DA Den Europæiske Unions Tidende C 8/15

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN

Den Europæiske Unions rammebestemmelser for statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste (2011)

(EØS-relevant tekst)

2012/C 8/03

1. FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE

1. Finansiel støtte fra offentlige myndigheder kan være nødvendig, for at visse tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse kan udføres ud fra sådanne principper og på sådanne vilkår, at de kan tjene deres formål, nemlig hvis indtægterne fra tjenesteydelsen ikke dækker de omkostninger, der er forbundet med forpligtelsen til offentlig tjeneste.

2. Det følger af EU-Domstolens retspraksis (1), at kompensation for offentlig tjeneste ikke udgør statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvis den offentlige tjeneste opfylder visse betingelser (2). Hvis disse betingelser er opfyldt, finder artikel 108 i traktaten ikke anvendelse.

3. I fald kompensationen for offentlig tjeneste ikke opfylder disse betingelser, og de almindelige betingelser for anvendelse af artikel 107, stk. 1, i traktaten er opfyldt, udgør sådanne kompensationer derimod statsstøtte, der er omfattet af artikel 106, 107 og 108 i traktaten.

4. Kommissionen præciserede i sin meddelelse om anvendelsen af EU’s statsstøtteregler på kompensation for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (3) betingelserne for, hvornår kompensation for offentlig tjeneste skal anses for statsstøtte. Kommissionen vil desuden i sin forordning om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på de minimis-støtte til virksomheder, der udfører tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (4), fastsætte, hvilke betingelser der skal være opfyldt, for at mindre kompensationsbeløb for udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse ikke bør anses for at påvirke samhandelen mellem medlemsstater og/eller fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene. I så fald er kompensationen ikke dækket af artikel 107, stk. 1, i traktaten og er derfor ikke omfattet af anmeldelsesproceduren i artikel 108, stk. 3 i traktaten.

5. Ved vurderingen af, om statsstøtte til tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse er forenelig, er retsgrundlaget artikel 106, stk. 2, i traktaten. Heri præciseres det, at virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som har karakter af fiskale monopoler, er underkastet traktaternes bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne. Artikel 106, stk. 2, i traktaten åbner dog mulighed for at gøre en undtagelse fra traktatens bestemmelser, i det omfang anvendelsen af konkurrencereglerne retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de overdragne opgaver. Det er en forudsætning for, at denne undtagelse kan anvendes, at udviklingen i samhandelen ikke påvirkes i en sådan grad, at det strider mod Unionens interesse.

6. Kommissionens afgørelse 2012/21/EU (5) om anvendelse af bestemmelserne i artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste ydet til visse virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (6), fastsætter, hvilke betingelser der skal være opfyldt, for at visse kompensationer for offentlig tjeneste udgør statsstøtte, der er forenelig med det indre marked, jf. artikel 106, stk. 2, i traktaten, og er fritaget fra pligten for forudgående anmeldelse, jf. artikel 108, stk. 3, i traktaten.

7. Principperne i denne meddelelse vedrører kompensation for offentlige tjenester, men kun hvis der er tale om statsstøtte, der ikke er omfattet af afgørelse 2012/21/EU. Kompensation er i så fald underlagt anmeldelsespligten efter artikel 108, stk. 3, i traktaten. I denne meddelelse er det præciseret, hvilke betingelser der skal være opfyldt, for at en sådan statsstøtte er forenelig med det indre marked i henhold til artikel 106, stk. 2, i traktaten. Den erstatter fællesskabsrammebestemmelserne for statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste (7).

8. Principperne i denne meddelelse finder anvendelse på kompensation for offentlig tjeneste inden for luft- og søtransport, med forbehold af strengere bestemmelser i EU-lovgivningen for bestemte sektorer. De finder ikke anvendelse på landtransportsektoren eller public service-radio og -tv, der er omfattet af Kommissionens meddelelse om statsstøttereglernes anvendelse på public service-radio og tv (8).

9. Statsstøtte til kriseramte leverandører af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse vurderes i henhold til Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (9).

10. Principperne i denne meddelelse finder anvendelse med forbehold af: a) kravene i EU-retten om konkurrence (særlig artikel 101 og 102 i traktaten) b) kravene i EU-retten om offentlige indkøb c) bestemmelserne i Kommissionens direktiv 2006/111/EF af 16. november 2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder (10) d) andre krav, der fremgår af traktaten eller EU-retten vedrørende forskellige sektorer.

2. BETINGELSER FOR, AT KOMPENSATION FOR OFFENTLIG TJENESTE, SOM UDGØR STATSSTØTTE, KAN ANSES FOR FORENELIG

2.1. Generel bestemmelse

11. På det indre markeds nuværende udviklingsstade kan statsstøtte, der ikke er omfattet af afgørelse 2012/21/EU, erklæres for forenelig med artikel 106, stk. 2, i traktaten, hvis den er nødvendig for udførelsen af den pågældende tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse og ikke påvirker udviklingen i samhandelen på en måde, der er i strid med Unionens interesse. Den balance, som dette er udtryk for, kræver at de i punkt 2.2.-2.10 fastsatte betingelser er opfyldt.

2.2. Ægte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse efter traktatens artikel 106

12. Støtten bevilges til at udføre tjenesteydelser, der reelt er af almindelig økonomisk interesse og falder inden for definitionen i artikel 106, stk. 2, i traktaten.

13. Kommissionen har i sin meddelelse om anvendelsen af EU's statsstøtteregler på kompensation for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse udstukket retningslinjerne for, hvilke krav der skal være opfyldt, for at en tjenesteydelse overholder definitionen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Medlemsstaterne kan f.eks. ikke forbinde tjenesteydelser med særlige public service-forpligtelser, hvis de allerede udføres eller kan udføres tilfredsstillende og på vilkår, der ifølge statens definitioner er i overensstemmelse med den offentlige interesse med hensyn til pris, objektive kvalitetskendetegn, kontinuitet og tilgængelighed, af virksomheder, der drives på markedsvilkår. Med hensyn til spørgsmålet, om markedet kan levere en tjenesteydelse, begrænser Kommissionens undersøgelse sig til at kontrollere, om medlemsstatens definition påviseligt er fejlagtig, medmindre EU-lovgivningens bestemmelser indeholder en strengere standard.

14. Med henblik på anvendelsen af principperne i denne meddelelse bør medlemsstaterne vise, at de har taget et rimeligt hensyn til behovet for offentlige tjenester ved at høre offentligheden eller anvende andre passende instrumenter med henblik på at tage hensyn til brugeres og leverandørers interesser. Det gælder ikke, når det er klart, at en ny høring ikke vil medføre nogen merværdi i forhold til en tidligere høring.

2.3. En overdragelsesakt, der præciserer forpligtelserne til offentlig tjeneste og principperne for beregning af kompensationen

15. Ansvaret for udførelsen af tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse skal være overdraget virksomheden ved en eller flere akter, hvis form den enkelte medlemsstat kan fastlægge. Ved »medlemsstat« forstås centraladministration, regionale eller lokale myndigheder.

16. Denne eller disse akter skal bl.a. indeholde: a) indholdet og varigheden af forpligtelserne til offentlig tjeneste b) den involverede virksomhed og i givet fald det omfattede geografiske område c) arten af eventuelle særlige rettigheder eller enerettigheder, som den bevilgende myndighed har indrømmet virksomheden d) en beskrivelse af kompensationsmekanismen og parametrene for beregning, kontrol og revision af kompensationen og e) de foranstaltninger, der er truffet for at undgå og sikre tilbagebetaling af en eventuel overkompensation.

2.4. Overdragelsesaktens gyldighedsperiode

17. Overdragelsesaktens gyldighedsperiode bør kunne begrundes ud fra objektive kriterier som behovet for at afskrive ikke-overdragelige faste aktiver. I princippet bør varigheden ikke overstige det tidsrum, der kræves for at afskrive de vigtigste af de aktiver, som er nødvendige for at udføre tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse.

2.5. Overholdelse af direktiv 2006/111/EF

18. Støtte vil kun blive betragtet som forenelig med det indre marked, jf. artikel 106, stk. 2, i traktaten, i de tilfælde, hvor direktiv 2006/111/EF er gældende, og virksomheden overholder direktivet (11). Støtte, der ikke overholder dette direktiv, anses for at påvirke udviklingen af samhandelen i et sådant omfang, at det strider mod Unionens interesse efter artikel 106, stk. 2, i traktaten.

2.6. Overholdelse af EU’s udbudsregler

19. Støtte anses kun for forenelig med det indre marked efter artikel 106, stk. 2, i traktaten, hvis den ansvarlige myndighed, når den overdrager den pågældende virksomhed at udføre tjenesteydelsen, overholder eller forpligter sig til at overholde gældende EU-udbudsregler. Herunder skal den overholde gældende krav til gennemsigtighed, ligebehandling og ikke-forskelsbehandling, der direkte fremgår af traktaten og den afledte EU-ret, der måtte finde anvendelse. Støtte, der ikke overholder disse regler og bestemmelser, anses for at påvirke udviklingen af samhandelen i et sådant omfang, at det strider mod Unionens interesser efter artikel 106, stk. 2, i traktaten.

2.7. Ligebehandling

20. Hvis en myndighed overdrager flere virksomheder at udføre samme tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, bør kompensationen beregnes på grundlag af samme metode for alle virksomheder.

2.8. Kompensationens størrelse

21. Kompensationen må ikke overstige, hvad der er nødvendigt til at dække de nettoomkostninger (12), der er forbundet med at opfylde forpligtelserne til offentlig tjeneste, herunder en rimelig fortjeneste.

22. Kompensationen beregnes på grundlag af enten forventede omkostninger og indtægter eller faktiske omkostninger og indtægter eller en kombination heraf, alt afhængig af hvilke effektivitetsincitamenter medlemsstaterne i overensstemmelse med punkt 40 og 41 som udgangspunkt ønsker at skabe.

23. Hvis kompensationen helt eller delvis beregnes på grundlag af de forventede omkostninger og indtægter, skal omkostninger og indtægter fremgå af overdragelsesakten. De skal bygge på plausible og observerbare parametre for det økonomiske klima, som tjenesteydelserne af almindelig økonomisk interesse udføres i. De fastsættes om nødvendigt under hensyntagen til ekspertudtalelser fra tilsynsmyndigheder eller andre enheder, som er uafhængige i forhold til virksomheden. Medlemsstaterne skal angive, hvilke kilder de bygger disse forventninger på (13). Omkostningsoverslaget skal afspejle de effektivitetsgevinster, som leverandøren af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse forventes at opnå i hele overdragelsesaktens gyldighedsperiode.

Nettoomkostninger ved forpligtelserne til offentlig tjeneste

24. Ved beregningen af, hvilke nettoomkostninger der er nødvendige eller forventes at være nødvendige for at kunne opfylde forpligtelserne til offentlig tjeneste, bør »net avoided cost«-metoden anvendes, hvis det kræves af EU-lovgivningen eller den nationale lovgivning, og så vidt det er muligt i andre tilfælde.

»Net avoided cost«-metoden

25. Ud fra net avoided cost-metoden beregnes de nettoomkostninger, som er nødvendige, eller som forventes at være nødvendige, for at leverandøren kan opfylde forpligtelsen til offentlig tjeneste, som forskellen mellem leverandørens nettoomkostninger ved forpligtelsen til offentlig tjeneste og de nettoomkostninger eller nettofortjeneste, samme leverandør ville have haft uden forpligtelsen. Det er vigtigt, at de omkostninger, leverandøren af tjenesteydelsen må forventes at undgå, og de indtægter, han må forventes ikke at opnå, ved ikke at være forpligtet til offentlig tjeneste, beregnes korrekt. Der tages ved beregningen af nettoomkostningerne højde for de fordele, herunder så vidt muligt immaterielle fordele, som leverandøren af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse nyder.

26. Bilag IV til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og –tjenester (14) og bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/67/EF af 15. december 1997 om fælles regler for udvikling af Fællesskabets indre marked for posttjenester og forbedring af disse tjenesters kvalitet (15) indeholder nærmere retningslinjer for, hvordan net avoided cost-metoden skal anvendes.

27. Skønt Kommissionen betragter net avoided cost-metoden som den nøjagtigste til at beregne omkostningerne ved forpligtelser til offentlig tjeneste, kan der være tilfælde, hvor det ikke er muligt eller hensigtsmæssigt at anvende den. I så fald kan Kommissionen, når det begrundes behørigt, acceptere, at der anvendes en anden metode til at beregne nettoomkostningerne ved forpligtelser til offentlig tjeneste, f.eks. omkostningsfordelingsmetoden.

Omkostningsfordelingsmetoden

28. I omkostningsfordelingsmetoden beregnes nettoomkostningerne ved forpligtelserne til offentlig tjeneste som forskellen mellem en given leverandørs omkostninger og indtægter ved at opfylde sin forpligtelse til offentlig tjeneste som fastsat og anslået i overdragelsesakten.

29. De omkostninger, der kan tages hensyn til i den forbindelse, er alle nødvendige omkostninger ved driften af tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse.

30. Når denne tjenesteydelse er den pågældende virksomheds eneste aktivitet, kan der tages hensyn til alle dens omkostninger.

31. Udøver virksomheden også andre aktiviteter, der ikke vedrører tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse, kan der som omkostning medregnes alle de direkte omkostninger, der er nødvendige for at udføre den offentlige tjenesteydelse, og et passende bidrag til de indirekte omkostninger, der er fælles for tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse og andre aktiviteter. Omkostninger, der knytter sig til andre aktiviteter end tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse, skal omfatte alle direkte omkostninger og et passende bidrag til de fælles omkostninger. Ved fastsættelsen af det passende bidrag til de fælles omkostninger kan markedsprisen for brug af ressourcerne bruges som benchmark, hvis de foreligger (16). Hvis der ikke foreligger en markedspris, kan det passende bidrag til de fælles omkostninger fastsættes med reference til den fortjeneste (17), som virksomheden med rimelighed kan forventes at få på de aktiviteter, der ikke vedrører tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse, eller ved hjælp af andre mere egnede metoder.

Indtægter

32. De indtægter, der skal indregnes, skal mindst omfatte alle indtægter fra tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse som fastsat i overdragelsesakten og uforholdsmæssigt store fortjenester fra særlige rettigheder eller enerettigheder, selv om de måtte være knyttet til andre aktiviteter, jf. punkt 45, og uanset om de uforholdsmæssigt store fortjenester kan betragtes som statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i traktaten.

Rimelig fortjeneste

33. Ved rimelig fortjeneste forstås den forrentning af kapitalen (18) i hele overdragelsesaktens gyldighedsperiode, som en gennemsnitsvirksomhed betinger sig, hvis den skal udføre en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, under hensyntagen til virksomhedens risiko. Risikoniveauet afhænger af den pågældende sektor, tjenesteydelsens art og kompensationsmekanismen.

34. I behørigt begrundede tilfælde kan der anvendes andre fortjenestesindikatorer end forrentning af kapitalen til at fastlægge, hvad der udgør en rimelig fortjeneste, f.eks. gennemsnitlig forrentning af egenkapitalen (19) i overdragelsesperioden, afkast af investeret kapital, afkastningsgrad eller fortjeneste ved salg.

35. Uanset hvilken indikator der vælges, skal medlemsstaten forelægge Kommissionen dokumentation for, at den forventede fortjeneste ikke overstiger, hvad en gennemsnitsvirksomhed betinger sig, hvis den skal udføre tjenesteydelsen, f.eks. i forhold til afkast i forbindelse med lignende kontrakter, der er tildelt på konkurrencevilkår.

36. En forrentning af kapitalen, der ikke overstiger den relevante swaprente (20) med tillæg af 100 basispoint (21), anses under alle omstændigheder for rimelig. Den relevante swaprente er den rente, hvis løbetid og valuta svarer til overdragelsesaktens løbetid og valuta.

37. Hvis det er forbundet med en betydelig forretningsmæssig eller kontraktlig risiko at udføre en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, eksempelvis fordi kompensationen har form af et fast beløb, der skal dække de forventede nettoomkostninger og en rimelig fortjeneste, og virksomheden opererer på et konkurrencepræget marked, må den rimelige fortjeneste ikke overstige et niveau svarende til en forrentning af kapitalen, der står i forhold til risikoen. Denne forrentning bør så vidt muligt beregnes ud fra forrentningen af kapitalen i forbindelse med lignende former for kontrakter om offentlig tjeneste på konkurrencevilkår (f.eks. kontrakter, der tildeles ved offentligt udbud). Når det ikke er muligt at anvende denne metode, kan der, hvis det kan begrundes, anvendes andre metoder til beregning af forrentningen af kapitalen (22).

38. Hvis det ikke er forbundet med en betydelig forretningsmæssig eller kontraktlig risiko at udføre en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, eksempelvis fordi nettoomkostningerne ved at yde en sådan tjenesteydelse i det væsentligste kompenseres fuldt ud efterfølgende, må den rimelige fortjeneste ikke overstige det niveau, der er angivet i punkt 36. Denne form for kompensationsmekanisme udgør ikke noget effektivitetsincitament for leverandøren af offentlige tjenesteydelser. Derfor er anvendelsen af den begrænset til tilfælde, hvor medlemsstaten kan godtgøre, at det ikke er muligt eller hensigtsmæssigt at tage hensyn til produktiviteten eller udforme en kontrakt med effektivitetsincitamenter.

Effektivitetsincitamenter

39. Medlemsstaternes kompensationsmetode skal indeholde incitamenter til, at tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse er af høj kvalitet og udføres effektivt, medmindre det kan begrundes behørigt, at dette ikke er muligt eller hensigtsmæssigt.

40. Effektivitetsincitamenter kan udformes forskelligt alt efter omstændighederne og sektoren. Eksempelvis kan medlemsstaterne på forhånd fastsætte et fast kompensationsniveau, som forlods indregner de effektivitetsgevinster, som virksomheden må forventes at høste i løbet af overdragelsesaktens gyldighedsperiode.

41. Alternativt kan medlemsstaterne opstille produktivitetsmål i overdragelsesakten og lade kompensationen afhænge af, i hvor høj grad målene opfyldes. Hvis virksomheden ikke opfylder målene, nedsættes kompensationen, og det angives i overdragelsesakten, hvordan nedsættelsen skal beregnes. Omvendt forhøjes kompensationen, hvis virksomheden overgår forventningerne, og det angives i overdragelsesakten, hvordan forhøjelsen skal beregnes. Produktivitetsgevinster skal deles, så de kommer både virksomheden og medlemsstaten og/eller brugerne til gode.

42. Effektivitetsincitamenter skal bygge på objektive og målbare kriterier, som er angivet i overdragelsesakten, og som efterfølgende kan gøres til genstand for en gennemskuelig vurdering udført af en enhed, der er uafhængig af den pågældende leverandør af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse.

43. Effektivitetsgevinster skal opnås, uden at det forringer kvaliteten af tjenesteydelsen, og uden at EU-lovgivningens standarder overtrædes.

Bestemmelser, der finder anvendelse på virksomheder, der tillige udøver andre aktiviteter end tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som udfører flere tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse.

44. Udøver en virksomhed tillige andre aktiviteter end tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse, skal omkostninger og indtægter i forbindelse med dels tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse dels andre aktiviteter opføres særskilt i dens interne regnskaber, jf. de i punkt 31 fastsatte principper. Hvis en virksomhed har fået overdraget at udføre flere tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, dvs. fra forskellige ordregivere og tjenesteydelser af forskellig art, skal det i virksomhedens interne regnskaber være muligt at kontrollere, om der i forbindelse med de enkelte tjenesteydelser er forekommet overkompensation.

45. Har den pågældende virksomhed enerettigheder eller særrettigheder, der knytter sig til andre aktiviteter end den tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, som støtten er ydet til, og giver disse aktiviteter en fortjeneste, som overstiger den rimelige fortjeneste, eller har staten indrømmet virksomheden andre fordele, skal de tages i betragtning, uanset hvordan de vurderes i relation til artikel 107, stk. 1, i traktaten, og lægges til virksomhedens indtægter. Den rimelige fortjeneste fra aktiviteterne, som virksomheden har særlige rettigheder eller eneret til, skal vurderes på forhånd ud fra, om den pågældende virksomhed løber en risiko eller ej. Ved vurderingen skal der også tages hensyn til de effektivitetsincitamenter, som medlemsstaten har indført i forlængelse af leveringen af den pågældende tjenesteydelse.

46. Medlemsstaten kan bestemme, at store fortjenester fra andre aktiviteter end tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse, særlig af aktiviteter, hvortil anvendes den infrastruktur, der er nødvendig for udførelsen af tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse, skal afsættes helt eller delvist til finansiering af tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse.

Overkompensation

47. Ved overkompensation forstås kompensation, som virksomheden modtager ud over det i punkt 21 fastsatte støttebeløb i hele kontraktperioden. Virksomheden kan som fastsat i overdragelsesakten beholde et overskud, der hidrører fra uventet store effektivitetsgevinster, som en rimelig ekstrafortjeneste, jf. punkt 39-42 (23).

48. Eftersom overkompensation ikke er nødvendig for udførelsen af tjenesten af almindelig økonomisk interesse, er der tale om statsstøtte, som er uforenelig.

49. Medlemsstaterne skal sikre, at kompensation for udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse ydes i overensstemmelse med kravene i denne meddelelse, og især at virksomhederne ikke modtager en kompensation, der er større end det beløb, der fastsættes i henhold til kravene i dette punkt. De fremlægger dokumentation efter anmodning fra Kommissionen. De foretager regelmæssigt kontrol eller sikrer, at der foretages en kontrol ved overdragelsesperiodens udløb og under alle omstændigheder mindst hvert tredje år. I forbindelse med støtte, som tildeles på anden måde end gennem et offentligt udbud med offentliggørelse (24), bør der under normale omstændigheder foretages en kontrol hvert andet år.

50. Hvis medlemsstaten på forhånd har fastlagt et fast kompensationsniveau, hvori den forlods har indregnet de effektivitetsgevinster, som public service-leverandøren må forventes at høste i overdragelsesaktens gyldighedsperiode, under hensyntagen til en korrekt fordeling af udgifter og indtægter og rimelige forventninger som beskrevet i dette punkt, begrænses overkompensationskontrollen i princippet til at kontrollere, at den fortjeneste, som leverandøren er berettiget til i henhold til overdragelsesakten, rent faktisk er rimelig set ud fra en forhåndsvurdering.

2.9. Yderligere krav, som kan være nødvendige, for at udviklingen af samhandelen ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod Unionens interesse

51. Opfyldelse af de krav, der er fastsat i punkt 2.1-2.8, er som regel tilstrækkelig til, at støtten ikke fordrejer konkurrencen i strid med Unionens interesse.

52. I visse undtagelsestilfælde kan der dog stadig være nogle alvorlige konkurrenceforvridninger på det indre marked, og støtten kan påvirke handelen i en sådan grad, at det strider mod Unionens interesse.

53. I sådanne tilfælde vil Kommissionen undersøge, om forvridningen kan mindskes ved at pålægge medlemsstaterne bestemte vilkår eller kræve, at de indgår bestemte forpligtelser.

54. Alvorlige konkurrenceforvridninger i strid med Unionens interesse forventes kun at opstå i ekstraordinære tilfælde. Kommissionen vil nøjes med at gribe ind over for forvridninger som følge af støtte, der har negativ virkning for andre medlemsstater og det indre markeds funktion, f.eks. fordi de fratager virksomheder inden for vigtige erhvervssektorer muligheden for at opnå et sådant omfang i deres aktiviteter, at de kan fungere effektivt.

55. Denne form for forvridning kan f.eks. opstå, hvis overdragelsesaktens løbetid ikke kan berettiges med henvisning til objektive kriterier (som f.eks. kravet om, at faste aktiver, der ikke kan overdrages, skal kunne afskrives), eller overdragelsesakten samler en række opgaver (normalt omfattet af forskellige overdragelsesakter uden tab af sociale fordele og uden yderligere effektivitetsomkostninger i forbindelse med leveringen af tjenesteydelserne). I sådanne tilfælde undersøger Kommissionen, om den offentlige tjenesteydelse ville kunne leveres med samme resultat, men på en mindre konkurrenceforvridende måde, f.eks. gennem en begrænsning af overdragelsesakten med hensyn til løbetid eller anvendelsesområde eller ved hjælp af særskilte overdragelsesakter.

56. Det kan desuden være nødvendigt med en nærmere vurdering i de tilfælde, hvor en medlemsstat overdrager leveringen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse til en udbyder af offentlige tjenesteydelser uden forudgående udvælgelsesprocedure på et ikke-monopoliseret marked, hvor næsten ens tjenesteydelser allerede leveres eller kan forventes at blive leveret i nær fremtid, da der ikke tidligere fandtes nogen tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Denne negative påvirkning af handelsudviklingen kan være mere udtalt i de tilfælde, hvor tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse udbydes til en pris, der ligger under nuværende eller eventuelt kommende udbyderes omkostninger, hvorved de holdes uden for markedet. Kommissionen kan derfor, samtidig med at den fuldt ud respekterer medlemsstatens vide skønsmargen, når det drejer sig om at definere tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse, kræve, at der foretages ændringer, f.eks. af tildelingen af støtte, hvis den med rimelighed kan bevise, at den samme tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse kan leveres på samme betingelser for brugerne, men med færre konkurrenceforvridninger og færre omkostninger for staten.

57. En nærmere undersøgelse er desuden berettiget i tilfælde, hvor overdragelsen af forsyningspligten er forbundet med særlige rettigheder eller eneret, der medfører en så alvorlig tilsidesættelse af konkurrencen på det indre marked, at det strider mod Unionens interesse. Samtidig med at sådanne sager først og fremmest behandles efter artikel 106, stk. 1, i traktaten, kan det forekomme, at statsstøtten vurderes at være uforenelig, hvis eneretten medfører fordele, som det ikke er muligt at vurdere, kvantificere eller konstatere ved hjælp af de metoder, der benyttes til at beregne nettoomkostningerne ved tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, der er beskrevet i punkt 2.8.

58. Kommissionen er også opmærksom på situationer, hvor støtten gør det muligt for virksomheden at finansiere etableringen eller brugen af infrastruktur, som ikke er åben for andre aktører, og som gør det muligt at holde andre aktører ude fra markedet for tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse eller andre relevante markeder. Hvis dette er tilfældet, kan det eventuelt kræves, at konkurrenter på passende vilkår får fair og ikke-diskriminerende adgang til denne infrastruktur.

59. I tilfælde af konkurrenceforvridninger som følge af, at overdragelsesakten hindrer, at EU-lovgivningen om opretholdelse af det indre markeds funktion gennemføres og håndhæves i praksis, undersøger Kommissionen, om det er muligt med samme resultat at yde den offentlige tjeneste på en mindre konkurrenceforvridende måde, f.eks. gennem fuld gennemførelse af EU-sektorlovgivningen.

2.10. Gennemskuelighed

60. For hver kompensation for en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, der er omfattet af denne meddelelse, offentliggør den pågældende medlemsstat følgende oplysninger på internettet eller et andet egnet medie: a) resultatet af den offentlige høring eller andre instrumenter, der er omtalt i punkt 14 b) indholdet og varigheden af forpligtelserne til offentlig tjeneste c) den involverede virksomhed og i givet fald det omfattede geografiske område d) det støttebeløb, der bevilges til virksomheden på årsbasis.

2.11. Støtte, som opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 1, i afgørelse 2012/21/EU [om anvendelse af artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste ydet til visse virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse]

61. Principperne i punkt 14, 19, 20, 24, 39, 51-59 og 60a gælder ikke for støtte, der opfylder betingelserne i artikel 2, stk. 1, i afgørelse 2012/21/EU.

3. RAPPORTERING OG EVALUERING

62. Hvert andet år aflægger medlemsstaterne rapport til Kommissionen om overholdelsen af denne meddelelse. Rapporterne skal indeholde en oversigt over, hvordan denne meddelelse anvendes i de forskellige public service-sektorer, herunder: a) beskrivelse af, hvordan principperne i denne meddelelse anvendes på de omfattede tjenesteydelser, inkl. interne aktiviteter b) oplysning om det samlede støttebeløb, der ydes til virksomheder omfattet af denne meddelelse, opdelt efter hvilken erhvervssektor modtagerne tilhører c) angivelse af, hvorvidt anvendelsen af principperne i denne meddelelse har givet anledning til vanskeligheder eller klager fra tredjeparter i forbindelse med en bestemt type tjenesteydelse og d) andre oplysninger om anvendelsen af principperne i denne meddelelse, som Kommissionen måtte kræve, hvilket skal meddeles i god tid, inden rapporten skal indgives. Den første rapport indgives senest den 30. juni 2014.

63. Medlemsstaterne skal desuden en gang om året fremlægge en rapport for Kommissionen om støtte, som er bevilget på grundlag af en afgørelse truffet af Kommissionen med henvisning til denne meddelelse, jf. Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (25) (nu artikel 108 i traktaten) og Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (26).

64. Disse rapporter vil blive offentliggjort på Kommissionens internetside.

65. Kommissionen planlægger at tage denne meddelelse op til revision den 31. januar 2017.

4. BETINGELSER OG PÅBUD I FORBINDELSE MED KOMMISSIONENS AFGØRELSER

66. I henhold til artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 659/1999 kan Kommissionen til en positiv afgørelse knytte betingelser for, at støtte anses for at være forenelig med det indre marked, og påbud, hvorved det kan sikres, at afgørelsen overholdes. På området for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse kan det være nødvendigt at fastsætte betingelser og påbud, bl.a. for at sikre, at støtte til de involverede virksomheder ikke fører til fordrejninger af konkurrence og handel i det indre marked. I lyset af den konkrete situation, der gør sig gældende for den enkelte tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, kan det i denne forbindelse være nødvendigt at kræve periodiske rapporter eller udstede andre påbud.

5. ANVENDELSE

67. Kommissionen anvender bestemmelserne i denne meddelelse fra den 31. januar 2012.

68. Kommissionen anvender principperne i denne meddelelse på alle anmeldte statsstøtteprojekter og træffer afgørelse om projekterne på grundlag af principperne, også selv om projekterne blev anmeldt før den 31. januar 2012.

69. Kommissionen anvender principperne i denne meddelelse, når den efter den 31. januar 2012 skal træffe afgørelse om uberettiget støtte, også selv om støtten blev bevilget før denne dato. I tilfælde, hvor støtten blev bevilget før den 31. januar 2012, anvendes principperne i punkt 14, 19, 20, 24, 39 og 60 imidlertid ikke.

6. FORANSTALTNINGER

70. Som passende foranstaltning i henhold til artikel 108, stk. 1, i traktaten foreslår Kommissionen, at medlemsstaterne senest den 31. januar 2013 offentliggør en liste over de eksisterende støtteordninger om kompensation for offentlige tjenesteydelser, som skal bringes i overensstemmelse med denne meddelelse, og at medlemsstaterne bringer disse støtteordninger i overensstemmelse med denne meddelelse senest den 31. januar 2014.

71. Senest den 29. februar 2012 skal medlemsstaterne over for Kommissionen bekræfte, at de er indforstået med de foreslåede foranstaltninger. Ved manglende svar vil Kommissionen antage, at den pågældende medlemsstat ikke er indforstået.

(1) Dommene i sag C-280/00, Altmark Trans GmbH og Regierungspräsidium Magdeburg mod Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH (»Altmark«), Sml. 2003 I, s. 7747, og i de forenede sager C-34/01–C-38/01, Enirisorse SpA mod Ministero delle Finanze, Sml. 2003 I, s. 14243.

(2) I Altmarkdommen statuerede Domstolen, at kompensation for offentlig tjeneste ikke udgør statsstøtte, hvis følgende fire betingelser alle er opfyldt. For det første skal den modtagende virksomhed faktisk være pålagt at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste, og disse forpligtelser skal være klart defineret. For det andet skal de kriterier, der danner grundlag for beregningen af kompensationen, være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde. For det tredje må kompensationen ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvis at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne. Endelig gælder der, at når udvælgelsen af den virksomhed, der skal have overdraget en forpligtelse til offentlig tjeneste, i et konkret tilfælde ikke gennemføres inden for rammerne af en offentlig indkøbsprocedure, som giver mulighed for at udvælge den tilbudsgiver, der kan levere de pågældende ydelser til de laveste omkostninger for samfundet, skal størrelsen af den nødvendige kompensation fastlægges på grundlag af en analyse af de omkostninger, som en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og har det rette udstyr til at kunne opfylde de stillede krav til den offentlige tjeneste, ville have ved at opfylde forpligtelserne.

(3) Se side 23 i denne EUT.

(4) Se side 4 i denne EUT.

(5) EUT L 7 af 11.1.2012, s. 3.

(6) EUT L 7 af 11.1.2012.

(7) EUT C 297 af 29.11.2005, s. 4.

(8) EUT C 257 af 27.10.2009, s. 1.

(9) EUT C 244 af 1.10.2004, s. 2.

(10) EFT L 318 af 17.11.2006, s. 17.

(11) Direktiv 2006/111/EF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder.

(12) Ved nettoomkostninger forstås i denne sammenhæng nettoomkostninger som defineret i punkt 25 eller, såfremt net avoided cost-metoden ikke kan anvendes, omkostninger minus indtægter.

(13) Offentlige informationskilder, størrelsen af de omkostninger, leverandøren af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse tidligere har haft, størrelsen af konkurrenters omkostninger, forretningsplaner, indberetninger fra erhvervslivet osv.

(14) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51.

(15) EFT L 15 af 21.1.1998, s. 14.

(16) Domstolen refererede i de forenede sager C-83/01 P, C-93/01 P og C-94/01 P, Chronopost SA [2003] ECR I-6993 til »sædvanlige markedsbetingelser«: »da det ikke er muligt at sammenligne La Postes situation med den situation, som en privat koncern på et ikke-monopoliseret område befinder sig i, skal de »sædvanlige markedsbetingelser«, som nødvendigvis er hypotetiske, bedømmes i forhold til de tilgængelige objektive oplysninger, der kan efterprøves«.

(17) Der sker en forhåndsvurdering af den rimelige fortjeneste (baseret på den forventede fortjeneste og ikke den reelt opnåede fortjeneste) for at fjerne virksomhedens incitamenter til at søge produktivitetsgevinster i forbindelse med de aktiviteter, der ikke vedrører tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse.

(18) Forrentning af kapitalen defineres her som den interne rente af den investerede kapital, som virksomheden tjener i projektets løbetid, dvs. den interne rente af kontraktens pengestrømme.

(19) I et givet år defineres regnskabsbegrebet forrentning af egenkapitalen som forholdet mellem resultat før renter og skat og egenkapitalen i det pågældende år. Den årlige forrentning bør beregnes på grundlag af hele overdragelsesaktens gyldighedsperiode, idet der som diskonteringsfaktor anvendes enten virksomhedens finansieringsomkostninger eller den sats, der er angivet i Kommissionens referencesatsmeddelelse, afhængig af hvad der er mest relevant.

(20) Swaprenten er den rente, der ved længere løbetider svarer til interbankrenten (IBOR). Den anvendes på de finansielle markeder som en referencerente til at fastsætte finansieringssatsen.

(21) Præmien på 100 basispoint fungerer blandt andet som kompensation for den likviditetsrisiko, som er forbundet med, at en leverandør af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, der investerer kapital i en kontrakt om udførelse af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, binder kapitalen for hele overdragelsesaktens gyldighedsperiode og derfor ikke vil være i stand til at sælge sine kapitalandele lige så hurtigt og med så få omkostninger, som hvis, der havde været tale om et almindeligt aktiv uden likviditetsrisiko.

(22) F.eks. ved at sammenligne forrentningen med virksomhedens vægtede gennemsnitlige kapitalomkostninger i forbindelse med den pågældende aktivitet eller med sektorens gennemsnitlige kapitalforrentning i de seneste år, idet der tages hensyn til, om historiske data rent faktisk kan sige noget om fremtiden.

(23) Tilsvarende skal virksomheden, såfremt det er fastsat i overdragelsesakten, delvis bære underskud, som skyldes, at effektivitetsgevinsterne er mindre end forventet.

(24) F.eks. støtte, der ydes i forbindelse med interne kontrakter, koncessioner tildelt uden udbud og offentlige udbudsprocedurer uden forudgående offentliggørelse.

(25) EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

(26) EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1.