7. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 56/63 
stadig klarlægges bl.a. spørgsmålet om støtte til udgifter 
til hardware i forbindelse med etableringen af net. 
Systemet kan desuden supplere flersprogede program­
mer, som EF for øjeblikket er ved at udvikle. 
1.4. ØSU vil derfor opfordre medlemsstaterne til at 
inddrage HANDYNET-faciliteter i de programmer, de 
forelægger i forbindelse med strukturfondene, så at det 
klart kommer frem, hvor stort et uddannelsesbehov de 
handicappede har, og hvilke infrastrukturmæssige krav 
det stiller, ikke mindst i de svagest udviklede regioner. 
1.5. ØSU betragter forslaget som et foreløbigt skridt, 
der skal overvåges nøje. Næste skridt bør bestå i at 
Bryssel, den 15. november 1989. 
1. ØSU udtrykker tilfredshed med Kommissionens 
forslag om ajourføring af den oprindelige forordning 
og de efterfølgende ændringer af anvendelsen af de 
sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige 
erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flyt­
ter inden for Fællesskabet, med det sigte at forbedre 
beskyttelsen af de berørte. 
ØSU påskønner tillige, at Kommissionen er gået i den 
retning, som er skitseret i ØSU's udtalelse CES 571/ 
(') EFT nr. C 206 af 11. 8. 1989, s. 2. udvikle sammenlignelige normer og standarder for han­
dicapudstyr i hele Fællesskabet, at indføre en tilfreds­
stillende afprøvning og kvalitetskontrol og at sikre lette­
re adgang til eksisterende udstyr. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. I artikel 2 bør det slås fast, at »beskæftigelse« 
også omfatter »jerhvervsuddannelse«. 
2.2. Det bør understreges, at beskæftigelsesmodulet 
tilsigter at øge kendskabet til de handicappedes sociale 
virkelighed. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
89 fra april 1989. ØSU anser det for nødvendigt, at 
Kommissionen fortsætter ad den vej, den er slået ind 
på, og betragter der foreliggende forslag som et skridt 
henimod bedre regler på området. 
2. Forskaget er overmåde nuanceret og detaljeret 
som følge af de komplekse regler, der gælder for de 
sociale sikringsordninger i de forskellige medlemsstater; 
disse regler berøres ikke af koordineringsforordninger, 
som er afledt af Traktatens artikel 51. Forslaget er en 
følge af det med årene opståede behov for at indrette Udtalelse om forslag til Rådets forordning (EØF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/ 
71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdri­
vende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) 
nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (l) 
(90/C 56/16) 
Rådet for de Europæiske Fællesskaber besluttede den 4. august 1989 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 235 at anmode om ØSU's udtalelse om det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for social-, familie-, uddannelses-og 
kulturspørgsmål, som udpegede Danilo Beretta til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 9. november 1989. 
Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 271. plenarforsamling, mødet den 15. 
november 1989, enstemmigt følgende udtalelse. 
Nr. C 56/64 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 3. 90 
sig efter de afgørelser, som Domstolen specielt med 
hensyn til pensionsspørgsmål har dikteret på socialsi­
kringsområdet. 
3. Særligt vigtige er de konklusioner, som Kommis­
sionen har draget af Domstolens senestre retspraksis, 
og som kan opsummeres således: 
3.1. Grænser for anvendelsen af nationale antikumula­
tionsregler 
Artikel 46, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1408/71 blev 
oprindelig udfærdiget som en antikumulationsregel på 
EF-plan. Domstolen har imidlertid statuertet, at EF-
retten ikke må træde i stedet for nationale bestemmel­
ser, for så vidt angår gennemførelsesmetoder, men skal 
være begrænset til fastsættelse af maksimumsgrænser, 
således at de nationale antikumulationsregler anvendes. 
3.2. Udvidelse af begrebet ydelser af samme art 
Ved definitionen af begrebet ydelser af samme art går 
man ind for at henholde sig til de forskellige pensioner, 
der er opstået ret til på baggrund af den pågældende 
persons forsikringsmæssige dækning. 
3.3. Rækkevidden af artikel 12, stk. 2, i forordning 
(EØF) nr. 1408/71 
Hvor nationale pensioner sammenlægges med uden­
landske pensioner, kan medlemsstaterne kun nedsætte 
Bryssel, den 15. november 1989. pensionsbeløbet, hvis der i deres egen lovgivning findes 
antikumulationsregler af denne art. Mangler sådanne 
regler, har medlemsstaterne ikke ret til udelukkende på 
basis af »interne«, nationale bestemmelser at nedsætte 
pensionsbeløbet. 
4. ØSU finder det på sin plads at fremsætte følgende 
bemærkninger: 
4.1. Som understreget i ØSU's foregående udtalelse 
om spørgsmålet (CES 1237/88) taler Kommissionen 
både i indledningen og i selve forslaget om vandrende 
arbejdstagere, mens den foreliggende ændring af for­
ordningen omhandler statsborgere i en medlemsstat, 
der flytter inden for EF; Kommissionens dokument bør 
korrigeres på dette punkt. 
4.2. ØSU anser nok denne sidste ajourføring af for­
ordningen for et skridt i retning af nye og mere effektive 
regler i dette spørgsmål, men peger endnu en gang på 
de forsinkelser og administrative vanskeligheder, som 
borgere, der flytter inden for EF, rammes af, når de gør 
krav på de sociale sikringsydelser, som de har ret til. 
4.3. ØSU mener ikke, at det får indflydelse på det 
nuværende forordningsforslags gennemførelse, at der 
formuleres en retsstatus for familieenheden, men frem­
hæver i denne forbinselse de vanskeligheder, som skyl­
des de forskellige retsordninger, der rummer en EF-
definition på retten til fri bevægelighed og opholdsret­
ten, samt iagttagelsen af nationale regler for så vidt 
angår social sikring. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg