,BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

20 års erfaringer med gennemførelsen af det europæiske forskningsrum (EFR) viser, at selv om EFR har bidraget til vigtige resultater på områder som forskningsinfrastruktur, åben videnskab, internationalt samarbejde, ligevægt mellem kønnene inden for forskning og innovation, fælles programmering og forskermobilitet, skal der gøres mere.

Den 30. september 2020 vedtog Kommissionen en meddelelse om et nyt EFR for forskning og innovation (COM (2020) 628 final/2) med henblik på at etablere et nyt europæisk forskningsrum, der er egnet til at opfylde ambitionen om at gennemføre en vellykket overgang til et bæredygtigt, digitalt og modstandsdygtigt Europa og til at forberede os bedre på fremtiden.

I meddelelsen fra 2020 opfordres der til en udbygning af EFR og til, at vi bevæger os fra koordinering af nationale politikker til en dybere integration af disse politikker. Der opfordres til, at medlemsstaterne mobiliseres omkring centrale principper og værdier, og at der udpeges prioriterede områder for fælles handling. Dette er relevant på et tidspunkt, hvor der er behov for øget og mere målrettet national finansiering og reformer, navnlig i lyset af pandemien, for at fremskynde den dobbelte grønne og digitale omstilling.

Forskning og innovation henhører hovedsagelig under medlemsstaternes kompetencer, og opbygningen af det europæiske forskningsrum afhænger derfor i vid udstrækning af nationale politiske reformer og nationale initiativer. Pagten for forskning og innovation i Europa fastsætter fælles vedtagne værdier og principper og udpeger de områder, hvor medlemsstaterne i fællesskab vil udvikle prioriterede aktioner og derved støtte gennemførelsen af det nye EFR's vision og mål.

For at støtte gennemførelsen af de nationale EFR-politikker bygger denne pagt på i) fælles EU-principper og -værdier for forskning og innovation (FoI), ii) fælles prioriterede indsatsområder, iii) investeringer og reformer, der gennemføres via fælles aftalte frivillige mål, og iv) en forenklet proces for samordning og overvågning af politikker. At samle disse elementer i en enkelt retsakt vil bekræfte medlemsstaternes politiske tilsagn om at mobilisere deres FoI-politikker over for Europas aktuelle udfordringer, navnlig den dobbelte omstilling og genopretningen efter pandemien. Retsakten vil også fungere som rettesnor for gennemførelse og ajourføring af nye politiske retningslinjer og bidrage til at overvåge og vurdere de fremskridt, der gøres.

Samtidig vil pagten understøtte EU's bestræbelser på at gå foran med et godt eksempel på internationalt plan og fremme lige vilkår baseret på gensidighed understøttet af grundlæggende værdier som beskrevet i Kommissionens meddelelse om den globale tilgang til forskning og innovation.

Det foreslås, at pagten udformes som et enkelt ikkebindende initiativ, dvs. en henstilling fra Rådet, som afspejler den fælles ambition om at gøre fremskridt hen imod et nyt EFR.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET

•Retsgrundlag

Retsgrundlaget for dette initiativ er artikel 182, stk. 5, og artikel 292 i TEUF. I overensstemmelse med artikel 292 i TEUF kan Rådet vedtage henstillinger, og det træffer afgørelse på forslag af Kommissionen i alle de tilfælde, hvor det i henhold til traktaterne skal vedtage retsakter på forslag af Kommissionen. I henhold til artikel 179 i TEUF har Unionen som mål at styrke sit videnskabelige og teknologiske grundlag ved gennemførelse af et europæisk forskningsrum med fri bevægelighed for forskere samt videnskabelig og teknologisk viden, at fremme udviklingen af sin konkurrenceevne, herunder industriens konkurrenceevne, samt at fremme alle de forskningsaktiviteter, der skønnes nødvendige.

I henhold til artikel 181 i TEUF samordner Unionen og medlemsstaterne deres indsats inden for forskning og teknologisk udvikling for at sikre den indbyrdes sammenhæng mellem de nationale politikker og Unionens politik. Kommissionen kan i nært samarbejde med medlemsstaterne tage ethvert initiativ, der kan bidrage til at fremme denne samordning, navnlig initiativer, der tager sigte på at opstille retningslinjer og indikatorer, tilrettelægge udveksling af bedste praksis og udarbejde de nødvendige elementer til periodisk overvågning og evaluering. Europa-Parlamentet holdes fuldt underrettet.

I henhold til artikel 182, stk. 5, kan aktiviteterne i det flerårige rammeprogram suppleres ved at give Europa-Parlamentet og Rådet mulighed for efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg at fastsætte de foranstaltninger, der er nødvendige til gennemførelsen af det europæiske forskningsrum.

•Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence)

Formålet med det europæiske forskningsrum er at skabe et område med "fri bevægelighed for forskere samt videnskabelig og teknologisk viden" (artikel 179 i TEUF). Som et initiativ med flerniveaustyring og gennemførelse af en tilgang på tværs af ministerier og myndigheder, der sikrer, at politikkerne koordineres på forskellige forvaltningsniveauer og på tværs af politikområder, er det i overensstemmelse med nærhedsprincippet. Det respekterer medlemsstaternes kompetence på dette område, samtidig med at det har til formål at sikre, at forsknings- og innovationspolitikken fungerer i tæt synergi på tværs af alle forvaltningsniveauer (lokalt, regionalt, nationalt og globalt), og det indfører initiativer, der giver størstedelen af EU-merværdien på europæisk plan i tilknytning til og i form af udbygning af nationale og regionale politiske tiltag. Nærhedsprincippet finder dermed anvendelse, idet forslaget ikke henhører under EU's enekompetence.

•Proportionalitetsprincippet

De foreslåede foranstaltninger står i et rimeligt forhold til de tilstræbte mål. Forslaget støtter opfyldelsen af målene for det nye europæiske forskningsrum. Det supplerer medlemsstaternes bestræbelser på at skabe et forskningscentreret, værdibaseret og virkningsbaseret forskningsområde med høj ekspertise. Forslaget respekterer medlemsstaternes praksis og rummer mulighed for en differentieret tilgang, der afspejler medlemsstaternes forskellige økonomiske, finansielle og sociale situationer samt deres forskellige forskningssystemer og respektive institutioner og organisationer. Det anerkender, at forskellige nationale, regionale eller lokale forhold kan føre til forskelle i gennemførelsen af den foreslåede henstilling.

3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER