Regionsudvalgets udtalelse om:

- »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørighedsfonden«, og - »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af bilag II til forordning (EF) nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørighedsfonden« (1999/C 51/03)

REGIONSUDVALGET har -

under henvisning til Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EF) nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørighedsfonden og Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af bilag II til forordning (EF) nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørighedsfonden [KOM(98) 130 endelig udg. - 98/0104 (AVC) - 98/0118 (CNS)] (),

under henvisning til Rådets beslutning af 19. maj 1998 om i henhold til artikel 130 D og artikel 198 C, stk. 1, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at anmode om Regionsudvalgets udtalelse,

under henvisning til præsidiets beslutning af 13. maj 1998 om at henvise det forberedende arbejde til Underudvalg 1 »Regionalpolitik, Strukturfondene, Økonomisk og Social Samhørighed, Grænseoverskridende og Interregionalt Samarbejde«,

under henvisning til Underudvalg 1's forslag til Regionsudvalgets udtalelse (CdR 235/98 rev.), som blev vedtaget den 30. september 1998 med Grigorios Apostolakos og Sean O'Neachtain som ordførere,

og på baggrund af:

Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørighedsfonden () og Kommissionens meddelelse Agenda 2000 (KOM(97) 2000 endelig udg.),

Regionsudvalgets udtalelser om henholdsvis samhørighedspolitikken og miljøet (CdR 134/96 fin) () og de regionale og lokale myndigheders syn på udformningen af EU's strukturpolitik (CdR 131/97 fin) () -

på den 26. plenarforsamling den 18.-19. november 1998 (mødet den 19. november) vedtaget følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Formålet med Samhørighedsfonden, der blev oprettet i 1994 i henhold til Maastricht-traktaten, var at hjælpe de mindre velstående lande med at forberede sig på ØMU'en og den budgetdisciplin, som ØMU'en forudsætter, at videreføre bestræbelserne på at reducere forskelle i udviklingsniveau og at forbedre mulighederne for vækst og velstand. Fonden er et middel til at kompensere de svageste medlemsstater for deres betydelige udgifter til infrastrukturprojekter, der er nødvendige for at skabe social og økonomisk vækst, uden at deres statsunderskud af den grund løber løbsk.

1.2. Kommissionen offentliggjorde den 16. marts 1998 sit forslag til ændring af forordning (EF) nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørighedsfonden. Der er ikke tale om en radikal reform, men om en tilpasning af fonden på en række hovedpunkter. Som det fremgår af meddelelsen Agenda 2000, skal der fortsat gives støtte via Samhørighedsfonden til de fire nuværende modtagerlande, som opfylder kriteriet om en bruttonationalindkomst, der ligger under 90 % af fællesskabsgennemsnittet: Grækenland, Irland, Portugal og Spanien. Samhørighedsfonden får tildelt i alt ca. 21 mia. ecu (i 1999 priser) til perioden 2000-2006. Dette beløb fordeles i trancher på 3 mia. ecu om året.

Ændringernes hovedpunkter:

- De makroøkonomiske betingelser vil fortsat gælde. Deltagende medlemsstater skal undgå unødige offentlige underskud. Lande, der deltager i euroen, skal desuden iagttage bestemmelserne i pagten om stabilitet og vækst. Hvis det er åbenbart, at disse betingelser ikke opfyldes, vil Kommissionen gribe ind og fastfryse støtten.

- Kommissionen foreslår øget anvendelse af andre supplerende former for privat finansiering.

- For ikke at modarbejde princippet om, at forureneren betaler, foreslår Kommissionen, at der indføres en bestemmelse, som åbner mulighed for variation i interventionssatserne.

- Medlemsstaterne vil i højere grad blive involveret i finanskontrollen. Medlemsstaterne skal have ansvaret for at rapportere til Kommissionen, om projekterne er forløbet korrekt, og når der forekommer uregelmæssigheder, skal de træffe de fornødne administrative eller retlige foranstaltninger. Medlemsstaterne er ansvarlige for tilbagebetalingen af uberettiget udbetalte beløb.

- Med henblik på så miljøvenlige løsninger som muligt skal der foretages en mere tilbundsgående evaluering af alternativer og af miljøvirkninger.

- Kommissionen foreslår en enklere, men også mere krævende finansiel forvaltning.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Regionsudvalget bifalder i alt væsentligt Kommissionens beslutning om at bevare Samhørighedsfonden også efter ØMU'ens ikrafttræden. Ifølge den første rapport om økonomisk og social samhørighed i EU, der offentliggjordes i november 1996, har strukturpolitikken haft stor udlignende effekt. Regionsudvalget anerkender Samhørighedsfondens store betydning for konvergens mellem EU's medlemsstater, men kan samtidig konstatere, at ingen af de pågældende lande endnu er nået op på en bruttonationalindkomst på 90 % af fællesskabsgennemsnittet eller derover.

2.2. Regionsudvalget noterer sig, at selv om man har gjort fremskridt i samhørighedslandene både på transportområdet (som er af afgørende betydning for disse lande som følge af deres perifere beliggenhed) og hvad angår miljøtjenester (hvor landene måske er sakket bagud med gennemførelsen af EU-direktiver), er der stadig et stort behov for at forbedre infrastrukturen. flere samhørighedslande er der fortsat stor mangel på infrastruktur. Videreførelsen af fonden kan begrundes i behovet for fortsat forbedring og konflikten mellem investeringer i infrastruktur af denne art og ønsket om i henhold til pagten om stabilitet og vækst at sikre en stram budgetføring såvel i de lande, der deltager i euroen, som i de lande, der ikke gør det.

2.3. Hertil kommer, at en bæredygtig miljøudvikling i de pågældende medlemsstater efter Regionsudvalgets opfattelse er en af Samhørighedsfondens faste målsætninger. Amsterdam-traktaten indeholder en forpligtelse til bæredygtig udvikling og miljøbeskyttelse, og Regionsudvalget anser netop Samhørighedsfonden for at være et af de vigtigste redskaber til at imødekomme medlemsstaternes behov for miljøbeskyttelse, navnlig hvad angår beskyttelse og forvaltning af vandressourcer samt indsamling, behandling og genanvendelse af affald.

2.4. Regionsudvalget erkender, at sigtet med de foreslåede ændringer er effektivitet, retfærdighed og en bedre miljøbeskyttelse, og at begrænsningen til nogle få ændringer vidner om Samhørighedsfondens relative succes til dato. Regionsudvalget har dog betænkeligheder, hvad angår de generelle overvejelser vedrørende finansiering, forslaget om øget anvendelse af privat finansiering, visse aspekter af forureneren-betaler-princippet og en række af de foreslåede ændringer med hensyn til den finansielle forvaltning.

2.5. Flere af forslagene til ændringer vil trække Samhørighedsfondens miljøaspekter tydeligere frem. Regionsudvalget er fuldstændig enig i, at der skal lægges mere vægt på en tilbundsgående evaluering af miljøvirkningerne, på en omhyggelig undersøgelse af alternativer og på bestræbelser i retning af passende skatte- og afgiftsforanstaltninger, der pålægger skadevolderen omkostningerne ved miljøskader og forurening.

2.6. Regionsudvalget erkender, at bestræbelser på at fremme vækst og konvergens, hvad angår produktionskapacitet og realindkomst i samhørighedslandene, kan virke til ugunst for miljøet, men vil samtidig gøre opmærksom på, at bestræbelser på at afhjælpe problemet gennem miljøbeskyttelsesforanstaltninger reelt medfører yderligere omkostninger for samhørighedslandene. Regionsudvalget bifalder den større vægtning af forureneren-betaler-princippet, men mener samtidig, at der er behov for flere retningslinjer for den praktiske gennemførelse af princippet.

2.7. Selv om Regionsudvalget erkender, at formålet med de finansielle ændringer er effektivitet og enkelhed, er det bekymret for, hvilke konsekvenser ændringerne kan få for de lokale og regionale gennemførelsesmyndigheder.

2.8. Regionsudvalget er navnlig bekymret for muligheden for tilbageførsel af midler, der ikke er blevet brugt under Samhørighedsfondens budget. Regionsudvalget slår til lyd for, at bestemmelserne på området tages op til fornyet overvejelse med henblik på at sikre, at ubrugte midler reallokeres til andre samhørighedsprojekter, hvor arbejdet skrider godt frem.

2.9. Regionsudvalget noterer sig, at Kommissionen ikke kun foreslår ændringer til forordning (EF) nr. 1164/94, der kræver enstemmighed i Rådet, men også til bilagene, der kræver kvalificeret flertal. Regionsudvalget håber ikke, at ændringerne til bilagene, der altså ikke kræver enstemmighed i Rådet, vil komme til at undergrave Samhørighedsfondens idégrundlag.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Samhørighedsfondens rækkevidde og virkefelt (artikel 2)

3.1.1. Regionsudvalget går ind for en streng håndhævelse af udvælgelseskriterierne, men mener også, at man bør overveje en overgangsordning efter 2003. I modsætning til den reviderede strukturfondsforordning åbner det foreliggende forslag til samhørighedsforordning ikke mulighed for en aftrapning af støtten, og det fremgår, at ikke kun nye projekter, men også faser af projekter (når vigtige projekter er delt op i faser) vil blive stoppet, så snart kriterierne for støtteberettigelse ikke længere er opfyldt. Efter Regionsudvalgets opfattelse vil en pludselig standsning af støtten fra Samhørighedsfonden få negative konsekvenser for mange regioner. Det kan derfor være hensigtsmæssigt at indføre en overgangsperiode med aftrapning af støtten efter midtvejsrevisionen i 2003, for at samhørighedslandene i stedet for at udsættes for økonomiske og sociale chok kan få mulighed for at konsolidere deres fremskridt og lette tilpasningen til de nye betingelser. Gennem nogle få overgangsordninger efter 2003 kan man befæste de fremskridt, der er gjort i modtagerlandene.

3.2. Makroøkonomiske betingelser (artikel 6)

3.2.1. Regionsudvalget støtter Kommissionens fortsatte vægtning af forhåndskrav. Den makroøkonomiske politik med henblik på stabilitet og vækst må fortsætte. Princippet om, at visse betingelser skal være opfyldt, skal dog anvendes på en måde, så det ikke sætter udviklingen i samhørighedslandene i stå.

3.3. Øget anvendelse af andre supplerende former for privat finansiering (artikel 7)

3.3.1. Regionsudvalget kan godt gå ind for, at de foreslåede ændringer til forordningen skal sikre, at der gøres øget brug af privat finansiering i store projekter med et indtægtsgivende potentiale. Dette vil fremme løftestangsvirkningen og multiplikatoreffekten af Fællesskabets støtte. Regionsudvalget erkender, at man må stimulere private investeringer for at effektivisere strukturpolitikken og fremme multiplikatoreffekten. Dette påpegede Regionsudvalget allerede i sin udtalelse om de regionale og lokale myndigheders syn på udformningen af EU's strukturpolitik ().

3.3.2. Regionsudvalget vil dog på den anden side gerne henlede opmærksomheden på, at private, regionale og lokale aktører ikke altid har sammenfaldende interesser, hvilket kan være en ulempe for privat finansiering. Det er ofte vanskeligt at tiltrække private investeringer i transport og miljøtjenester i mere perifere egne. Der er ikke desto mindre behov for at sikre en rimelig tilvejebringelse af infrastruktur, og det bør bemærkes, at de lokale og regionale myndigheder i nogle tilfælde er bedst egnede til at tilvejebringe (dvs. finansiere) og vedligeholde infrastruktur af denne art.

3.3.3. Regionsudvalget går generelt ind for fremme af offentlig-private partnerskaber, men mener, at beslutninger vedrørende projekters eventuelle afkast og deres egnethed til privat finansiering bør tages på nationalt niveau på grundlag af input fra de berørte lokale og regionale myndigheder.

3.4. Miljøspørgsmål: en bedre anvendelse af princippet om, at forureneren betaler (artikel 7), og en mere tilbundsgående evaluering af alternativer og miljøvirkninger (artikel B)

3.4.1. Efter Regionsudvalgets opfattelse er miljøbeskyttelse og miljøforbedring samt udligning af forskelle på miljøområdet regionerne imellem nødvendige forudsætninger for, at samhørighedspolitikken kan lykkes. Regionsudvalget bifalder således, at miljøaspektet er blevet trukket tydeligere frem i Samhørighedsfondsforordningen.

3.4.2. I den sammenhæng gentager Regionsudvalget, hvad det sagde i sin udtalelse om samhørighedspolitikken og miljøet (), nemlig at Kommissionen skal sikre, at en 50/50 fordeling mellem miljø- og transportinfrastrukturprojekter bevares og overvåges med henblik på en udvikling, der er bæredygtig for miljøet. For at sikre hensyntagen til vilkår og behov i de enkelte regioner bør det dog fortsat være muligt at dispensere i velbegrundede tilfælde og udvise en vis fleksibilitet under gennemførelsen af forordningsbestemmelserne vedrørende denne balance.

3.4.3. Regionsudvalget bifalder de ændringer, som skal sætte Kommissionen i stand til at tilpasse Samhørighedsfondens støttesatser, så de virker til gunst for forureneren-betaler-princippet i stedet for at modvirke en rigtig afgiftspolitik i samhørighedslandene.

Der er dog behov for yderligere præcisering for at kunne vurdere den nye vægtning af forureneren-betaler-princippet. For det første må det præciseres, hvordan støttesatsen fastlægges. Afgørelser om støttesatsen bør træffes i samråd med den pågældende medlemsstat og de relevante regionale og lokale myndigheder. For det andet kan en konsekvent anvendelse af forureneren-betaler-princippet, der er et nøglebegreb i Fællesskabets nuværende miljøpolitik, blive byrdefuld for de samhørighedslande, som har været tilbageholdende med at indføre afgifter. Regionsudvalget finder det derfor nødvendigt, at anvendelsen af forureneren-betaler-princippet betragtes som obligatorisk, men der bør fortsat være mulighed for dispensation i tilfælde, hvor lokale forhold klart umuliggør (fuld) implementering af princippet på nuværende tidspunkt.

I lyset af disse kritikpunkter ser Regionsudvalget gerne, at Kommissionen gør sig flere overvejelser om, hvordan den vil implementere dette aspekt af forordningen. Regionsudvalget synes, der er brug for EU-retningslinjer for forureneren-betaler-princippet og for anvendelsen af princippet i de enkelte projekter.

3.4.4. Efter Regionsudvalgets opfattelse vil forslaget om ændring af forordningen med henblik på en mere tilbundsgående evaluering af alternativer og miljøvirkningerne være et skridt i den rigtige retning hen imod at sikre, at udbygning af infrastruktur - og i sidste ende økonomisk udvikling - ikke sker på bekostning af miljøet. Regionsudvalget ønsker dog at påpege, at en tilbundsgående evaluering af alternativer vil lægge beslag på de regionale og lokale myndigheders økonomiske og menneskelige ressourcer, og efterlyser derfor retningslinjer for, hvor mange alternativer der skal undersøges - og på hvilket niveau.

3.5. Finanskontrol (artikel 12)

3.5.1. Regionsudvalget hilser de foreslåede ændringer med henblik på anvendelsen af nærhedsprincippet velkommen. Det påskønner, at decentraliseringen giver medlemsstaterne større ansvar.

3.6. Definition af begreber (artikel A)

3.6.1. Gennemførselsbestemmelserne vil komme til at indeholde definitioner af begreber som »projekt«, »gruppe af projekter« og »projektfase«. Regionsudvalget glæder sig over disse præciseringer og håber, at de vil lette finansieringen af større projekter, samt at de vil medvirke til en mere strategisk tilgang til etablering af infrastruktur i medlemsstaterne.

3.6.2. Regionsudvalget gør dog opmærksom på, at der er flere eksempler på, at små projekter, navnlig små miljøprojekter, har haft stor effekt i samhørighedslandene. Det er således vigtigt at sikre, at definitionerne ikke kan skade finansieringen af mindre projekter af stor betydning (projekter, som iværksættes i henhold til artikel 10, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1164/94). Regionsudvalget foreslår derfor, at definitionen af »et projekt« i artikel A, stk. 2, litra a), ændres, så det fremgår, at alle kriterier i artikel 10, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1164/94 skal være opfyldt, og ikke kun det første, som foreslået af Kommissionen. Herved sikres, at ikke kun de sociale og økonomiske fordele tages i betragtning i forbindelse med godkendelse af et projekt, men også de lokale myndigheders egne prioriteringer, samt projektets bidrag til og overensstemmelse med andre fællesskabspolitikker.

3.7. Finansiel forvaltning (artikel C og D)

3.7.1. Regionsudvalget bifalder, at man har valgt at ændre forordningen om Samhørighedsfonden i stedet for at erstatte den med en ny, og at de administrative ordninger vil forblive stort set uændrede. Herved sikres en glidende overgang til den næste periode og en kontinuerlig gennemførelse af forordningen siden vedtagelse i 1994.

3.7.2. Regionsudvalget glæder sig over Kommissionens forslag om årlige forpligtelser på budgettet, som vil fjerne noget af usikkerheden med hensyn til finansieringen, gøre det lettere for de regionale og lokale myndigheder at samordne deres budgetposter og give planlæggerne mulighed for at danne sig et relativt klart billede af, hvor meget støtte de kan forvente at få fra Fællesskabet.

3.7.3. Kommissionen foreslår, at der indføres straffeforanstaltninger for projekter, der ikke udføres, så de tildelte midler kan reallokeres. Den reviderede forordning giver mulighed for at stoppe finansieringen af et projekt, der ikke er påbegyndt senest to år efter det forventede påbegyndelsestidspunkt, medmindre forsinkelsen er behørigt begrundet. Regionsudvalget er enig i, at der er behov for a) strengere kontrol med projekternes påbegyndelse og b) håndhævelse af muligheden for at reallokere midler. Dette er vigtige forudsætninger for en effektiv anvendelse af midlerne og for støttens fortsatte legitimitet.

Regionsudvalget gør dog opmærksom på, at lokale og regionale myndigheder kan komme ud for problemer og forsinkelser i forbindelse med planlægning og juridiske procedurer, pålagte indkøb og offentlig høring. Navnlig kan tredjeparts indgreb i procedurerne give uforudsete forsinkelser, som kan udskyde datoen for projektets påbegyndelse.

Regionsudvalget anmoder Kommissionen om i erkendelse af disse vanskeligheder at love at tage hensyn til særlige omstændigheder i forbindelse med de enkelte projekter, samt at udvise fleksibilitet ved gennemførelsen af forslaget.

3.7.4. Ifølge Kommissionens forslag skal betalingerne ikke være højere i projektets første år. Forskuddet det første år må ikke overstige 10 % af støtten. Regionsudvalget ser en risiko for, at sænkningen af loftet for forskuddet fra 50 % til 10 % kan blive en belastning i de første faser af et projekt såvel for statsbudgettet som for de lokale og regionale myndigheders budgetter (navnlig når disse myndigheders budgetter er små).

3.7.5. Regionsudvalget mener også, at beløbet, der først frigives ved sidste udbetaling (20 % i de fleste tilfælde, 10 % ved vigtige projekter), vil medføre en urimelig belastning af de lokale forvaltningers budgetter.

3.7.6. Efter Regionsudvalgets opfattelse bør Kommissionens frist for betaling »senest to måneder efter modtagelsen af en gyldig betalingsanmodning« være et krav snarere end en generel regel.

3.7.7. I overensstemmelse med de foreslåede ændringer til forordningen vil betalinger/refusioner i kølvandet på forskuddet ske på grundlag af bekræftede afholdte udgifter. Refusioner vil være betinget af, at projekterne overholder visse krav, f.eks. at der gøres fremskridt i overensstemmelse med bestemte kontrolindikatorer. Efter Regionsudvalgets vurdering kan indførelsen af en strengere finansiel forvaltning og kontrol blive en belastning for de lokale og regionale myndigheder betragtning af de korte tidsfrister, der nu gives til rapportering, samtidig med at der stilles krav om, at rapporterne skal være mere detaljerede. Selv om Regionsudvalget indser fordelene ved en tættere kontrol og mere detaljerede rapporter, vil det ikke desto mindre påpege, at de nye tidsfrister vil medføre urimelige administrative og finansielle byrder for de lokale og regionale myndigheder.

3.8. Overvågning og evaluering (artikel F)

3.8.1. Regionsudvalget understreger, at det er vigtigt, at de regionale og lokale myndigheder bliver repræsenteret i overvågningsudvalgene. Det er af afgørende betydning, at evaluering og overvågning opfattes som et led i et samarbejde (ligesom i forbindelse med strukturfondene), og at lokale og regionale myndigheder inddrages i alle faser af samhørighedsfondsarbejdet: prioritering, overvågning og evaluering.

3.8.2. I betragtning af at overvågning og evaluering af samhørighedsprojekter er forbundet med omkostninger for de nationale, regionale og lokale myndigheder, bør nogle af disse efter Regionsudvalgets mening have status af støtteberettigede udgifter.

3.8.3. Regionsudvalget bifalder, at Kommissionens årlige rapport om fonden også skal indeholde oplysninger om fondens indvirkning på beskæftigelsen.

4. Konklusioner

4.1. Regionsudvalget ser med tilfredshed på Kommissionens forslag om videreførelse af strukturfondenes støtteordninger og mener, at fonden fortsat kan spille en frugtbar rolle i forbindelse med afhjælpning af infrastrukturunderskud i de fire modtagerlande. Regionsudvalget bifalder i øvrigt beslutningen om at foretage ændringer i den nuværende forordning i stedet for at skifte den ud med en ny, og mener, at man herved kan skabe en glidende overgang mellem de to finansieringsperioder.

4.2. Regionsudvalget hilser den øgede anvendelse af offentlig-private partnerskaber velkommen, men mener samtidig, at beslutningerne vedrørende projekternes indtægtsskabende potentiale og deres egnethed til privat finansiering bør tages på medlemsstatsniveau i samråd med de berørte lokale og regionale myndigheder.

4.3. Regionsudvalget anbefaler, at der udarbejdes retningslinjer for anvendelsen af forureneren-betaler-princippet. Uanset princippets store betydning for miljøet anbefaler Regionsudvalget, at det ikke gøres til et krav i forbindelse med alle projekter. Det bør være muligt at dispensere i de tilfælde, hvor gennemførelsen af princippet skaber urimeligt store problemer i forhold til fordelene.

4.4. Med henblik på at sikre offentlighedens støtte til princippet om, at forureneren betaler - navnlig offentligheden internt i medlemslandene - anmoder Regionsudvalget Kommissionen om at bidrage til finansieringen af oplysnings- og bevidstgørelseskampagner (via Samhørighedsfondens bevilling til teknisk bistand eller fra andre kilder). Formålet skal være at fremme ændringer i producenters og forbrugeres adfærd, som er et vigtigt element ved indførelsen og videreførelsen af markedsbaserede instrumenter.

4.5. Regionsudvalget mener, at man bør garantere den fremtidige finansiering af små projekter. Det vil hævde, at selv om der er behov for at finansiere store projekter og sikre en strategisk tilgang til projektudvikling, kan mange små projekter være særdeles relevante i samhørighedslandene. Det er af stor vigtighed, at de lokale forvaltninger selv foretager en prioritering i den henseende.

4.6. Regionsudvalget er betænkelig ved Kommissionens beslutning om at lade Samhørighedsfonden gå glip af ikke-anvendte midler. Emnet bør efter Regionsudvalgets mening tages op til fornyet overvejelse. Det er overbevist om, at ikke-anvendte midler bør reallokeres til andre samhørighedsfondsprojekter.

4.7. Regionsudvalget udtrykker betænkelighed ved, at loftet for forskuddet til projekter sænkes fra 50 % til 10 %. Det opfordrer Kommissionen til at overveje at hæve loftet for forskuddet fra 10 % til 30 % for at sikre, at der er nok midler til rådighed i projekternes indledende faser.

4.8. Regionsudvalget mener desuden ikke, at restbeløbet, som først frigives ved den sidste udbetaling, bør overstige 5 % for at sikre, at finansieringen er til rådighed under selve arbejdet. Dette vil befordre projekternes gennemførelse.

4.9. Regionsudvalget er enig med Kommissionen i, at det er rimeligt at annullere støtten til projekter, hvor arbejdet ikke er gået i gang senest to år efter datoen for dets forventede påbegyndelse. Regionsudvalget støtter dog Kommissionens tilsagn om, at dette ikke vil ske i behørigt begrundede tilfælde, og anmoder Kommissionen om at bedømme sagerne hver for sig og være fleksibel.

4.10. Eftersom den revidere forordning indebærer mere arbejde med udvælgelse, overvågning og evaluering, slår Regionsudvalget til lyd for, at udgifter hertil gøres berettigede til medfinansiering under Samhørighedsfonden.

4.11. Regionsudvalget beder Kommissionen sikre, at de lokale og regionale myndigheder inddrages i alle faser af samhørighedsfondsarbejdet: prioritering, overvågning og evaluering.

4.12. Endelig ønsker Regionsudvalget i betragtning af de forskellige procedurer for ændring af henholdsvis forordningen og bilagene til forordningen en garanti for, at ændringerne til bilagene, der ikke kræver enstemmighed i Rådet, ikke vil undergrave Samhørighedsfondens idégrundlag.

4.13. Regionsudvalget opfordrer Kommissionen til at genbehandle forslaget til Rådets forordning om ændring af forordningen om oprettelse af Samhørighedsfonden såvel som forslaget om ændring af bilag II til denne forordning og i den forbindelse tage hensyn til Regionsudvalgets forslag.

Bruxelles, den 19. november 1998.

Manfred DAMMEYER

Formand for Regionsudvalget

() EFT C 159 af 26.5.1998, s. 7.

() EFT L 130 af 25.5.1994, s. 1.

() EFT C 34 af 3.2.1997, s. 22.

() EFT C 64 af 27.2.1998, s. 5.

() CdR 131/97 fin - EFT C 64 af 27.2.1998, s. 5.

() CdR 134/96 fin - EFT C 34 af 3.2.1997, s. 22.