KCMVÏISS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
C0M(94) 383 endelig udg. 
Bruxelles, den 07.09.1994. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
DEN ULOVLIGE HANDEL MED NUKLEARE 
MATERIALER OG RADIOAKTIVE STOFFER 
INDLEDNING 
Opløsningen af Sovjetunionen har i nogen grad betydet et sammenbrud af de centraliserede 
kontrol- og styringsstrukturer vedrørende nukleare materialer og radioaktive stoffer. Mens 
hele den sovjetiske atomsektor var underkastet et sikkerhedssystem, der svarede til det 
daværende styre, er den meget strenge kontrol og fysiske sikkerhed, som dette system 
omfattede, på nuværende tidspunkt i vidt omfang blevet svækket. Systemet med stærkt 
centraliseret kontrol hvilede på helt andre kriterier end de, der er gældende i Vesten, idet 
der f.eks. ikke blev ført regnskab med de nukleare materialer og næsten ikke skelnet 
mellem den civile sektor og den militære sektor. 
Ved siden af denne farlige situation kommer det forhold, at flere stater i området, især 
Rusland og Ukraine, har påbegyndt et ambitiøst program til fjernelse af deres atomvåben, 
ofte med massiv bistand fra Vesten, hvilket indirekte får til følge, at der er øget risiko for, 
at visse fissile materialer føres fra en zone under kontrol til zoner, som er mindre godt 
kontrolleret, og hvor det ikke kan udelukkes, at de bliver gjort til genstand for kriminalitet. 
Kombinationen af disse elementer bidrager til, at der opstår en ulovlig handel med farlige 
radioaktive materialer, som er erhvervet ulovligt, og som videresælges hemmeligt. 
Det forhold, at der i visse republikker, også Rusland, er opstået meget magtfulde 
forbryderorganisationer, øger faren for, at materialerne falder i de forkerte hænder. 
Sådanne organisationer kan udnytte situationen og skabe eksportnetværk. Desuden viser 
erfaringerne, at når denne handel forestås af forbryderorganisationer snarere end 
enkeltindivider, spreder disse net sig til hele verden, idet de potentielle endelige brugere af 
de stjålne materialer højst sandsynligt er tredjelande eller hemmelige operatører, der er 
baseret uden for Unionens område. 
Da dette fænomen er en faktor, der vil kunne bidrage til at skabe manglende stabilitet med 
hensyn til staters og personers sikkerhed i Europa, kræver det et globalt svar fra Unionens 
side. Det er klart, at forsøg på at finde løsninger er af fælles interesse for landene i det 
tidligere Sovjetunionen, de mellem- og østeuropæiske lande og Den Europæiske Union. 
Det fælles arbejde, der bør iværksættes, vil gøre det muligt at konkretisere, hvorledes der 
kan ske en tilnærmelse mellem Den Europæiske Union og Østeuropa via partnerskabet 
med Sammenslutningen af Uafhængige Stater, særlig Rusland og Ukraine, samt via de 
integrerende vektorer, som de europæiske aftaler med de mellem- og østeuropæiske lande 
udgør. Stabiliteten i Europa vil ikke kunne sikres, medmindre denne fælles indsats og det 
konkrete samarbejde gennemføres. 
Formålet med denne meddelelse er at gøre opmærksom på problemets alvor og at foreslå 
nogle løsninger i et forsøg på at bekæmpe det på en effektiv og koordineret måde, bl.a. 
ved at udnytte de forskellige instrumenter, som Den Europæiske Union og dens 
medlemsstater råder over. 
3 -
1. DEN ULOVLIGE HANDEL MED RADIOAKTIVE 
STOFFER OG NUKLEARE MATERIALER 
11 STATUS OVER SITUATIONEN 
Af indlysende geografiske grunde er der fare for, at Unionens område i stadig større grad 
bliver centrum for denne farlige handel. Flere forsøg på transaktioner af denne art er blevet 
stoppet i tide af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, som oftest i Tyskland. 
Schweiz og Østrig har ligeledes givet underretning om nogle tilfælde. 
De pågældende materialer er normalt uden interesse set fra et militært synspunkt, selvom 
de udgør en farlig risiko for kontaminering. Men for nyligt er der blevet afsløret nogle 
tilfælde af ulovlig besiddelse af plutonium, som er et meget farligt materiale, og som kan 
anvendes militært, og dette har bevirket, at offentligheden er blevet opmærksom på, 
hvilken farlig situation der er tale om. 
Faren ved denne handel er nemlig meget stor. Risiciene i forbindelse med bestråling, som 
er forskellig afhængig af materialerne, foreligger for dem, som manipulerer disse 
materialer, men også i visse tilfælde for befolkningen generelt. 
I tilfælde med handel med de farligste materialer som plutonium eller højtberiget uranium, 
er der ligeledes fare for spredning af kernevåben. De nukleare materialer, som denne 
handel omfatter, kan kun interessere stater eller organisationer, som ønsker at omgå de 
forskellige kontrolniveauer, som er indført på nationalt eller internationalt plan. 
En note, som for nylig blev omdelt til Rådet på den tyske delegations ansvar (nr. 7861/94 
af 16. juni 1994) nævner en betydelig stigning i de rapporterede tilfælde af ulovlig handel 
med nukleare eller radioaktive materialer. I dokumentet nævnes der 41 tilfælde i 1991, 158 
i 1992 og 241 i 1993. 
Endnu mere foruroligende er de to tilfælde, der er blevet givet underretning om i maj og 
juli 1994, om materialer, som kan tænkes anvendt militært, dvs. plutonium, der blev 
opdaget i Tyskland og beriget uran i Sankt Petersborg. De væsentlige beslaglæggelser, som 
de tyske myndigheder foretog i august, fik stor presseomtale, og har helt sikkert øget 
behovet væsentligt for et hurtigt og effektivt gensvar på dette problem 
Hidtil er der kun givet underretning om ulovlig tilstedeværelse af plutonium og uran i 
Tyskland og Italien. Tyskland og Belgien har ligeledes givet meddelelse om andre tilfælde, 
som ikke er så alvorlige, og som omfatter radioaktive materialer som cæsium 137, som 
anvendes på hospitaler, 
Langt de fleste af de tilfælde, der er givet underretning om hidtil, vedrører radioaktive 
stoffer og ikke nukleare materialer. Erfaringerne viser imidlertid, at de personer, som gør 
sig skyldige i denne handel, ikke altid fuldt ud er klar over, hvad de egentlig transporterer. 
I andre tilfælde forsøger importørerne ganske enkelt at få relativt ufarlige stoffer til at se 
ud som meget efterspurgte materialer, idet prisen er direkte proportional med den 
potentielle fare, som de stjålne materialer indebærer. 
Det er vigtigt at skelne mellem de forskellige juridiske rammer, der gælder for 
materialerne. Ganske kort og af klarhedshensyn kan der skelnes mellem: 
nukleare materialer, som er materialer, der er underkastet sikkerhedskontrol eller 
"safeguards", hvad enten det er i henhold til Euratom-traktaten, i henhold til Det 
Internationale Atomagentur (IAEA) og traktaten om ikke-spredning af kernevåben, 
hvor der er en større eller mindre risiko afhængig af materialet, for at det vil blive 
anvendt direkte eller indirekte til militære formål. 
Disse materialer (f.eks. plutonium eller højtberiget uran) er de farligste og udgør 
ud over kontamineringsfaren en risiko for spredning af kernevåben; samt 
radioaktive stoffer, som ikke er omfattet af sikkerhedskontrol, og hvor 
kontamineringsrisikoen er knyttet til strålingen fra stoffet, men uden at dette stof i 
den eksisterende form kan benyttes som brændsel. Det er for eksempel tilfældet 
for visse stoffer, som normalt anvendes til medicinske formål. 
Udtrykket "sikkerhedskontrol", eller "safeguards", i henhold til Euratom-traktaten, 
vedrører en række foranstaltninger, som sikrer, at de nukleare materialer ikke anvendes 
til andre formål end de af brugerne angivne, underforstået at de anvendes til militære 
formål, og som indebærer, at der på fællesskabsplan træder de forpligtelser i kraft, som 
på dette område påhviler medlemsstaterne som følge af deres internationale 
forpligtelser. Spørgsmålet om sikkerhedskontrol er derfor klart forskelligt fra nuklear 
sikkerhed (sikkerhed i forbindelse med de nukleare anlægs konstruktion og drift), 
strålingsbeskyttelse (beskyttelse mod de skadelige virkninger af stråling), 
miljøbeskyttelse osv. 
- 5 -
12 KOMMISSIONENS TJENESTEGRENES DELTAGELSE 
Kommissionen har indtil nu på initiativ af den berørte medlemsstat været involveret i 
behandlingen af mange forsøg på ulovlig indførsel siden marts 1992. 
Kommissionens tjenestegrene, i dette tilfælde direktoratet for Euratoms sikkerhedskontrol 
(DG XVII-E), der er baseret i Luxembourg, og Det Fælles Forskningscenter (Instituttet for 
Transuraner, Karlsruhe), har siden marts 1992 været nært involveret i behandlingen af 
dette problem. 
Hvad angår sikkerhedskontrollen ("safeguards"), præciseres det i kapitel VII i Euratom-
traktaten, at Kommissionen på medlemsstaternes områder skal forvisse sig om, at 
malme, udgangsmaterialer og specielle fissile materialer ikke anvendes til andre formål 
end de af brugerne angivne. 
Med henblik herpå har Kommissionen inden for Generaldirektoratet for Energi oprettet 
en operationel tjeneste, der er baseret i Luxembourg, og som er direktoratet for 
Euratoms sikkerhedskontrol. 
Dette direktorat omfatter et korps af specielt uddannede nukleare inspektører, der har til 
opgave at kontrollere på stedet, at de nukleare materialer til civilt brug, som befinder 
sig i de ca. 800 anlæg i Unionen, ikke anvendes til andre formål end de angivne. 
Direktoratet for Euratoms sikkerhedskontrol omfatter også enheder, der har til opgave. 
- at følge regnskabsføringen med de materialer, der befinder sig i anlæggene, 
hovedsagelig uran, plutonium og thorium; 
- at føre forhandlinger med medlemsstaterne og Det Internationale Atomenergiagentur 
(IAEA) i Wien; 
- at styre de forpligtelser, der påhviler Kommissionen i henhold til de bilaterale aftaler 
mellem IAEA og de to medlemsstater i Unionen, der råder over kernevåben, samt 
aftalen mellem Euratom, de kernevåbenfrie medlemsstater (Non-Nuclear Weapon 
States - NNWS) og IAEA; 
- at udarbejde kontrolstrategier, datamatstøtte, samt udvikle og installere 
overvågningsinstrumenter. 
I den seneste rapport om Euratoms sikkerhedskontrol 1991-1992, gives der en større og 
mere detaljeret oversigt over direktoratet for sikkerhedskontrols aktiviteter, dok. 
KOM(94) 282 af 6. juli 1994. 
- 6 -
Det skal desuden understreges, at Kommissionen i henhold til Euratom-traktaten er 
forpligtet til at indføre de grundlæggende normer i Fællesskabet til beskyttelse af 
befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet med ioniserende 
stråling. 
På baggrund af den enorme fare, der kan opstå ved forkert manipulation eller udledning i 
miljøet af nukleare materialer og radioaktive stoffer, er medlemsstaterne i henhold til 
Rådets direktiv 80/836/Euratom og 84/467/Euratom forpligtet til at træffe de nødvendige 
foranstaltninger vedrørende beskyttelse af sundheden, for at sikre at de maksimale 
grænseværdier for radioaktive doser og optagelse ikke overskrides. 
Som eksempel på, hvordan Kommissionens tjenestegrene har været involveret i disse 
sager, kan der nævnes et typisk tilfælde fra marts 1992, som markerer indledningen af 
dette samarbejde. I denne sag havde politiet i Bayern anholdt fire personer, der forsøgte at 
sælge 1,2 kg svagt beriget uran på en parkeringsplads i nærheden af Augsburg. 
De kompetente myndigheder anmodede straks Kommissionen om at bistå dem med 
identificeringen af stofferne og deres oprindelse. 
En inspektør fra Luxembourg kom til stede med de fornødne instrumenter, og uranet blev 
til sidst sendt til Karlsruhe, hvor der blev gennemført meget præcise analyser. Det Fælles 
Forskningscenter var i stand til at fastslå materialernes oprindelse, og vidneudsagnene fra 
centrets tjenestemænd var afgørende i forbindelse med anklagen mod de anholdte personer. 
Dette samarbejde blev udført til alles tilfredshed, og de tyske myndigheder foreslog 
derefter, at det blev formaliseret, hvilket skete ved en brevveksling mellem Tysklands faste 
repræsentation og Generaldirektoratet for Energi, idet det i disse breve blev præciseret, 
hvorledes der skulle kommunikeres, koordineres og analyseres, samt hvordan kontakterne 
mellem de forskellige berørte myndigheder og institutioner skulle organiseres. 
1.3 DET FÆLLES FORSKNINGSCENTERS ROLLE 
Instituttet for transuraner i Karlsruhe har de fornødne midler til at modtage og behandle 
enhver prøve, som indeholder radioaktive stoffer eller nukleare materialer. Desuden har det 
instrumenter, der er i stand til analysere de fissile materialers radioaktive egenskaber og 
isotopiske sammensætning. 
Disse analyser gør det feks. muligt at evaluere de fissile elementers masse, hvilken 
proces disse elementer har gennemgået og på hvilket tidspunkt. 
- 7 -
Ud fra oplysningerne fra analyserne, såsom renhedsgrad, og ved at sammenholde disse 
oplysninger med de oplysninger, der er indeholdt i instituttets databank, er Det Fælles 
Forskningscenter i stand til at fastslå, hvorfra materialerne stammer, hvilken reaktor de er 
blevet forberedt til, og i hvilket anlæg materialerne er blevet behandlet. 
I alle de tilfælde, hvor der er blevet sendt prøver til Karlsruhe, har man været i stand til at 
udarbejde et fuldstændigt identitetskort for materialerne, herunder den mulige anvendelse 
af materialerne, og Det Fælles Forskningscenter har fremsendt meget præcise oplysninger 
til Kommissionens Direktorat for Sikkerhedskontrol og de nationale myndigheder, i de 
tilfælde, der er nævnt. 
Disse oplysninger er naturligvis af stor betydning for politiets og domstolenes 
undersøgelser, og generelt for enhver organiseret indsats til bekæmpelse af denne handel. 
1.4 BEHOVET FOR EN KOORDINERET OG SAMMENHÆNGENDE REAKTION 
Som vist er det klart, at mulighederne for en potentiel meget farlig handel er tilstede på 
Unionens område. 
Den nuværende situation viser klart, at det sikkerhedskontrolniveau, der findes på 
nuværende tidspunkt i visse stater, der fornylig er blevet uafhængige, er meget 
utilstrækkeligt i forhold til de mængder af farlige produkter, der er tilstede på deres 
område. Dette betyder, at der er en stor risiko for kontaminering, især med plutonium, 
cæsium og andre radioaktive stoffer. 
Virkningen af disse oplysninger på offentligheden kan være betydelig, i betragtning af at 
der er tale om et meget teknisk emne, og at det nogen gange er vanskeligt at vurdere 
kontamineringsfaren korrekt og rationelt. 
Åbningen af de indre grænser gør, at det, som hidtil har været en præcis fare for et 
begrænset antal medlemsstater, af geografiske årsager på nuværende tidspunkt bliver en 
risiko for hele Unionens område. 
Gruppen vedrørende atomspørgsmål i Rådet har meget hurtigt vist stor interesse for 
problemet. Spørgsmålet er blevet rejst flere gange, og Kommissionens tjenestegrene 
forelagde en foreløbig rapport i juni 1993. Denne foreløbige rapport beskrev de ad hoc-
procedurer, der var indført mellem Kommissionen og myndighederne i visse medlemsstater 
i et forsøg på at imødegå problemet. 
Siden udarbejdelsen af denne rapport har gruppen vedrørende atomspørgsmål flere gange 
udtalt sig positivt om en fælles løsning af problemet. I det allerede nævnte dokument fra 
den tyske delegation når man frem til samme konklusion. 
Gruppen vedrørende ikke-spredning behandlede også problemet på mødet den 1. 
september. 
Spørgsmålet er derfor, hvilken type strategi der skal følges af Unionen og dens 
medlemsstater for at forhindre et allerede meget alarmerende problem i at udvikle sig 
yderligere. 
Den alvorlige og specifikke fare, som denne handel indebærer, gør det berettiget at sætte 
alt ind for at maksimere den forebyggende virkning af de foranstaltninger, der træffes på 
nationalt niveau og på unionsniveau. 
Kommissionen finder, at en reaktion på unionsniveau vil være mest hensigtsmæssig i 
betragtning af problemets omfang og i første omgang mere effektiv. 
Unionen har nu en række instrumenter til rådighed, som med fordel vil kunne benyttes i 
bekæmpelsen af denne handel. Denne integrerede fremgangsmåde skal opfatte de tre 
"fællesskabssøjler", den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) og samarbejdet 
vedrorende retlige og indre anliggender, og denne fremgangsmåde er allerede anvendt 
f.eks. i forbindelse med meddelelserne vedrørende indvandring og asyl, samt i forbindelse 
med Den Europæiske Unions indsats imod narkotika (1995-1999). 
Disse instrumenter kan samles under tre store overskrifter: 
A. Forbedring af driftsvilkårene for de lokale atomsektorer; 
B. Samarbejde med de berørte stater; 
C. Samarbejde mellem Unionens medlemsstater indbyrdes. 
* 
* * 
- 9 
2. MIDLER I FORBINDELSE MED EN EUROPÆISK REAKTION 
A. FORBEDRING AF ATOMSEKTORENS VILKÅR I DE BERØRTE LANDE 
Det er klart, at problemet på mellemlang sigt kun vil kunne løses, hvis de økonomiske og 
politiske forhold i de pågældende lande forbedres. På kort sigt vil det imidlertid kunne 
forventes, at en aktion til forbedring af kontrollen i deres atomindustri vil kunne medføre 
positive resultater. 
Det er vigtigt, at atomindustrien kontrolleres på et passende niveau, og at der indføres et 
system, hvor der føres nøje regnskab med materialerne, således at myndighederne i de 
stater, hvorfra materialerne kommer, er i stand til fuldtud at samarbejde med 
myndighederne i de øvrige lande, f.eks. transitlandene i bekæmpelsen af den ulovlige 
trafik. 
I modsætning til de foranstaltninger, der nævnes i pkt. C nedenfor, f.eks. samarbejde 
mellem politiet, hører de former for samarbejde, der beskrives her, snarere under 
forebyggelse. 
Det skal understreges, at situationen vedrørende sikkerhedskontrol i landene i Central- og 
Østeuropa, hvis baggrund er en ganske anden, i denne forbindelse er væsentlig bedre end i 
Rusland og de nye selvstændige republikker, herunder de baltiske stater. 
Kommissionen bidrager til arbejdet med at indføre kontrolsystemer ved at yde specialiseret 
teknisk bistand. Dette samarbejde udføres for Kommissionen af Direktoratet for Euratoms 
sikkerhedskontrol og inden for rammerne af programmerne vedrørende teknisk bistand 
(TACIS), med hjælp fra Det Fælles Forskningscenter. 
1. SAMARBEJDE VEDRØRENDE SIKKERHEDSKONTROL 
Direktoratet for Euratoms sikkerhedskontrol og Den Russiske Føderation har opstillet et 
samarbejdsprogram, der går ud på at genskabe et troværdigt sikkerhedskontrolsystem. 
Programmet blev igangsat i 1992 og formaliseret i 1993. 
Formålet med programmet er at yde bistand til at udforme, oprette og gennemføre et 
moderne system for kontrol og regnskab med de nukleare materialer. Programmet er 
allerede operationelt og begynder at udvise konkrete resultater. 
- 10 -
Dette samarbejde vedrører først og fremmest Den Russiske Føderation, og supplerer den 
indsats, som Den Internationale Atomenergiorganisation gennemfører på samme område, 
især da agenturet i Wien afholder sig fra at intervenere i stater, der råder over et militært 
atompotentiale, medmindre det udtrykkeligt bliver anmodet herom af den pågældende stat. 
Samarbejdet befinder sig i en første fase, som er centreret omkring uddannelse af 
inspektører og udarbejdelse af operationelle koncepter vedrørende sikkerhedskontrol. 
Der er blevet afholdt flere seminarer, og russiske eksperter er blevet inviteret til at arbejde 
midlertidigt i Luxembourg for at vænne sig til kontrolmetoderne. Formålet er at hjælpe 
disse eksperter med at indføre et tilfredsstillende kontrolsystem, samtidig med at der ydes 
dem en direkte støtte på det logistiske plan (dokumentation, computere osv). Takket være 
et samarbejde med de berørte medlemsstaters myndigheder har russiske eksperter ligeledes 
kunnet ledsage Euratoms inspektører i marken. 
Denne første fase af samarbejdet vil i alt komme til at koste 1,5 mio. ECU for 1993 til 
1994, som er opført under budgetpost B. 4. 2001. 
Allerede i 1995 vil der i en anden fase, under forudsætning af de nødvendige budgetmidler 
på nationalt plan og for hvert anlæg, blive iværksat konkrete projekter, der har tilknytning 
til gennemførelsen af regnskabssystemet og det nukleare kontrolsystem. Disse projekter er 
under udarbejdelse og vedrører de tre grundlæggende områder, som er følgende: 
indsamling, behandling og evaluering af oplysninger; 
procedurer for og gennemførelse af inspektioner; 
regnskab med materialer i hvert enkelt anlæg. 
Under den pågældende budgetpost er der for 1995 opført et "p.m.". 
2. SAMARBEJDE INDEN FOR RAMMERNE AF TEKNISK BISTAND 
Kommissionen har inden for rammerne af TACIS-programmet iværksat et program, der 
går ud på at indføre mere pålidelige sikkerhedskontrolsystemer, med teknisk bistand fra 
Det Fælles Forskningscenter. 
Samarbejdet omfatter på nuværende tidspunkt de tre republikker, som har væsentlige 
atomanlæg, dvs. Rusland, Ukraine og Kasakhstan. Hvad angår disse to sidstnævnte 
republikker er aktionerne iværksat i nært samarbejde med de svenske myndigheder og 
vedrører hovedsagelig uddannelse af lokale myndigheder og operatører. 
-11 -
Hvad angår Rusland specielt, går Det Fælles Forskningscenters projekter og ideer ud på at 
sikre sammenhæng i Fællesskabets indsats. 
Den væsentligste del af dette samarbejde, som Det Fælles Forskningscenter står for, 
vedrører uddannelse af de fremtidige russiske inspektører og driftsledere. Gennemførelsen 
af et sikkerhedssystem vil nødvendiggøre, at der ansættes flere hundrede personer hos 
myndighederne og i atomanlæggene. Hvorvidt der kommer noget positivt ud af den første 
del afhænger således af, om der skabes en uddannelsesinfrastruktur i Rusland. 
I Fællesskabet sker uddannelsen af Euratominspektørerne hovedsagelig på Det Fælles 
Forskningscenter. Centret har også stået for uddannelsen af driftslederne for anlæggene og 
gør det fortsat for tredjelande efter anmodning fra Den Internationale 
Atomenergiorganisation. Denne anden del vil i vid udstrækning komme til at falde ind 
under Det Fælles Forskningscenters ansvar, idet det bør sikres, at den supplerer den indsats 
fra direktoratet for Euratoms Sikkerhedskontrol, som allerede er beskrevet. 
Besøget af de to øverst ansvarlige for atomenergiministeriet (MINATOM) og den nationale 
inspektionstj eneste (GAN) har haft et meget opmuntrende resultat og har gjort det muligt 
at udarbejde store projekter, der svarer til de opgaver, der venter de russiske myndigheder. 
Disse kontakter er af særlig stor betydning idet de inddrager de myndigheder, der er 
direkte ansvarlige for de anlæg, hvorfra der har kunnet ske tyveri af materialer. 
Man er ved at undersøge oprettelse af et uddannelsescenter i Obninsk, syd for Moskva, 
under MINATOMS ansvar, men også beregnet for GAN-inspektører. Dette center vil 
komme til at omfatte eksisterende infrastrukturer, der egner sig til denne anvendelse. Det 
skulle give mulighed for at indføre og anvende et rigtigt system til kontrol og regnskab 
med nukleare materialer både på nationalt niveau og i det enkelte anlæg. 
Det er en forudsætning for at kunne stoppe de forskellige kilder til ulovlig handel, at der 
findes et sådant pålideligt system, og dets gennemførelse vil gøre det muligt at give de 
mange militæreksperter mulighed for at udføre civilt arbejde, der svarer til deres 
kvalifikationer. 
FFC vil yde teknisk bistand til projektet og står for uddannelsen af lærere, og hvad angår 
de praktiske aspekter får det støtte fra erhvervslivet i Unionen. Erhvervslivet har allerede 
erklæret sig meget positiv over for et sådant samarbejde. 
Ved det første besøg i Ispra rejste de russiske myndigheder spørgsmålet om instrumenter, 
udstyr og referencematerialer til kontrol med materialer. I den officielle mødeprotokol for 
dette besøg anmodede den russiske part om, at der etableres et samarbejde med FFC med 
hensyn til udvikling af instrumenter, der er til rådighed i Rusland. Da der er tale om, at 
der skal handles hurtigt, kan der udover dette også komme levering af udstyr på tale, både 
til det fremtidige uddannelsescenter og inden for rammerne af direkte bistand til 
myndighederne. FFC vil efterkomme disse anmodninger i nært samarbejde med 
erhvervslivet i Unionen, som har erklæret sig meget positiv. Finansieringen af hele 
projektet undersøges i detaljer. 
- 12 -
En supplerende del af dette samarbejde kunne være oprettelse af et pilotanlæg, idet en 
uddannelse, som udelukkende er teoretisk, ikke vil få den ønskede virkning. Det synes 
derfor logisk, at der ud over uddannelsescentret også oprettes mindst et anlæg, som fuldt 
ud overholder de internationalt godkendte regler vedrørende kontrol i ordets videste 
betydning. 
Den grundlæggende ide er at udvælge et anlæg inden for brændselscyklen og sikre, at det 
moderniseres, som det har været tilfældet med reaktorerne inden for rammerne af TACIS-
programmet. Der er således tale om en opgave, der skal løses i et russisk anlæg og 
sammen med lederne af dette. Opgaven vil derfor hovedsagelig skulle udføres af Unionens 
ejere af atomanlæg, men i betragtning af opgavens størrelse vil der også med fordel kunne 
samarbejdes med andre partnere, f.eks. USA. De seneste begivenheder viser, at denne 
bistand i højeste grad er påkrævet, og at den bør intensiveres. 
Det Fælles Forskningscenter har også beskæftiget sig med Ukraine og Kasakhstan. Der er 
blevet tilrettelagt et første uddannelseskursus for fem fremtidige inspektører fra hvert af 
disse lande. Dette samarbejde forventes fortsat og udvidet. Men det er også klart, at disse 
to republikkers reelle behov er meget store og overstiger de finansielle muligheder, der på 
nuværende tidspunkt er til rådighed. Man undersøger for tiden andre former for 
finansiering. 
3. DET INTERNATIONALE CENTER FOR VIDENSKAB OG TEKNOLOGI 
Det Internationale Center for Videnskab og Teknologi i Moskva (ICST) blev oprettet ved 
en international aftale, som Unionen er part i. Formålet er at forhindre spredning af 
teknologi og viden om massive ødelæggelsesvåben (atomvåben, kemiske og biologiske 
våben og missilaffyringssystemer). Den har til formål at gøre det mindre attraktivt for de 
specialiserede videnskabsmænd på dette område at bidrage til en sådan spredning, idet der 
tilbydes dem mulighed for at omskole deres viden til fredelige aktiviteter, f.eks. projekter 
vedrørende videnskabelig forskning af civil karakter. 
Centret har været fuldt operationelt siden marts 1994. Der er blevet forelagt CISTs 
bestyrelse et hundrede projekter. Blandt disse er der allerede 55 projekter, til en samlet 
værdi på mere en 30 mio. dollars, der er blevet godkendt. Visse af disse projekter er 
allerede i færd med at blive igangsat. Et af dem går ud på at etablere et garantisystem for 
nukleare materialer, der befinder sig i sammensatte anlæg. I fremtiden er der planlagt 
andre projekter, som vedrører kontrol med materialerne. 
Som det ses kan ICST på trods af sin lidt anderledes formålssætning på mellemlang sigt 
yde et væsentligt bidrag til den globale indsats for at bekæmpe handelen med nukleare 
materialer. 
13 
B. SAMARBEJDE MED DE BERØRTE LANDE 
Hvis bekæmpelsen af den ulovlige handel med stjålne materialer skal lykkes, er det en 
absolut forudsætning, at de berørte lande deltager meget aktivt i samarbejdet. 
Kommissionen finder derfor, at såfremt der skal findes en løsning på dette problem, skal 
der igangsættes en positiv dialog med de berørte stater, især Rusland. Da videnskabsmænd, 
teknikere og myndigheder inden for den russiske atomsektor har et meget højt 
kvalifikationsniveau, er der på begge sider stor interesse for et øget samarbejde mellem 
Rusland og Unionen, idet der både på det industrielle plan og mellem de anvarlige 
myndigheder vil kunne skabes et fordelagtigt samarbejde. 
Dette samarbejde kan både ske på bilateralt plan, inden for rammerne af de 
associeringsaftaler eller partnerskabsaftaler, der er indgået eller indgås med disse lande, og 
inden for en multilateral ramme, samt i forbindelse med bestræbelserne på at forny 
traktaten om ikke-spredning af atomvåben, der er en fælles aktion fra Den Europæiske 
Unions side. 
Det bør også undersøges, hvorledes konferencen om sikkerhed og samarbejde i Europa 
kan anvendes. 
Desuden vil der kunne optages kontakter og i givet fald et samarbejde med andre lande, 
som er berørt af problemet. 
1. SAMARBEJDE INDEN FOR RAMMERNE AF DE EKSISTERENDE AFTALER 
Udover den beskrevne tekniske bistand kan Den Europæiske Union udnytte de 
samtalemuligheder og det samarbejde, der eksisterer i kraft af: 
aftalerne om partnerskab og samarbejde med Rusland og visse SNG-republikker; 
de europæiske aftaler med de seks lande i Central- og Østeuropa. 
Disse aftaler omfatter både en politisk dialog og konkrete administrative 
samarbejdsmuligheder, f.eks. på grundlag af eksisterende protokoller vedrørende 
administrativt samarbejde inden for told, som muliggør et aktivt samarbejde mellem de 
berørte myndigheder i kampen mod den ulovlige handel. 
- 14 
Bekæmpelsen af spredningen af atomvåben er en vigtig målsætning for Den Europæiske 
Union, og der er allerede indledt en dybtgående dialog blandt andet med landene i Central-
og Østeuropa om disse spørgsmål. Dialogen vil med fordel kunne suppleres med 
diskussioner vedrørende specifikke aspekter. 
Aftalerne om partnerskab og samarbejde vil være et supplerende værktøj til den aktuelle 
tekniske bistand, både på det politiske plan og på grund af de muligheder for teknisk 
samarbejde, som de giver. 
Hvad angår de fremtidige aftaler med de baltiske republikker og Slovenien, samt aftalerne 
om partnerskab og samarbejde, der skal forhandles med andre SNG-republikker, er der to 
muligheder, der bør undersøges i fremtiden. 
for det første indføjelse af særklausuler svarende til de bestemmelser, som i de 
nuværende aftaler vedrører narkotika og hvidvaskning af penge, 
for det andet efter samme model som artikel 84 i aftalen om samarbejde og 
partnerskab med Rusland anvendelse af generelle bestemmelser om forebyggelse 
af ulovlige aktiviteter, som bl.a. kan omfatte ulovlig handel med nukleare 
materialer og radioaktive stoffer. 
Indtil februar 1994 førte Kommissionen forhandlinger med Rusland om en handelsaftale 
vedrørende nukleare materialer. Disse forhandlinger blev ikke afsluttet, for så vidt som de 
uafklarede spørgsmål i sidste omgang fandt en løsning inden for rammerne af 
partnerskabsaftalen. Men der er kun tale om en overgangsløsning, idet aftalen indeholder 
bestemmelser om, at en tekst som specifikt vedrører handelen med nukleart materiale som 
oprindeligt fastsat, skal indgå i en særskilt aftale. Udkastet til en aftale om nukleart 
materiale indeholdt interessante bestemmelser om sikkerhedskontrol, sundhedsbeskyttelse 
og administrativt samarbejde, som vil kunne medtages i den supplerende aftale, der skal 
forhandles. 
I forbindelse med diskussionerne om interimsaftalen, der skal indgås med Rusland, indtil 
partnerskabsaftalen træder i kraft, har Rusland foreslået, at der medtages bestemmelser om 
samarbejde vedrørende forebyggelse af ulovlige aktiviteter. Da dette samarbejde 
hovedsagelig henhører under medlemsstaternes kompetence, har man på nuværende 
stadium ikke taget hensyn til det russiske forslag. Det kunne være en mulighed at medtage 
visse specifikke områder i aftalen. 
Kommissionen har desuden for nylig anmodet Rådet om at give tilladelse til, at der 
indledes forhandlinger vedrørende bilaterale aftaler om et nukleart samarbejde med 
Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Ukraine og Usbekistan, således at der i disse aftaler 
også kommer til at indgå sådanne bestemmelser. Desuden har Kommissionen i sine forslag 
til en ny strategi for Unionen over for Ukraine understreget, at den prioriterer forbedringen 
af kvaliteten af de nukleare aktiviteter. 
- 15 -
Hvad angår den fysiske beskyttelse skal det understreges, at vedrørende international 
transport af materialer indeholder konventionen om fysisk beskyttelse krav om, at de 
undertegnende parter skal anvende foranstaltninger til fysisk beskyttelse, som omfatter 
sanktioner. Euratom for FFC's aktiviteter og medlemsstaterne, men også Rusland, 
Bulgarien, Ungarn, Den Tjekkiske Republik og Den Slovakiske Republik og Rumænien er 
parter i denne konvention. Desuden er der inden for rammerne af Agenturet i Wien fastsat 
retningslinjer, selv om deres overholdelse er helt frivillig. 
For at sikre, at befolkningerne er beskyttet mod ioniserende stråling, bør man sikre sig, at 
de forskellige myndigheder, der har ansvaret for strålingsbeskyttelsen, engagerer sig 
kraftigt, og at der skaffes midler til et øget samarbejde med dem. 
Det skal ligeledes erindres, at Rådets direktiv 89/618/Euratom om information til 
offentligheden i artikel 5 indeholder bestemmelser om en forudgående information og i 
artikel 6 information i nødstilfælde. Kommissionen kunne sammen med de kompetente 
nationale myndigheder i medlemsstaterne evaluere muligheden for, at der i dette direktiv 
medtages bestemmelser om ulovlig handel med radioaktive materialer (artikel 2.2). 
Desuden bør man undersøge muligheden for at yde bistand til iværksættelse af 
pressekampagner i Rusland for at oplyse den brede offentlighed om risiciene i forbindelse 
med besiddelse af farlige materialer. En sådan bevidstgørelse af offentligheden vil kunne 
få en indirekte virkning på resultatet af bekæmpelsen af denne praksis. 
2. FÆLLES UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITIK 
Den fælles indsats, der er baseret på retningslinjerne fra Det Europæiske Råds møde på 
Korfu, og som blev bekræftet af Rådet (generelle spørgsmål) i juli, har til formål at styrke 
det internationale system til ikke-spredning af kernevåben ved at gøre ikke-
spredningstraktaten universielt gældende, gældende på ubegrænset tid og uden betingelser. 
Når en stat tiltræder ikke-spredningstraktaten, indebærer dette, at den pågældende stat skal 
acceptere at indgå en aftale med Det Internationale Atomenergiagentur om, at der skal 
finde alle former for kontrolforanstaltninger sted med enhver form for nuklear virksomhed 
på den pågældende stats område ("full scope safeguards regime"). Dette indebærer, at der 
indføres et nationalt kontrolsystem, der har til formål at overvåge, at aftalen overholdes. 
Den fælles indsats, som Rådet har godkendt, omfatter udtrykkeligt muligheden for, at Den 
Europæiske Union kan yde bistand til stater, som ønsker at tiltræde ikke-
spredningstraktaten, og som derved forpligter sig til at indføre kontrolprocedurer. Den 
fælles indsats er således et instrument, som bl.a. bidrager til bekæmpelse af den ulovlige 
handel med nukleare materialer. 
- 16 -
Unionen kan også inden for disse rammer undersøge om der bør fremsættes forslag om 
nye foranstaltninger til imødegåelse på internt eller eksternt grundlag af dette problem. 
*** 
3. SAMARBEJDE MED VISSE TREDJELANDE 
Andre lande end landene i Unionen har givet udtryk for, at de var urolige ved risikoen for 
ulovlig handel med nukleare materialer. De har derfor iværksat aktioner, der går ud på at 
yde de kompetente myndigheder i de berørte SNG-republikker bistand, eller at intensivere 
kampen mod en enhver form for kriminalitet. 
Bistanden til myndighederne sker igennem IAEA, som nogle medlemsstater også 
samarbejder med, eller inden for rammerne af et bilateralt samarbejde. 
I denne forbindelse kan nævnes Sverige, som i nært samarbejde med FFC har iværksat 
bistandsaktioner i Ukraine og Kazakhstan, eller USA, som ønsker at knytte sin indsats til 
den indsats, som Unionen og medlemsstaterne yder. Efter et første teknisk møde, som 
fandt sted i slutningen af juli i Washington efter anmodning fra Energiministeriet, vil en 
amerikansk delegation, efter sin tilbagevenden fra Moskva, tage til Ispra i slutningen af 
september. 
USA har for nylig meget klart givet tilkendegivet, at det er villigt til at intensivere kampen 
mod den ulovlige handel. Ved indvielsen af FBI's kontor i Moskva nævnte Louis Freeh, 
FBI's direktør, at bekæmpelsen af handelen med nukleare materialer er et af de vigtigste 
områder for samarbejdet med de russiske myndigheder. 
Inden for toldområdet forventes det, at det efter de positive kontakter, der har været 
mellem Generaldirektoratet for Told og den amerikanske toldadministration, og særlig den 
forestående undertegnelse af en samarbejdsaftale på toldområdet mellem Unionen og USA, 
vil være muligt gradvis at koordinere disse tjenesters aktioner indbyrdes. Der vil f.eks. 
være tale om teknisk bistand og specifik uddannelse for toldadministrationerne i de berørte 
lande. 
Generelt og ud over de specifikke samarbejdsområder, der allerede er nævnt, vil problemet 
med ulovlig handel med nukleart materiale blive behandlet i forbindelserne med 
tredjelande, og Rådet (justits- og indenrigsministrene) vil i nær fremtid fastsætte rammerne 
herfor på grundlag af det igangværende arbejde. 
På denne baggrund er det helt klart et første positivt skridt, at Rådets formandskab, efter 
anmodning fra Det Europæiske Råd på Korfu, satte dette problem på dagsordenen for 
konferencen vedrørende narkotika og organiseret kriminalitet, der afholdtes den 8. 
september 1994 i Berlin. I konferencen deltog på ministerplan medlemsstaterne, 
Kommissionen, ansøgerlandene og de lande i Central- og Østeuropa, der undertegnede en 
associeringsaftale. Dette problem vil også blive omhandlet på andre rådsmøder, samt på 
Usedoms uformelle møde. 
- 17-
Indledningen af et sådan samarbejde bør munde ud i konkrete operationelle resultater, 
såsom identificering af kontaktpunkterne i de tredjelande, som er mest direkte berørt fra 
begyndelsen, produkternes transit- eller bestemmelsessted, eller udvidelse af opgaverne for 
de forbindelsesofficerer, der er detacheret i disse lande via medlemsstaternes politikorps. 
* 
* * 
C. SAMARBEJDE MELLEM MEDLEMSSTATERNE INDBYRDES 
Fjernelsen af grænsekontrollen mellem medlemsstaterne bevirker, at samarbejdet mellem 
medlemsstaterne bør udvides for at imødegå problemet. Som andre farer, der på 
nuværende tidspunkt truer Unionen som helhed, bør der samarbejdes på flere niveauer: 
(1) Udvikling af det nuværende samarbejde, som direktoratet for Euratoms 
sikkerhedskontrol har etableret på ad hoc basis og uformelt ; 
(2) Udvikling af toldsamarbejdet mellem medlemsstaternes administrationer samt 
mellem disse og Kommissionens tjenestegrene; 
(3) Udvikling af de nuværende samarbejdsstrukturer vedrørende retlige og indre 
anliggender. 
(4) Udveksling af oplysninger om industrielt samarbejde. 
Da der er tale om et meget kompleks problem med mange aktører og instrumenter 
involveret, er det absolut af afgørende betydning, at der sker en meget intens koordinering, 
såfremt forsøgene på at bringe denne handel til ophør skal krones med held. 
I denne forbindelse vil oprettelsen af en ad hoc-gruppe i Rådet, som formandskabet har 
foreslået, utvivlsomt være gavnlig, især da en sådan gruppe vil kunne drage fordel af det 
store arbejde, der allerede er udført inden for de eksisterende instanser. 
- 18 -
1. SAMARBEJDE INDEN FOR RAMMERNE AF EURATOMS 
SIKKERHEDSKONTROL 
Det nære samarbejde mellem Kommissionens tjenestegrene og de nationale og lokale 
myndigheder, der berøres af dette problem, forløber meget tilfredsstillende og frugtbart. 
Der er imidlertid ved at opstå en ny situation som følge af, at disse former for handel 
finder sted hyppigere og er alvorligere og dels fordi der er en meget reel risiko for, at 
disse aktiviteter udvides til at omfatte hele Unionens område. 
Det er derfor Kommissionens opfattelse, at det uformelle og på ad hoc basis etablerede 
samarbejde bør udvides til at omfatte de berørte medlemsstater. 
Det er Kommissionens opfattelse, at det kun er en samordnet og i visse tilfælde 
struktureret aktion, som omfatter et totalt samarbejde med de territoriale og retlige 
myndigheder, som vil give Unionen mulighed for at standse denne ulovlige handel. 
Det bør undersøges, om det på dette specifikke område vil være hensigtsmæssigt at 
anvende Euratom-traktatens artikel 135 (Kommissionen foretager høringer og nedsætter 
udvalg). 
Dette samarbejde kunne omfatte følgende områder, idet hovedmålsætningen er at sikre en 
opfølgning af emnerne og den bredest mulige koordinering, uden at det på nuværende 
tidspunkt er muligt at fastsætte, hvilke instanser der vil få pålagt denne undersøgelse, og 
heller ikke hvilke instrumenter det vil være ønskeligt at benytte: 
forebyggelse af at materialerne indføres og transporteres ulovligt på Unionens område; 
konfiskering, transport, oplagring og adgang til de ulovlige materialer; 
koordinering af aktionerne; 
identificering af kontakterne i medlemsstaterne; 
identificering af kontakterne i tredjelande. 
- 19 -
2. TOLDSAMARBEJDE 
Medlemsstaternes toldadministrationer, som er første forsvarslinje i Unionens grænse 
udadtil, vil skulle spille en afgørende rolle i kampen mod den ulovlige handel. 
Toldvæsenet kan sætte ind på to store områder: 
(1) Øget kontrol ved den ydre grænse 
Den umiddelbare kontrol ved den ydre grænse til Unionen bør i højere grad gøres mere 
ensartet og mere effektiv. For i bedre grad at ramme de rigtige målgrupper ved 
toldkontrollen, bestræber Generaldirektoratet for Told sig på via specifikke aktioner at 
udvikle teknikken til analyse af risiciene. 
Desuden indeholder MATTHAEUS-programmet for 1995 uddannelsesaktioner, seminarer 
og udveksling af funktionærer fra medlemsstaternes toldvæsener, som har erhvervet 
ekspertise inden for bekæmpelsen af handelen med nukleare materialer. 
(2) Kampen mod den ulovlige handel 
Da der er tale om materialer, der hører ind under Euratom-traktaten, hviler samarbejdet 
mellem medlemsstaterne indbyrdes, mellem medlemsstaterne og Kommissionen på de 
bestemmelser, der gælder for den gensidige bistand mellem medlemsstaternes 
administrative myndigheder på toldområdet (Rådets forordning (EØF) 1468/81 af 19. maj 
1991). 
Udnyttelse af edb-nettet i toldinformationssystemet (SID), der styres af Kommissionen, 
viser sig at være af stor interesse i kampen mod den ulovlige handel. SID. muliggør 
tidstro kommunikation mellem 240 terminaler, der er installeret i Unionens grænseposter, 
og supplerer edb-nettet SCENT (Secure Customs Enforcement Network), som sikrer 
fortrolig udveksling af informationer mellem de kompetente myndigheder om mistænkte 
eller konstaterede tilfælde af ulovlig handel. 
Desuden er samarbejdet med toldmyndighederne i tredjelande, der berøres af denne handel, 
ved at blive etableret på grundlag af de bestemmelser, der er fastsat i samarbejds-, 
associerings- og partnerskabsaftalerne, hvad angår den gensidige og administrative bistand, 
og inden for rammerne af PHARE og TACIS, hvad angår den tekniske bistand, som f.eks. 
uddannelsesaktioner og detektionsudstyr. 
- 20 -
3. RETLIGE OG INDRE ANLIGGENDER 
Som det blev understreget på Det Europæiske Råds møde i Bruxelles, "v/7 det forhold, at 
alle disse spørgsmål vedrørende de retlige og indre anliggender for fremtiden behandles 
inden for den nye institutionelle enhedsramme, med en udvidet rolle til Kommissionen og 
Rådets sekretariat, sikre en større sammenhæng mellem de forskellige 
interventionsniveauer i Fællesskabet eller mellem regeringerne - og vil dermed forbedre 
den samlede effektivitet af Unionens aktion. 
Under iagttagelse af den institutionelle ligevægt, der er fastsat i afsnit VI i traktaten om 
Den Europæiske Union finder Kommissionen derfor, at det er absolut nødvendigt at gøre 
Rådet opmærksom på en række overvejelser, uden at den dog på andet end nogle få af de 
nævnte punkter kan gøre krav på at have nogen form for initiativret i henhold til artikel K 
3. 
Af alle de områder, der nævnes i artikel K. 1 i traktaten om Den Europæiske Union med 
henblik på at gennemføre Unionens målsætninger og under hensyntagen til Det 
Europæiske Fællesskabs kompetence, betragter medlemsstaterne en række områder som 
spørgsmål af fadles interesse. Blandt disse synes det strafferetlige samarbejde, 
toldsamarbejdet inden for de ikke-harmoniserede sektorer samt politisamarbejdet med 
henblik på forebyggelse og bekæmpelse af forskellige former for alvorlig international 
kriminalitet at være de områder, der først og fremmest berøres af en global aktion imod 
den ulovlige handel med nukleare materialer. Afsnit VI i traktaten om Den Europæiske 
Union giver ligeledes mulighed for specifikke initiativer inden for bekæmpelse af svig på 
internationalt plan (artikel K 1,5). 
Emnet synes først og fremmest inden for rammerne af samarbejdet om retlige og indre 
anliggender at kræve foranstaltninger af den type, som nævnes i traktatens artikel K 3, 1 : 
"... medlemsstaterne underretter og konsulterer hinanden i Rådet for at samordne deres 
optræden. De etablerer med henblik herpå et samarbejde mellem de kompetente tjenester i 
deres respektive administrationer". 
I givet fald vil disse foranstaltninger kunne tage form af en fælles aktion "såfremt 
Unionens målsætninger som følge af den påtænkte aktions omfang eller virkninger bedre 
kan opfyldes i fællesskab end af medlemsstaterne hver for sig" (art. K.3, 2, b). Såfremt 
gennemgangen af de nationale lovgivninger viser, at det er nødvendigt, vil 
medlemsstaterne i givet fald kunne overveje at indgå en konvention om emnet, som nævnt 
nedenfor. Det skal også huskes, at det er muligt at vedtage "fælles holdninger'', som 
medlemsstaterne senere giver udtryk for i de internationale organisationer og på de 
internationale konferencer, hvori de deltager 
Det ser allerede ud til at gennemførelsen af en række igangværende arbejder inden for 
rammerne af dette samarbejde, som er blevet udpeget som prioriterede områder i det 
arbejdsprogram for 1994, som Rådet (justits- og indenrigsministrene) vedtog den 30. 
november 1993, vil kunne yde et væsentligt bidrag til en styrkelse af kampen mod denne 
form for handel. 
- 21 -
Dette er blandt andet tilfældet vedrørende vedtagelsen af konventionen om oprettelse af et 
europæisk informationssystem, specifik gennemførelse af forskellige henstillinger om 
bekæmpelse af organiseret international kriminalitet, som Rådet godkendte i november 
1993, styrkelse af aktionen mod hvidvaskning af udbytte af kriminalitet, udvikling af den 
videnskabelige og tekniske forskning vedrørende denne særlige form for kriminalitet, 
uddannelse af medlemmerne af de berørte tjenestegrene, samt fremskyndelse og forenkling 
af den indbyrdes juridiske bistand. Dette arbejde forventes især at ville kunne bidrage til 
gennemførelsen af tre instrumenter, som i dag synes uundværlige for at kunne styre 
situationen, dvs. en fælles evaluering af fænomenet, etablering af hurtige 
kommunikationsnet og identificering af partnere i medlemsstaterne og inden for 
Kommissionen. 
Hvad angår toldsamarbejdet, og uden at foregribe hvad der er nævnt ovenfor, bør der især 
satses på den endelige færdiggørelse inden for en kort frist af konventionen om 
toldinformationssystemet, samt udvikling af en strategi for kontrol ved de ydre grænser. 
Hvad angår politisamarbejdet kan Kommissionen kun give sin tilslutning til den mulighed, 
der er under overvejelse, og som går ud på at udvide det fremtidige europæiske 
politikontors (EUROPOL), kompetence til at omfatte handelen med nukleare materialer og 
radioaktive stoffer, i henhold til de "andre former for grov international kriminalitet", som 
kontoret skal beskæftige sig med i henhold til artikel K, 1, 9 i traktaten om Den 
Europæiske Union. 
*** 
SAMARBEJDETS MULIGE INDHOLD 
L Ulovlig indførsel og transport af nukleare materialer 
Af indlysende praktiske grunde går første etape i ethvert forsøg på at standse denne handel 
ud på at forhindre, at nukleare materialer og radioaktive stoffer kommer ulovligt ind på 
Unionens område. Dette er hovedformålet med ovennævnte toldsamarbejde. 
Det skal understreges, at dette mål ville være let at opfylde, såfremt grænseposterne ved 
Unionens ydre grænser (også lufthavne) i højere grad blev i stand til at opdage og 
håndtere disse materialer, idet disse operationer kræver specialiseret udstyr og uddannelse. 
En koordinering af disse foranstaltninger mellem medlemsstaterne indbyrdes vil uden tvivl 
få en positiv virkning, f.eks. ved at reducere udgifterne til uddannelse og udstyr, ved at 
organisere kontroløvelser, udveksle oplysninger om identitet og bevægelser for personer, 
der mistænkes for at være involveret i denne handel. 
- 22 -
Når materialerne og stofferne først er kommet ind på Fællesskabets område, falder deres 
håndtering og transport ind under fællesskabsbestemmelserne eller de nationale og 
regionale bestemmelser vedrørende strålingsbeskyttelse, og i henhold til disse 
bestemmelser skal der gives underretning om disse operationer og udstedes 
forhåndstilladelser. Såfremt disse tilladelser ikke foreligger, er der tale om ulovlige 
operationer, medmindre der er tale om et meget lavt radioaktivitetsniveau. 
Der er fastsat sanktioner, såfremt bestemmelserne ikke overholdes. Hvis der er store 
forskelle mellem medlemsstaterners strafferetlige behandling af handelen, vil der være fare 
for, at materialerne indføres til de stater, der har den mildeste lovgivning. Det vil derfor 
være hensigtsmæssigt at undersøge, om der findes sådanne forskelle og i hvilket omfang 
en eventuel indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger med hensyn til ulovlig 
import og transport af nukleare materialer vil være ønskelig. 
På denne baggrund bør det juridiske instrument, der bør benyttes, ikke være en fælles 
aktion, men en konvention, som Rådet udarbejder, og som anbefaler, at "medlemsstaterne 
vedtager den i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser", i henhold 
til artikel K.3, 2, c. Denne konvention vil kunne udarbejdes i henhold til det strafferetlige 
samarbejde eller politisamarbejdet. 
II. De kompetente myndigheders adgang til de beslaglagte materialer 
Hvis det viser sig, at de beslaglagte materialer indeholder uran eller plutonium, vil de 
relevante bestemmelser i Euratom-traktaten finde anvendelse, f.eks. for så vidt angår 
sikkerhedsforanstaltningerne. Kommissionens kompetente tjenestegrene skal således 
underrettes. I givet fald vil en inspektør kunne sendes frem for bl.a. at fastlægge 
materialernes nøjagtige oprindelse. 
De beslaglagte materialer kan transporteres til et forskningscenter under medlemsstaten 
eller Unionen med henblik på gennemførelse af analyser, der gør det muligt at fastslå bl.a. 
materialernes nøjagtige oprindelse. 
III. Identificering af kontaktpunkter i medlemsstaterne 
Hver medlemsstat har sine egne strukturer til at behandle de forskellige etaper i en 
operation så som beslaglæggelse, oplagring af beslaglagte materialer osv., og i disse etaper 
indgår der mange nationale eller lokale myndigheder. Ved gennemgangen af de senere 
tilfælde har det vist sig, at der er et klart behov for at fastlægge klart definerede og hurtige 
kommunikationskanaler. Dette er et afgørende punkt for, at systemet kan fungere 
tilfredsstillende. 
*** 
- 23 -
4. KOORDINERING AF DEN INDUSTRIELLE BISTAND 
Flere medlemsstater har allerede iværksat et industrielt samarbejde på det nukleare område 
med visse SNG-republikker og nogle central- og østeuropæiske lande. Den europæiske 
industri ønsker i høj grad at knytte forbindelser med industrien i disse lande, og 
myndighederne er meget ofte indstillet på at lette disse kontakter. Samtidig har Unionen 
iværksat bistandsaktioner for at forbedre sikkerheden i atomanlæggene, herunder også det 
nukleare brændselskredsløb. 
Det er klart, at der vil opstå en vanskelig situation, i det øjeblik der befinder sig 
erhvervsfolk eller nationale eller unionsembedsmænd i et anlæg, som viser sig at være 
grundlag for ulovlig handel. 
Industrifolk og myndigheder er helt klar over dette potentielle problem, og er parate til at 
træffe de nødvendige aktioner for at undgå det. Det er nødvendigt, at de lokale 
myndigheder samarbejder, men disse myndigheder har tendens til at sende de samme 
anmodninger til flere forskellige forhandlingspartere. 
Det har således hurtigt vist sig, at der er behov for en vis koordinering. Direktoratet for 
Euratoms sikkerhed og FFC har reageret på dette behov. FFC har således i juni afholdt et 
første møde med deltagelse af myndigheder og industrifolk fra medlemsstaterne. Dette 
møde resulterede i en række fælles prioriterede aktionslinjer, bl.a. vedrørende de 
nødvendige handlingsinstrumenter 
- 24 -
KONKLUSIONER 
Problemet med den ulovlige handel med radioaktive stoffer og nukleare materialer er 
alvorligt, indviklet og vedrører et stort geografisk område, og det nødvendiggør derfor et 
modtræk, der er tilstrækkeligt effektivt til at kunne bekæmpe denne handel. 
Dette modtræk bør omfatte de forskellige instrumenter, som hver især inden for sin egen 
juridiske ramme må formodes at kunne yde et væsentlig bidrag, men under hensyntagen til 
det fælles endelige mål. På baggrund af de foranstående betragtninger synes Unionens svar 
at skulle omfatte følgende målsætninger: 
(1) Driftsvilkårene for atomsektoren, dvs. sikkerhedskontrollen med de nukleare materialer 
i de lande, der berøres af den ulovlige handel med farlige materialer, bør forbedres. 
Kommissionen foreslår, at man, så vidt som det er muligt, udnytter de muligheder, der 
er i de bistandsprogrammer, der allerede er iværksat på dette område, særlig: 
den bistand, som Direktoratet for Euratoms Sikkerhedskontrol yder; 
den tekniske bistand, der ydes inden for rammerne af TACIS-programmet, med 
støtte fra Det Fælles Forskningscenter; 
Centret for Videnskab og Teknologi i Moskva. 
Desuden bør der udveksles information og ske en koordinering af den industrielle 
bistand, som forskellige donatorer og operatører yder. 
(2) Der må sættes alt ind på at standse indførslen af nukleare materialer til Den 
Europæiske Unions territorium i det øjeblik, materialerne overskrider Unionens ydre 
grænse. 
Med henblik herpå: 
er det Kommissionens hensigt at øge toldsamarbejdet, særlig med henblik på at 
styrke de kompetente tjenestegrenes evne til at forebygge og opdage forsøg på 
ulovlig handel; 
bør de muligheder, der er anført i afsnit VI i traktaten om Den Europæiske 
Union (retlige og indre anliggender) undersøges og udnyttes mest muligt; 
vil Direktoratet for Euratoms Sikkerhedskontrol og Det Fælles Forskningscenter 
som hidtil fortsat stille deres ekspertise til rådighed for de nationale 
myndigheder, der konfronteres med problemet. 
(3) Det er absolut nødvendigt at alle berørte stater samarbejder 
Kommissionen finder derfor, at: 
- 25 -
alle muligheder for samarbejde i de allerede indgåede aftaler, særlig 
partnerskabsaftalerne og de europæiske aftaler, bør udnyttes, så der kan findes 
en fælles tilgang til problemet og konkrete modtræk; 
de fremtidige aftaler bør om nødvendigt indeholde bestemmelser, der gør et 
sådant samarbejde muligt; 
der inden for rammerne af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik bør 
undersøges muligheden for at drage fordel af den fælles aktion, som allerede er 
besluttet, om ikke-spredning af atomvåben, og det samme gælder enhver anden 
form for aktion, som vil kunne bidrage til at bekæmpe den ulovlige handel; 
der bør opretholdes eller indføres et nært samarbejde med tredjelande, som vil 
kunne bidrage til at bekæmpe den ulovlige handel, f.eks. USA. 
Kun hvis der samarbejdes globalt, vil der kunne iværksættes en effektiv bekæmpelse af 
den ulovlige handel med nukleare materialer. De forskellige forslag i denne meddelelse 
bør derfor inden for Rådet undersøges nøje, således at den integrerede tilgang til 
problemet, som Kommissionen foreslår, kan krones med held. 
Hvad angår de budgetmæssige aspekter bør det noteres, at enhver mulighed for aktion på 
fællesskabsplan skal undersøges inden for rammerne af de disponible budgetmidler. 
Rådet og Parlamentet opfordres til at notere sig denne meddelelse og til at støtte de 
forslag, som den indeholder. 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 383 endelig udg. 
4 
DOKUMENTER 
DA 15 12 
Katalognummer : CB-CO-94-408-DA-C 
ISBN 92-77-80573-0 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
Lr2985 Luxembourg