MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET

OM KOMMISSIONENS STRATEGI TIL BEKÆMPELSE AF

SVIGINDHOLDSFORTEGNELSE

1. Indledning 3

2. Kommissionens samlede strategi til bekæmpelse af svig 6

2.1. Grundprincipper og prioriteringer 9

2.2. Forebyggelse og afsløring af svig 10

2.2.1. Strategier til bekæmpelse af svig i Kommissionens tjenestegrene 11

2.2.2. OLAF's rolle i udviklingen og gennemførelsen af strategier 12

2.2.3. Systematisk kontrol og risikoanalyser 13

2.2.4. Oplysning og kursustiltag 14

2.3. Undersøgelser 15

2.3.1. OLAF-undersøgelser 15

2.3.2. Informanter og whistleblowers 16

2.4. Sanktioner 16

2.5. Inddrivelse 17

2.6. Andre horisontale instrumenter til forebyggelse af svig 18

2.6.1. Internationale lovgivningsstandarder 18

2.6.2. Etik og integritet 18

2.6.3. Åbenhed og adgang til oplysninger 18

2.6.4. Offentlige udbud og tilskud 18

3. Overvågning og indberetning af gennemførelsen 19

INDLEDNING

Med denne meddelelse forbedrer og moderniserer Kommissionen sin strategi til bekæmpelse af svig. Det overordnede mål for Kommissionens nye strategi er at forbedre forebyggelse, afsløring og betingelserne for at undersøge forekomster af svig og sikre den nødvendige genopretning ved hjælp af proportionelle og afskrækkende sanktioner under fuld overholdelse af retssikkerhedsgarantierne , bl.a. ved at indføre strategier til bekæmpelse af svig i Kommissionens tjenestegrene , der respekterer og afklarer de forskellige aktørers ansvarsområder.

Ifølge artikel 325 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal Kommissionen og medlemsstaterne bekæmpe svig og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser. At forebygge og afsløre svig er derfor en generel forpligtelse for alle Kommissionens tjenestegrene i forbindelse med deres daglige aktiviteter, der involverer anvendelse af ressourcer.

Europa-Kommissionen gennemfører EU-budgettet i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning (artikel 317 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde). Dens opgave er at sikre, at de gældende rammer, politikker, regler og procedurer sikrer en effektiv forebyggelse og afsløring af svig[1].

Den finansielle forvaltning og ansvarlighed er blevet styrket. Kommissionens tjenestegrene[2] er ansvarlige for forvaltning af de operationelle og administrative ressourcer, de tildeles for at gennemføre EU's politikker, og de skal bidrage til, at EU-institutionerne kan fungere på en omkostningseffektiv måde, og at den administrative byrde nedbringes i så høj grad som muligt. I den henseende er Kommissionens tjenestegrene[3] forpligtet til at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for i rimelig grad at sikre forebyggelse og afsløring af svig[4] og uregelmæssigheder[5].

Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) foretager administrative undersøgelser. Kontoret udnytter sin erfaring og sagkundskab til at støtte Kommissionens øvrige tjenestegrene med at forebygge og afsløre svig[6]

Forebyggelse og afsløring af svig er kernen i Kommissionens politikker til bekæmpelse af svig. Andre faktorer er imidlertid også vigtige, nemlig at foretage effektive undersøgelser, sikre hurtig inddrivelse af midler, der er uberettiget udbetalt fra EU-budgettet, og anvende afskrækkende sanktioner.

Medlemsstaterne forvalter næsten alle EU-budgettets indtægter. Sammen med Kommissionen deler de også forvaltningen af omkring 80 % af budgetudgifterne. De resterende 20 % forvaltes direkte af Kommissionens tjenestegrene, delvis sammen med forvaltninger i tredjelande og internationale organisationer.

I anbefalingerne om dechargeprocedurer og forskellige andre beslutninger og rapporter har Europa-Parlamentet[7], Rådet[8] og Revisionsretten[9] opfordret til en bedre beskyttelse af EU's finansielle interesser mod uregelmæssigheder og svig. Rådet[10] og Europa-Parlamentet[11] har imidlertid også opfordret til at gennemføre forenklinger og undgå administrative byrder i europæiske programmer. Kommissionen skal derfor sikre balance mellem omkostningseffektiv kontrol og forenkling.

I 2010 vedtog Rådet det flerårige Stockholmprogram[12] om politikker inden for området retfærdighed, borgerlige frihedsrettigheder og sikkerhed. Det opfordrer EU og medlemsstaterne til at styrke indsatsen mod bekæmpelse af korruption og andre former for økonomisk kriminalitet. Dette omfatter en styrkelse af kapaciteten til at foretage undersøgelser på det finansielle område og gøre det klarere, hvem der er de retmæssige ejere af aktiver.

I 2011 vil der blive gennemført flere initiativer til at fremme bekæmpelse af svig og korruption, der påvirker EU's offentlige midler.

Kommissionens forslag om ændring af den retlige ramme for OLAF[13] tager sigte på at gøre OLAF's undersøgelser mere effektive og hurtigere, styrke de proceduremæssige garantier, forbedre OLAF's samarbejde med medlemsstaterne og sikre god forvaltningsskik.

Meddelelsen om beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser gennem straffelovgivningen og administrative undersøgelser[14] beskriver, hvordan Kommissionen vil beskytte skatteborgernes penge på EU-niveau mod ulovlige aktiviteter, herunder korruption i og uden for EU's institutioner. Meddelelsen giver eksempler på muligheder for at forbedre den strafferetlige ramme og de proceduremæssige redskaber for efterforskere og anklagere og eventuelle institutionelle udviklingsmuligheder, som f.eks. oprettelse af en europæisk anklagemyndighed.

Disse forslag suppleres af meddelelsen om bekæmpelse af korruption i EU[15] , der foreslår en EU-mekanisme til bekæmpelse af svig, der indebærer en regelmæssig vurdering af medlemsstaterne ("EU's rapport om bekæmpelse af korruption").

Kommissionens arbejdsprogram for 2011 omfatter også et forslag til en ny retlig ramme om konfiskation og inddrivelse af aktiver fra strafbart forhold under overskriften "Initiativer til beskyttelse af den lovlige økonomi"[16].

Disse initiativer suppleres af denne strategi til bekæmpelse af svig, der væsentligst omhandler spørgsmål i forbindelse med god forvaltning. Tilsammen udgør disse forslag en sammenhængende og samlet retlig ramme for EU's fremtidige indsats mod svig og korruption.

Denne strategi til bekæmpelse af svig henvender sig væsentligst til Kommissionens tjenestegrene og vil styrke EU's politik og bidrage til at beskytte EU's finansielle interesser. Strategien supplerer Kommissionens grundlæggende politiske retningslinjer, der blev fremlagt i de nylige meddelelser om Europa 2020[17] og Gennemgang af EU's budget [18], der opstillede vigtige mål, som f.eks. forenkling af og sammenhæng i EU's regler, samtidig med at der sikres en høj grad af ansvarlighed og kontrol med finansielle risici.

KOMMISSIONENS SAMLEDE STRATEGI TIL BEKÆMPELSE AF SVIG

Svig og korruption, der påvirker EU-budgettet – hvor er vi, og hvilke udfordringer står vi over for?

Kommissionens sidste strategi til bekæmpelse af svig blev vedtaget i 2000[19] og de efterfølgende handlingsplaner for 2001-2003 og 2004-2005 udgjorde grundlaget for en samlet EU-politik til bekæmpelse af svig[20]. Kommissionen afgav rapport om gennemførelsen af handlingsplanen og om udviklingen i politikken til bekæmpelse af svig i sine årlige beretninger om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser og bekæmpelse af svig fra 2001-2005[21]. I 2007 vedtog Kommissionen en meddelelse om "fraud proofing"[22] sammen med en meddelelse om ansvarsfordelingen mellem OLAF og Kommissionens tjenestegrene med hensyn til udgifter inden for rammerne af delt forvaltning, hvorved tjenestegrenene får ansvaret for finansiel opfølgning på uregelmæssigheder og svig[23]. Gennemførelsen af disse meddelelser viser, at OLAF's erfaringer fra undersøgelserne kan være en vigtig informationskilde for Kommissionen.

Det nuværende arbejde med at udarbejde de nye flerårige finansielle rammer giver Kommissionen mulighed for at skærpe indsatsen mod svig på EU's forskellige politikområder. De flerårige finansielle rammer for perioden efter 2013 vil blive støttet af nye specifikke lovgivningsmæssige forslag til EU-programmer. Disse forslag skal tilgodese det overordnede mål om en vidtrækkende forenkling og indeholde passende foranstaltninger til bekæmpelse af svig. Kommissionen er fast besluttet på yderligere at styrke de lovgivningsmæssige bestemmelser om bekæmpelse af svig på en omkostningseffektiv og proportionel måde. Denne proces vil tage højde for de foranstaltninger, som Kommissionens tjenestegrene allerede har truffet.

Svig, navnlig organiseret kriminalitet, tilpasser sig hurtigt nye forhold. Kommissionen skal kunne klare sådanne nye udfordringer. De ændrede former for svig kræver, at EU's politik til bekæmpelse af svig konstant justeres. At forebygge og afsløre svig er afgørende for god forvaltning, og Kommissionen er fast besluttet på at tage fat på problemet på alle niveauer og i hele udgifts- og indkomstcyklussen.

EU's budget er skatteborgerpenge, der udelukkende skal anvendes til at gennemføre politikker, som følger af EU-lovgivningen. I 2009 indberettede medlemsstaterne imidlertid tilfælde af mistanke om svig med nationalt forvaltede EU-midler for et beløb på 279,8 mio. EUR[24].

Dette er blot en indikator for de finansielle følger, og det betyder ikke, at mistanken vil blive bekræftet, eller at midlerne ikke kan inddrives. Men det viser, at det er nødvendigt med en forebyggelsesindsats, og at de eksisterende foranstaltninger skal tilpasses regelmæssigt for at modvirke nye former for svig.

Omvendt skal yderligere kontrolforanstaltninger, som Kommissionen foreslår at indføre, være proportionelle, effektive og omkostningseffektive. Da svig ofte involverer sofistikerede og nøje planlagte metoder, er risikoen for, at svig ikke bliver afsløret, større end for andre uregelmæssigheders vedkommende, og for at være effektive skal svigbekæmpende systemer derfor være smartere og mere sofistikerede, hvilket ofte medfører større omkostninger. Den marginale værdi af svig, der afsløres og korrigeres af medlemsstaterne og Kommissionen som følge af yderligere kontrol, skal overstige de marginale omkostninger ved yderligere kontrol og også tage hensyn til den omdømmemæssige risiko.

Endvidere skal foranstaltninger til bekæmpelse af svig gennemføres i overensstemmelse med Kommissionens målsætning om at bevare nulvækst på ressourceområdet og reducere den administrative støtte og koordineringsfunktioner[25]. Eventuelle yderligere investeringer skal derfor gennemføres ved omfordeling af personale inden for tjenestegrenene i overensstemmelse med disse principper.

Kommissionen har allerede udviklet og udvikler fortsat foranstaltninger til bekæmpelse af svig. Følgende eksempler på bedste praksis viser, hvilke muligheder veludformede svigbekæmpende foranstaltninger giver:

Hvad angår strukturforanstaltninger[26], har Kommissionen indført en Fælles strategi til forebyggelse af svig , der skal styrke kapaciteten til at håndtere svig, gøre medlemsstaterne og Kommissionens tjenestegrene mere bevidste om betydningen af at forebygge svig og styrke samarbejdet med OLAF. Denne fælles strategi til bekæmpelse af svig vil styrke de eksisterende foranstaltninger for de omhandlede fonde og vil støtte gennemførelsen af denne strategi til bekæmpelse af svig på dette budgetområde. Andre af Kommissionens tjenestegrene, som f.eks. dem der har ansvaret for forskningspolitikken, har også vedtaget specifikke strategier til bekæmpelse af svig, der udnytter de foreliggende oplysninger til at forebygge svig.

Men ikke alle Kommissionens tjenestegrene, der forvalter EU-midler, har på nuværende tidspunkt indført en sådan systematisk fremgangsmåde.

Videreudvikling af "Pluto-metoden" til afsløring og bekæmpelse af svig:

Pluto-projektet blev iværksat for at hjælpe Kommissionens Generaldirektorat for Informationssamfundet med at forbedre revisionskapaciteten og kontrolfunktionerne ved hjælp af kraftfulde analytiske værktøjer og oplysninger om svigindikatorer baseret på OLAF's operationelle erfaring. Med denne metode er det blevet muligt at afsløre mange flere tilfælde af mistanke om svig[27].

På grund af projektets succes, navnlig hvad angår rettidig afsløring af svig og uregelmæssigheder, har der været stor interesse fra andre tjenestegrene i Kommissionen for at anvende en sådan metode. Anvendelse af metoden vil blive fremmet.

Europa-Kommissionen har under navnet " Mutual Assistance Broker" (MAB) udviklet en teknisk platform til sikker udveksling af data mellem toldmyndigheder og andre relevante nationale myndigheder, herunder EU's net af finansielle efterretningsenheder[28] (myndigheder, der beskæftiger sig med afsløring af hvidvaskning af penge), som er tilgængelig via en webbrowser. Den giver mulighed for sikker udveksling af oplysninger om konstaterede eller forventede ulovlige fysiske bevægelser af varer og likvide midler, der indføres til eller forlader EU, og overflødiggør tunge dobbeltprocedurer, samtidig med at reglerne om databeskyttelse overholdes.

Nye it-værktøjer kan i betragtelig grad nedbringe den administrative byrde ved afsløring af svig og uregelmæssigheder, også hvad angår forvaltning af budgettets indtægtsside.

Kommissionen har udviklet et kursus for at øge kendskabet til risikoen for svig med udgangspunkt i virkelige sager i Kommissionens tjenestegrene.

Sådanne skræddersyede kurser vil blive videreudviklet ved hjælp af virkelige sager, som også andre af Kommissionens tjenestegrene har oplevet, og tilbudt regelmæssigt som beskrevet i afsnit 2.2.4.

Grundprincipper og prioriteringer

Hvad er grundprincipperne i Kommissionens strategi til bekæmpelse af svig?

Kommissionens strategi til bekæmpelse af svig vedrører både budgettets udgifts- og indtægtsside.

De ledende principper og mål for Kommissionens politik på dette område er følgende:

Etik. Kommissionen og de øvrige instanser, som forvalter EU-midler, skal overholde de højeste standarder for etisk adfærd og integritet . Deres personale skal overholde disse standarder og have gennemført de nødvendige kurser vedrørende risiko for svig og modforanstaltninger.

Øget åbenhed. Åbenhed er et vigtigt værktøj i bekæmpelsen af svig. De relevante oplysninger om brugen af EU-midler bør i videst muligt omfang være tilgængelige i et format, der kan underkastes revision og sammenlignes og analyseres med henblik på at bekæmpe svig, under overholdelse af de gældende regler om personoplysninger[29].

Bekæmpelse af svig. Udformning af udgiftsprogrammer er den første fase i en effektiv bekæmpelse af svig. Der vil derfor, når det er relevant, indgå en analyse af den potentielle risiko for svig i gennemførlighedsundersøgelser og konsekvensvurderinger. Når programmerne gennemføres, bør en omkostningseffektiv og risikobaseret overvågning og kontrol mindske risikoen for svig på passende vis.

Effektiv undersøgelseskapacitet. Det er vigtigt at råde over passende værktøjer og incitamenter for effektivt at kunne afsløre og undersøge svig. Når der er mistanke om svig, har de svigbekæmpende instanser brug for diskret adgang til de nødvendige oplysninger i samarbejde med de berørte institutioner og instanser med et revisionsspor og i overensstemmelse med de gældende bestemmelser. Endvidere har de berørte institutioner og organer behov for relevante og rettidige oplysninger fra undersøgelsesorganet for at træffe sikkerhedsforanstaltninger, der kan bringe eventuelle uregelmæssigheder, der påvirker EU-budgettet, til ophør. Whistleblowers, vidner og informanter har brug for nemme, sikre og hurtige procedurer til at rapportere om svig.

Sanktioner . Der skal gennemføres en retfærdig rettergang inden for en rimelig tidsfrist. Procedurerne skal styrke reglerne om en retfærdig rettergang med udgangspunkt i mekanismer, der giver mulighed for at handle hurtigt og uafhængigt. Ud over passende sanktioner skal personer, som er dømt eller pålagt administrative sanktioner, effektivt fratages indtægterne fra deres overtrædelse, og svigagtigt tilegnede midler skal inddrives.

Et godt samarbejde mellem interne og eksterne aktører. Et godt samarbejde mellem EU og de ansvarlige nationale myndigheder og mellem alle berørte institutioners tjenestegrene er en forudsætning for effektivt at bekæmpe svig. Kommissionen er klar over, at gennemførelsespartnerne spiller en vigtig rolle, navnlig i forbindelse med delt forvaltning.

Kommissionens prioriteringer

Kommissionens strategi til bekæmpelse af svig vil indeholde svigbekæmpende foranstaltninger inden for forebyggelse og afsløring (2.2.), undersøgelser (2.3.), sanktioner (2.4.), inddrivelse (2.5.) og andre horisontale politikker til bekæmpelse af svig, som f.eks. etik og integritet, åbenhed og adgang til oplysninger og offentlige udbud og tilskud (2.6).

De områder, der i første omgang skal prioriteres , vedrører forebyggelse af svig:

1. Passende bestemmelser om bekæmpelse af svig i Kommissionens forslag til udgiftsprogrammer inden for den nye flerårige finansielle ramme i lyset af konsekvensanalyser, jf. afsnit 2.2.1.

2. Udvikling af svigbekæmpende strategier i Kommissionens tjenestegrene med bistand fra OLAF (afsnit 2.2.2.) og centrale tjenestegrene og gennemførelse af disse (afsnit 2.2.1-2.2.3 og 2.2.4).

3. Revision af direktiverne om offentlige udbud med henblik på en forenkling, samtidig med at risikoen for svig i forbindelse med udbud mindskes i medlemsstaterne (afsnit 2.6.4).

Disse prioriteter vil blive gennemført senest inden udgangen af 2013. De øvrige foranstaltninger i denne strategi til bekæmpelse af svig vil blive gennemført senest ved udgangen af 2014.

Forebyggelse og afsløring af svig

Forebyggelse og afsløring af svig og uregelmæssigheder[30] bør ske gennem den interne kontrolprocedure, som Kommissionen anvender på alle forvaltningsniveauer[31]. Alle enheder, der forvalter EU-midler, er retligt forpligtet til at forebygge uregelmæssigheder og svig, der påvirker EU's budget. I praksis betyder det, at Kommissionen, medlemsstaterne og andre gennemførelsespartnere har en forpligtelse til at indføre forvaltnings- og interne kontrolprocedurer, der kan bidrage til at forebygge og afsløre uregelmæssigheder, fejl og svig[32].

Kontrolprocedurer til forebyggelse og afsløring af svig er et led i de foranstaltninger, der skal sikre transaktionernes lovlighed og regelmæssighed. Strategien til bekæmpelse af svig bør derfor ikke føre til yderligere kontrolforanstaltninger. Det er ikke desto mindre nødvendigt at sikre, at de eksisterende interne kontrolsystemer i tilstrækkelig grad tager hensyn til risikoen for svig.

Den retlige ramme indeholder allerede en række krav, der sikrer procedurernes regelmæssighed og lovlighed, men der er behov for yderligere forbedringer for i tilstrækkelig grad at takle situationer, der frembyder en særlig risiko for svig på en tilfredsstillende måde. Kommissionens centrale tjenester samt visse forvaltningstjenester har udviklet værktøjer til risikoanalyse, som også kan anvendes i forbindelse med risiko for svig, men de skal revideres regelmæssigt for i højere grad at kunne takle disse problemer[33]. Kommissionen vil aktivt sikre risikostyring af svig og holde øje med de praktiske resultater af de eksisterende svigforebyggende foranstaltninger.

Strategier til bekæmpelse af svig i Kommissionens tjenestegrene

Aktørernes ansvar afhænger af forvaltningsmåde og politikområde. Det kræver en skræddersyet tilgang: strategier til bekæmpelse af svig i Kommissionens tjenestegrene skal udformes individuelt med visse fællestræk afhængig af, hvilket politikområde og hvilken tjeneste der er tale om. En standardløsning vil ikke være den mest effektive. Gennemførelsen skal eventuelt baseres på specifikke og sektormæssige svigbekæmpende strategier, som skal anvendes af alle tjenester, der forvalter eller kontrollerer anvendelsen af EU-midler.

Hvad angår direkte forvaltning , vil de tjenestegrene i Kommissionen, som er ansvarlige for de forskellige politikområder, i første omgang være ansvarlige for forebyggelse af svig, finansiel opfølgning på sager om svig på deres ansvarsområder, og eventuelt og i tæt samarbejde med OLAF for vedtagelse af forskellige foranstaltninger til forebyggelse af svig eller uregelmæssigheder[34].

Inden for rammerne af delt forvaltning har medlemsstaterne hovedansvaret for gennemførelsen af en betydelig del af EU-budgettet (ca. 80 %)[35]. Det giver særlige udfordringer for Kommissionens tjenestegrene, hvad angår forebyggelse og afsløring af svig. I forhold til delt forvaltning er medlemsstaterne først og fremmest ansvarlige for udarbejdelse af forvaltnings- og kontrolsystemer til operationelle programmer, som er i overensstemmelse med de gældende regler. Medlemsstaterne skal anvende disse systemer effektivt for at forebygge, afsløre og korrigere uregelmæssigheder, herunder svig. Kommissionen skal derefter anvende procedurer for regnskabsafslutning eller procedurer for beregning af finansielle korrektioner, der sætter den i stand til at påtage sig det endelige ansvar for gennemførelsen af budgettet under delt forvaltning.

Hvad angår indirekte, fælles og decentral[36] og delt forvaltning, anvender Kommissionens tjenestegrene eksterne samarbejdspartnere med henblik på gennemførelsen af EU-budgettet. Strategien til bekæmpelse af svig i Kommissionens tjenestegrene skal være proportionel i forhold til de foranstaltninger, der skal gennemføres, og være omkostningseffektiv, og om muligt bygge på en eksisterende strategi. Forvaltning ved hjælp af eksterne samarbejdspartnere foregår på forskellig vis, og Kommissionen skal derfor fastslå, hvordan EU's finansielle interesser bedst kan beskyttes på de forskellige politikområder på en omkostningseffektiv måde. OLAF vil støtte Kommissionens tjenestegrene som beskrevet i afsnit 2.2.2. Når det er nødvendigt, vil Kommissionen foreslå ny lovgivning eller styrke den eksisterende, ændre aftaler eller forhandle nødvendige ændringer med medlemsstaterne og andre eksterne samarbejdspartnere. Sådanne forslag vil også tage højde for relevante risikovurderinger og andre analyser om risikoen for svig.

Hvad bør Kommissionens tjenestegrene tage hensyn til i strategierne til bekæmpelse af svig?

Kommissionens tjenestegrene vil tilpasse deres interne kontrolsystemer og procedurer på konsekvent vis under behørig hensyntagen til proportionalitetsprincippet.

Sektorstrategierne bør vedrøre hele den svigbekæmpende cyklus, herunder forebyggelse og afsløring af svig, samarbejde mellem OLAF og Kommissionens tjenestegrene, inddrivelse og sanktioner. De bør tilpasse foranstaltningerne til de specifikke behov og forhold på de forskellige politikområder, herunder risikoen for svig på området.

Eksisterende sektorstrategier kan anvendes som udgangspunkt og om nødvendigt udvikles og suppleres.

Kommissionen kan også gennemføre regionale strategier , der vedrører specifikke former for svig. Et nyt eksempel på en horisontal tilgang er handlingsplanen til bekæmpelse af smugling af cigaretter og alkohol ved EU's østlige grænse, der er vedlagt som arbejdsdokument til denne strategi[37].

Kommissionen vil udvikle et tæt samarbejde og synergier og fremme de relevante standarder, der er fremsat i denne strategi til bekæmpelse af svig i EU-institutionerne, herunder Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, kontorer, agenturer og organer, herunder fælles foretagender .

OLAF's rolle i udviklingen og gennemførelsen af strategier

Ifølge forordning (EF) nr. 1073/1999 bidrager OLAF "til udformning og udvikling af metoder til bekæmpelse af svig og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Det Europæiske Fællesskabs finansielle interesser"[38]. OLAF bør i den henseende involveres på et tidligt tidspunkt. Ansvaret for at forebygge og bekæmpe svig er først og fremmest lederne af Kommissionens tjenestegrene (afhængig af forvaltningsmåde), men OLAF spiller en vigtig rolle i hele processen.

OLAF vil spille en proaktiv og styrket rolle og bistå tjenestegrenene ved bl.a. at udvikle metoder og retningslinjer for udviklingen og gennemførelsen af sektorspecifikke strategier til bekæmpelse af svig.

På nuværende tidspunkt er der kun udveksling af bedste praksis mellem visse tjenestegrene i Kommissionen, som forvalter EU-midler, men det involverer ikke alle Kommissionens tjenestegrene. Den tværtjenestelige gruppe af "fraud proofing"-korrespondenter vil blive ændret til et netværk til forebyggelse og afsløring af svig, der organiseres af OLAF. Dette netværk vil blive brugt som ekspertisecenter og tilbyde støtte og rådgivning. Det vil udbrede bedste praksis (f.eks. ovennævnte Pluto-dataudvindingsprojekt) og svigrisikovurderinger baseret på OLAF's operationelle erfaring samt de relevante oplysninger fra medlemsstater, tredjelande og internationale organisationer, som OLAF råder over. Dette netværk bør også bidrage til at udvikle og regelmæssigt ajourføre de sektorstrategier, som Kommissionens tjenestegrene vedtager.

OLAF bidrager til at samordne medlemsstaternes samarbejde om bekæmpelse af svig i overensstemmelse med artikel 325, stk. 3, og de gældende retlige rammer[39]. Medlemsstaternes indsats støttes af regelmæssige høringer, bl.a. inden for rammerne af Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bekæmpelse af Svig (COCOLAF)[40]. Dette udvalg kunne have flere sektorspecifikke undergrupper, hvilket ville sikre, at eksperter for de forskellige politikområder var til stede. Sådanne undergrupper kunne fremme samarbejdet mellem de instanser i medlemsstaterne, der har ansvaret for bekæmpelse af svig, og opmuntre dem til at udveksle deres operationelle erfaringer og udbrede kendskabet til svigagtige former for praksis, der afsløres i de forskellige medlemsstater.

Ovenstående viser OLAF's rolle, som netop er at undersøge påstande om svig og aktivt bistå alle Kommissionens tjenestegrene med at udvikle politikker til bekæmpelse af svig.

Systematisk kontrol og risikoanalyser

Afhængig af de forskellige forvaltningsmåder vil Kommissionens tjenestegrene med bistand fra OLAF indføre systemer, der giver dem en rimelig sikkerhed for, at de vil være i stand til at afsløre betydelige uregelmæssigheder og svig. Der bør navnlig skabes betingelser for at identificere mistænkelige transaktioner eller aktører ved hjælp af specifikke indikatorer ("røde flag").

Kommissionens tjenestegrene vil vurdere behovet for at forbedre risikovurderingen for svig ved at udvikle en mere systematisk og formaliseret proces, der giver mulighed for at identificere områder med risiko for svig. Sideløbende og gennem en effektiv anvendelse af de eksisterende ressourcer bør tjenestegrenene indføre intelligente kontrolsystemer ved hjælp af it-værktøjer, der er tilpasset deres behov, og som er udviklet i samarbejde med OLAF[41]. Sådanne værktøjer giver f.eks. mulighed for at samle eksisterende data vedrørende afsluttede eller igangværende EU-finansierede projekter. Det er nyttigt med henblik på forebyggelse af svig, men kan også afsløre plagiat og svigagtig dobbeltfinansiering. Disse værktøjer vil kun være fuldt ud effektive, hvis de relevante informationssystemer indeholder fuldstændige, sammenhængende og pålidelige data om EU-midler. Muligheden for at analysere data med henblik på at forebygge svig bør også tages i betragtning, når der skal defineres brugerkrav til nye it-systemer.

Kommunikationen mellem Kommissionens tjenestegrene om risici for svig kunne forbedres. Anvendelsen af Kommissionens interne system for tidlig varsling [42] vil blive revideret for at gøre det til et endnu mere effektivt værktøj til forebyggelse af svig i forbindelse med direkte forvaltning. Der bør indføres betingelser for en mere omfattende informationsudveksling med eksterne aktører via den centrale database for udelukkelser[43] baseret på den relevante lovgivning og under overholdelse af reglerne om databeskyttelse.

En effektiv kontrol kan hindres af utilstrækkelig adgang til dokumenter og oplysninger på visse områder inden for fælles forvaltning , der involverer internationale organisationer[44]. Kommissionen vil fortsat bestræbe sig på at forbedre de retlige instrumenter for samarbejde med tredjelande og internationale organisationer og sikre sig, at disse anvendes korrekt. Det kan betyde, at der i internationale aftaler og aftalememoranda i overensstemmelse med de eksisterende bestemmelser om undersøgelser indføres bestemmelser om udveksling af oplysninger og om samarbejde på operationelt niveau, herunder fælles undersøgelser.

Oplysning og kursustiltag

Kommissionen vil regelmæssigt gøre sit personale opmærksom på risikoen for svig, navnlig projektledere, økonomimedarbejdere og revisorer og personale i EU's delegationer. Den vil samarbejde tæt med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og andre EU-organer for at fremme denne politik. Den vil formidle oplysninger om systemet for tidlig varsling, procedurerne for indberetning af svig og foranstaltninger til forebyggelse af svig. Disse tiltag skal begrænse virkningerne af svig og uregelmæssigheder gennem rettidige foranstaltninger for at undgå, at disse virkninger fortsætter, og i første omgang fokusere på de mest berørte organer og enheder. De formidlede oplysninger bør omfatte oplysninger om foranstaltninger til bekæmpelse af svig og om OLAF.

Alt personale , der arbejder med projektforvaltning og finansielle transaktioner, har ansvar for at forebygge og afsløre svig og bør have gennemført de nødvendige kurser, herunder inden for bekæmpelse af svig. OLAF vil oprette et internt dedikeret website vedrørende bekæmpelse af svig med vejledning om fremgangsmåden for at hjælpe tjenester og forvaltningsorganer med at udvikle strategier til bekæmpelse af svig, herunder bedste praksis og mønstre for svig, og vil stille sin ekspertise til rådighed for udformning af kursusprogrammer.

OLAF's netværk til forebyggelse og afsløring af svig og eventuelt andre eksisterende ekspertgrupper vil bidrage til oplysning og kursustiltag.

Kommissionen, og navnlig OLAF, vil også fortsat udveksle bedste praksis, bistå og samarbejde med andre internationale organisationer og ekspertorganer om at udvikle politikker til bekæmpelse af svig og korruption. Aktiviteter i forbindelse med sidstnævnte punkt vil blive koordineret med EU's indberetningsmekanisme for bekæmpelse af korruption.

Undersøgelser

OLAF-undersøgelser

Kommissionen har fremlagt sit ændrede forslag til reform af OLAF[45]. Forslaget styrker OLAF's undersøgelsesindsats[46]. Forslaget giver også mulighed for et bedre samarbejde med andre myndigheder. Det indfører specifikke processuelle rettigheder og garantier, der sikrer beskyttelse af personlige rettigheder i overensstemmelse med EU's charter om grundlæggende rettigheder.

Informationsstrømmen mellem Kommissionens tjenestegrene og OLAF før, under og efter undersøgelserne bør sætte Kommissionen i stand til at træffe passende forebyggende foranstaltninger, f.eks. suspension af tilskud, kontrakter eller betalinger, og stoppe igangværende uregelmæssig praksis. Det vil også hjælpe OLAF med at få adgang til alle relevante oplysninger med henblik på kontorets undersøgelser.

Når undersøgelser involverer personale i EU-institutionerne ("interne undersøgelser"), er det helt afgørende med et intensivt samarbejde mellem OLAF og andre undersøgelsestjenester . Et sådant samarbejde bør styrkes overalt, hvor det er nødvendigt, bl.a. mellem OLAF og andre undersøgelses- og inspektionstjenester i EU-institutionerne [47].

For alle forvaltningsmåders vedkommende bør de myndigheder, der optræder som centrale kontaktpunkter , udpeges i medlemsstaterne[48], tredjelande og internationale organisationer. OLAF kan derefter bruge disse kontaktpunkter som en direkte forbindelse ved undersøgelser, således som foreslået i det ændrede forslag til reform af OLAF.

Med henblik på OLAF's undersøgelser bør samarbejdet mellem OLAF og Kommissionens eksterne revisorer om nødvendigt styrkes yderligere, således at de kan drage nytte af deres respektive ekspertise. I den henseende kan Kommissionens revisorer deltage i OLAF's missioner og kontrol på stedet.

OLAF fremmer og deler sin operationelle erfaring og bedste praksis med medlemsstaterne med hensyn til beskyttelse af EU's finansielle interesser. OLAF bør støtte fælles svigbekæmpende foranstaltninger truffet af medlemsstaterne[49]. Partnerne bør hurtigt informere OLAF om afslørede tilfælde af svig og ajourføre disse oplysninger i takt med opfølgningen under overholdelse af de gældende retlige bestemmelser.

Med henblik på de nye flerårige finansielle rammer skal udgiftsprogrammerne og alle afgørelser, kontrakter og tilskudsaftaler, der finansieres af EU, nævne, at OLAF har beføjelser til at undersøge mistanke om svig i EU-finansierede programmer og projekter[50]. De omhandlede bestemmelser bør forpligte alle kontrahenter og støttemodtagere og deres personale til efter anmodning at give OLAF adgang til alle oplysninger om gennemførelsen af programmer og projekter. Kontrahenter og støttemodtagere bør forpligtes til at indføre de nødvendige bestemmelser i de kontrakter, de indgår med deres underleverandører, således at OLAF får den samme ret til adgang i forhold til alle underleverandører.

Informanter og whistleblowers

Reglerne for indberetning af mistanke om svig og korruption og for beskyttelse af alle informanter , der handler i god tro, har afgørende betydning for afsløring af svig. EU-lovgivningen fastlægger regler for whistleblowers i EU-institutionerne[51]. Alle andre parter ( informanter ) bør også have let adgang til undersøgelsesinstanser, som f.eks. OLAF[52]. Kommissionen vil overveje, hvordan whistleblowers kan få bedre vejledning og beskyttelse fra de berørte instanser, og hvordan man kan opmuntre whistleblowers til at oplyse om uregelmæssigheder, svig og korruption (f.eks. foranstaltninger, der motiverer informanter og opmuntrer til frivillig afsløring).

Sanktioner

Kommissionen vil strømline og styrke anvendelsen af finansielle og/eller administrative sanktioner, herunder udelukkelse fra EU-finansiering i tilfælde af alvorlige uregelmæssigheder, svig eller korruption. Når det skal besluttes, hvilke sanktioner juridiske enheder skal pålægges, bør der tages højde for, hvilke foranstaltninger disse enheder har truffet over for de personer, der er ansvarlige for svig og korruption. Sanktionerne bør omfattes af en passende offentliggørelse i overensstemmelse med de eksisterende retlige rammer.

Medlemsstaterne har pligt til at indberette visse tilfælde af svig til skade for EU-budgettet, der kan betyde udelukkelse fra yderligere EU-finansiering[53]. De har imidlertid ingen forpligtelse til at opbevare disse oplysninger i et centraliseret system, som kunne kanalisere informationsstrømmen gennem en ansvarlig myndighed og gøre systemet mere effektivt. Kommissionen vil derfor opmuntre medlemsstaterne til at vedtage retningslinjer for myndighederne på nationalt niveau for at sikre, at indberetninger på passende vis formidles til den centrale database om udelukkelser. Kommissionen vil opfordre de nationale myndigheder og EU-organer til at træffe foranstaltninger for at øge kendskabet til den centrale database for udelukkelser.

For at sikre ensartede vilkår i hele EU[54] vil Kommissionen vurdere, om de finansielle og/eller administrative sanktioner, medlemsstaterne anvender i henhold til de nationale regler, er tilstrækkelig effektive, proportionelle og afskrækkende . Den vil også udarbejde de relevante lovgivningsmæssige initiativer, navnlig på toldområdet, som foreskrevet i handlingsplanen om gennemførelse af Stockholmprogrammet[55].

For at gøre disciplinære sanktioner mere afskrækkende bør resultatet af disciplinære foranstaltninger formidles mere effektivt, samtidig med at de berørte personers grundlæggende rettigheder respekteres, og principperne for databeskyttelse overholdes. Oplysninger om ansatte, der er omfattet af sanktioner , bør bevares og udveksles med andre myndigheder efter "need-to-know"-princippet i overensstemmelse med reglerne om databeskyttelse og med forbehold af tilstrækkelige, specifikke garantier[56].

Inddrivelse

I tilfælde af delt forvaltning er medlemsstaterne i første omgang ansvarlige for at undersøge uregelmæssigheder og svig og for at inddrive beløb, der er udbetalt uretmæssigt, herunder som opfølgning på OLAF's undersøgelser[57]. I tilfælde af direkte forvaltning bør Kommissionens tjenestegrene uden ophør udstede inddrivelsesordrer som opfølgning på OLAF's undersøgelser. Det er vigtigt, at oplysninger om disse inddrivelser systematisk udnyttes i OLAF's operationelle aktiviteter. Kommissionen vil fortsat forbedre fuldstændigheden, kvaliteten og fremlæggelsen af data om inddrivelser i sin rapport om beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser[58].

Andre horisontale instrumenter til forebyggelse af svig

Internationale lovgivningsstandarder

Kommissionen vil sikre gennemførelse af de relevante internationale konventioner og standarder vedrørende bekæmpelse af svig med særligt fokus på FN's konvention mod korruption, Europarådets instrumenter (GRECO) og OECD's og G20's standarder og anbefalinger[59].

Etik og integritet

Kommissionen har detaljerede regler for etik og integritet for de ansatte[60]og for medlemmer af Kommissionen[61]. Disse regler er netop blevet revideret. Kommissionen tilbyder alle nyansatte kurser, og der er mulighed for genopfriskningskurser.

Kommissionen vil sikre, at reglerne og de etiske værdier for ansatte i EU-institutionerne fra højeste niveau formidles korrekt og regelmæssigt til hele personalet, og at der tilbydes de nødvendige kurser .

Kommissionen skal sikre, at der anvendes effektive foranstaltninger til forebyggelse af svig i forbindelse med ansættelse og personaleadministration. Disse foranstaltninger bør omfatte en undersøgelse af ansøgernes fortid.

Åbenhed og adgang til oplysninger

Åbenhed bidrager til at forebygge og afsløre svig. For at sikre, at EU-midler forvaltes åbent og omfattes af de gældende retlige krav, bør det være let for borgerne at få adgang til de relevante oplysninger.

Som følge af det europæiske initiativ om større åbenhed[62] har Kommissionen også indført en frivillig ordning for mere åbenhed i forbindelse med repræsentation af interesser på EU-niveau. Der er oprettet et register, og der er vedtaget en adfærdskodeks. I juni 2011 planlægger Kommissionen at indgå en interinstitutionel aftale med Europa-Parlamentet om et fælles register[63].

Offentlige udbud og tilskud

Kommissionen er ved at revidere EU's direktiver om offentlige udbud[64]. Det skulle forenkle og øge åbenheden ved udbudsprocedurer på alle niveauer - EU og medlemsstaterne. I forbindelse med revisionen vil Kommissionen undersøge andre muligheder for at forebygge svigagtig adfærd og interessekonflikter i forbindelse med fordeling af offentlige midler.

Kommissionen overvejer også at foreslå regler for tildeling af tjenesteydelseskoncessioner, som kan involvere anvendelse af EU-midler i offentlige-private partnerskaber, der i dag ikke er omfattet af klare forpligtelser, hvad angår åbenhed.

Enheder, der modtager EU-midler, bør efter anmodning kunne påvise åbenhed omkring ejerskab . Alle enheder i ejerskabsstrukturen bør kunne verificeres efter "need-to-know"-princippet. Det gælder også konsortiepartnere og tredjeparter, der modtager finansiel støtte i forbindelse med gennemførelse af en tilskudsforanstaltning.

OVERVÅGNING OG INDBERETNING AF GENNEMFØRELSEN

Der bør indføres en henvisning til denne strategi til bekæmpelse af svig i Kommissionens eksisterende strategiske planlægning og programlægning, der foreskriver en række planlægnings-, overvågnings- og indberetningsmekanismer. Strategier til bekæmpelse af svig kræver ikke yderligere kontrolinstanser og administrative byrder, men skal indarbejdes korrekt i de eksisterende planlægnings-, kontrol- og indberetningsmekanismer.

Kommissionens tjenestegrene bruger de årlige forvaltningsplaner til deres planlægnings- og overvågningsaktiviteter. Årsberetningen er det rapporteringsværktøj, hvor tjenestegrenene gør rede for årets resultater, herunder for hvordan de har forbedret deres forvaltnings- og kontrolsystemer og den finansielle forvaltning, også vedrørende bekæmpelse af svig. Årsberetningerne [65] bør indeholde oplysninger om bekæmpelse af svig som led i vurderingen af de interne kontrolsystemer, om gennemførelsen af den sektorspecifikke strategi, og om de foranstaltninger, der er truffet for at begrænse risikoen for svig[66]. Det er ligeledes vigtigt, at oplysningerne om gennemførelsen af den sektorspecifikke strategi til bekæmpelse af svig ajourføres regelmæssigt.

Kommissionen vil rapportere om gennemførelsen af denne strategi til bekæmpelse af svig fra 2013 i Kommissionens rapport om beskyttelse af EU's finansielle interesser.

Disse forskellige mekanismer vil sikre, at foranstaltninger til bekæmpelse af svig fortsat prioriteres højt af Kommissionen, og deres betydning vil fremstå klart i forbindelse med dechargeproceduren.

[1] Definitionen af svig findes i artikel 1 i konventionen udarbejdet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT C 316 af 27.11.1995, s. 49).

[2] Henvisninger til Kommissionens tjenestegrene dækker alle Kommissionens generaldirektorater og tjenester plus forvaltningsorganerne.

[3] Anvisningsberettigede bemyndiget ved delegation i henhold til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (artikel 322) og finansforordningen (Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1)).

[4] Finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Se artikel 28 og 28a i finansforordningen.

[5] En uregelmæssighed er enhver overtrædelse af en EU-bestemmelse, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, der skader eller kunne skade EU's finansielle interesser, se artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18.12.1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser, EFT L 312 af 23.12.1995.

[6] Kommissionens meddelelse "Forebyggelse af svig på grundlag af operationelle resultater: en dynamisk strategi for "fraud-proofing", KOM(2007) 806 endelig.

[7] F.eks. beretninger om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser og bekæmpelse af svig – årsberetninger 2008 (2009/2167(INI)) og 2009 (2010/2247(INI).

[8] Se f.eks. Rådets resolution om en samlet EU-politik mod korruption – 14.4.2005; konklusioner fra arbejdsgruppen om en europæisk anklagemyndighed nedsat af det spanske formandskab (første halvår af 2010) og erklæringen fra det belgiske formandskab om Stockholmprogrammet (andet halvår af 2010).

[9] Revisionsrettens udtalelse nr. 1/2010 - Forbedring af den finansielle forvaltning af Den Europæiske Unions budget: Risici og udfordringer, EUT C 35 af 12.2.2010, s. 4; årsberetningen for regnskabsåret 2009, EUT C 303 af 9.11.2010, s. 10, 11 og 26.

[10] Se f.eks. EUCO 2/1/11 REV1, 8.3.2011 ("it is crucial that EU instruments aimed at fostering Research and Development and Innovation be simplified in order to facilitate their take-up by the best scientists and the most innovative companies, in particular by agreeing between the relevant institutions a new balance between trust and control and between risk taking and risk avoidance").

[11] Europa-Parlamentets beslutning af 11.11.2010 – P7 TA(2010)0401 – ("highlighting the complex and time-consuming rules governing participation, high personnel costs and red tape").

[12] EUT C 115 af 4.5.2010, s. 1.

[13] KOM(2011) 135 endelig.

[14] Meddelelse om beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser gennem straffelovgivningen og administrative undersøgelser: En integreret politik til beskyttelse af skatteborgernes penge, KOM(2011) 293 endelig.

[15] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om bekæmpelse af korruption i EU, KOM(2011) 308 endelig.

[16] http://ec.europa.eu/atwork/programmes/index_en.htm.

[17] KOM(2010) 2020.

[18] KOM(2010) 700.

[19] KOM(2000) 358 endelig.

[20] KOM(2001) 254 endelig; KOM(2004) 544 endelig.

[21] Se KOM(2006)378, s. 5-12 for flere oplysninger (vurdering af strategien for årene 2000-2005).

[22] KOM(2007) 806 endelig.

[23] KOM(2007) 5709.

[24] KOM(2010) 382, s. 6. Dette tal henviser til et tidligt stadium efter indledning af undersøgelser af uregelmæssigheder, hvor der foreligger en indledende mistanke om en strafferetlig overtrædelse.

[25] SEK(2007) 530.

[26] Bl.a. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF) og Det Finansielle Instrument for Udvikling af Fiskeriet (FIUF).

[27] OLAF's årsberetning 2010, s. 30.

[28] Denne udvikling tager navnlig sigte på at opfylde kravet om udveksling af oplysninger, som er fastsat af Den Finansielle Aktionsgruppe vedrørende Hvidvaskning af Penge (FATF) i særhenstilling IX om likvide midler, som er gennemført i EU ved bestemmelserne i artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1889/2005 om kontrol med likvide midler, der indføres i eller forlader Fællesskabet (EUT L 309 af 25.11.2005, s. 9-12).

[29] Se artikel 29 og 30 i finansforordningen (princippet om åbenhed).

[30] Svig er en strafferetlig overtrædelse, der fastslås af en domstol. Inden for rammerne af denne meddelelse henviser afsløring af svig og uregelmæssigheder til afsløring af forhold eller højst mistænkelige omstændigheder, der tyder på uregelmæssigheder (f.eks. af finansielt personale eller revisorer), der kræver videresendelse til OLAF med henblik på en undersøgelse.

[31] Artikel 28a i finansforordningen.

[32] Artikel 60, stk. 4, sammenholdt med artikel 48 i gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen (EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1-71).

[33] Se Kommissionens meddelelse "En effektiv og sammenhængende risikostyring i Kommissionens tjenestegrene" (SEK(2005) 1327).

[34] Inden for rammerne af direkte forvaltning, jf. artikel 53a i finansforordningen, skal gennemførelsesopgaver udføres enten direkte af Kommissionens tjenestegrene eller af EU-delegationer.

[35] Artikel 53b i finansforordningen.

[36] Artikel 53, 54, 56 og 163 i finansforordningen.

[37] SEK(2011) 791.

[38] I det ændrede forslag til reform af OLAF (KOM(2011) 135) er denne del blevet lettere tilpasset, da OLAF skal bidrage til udformning og udvikling af metoder til forebyggelse og bekæmpelse af svig, korruption og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Den Europæiske Unions finansielle interesser.

[39] Rådets forordning (EF) nr. 515/97 af 13.3.1997 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes administrative myndigheder (EFT L 82 af 22.3.1997, s. 1) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af svig, artikel 1 (EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1).

[40] Kommissionens afgørelse 94/140/EF, EFT L 61 af 4.3.1994, s. 27.

[41] Som f.eks. "Pluto"-dataudvindingsprojektet, der er nævnt i afsnit 1, der er udviklet af de tjenestegrene, der er involveret i forskningsfinansiering, og OLAF.

[42] Kommissionens afgørelse K(2008) 3872 af 16.12.2008 om det system for tidlig varsling, der skal anvendes af Kommissionens anvisningsberettigede og af forvaltningsorganerne, EUT L 344 af 20.12.2008, s. 125.

[43] Finansforordningens artikel 95.

[44] Revisionsrettens udtalelse nr. 1/2010 - Forbedring af den finansielle forvaltning af Den Europæiske Unions budget: Risici og udfordringer, EUT C 35 af 12.2.2010, s. 14.

[45] KOM(2011) 135.

[46] Revisionsretten understreger ligeledes behovet for at højne effektiviteten. Se Revisionsrettens særberetning nr. 2/2011 "Opfølgning af særberetning nr. 1/2005 om forvaltningen af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig".

[47] Det ændrede forslag til en reform af OLAF (KOM(2011) 135) foreskriver derfor, at OLAF skal prioritere undersøgelsesarbejdet, se artikel 5, stk. 1, og begrundelsen s. 4.

[48] Artikel 3 i det ændrede forslag til reform af OLAF (KOM(2011) 135) omhandler dette. Se også begrundelsen s. 4.

[49] Ifølge artikel 1 i det ændrede forslag til reform af OLAF (KOM(2011)135) skal OLAF "støtte medlemsstaternes fælles indsats for at bekæmpe svig på frivillig basis".

[50] Se i den henseende SEK(2007) 1676 om "fraud proofing" i forbindelse med udgiftsprogrammer under de finansielle overslag 2001-2006.

[51] Personalevedtægten, artikel 22a og 22b (EFT 45 af 14.6.1962, s. 1385).

[52] F.eks. kan Fraud Notification System (FNS) bruges til fortrolig indberetning: https://fns.olaf.europa.eu/.

[53] Finansforordningens artikel 95, stk. 2.

[54] Se relevante initiativer, som er omtalt i meddelelsen om beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser gennem straffelovgivningen og administrative undersøgelser, KOM(2011) 293.

[55] KOM(2010) 171, s. 22.

[56] Se artikel 8, stk. 5, i direktiv 95/46/EF og artikel 10, stk. 5, i forordning (EF) nr. 45/2001.

[57] Finansforordningens artikel 53b, stk. 2, litra c).

[58] http://ec.europa.eu/anti_fraud/reports/anti-fraud_en.html.

[59] Se Kommissionens meddelelse "Bekæmpelse af korruption i EU" (KOM(2011) 308, s. 9-10).

[60] Personalevedtægten (EFT C 45 af 14.6.1962, s. 1385), kodeksen for god forvaltningsskik (EUT L 267 af 20.10.2000), praktiske vejledning for personaleetik og adfærd og andre særlige regler.

[61] Code of Conduct for Commissioners (C(2011)2904): http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/pdf/code_conduct_en.pdf).

[62] SEK(2005) 1300 og SEK(2005) 1301.

[63] http://ec.europa.eu/transparency/index_en.htm.

[64] Grønbog om modernisering af EU's politik for offentlige indkøb (KOM(2011) 15).

[65] Disse beretninger offentliggøres på EU's website:http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/index_en.htm.

[66] For en samlet opfølgning på denne strategi til bekæmpelse af svig henvises til afsnit 3.