke gav oplysninger, der kunne anvendes, når der skulle træffes beslutninger vedrørende den følgende periode. Evalueringen af store EFRU-projekter fra perioden 2000-2006, som endnu ikke er foretaget, vil bygge på strengere bestemmelser, navnlig med hensyn til overvågning. Imidlertid er man først for nylig begyndt at anvende disse bestemmelser i praksis (jf. punkt 35-55).

VI. Det er ikke fastsat i strukturfondsbestemmelserne for perioden 2007-2013, at Kommissionen skal foretage individuelle efterfølgende evalueringer af store projekter. Retten anbefaler imidlertid, at de nationale forvaltningsmyndigheder og støttemodtagerne efter gennemførelsen af store projekter evaluerer dem individuelt på basis af de mål, der er fastsat for dem, da sådanne evalueringer vil give dem nyttige oplysninger. Kommissionen bør derfor sørge for, at støtteansøgningerne indeholder de nødvendige oplysninger om indikatorer og udgangssituation, og at disse oplysninger overvåges nøje. Kommissionen bør tilsendes oplysningerne fra disse evalueringer og på det grundlag analysere sine egne behov for at sikre sig, at den råder over relevante og pålidelige data om effekten af de store projekter (jf. punkt 64).

VII. På længere sigt opfordrer Retten Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet til at overveje, hvilken rolle den særlige procedure for godkendelse af store projekter skal spille (jf. punkt 65).

INDLEDNING

Definitioner og godkendelsesramme

1. Det er grundlæggende projekternes beløbsstørrelse der afgør, om de er »store projekter« som defineret i fællesskabsbestemmelserne om EFRU (1).

2. I programmeringsperioden 1994-1999 er »større projekter« defineret som projekter, »hvor samtlige omkostninger, der tages i betragtning ved beregningen af EF-støttens størrelse, normalt overstiger 25 millioner ecu for infrastrukturinvesteringer eller 15 millioner ecu for erhvervsinvesteringer« (2).

3. I programmeringsperioden 2000-2006 er »store projekter« defineret som projekter, »til hvilke de samlede udgifter, der tages i betragtning ved fastsættelsen af fondenes deltagelse, overstiger 50 millioner euro« (3). Projekterne skal også omfatte en række økonomisk uopdelelige arbejder, der opfylder en præcis teknisk funktion, og som tager sigte på klart identificerede målsætninger. Ligesom i den foregående periode kan der være tale om såvel infrastrukturinvesteringer som erhvervsinvesteringer (4).

4. I forordningerne om Samhørighedsfonden er der derimod ingen definition af »store projekter« for nogen af de to berørte perioder (5). Men eftersom tilsvarende transportinfrastruktur- og miljøprojekter i samhørighedslandene kan finansieres over enten Samhørighedsfonden eller EFRU, reviderede Retten også en række samhørighedsfondsprojekter, som var udvalgt på basis af de samlede udgifter og ud fra de samme kriterier, som finder anvendelse på store projekter under EFRU.

5. I perioden 1994-1999 kunne ansøgninger om støtte fra EFRU til store projekter forelægges til godkendelse enkeltvis eller som led i et operationelt program. Kommissionen blev under alle omstændigheder informeret om store projekter, idet der skulle forelægges supplerende oplysninger (6), men det var ikke fastsat, at der skulle træffes en formel godkendelsesbeslutning.

6. Alle store EFRU-projekter i perioden 2000-2006 blev finansieret inden for rammerne af en større intervention (7). Det fastsættes imidlertid i forordningen, at Kommissionen skal godkende dem enkeltvis, i modsætning til hvad der er tilfældet med andre projekter, som kun blev godkendt af myndighederne i medlemsstaterne (8).

7. I de to berørte perioder kunne der under Samhørighedsfonden kun finansieres individuelle projekter, og der skulle træffes en særskilt beslutning for hvert enkelt projekt.

Tabel 1

Definition af »store projekter«

FOND Perioden 1994-1999 Perioden 2000-2006 »Store projekter« under EFRU (infrastruktur- og erhvervsinvesteringsprojekter) Samlede omkostninger over: — 25 millioner ecu for infrastrukturinvesteringer — 15 millioner ecu for erhvervsinvesteringer Samlede omkostninger over: 50 millioner euro for alle typer projekter Endvidere skal projekterne: omfatte uopdelelige arbejder af økonomisk eller teknisk art og klart identificerede målsætninger Individuelle projekter eller projekter, der finansieres som led i en større intervention Projekterne finansieres altid som led i en større intervention »Store projekter« under Samhørighedsfonden (transportinfrastruktur- og miljøprojekter) Ingen lovgivningsmæssig definition I forbindelse med denne revision: projekter med samlede omkostninger over 25 millioner ecu Ingen lovgivningsmæssig definition I forbindelse med denne revision: projekter med samlede omkostninger over 50 millioner euro Individuelle projekter Individuelle projekter

Finansielt omfang

8. Tabel 2 viser de samlede udgifter til store projekter, som modtog støtte fra EFRU eller Samhørighedsfonden i de to programmeringsperioder:

Tabel 2

De samlede udgifter til »store projekter«, som modtog fællesskabsstøtte

Perioden 1994-1999 Perioden 2000-2006 Milliarder ecu Antal projekter Milliarder euro Antal projekter Store projekter — EFRU 36 676 48 279 Store projekter — Samhørighedsfonden 12 147 23 154 I alt 48 823 71 437

REVISIONENS OG BERETNINGENS OMFANG

9. Eftersom projekter over en vis beløbsstørrelse i sig selv kan have en betydelig effekt på den regionale udvikling, er store investeringsprojekter underlagt mere komplekse forundersøgelsesprocedurer end andre projekter, og der skal også — i det mindste fra og med perioden 2000-2006 — træffes en særskilt godkendelsesbeslutning for hvert enkelt projekt. Af samme årsag er det nødvendigt at foretage en retrospektiv vurdering af de mobiliserede ressourcers faktiske effekt med henblik på at forbedre udformningen og udvælgelsen af projekter i senere programmeringsperioder.

10. Retten har derfor ønsket at få følgende to spørgsmål besvaret: — Forbereder Kommissionen fællesskabsfinansieringen af store projekter på hensigtsmæssig vis? — Giver den efterfølgende evaluering af store projekter resultater, der kan anvendes, når der skal træffes beslutning om fremtidige projekter?

11. Retten gennemførte bilagskontrol og stedlig kontrol af en stikprøve på 20 store afsluttede projekter fra perioden 1994-1999 og 30 store projekter fra perioden 2000-2006. Retten foretog endvidere bilagskontrol i Kommissionen af en supplerende stikprøve på 36 store projekter fra perioden 2000-2006 (jf. bilag I).

12. For så vidt angår systemet til forundersøgelse af store projekter, reviderede Retten de procedurer, som Kommissionen har etableret for de to perioder 1994-1999 og 2000-2006. De forbedringer, der er indført efterhånden, er anført. Anbefalingerne vedrørende denne del vil kunne influere på gennemførelsen i perioden 2007-2013, hvor begrebet »store projekter« fortsat anvendes for samtlige strukturfondes vedkommende (9).

13. For så vidt angår den efterfølgende evaluering, har kun evalueringen af projekter fra perioden 1994-1999 kunnet tages i betragtning, fordi gennemførelsen af projekterne fra perioden 2000-2006 endnu ikke var afsluttet, da Retten gennemførte sin revision, og den efterfølgende evaluering derfor endnu ikke var foretaget (10). Retten undersøgte imidlertid også, om der kan forventes forbedringer vedrørende perioden 2000-2006. De bemærkninger, som Retten har formuleret på grundlag af revisionen, kan få indflydelse på de evalueringer af projekter fra perioden 2000-2006, som endnu ikke er foretaget, men især på evalueringerne af projekter i perioden 2007-2013, som netop er indledt.

FORBEREDER KOMMISSIONEN FÆLLESSKABSFINANSIERINGEN AF STORE PROJEKTER PÅ HENSIGTSMÆSSIG VIS?

Forundersøgelsesramme og revisionskriterier

14. Medlemsstaterne er ansvarlige for at forelægge store projekter til fællesskabsmedfinansiering, og projekterne forelægges på basis af de enkelte medlemsstaters egne forundersøgelsesprocedurer og -bestemmelser, idet der tages hensyn til prioriteterne for de relevante operationelle programmer under EFRU og for Samhørighedsfonden.

15. Kommissionen forventes ikke at foretage en sammenlignende vurdering af projekterne fra de forskellige medlemsstater, idet de finansielle rammebeløb, der er øremærket til de enkelte lande, allerede er fastsat som led i forberedelsen af hver enkelt programmeringsperiode. Den skal imidlertid undersøge kvaliteten af de projekter, der forelægges til finansiering, dvs. om de udvalgte projekter potentielt er effektive med hensyn til regional udvikling, og om Fællesskabets finansielle bidrag er nødvendigt for gennemførelsen af projektet og bibringer en reel merværdi.

16. Retten gennemgik Kommissionens forundersøgelsesfase, idet den vurderede, at følgende elementer er nødvendige, hvis denne fase skal føre til vedtagelse af holdbare projekter: a) en fælles ramme for gennemgang af støtteansøgninger, som sikrer, at projektet er forberedt korrekt, og at det indeholder oplysninger, der gør det muligt at afgøre, om det er værd at medfinansiere b) en beslutningsprocedure, der er baseret på afprøvede metoder, som forstås og anvendes på samme måde i medlemsstaterne og i Kommissionen c) fastsættelse af Fællesskabets finansielle bidrag på grundlag af regler, der gør det muligt at maksimere produktiviteten af den offentlige intervention.

Projektgennemgang: De metodologiske rammer er blevet bedre, men procedurerne skal styrkes

17. Rettens revision viste, at Kommissionens forvaltningsredskaber er blevet forfinet med tiden. De formularer, der blev anvendt til ansøgning om støtte til store projekter under henholdsvis EFRU og Samhørighedsfonden i perioden 2000-2006 var mere dækkende og mere hensigtsmæssige end dem, der blev anvendt i den foregående periode. Endvidere er Kommissionens retningslinjer for den metode, der skal anvendes til cost-benefit-analyser (11) blevet forbedret, både hvad angår præsentationen af den teoretiske ramme og den mere praktiske anvendelse (12). Disse retningslinjer stilles til rådighed for medlemsstaterne.

18. Gennemgangen af ansøgningsformularerne var imidlertid af varierende kvalitet: — Forundersøgelsesprocedurerne blev gennemført af forskellige forvaltningstjenester (Kommissionens geografiske enheder foretog en generel vurdering af projekterne, og evalueringsenheden vurderede cost-benefit-analysen), og der var i lang tid ikke en fælles fremgangsmåde, f.eks. i form af en tjekliste. Ud over de vademecum og proceduremanualer, som gælder for strukturfondene og Samhørighedsfonden generelt, var det først i 2003, at der blev udarbejdet appraisal summary tables (sammenfattende vurderingsoversigter) og tjeklister, som specifikt er beregnet til store projekter. — Under de tværtjenstlige høringer er de forskellige tjenester ikke altid enige, navnlig om støttens hensigtsmæssighed og niveau. De geografiske enheder, der er ansvarlige for forvaltningen, tager ikke altid hensyn til de andre tjenesters synspunkter, og der gives ikke en forklaring herfor i sagsakterne. Det hænder også, at forvaltningstjenesterne ikke følger op på anmodninger om yderligere oplysninger fremsat af andre tjenester (jf. tekstboks 1) — I samhørighedslandene er der ingen klare regler for, om store transport- og miljøprojekter skal henhøre under EFRU eller Samhørighedsfonden, ud over at Samhørighedsfonden primært skal finansiere transeuropæiske transportnet (TEN-T). Eftersom lofterne for finansiering af projekter er højere under Samhørighedsfonden, har der været tilfælde, hvor der har været anvendt forskellige finansieringssatser til ensartede projekter. Beslutningen om, hvorvidt et projekt skal placeres under EFRU eller Samhørighedsfonden, har også forskellige lovgivningsmæssige konsekvenser med hensyn til overvågning og efterfølgende evaluering af projekterne (jf. tekstboks 2). Tekstboks 1I forbindelse med en række erhvervsprojekter understregede en af Kommissionens tjenester, at investeringerne var meget rentable, og at der derfor ikke var nogen begrundelse for at yde støtte. I forbindelse med et transportinfrastrukturprojekt foreslog en anden tjeneste, at den ønskede interventionssats på 60 % blev nedsat, fordi projektet lå i medlemsstatens rigeste region, og myndighederne anvendte lavere satser for fattigere regioner. Der blev også anmodet om nedsættelse af satsen for et andet projekt, hvor afkastet af investeringen var meget højt. I sidste ende blev satsen imidlertid ikke nedsat for hverken det ene eller det andet projekt. Et projekt for etablering af en undergrundsbane blev, efter at Generaldirektoratet for Energi og Transport havde afvist at betragte projektet som et transportinfrastrukturprojekt, finansieret som et miljøprojekt under Samhørighedsfonden, selv om Generaldirektoratet for Miljø havde taget forbehold, da det skønnede, at kun 1 til 3 % af projektets gevinster ville komme fra miljøforbedringer. Tekstboks 2I Grækenland foretages placeringen af projekter under EFRU eller Samhørighedsfonden efter samråd med Kommissionen og på basis af, hvor langt man er kommet med at forberede og planlægge projekterne, og hvor mange midler der er til rådighed. Det har ført til den temmelig ulogiske situation, at ét projekt til udvidelse af et stort transportprojekt blev finansieret af Samhørighedsfonden med en sats på 66,3 %, mens et andet projekt til udvidelse af samme transportprojekt blev finansieret af EFRU med en sats på 50 % som led i et operationelt program.

19. Forundersøgelsesprocedurerne har været karakteriseret af væsentlige forsinkelser. Den frist på to måneder, der er fastsat til Kommissionens godkendelse (13) efter modtagelsen af ansøgningsformularerne, overholdes generelt ikke. For de EFRU- og samhørighedsfondsprojekter, der blev revideret på stedet, gik der i gennemsnit 187 dage. Den hurtigste godkendelse skete efter 46 dage og den langsomste efter 1 001 dag. Forsinkelserne skyldes, at Kommissionen i forbindelse med langt de fleste store projekter er nødt til at anmode om supplerende oplysninger, fordi undersøgelserne af miljøvirkningerne, som i mange tilfælde er obligatoriske, er af utilstrækkelig kvalitet eller slet ikke er gennemført, eller som følge af særlige aspekter ved de finansielle og økonomiske projektanalyser (14). Der går også ofte for lang tid, inden medlemsstaterne svarer. Disse forsinkelser kan til dels tilskrives de svagheder, der igennem længere tid har karakteriseret forvaltningen (jf. punkt 17).

20. Kommissionen var for fleksibel ved godkendelsen af visse projekter: — Der blev godkendt projekter, som ikke var helt modne, hvilket ses ved, at budgetterne og tidsplanen for gennemførelsen blev overskredet. Selv når Kommissionen var bekendt med dette problem, godkendte den alligevel projekterne. — En række projekter var derimod næsten afsluttede, da de blev forelagt. I nogle tilfælde blev ansøgninger vedrørende erhvervsprojekter fremsendt til Kommissionen tæt på datoen for den fysiske afslutning af projekterne, men dog forud for den regnskabsmæssige afslutning. I sådanne tilfælde kan projektet ikke længere ændres, og Kommissionen kan kun godkende det eller afvise ansøgningen. — I forbindelse med erhvervsinvesteringer blev det kun sjældent efterprøvet, om principperne for, hvornår offentlig intervention er berettiget, var anvendt, ligesom der i finansieringsafgørelsen ikke blev lagt særlig stor vægt på kriterier, der har til sigte at kompensere for markedssvigt og undgå dødvægtseffekt. — Visse store projekter opfyldte ikke kriteriet om, at et stort projekt skal omfatte en række økonomisk uopdelelige arbejder, der opfylder en præcis teknisk funktion, og som tager sigte på klart identificerede målsætninger (jf. punkt 3). Nogle af de EFRU-projekter, der vedtages som store projekter, er i realiteten en samordning af flere individuelle projekter. Dette er et væsentligt punkt, fordi indgivelsen af en ansøgning vedrørende et stort projekt de facto giver mulighed for at udskyde anvendelsen af »n+2-reglen« i den periode, hvor projektet gennemgås, og den kan være særdeles lang (15).

Cost-benefit-analyser af uensartet kvalitet

21. Den cost-benefit-analyse, der i henhold til bestemmelserne skal gennemføres til underbygning af støtteansøgningerne, er det vigtigste redskab, som Kommissionen råder over, når den skal beslutte, om der skal ydes fællesskabsfinansiering. Analysen anvendes til at vurdere kvaliteten af de projekter, der forelægges, og det er derfor af afgørende betydning, at den anvendes hensigtsmæssigt. Den har til formål at sammenholde de anvendte ressourcer med de socioøkonomiske genvinster, den foreslåede aktion kan medføre på mellemlang sigt (16). Kommissionen kan anmode om, at den analyse, der forelægges til underbygning af ansøgningen, revideres eller udvides, eller den kan selv foretage en vurdering af projektet og, om nødvendigt, indhente udtalelse fra uafhængige eksperter eller anmode om bistand fra EIB.

22. På trods af, at Kommissionen har opstillet retningslinjer for gennemførelse af cost-benefit-analyser vedrørende store projekter (jf. punkt 17), varierer kvaliteten af projektansøgernes finansielle og økonomiske analyser meget.

23. Kommissionens holdning til dette er ikke entydig. I nogle tilfælde accepterer den mange mangler og godkender projekter uden at anmode om supplerende oplysninger, mens den i andre tilfælde blokerer godkendelsen af projekter, indtil den har fået de nødvendige finansielle oplysninger.

24. Under revisionen konstaterede Retten følgende mangler eller uoverensstemmelser, som fordrejer projektvurderingen: — Der forelå ikke tilstrækkelige oplysninger til at vurdere, om den gennemførte analyse var velfunderet: For en række projekters vedkommende viste de finansielle og økonomiske analyser kun investeringsbeløbet samt omkostningerne og indtægterne, uden at beløbene var opdelt. I forbindelse med andre projekter var det kun analyseresultaterne, der blev fremlagt. — Der manglede en række elementer: Nogle gange var der ikke foretaget en økonomisk analyse eller opstillet et cost-benefit-forhold; indholdet af risiko- og følsomhedsanalyserne var nogle gange ufuldstændigt; der var ikke fastsat satser eller tidshorisonter (jf. bilag II); de direkte virkninger på miljøet var blot beskrevet eller nævnt, og de var ikke eller kun delvist opgjort i beløb. I forbindelse med en række store transportinfrastrukturprojekter, der indgik som en del af større projekter, var der ikke en oversigt over det samlede projekt, hvilket ellers er nødvendigt for at kunne vurdere den del, der søges om medfinansiering til (jf. tekstboks 3). I forbindelse med store industriprojekter var resultat- og effektindikatorerne sjældent kvantificeret, med undtagelse af beskæftigelsesindikatorerne (direkte og indirekte jobskabelse, jobbevarelse). — Der blev anvendt uensartede eller fejlagtige praksis: Der var anvendt forskellige finansielle og økonomiske diskonteringssatser — selv inden for samme medlemsstat — i forbindelse med både offentlige infrastrukturer og erhvervsinvesteringer (jf. bilag II); det fremgik ikke altid klart, om beregningen af rentabiliteten var foretaget med eller uden støtte; der var taget højde for afskrivninger ved beregningen af den interne rentabilitetssats og den finansielle nettonutidsværdi, hvilket er i strid med de almindeligt anerkendte principper for finansielle analyser; og endelig gjaldt det for en forholdsvis stor del af de reviderede erhvervsinvesteringer, at den interne finansielle rentabilitetssats var identisk med den interne økonomiske rentabilitetssats, og at den finansielle nettonutidsværdi var identisk med den økonomiske nettonutidsværdi. Tekstboks 3I forbindelse med byggeriet af en tunnel mellem to medlemsstater forelagde den ene medlemsstat en ansøgning om støtte til et stort projekt. Det ville have været nyttigt at have en samlet oversigt over tunnelprojektet ved vurderingen af den pågældende medlemsstats andel af projektet. Det samme gælder for motorveje, der krydser grænserne. I forbindelse med nationale motorveje eller jernbanestrækninger gennemføres der ofte separate økonomiske analyser for de enkelte projektdele, der hver især udgør et stort projekt, men der foretages ikke en samlet økonomisk analyse. Det bemærkes, at kvaliteten af analyserne ofte er ringere ved store erhvervsprojekter.

25. Svaghederne i de analyseelementer, der ledsager støtteansøgningerne, viser, at Kommissionen ikke altid har foretaget en effektiv gennemgang af projekternes cost-benefit-analyser i forundersøgelsesfasen. Projekter vedrørende infrastrukturinvesteringer såvel som erhvervsinvesteringer afvises derfor meget sjældent endeligt, og det sker lige så sjældent, at Kommissionen anmoder om, at projekterne ændres, efter at den har gennemgået dem.

Fastsættelse af Fællesskabets finansielle bidrag: Kriterierne fortolkes og anvendes uensartet

26. Kommissionens forundersøgelse har også til formål at »bekræfte eller ændre satsen for fællesskabsfinansieringen« (17). Denne bestemmelse er indført for at sikre, at midlerne tildeles effektivt, og at det projekt, der finansieres, modtager tilstrækkelige ressourcer til, at det kan gennemføres, uden at modtageren får en uberettiget fordel. Det er særligt vigtigt, når modtagerne er private virksomheder, fordi fællesskabsfinansieringen kan forvrænge markedsvilkårerne.

27. I bestemmelserne er der fastsat en række lofter, som fællesskabsstøtten ikke må overstige. De laveste lofter gælder for infrastrukturinvesteringer, der skaber betydelige nettoindtægter, og for investeringer i virksomheder (18). Desuden skal fællesskabsreglerne og lofterne for statsstøtte overholdes.

28. Inden for disse lofter er det eneste præcise element, Kommissionen anvender til fastsættelse af fællesskabsstøtten, finansieringskløftsatsen (financing gap), som kun anvendes på indtægtsskabende infrastrukturprojekter, og som er en beregning af den andel af den diskonterede oprindelige investeringsudgift til projektet, der ikke dækkes af de diskonterede nettodriftsindtægter (inklusive restværdien) (19). Ved denne beregning fastsættes det maksimale beløb for den offentlige intervention. I 2003 indførte Kommissionen en revideret beregningsmetode til store projekter for spildevandsbortskaffelse og håndtering af fast affald (20), hvor de indtægter, som investeringen skaber, tages i betragtning, samtidig med at man bestræber sig på ikke at straffe de støttemodtagere, som strengt overholder princippet om, at forureneren betaler (21).

29. I visse af de sager, Retten reviderede, førte anvendelsen af finansieringskløftmetoden til, at der blev fastsat en for høj sats for fællesskabssfinansieringen, eller det var usikkert, om metoden var anvendt korrekt.

30. Ud over finansieringskløftmetoden er der ikke opstillet retningslinjer for, hvilke andre elementer der skal tages i betragtning ved gradueringen af satsen for Fællesskabets intervention, hvilket også forklarer nogle af de divergerende holdninger, der kommer til udtryk under de tværtjenstlige høringer (jf. punkt 18). Fordi der ikke på forhånd er opstillet kriterier, gradueres støtten vilkårligt, og det er ikke muligt at efterprøve, om den ydes på en ensartet måde.

31. Rettens revision viste, at for så vidt angår offentlige projekter for investering i ikke-indtægtsskabende infrastrukturer, blev socioøkonomiske aspekter (»kontekstelementer« såsom en regions industrialiseringsgrad eller dens relative velstand) ikke taget i betragtning med henblik på en nedsættelse af interventionssatsen. Det samme gælder for kriterier som komplementaritet med andre fællesskabsforanstaltninger. Kommissionen stillede heller ikke spørgsmålstegn ved strukturen i den finansielle pakke, som projektansøgeren fremlagde.

32. For så vidt angår erhvervsinvesteringer, viste gennemgangen af projekter, at fastsættelsen af støtten sker nærmest automatisk: — I de fleste tilfælde blev der blot ydet den sats, som der var anmodet om. — Den finansielle cost-benefit-analyse (som blandt andet omfatter den interne finansielle rentabilitetssats, den finansielle nettonutidsværdi og risiko- og følsomhedsanalysen) blev ikke taget i betragtning ved gradueringen af støttesatsen. Meget rentable projekter med høje interne finansielle rentabilitetssatser blev begunstiget med høje medfinansieringssatser, selv om tjenester i Kommissionen uden for den ansvarlige geografiske tjeneste havde understreget, at støtten i visse tilfælde ville give en dødvægtseffekt. Revisionen viste, at der i nogle tilfælde efter gennemførelsen faktisk var tale om dødvægtseffekt (jf. tekstboks 4). — Inden for de lofter, der er fastsat i lovgivningen, og de maksimumsbeløb, der er fastsat i statsstøttereglerne, blev der ved fastsættelsen af støttesatsen normalt ikke taget hensyn til socioøkonomiske begreber såsom merværdi, jobskabelse eller -bevarelse og løftestangseffekt. Der blev imidlertid konstateret god praksis i forbindelse med en række spanske erhvervsinvesteringer, hvor de berørte nationale instanser også havde baseret den sats, de anmodede om, på ikke-finansielle kriterier, og hvor medfinansieringssatsen var beregnet på grundlag af beskæftigelsen, anvendelsen af regionens naturressourcer, merværdien (navnlig i form af øget produktivitet), teknologiens nyskabende karakter og dominoeffekten. — Kommissionens tjenester undersøgte ikke muligheden for at yde lån i stedet for støtte uden tilbagebetalingspligt. Anvendelsen af tilbagebetalingspligtig støtte bør imidlertid overvejes, især når der er tale om erhvervsinvesteringer med høje interne finansielle rentabilitetssatser eller virksomheder med gode økonomiske nøgletal. Generelt tages aspekter som virksomhedens finansielle situation og markedsvilkårene ikke i betragtning ved fastsættelsen af støtten. Tekstboks 4Et projekt, der blev gennemført af en virksomhed, der genererede store overskud, kunne være gennemført uden fællesskabsstøtte. Det samme kunne et andet industriproduktionsprojekt, hvor den pågældende virksomhed reelt set ikke havde nogen konkurrenter på det europæiske marked. I visse tilfælde kan støtte til projekter med en favorabel intern rentabilitetssats dog retfærdiggøres af projektets geografiske placering. I forbindelse med et stort projekt gennemført af en anden virksomhed, som på det pågældende tidspunkt havde en stor del af verdensmarkedet for forskellige produkter, blev den medfinansierede investering navnlig på grund af fællesskabsstøtten gennemført i en filial af virksomheden, som lå i en mål 1-region, efter at der havde været reel konkurrence mellem de forskellige filialer om, hvor investeringen skulle placeres geografisk.

33. Kommissionen er bevidst om disse svagheder. Ved udgangen af 2004 gjorde den et rationaliseringsforsøg, idet den graduerede satserne for fællesskabsfinansiering på grundlag af en række kriterier. Dette resulterede i, at der blev fastsat en række vejledende interventionssatser på basis af den normalt forventede rentabilitet pr. sektor beregnet på grundlag af den interne finansielle rentabilitetssats i en stikprøve på 200 store infrastruktur- og erhvervsprojekter. Instrumentet er nyttigt, omend det stadig er meget begrænset. Under alle omstændigheder blev det indført for sent til, at det kunne bruges ved forundersøgelsen af projektansøgningerne.

34. I de nye retningslinjer, der blev offentliggjort i 2006 (22), foreslås det, at der ved beregningen af finansieringskløftsatsen medtages elementer, der ikke er rent finansielle, såsom offentligt-private partnerskaber og rimelighedsbetragtninger (dvs. den relative velstand i den berørte region). Det beskrives ligeledes, hvordan man kan kombinere støtte og lån på basis af den normalt forventede rentabilitet pr. sektor. Selv om kontekstelementer kun tages delvist i betragtning, er der efter Rettens opfattelse tale om forbedringer, der går i den ønskede retning, da de skaber en bredere og mere objektiv ramme for differentiering af støttebeløbet. Det er derfor vigtigt, at disse retningslinjer anvendes på sammenhængende og gennemsigtig vis i forbindelse med finansieringsafgørelserne vedrørende den nye periode.

GIVER DEN EFTERFØLGENDE EVALUERING AF STORE PROJEKTER RESULTATER, DER KAN ANVENDES, NÅR DER SKAL TRÆFFES BESLUTNING OM FREMTIDIGE PROJEKTER?

Evalueringsramme og revisionskriterier

35. Den evaluering, der foretages, efter at projektet er gennemført, har generelt til sigte at gøre rede for anvendelsen af ressourcerne og effektiviteten og produktiviteten i forbindelse med den gennemførte aktion. Den har særlig interesse for de ansvarlige politikere, de forvaltende myndigheder og støttemodtagerne. Den skal gøre det muligt at finde ud af, om det er nødvendigt at iværksætte supplerende eller korrigerende foranstaltninger i fremtiden. Evalueringsresultaterne giver oplysninger om den effekt, som projektet har frembragt, og vil derfor også kunne anvendes til at kvantificere målene for fremtidige projekter.

36. I henhold til bestemmelserne om strukturfondene skal der foretages en sådan evaluering af fællesskabsinterventionerne. Den kaldes en efterfølgende evaluering, og ansvaret for den ligger hos Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne (23). Et stort EFRU-projekt, som forelægges uden for et operationelt program, betragtes som en intervention og skal derfor i princippet gøres til genstand for efterfølgende evaluering. Bestemmelserne indeholder ikke specifikke krav om evaluering af store projekter, som er integreret i interventioner (24).

37. I bestemmelserne om Samhørighedsfonden er det derimod eksplicit fastsat, at der skal foretages en efterfølgende evaluering af hvert projekt (25).

38. De basisoplysninger, som anvendes ved den efterfølgende evaluering, indsamles primært af medlemsstaterne via overvågningssystemet. I perioden 1994-1999 var det kun samhørighedsfondsprojekter, der blev overvåget, og som der blev udarbejdet årlige gennemførelsesrapporter om, mens strukturfondene i overensstemmelse med bestemmelserne blev overvåget på et overordnet niveau (foranstaltninger, prioriteter, operationelle programmer, EF-støtterammer (26)).

39. Retten gennemgik evalueringsfasen, idet den tog følgende forhold i betragtning: a) Evalueringen af store projekter skal kunne anvendes til at målrette gennemførelsen af fremtidige projekter. Evalueringerne har især interesse for de nationale myndigheder og støttemodtagerne, da de kan give dem oplysninger, som gør det muligt at styrke effektiviteten og produktiviteten af interventionerne i marken. b) Der bør fra starten defineres redskaber, som gør det muligt at overvåge gennemførelsen af projekter og sammenligne de opnåede resultater. c) Der bør indsamles oplysninger, som kan behandles ved hjælp af disse redskaber.

Der foretages en række generelle evalueringer, men meget få individuelle evalueringer af store projekter

40. Medlemsstaterne foretager kun sjældent efterfølgende evalueringer af store projekter (27). Kun ét af de 20 afsluttede projekter, Retten reviderede, var blevet evalueret (jf. tekstboks 5). Det hænder naturligvis, at støttemodtagere, forvaltende myndigheder eller eksterne organer (universiteter, forskningscentre) foretager undersøgelser af nogle af de sektorer, som de store projekter vedrører — f.eks havne- og automobilsektoren. Disse undersøgelser er imidlertid ikke direkte rettet mod projekterne og har ikke karakter af en efterfølgende evaluering. Endvidere videreformidles de ikke altid til de tjenester, der er ansvarlige for forvaltningen af fællesskabsmidlerne. Tekstboks 5Der var kun foretaget individuel efterfølgende evaluering af ét projekt i Rettens stikprøve. Evalueringen af den makroøkonomiske effekt blev imidlertid foretaget på et andet grundlag end det, der var fastsat i den forhåndsevaluering, der blev fremlagt til underbygning af støtteansøgningen. Det var derfor ikke muligt at sammenligne denne effekt med den forventede effekt. Hertil kommer, at den forventede finansielle rentabilitet ikke var diskonteret.

41. På kommissionsniveau anvendes der meget uensartede mål og metoder i forbindelse med de evalueringer, der specifikt er rettet mod store projekter fra perioden 1994-1999 — de eneste som hidtil er blevet evalueret (jf. punkt 13) — eller som vedrører dem på den ene eller den anden måde. De er med undtagelse af én (jf. litra d)) ikke blevet brugt af de nationale forvaltende myndigheder og støttemodtagerne. Der er tale om følgende evalueringer: a) En tematisk evaluering af strukturfondenes indvirkning på transportinfrastrukturer, som primært beskæftigede sig med strategier på programniveau, fordelt på lande og transportmidler. Evalueringen giver meget få oplysninger om de individuelle projekters produktivitet, effektivitet og effekt. b) En efterfølgende evaluering af mål 1, hvori indgik en undersøgelse af 60 store EFRU- og samhørighedsfondsprojekter. Den prioriterede en bredspektret tilgang, som omfattede en undersøgelse af den anvendte strategis hensigtsmæssighed, effektiviteten, produktiviteten og effekten, forvaltnings- og gennemførelsessystemerne samt den europæiske merværdi. Men visse effektivitetsaspekter blev kun anvendt ved vurderingen af et begrænset antal af projekterne. c) En evaluering af individuelle samhørighedsfondsprojekters makroøkonomiske effekt — den eneste evaluering, som har omhandlet dette aspekt — på basis af makroøkonomiske modeller, som var tilpasset til formålet. Evalueringen var imidlertid udelukkende baseret på oplysninger fra den forudgående cost-benefit-analyse (28), og projekternes reelle effekt blev derfor ikke undersøgt. d) En efterfølgende evaluering (29) af en stikprøve på 200 samhørighedsfondsprojekter. I evalueringen undersøgtes hensigtsmæssigheden af procedurerne for strategisk planlægning, udformning og udvælgelse af projekter, forvaltnings- og gennemførelsessystemerne samt effektiviteten og produktiviteten. En undergruppe på 60 projekter blev derefter undersøgt mere indgående med hensyn til socioøkonomisk effekt. Der blev foretaget en ny beregning af projekternes interne økonomiske rentabilitetssats med udgangspunkt i retningslinjerne for cost-benefit-analyser. Anbefalingerne fra denne undersøgelse blev drøftet med de berørte medlemsstater og udmøntede sig i en forbedret metodologi.

En række faktorer vanskeliggjorde gennemførelsen af den efterfølgende evaluering af store projekter …

42. Retten har flere gange (30) påpeget svaghederne i evalueringerne vedrørende perioden 1994-1999, herunder navnlig, at der manglede oplysninger, eller at oplysningerne var upålidelige. I beretningerne har Retten opfordret Kommissionen til undersøge muligheden for at indsamle oplysninger om individuelle projekter, så de metoder, der anvendes, ikke bliver for teoretiske eller uanvendelige. Revisionen af store projekter fra denne periode bekræfter disse konstateringer.

… Støtteansøgningerne var mangelfulde …

43. Den efterfølgende evaluering af store projekter blev i første omgang vanskeliggjort af, at støtteansøgningerne var mangelfulde. Dette blev både konstateret i de undersøgelser, der var gennemført af store projekter, og under Rettens revision.

44. Det fremgik navnlig af én af undersøgelserne: a) at projektmålene ikke altid var kvantificerede b) at gevinster, som var vanskelige at evaluere — navnlig miljømæssige gevinster — ikke var kvantificeret i cost-benefit-analysen, eller at de var medtaget i den forudgående beregning af den interne økonomiske rentabilitetssats, uden at det var oplyst eller begrundet konkret, og i mange tilfælde var de forventede resultater ikke kvantificerede c) at der ikke altid var sondret mellem faste og midlertidige stillinger; de metodehypoteser, der lå til grund for det efterfølgende skøn over effekten på beskæftigelsen, var ikke ekspliciteret, eller der var anvendt forskellige metoder.

45. Ud over at cost-benefit-analyserne som allerede påpeget er utilstrækkelige (jf. punkt 21-25), bekræftede Rettens revision de mangler, der var konstateret i de tidligere beretninger, nemlig primært: a) at der ikke er opstillet indikatorer, eller at disse er mangelfulde eller uhensigtsmæssige b) at der ikke foreligger pålidelige oplysninger om udgangssituationen, dvs. den situation, der forelå inden gennemførelsen af projektet.

46. Eftersom disse elementer er nødvendige ved evalueringen af interventionerne, gør de konstaterede mangler det vanskeligt at gennemføre den efterfølgende evaluering.

… Overvågningen var utilstrækkelig

47. Selv i de tilfælde, hvor der er etableret et overvågningssystem på projektniveau, viser de gennemførte undersøgelser og Rettens revision, at overvågningen ikke sikrede, at der blev indsamlet fyldestgørende oplysninger til brug ved evalueringen.

48. Én af undersøgelserne viste således: a) at de statistiske oplysninger, der var indsamlet om anvendelsen af transportinfrastrukturer, ikke omhandlede de økonomiske virkninger af denne anvendelse, såsom reducerede rejseomkostninger b) at analyserne af enhedsomkostninger ikke førte til en sammenligning af projekterne på basis af benchmarks c) at oplysningerne om de generede indtægter og anvendelsen af princippet om, at forureneren betaler, i nogle tilfælde var utilstrækkelige d) at den efterfølgende omregning af den interne økonomiske rentabilitetssats vanskeliggøres af, at oplysningerne om de faktiske resultater er mangelfulde, og at det ofte har været nødvendigt at basere den på hypoteser og på oplysninger fra forhåndsevalueringen, hvis der ikke forelå oplysninger, der modsagde disse e) at der ikke altid forelå oplysninger om indirekte jobskabelse og skabelse af permanent beskæftigelse, eller at oplysningerne var af ringe kvalitet.

49. Rettens revision af store projekter fra perioden 1994-1999 viste også, at der var en række svagheder ved overvågningen: a) Med undtagelse af ét projekt omfattede overvågningen af infrastrukturinvesteringer kun de virkninger, der var lette at overvåge, såsom direkte jobskabelse, gods- og persontrafik, antal forbindelser, solgte arealer, antal senge pr. 1 000 indbyggere, mens andre direkte virkninger, som det var sværere at overvåge (benzinforbruget, komfort, miljøvirkninger, kvaliteten af sundhedsydelserne), ikke blev overvåget. Det gjaldt i endnu højere grad de indirekte virkninger og virkninger på længere sigt (produktivitet, etablering af virksomheder, jobskabelse, priser mv.). Endvidere blev de aspekter, som støttemodtageren havde anvendt til beregning af den forventede økonomiske rentabilitet (for eksempel af vejinfrastruktur: tidsgevinst, fald i transportomkostninger, fald i ulykkesantal, effekt på det trafikflow, der dels generes af den nye investering, dels skyldes andre faktorer …), normalt ikke betragtet som indikatorer, der skulle overvåges. b) Overvågningen af erhvervsinvesteringer var begrænset til investeringens fysiske og finansielle aspekter og generelt til den direkte jobskabelse, fordi de endelige rapporter, der blev udarbejdet med henblik på den endelige betaling, skulle opfylde kravene i kontrakterne. Den forvaltende myndighed råder normalt ikke over oplysninger om faktorer såsom oprettelse af virksomheder og indirekte jobskabelse, produktivitetsgevinster eller miljøet.

Potentielt mangelfulde evalueringer for perioden 2000-2006

50. For så vidt angår perioden 2000-2006, er det fastsat i EFRU-bestemmelserne, at de årlige rapporter om gennemførelsen af interventionerne skal indeholde et særskilt kapitel om forløbet og finansieringen af store projekter. Endvidere skal indikatorerne for den finansielle situation og gennemførelsens forløb fastsættes således, at det for store projekter er muligt at angive oplysningerne hver for sig (31).

51. De årlige rapporter om gennemførelsen skal således indeholde et kapitel om store projekter, men disse kapitler er ofte bare simple beskrivelser af projekterne, som ikke viser, hvor langt man er nået med den fysiske gennemførelse, og heller ikke angiver resultat- og effektindikatorerne hver for sig.

52. På samme måde er de indikatorer, der er knyttet til store projekter, ikke altid integreret i de prioriterede felter og foranstaltninger, som disse projekter henhører under, og de indikatorer, der er fastsat for de prioriterede felter og foranstaltninger, stemmer ikke altid overens med de indikatorer, der er opstillet for de store projekter.

53. For så vidt angår de projekter, der blev revideret på stedet, var der for nogle store projekter opstillet en dækkende liste over gennemførelses-, resultat- og effektindikatorer, mens der for andre projekter slet ikke var opstillet indikatorer eller kun var opstillet indikatorer for den fysiske og finansielle gennemførelse.

54. Der er sommetider ingen klar sammenhæng mellem de generelle mål, de specifikke mål og de opstillede indikatorer. For nogle mål er der slet ikke opstillet indikatorer. Endvidere er der ikke fastsat identiske indikatorer for ensartede projekter, som medfinansieres af henholdsvis EFRU og Samhørighedsfonden.

55. De efterfølgende evalueringer, der skal gennemføres fremover, vil — i lighed med evalueringerne i den foregående periode — blive berørt af de svagheder, der er konstateret med hensyn til overvågning og indikatorer. Det vil derfor fortsat være meget vanskeligt at klarlægge store projekters bidrag til virkeliggørelsen af de mere generelle mål for regional udvikling.

DE NYE BESTEMMELSER FOR PERIODEN 2007-2013

56. Den nye rammeforordning for perioden 2007-2013 (32), som gælder for både EFRU og Samhørighedsfonden, indeholder en række forbedringer, for så vidt angår store projekter: a) Begrebet »store projekter« er omdefineret (33), idet EFRU- og samhørighedsfondsprojekter sidestilles. b) Det præciseres, hvilke oplysninger medlemsstaterne skal forelægge, navnlig skal det offentlige tilskud til finansieringen begrundes eksplicit. c) Indtægtsskabende projekter defineres mere præcist, og det beskrives mere klart, hvordan de skal behandles. d) Årsrapporten og den endelige rapport om gennemførelsen skal give et klart overblik over fremskridtet i og finansieringen af store projekter.

57. I 2006 offentliggjorde Kommissionen endvidere retningslinjer for forberedelsen af store projekter i den nye periode, som også indeholdt en række forbedringer (jf. punkt 34).

58. Endelig er det fastsat i forordningen, at Kommissionen kun skal foretage efterfølgende evalueringer på programniveau. Der er således intet krav om, at store projekter skal evalueres individuelt, hverken for EFRUs eller for Samhørighedsfondens vedkommende.

KONKLUSION OG ANBEFALINGER

Konklusion

59. Procedurerne for forundersøgelse af store projekter er behæftet med flere svagheder: a) Projektgennemgangen var af varierende kvalitet. Der blev først etableret en fælles fremgangsmåde for forvaltningstjenesterne i 2003 (jf. punkt 17-20). b) Kommissionen tolererede mange svagheder. Kvaliteten af de finansielle og socioøkonomiske analyser, der fremlægges til underbygning af projekterne, varierer meget. Især er analyserne til underbygning af erhvervsinvesteringsprojekterne af ringe kvalitet. Som et resultat heraf vedtages der store projekter, selv om der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger til at foretage en grundig vurdering af dem (jf. punkt 21-25). c) Til trods for de forbedringer, som Kommissionen har indført, er det endnu ikke fastlagt tilstrækkeligt klart, hvilke elementer der skal lægges til grund for gradueringen af medfinansieringssatsen. Muligheden for at yde lån i stedet for tilskud er ikke blevet undersøgt for erhvervsinvesteringernes vedkommende (jf. punkt 26-34).

60. I lyset af disse forhold sætter Retten spørgsmålstegn ved den reelle merværdi af den procedure for godkendelse af store projekter, som Kommissionen har etableret. Proceduren er tung og gør det ikke muligt at frasortere de projekter, der er af utilstrækkelig kvalitet, eller at graduere interventionssatsen på tilfredsstillende vis. Den sikrer heller ikke, at den evaluering, der skal foretages senere, planlægges på hensigtsmæssig vis. De konstaterede svagheder ved forundersøgelsen indvirker således på proceduren for efterfølgende evaluering.

61. Retten konstaterede også en række svagheder ved den fremgangsmåde, der anvendes ved de efterfølgende evalueringer: a) Der er næsten ikke foretaget individuelle efterfølgende evalueringer på initiativ af medlemsstaterne. På kommissionsniveau var der ingen samlet tilgang til efterfølgende evaluering af store projekter. I forbindelse med evalueringen af sådanne projekter blev der anvendt meget uensartede mål og metoder (jf. punkt 40 og 41). b) Den efterfølgende evaluering af store projekter fra perioden 1994-1999 var hæmmet af en række alvorlige svagheder i støtteansøgningerne, navnlig med hensyn til skønnet effekt, indikatorer og udgangssituation. Disse svagheder har gjort det umuligt at vurdere interventionernes reelle effekt og drage erfaringer, der kan bruges i forbindelse med senere beslutninger (jf. punkt 43-46). c) Den måde, overvågningen blev foretaget på i denne periode, vanskeliggjorde gennemførelsen af den efterfølgende evaluering, fordi en lang række aspekter blev negligeret (jf. punkt 47, 48 og 49).

62. I lyset af de svagheder, der blev konstateret efter gennemførelsen af den efterfølgende evaluering af perioden 1994-1999, traf Kommissionen i 2003 en række foranstaltninger. Vedtagelsen og overvågningen af store projekter i perioden 2000-2006 var imidlertid ikke væsentligt forbedret, og grundlaget for den efterfølgende evaluering, der skal foretages af denne periode, risikerer at være mangelfuldt (jf. punkt 50-55).

Anbefalinger

63. For perioden 2007-2013 er det som for de foregående perioder fastsat i fællesskabsbestemmelserne, at Kommissionen skal godkende tildelingen af fællesskabsstøtte til hvert enkelt stort projekt. For at undgå, at disse finansieringsbeslutninger reduceres til en administrativ procedure, som ikke har nogen indvirkning på kvaliteten af de vedtagne projekter, bør Kommissionen: a) anvende mere effektive forundersøgelsesprocedurer, som er baseret på de redskaber, den selv har udarbejdet b) sørge for, at cost-benefit-analysen anvendes strengt, navnlig hvad angår de oplysninger, som gør det muligt at efterprøve pålideligheden af de opstillede hypoteser c) fortsætte arbejdet med at fastlægge, hvilke socioøkonomiske elementer der skal lægges til grund for gradueringen af satsen for fællesskabsfinansiering, som i øjeblikket primært baseres på finansielle aspekter. Disse elementer bør tages i betragtning under ensartet anvendelse af eksplicitte og mindre vilkårlige regler.

64. Det er ikke fastsat i strukturfondsbestemmelserne for perioden 2007-2013, at Kommissionen skal foretage efterfølgende evaluering af store projekter. Retten mener imidlertid, at den efterfølgende evaluering af store projekter er meget vigtig for de nationale myndigheder og støttemodtagere, som skal efterprøve den reelle effektivitet og produktivitet af udgifterne med henblik på at forbedre forvaltningen, og at evalueringen bør give disse aktører et solidt grundlag for programmeringen. Derfor: a) er det vigtigt, at store projekter evalueres individuelt af de nationale myndigheder og støttemodtagerne på basis af de mål, der er fastsat for de enkelte projekter b) bør Kommissionen tilsendes oplysningerne fra disse evalueringer og på det grundlag analysere, hvilke oplysninger den skal bruge til sin egen evaluering, og navnlig overveje, hvilke data der er nødvendige for at vurdere, hvordan de store projekter indvirker på de regionale udviklingsmål, som de efter hensigten i høj grad skal bidrage til at opfylde. Det er Rettens opfattelse, at denne evaluering af store projekter kunne foretages på grundlag af data, der genereres på projektniveau. I dette øjemed og for at sikre, at en sådan evaluering er gennemførlig, bør kravene til indsamling af oplysninger og udarbejdelse af rapporter rationaliseres c) bør Kommissionen ved gennemgangen af dossiererne sørge for, at projektansøgningerne ikke er mangelfulde, for så vidt angår indikatorer og udgangssituation, så den kan sikre kvaliteten af de senere evalueringer d) bør overvågningen — af samme årsag — omhandle de mål og gennemførelses- og resultatindikatorer, som er anført i støtteansøgningerne, efter at Kommissionen har gennemgået dem.

65. På længere sigt opfordrer Retten Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet til at overveje, hvilken rolle den særlige procedure for godkendelse af store projekter skal spille.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 14. februar 2008. På Revisionsrettens vegne Vítor Manuel DA SILVA CALDEIRA Formand

(1) Begrebet blev allerede nævnt i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19. december 1988 (EFT L 374 af 31.12.1988, s. 1). Det anvendes også i bestemmelserne om den nye periode 2007-2013 (artike 39-41 i Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 (EUT L 210 af 31.7.2006, s. 25)).

(2) Artikel 16, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88, som ændret ved forordning (EØF) nr. 2082/93 af 20. juli 1993 (EFT L 193 af 31.7.1993, s. 20).

(3) Artikel 25 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 (EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1).

(4) Artikel 26 i forordning (EF) nr. 1260/1999.

(5) Samhørighedsfonden har til sigte at finansiere større projekter i transport- og miljøsektorerne. I henhold til artikel 10, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 (EFT L 130 af 25.5.1994, s. 1), som gælder for programmeringsperioden 1994-1999, »skal de samlede udgifter til et projekt eller en gruppe af projekter i princippet være på mindst 10 millioner ECU«. I Rådets forordning (EF) nr. 1264/1999 af 21. juni 1999 (EFT L 161 af 26.6.1999, s. 57), som vedrører den følgende programmeringsperiode, blev »ECU« erstattet med »euro«.

(6) Artikel 5 i forordning (EØF) nr. 4254/88, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2083/93 af 20. juli 1993 (EFT L 193 af 31.7.1993, s. 34).

(7) Primært operationelle programmer, enhedsprogrammeringsdokumenter og EF-initiativprogrammer.

(8) Forordning (EF) nr. 1260/1999, artikel 26, stk. 3.

(9) Jf. navnlig artikel 39-41 i forordning (EF) nr. 1083/2006.

(10) Otte projekter, der var vedtaget mellem 2000 og 2002, blev ikke desto mindre undersøgt inden for rammerne af en efterfølgende evaluering, der blev gennemført på vegne af Kommissionen (jf. punkt 41).

(11) Jf. »Guide de l’analyse des coûts et avantages des grands projets du FEDER, dans le cadre de la politique régionale communautaire«, (retningslinjer for gennemførelse af cost-benefit-analyser af store EFRU-projekter, der gennemføres inden for rammerne af Fællesskabets regionalpolitik), som blev udarbejdet i 1994. I 1997 blev der offentliggjort reviderede retningslinjer, som også omhandlede samhørighedsfondsprojekter. »Guide de l'analyse coûts-avantages des projets d'investissements des Fonds structurels (FEDER), du Fonds de cohésion et de l'ISPA« (retningslinjer for cost-benefit-analyser af investeringsprojekter under strukturfondene (EFRU), Samhørighedsfonden og ISPA), som dækker den følgende periode, erstattede i 2002 det tidligere forvaltningsredskab. Disse dokumenter er disponible på Kommissionens netsted på følgende adresse: http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docoffic.

(12) De retningslinjer, som blev offentliggjort i 2002, præciserer navnlig de finansielle og økonomiske diskonteringssatser og de sektorbestemte tidshorisonter, der skal anvendes ved vurderingen af projekternes rentabilitet. Retningslinjerne indeholder imidlertid ikke nærmere oplysninger om eller prognoseteknikker til måling af effekten på miljø og jobskabelse.

(13) Artikel 26, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999; fristen er på tre måneder, hvis samråd med Den Europæiske Investeringsbank viser sig at være nødvendigt.

(14) Jf. i denne forbindelse også punkt 22, 23 og 24.

(15) I henhold til denne regel bortfalder forpligtelserne automatisk, hvis de ikke har givet anledning til betalinger inden for to år efter den dato, hvor de tilsvarende bevillinger blev opført på fællesskabsbudgettet. Den har til formål at tilskynde til, at projekterne gennemføres hurtigt.

(16) Artikel 26, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 4253/88, som ændret ved forordning (EØF) nr. 2082/93, for så vidt angår EFRU-projekter fra perioden 1994-1999; artikel 25 og 26 i forordning (EF) nr. 1260/1999 for så vidt angår EFRU-projekter fra perioden 2000-2006. Artikel 10 i forordning (EF) nr. 1164/94 og forordning (EF) nr. 1264/1999 for så vidt angår samhørighedsprojekter fra henholdsvis perioden 1994-1999 og perioden 2000-2006.

(17) Jf. artikel 26, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999.

(18) Jf. henholdsvis artikel 13 i forordning (EØF) nr. 2052/88, som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93 af 20. juli 1993 (EFT L 193 af 31.7.1993, s. 5), og artikel 29 i fororordning (EF) nr. 1260/1999 for så vidt angår EFRU, og artikel 17 i forordning (EØF) nr. 4253/88, som ændret ved forordning (EØF) nr. 2082/93, og artikel 7 i forordning (EF) nr. 1264/1999 for så vidt angår Samhørighedsfonden.

(19) Formlen til beregning af finansieringskløftsatsen er: r = (C – R)/C, hvor C er den samlede diskonterede oprindelige investeringsudgift og R er de diskonterede nettodriftsindtægter.

(20) »Simplification, transparence et cohérence dans l'évaluation des grands projets d'infrastructures publiques: application de quatre règles de base« (Forenkling, gennemsigtighed og sammenhæng i evalueringen af store projekter vedrørende offentlige infrastrukturer: anvendelsen af fire grundregler), Generaldirektoratet for Regionalpolitik, notat af 14. april 2003, som blev forelagt formelt for de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og kandidatlandene. Generaldirektoratet havde allerede i juli 2002 forelagt et notat om de nye regler for anvendelsen af formlerne til beregning af finansieringskløfterne for Komitéen for Udvikling og Omstilling i Regionerne.

(21) For disse to projekttypers vedkommende kræver princippet om, at forureneren betaler, at der fastsættes et højere takstniveau til dækning af drifts- og investeringsomkostningerne, hvilket reducerer finansieringskløften og dermed også det beløb, der ydes i fællesskabsstøtte. I stedet for den traditionelle formel anvendes der derfor en ændret formel, som korrigerer for denne »forvridning«, idet man i formlen ikke tager alle nettodriftsindtægter i betragtning, men kun den del af indtægterne, der er beregnet i forhold til den investeringsstøtte, Kommissionen har ydet. Der anvendes ikke helt samme formel for Samhørighedsfonden og EFRU.

(22) Jf. arbejdsdokument 4: »Den nye programmeringsperiode 2007-2013 — Retningslinjer for den metode, der skal anvendes til cost-benefit-analyser«, august 2006.

(23) Artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2052/88, som ændret ved forordning (EØF) nr. 2081/93, og artikel 43 i forordning (EF) nr. 1260/1999.

(24) Der er dog muligt at foretage en individuel efterfølgende evaluering. I henhold til artikel 27, stk. 4, i finansforordningen fra 2002 skal alle de programmer og aktiviteter, der giver anledning til store udgifter, evalueres; og i artikel 21 i gennemførelsesbestemmelserne til samme finansforordning fastsættes det, at alle programmer eller aktioner over 5 millioner euro skal gøres til genstand for en midtvejsevaluring og/eller en efterfølgende evaluering. Til trods for disse bestemmelser har Kommissionen påberåbt sig retten til selv at fastlægge det mere eller mindre aggregerede niveau for, hvornår der skal gennemføres en evaluering, idet den tager hensyn til en række kriterier, herunder navnlig den finansielle betydning og forventede effekt (jf. endvidere den nyligt offentliggjorde meddelelse til Kommissionen fra Dalia Grybauskaitė »Répondre aux besoins stratégiques: renforcer l’usage de l’évaluation«, SEK(2007) 213 af 14. februar 2007, punkt 2.1).

(25) Artikel 13 i forordning (EF) nr. 1164/94 og (EF) nr. 1264/1999.

(26) Artikel 25 i forordning (EØF) nr. 2082/93.

(27) Som eksempler kan nævnes Irland, hvor Forfás hvert år foretager efterfølgende evaluering af en stikprøve af erhvervsinvesteringer, og Portugal, hvor Departamento de Prospectiva e Planeamento (DPP) gennemførte en efterfølgende evaluering af en række infrastrukturinvesteringers makroøkonomiske effekt ved hjælp af økonometriske modeller.

(28) Modellerne blev blandt andet anvendt i forbindelse med investeringer i ni store transportinfrastrukturer i spanske miljøprojekter. Anvendelsen af disse modeller blev gennemgået i særberetning nr. 15/2000.

(29) Projekterne hørte til programmeringsperioden 1994-1999 med undtagelse af otte projekter, som var vedtaget af Kommissionen mellem 2000 og 2002.

(30) Jf. blandt andet særberetning nr. 15/2000 om Samhørighedsfonden, nr. 12/2001 om visse strukturinterventioner til fordel for beskæftigelsen, nr. 7/2003 om programmeringen af strukturfondsinterventionerne i perioden 2000-2006, nr. 10/2006 om efterfølgende evalueringer af mål 1- og mål 3-programmer i perioden 1994-1999.

(31) Artikel 36, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999.

(32) Forordning (EF) nr. 1083/2006. De anførte aspekter er omtalt i henholdsvis artikel 39-41, artikel 37, artikel 55 og artikel 67, stk. 2, litra g).

(33) Der er fastsat nye beløbsgrænser: 25 millioner euro for miljøprojekter og 50 millioner euro for andre projekter.

BILAG I STIKPRØVE I OG II FORDELT PÅ MEDLEMSSTATER — LISTE OVER UNDERSØGTE PROJEKTER Bilagskontrol og kontrol i medlemsstaterne (50 projekter) Supplerende bilagskontrol i Kommissionen (36 projekter) Tyskland — Buna Sow — project 25153584 — Logistik-Center Rheinhausen »Logport« Infrastruktur — Ausbau der Schienenstrecke (ABS) Berlin-Frankfurt/Oder — Otto GmbH&Co KG — Phönix West Tyskland / Grækenland — Athens Metro (OP Urban development 1994-1999) — General hospital of Chania — project 18861 (OP Crete 1994-1999) — Extension of Athens Metro from Panagoulis to the old airport at Elliniko (CF) — Water supply of Irakleion and Agios Nikolaos from the Aposelemi dam (2nd. phase) (CF) — Renewal and extension of the bus and trolley fleet of Athens public transport companies ETHEL-ILPAP (OP SAAS 2000-2006) — Extensions of Athens Metro and transfer stations (OP OALAA) Grækenland — Développement du tram d'Athènes — C(2003)/122 — Sections d'Egnatia Odos-Ioannina-Metsovo — C(2004)/4367 Spanien — Túnel de Somport — 941165005 — Autopista Madrid-Valencia — 961165008 — Linea Valencia-Tarragona- Acond 200-220 km/h entre ppkk 30 y 50-10.6 — CN-VI. Autovia Madrid-A Coruna. Tramo: Villartelin — Nadela — 1.1.1 — Fabricacion de Automoviles Renault Espana S.A. (Construction of an environmentally friendly car engine) — VA/198/P07 — Ceramicas Belcaire, S.A. (Reconstruction of a manufacturing plant) — CS/265/P12 — Ampliación del Puerto de Alicante — C(2003) 4394 (2003 ES 16 CPT 018) — Actuaciones Línea alta velocidad Madrid-Barcelona-frontera francesa: Tramo Madrid-Lleida C(2000) 2939 (2000 ES 16 CPT 002) — Arteria aductora del Campo de Pozos de Guadarrama y estación de tratamiento-2002 C(2004) 3565 (2002 ES 16 CPT 035) — Saneamiento y depuración de diversas zonas de Cantabria — C(2000) 4307 (2000 ES 16 CPT 001) — Ampliación Puerto de Ferrol (puerto exterior) — C(2004) 1862 (2002 ES 161 PR 001) — Ampliación del Puerto de Sagunto — C(2003) 4232 (2002 ES 161 PR010) — Glapilk, AIE — C(2003) 118 (2002 ES 161 PR 016) — Petroquimica Espanola SA — C(2004) 145 (2003 ES 161 PR026) — Tableros Tradema SA — C(2003) 5090 (2003 ES 161 PR 020) — Construcciones aeronáuticas — Cádiz (2004 ES 161 PR 010) Spanien — Dupont Ibérica SL — C(2003) 1342 — Fibras del Noroeste SA — C(2003) 180 — Bioetanol Galicia SA — C(2003) 181 — BP Oil Refinería de Castellón — C(2003) 3974 — Biocarburantes de Castilla y León — C(2004) 658 — Intercontinental Química SA — C(2004) 2306 — Airbus España SL, Fabricación automatizada Toledo — C(2003) 4736 — Airbus España SL, centro excelencia montajes Cádiz — C(2003) 4738 — Construcciones Aeronáuticas Sevilla — C(2004) 2441 — Ford España — C(2003) 4229 et C(2004) 2303 — Renault España — C(2004) 2304, C(2004) 3444 et C(2004) 3702 — Autovia de la Plata — C(2004) 275, C(2004) 0141, C(2004) 245 et C(2004) 2440 — Autovia del Mediterraneo — C(2003) 1336 et C(2003) 3809 — Autovia del Cantabrico — C(2003) 209, C(2003) 211 et C(2003) 2594 Frankrig — RN 20 — Déviation de Foix — RCEA — Route Centre Europe Atlantique — C(2003) 2265 — Sevelnord — C(2003) 53 — Pilkington — C(2002) 3478 Frankrig — Tunnel du Lioran — C(2002) 4154 — Tramway de Clermont-Ferrand — C(2004) 4349 — Grand Halle d'Auvergne — C(2002) 1765 — Electrification des lignes vosgiennes — 2ème tranche — C(2003) 3131 Irland — Gateway 2000 Ireland Ltd Dublin — N11 Rathnew/Ashford by-pass — M1 Cloghran/Lissenhall (stage 2) Irland — Luas Line A (Light rail), C(2001)/4330 — N22 Ballincollig By-pass, C(2002)/4617 Italien — ESSO Italiana SpA — SGS-Thomson microelectronics — Produzione di pompe ad altissima pressione per motori diesel — C(2004) 5697 — RFI SpA — Potenziamento infrastrutturale e tecnologico della Caserta-Foggia — C(2005) 1268 Italien — Metropolitana di Napoli — Dante/Garibaldi — C(2005) 5235 — Metropolitana di Napoli — Vantivelli/Dante — C(2005) 5241 — Autostrada Siracusa-Gela — C(2005) 5233 — FRIEL — C(2005) 2839 — IVECO — C(2005) 1481 Portugal — Autoeuropa — Auto-estrada A12 — Sistema multimunicipal de saneamento do Tejo-Trancão — C(2003) 2951 — Porto do Caniçal — C(2003) 4458 — Linha do Algarve II et V-C(2000) 3486 et C(2001) 3590 — Linha do Douro (troço Cête-Caíde) — C(2001) 2124 — Infineon technologies — C(2004) 3220 — Mabor Continental — C(2004) 661 Portugal — IC 10 — Ponte sobre o Tejo em Santarém — C(2001) 2727 — Armazenamento subterrâneo do Canriço — C(2001) 2011 — EPCOS — C(2003) 183 — CIMPOR — C(2003) 5099 — MST — Metropolitano do Sul do Tejo — C(2003) 3078 — Aeroporto Sá Carneiro (2003 PT 161 PR 004) Det Forenede Kongerige — Phoenix natural gas network — Liverpool Airport — Merseyside Special Investment Fund (MSIF) — C(2001)2059 et C(2003)5386 — Yorkshire and Humber Partnership Investment Fund (Y&H PIF) — C(2003)206 et C(2003)5386 Det Forenede Kongerige — Frenchgate Interchange, Doncaster — Combined universities in Cornwall (CUC) — Edinbourgh Biomedical Research Institute

BILAG II UNDERSØGTE STORE PROJEKTER 2000-2006 — DISKONTERINGSSATSER OG TIDSHORISONTER Projekt Sektor Finansiel diskonteringssats Økonomisk diskonteringssats Tidshorisont Tyskland Ausbau der Schienenstrecke (ABS) Berlin-Frankfurt/Oder Infrastruktur 7,5 3 6 + 30 Phoenix west Infr. 6 og 5 — 15 Otto GmbH 5 5 14 Grækenland Extension Metro Athens (CF) Infr. 6 6 30 Extension Metro Athens (OP AA) Infr. 6 6 30 Aposelemi dam (CF) Infr. 5 3 45 Bus and trolley Renewal (OP OALAA) Infr. 6 5 12 Extensions Metro Athens Infr. ikke fastsat 6 ikke fastsat Sections d'Egnatia Odos-Ioannina-Metsovo Infr. 6 6 25 Frankrig RCEA Infr. — 8 25 Sevelnord Erhvervsinv. — — — Pilkington Erhv. — — — Tunnel de Lioran Infr. — 8 20 Grande Halle d'Auvergne Infr. 4 og 5,2 — 31 Tramway de Clermont-Ferrand Infr. 6 6 35 Electrification lignes vosgiennes Infr. 6 6 31 Déviation Sainte-Marie Infr. — 8 23 Electrification Ligne Tours-Saincaize Infr. 6 8 30 ATMEL II Erhv. 5,5 — 5 ATMEL III Erhv. 5,5 — 5 Philips France Semi-Conducteurs Erhv. 6 6 5 Spanien Ampliación del Puerto de Alicante Infr. 6 6 30 Actuaciones de Línea de alta velocidad Madrid-Barcelona-frontera francesa: Tramo Madrid-Lleida Infr. 6 6 20 Arteria aductora del Campo de Pozos de Guadarrama y estación de tratamiento-2002 Infr.-Miljø 5 5 25 Saneamiento y depuración de diversas zonas de Cantabria Infr.-Miljø 5 5 25 Ampliación Puerto de Ferrol (puerto exterior) Infr. 6 6 20 Ampliación del Puerto de Sagunto Infr. 6 6 20 Glapilk, AIE Erhv. 5 — 25 Tableros Tradema SA Erhv. 10 — 10 EADS Petroquimica Española-Andalucia Erhv. 5 — 5 EADS Construcciones aeronáuticas — Cádiz Erhv. 8 — 10 Dupont Ibérica SL — C(2003) 1342 Erhv. 3,5 — ikke fastsat Fibras del Noroeste SA — C(2003) 180 Erhv. 6 — ikke fastsat Bioetanol Galicia SA — C(2003) 181 Erhv. ikke fastsat — 5 BP Oil Refinería de Castellón — C(2003) 3974 Erhv. ikke fastsat — 10 Biocarburantes de Castilla y León — C(2004) 658 Erhv. ikke fastsat — 5 Intercontinental Química SA — C(2004) 2306 Erhv. ikke fastsat — ikke fastsat Airbus España SL, Fabricación automatizada Toledo — C(2003) 4736 Erhv. ikke fastsat — ikke fastsat Airbus España SL, centro excelencia montajes Cádiz — C(2003) 4738 Erhv. ikke fastsat — ikke fastsat Construcciones Aeronáuticas Sevilla — C(2004) 2441 Erhv. ikke fastsat — ikke fastsat Ford España — C(2003) 4229 Erhv. 4,5 — 11 Ford España — C(2004) 2303 Erhv. 4,5 — 10 Renault España — C(2004) 2304 Erhv. ikke fastsat — 7 Renault España — C(2004) 3444 Erhv. ikke fastsat — 10 Renault España — C(2004) 3702 Erhv. — — 5 Autovia de la Plata — C(2004) 275 Infr. — 5 30 Autovia de la Plata — C(2004) 0141 Infr.. — 5 30 Autovia de la Plata — C(2004) 245 Infr. — 5 30 Autovia de la Plata — C(2004) 2440 Infr. — 5 30 Autovia del Mediterraneo — C(2003) 1336 Infr. — 5 30 Autovia del Mediterraneo — C(2003) 3809 Infr. — 5 30 Autovia del Mediterraneo — C(2003) 209 Infr. — 5 30 Autovia del Cantabrico — C(2003) 211 Infr. — 5 30 Autovia del Cantabrico — C(2003) 2594 Infr. — 5 30 Irland N11 Rathnew/Ashford By-Pass 5 30 M1 Cloghran-Lissenhall Stage 2 5 30 N22 Ballincollig By-Pass 5 20 Luas Line A 5 30 Italien Produzione di pompe ad altissima pressione Bosch — C(2004) 5697 Erhv. 6 5 10 RFI SpA — Ligne Caserta-Foggia — C(2005) 1268 Infr. 6 5 30 Metropolitana di Napoli — Dante/Garibaldi — C(2005) 5235 Infr. 6 6 30 Metropolitana di Napoli — Vanvitelli/Dante — C(2005) 5241 Infr. 6 6 30 Autostrada Siracusa-Gela — C(2005) 5233 Infr. 5 5 35 FRIEL — C(2005) 2839 Infr.-Energi 5 5 16 IVECO — C(2005) 1481 Erhv. 6 6 4 + 7 Portugal Sistema multimunicipal de saneamento do Tejo-Trancão — C(2003) 2951 Infr.-Miljø 6 6 30 Porto do Caniçal — C(2003) 4458 Infr. 6 6 25 Modernização da linha do Algarve II-C(2000) 3486 Infr. 5 5 25 Linha do Algarve V (troço Ermidas — Faro) — C(2001) 3590 Infr. 5 5 25 Linha do Douro (troço Cête — Caíde) — C(2001) 2124 Infr. 5 35 Infineon technologies — C(2004) 3220 Erhv. 3 — 10 Mabor Continental — C(2004) 661 Erhv. 3 — 10 IC 10 — Ponte sobre o Tejo em Santarém — C(2001) 2727 Infr. — 10 23 Armazenamento subterrâneo do Caniço — C(2001) 2011 Infr.-Energi 8,4 — 30 EPCOS — C(2003) 183 Erhv. 10 — 10 CIMPOR — C(2003) 5099 Erhv. 8 — 6 MST — Metropolitano do Sul do Tejo — C(2003) 3078 Infr. 7 7 27 Aeroporto Sá Carneiro Infr. 6,62 12 25/27 Det Forenede Kongerige Merseyside Special Investment Fund (MSIF) Erhv. ikke fastsat ikke fastsat 9/10 Yorkshire and Humber Partnership Investment (Y&H PIF) Erhv. ikke fastsat 5 10 Frenchgate Interchange, Doncaster 6 6 25 Combined universities in Cornwall (CUC) 5 5 25 Edinbourgh Biomedical Research Institute 3,5 3,5 25