Nr. C 95/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 4. 88 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om supplering af gennemførelsen af princippet om 
ligebehandling af mænd og kvinder inden for de lovbestemte og erhvervstilknyttede sociale 
sikringsordninger (!) 
(88/C 95/02) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 6. november 1987 under henvisning til 
EØF-traktens artikel 100 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) udtalelse 
om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for social-, familie-, uddannelses- og 
kulturspørgsmål. Sektionen vedtog efter ordføreren Pearson's mundtlige beretning sin udtalel­
se den 11. februar 1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 253. plenarforsamling, mødet den 24. februar 
1988, med 2 stemmer hverken for eller imod, følgende udtalelse. 
1. Indledning 2. Generelle bemærkninger 
1.1. ØSU konstaterer, at dette forslag er det tredje 
skridt på vejen imod ligestilling af mænd og kvinder 
inden for de sociale sikringsordninger, og minder om, 
at første skridt vedrørte »princippet om ligebehandling 
af mænd og kvinder med hensyn til social sikring« 
(79/7/EØF); andet skridt vedrørte princippet om »lige­
behandling med hensyn til de erhvervstilknyttede socia­
le sikringsordninger« (86/378/EØF); det foreliggende 
direktiv gælder »princippet om ligebehandling af mænd 
og kvinder inden for lovbestemte og erhvervstilknyttede 
sociale sikringsordninger«. 
1.2. Sigtet med det foreliggende direktiv er at inkor­
porere disse tidligere udeladte områder og det indehol­
der en række elementer, der betyder at familiemedlem­
mer, efterlevende og andre forsørgelsesberettigede per­
soner også dækkes. Dette tredje stadium skønnes nød­
vendigt for at fjerne de resterende former for 
forskelsbehandling. Disse tre direktiver er en del af den 
bredere sociallovgivning. 
1.3. ØSU konstaterer, at direktivet ikke indeholder 
noget forsøg på at påtvinge ændringer i medlemsstater­
nes interne lovbestemte erhvervstilknyttede sociale sik­
ringsordninger. Målet er at komme nærmere princippet 
om ligestilling og ligebehandling af mænd og kvinder. 
1.4. ØSU hilser Kommissionens forslag velkommen 
og glæder sig over at se, at de selvstændige inden for 
den erhvervsaktive befolkning nu er medtaget og at 
der er forsøg på at afhjælpe de tidligere direktivers 
undtagelser og udsættelser. ØSU erkender, at direktivet, 
og hvad det indebærer, på omkostningsområdet kom­
mer i en tid med stram økonomisk politik i EF. 
ØSU har følgende bemærkninger: 2.1. I en tid, hvor en række medlemsstater reviderer 
og drøfter de sociale sikringssystemer, må ØSU give 
udtryk for samme betænkelighed som punkte 1.8 og 
1.9 i udtalelsen af 14. december 1983 (ordfører: B. 
Roycroft) (2). ØSU finder, at de nye forslag stadigvæk 
ikke tager højde for gruppeforsikringsordningernes si­
tuation eller i pensionsordninger med kontantudbeta­
ling. Hvor sådanne ordninger og muligheder eksisterer, 
bør princippet om ligebehandling også anvendes. 
2.2. ØSU minder om følgende passus i grunddirektiv 
79/7/EØF, artikel 4, »at der ikke finder nogen forskels­
behandling sted på grundlag af køn, hverken direkte 
eller indirekte, under henvisning til særlig ægteskabelig 
eller familiemæssig stilling ...«. Dette er en god praktisk 
retningslinje i de fleste tilfælde, men udgør ikke en 
løsning i tilfælde af ægteskabets ophør, især ikke når 
hustruen (måske med forsørgselsesberettigede børn) 
ikke gifter sig igen. Dette problem bør behandles. 
2.3. I tidligere udtalelser har ØSU henledt opmærk­
somheden på det aktuarmæssige aspekt af disse forslag. 
Omkostningerne ved gennemførelsen af dette forslag 
vil være større end for de tidligere forslag. Ikke desto 
mindre bør man alligevel stræbe efter, at den finansielle 
virkning bliver så neutral som mulig. 
Inden for de fleste områder af den offentlige service, 
hvor alderspensioner betales over nationalindkomsten 
kan samme beløb for mænd og kvinder lettere ydes uden 
hensyntagen til den forventede levetid. Ordningerne i 
pensionsfonde er ofte baseret på aktuarmæssige tabel­
ler. For både at opfylde disse aktuarmæssige krav og 
gøre det muligt at iværksætte princippet om ligebehand-
(!) EFT nr. C 39 af 19. 11. 1987, s. 10, og nr. C 52 af 24. 2. 1988, 
s. 5. (2) EFT nr. C 35 af 9. 2. 1984, s. 7. 
11. 4. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 95/5 
ling i hver medlemsstat på basis af ensartede regelmæs­
sige bidrag og ydelser, burde visse medlemsstater måske 
overveje en lidt højere kompensatorisk procentsats. 
2.4. Det er klart, at ligestilling mellem mænd og 
kvinder i direktivforslagenes forstand vil gøre det muligt 
at udbetale enkemandspensioner på lige fod med enke­
pensioner. 
2.5. Det er vigtigt at være opmærksom på, at direkti­
vet er baseret på følgende tre mål: 
a) at hver enkelt medlemsstat har ret til i overensstem­
melse med det generelle ligebehandlingsprincip at 
vælge sine egne løsninger på disse problemer; 
b) at de berørte personers rettigheder ikke skades di­
rekte eller indirekte; 
c) fremme af begrebet individuel rettighed som et mu­
ligt alternativ til en udvidelse af en ægtefælles afledte 
rettigheder. 
2.5.1. Ib) ovenfor er det klart, at dette indebærer 
rettigheder for visse fraskilte personer og »personer, der 
forsørger børn«. Direktivet dækker ikke disse tilfælde. 
Samfundet vil fremover bestå af et øget antal ældre, 
herunder mange fraskilte kvinder, ugifte forældre og 
enkemænd, som ikke er dækket af nogen ordning. 
2.5.2. I c) ovenfor tager Kommissionen ikke tilstræk­
keligt højde for fordelen ved fleksible pensioner. ØSU 
anbefaler, at man overvejer denne metode nærmere og 
understreger, at pensionsalder og arbejdsophør (pensio­
nering) ikke nødvendigvis sker samtidig. 
2.6. ØSU erkender, at der er fordele ved ordninger 
med mulighed for pensionsoverførsel og fleksibel pen­
sionsalder, men princippet om ligestilling skal være 
gældende alle vegne. 
2.7. Der bør især tages hensyn til hjemmearbejdende 
kvinder (ægtefæller). 
2.8. ØSU er betænkelig ved den uklare formulering 
i visse dele af direktivet, og finder, at der er behov for 
meget større præcision. Artikel 10 er et eksempel på, at 
det vil være nødvendigt at omformulere hele artiklen, 
således at indholdet fremstår klart og utvetydigt. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Artikel 1.2. 
I den engelske tekst bør både graviditet og barsel næv­
nes; dette er allerede tilfældet i den danske tekst. 3.2. Artikel 2, litra a) 
Artiklen bør ændres til følgende ordlyd: »... ufrivillig 
arbejdsløshed, samt personer som tidligere har været 
forsikret, der søger beskæftigelse«. 
3.3. Artikel 3 
ØSU gør opmærksom på, at det ligger implicit i denne 
artikel, at der betales familieydelser i alle og mellem 
alle medlemsstater, hvilket indtil videre ikke er tilfældet. 
3.4. Artikel 4 
ØSU støtter fuldt ud anvendelsen af termen »efterladte-
ydelser«; dette betyder, at der ikke vil ske nogen for­
skelsbehandling på grundlag af den efterladtes køn, idet 
enker og enkemænd bør stilles lige. 
3.5. Artikel 7.2 
Dette stykke bør ende efter »... der har forsørgelsespligt 
overfor et barn«. Resten af sætningen er irrelevant og 
uklar. 
3.6. Artikel 7.3 
Det bør bemærkes, at der i bemærkningerne til artikler­
ne siges »medmindre den anden part sætter sig imod 
det«. Artiklen bør bibeholdes i sin nuværende formule­
ring, eftersom der altid er en domstol impliceret. Passa­
gen i bemærkningen til artiklen bør fjernes. 
3.7. Artikel 8, litra a) 
For at dække de forskellige definitioner af »forsørgelses-
berettiget voksen«, foreslår ØSU, at der i artikel 8 a) 
bør stå »den forsørgelsesberettigede voksne mand eller 
kvinde«. 
3.8. Artikel 8, litra b) 
ØSU foreslår, at denne artikel omformuleres til: »b) 
den, der har forsørgelsespligt over for en uarbejdsdygtig 
forsørgelsesberettiget voksen«. 
3.9. Artikel 9.2 
Artiklen omformuleres til følgende: 
»Fører fastsættelsen af samme alder for begge køn 
eller længden af den erhvervsaktive periode til, at 
pensionsalderen for arbejdstagere af det ene køn 
nedsættes eller hæves, skal der fastsættes en gradvis 
Nr. C 95/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 4. 88 
gennemførelse af denne bestemmelse, og de arbejds­
tagere, som allerede har nået den fastsatte alder, 
eller som nærmer sig den oprindelige laveste pen­
sionsalder, skal have midlertidige ...« 
3.10. Artikel 9.3 
ØSU glæder sig over, at denne bestemmelse gør det 
muligt at operere med fleksibel pensionsalder og over-
førbare erhvervstilknyttede pensionsordninger. Dette er 
et meget relevant punkt i lyset af de skiftende tider, 
hvor de nye teknologier ofte indbærer karriereskift. 
Det er også vigtigt, fordi de private erhvervstilknyttede 
pensionsordninger og lovbestemte socialsikrings­
ordninger i stigende grad sammenkædes og bliver ind­
byrdes afhængige. 
3.11. Artikel 10 
Denne artikel bør omformuleres, således at hensigten 
fremgår mere klart. F.eks. i artikel 10.1 bør »alders-
forsikringsrettigheder« ændres til »aldersforsikringsbe-
rettigelse« og den periode, hvor beskæftigelsen har 
været afbrudt som følge af pasning af børn i hjemmet, 
bør defineres nærmere — med den nuværende formule­
ring kan dette betyde uger, måneder eller år, dvs. 
meningen er fuldstændig uklar. I artikel 10.2. kan for­
muleringen forstås således, at nuværende arbejde kan 
Bryssel, den 24. februar 1988. føre til indirekte forskelsbehandling af erhvervsaktive 
kvinder. Hensigten bør fremstå mere klart. 
3.12. Artikel 11 
ØSU bemærker og accepterer, at denne artikel ikke 
er obligatorisk bindende. Den bør ikke desto mindre 
omformuleres og ØSU foreslår følgende formulering: 
»a) lægebehandling m.v. ved sygdom o.l. 
b) ret til passende pension ved alderdom 
c) i tilfælde af en ægtefælles død har de efterleven­
de ret til at modtage økonomisk hjælp af 
helbredsgrunde ...« 
3.13. Artikel 14 
ØSU betvivler, at tre år giver medlemsstaterne tid nok 
til at udarbejde de nødvendige lovbestemmelser for at 
efterkomme dette direktiv. I forbindelse med direktiv 
79/7/EØF, blev en periode på 6 år opfattet som nødven­
dig. ØSU gør ligeledes opmærksom på, at de enkelte 
medlemsstater kan have behov for overgangsperioder af 
kortere eller længere varighed for at kunne iværksætte 
bestemmelserne. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg