Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om vurdering og styring af ekstern støj"

(2001/C 116/10)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 10. oktober 2000 under henvisning til EF-traktatens artikel 175 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som udpegede J. Ignacio Gafo Fernández til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. november 2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 377. plenarforsamling af 29.-30. november 2000, mødet den 29. november, følgende udtalelse med 110 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Formålet med dette forslag er at fastlægge en harmoniseret ordning for måling og vurdering af såkaldt ekstern støj i de forskellige medlemslande og formidling af disse oplysninger til offentligheden. Ved ekstern støj forstås den støj, som borgerne er udsat for dér, hvor de bor, og som ikke udsendes af én bestemt støjkilde, men af samtlige støjkilder i nabolaget.

1.2. Hidtil har EU-lovgivningen om støjemission drejet sig om fastsættelse af maksimale emissionsniveauer for en række produkter (biler, motorcykler, fly, plæneklippere og entreprenørmateriel) dels som led i gennemførelsen af det indre marked (harmonisering for at fjerne handelshindringer) dels for at begrænse den skadelige indvirkning på borgerne generelt og arbejdstagerne i særdeleshed.

1.3. Grønbogen fra 1996 om støjpolitik konkluderede, at situationen var utilfredsstillende, og det foreliggende forslag sigter derfor mod tre klart afgrænsede indsatsområder:

- harmonisering på EU-plan af støjindikatorer og -vurderingsmetoder for ekstern støj;

- udarbejdelse af "støjkort" på grundlag af ovennævnte data efter harmoniserede metoder;

- fastlæggelse af kriterier vedrørende information af offentligheden.

1.4. Skønt direktivforslaget således ikke fastsætter fælles, harmoniserede støjnormer, eftersom de fleste medlemsstater allerede har fastlagt nationale grænseværdier, vil det dog give mulighed for at stille sammenlignelige data til rådighed for EU-borgerne.

1.5. Den valgte strategi går ud på at indføre ensartede metoder til bestemmelse af målinger og udarbejdelse af støjkort, idet der skelnes mellem forskellige støjniveauer afhængigt af tidspunktet på dagen for at tage hensyn til menneskets døgnrytme - og dermed menneskets varierende støjfølsomhed. Den fokuserer på tre typer områder, som ud fra en omkostningseffektiv synsvinkel anses for særligt vigtige: store byområder med over 250000 indbyggere; veje og jernbaner, hvor der passerer henholdsvis 3 millioner biler og 30000 tog om året; lufthavne med over 50000 starter og landinger om året.

1.6. Senest den 30. juni 2003 skal medlemsstaterne informere Kommissionen om de større veje, større jernbaner og større lufthavne og byområder med over 250000 indbyggere på deres område, og senest den 31. december 2004 skal de ansvarlige myndigheder have udarbejdet og godkendt de respektive støjkort. Det fastsættes ligeledes i forslaget, at støjkortene over byområder med over 100000 indbyggere skal være udarbejdet senest den 31. december 2009.

1.7. På grundlag af disse støjkort over store byområder, veje, jernbaner og lufthavne skal de ansvarlige myndigheder senest den 31. december 2005 (og senest den 31. december 2010 for byområder med mellem 100000 og 250000 indbyggere) havde udarbejdet handlingsplaner, som omfatter en analyse af situationen, en indkredsning af de største problemer samt en liste over planlagte foranstaltninger. Støjkortene og handlingsplanerne skal ajourføres senest fem år efter deres udarbejdelse.

1.8. Såvel støjkortene som handlingsplanerne skal offentliggøres, hvilket blandt andet kan foregå via Internettet, og de skal også tilsendes Kommissionen.

1.9. Endelig skal Kommissionen senest den 31. december 2007 fremlægge en rapport om direktivets anvendelse, som med udgangspunkt i de videnskabelige og tekniske fremskridt i den forløbne periode vurderer behovet for fastlæggelse af fællesskabskvalitetsmål, herunder mål for reduktion af antallet af personer, der berøres af støj, og de nødvendige foranstaltninger til opnåelse af disse mål. Rapporten kan eventuelt munde ud i et forslag om ændring af direktivet.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU glæder sig lige så meget over dette forslag som over Kommissionens bebudede indsats på dette område(1). Målet er at skabe større bevidsthed dels om de helbredsmæssige problemer, som den såkaldte baggrundsstøj skaber, dels om den medfølgende forstyrrelse af samliv og kommunikation. ØSU er bekymret over, at de kommende generationer påtvinges en skadelig "støjkultur", hvor støj er en del af dagligdagen og følgelig noget, som man finder sig i.

2.2. ØSU henleder opmærksomheden på, at støj er et centralt element i den generelle forureningsproblematik, og at støj desuden har nogle ganske særlige karakteristika, idet støjpåvirkningen bestemmes ud fra gennemsnitsstyrke, varighed og maksimale niveauer (som ofte er kortvarige). Støjkortene beskriver de gennemsnitlige støjniveauer, som bestemmes ud fra varigheden af en lang række individuelle lyde. Denne fremgangsmåde bør ikke være til hinder for, at man gennem passende overvågning og kontrol gør en indsats over for kraftige, kortvarige støjgener.

2.3. ØSU er klar over, at Kommissionen ved udarbejdelsen af disse forslag har måttet finde en hårfin balance mellem beskyttelse af menneskers sundhed, beskyttelsen af miljøet og overholdelsen af subsidiaritetsprincippet, som indebærer hensyntagen til de forskellige kulturelt betingede holdninger til støj.

2.4. ØSU vil dog fremsætte en række konstruktive kommentarer, som vil blive uddybet nedenfor under særlige bemærkninger. Disse kommentarer vedrører især følgende aspekter:

- den eventuelle overtrædelse af subsidiaritetsprincippet ved fastlæggelse af så detaljerede krav til handlingsplanerne;

- vanskeligheden ved at fastlægge sammenlignelige gennemsnitlige støjniveauer for dagtimerne (Lden) og nattetimerne (Lnight) i alle EU-lande, især i betragtning af årstidernes forskellige varighed;

- manglende påpegning af behovet for at sikre nøje overholdelse af de individuelle normer for støjemission, som allerede er fastlagt på EU-plan, før støjkortene udarbejdes;

- manglende henvisning til kravene vedrørende fysisk planlægning, som er af særlig betydning i områder, som støder op til veje, jernbaner og lufthavne;

- udelukkelsen af ganske unødvendige lydvibrationer, som generelt er omfattet af lovgivningen om støj.

2.5. ØSU noterer, at Kommissionen med dette forslag søger at fastlægge en koordineret ramme for støjmåling og oplysning af offentligheden, der - sammen med de i artikel 5 fastsatte individuelle grænseværdier for vejstøj, jernbanestøj, flystøj omkring lufthavne og industristøj - sigter mod en senere harmonisering af disse grænseværdier på EU-plan. Derfor opfordrer ØSU Kommissionen til at formulere en ny betragtning, som præcist definerer dette mål på mellemlang sigt, og at den sætter gang i en debat om det formålstjenlige i en sådan foranstaltning - som ØSU anser for nødvendig og hensigtsmæssig - og om de konkrete gennemførelsesbestemmelser. Disse kunne omfatte en EU-harmonisering baseret på et minimumsniveau, som giver de medlemsstater, der måtte ønske det, mulighed for at bevæge sig i retning af højere beskyttelsesniveauer (som fastsat i traktatens artikel 176). Endvidere bør der indføjes en betragtning om nødvendigheden af, at der i den fysiske planlægning tages hensyn til eksisterende støjkort, og at det ved planlægningen af nye boligområder sikres, at støjforureningen permanent holdes nede på et lavt niveau.

3. Særlige bemærkninger

3.1. I artikel 1 bør der ved siden af henvisningen til indvirkningen på menneskers sundhed udtrykkeligt henvises til indvirkningen på det sociale liv (forringelse af kommunikationsmulighederne i åbne områder, som er udsat for støj) og miljøet generelt (f.eks. indvirkningen på fauna og - skønt problemet ikke er undersøgt tilstrækkeligt - flora).

3.2. Artikel 3 - Definitioner

3.2.1. I litra a), tilføjes "alle former for maskiner" til de øvrige støjkilder, som nævnes.

3.2.2. I litra c), tilføjes efter "menneskets sundhed""det sociale liv og miljøet generelt". Dette er i overensstemmelse med de efterfølgende forklaringer i dette litra.

3.2.3. I litra j), bør "byområde" desuden defineres som en administrativ enhed med én ansvarlig myndighed, som har beføjelse til at udarbejde støjkortene og navnlig iværksætte handlingsplanerne. Dermed undgår man, at der i ét og samme byområde er to eller flere myndigheder, som hver især er ansvarlige for at evaluere og gennemføre handlingsplanerne til nedbringelse af støjgener i en del af det pågældende byområde, som i henhold til direktivet betragtes som en enhed.

3.2.4. I litra k), bør "den ansvarlige lokale myndighed" erstattes med "den ansvarlige myndighed". Desuden er der efter ØSU's mening ingen grund til, at grænseværdien for Lden skal fastsættes af medlemsstaten; det kan lige så godt påhvile de ansvarlige myndigheder i det pågældende område.

3.2.5. I litra l), bør henvisningen til nationale eller regionale myndigheder ligeledes udgå.

3.2.6. I litra n), bør der i slutningen tilføjes "eller et vist antal lastbiler om året (det nøjagtige tal fastlægges senere)" for at tilstræbe en balance mellem lastbil- og personbiltrafikken. Samme overvejelser bør gælde jernbanetrafikken og de typer tog, som passerer den pågældende strækning.

3.2.7. Store havne med en passager- og godstrafik, hvis omfang fastsættes nærmere, bør medtages som støjkilder inden for dette direktivs anvendelsesområde (især i artikel 4, 7, 8 og 11 samt i bilagene).

3.3. I artikel 7, stk. 5, tilføjes i slutningen: "... eller hvis der indtræder væsentlige ændringer, som tilsiger en ajourføring på et tidligere tidspunkt. Hvis de ansvarlige myndigheder gennem målinger eller andre kontrolformer påviser, at støjsituationen ikke har ændret sig, kan fristen for udarbejdelse af nye støjkort forlænges med yderligere fem år".

3.4. Bilag 1 - Støjindikatorer: i forslagets begrundelse gives der ingen forklaring på, hvorfor der lægges 5 decibel til Levening-niveauet og 10 decibel til Lnight-niveauet. ØSU kan følgelig ikke udtale sig om det berettigede i disse kriterier, men mener dog med hensyn til Levening-niveauet, at de 5 decibel indebærer en urimelig belastning af støjkortene i de sydlige EU-lande, eftersom folk normalt går senere i seng end i Nordeuropa. En løsning kunne være at anvende "aktivitetsperioder" som reference i stedet for tidsintervaller inden for bestemte forud fastsatte klokkeslæt, som gælder for alle medlemsstater. Dermed ville indikatoren for Levening-perioden falde bort. Definitionen af det "meteorologiske gennemsnitsår" kan endvidere gøre det mere vanskeligt at udarbejde (og ajourføre) støjkortene inden for de fastsatte frister. ØSU anser derimod medtagelsen af særlige støjindikatorer for at være fuldt ud berettiget.

3.5. Bilag V: fjerde led affattes således: "grænseværdier i byområder i henhold til artikel 5".

Bruxelles, den 29. november 2000.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) ØSU's udtalelse om "Grønbogen om fremtidens støjpolitik" - EFT C 206 af 7.7.1997.