31. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om produktsikkerhed i almindelighed 
KOM(89) 162 endelig udg. — SYN 192 
(Forelagt af Kommissionen den 27. april 1989) 
(89/C 193/01) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, 
og ud fra følgende betragtninger: 
Det er vigtigt at- vedtage foranstaltninger med henblik på 
gradvis oprettelse af det indre marked i løbet af perioden 
indtil den 31. december 1992; det indre marked indebærer 
et område uden indre grænser med fri bevægelighed for 
varer, personer, tjenesteydelser og kapital; 
en række medlemsstater har for nylig vedtaget en generel 
produktsikkerhedslovgivning, hvorefter de erhvervsdriven­
de navnlig pålægges en almindelig pligt til kun at fremstille 
og markedsføre sikre produkter; disse lovgivninger 
indebærer forskellige beskyttelsesniveauer for borgerne; 
sådanne afvigelser og manglende generel lovgivning i andre 
medlemsstater kan skabe handelshindringer og konkurren­
ceforvridninger inden for det indre marked; 
derfor er det nødvendigt på fællesskabsplan at fastsætte et 
almindeligt sikkerhedskrav for alle produkter, der bringes 
på markedet, og som går ud på, at sådanne produkter ikke 
må frembyde uacceptable risici, samt at de potentielle 
brugere skal advares mod eventuelle resterende risici; 
direktivets bestemmelser skal gælde, uden at dette 
begrænser anvendelsen af specifikke fællesskabsregler, 
navnlig lovgivningen inden for landbrugsområdet og 
lovgivningen vedrørende sikkerhed og sundhed på arbejds­
pladsen, herunder høring inden for sidstnævnte områder; ved en lang række fællesskabsbestemmelser og nationale 
bestemmelser er der fastsat særlige krav for et bestemt 
produkt eller produktområde af hensyn til borgernes 
sundhed og sikkerhed; der er en formodning for, at 
produkter fremstillet i overensstemmelse med sådanne 
regler opfylder det almindelige sikkerhedskrav; en sådan 
formodning er imidlertid ikke til hinder for, at de 
kompetente nationale myndigheder træffer forebyggende 
foranstaltninger over for et produkt eller en produktkate­
gori, der frembyder eller kan frembyde en uacceptabel 
risiko for borgernes sikkerhed og sundhed; 
det er umuligt at vedtage fællesskabslovgivning for alle 
eksisterende eller fremtidige produkter; der er behov for 
brede, generelle lovgivningsrammer for sådanne produk­
ter, samt for at udfylde huller i gældende eller kommende 
specifikke lovgivning, især med henblik på at sikre et højt 
beskyttelsesniveau for borgernes sikkerhed og sundhed, 
som fastsat i artikel 100A, stk. 3; 
det er hensigtsmæssigt at supplere pligten til at efterkomme 
det almindelige sikkerhedskrav med en forpligtelse for de 
erhvervsdrivende til at føre løbende kontrol med sikker­
heden af de produkter, som de beskæftiger sig med i deres 
virksomhed; 
medlemsstaterne skal sørge for, at der er myndigheder til at 
føre kontrol med produktsikkerhed, samt at disse myndig­
heder har beføjelser til at træffe de fornødne foranstalt­
ninger ; 
medlemsstaterne skal sikre, at deres kompetente myndighe­
der tager behørigt hensyn til begrundede klager, som 
borgerne måtte fremsætte vedrørende et produkts sikker­
hedsmæssige egenskaber; 
en effektiv kontrol med produktsikkerhed forudsætter, at 
der på nationalt plan og på fællesskabsniveau indføres et 
system for hurtig udveksling af oplysninger om nødstilfæl­
de i forbindelse med produktrisici; Kommissionen bør 
have beføjelse til at fastsætte de nærmere regler for et 
sådant hurtigt udvekslingssystem på fællesskabsplan; 
Nr. C 193/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 7. 89 
det er nødvendigt at pålægge medlemsstaterne at begrænse 
markedsoverføring af et produkt, der frembyder en 
uacceptabel risiko af umiddelbar og alvorlig karakter; 
for at bevare markedets enhed er det nødvendigt at 
underrette Kommissionen om eventuelle foranstaltninger 
til begrænsning af distribution eller markedsføring af et 
produkt; sådanne foranstaltninger kan kun træffes i 
overensstemmelse med Traktatens bestemmelser, særlig 
artikel 30 til 36; 
i forbindelse med gennemførelsen af det almindelige 
sikkerhedskrav er det muligt, at medlemsstaterne træffer 
forskellige beslutninger med hensyn til et bestemt produkt; 
sådanne afvigelser kan skabe hindringer for samhandelen i 
Fællesskabet og i nogle tilfælde uacceptable forskelle i 
beskyttelsesniveauet for brugere og forbrugere; 
det er derfor nødvendigt at indføre et system, der gør det 
muligt at vedtage foranstaltninger, der finder anvendelse i 
hele Fællesskabet, med henblik på at imødegå nødsituatio­
ner, der specielt vedrører Fællesskabet; da der er tale om en 
nødsituation, bør de pågældende foranstaltninger kun 
være midlertidige og træffes af Kommissionen bistået af et 
udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne; 
af hensyn til effektiviteten bør der nedsættes en forvalt­
ningskomité i overensstemmelse med procedure II i Rådets 
afgørelse 87/373/EØF (!); 
befolkningens bevidsthed med hensyn til produktsikker­
hedsproblemet bør øges ved fremme af offentlige debatter 
herom; 
det er nødvendigt, at medlemsstaterne sørger for en 
passende retsbeskyttelse i tilfælde, hvor de nationale 
myndigheder måtte vedtage retsstridige foranstaltninger; 
vedtagelse af foranstaltninger i henhold til dette direktiv 
eller i henhold til specifikke retsakter med samme sigte er 
ikke i sig selv til hinder for et yderligere retligt erstatnings­
ansvar, især i henhold til nationale bestemmelser, vedtaget i 
henhold til Rådets direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 om 
tilnærmelse af medlemsstaternes administrative eller ved 
lov fastsatte bestemmelser om produktansvar (2); 
for så vidt angår importvarer, skal foranstaltninger til 
imødegåelse af sikkerheds- og sundhedsmæssige risici for 
borgerne træffes under overholdelse af internationale 
forpligtelser— UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
1. Dette direktiv finder anvendelse på produktsikkerhed 
fra det tidspunkt, hvor produkterne markedsføres for 
første gang og i hele produkternes påregnede anvendel-
sestid. 
2. Dette direktiv begrænser ikke anvendelsen af bestem­
melser vedtaget i forbindelse med mere specifikke fælles­
skabsregler. 
3. Dette direktiv begrænser ikke anvendelsen af andre 
meddelelsesprocedurer inden for fællesskabslovgivningen, 
navnlig ikke Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 
om en informationsprocedure med hensyn til tekniske 
standarder og forskrifter (3) samt Kommissionens beslut­
ning 88/383/EØF af 24. februar 1988 om forbedring af 
informationsniveauet vedrørende sikkerhed, hygiejne og 
sundhed på arbejdspladsen (4). 
Artikel 2 
I dette direktiv forstås ved: 
a) »produkt«: ethvert fremstillet produkt og landbrugs-
produkt, herunder 
— alle dele deraf, såsom råvarer, stoffer, bestanddele 
og halvfabrikata, 
— bevægelige dele, der indgår i faste dele, 
— istandsatte produkter og ethvert andet produkt, der 
ikke leveres som nyt, for så vidt leveringen finder 
sted som led i en almindelig forretning; 
b) »sikkert produkt«: et produkt, der — især med hensyn 
til dets udformning, sammensætning, udførelse, funk­
tion, emballage, montering, vedligeholdelse eller bort­
skaffelse, brugsanvisning eller enhver anden af dets 
egenskaber — ikke frembyder en uacceptabel risiko for 
borgernes sikkerhed og sundhed, hverken direkte eller 
indirekte, navnlig på grund af dets virkning på eller 
kombination med andre produkter; 
c) »Uacceptabel risiko« skal vurderes med forbehold af 
mere specifikke krav vedrørende sundhed og sikkerhed, 
som nævnt i artikel 5, og i overensstemmelse med 
følgende almindelige kriterier: 
aa) et produkts beregnede anvendelse eller forbrug 
under normale omstændigheder, herunder enhver 
meddelelse herom afgivet af leverandøren eller på 
dennes vegne, samt enhver anden rimeligt forud­
seelig anvendelses- eller forbrugsmåde; 
bb) den påregnede anvendelsestid. 
Funktionsmæssige eller andre defekter, der ikke berører 
et produkts egentlige sikkerhedsmæssige egenskaber, 
tages ikke i betragtning. 
(!) EFT nr. L 197 af 18. 7. 1987, s. 33. 
(2) EFT nr. L 210 af 7. 8. 1985, s. 29. (3) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. 
(4) EFT nr. L 183 af 14. 7. 1988, s. 34. 
31. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/3 
Muligheden for at skabe større sikkerhed eller for at 
skaffe andre, mindre farlige produkter inden for samme 
kategori er ikke i sig selv en årsag til at betragte den 
risiko, et produkt frembyder, som uacceptabel. 
d) Ved »leverandør« forstås: 
— fabrikanten af et produkt, 
— den, der importerer produkter fra et tredjeland til 
Fællesskabet, 
— distributører og andre erhvervsdrivende i distribu­
tionskæden, for så vidt som deres aktiviteter kan 
påvirke de sikkerhedsmæssige egenskaber ved et 
markedsført produkt. 
e) Ved »påregnet anvendelsestid« forstås det tidsrum, 
hvori det med rimelighed kan forventes, at et produkt 
kan anvendes under normale omstændigheder og til det 
formål, det er bestemt til. 
Artikel 3 
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger 
for at sikre, at der kun bringes sikre produkter på 
markedet, uanset de kommercielle betingelser for markeds­
føringen. 
Disse foranstaltninger gælder også for aktiviteter, der kan 
påvirke et produkts sikkerhed, især behandling, bearbejd­
ning, emballering, oplagring, transport, installering og i 
givet fald bortskaffelse af et produkt. 
Artikel 4 
1. De foranstaltninger, medlemsstaterne skal træffe 
ifølge artikel 3, omfatter bl.a. foranstaltninger, der er 
nødvendige for at sikre, at såfremt et produkt på grund af 
dets beskaffenhed og/eller af tekniske eller økonomiske 
årsager frembyder en betydelig risiko, der dog i sig selv er 
acceptabel, skal den pågældende risiko angives på passende 
vis, således at den potentielle bruger eller forbruger bliver 
gjort opmærksom på denne risiko, og således at 
a) der navnlig tages hensyn til 
— et produkts tilsigtede brug, forbrug, emballering, 
transport og oplagring under normale omstændighe­
der, herunder enhver meddelelse herom, afgivet af 
leverandøren eller på dennes vegne, samt enhver 
anden rimeligt forudseelig anvendelses- eller for­
brugsmåde, 
— den opfattelse og viden, som det med rimelighed kan 
forventes, at målgruppen eller potentielle brugere 
eller forbrugere har, og således at 
b) det sikres, at enhver relevant advarsel er let læselig og 
forståelig på alle anvendelses- og forbrugsstadier samt 
på bortkastningsstadiet og om nødvendigt i hele 
produktets forventede anvendelsestid. 2. Oplysninger om risici skal angives på en sådan måde, 
at målgruppen eller potentielle brugere eller forbrugere selv 
kan vurdere den pågældende risiko ved et produkt, før de 
erhverver det eller befinder sig i en situation, hvor de skal 
anvende det, når en sådan angivelse har væsentlig 
betydning for, om de beslutter at købe eller anvende 
produktet. 
Artikel 5 
1. Et produkt, der er fremstillet i overensstemmelse med 
specifikke fællesskabsbestemmelser eller specifikke natio­
nale bestemmelser vedrørende sundheds- og sikkerheds­
krav, som det pågældende produkt skal opfylde for at 
kunne markedsføres, formodes at opfylde kravet om, at der 
kun må markedsføres sikre produkter. 
2. Hvis der ikke foreligger specifikke bestemmelser, 
foretages vurderingen af, om et bestemt produkt eller en 
bestemt produktkategori opfylder det almindelige sikker­
hedskrav, på grundlag af teknikkens stade og den 
videnskabelige og teknologiske udvikling, herunder hvad 
der er praktisk gennemførligt, samt god forretningsskik 
med hensyn til sikkerhed og sundhed inden for den 
pågældende sektor. 
Artikel 6 
De foranstaltninger, som medlemsstaterne skal træffe 
ifølge artikel 3, omfatter foranstaltninger til sikring af, at 
leverandøren af et produkt træffer passende forholdsregler 
til løbende kontrol med de sikkerhedsmæssige aspekter af 
de af ham leverede produkter, jf. eksemplerne i bilag 1, for 
at være velorienteret om eventuelle uacceptable risici ved 
sådanne produkter og på grundlag af oplysningerne undgå 
sådanne risici fremover. Med hensyn til distributører eller 
andre erhvervsdrivende end fabrikanter og importører er 
kontrolpligten begrænset til deres aktiviteter og kun for så 
vidt, de kan indvirke på produktionssikkerheden. 
Artikel 7 
1. Medlemsstaterne skal: 
a) oprette og/eller udpege myndigheder, der skal føre 
kontrol med, at produkterne opfylder kravet om, at der 
kun må markedsføres sikre produkter; 
b) samtidig sikre, at de pågældende myndigheder er 
teknisk kompetente og objektive, i givet fald på 
grundlag af de relevante harmoniserede europæiske 
standarder; 
c) sørge for, at disse myndigheder har de fornødne 
beføjelser til at træffe de passende foranstaltninger, der 
påhviler dem ifølge dette direktiv (eksempler på 
sådanne beføjelser findes i bilag 2); 
Nr. C 193/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 7. 89 
d) sikre, at disse myndigheder er i stand til at tage hensyn 
til og, om nødvendigt, løbende og regelmæssigt 
indhente relevante oplysninger fra kilder, hvorfra det 
kan oplyses, at der sandsynligvis foreligger en produk-
tionsrisiko, især på grundlag af oplysninger om ulykker, 
sygdomstilfælde eller andre personskader, 
— der kan hænge sammen med en af produktets 
egenskaber, 
— der er alvorlige og kan tænkes at gentage sig, og 
— som ikke skyldes oplagt eller uforudseelig forkert 
brug af produktet eller manglende overholdelse af en 
passende brugsvejledning eller advarsel; 
e) sikre, at disse myndigheder tager behørigt hensyn til 
begrundede klager om et produkts sikkerhedsmæssige 
egenskaber, især fra forbrugerorganisationer, erhvervs­
sammenslutninger og arbejdstagere samt deres repræ­
sentanter ; 
f) meddele disse myndigheder til Kommissionen. Kom­
missionen videregiver disse oplysninger til de andre 
medlemsstater og offentliggør dem i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
2. Det forhold, at et produkt opfylder de i artikel 5 
fastsatte vurderingskriterier, især de i stk. 1 nævnte særlige 
regler, forhindrer ikke medlemsstaternes kompetente 
myndigheder i, efter gældende procedurer, at vedtage de i 
dette direktiv fastsatte forebyggende foranstaltninger eller 
enhver anden foranstaltning, der måtte være fastsat ved 
specifik lovgivning vedrørende et bestemt produkt eller 
produktområde, hvis det viser sig, at et produkt til trods 
for, at det opfylder disse kriterier, frembyder eller kan 
frembyde en uacceptabel risiko. 
Artikel 8 
1. Hvis en medlemsstat på grundlag af artikel 7 og 10 
agter at træffe eller har truffet foranstaltninger, der 
indebærer en begrænsning af markedsføringen af et 
produkt eller dets tilbagetrækning fra markedet, skal den 
pågældende medlemsstat, såfremt en meddelelse ikke 
kræves ifølge fællesskabslovgivningen vedrørende det 
pågældende særlige produkt eller produktområde, straks 
underrette Kommissionen om sådanne foranstaltninger og 
baggrunden herfor. Denne pligt gælder ikke, hvis foran­
staltningerne kun har lokale virkninger. 
2. De nationale foranstaltninger, hvorom der er blevet 
givet meddelelse i henhold til stk. 1, skal behandles efter 
den i artikel 14 fastsatte procedure; Kommissionen kan 
forelægge et udkast til passende foranstaltninger. Artikel 9 
1. Hver medlemsstat træffer alle nødvendige foranstalt­
ninger for at sikre, at der sker en hurtig udveksling af 
oplysninger mellem dets egne kompetente myndigheder 
med henblik på så effektivt som muligt at indhente og 
vurdere alle relevante oplysninger om en reel eller formodet 
uacceptabel risiko ved et produkt, der er blevet eller 
sandsynligvis vil blive markedsført på deres område, hvis 
denne risiko er eller kan være alvorlig og umiddelbar. 
2. Hvis en medlemsstat har oplysninger om, at et produkt 
rent faktisk eller formodentlig frembyder en alvorlig, 
umiddelbar fare, og den pågældende fare ikke kun har 
lokale virkninger, underretter den straks Kommissionen 
herom og angiver, hvilke foranstaltninger den har truffet 
eller påtænker at træffe, især foranstaltninger i henhold til 
artikel 10. Kommissionen sørger i givet fald for hurtig 
videresendelse af de pågældende oplysninger til de andre 
medlemsstater. 
Denne pligt gælder ikke produkter, for hvilke der i henhold 
til andre fællesskabsretsakter gælder tilsvarende meddelel-
sesprocedurer. 
3. De nærmere regler for den i stk. 2 omhandlede 
fremsendelse af oplysninger vedtages af Kommissionen 
efter aftale med medlemsstaternes kompetente myndighe­
der. 
4. Dersom Kommissionen bliver bekendt med, at der 
muligvis foreligger en risiko som omhandlet i stk. 1, men 
ikke er blevet underrettet herom, som fastsat i stk. 2, skal 
den pågældende medlemsstat på Kommissionens anmod­
ning straks give alle relevante oplysninger, som den ligger 
inde med eller kan fremskaffe. 
5. Medlemsstaterne udpeger den myndighed, der er 
berettiget til og har de nødvendige forudsætninger for dels 
effektivt at samarbejde med Kommissionen i henhold til 
stk. 2 og 4, dels hurtigt at iværksætte de foranstaltninger, 
der vedtages efter proceduren i artikel 14. Medlemsstaterne 
underretter Kommissionen herom. 
Artikel 10 
1. a) Hvis en medlemsstats kompetente myndighed har 
gode grunde til at formode, at et produkt frembyder 
en uacceptabel risiko af umiddelbar og alvorlig 
karakter, træffer den en afgørelse, der forbyder dem, 
afgørelsen er rettet til, at levere, udbyde til salg, 
acceptere at levere, at aftale levering af eller udstille 
det eller de pågældende produkter. 
b) I den i litra a) omhandlede afgørelse kan det 
forlanges, at et produkt skal mærkes eller ledsages af 
andre oplysninger som en betingelse for, at produk­
tet igen kan bringes på- markedet. 
31. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/5 
c) Enhver person, der har interesse i et produkt, for 
hvilket der er truffet en beslutning, kan ansøge de 
kompetente myndigheder om at få afgørelsen 
ophævet. 
2. Hvis en medlemsstats kompetente myndighed mener, 
at et produkt frembyder en uacceptabel risiko af umiddel­
bar og alvorlig karakter, skal den træffe de fornødne 
foranstaltninger til at tilbagetrække sådanne produkter fra 
markedet eller forbyde eller begrænse markedsføringen af 
dem. 
Artikel 11 
Hvis Kommissionen, enten gennem oplysninger fra 
medlemsstaterne, navnlig ifølge artikel 9, eller gennem en 
meddelelse fra medlemsstaterne, navnlig ifølge artikel 8, 
bliver bekendt med, at der muligvis foreligger en fare af 
alvorlig og umiddelbar karakter, der direkte eller indirekte 
hænger sammen med et produkts sikkerhedsmæssige 
egenskaber, og 
a) som direkte eller indirekte i alvorlig grad påvirker eller 
kan påvirke et ubestemt antal personers sikkerhed og 
sundhed i mere end en medlemsstat, og 
b) som — især fordi det pågældende produktsikkerheds­
problem kræver en hurtig løsning og/eller er komplice­
ret — ikke kan imødegås effektivt på grundlag af andre 
informations-, hørings-, samråds- og beslutnings­
procedurer og eventuelle dertil hørende beføjelser ifølge 
specifik fællesskabslovgivning vedrørende det pågæl­
dende produkt eller produktområde, og 
c) som kun kan imødegås effektivt gennem vedtagelse af 
passende foranstaltninger, der finder anvendelse i hele 
Fællesskabet, for at beskytte befolkningen bedst muligt 
og sikre, at Fællesmarkedet fungerer tilfredsstillende, 
iværksætter Kommissionen enten den i artikel 12 fastsatte 
hørings- og undersøgelsesprocedure eller træffer umiddel­
bart passende midlertidige foranstaltninger til forebyggelse 
af den pågældende risiko, såsom de i bilag 2 (2) d) til i) 
nævnte, efter proceduren i artikel 14. 
Artikel 12 
1. Hvis Kommissionen beslutter at indlede en procedure i 
henhold til denne artikel, underretter den straks medlems­
staterne om beslutningen, og gør kort rede for de 
foreliggende beviser. 
2. Formålet med proceduren er, inden for mulighedernes 
grænse i den pågældende situation og afhængigt af, hvor 
hurtigt det pågældende produktsikkerhedsproblem skal 
løses 
— at indhente udførlige oplysninger om risikoens karakter 
og omfang, 
— at fastlægge årsagerne til den og vurdere, hvordan den 
kan imødegås, 
— nøje at undersøge, om det er nødvendigt at vedtage 
passende foranstaltninger, der finder anvendelse i hele 
Fællesskabet. 3. På Kommissionens anmodning vedtager medlemssta­
terne alle nødvendige og hensigtsmæssige foranstaltninger i 
forbindelse med denne procedure, især de i bilag 2 (2) a), b) 
og c) nævnte, for at skaffe de relevante oplysninger. 
Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om 
resultaterne af disse foranstaltninger. 
4. Kommissionen underretter medlemsstaterne om resul­
taterne af undersøgelsen. 
Artikel 13 
Kommissionen bistås af et udvalg for hastende produktsik­
kerhedsproblemer, herefter benævnt »udvalget«, der er 
sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne og har 
Kommissionens repræsentant som formand. 
Artikel 14 
1. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et 
udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget 
afgiver sin udtalelse om udkastet inden for en frist, som 
formanden kan fastsætte under hensyntagen til det 
pågældende spørgsmåls hastende karakter. Det udtaler sig 
med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, 
stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe 
på forslag af Kommissionen. Under afstemningen i 
udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentan­
terne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i 
nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen. 
Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder 
anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af 
udvalget afgivne udtalelse, underrettes Rådet dog straks af 
Kommissionen om disse foranstaltninger. I så fald kan 
Kommissionen udsætte gennemførelsen af de foranstalt­
ninger, den har truffet afgørelse om, i fem arbejdsdage 
regnet fra datoen for denne underretning. 
Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse 
inden for det tidsrum, der er nævnt i ovenstående afsnit. 
2. Foranstaltninger, der vedtages efter denne procedure, 
gælder i højst seks måneder. Deres gyldighed kan forlænges 
efter samme procedure. 
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstalt­
ninger til gennemførelse af de efter denne procedure 
vedtagne beslutninger inden 10 dage. 
4. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne, der 
gennemfører de foranstaltninger, der vedtages efter denne 
procedure, giver inden for en måned alle berørte parter 
Nr. C 193/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 31. 7. 89 
lejlighed til at fremføre deres synspunkter og underretter 
Kommissionen herom. 
Artikel 15 
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger 
for at sikre, at oplysninger om driftshemmeligheder, der 
vedrører et produkts sikkerhedsmæssige egenskaber, og 
som er blevet videregivet til de kompetente myndigheder, 
behandles fortroligt, medmindre omstændighederne kræ­
ver, at oplysningerne offentliggøres for at sikre effektiv 
beskyttelse af borgernes sundhed og sikkerhed. 
Artikel 16 
Dette direktiv begrænser ikke anvendelsen af direktiv 85/ 
374/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes administra­
tivt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar. 
Artikel 17 
1. Hvis der ifølge dette direktiv træffes beslutninger, der 
indebærer restriktioner for markedsføringen af et produkt 
eller tilbagetrækning af et produkt fra markedet, skal de 
nøjagtige årsager hertil anføres. Den berørte part skal 
snarest muligt underrettes om den pågældende beslutning 
samt om de retsmidler, der står til hans rådighed ifølge 
gældende lovgivning i den pågældende medlemsstat, samt 
om de derfor gældende tidsfrister. 
De berørte parter skal så vidt muligt have lejlighed til at 
fremkomme med deres synspunkter, før foranstaltningen 
træffes. Hvis dette ikke kan lade sig gøre, især fordi 
problemet kræver en hurtig løsning, skal de have lejlighed 
hertil inden for en rimelig tid efter iværksættelsen af den 
pågældende foranstaltning. 
Foranstaltninger, der indebærer, at et produkt trækkes 
tilbage fra markedet, skal omfatte forholdsregler, der tager sigte på at gøre alle ihændehavere af det pågældende 
produkt, især distributører og endelige brugere eller 
forbrugere, mere villige til at bidrage til dets tilbagetræk­
ning. 
2. Medlemsstaterne fastsætter i deres lovgivning, at 
fysiske eller juridiske personer, der offentligt drager et 
produkts eller en produktkategoris sikkerhedsmæssige 
egenskaber i tvivl alene for at bevidstgøre befolkningen 
over for sundheds- og sikkerhedsmæssige forhold, ikke 
holdes ansvarlige for de eventuelle økonomiske konsekven­
ser af en sådan offentlig debat, forudsat at udtalelserne 
virkelig er relevante, fremsat i god tro, uden forskelsbe­
handling og på objektiv vis og støttes af vægtige 
argumenter. 
3. Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger 
af administrativ og retlig art med henblik på at sikre, at 
leverandører af produkter, hvis sikkerhedsmæssige egen­
skaber drages i tvivl på en måde, der strider mod stk. 2, har 
passende retsmidler til rådighed. 
4. Medlemsstaterne sikrer, at retsstridige foranstalt­
ninger, herunder restriktioner for markedsføringen af et 
produkt, som de kompetente myndigheder måtte træffe, 
kan indbringes for domstolene. 
Artikel 18 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og 
administrative bestemmelser, herunder passende sanktio­
ner, i kraft for senest den 1. januar 1991 at efterkomme 
dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom. 
2. De i henhold til stk. 1 vedtagne bestemmelser skal 
indeholde en udtrykkelig henvisning til dette direktiv. 
Artikel 19 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
BILAG 1 
EKSEMPLER PÅ DE I ARTIKEL 6 OMHANDLEDE EGNEDE KONTROLFORANSTALTNINGER 
a) Et produkt eller et vareparti mærkes således, at det kan identificeres på et senere stadium. 
b) Et produkts sikkerhedsmæssige egenskaber undersøges regelmæssigt eller ved stikprøver. 
Der indgås aftaler med andre leverandører og erhvervsdrivende samt med almindelige handelsorganisatio­
ner inden for det eller de pågældende produktområder med sigte på regelmæssigt at modtage og udveksle 
relevante oplysninger om sikkerhedsspørgsmål i den eller de pågældende sektorer. 
d) Der foretages en systematisk gennemgang og vurdering af klager over et produkt eller årsagerne til, at varer 
returneres, selv om de ikke direkte har relation til de sikkerhedsmæssige egenskaber. 
31. 7. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 193/7 
e) Der føres journal over disse foranstaltninger og resultaterne af dem. 
f) Hvis det er nødvendigt for, at kontrollen bliver effektiv, udpeges der en person eller et organ, der specielt har 
til opgave at organisere disse foranstaltninger og føre tilsyn med deres gennemførelse. 
BILAG 2 
EKSEMPLER PÅ DE NATIONALE MYNDIGHEDERS BEFØJELSER 
1. Beføjelser med henblik på vedtagelse af foranstaltninger til 
— at foretage egnede produktsikkerhedsundersøgelser af passende omfang og navnlig under hensyntagen 
til en eventuel risiko, der fortsat måtte bestå, på alle stadier frem til produktets endelige anvendelse eller 
forbrug og i givet fald bortskaffelse, også selv om produktet første gang blev markedsført som et sikkert 
produkt, 
— at føre kontrol med, at bestemmelserne om leverandørers løbende kontrol overholdes. 
2. Beføjelser med henblik på vedtagelse af forebyggende foranstaltninger, dvs. 
a) ret til at udbede sig alle relevante oplysninger fra formodede involverede parter, såsom leverandører, og i 
givet fald fra alle andre fysiske eller juridiske personer; 
b) ret til at udbede sig prøver af et produkt eller en produktserie, beslaglægge eller konfiskere produkter og 
om nødvendigt tiltvinge sig adgang til bygninger eller alle andre steder for at erhverve disse prøver; 
c) ret til at øge antallet og omfanget af kontrolforanstaltninger, undersøgelser, afprøvninger, analyser og 
lignende, der normalt finder sted for det pågældende produkt eller produktområde, eller til at foretage 
sådanne i bestemte tilfælde; 
d) ret til gennem egnede medier og i en passende form at udbrede offentlige advarsler, der ikke kun 
henvender sig til de personer, der under normale omstændigheder formodes at bruge eller forbruge det 
pågældende produkt, men om nødvendigt også til befolkningen i almindelighed; 
e) ret til af fabrikanter, importører og i givet fald andre erhvervsdrivende eller endelige brugere eller 
forbrugere at forlange, at de udbreder klare advarsler til alle de personer, der måtte være udsat for den 
pågældende risiko, herunder også den brede befolkning; 
f) ret til af fabrikanter at forlange, at de vedlægger det pågældende produkt skriftlige advarsler; om 
nødvendigt kan et sådant krav også rettes til distributører eller andre erhvervsdrivende; 
g) ret til at pålægge relevante restriktioner for betingelserne for distribution og markedsføring samt 
eventuelt bortskaffelse af et produkt; 
h) ret til at forlange de fornødne ændringer foretaget af et produkt eller en produktkategori, til midlertidigt 
eller endeligt at forbyde fremstilling eller markedsføring eller — hvis det drejer sig om råvarer, stoffer, 
bestanddele, halvfabrikata eller andre dele — til at forbyde, at de anvendes, indføjes i eller kombineres 
med visse produktkategorier eller -typer; 
i) ret til at foranstalte tilbagetrækning af et produkt, der allerede er bragt på markedet — selv om det 
allerede er.nået ud til en endelig bruger eller forbruger — og om nødvendigt sikre, at det destrueres under 
forsvarlige vilkår, idet medlemsstaternes myndigheder, afhængigt af omstændighederne, kan 
aa) opfordre fabrikanten til frivilligt at tilbagekalde det pågældende produkt på den mest effektive 
måde; 
bb) beordre fabrikanten til at tilbagekalde det pågældende produkt på den mest effektive måde; 
cc) beslaglægge det pågældende produkt på et hvilket som helst stadium i fremstillingsprocessen og 
distributionskæden og, om nødvendigt, i de endelige brugeres eller forbrugeres lokaler eller hjem.