Nr. C 339/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 91 
direktivteksterne fra 1974, der ophæves i medfør af den 
kodificerede teksts artikel 10. 
Bryssel, den 25. september 1991. 
ØSU har udtalt sig om de tre foregående periodiske 
beretninger fra henholdsvis 1981, 1984 og 1987 og 
understreget disse beretningers overordentlig store be­
tydning for forståelsen og videreudviklingen af regional­
politikken. På indeværende tidspunkt i bestræbelserne 
hen imod økonomisk og social samhørighed i Fælles­
skabet, jf. afsnit V i Den europæiske Fælles Akt, er 
denne beretning af uvurderlig betydning. 
I direkte tilslutning til sine tidligere udtalelser godken­
der ØSU også den fjerde periodiske beretning — dog 
med følgende forbehold. 
1. Indledning 
1.1. Den fjerde periodiske beretning om den sociale 
og økonomiske situation i Fællesskabets regioner be­
handler ikke blot som hidtil de regionale tendenser og 
forskelle, men indeholder også nye oplysninger om og 
analyser af regionale problemer og dermed forbundne 
strategier. Det er tilstrækkeligt at henvise til artikel 3, stk. 4, i den 
kodificerede tekst. 
Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
1.2. Den fjerde periodiske beretning adskiller sig 
klart fra sine tre forgængere. De tidligere beretninger 
behandlede en række specifikke spørgsmål som f.eks. 
perifer beliggenhed, forskelle i infrastrukturforsynin­
gen, regional typologi, forskelle i de regionale skæv­
heder i USA og EF osv. Disse spørgsmål er stadig 
relevante i regionalpolitisk henseende, men behandles 
ikke i denne beretning. 
1.3. I den fjerde beretning behandles også — i mod­
sætning til de tidligere beretninger — den politiske 
respons på Fællesskabets regionale problemer, især re­
formen af de tre strukturfonde i 1988. 
1.4. I beretningen gennemgås også en række bredere 
udviklingsforløb, der i indeværende årti vil få væsentlige 
konsekvenser for regionerne, herunder demografiske 
forskydninger, de politiske og økonomiske ændringer i Udtalelse om regionerne i 1990'erne — Fjerde periodiske beretning om den sociale og 
økonomiske situation i Fællesskabets regioner 
(91/C 339/05) 
Kommissionen for De europæiske Fællesskaber besluttede den 29. januar 1991 under henvis­
ning til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse om regionerne i 1990'erne — Fjerde periodiske beretning om den sociale og 
økonomiske situation i Fællesskabets regioner. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for regionaludvikling og fysisk planlæg­
ning, som udpegede Goke Frerichs til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. juli 
1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 289. plenarforsamling af 25.-26. september 
1991, mødet den 25. september 1991, enstemmigt følgende udtalelse. 
31. 12. 91 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 339/7 
Mellem-  og Østeuropa,  herunder  Tysklands  forening 
og effekten  af Fællesskabets  integrationspolitik. 
1.5. Der  henvises  til, at en række  usikkerhedsmo-
menter  i forbindelse  med  energipriser  og energiforsy-
ning,  nedskæringer  i forsvarsudgifterne  m.v.  også  vil 
påvirke  den  økonomiske  situation  i regionerne  i de 
kommende  år; men  på nuværende  tidspunkt  har  det 
ikke altid  været  muligt  at vurdere,  hvordan  de vil indvir-
ke på regionerne. 
1.6. Ligesom  i den foregående  beretning  er det indle-
dende  afsnit,  der giver  et samlet  overblik  og indeholder 
en række  forslag  til EF's  regionalpolitik,  forsynet  med 
en sammenfatning  og konklusioner. 
1.7. Hovedafsnittet  og de statistiske  bilag,  der  er 
udvidet  og suppleret  i forhold  til tidligere  beretninger, 
illustrerer  med  tabeller  og diagrammer  EF's  regionalpo-
litiske  situation  og udgør  en guldgrube  for det fremtidi-
ge arbejde. 
2. Beretningens  opbygning 
2.1. Den  fjerde  beretning  falder  i tre dele.  Første  del 
indeholder  en beskrivelse  af de vigtigste  økonomiske 
tendenser  og regionale  forskelle  i Fællesskabet  og en 
gennemgang  af nogle  af årsagerne  hertil. 
Anden  del er koncentreret  om den  regionalpolitik,  der 
blev iværksat  ved  Den  europæiske  Fælles  Akt  i 1987 
for at styrke  den økonomiske  og sociale  samhørighed  i 
Fællesskabet,  herunder  reformen  af strukturfondene. 
Beretningens  tredje  del er mere  fremadskuende  og be-
handler  de konsekvenser,  udviklingen  hen  imod  større 
integration  sandsynligvis  får for Fællesskabets  regioner, 
og de gennemgribende  ændringer  i økonomien  i Mel-
lem- og Østeuropa. 
2.2. Beretningen  indeholder  resultaterne  af en række 
nye undersøgelser  af: 
— regionernes  befolkningsudvikling  på lang  sigt  og 
behov  for arbejdspladser  på mellemlang  sigt, 
— faktorer,  der er bestemmende  for regionernes  kon-
kurrenceevne  baseret  på et rundspørge  omfattende 
9 000 firmaer, — forskning,  udvikling  og innovation  i regionerne, 
— konsekvenser  for regionerne  af gennemførelsen  af 
det indre  marked, 
— den  økonomiske  og regionale  situation  i Mellem-
og Østeuropa  og i det tidligere  østtyskland  sammen-
lignet  med  Fællesskabet  (1). 
3. Generelle  bemærkninger 
3.1. ØSU  glæder  sig over,  at den  fjerde  beretning 
indgående  behandler  den  politiske  respons  på Fælles-
skabets  regionalproblemer,  især  i forbindelse  med  refor-
men af de tre store  strukturfonde  i 1988,  selv  om det 
ikke er muligt  definitivt  at vurdere  virkningen  af refor-
men efter  så kort  tid. 
3.2. Den  teori,  der længe  har været  herskende,  at en 
effektiv  regionalpolitik  kun  kan  føres  ved  hjælp  af 
økonomisk  vækst,  stemmer  ikke  overens  med  ud-
viklingen.  Af beretningen  fremgår,  at regionalpolitikken 
trods  de senere  års vækst  ikke  har nedbragt  de store 
regionale  forskelle,  men  at afstanden  mellem  de udvikle-
de og de tilbagestående  regioner  tværtimod  er blevet 
endnu  større. 
3.3. I  den fjerde  beretning  gøres  det også  klart,  at en 
tilbagestående  region  ikke  kan opnå  de samme  absolut-
te vækstrater  i per capita-indkomst  som  en udviklet 
region  — ikke  engang  med  en kraftig  finansiel  EF-
støtte. 
3.4. Dette  gælder  især  landdistrikterne  og er ikke 
kun et landbrugspolitisk,  men  tillige  et økonomisk-
politisk  og arbejdsmarkedspolitisk  spørgsmål.  Disse  re-
gioner  bør opfordres  til i højere  grad  at satse  på offentli-
ge ordrer,  deltage  i licitationer,  også  på EF-plan,  på at 
tiltrække  små  og mellemstore  virksomheder  og på at 
udbygge  turismen. 
3.5. ØSU  må derfor  igen  — som  i udtalelsen  om 
Kommissionens  tredje  beretning  [dok.  KOM(87)  230 
endelig  udg.]  — fastslå,  at hverken  Fællesskabets  eller 
medlemsstaternes  regionalpolitik  hidtil  har opnået  de 
forventede  resultater. 
3.6. Efter  ØSU's  opfattelse  skyldes  dette  ikke  alene, 
at de disponible  finansielle  midler  er knappe,  men  også 
at administrative  og proceduremæssige  vanskeligheder 
udgør  uovervindelige  forhindringer. 
— regionale  forskelle  i Fællesskabet  hvad  angår  under-
visnings-  og uddannelsesfaciliteter, (!) Analyserne  vedrører  Fællesskabet  før Tysklands  forening,  der 
formelt  fandt  sted  den  3. oktober  1990. 
Nr. C 339/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 91 
3.7. På grund af utilstrækkelige finansielle midler og 
forvaltningskapacitet formår de svagt udviklede områ­
der og de mindre velstående medlemsstater stadig ikke 
at gennemføre en succesrig regionalpolitik, hvilket også 
er grunden til, at de ikke — eller kun i begrænset 
omfang — kan udnytte tilskuddene fra EF. 
3.8. Endvidere kan der i nogle medlemsstater ses en 
tendens til at anvende EF-støtte til foranstaltninger og 
investeringer, som under alle omstændigheder skulle 
gennemføres, og EF-midlerne kommer således ikke til 
at udgøre et supplement. 
3.9. Generelt kan det om den fjerde beretning note­
res, at det deskriptive og det præskriptive niveau 
sammenblandes. En systematisk sondring mellem de to 
niveauer ville have været at foretrække. Regionalpoli­
tisk diagnose og terapi er to forskellige ting. En vellyk­
ket terapi forudsætter en korrekt diagnose. 
4. Særlige bemærkninger 
4.1. Analysen af forskellene i indkomster og produk­
tivitet [bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger og 
pr. beskæftiget] bekræfter atter de vedvarende store 
forskelle mellem Fællesskabets regioner. For eksempel 
har de 10 mest tilbagestående regioner, der hovedsagelig 
er beliggende i Grækenland og Portugal, for øjeblikket 
en gennemsnitsindkomst pr. indbygger, der er mindre 
end en tredjedel af gennemsnittet i de 10 mest udviklede 
regioner. 
4.2. Ændringerne i beskæftigelsen i de forskellige 
dele af Fællesskabet og den dertil knyttede udvikling i 
de regionale skævheder, hvad angår arbejdsløshedspro­
center, har været mere markante. Stigende beskæftigelse 
efterfulgt affaldende arbejdsløshed i Fællesskabet resul­
terede i, at tendensen til forværring af de regionale 
skævheder i arbejdsløshedstallene først aftog, hvorefter 
et begyndende omslag satte ind. 
I beretningen henvises der til, at der stadig er store 
regionale forskelle: i 1990 var det gennemsnitlige ar­
bejdsløshedstal på lidt over 2,5 % i de 10 regioner, der 
havde den laveste arbejdsløshed, medens det i gennem­
snit var på over 22 % i de 10 regioner, der havde den 
højeste arbejdsløshed, nemlig regionerne i Spanien og 
Syditalien. 
4.3. ØSU gør atter engang opmærksom på mangler 
i det statistiske grundlag og på de statistiske beskæfti­
gelsesundersøgelsers ringe pålidelighed. De arbejdsløs­
heds- og beskæftigelsestal, der nævnes i beretningen, er 
baseret på Fællesskabets statistikker. Da de imidlertid 
bygger på oplysninger, som medlemsstaterne har ind­
hentet og behandlet efter forskellige procedurer, der ikke altid er i overensstemmelse med Fællesskabets 
henstillinger, giver de ikke et nøjagtigt billede af de 
faktiske forhold. 
4.4. ØSU konstaterer med beklagelse, at det 
sammensatte indeks, der i den tredje periodiske beret­
ning anvendtes ved vurderingen af situationen i de 
enkelte regioner, er faldet væk i den fjerde beretning. 
Da det kun var baseret på to traditionelle indikatorer, 
BNP og arbejdsløshed, tegnede det kun et meget skema­
tisk billede af den økonomiske situation i EF-regioner-
ne. Det sammensatte indeks indeholdt f.eks. ingen indi­
katorer for regionernes erhvervsstruktur eller infra­
strukturforsyning. 
BNP per capita og beskæftigelsen er ikke kriterier, der 
i sig selv kan give et korrekt billede af de regionale 
forskelle, og de kan give anledning til misforståelser. 
F.eks. påvirker vandringsmønsteret (til- og afvandring) 
i høj grad BNP/indkomst per capita og ledigheden. 
Begge indikatorer kan stige eller falde, uden at erhvervs­
livets produktivitet i realiteten har ændret sig. 
Noget lignende gør sig gældende for den undersøgelse 
blandt virksomhedsledere, der omtales i beretningen. I 
de mindre gunstigt stillede regioner findes der oftest 
kun få succesrige virksomhedsledere, og deres opfattelse 
af enhedsmarkedets konsekvenser er ikke udslaggivende 
for det samlede økonomiske billede af en region. 
ØSU vurderede allerede i udtalelsen om den tredje 
beretning betydningen og beregningen af det sammen­
satte indeks og understregede nødvendigheden af flere 
variabler for i højere grad at tage hensyn til de forskelli­
ge regioners typologi. Denne vigtige henstilling lå i 
øvrigt på linje med den henstilling, der blev fremsat i 
Det regionalpolitiske Udvalgs udtalelse. Med det 
sammensatte indeks' forsvinden er det blevet vanskeli­
gere at vurdere de regionalpolitiske foranstaltninger. 
4.5. ØSU har med interesse noteret sig beretningens 
afsnit om den demografiske udvikling i Fællesskabet og 
de højere fødselstals indflydelse på den hastigere vækst 
i arbejdsstyrken, på den højere arbejdsløshed i de svagt 
udviklede regioner samt på det dermed forbundne van-
dringsmønster. Underbeskæftigelse, høj arbejdsløshed, 
mangelfulde erhvervsuddannelses- og videreuddannel­
sesmuligheder, dårlige infrastrukturer og ringe ud-
viklingschancer kan efter ØSU's opfattelse få dramati­
ske følger, især hvis tendenserne til økonomisk tilbage­
slag forstærkes, hvilket jo først og fremmest rammer 
problemregionerne. 
31. 12. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 339/9 
Allerede nu strømmer flere og flere unge arbejdssøgende 
ind til storbyerne og til byområderne (f.eks. fra Skot­
land til London og fra Syditalien og Sicilien til Rom og 
Napoli), og det skaber problemer både for de strukturelt 
svage regioner og for byområderne. Efter ØSU's mening 
kan denne tendens udvikle sig i en endnu mere negativ 
retning, hvis den begyndende nyorientering af den fælles 
landbrugspolitik skulle få negativ virkning på de regio­
nale skævheder. 
I disse regioner, der i dag er stærkt præget af landbruget, 
bør der efter ØSU's opfattelse iværksættes supplerende 
støtteforanstaltninger, jf. punkt 3.3 ovenfor. 
4.6. I forbindelse med de regionale forskelle mangler 
der, hvad angår den demografiske udvikling og arbejds­
pladsudbuddet, en udtrykkelig henvisning til indvan­
dringen fra tredjelande og til behovet for en indvan­
dringspolitik i Fællesskabet. Dette spørgsmål vil få 
overmåde stor betydning for Det europæiske Fællesskab 
i de kommende år. 
4.7. De problemregioner (mål nr. 1, 2, og 5b), der 
grænser op til tredjelande, er både generelt og specielt 
udsat for særlig belastning i forbindelse med indvan­
dring, som yderligere skærper de vanskeligheder, der er 
forbundet med deres perifere beliggenhed, og som kræ­
ver nye strategier til forbedring af deres sociale og 
økonomiske situation. Beretningen kommer ind på 
denne problematik på grundlag af resultaterne af en 
EF-finansieret undersøgelse uden dog at fremsætte kon­
krete forslag (kapitel 9). 
4.8. Den fjerde beretning indeholder ikke de nødven­
dige oplysninger om grænseregionerne eller om 
spørgsmålet om perifer beliggenhed, ligesom de relevan­
te statistiske oplysninger mangler. Det er en stor man­
gel, som bør afhjælpes i den næste beretning; for netop 
i grænseregionerne må regionalpolitikken have et fast 
udgangspunkt, så det bliver klart, hvor vidt den 
gennemføres med held. 
4.9. Hvad angår de faktorer, der er bestemmende for 
konkurrenceevnen, som behandles udførligt i beretnin­
gens 3. kapitel, kunne man ønske, at oplysningerne om 
hvert land og dets regioner blev suppleret med mere 
vidtgående kvantitative og kvalitative data. På området 
»undervisning og uddannelse« ville det således med 
henblik på de regionalpolitiske foranstaltninger og pro­
grammer være værdifuldt at få oplysninger om følgende 
punkter: 
— Hvor mange universiteter og hvilke fagretninger 
findes der i hvert EF-land ? 
— Hvor mange og hvilke uddannelsesinstitutioner fin­
des der, og hvem henvender de sig til ? — Hvilke kvalifikationer (kvalitet) har de forskellige 
erhversuddannelses- og videreuddannelsesinstitutio-
ner, og hvem driver dem (f.eks. fagbevægelsen, ar­
bejdsgiverorganisationer, kirken, private) ? 
— Hvor mange og hvilke erhvervs- og innovationscen­
tre og teknologiparker findes der ? 
— I hvilke regioner opererer de, og hvilke internationa­
le kontakter har de ? 
4.10. Også i afsnittet »Innovation og forskning« ville 
en betydeligt mere indgående analyse være værdifuld. 
Hovedspørgsmålene vedrører ikke kun antallet, den 
faglige orientering og arten (offentlig, privat, almennyt­
tig) af et lands forskningsinstitutter og institutioner 
til teknologioverførsel eller til uddannelse inden for 
innovation og disses regionale fordeling, men også 
hvem der i medlemsstaterne har den forfatningsmæssige 
kompetence for forsknings-, udviklings- og industripoli­
tik. Hvem har ansvaret for den praktiske gennemførelse 
på de enkelte områder, herunder det finansielle ansvar ? 
Formålet med disse spørgsmål er en bedre fordeling af 
udarbejdelsen og gennemførelsen af EF's, medlemssta­
ternes og regionernes foranstaltninger, samtidig med at 
nærhedsprincippet fuldt ud overholdes. 
Den større gennemsigtighed ville også komme konkur­
rencepolitikken til gode. 
4.11. Innovation er ikke kun begrænset til forskning 
og avanceret teknologi, men skal også dække de mere 
traditionelle sektorer og de økonomiske, sociale og 
kulturelle tjenesteydelser. Omsætteisen af en innovation 
til indtægtsgivende, økonomisk realitet kræver bl.a. 
markedsanalyser, effektive distributionsnet, eksportak­
tiviteter og en stadig markedspleje. Snævert forbundet 
med begrebet innovation er begrebet teknologioverfør­
sel i vertikal og horisontal retning. Også på dette områ­
de ville en større transparens give bedre oplysninger til 
brug ved nødvendige samordningsforanstaltninger. 
4.12. Med henblik på en uddybning af kendskabet til 
hver enkelt medlemsstats regionalpolitiske virkelighed 
kunne EF-finansierede undersøgelser behandle de 
nævnte spørgsmål om undervisning og uddannelse, in­
novation og forskning samt teknologioverførsel for at 
udbygge grundlaget for en hensigtsmæssig regionalpoli­
tik, især med henblik på det indre marked i 1993. I 
bilaget til fremtidige periodiske beretninger kunne det 
være relevant at anføre en fortegnelse over de undersø­
gelser, som Kommissionen har finansieret, og deres 
Nr. C 339/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 91 
problemstillinger. En sådan ønskelig bibliografi bør 
også indeholde et kort resumé af indholdet og resulta­
terne af undersøgelserne samt over de anvendte finan­
sielle midler. 
4.13. ØSU har med stor tilfredshed noteret sig, at 
Kommissionen i del B meget detaljeret har anført de 
enkelte foranstaltninger med angivelse af den samlede 
støtte og de respektive budgetmidler, da dette svarer 
til et ønske, som ØSU tidligere har givet udtryk for. 
Analysen af udviklingen i medlemsstaternes og EF's 
regionalpolitiske foranstaltninger og udgifter bekræfter 
ØSU's frygt for, at selv om ændringer i medlemsstater­
nes regionalpolitik har øget dens effektivitet, er det 
samlede resultat, at deres bidrag til løsningen af regio­
nale problemer formodentlig er forringet på grund af 
udgiftsnedskæringer. 
Beklageligvis var nedgangen i EF-udgifterne til fremme 
af erhvervsinvesteringer i vidt omfang betinget af en 
lignende tendens i medlemsstaternes regionalpolitiske 
foranstaltninger, der blev støttet og medfinansieret af 
Fællesskabet. Dette forhold forværres yderligere af, at 
størstedelen af udgifterne til erhvervsstøtte tildeles sek­
torbestemte og horisontale foranstaltninger, som efter 
EF-Kommissionens mening næppe ændrer ulighederne 
i Fællesskabet, men som endog vil øge dem. 
4.14. I denne forbindelse rejser der sig det spørgsmål, 
om ikke den mangfoldighed af fællesskabsinitiativer, 
som strukturfondsreformen har affødt, fører til en vis 
udvanding og manglende gennemslagskraft af Kommis­
sionens regionalpolitik. Hvem undersøger og kontrolle­
rer, om de anvendte midler overlapper hinanden, og 
hvilken nytteeffekt de faktisk har for en bedre udvikling 
i de pågældende regioner ? 
4.15. Et væsentligt kriterium for, om regionalpolitik­
ken er effektiv, er den direkte inddragelse af den pågæl­
dende regions arbejdsmarkedsparter. Beretningen inde­
holder intet herom, da der åbenbart ikke findes nogen 
oversigt over arbejdsmarkedsparternes deltagelse i sam­
arbejdet med de ansvarlige regionale myndigheder. Ar­
bejdsmarkedsparternes medvirken kan give grund til at 
forvente en mere nyttig anvendelse og kontrol af de 
anvendte midler og mere realistiske oplysninger om de 
faktiske resultater. En sådan EF-aktion ville tillige lokalt 
i regionerne vække mediernes og den brede offentlig­
heds almindelige interesse for de regionalpolitiske opga­
ver og påvirke regionalpolitikken positivt på længere 
sigt. 
4.16. Det kunne henstilles til medlemsstaterne, at de 
pålægger »regionale observatører« konstruktivt og kritisk at følge de regionalpolitiske foranstaltninger og 
at aflægge rapport inden for en nærmere bestemt frist. 
Gennem en erfaringsudveksling på nationalt og europæ­
isk plan burde medlemsstaterne og EF-Kommissionen 
blive mere opmærksomme på resultatet af deres iagtta­
gelser. Disse erfaringer, der indhøstes »lokalt« gennem 
stadige iagttagelser, kunne give regionalpolitikken, der 
er en langfristet politik, kraftige impulser. 
4.17. ØSU beklager, at beretningen intet indeholder 
om de forskellige regioners kompetence. Der mangler 
en fremstilling af forvaltningsstrukturerne, pengestrøm­
mene på de forskellige niveauer og samordningen af de 
enkelte politikker. I denne sammenhæng skal der gøres 
opmærksom på den snævre forbindelse mellem regio­
nalpolitik og fysisk planlægning. 
4.18. Det er med stor bekymring, at ØSU konstate­
rer, at forskellene mellem de tilbagestående regioner 
(mål nr. 1), områderne i industriel tilbagegang (mål 
nr. 2) og landdistrikterne (mål nr. 5b) og de økonomisk 
set udviklede områder og de såkaldte storbyområder 
vokser. En yderligere afvandring, især af yngre er­
hvervsaktive, vil sandsynligvis føre til forarmelse og få 
katastrofale følger for problemregionerne. 
4.19. ØSU tager til efterretning, at de mindst udvikle­
de regioner har udviklet sig forskelligt med hensyn til 
BNP per capita og beskæftigelse. 
4.20. ØSU hilser denne første skildring af udvikling­
en og ændringerne i Mellem- og Østeuropa, herunder 
det tidligere DDR, velkommen og foreslår, at der inden 
udgangen af 1991 forelægges en udførlig rapport om 
dette emne, hvori der på grundlag af ajourførte tal gøres 
rede for de økonomiske og sociale aspekter i de mellem-
og østeuropæiske stater og regioner. Alt er stadig i 
udvikling, især i Sovjetunionen og dennes unionsstater, 
som stræber efter uafhængighed og frihed, f.eks. Est­
land, Letland og Litauen. 
Det er stadig for tidligt at sige noget om mulige foran­
staltninger til en omstilling fra central planøkonomi til 
markedsøkonomi i Mellem- og Østeuropa og konse­
kvenserne af en sådan omstilling for Det europæiske 
Fællesskab og dets regionalpolitik. 
ØSU giver udtryk for stor bekymring over, at en stor 
strøm af flygtninge muligvis vil komme til EF-landene, 
såfremt de foranstaltninger, der nu skal indledes, slår 
fejl. En sådan flygtningestrøm kan få uoverskuelige 
31. 12. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 339/11 
følger og medføre betydelige byrder ikke kun af finan­
siel art. Derfor er det efter ØSU's opfattelse nødvendigt 
at følge og beskrive udviklingen og dens tendenser 
meget nøje. ØSU går ud fra, at Kommissionen vil være 
i stand til at forelægge en rapport om Mellem- og 
Østeuropa inden udgangen af 1991. 
4.21. Analyserne i den fjerde periodiske beretning 
blev udarbejdet før Tysklands formelle forening den 3. 
oktober 1990. 
ØSU går ud fra, at Forbundsrepublikken Tysklands 
fem nye delstater, der omfatter ca. 16 millioner indbyg­
gere, vil blive indgående analyseret i den femte periodi­
ske beretning. På indeværende tidspunkt er alt økono­
misk og socialt set i støbeskeen. Privatiseringen af de 
tidligere såkaldte »volkseigene« virksomheder skrider 
kun langsomt frem. I overgangstiden stiger deltidsarbej­
det og arbejdsløsheden kraftigt. I de gamle industriom­
råder forsvinder der hele sektorer, og der opstår kun 
langsomt nye industristrukturer. Den tidligere statslige 
engros- og detailhandel bygges hurtigt op. I de tyndt 
beboede landdistrikter må der udvikles en ny landbrugs­
struktur, som yderligere skal integreres i Det europæi­
ske Fællesskab. 
Sammenlignet med vestlig standard er hele servicesekto­
ren underudviklet, samtidig med at infrastrukturen er 
forældet og i dårlig forfatning. Forbundsrepublikken 
Tyskland har meddelt, at den har til hensigt at gennem­
føre opbygningen af de nye delstater efter markedsøko­
nomiske principper og også at inddrage denne del af 
sin økonomi i den europæiske integration. ØSU forven­
ter, at denne del af Tyskland inddrages i EF's regional­
politiske foranstaltninger, uden at dette dog må føre til 
nedskæringer for andre medlemsstater. 
5. Konklusioner 
5.1. Af den fjerde beretning fremgår det klart, at de 
bestående store skævheder mellem regionerne er blevet 
øget, og at det trods alle iværksatte støtteforanstaltnin­
ger, især af finansiel art, ikke er lykkedes at mindske 
afstanden mellem de udviklede og de tilbagestående 
regioner. Dette viser også, at EF's og medlemsstaternes 
regionalpolitik endnu ikke har fundet den rette form. 
Skal et »Europa i to tempi« undgås, må der indledes 
gennemgribende reformer, som ud over den finansielle 
støtte skal omfatte et samarbejde mellem de europæiske 
og de nationale forvaltninger. 
5.2. Dette kræver en yderligere intensivering af Fæl­
lesskabets og medlemsstaternes indsats og en bedre 
koordinering. I den forbindelse må administrative og 
proceduremæssige vanskeligheder overvindes. 5.3. ØSU gentager forslaget om at udvikle et hand­
lingsprogram, som inden for hver EF-politik integrerer 
metoder, midler og programmer for i henhold til artikel 
130 A at tilgodese samhørigheden. 
5.4. Der skal udvikles metoder og procedurer til 
sikring af, at der i alle EF-politikker, herunder den 
økonomiske politik, tages hensyn til målet om samhø­
righed. For at regionalpolitikken kan blive til en driv­
kraft, der kan sætte sit præg, må høringen af arbejds­
markedets parter og deres deltagelse i EF's beslutnings­
processer og i vurderingen og kontrollen af resultaterne 
af de regionale projekter udformes endnu mere effek­
tivt. 
5.5. Der må ofres særlig opmærksomhed på at forfi­
ne og afstemme de statistiske instrumenter. 
5.6. Det sammensatte indeks må forbedres og gen­
indføres. 
5.7. Af hensyn til forståelsen kunne man i fremtidige 
beretninger klart skelne mellem det deskriptive og det 
præskriptive niveau. 
5.8. Kommissionen anmodes om at foretage nærme­
re analyser af årsagerne til den forskellige udvikling i 
mål nr. 1-regionerne. 
5.9. Det foreslås, at der optages et kapitel om proble­
matikken omkring indvandrere fra tredjelande. 
5.10. Beretningen må især behandle problemerne i 
de regioner, der grænser op til tredjelande (perifer belig­
genhed). 
5.11. Strukturelle og kvalitative oplysninger om 
undervisning og uddannelse er ønskelige og påkrævet. 
5.12. Områderne innovation og forskning bør be­
handles klart adskilt. 
5.13. Med henblik på en uddybning af kendskabet til 
EF's regioner og især til en omfattende sammenligning 
kræves det, at der indsættes regionale observatører 
— med ensartede opgaver i hvert land — og at de 
koordineres på EF-plan med det formål at foretage 
regelmæssige udvekslinger af oplysninger. Man burde 
Nr. C 339/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 12. 91 
i den forbindelse støtte sig til allerede eksisterende 
strukturer og anvende fleksible forvaltningsprocedurer. 
5.14. Efter ØSU's opfattelse kunne regionalpolitik­
ken gøres mere effektiv og få større nyttevirkning ved 
hjælp af et samarbejde i regionerne, en bedre og klarere 
fastlæggelse af kompetencen, inddragelse af alle socio­
økonomiske grupper i samarbejdet med myndighederne 
1. ØSU hilser forslaget velkomment og tilslutter sig, 
at man går ind for nedslagning med stærkt begrænset 
adgang til vaccination. 
2. ØSU konstaterer med tilfredshed, at bilag I, der 
opregner 9 eksotiske sygdomme, kan udvides, hvis det 
skulle vise sig nødvendigt. 
2.1. Der er tale om yderst smitsomme virussygdom­
me. Under visse omstændigheder kan disse vira angribe 
mennesker. Det gælder navnlig Rift Valley Fever. Disse 
sygdomme kan forårsage økonomiske katastrofer, hvis 
de vinder udbredelse i dyrebestanden i EF. 
t1) EFT nr. C 148 af 7. 6. 1991, s. 12. og en organiseret, permanent erfaringsudveksling på 
nationalt og EF-plan. 
5.15. ØSU forventer, at Kommissionen omhyggeligt 
følger udviklingen i de mellem- og østeuropæiske stater 
og regioner, og at den udførligt tager stilling til dens 
konsekvenser for Fællesskabets regioner i den femte 
periodiske beretning om den økonomiske og sociale 
situation i Fællesskabets regioner. 
2.2. Tidligere love [f.eks. forordning (EØF) nr. 462/ 
72] indeholder bestemmelser om, at rejsende fra tredje­
lande i deres bagage kan indføre små mængder fødeva­
rer til personlig brug. De bestemmelser bør tages op til 
overvejelse. ØSU erkender, at det er så godt som umu­
ligt fuldstændigt at forhindre dette, men det foreslår, 
at de pågældende fødevarer certificeres på passende vis. 
2.3. Der må føres omhyggelig kontrol med bortskaf­
felsen af fødevareaffald fra internationale transporter. 
3. Forslaget om, at der med Kommissionens støtte i 
alle medlemsstaterne skal oprettes specialuddannede 
epidemiologiske grupper hilses velkomment. Ligeledes, Bryssel, den 25. september 1991. 
Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning (EØF) om fællesskabsforan­
staltninger til bekæmpelse af visse dyresygdomme (*) 
(91/C 339/06) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 5. juni 1991 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om det 
ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for landbrug og fiskeri, som udpegede 
Cornelius B. Scully til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. september 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 289. plenarforsamling, mødet den 
25. september 1991, enstemmigt følgende udtalelse.