EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 30.8.2019 COM(2019) 380 final 2019/0175(NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING om fastsættelse for 2020 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen og om ændring af forordning (EU) 2019/124 for så vidt angår visse fiskerimuligheder i andre farvande



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål I henhold til forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik skal udnyttelsen af havets levende biologiske ressourcer genoprette og opretholde populationer af de befiskede arter på niveauer, der kan give maksimalt bæredygtigt udbytte (MSY). Den årlige fastsættelse af fiskerimuligheder i form af samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) og kvoter er et vigtigt værktøj i den henseende. Forordning (EU) 2016/1139 af 6. juli 2016 om en flerårig plan for torske-, silde- og brislingebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande, præciserer yderligere værdierne for fiskeridødeligheden udtrykt i intervaller, der anvendes i dette forslag med henblik på at nå målene i den fælles fiskeripolitik, navnlig at nå og opretholde MSY. Formålet med forslaget er at fastsætte medlemsstaternes fiskerimuligheder for de kommercielt vigtigste fiskebestande i Østersøen for 2020. For at forenkle og tydeliggøre de årlige TAC- og kvotebeslutninger er fiskerimulighederne i Østersøen siden 2006 fastsat ved en separat forordning. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Ved forslaget fastsættes kvoter på de niveauer, der er i overensstemmelse med målene i forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder De foreslåede foranstaltninger er i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål og regler samt er i tråd med EU's politik for bæredygtig udvikling. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Artikel 43, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) EU har enekompetence på det område, som forslaget vedrører, jf. artikel 3, stk. 1, litra d), i TEUF. Nærhedsprincippet finder derfor ikke anvendelse. •Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet af følgende grunde: Den fælles fiskeripolitik er en fælles politik. I henhold til artikel 43, stk. 3, i TEUF skal Rådet vedtage foranstaltninger i forbindelse med fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder. I den pågældende rådsforordning fordeles fiskerimulighederne mellem medlemsstaterne. I henhold til artikel 16, stk. 6 og 7, og artikel 17 i forordning (EU) nr. 1380/2013 står det medlemsstaterne frit for at fordele sådanne fiskerimuligheder til regioner eller operatører i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i de nævnte artikler. Medlemsstaterne har således rige muligheder for at selv at bestemme, hvilken social/økonomisk model de vil anvende i forbindelse med udnyttelsen af de tildelte fiskerimuligheder.

Forslaget har ingen nye finansielle virkninger for medlemsstaterne. Denne forordning vedtages af Rådet hvert år, og de offentlige og private midler til dens gennemførelse foreligger allerede. •Valg af retsakt Foreslået retsakt: forordning. Dette forslag vedrører fiskeriforvaltning på grundlag af artikel 43, stk. 3, i TEUF. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Høringer af interesserede parter Det Rådgivende Råd for Østersøen (BSAC) blev hørt på grundlag af Kommissionens meddelelse om høringen vedrørende fiskerimuligheder for 2020 under den fælles fiskeripolitik (COM(2019) 274 final). Det videnskabelige grundlag for forslaget blev leveret af Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES). De foreløbige synspunkter om alle de berørte fiskebestande, som forskellige interesserede parter gav udtryk for, blev taget i betragtning i forslaget i videst muligt omfang og i det omfang, dette ikke strider mod nuværende politikker eller medfører forringelse af en sårbar ressources tilstand. Desuden blev den videnskabelige rådgivning om fangstbegrænsninger og status for bestandene drøftet med medlemsstaterne i det regionale Baltfishforum i juni 2019. •Indhentning og brug af ekspertbistand Den videnskabelige organisation, der er blevet hørt, er Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES). Unionen indhenter hvert år videnskabelig rådgivning om vigtige fiskebestandes tilstand fra ICES. Der er modtaget rådgivning om alle østersøbestande, og der foreslås TAC'er for de kommercielt vigtigste bestande (www.ices.dk/community/advisory-process/Pages/Latest-advice.aspx). •Konsekvensanalyse Forslaget indgår i en mere langsigtet strategi, der går ud på, at fiskeriindsatsen gradvis tilpasses og bevares på niveauer, som er bæredygtige på lang sigt. Denne strategi forventes at føre til et stabilt fiskeritryk, højere kvoter og dermed bedre indtægter for fiskerne og deres familier. De øgede landinger forventes at være til gavn for fiskerierhvervet, forbrugerne, forarbejdningsvirksomhederne og detailhandelen samt for resten af den hjælpeindustri, der er forbundet med kommercielt og rekreativt fiskeri. Med de beslutninger om fiskerimulighederne i Østersøen, der er truffet de seneste år, var det lykkedes at bringe fiskeridødeligheden i overensstemmelse med MSY-intervallerne på tidspunktet for fastsættelsen af TAC'er for alle bestande med en enkelt undtagelse, at genoprette bestande og at udligne fiskerikapaciteten og -mulighederne. Desværre kom torsk i den østlige del af Østersøen under et alvorligt pres i 2019 og vil ikke være i overensstemmelse med MSY i 2020 og sandsynligvis heller ikke i de følgende år. Der er derfor fortsat behov for fremskridt i genopretningen af alle bestande, hvoraf nogle stadig er under den sikre biomassegrænse, og at bringe alle bestande i overensstemmelse med MSY. I lyset af ovenstående reduceres fiskerimulighederne i Kommissionens forslag for sild i den vestlige del af Østersøen med 71 %, for sild i den centrale del af Østersøen med 10 %, for sild i Den Botniske Bugt med 27 %, for rødspætte med 32 %, for laks i den centrale del af Østersøen med 5 %, for brisling med 25 % og for torsk i den vestlige del af Østersøen med 68 %. For så vidt angår torsk i den østlige del af Østersøen har ICES meddelt, at den ikke vil være i stand til at fremlægge tal for uundgåelige bifangster i 2020 forud for Rådets foreslåede vedtagelse af forordningen i oktober i år. Kommissionen anslår at der er et fald i fiskerimulighederne for torsk i den østlige del af Østersøen. Kommissionens forslag vil øge fiskerimulighederne for sild i Rigabugten med 11 % og videreføre dem for laks i Den Finske Bugt. De økonomiske virkninger af forslagene for 2020 vil derfor være en reduktion af alle medlemsstaternes flåder. Samlet set medfører Kommissionens forslag, at mængden af fiskerimuligheder i Østersøen fastsættes til ca. 469 000 ton, hvilket svarer til en reduktion på 23,6 % i forhold til 2019. I den flerårige plan for Østersøen fastsættes det, at TAC'en for sunde bestande kan fastsættes i intervallet over MSY-værdien (det såkaldte "øvre MSY-interval"), navnlig for at begrænse udsving mellem på hinanden følgende år til højst 20 %. Kommissionen foreslår imidlertid ikke at anvende denne mulighed, fordi biomassen for bestandene af sild i den vestlige del af Østersøen og torsk i den vestlige og den østlige del af Østersøen ligger inden for de sikre biologiske grænser. Brisling er desuden afhængig af kun en enkelt god årgang, og ICES anslår derfor, at biomassen vil blive reduceret i de kommende år. Ved at anvende det øvre MSY-interval risikerer man nu at forværre fremtidige reduktioner. For sild i Den Botniske Bugt har man desuden modtaget forsigtighedsbaseret rådgivning fra ICES, der ikke fremlægger MSY-intervaller. Rødspætte er en bifangstart under den flerårige plan, så ICES fremlægger ikke MSY-intervaller. Endelig giver den flerårige plan også mulighed for at anvende det øvre MSY-interval for sunde bestande i blandet fiskeri, hvor dette er nødvendigt for at nå målsætningerne i den fælles fiskeripolitik og den flerårige plan. Sildefiskeriet er blandet, men Kommissionen foreslår ikke at anvende det øvre MSY-interval for sild i den centrale del af Østersøen, fordi bestanden er afhængig af kun en enkelt god årgang, og fordi sild fanges i blandet fiskeri med torsk, hvis tilstand er forværret. •Målrettet regulering og forenkling Forslaget bibeholder de fleksible mekanismer for kvoteudveksling, der allerede er indført i tidligere års forordninger om fiskerimulighederne i Østersøen. Der er ingen nye oplysninger eller nye administrative procedurer for offentlige myndigheder (på EU-plan eller nationalt plan), der vil kunne øge den administrative byrde. Forslaget vedrører en årlig forordning for 2020, og der er derfor ingen revisionsklausul. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET

Forslaget har ingen virkninger for EU-budgettet. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og rapportering Overvågningen af anvendelsen af fiskerimuligheder i form af TAC'er og kvoter er fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Med forslaget fastsættes fiskerimulighederne for 2020 for visse fiskebestande eller grupper af fiskebestande for medlemsstaternes fiskeri i Østersøen. Den flerårige plan for fiskeriet i Østersøen trådte i kraft den 20. juli 2016. I henhold til bestemmelserne i denne plan skal fiskerimulighederne fastsættes i overensstemmelse med planens målsætninger og overholde de målintervaller for fiskeridødelighed, der er fastsat i den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, navnlig fra ICES eller et tilsvarende uafhængigt videnskabeligt organ. I de tilfælde, hvor en bestands biomasse ligger under de referencepunkter, der er fastsat i den bedste videnskabelige rådgivning, fastsættes fiskerimulighederne på et niveau, der svarer til fiskeridødeligheden, og som er reduceret proportionelt under hensyntagen til nedgangen i bestandens biomasse. Fiskerimulighederne foreslås i henhold til artikel 16, stk. 1 (hvori der henvises til princippet om relativ stabilitet), og artikel 16, stk. 4 (hvori der henvises til målsætningerne i den fælles fiskeripolitik og de regler, der er fastsat i de flerårige planer), i forordning (EU) nr. 1380/2013. Ved fastsættelse af EU-kvoter for de bestande, der deles med Den Russiske Føderation, er de pågældende mængder af disse bestande, hvis det er relevant, fratrukket de TAC'er, som ICES har anbefalet. Medlemsstaterne tildeles TAC'er og kvoter som angivet i bilaget til nærværende forordning. For sild i den vestlige del af Østersøen ligger bestandsstørrelsen som anslået af ICES fortsat under det grænsereferencepunkt for gydebiomassen, under hvilket der kan være reduceret reproduktionsevne (Blim), som fastsat af ICES. I henhold til artikel 5 i forordning (EU) 2016/1139 skal der, hvis den videnskabelige rådgivning indikerer, at bestanden ligger under Blim, træffes afhjælpende foranstaltninger for at sikre en hurtig genoprettelse af den relevante bestand til et niveau, der kan give MSY. For at opnå et sådant niveau skal fiskerimulighederne for den relevante bestand for det første fastsættes på et niveau, der er i overensstemmelse med en fiskeridødelighed, som er reduceret til under det øvre FMSY-interval, og for det andet skal der træffes yderligere afhjælpende foranstaltninger. Under hensyntagen til nedgangen i biomassen for sild i den vestlige del af Østersøen foreslår Kommissionen i henhold til artikel 4, stk. 4, i forordning (EU) 2016/1139 at fastsætte TAC'en på et niveau, der ligger under FMSY-intervallerne. Kommissionen foreslår at anvende den nedre intervalværdi og tilføje en yderligere reduktion. Dette resulterer i en TAC på 2 651 ton (– 71 %), hvilket ifølge ICES vil gøre det muligt for biomassen at ligge over Blim i 2022. For torsk i den østlige del af Østersøen var ICES efter flere år igen i stand til at foretage en analytisk vurdering. ICES var dog ikke i stand til at fastsætte værdierne for MSY-intervallerne for fiskeridødelighed. Desuden anslog ICES, at bestandsstørrelsen ligger under Blim, og at den på mellemlang sigt fortsat vil ligge under Blim, selv uden at der fiskes overhovedet. Derfor vedtog Kommissionen i juli 2019 hasteforanstaltninger, hvorved den besluttede at forbyde torskefiskeri i områder med en relevant forekomst af torsk i den østlige del af Østersøen indtil årets udgang. En mere effektiv måde at begrænse fangsterne på er dog at forbyde direkte fiskeri og fastsætte en meget begrænset TAC, der kun gælder for bifangster. Kommissionen har anmodet ICES om at fremlægge de relevante tal, men ICES har meddelt, at den ikke vil være i stand til at fremlægge tal for uundgåelige bifangster i 2020 forud for Rådets foreslåede vedtagelse af forordningen i oktober i år. Kommissionen anslår, at fiskerimulighederne for torsk i den østlige del af Østersøen vil blive reduceret med [...] %. Kommissionen agter at fremsætte et forslag om ændring af forordningen om fiskerimuligheder for 2020, når ICES har fremlagt tallene for uundgåelige bifangster i 2020. I betragtning af status for bestanden af torsk i den østlige del af Østersøen og ICES' råd om, at lukninger af gydeområderne kan have yderligere fordele for bestanden, der ikke kan opnås via TAC alene (f.eks. øget rekruttering gennem uforstyrret gydning), forlænges den eksisterende sommerlukning af gydeområderne, og dens anvendelsesområde udvides. Endelig er rekreativt fiskeri forbudt, da fangstmængderne bliver betydelige, når TAC'en reduceres til en meget begrænset bifangst-TAC. De foreslåede TAC'er for sild i den centrale del af Østersøen og sild i Rigabugten samt de foreslåede TAC'er for brisling, laks i den centrale del af Østersøen og torsk i den vestlige del af Østersøen svarer til MSY-intervallerne for fiskeridødelighed som omhandlet i artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) 2016/1139. For så vidt angår laks i den centrale del af Østersøen har Finland og Estland anmodet om, at den begrænsede fleksibilitet mellem områder, der blev indført sidste år, opretholdes og derfor videreføres. For så vidt angår torsk i den vestlige del af Østersøen genindføres der en længere, udvidet vinterlukning af gydeområderne, idet ICES angiver, at bestandens situation er skrøbelig og igen forværres, og mener, at sådanne lukninger kan have yderligere fordele, der ikke kan opnås via TAC alene. Da rekreativt fiskeri bidrager betydeligt til fiskeridødeligheden, reduceres fangstbegrænsningen for rekreativt fiskeri lige så meget som TAC'en. Endelig er direkte fiskeri efter torsk forbudt og kun uundgåelige bifangster tilladt uden for seks sømil fra kysten i underafsnit 24, da torsk i den østlige og den vestlige del af Østersøen er blandet i underafsnit 24, og som følge af de hasteforanstaltninger, der blev vedtaget i 2019. Desuden og for at skabe lige vilkår med forvaltningsområdet for torsk i den østlige del af Østersøen er rekreativt fiskeri uden for seks sømil fra kysten forbudt i underafsnit 24, da der i disse områder hovedsagelig forekommer torsk i den østlige del af Østersøen. TAC'en for rødspætte svarer til en kombination af MSY-rådgivningen for bestanden i underafsnit 21-23 og ICES-tilgangen vedrørende bestande, for hvilke der foreligger begrænsede data, for bestanden i underafsnit 24-32. TAC'erne for laks i Den Finske Bugt og for torsk i Den Botniske Bugt svarer til den tilgang, der er udviklet af ICES, og som anvendes for bestande, for hvilke der foreligger begrænsede data. Ved Rådets forordning (EF) nr. 847/96 er der indført supplerende betingelser for forvaltningen af TAC'er fra år til år, herunder i artikel 3 og 4 fleksibilitetsbestemmelser for bestande, der er underlagt henholdsvis en præventiv eller en analytisk TAC. I henhold til nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet, når det fastsætter TAC'erne, beslutte, hvilke bestande der ikke er omfattet af artikel 3 eller 4, særlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand. I den senere tid er fleksibilitetsmekanismen blevet introduceret for alle bestande, der er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013. For at undgå en uforholdsmæssig høj grad af fleksibilitet, der ville underminere princippet om fornuftig og ansvarlig udnyttelse af havets levende biologiske ressourcer og hindre opnåelsen af målsætningerne i den fælles fiskeripolitik, bør det derfor præciseres, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 kun finder anvendelse, når medlemsstaterne ikke anvender den årsbaserede fleksibilitet, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013. 2019/0175 (NLE) Forslag til RÅDETS FORORDNING om fastsættelse for 2020 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen og om ændring af forordning (EU) 2019/124 for så vidt angår visse fiskerimuligheder i andre farvande RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1)Ifølge artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 skal der vedtages bevarelsesforanstaltninger under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder, hvis det er relevant, rapporter udarbejdet af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri og andre rådgivende organer, samt i lyset af rådgivning fra rådgivende råd, der er nedsat for de relevante geografiske områder og kompetenceområder, og fælles henstillinger forelagt af medlemsstaterne. (2)Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder, hvis det er relevant, visse funktionelt tilknyttede betingelser. Fiskerimuligheder bør tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter de enkelte bestande eller i de enkelte fiskerier, og således at der tages behørigt hensyn til den fælles fiskeripolitiks målsætninger som fastsat i forordning (EU) nr. 1380/2013. (3)I artikel 2 i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes det, at den fælles fiskeripolitiks målsætning er, at udnyttelsesgraden for det maksimale bæredygtige udbytte (MSY), hvis det er muligt, skal nås inden udgangen af 2015 og på et gradvist stigende grundlag senest inden udgangen af 2020. (4)De samlede tilladte fangstmængder (TAC'erne) bør derfor i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes på grundlag af den foreliggende videnskabelige rådgivning under hensyntagen til biologiske og socioøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og under hensyntagen til de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interessenter. (5)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1139 fastlægger en flerårig plan for torske-, silde- og brislingebestandene i Østersøen og fiskeriet, der udnytter disse bestande ("planen"). Planen tager sigte på at sikre, at udnyttelsen af havets levende biologiske ressourcer genopretter og bevarer populationer af de befiskede arter på niveauer, der kan give det maksimale bæredygtige udbytte. Med henblik herpå skal målet for fiskeridødelighed for de relevante bestande udtrykt i intervaller nås hurtigst muligt og på et gradvist stigende grundlag senest i 2020. Det er hensigtsmæssigt, at fangstbegrænsningerne i 2020 for torske-, silde- og brislingebestandene i Østersøen fastlægges i overensstemmelse med planens målsætninger. (6)Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) angav, at biomassen for sild i den vestlige del af Østersøen i underafsnit 20-24 fortsat ligger under det grænsereferencepunkt for gydebiomassen, under hvilket der kan være reduceret reproduktionsevne (Blim). ICES har derfor i sin årlige bestandsrådgivning af 29. maj 2019 udsendt videnskabelig rådgivning om nulfangst. I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) 2016/1139 skal der derfor træffes alle passende afhjælpende foranstaltninger for at sikre en hurtig genoprettelse af den relevante bestand til niveauer, som ligger over det niveau, der kan give MSY. Desuden kræver denne bestemmelse, at der træffes yderligere afhjælpende foranstaltninger. Med henblik herpå er det nødvendigt at tage hensyn til tidsplanen for opnåelse af målsætningerne i den fælles fiskeripolitik i almindelighed og i planen i særdeleshed i lyset af den forventede virkning af de afhjælpende foranstaltninger, der træffes, samtidig med at målene om at opnå økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige fordele fastholdes, jf. artikel 2 i forordning (EU) nr. 1380/2013. Derfor og i henhold til artikel 4, stk. 4, i forordning (EU) 2016/1139 bør fiskerimulighederne for sild i den vestlige del af Østersøen fastsættes under intervallerne for fiskeridødelighed for at tage hensyn til nedgangen i biomassen. (7)For så vidt angår bestanden af torsk i den østlige del af Østersøen kunne ICES for første gang i flere år fremlægge en analytisk vurdering. ICES anslog, at biomassen ligger under Blim og på mellemlang sigt fortsat vil ligge under Blim, selv uden at der fiskes overhovedet. ICES har derfor udstedt videnskabelig rådgivning om nulfangst i 2020. ICES var dog ikke i stand til at fastsætte værdierne for intervallerne for fiskeridødelighed. På grundlag af bestandsvurderingen og for at kunne reagere hurtigst muligt vedtog Kommissionen Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/1248 om hasteforanstaltninger, der tager sigte på at mindske en alvorlig trussel mod bevarelsen af bestanden af torsk (Gadus morhua) i den østlige del af Østersøen. I henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) 2016/1139 skal fiskerimulighederne for 2020 fastsættes på en måde, der sikrer en hurtig genoprettelse af bestanden til et niveau, som ligger over det niveau, der kan give MSY. (8)Hvis fiskerimulighederne for torsk i den østlige del af Østersøen fastsættes på det niveau, der er angivet i den videnskabelige rådgivning, vil forpligtelsen til at lande alle fangster i blandet fiskeri, hvor der forekommer bifangster af torsk i den østlige del af Østersøen, føre til den såkaldte "choke species-effekt". For at finde den rette balance mellem et fortsat fiskeri i betragtning af de potentielt alvorlige socioøkonomiske konsekvenser af en afbrydelse og behovet for at opnå en god biologisk tilstand for bestanden samt under hensyntagen til de vanskeligheder, der er forbundet med at fiske alle bestande i et blandet fiskeri på MSY-niveau på samme tid, er det hensigtsmæssigt at fastlægge en specifik TAC for bifangster af torsk i den østlige del af Østersøen. Denne TAC bør fastsættes på et niveau, der ikke øger fiskeridødeligheden, og som giver incitament til at forbedre selektiviteten og undgåelsen af uønskede fangster. (9)Desuden fastsættes det i artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) 2016/1139, at der skal træffes yderligere afhjælpende foranstaltninger for at sikre en hurtig genoprettelse af bestanden til niveauer, som ligger over det niveau, der kan give MSY. Videnskabelig rådgivning indikerer, at navnlig lukninger af gydeområderne kan have yderligere fordele for en bestand, der ikke kan opnås via TAC alene, f.eks. øget rekruttering gennem uforstyrret gydning. I betragtning af status for bestanden af torsk i den østlige del af Østersøen er det hensigtsmæssigt at udvide anvendelsesområdet og tidsrammen for den eksisterende sommerlukning af gydeområderne for torsk i den østlige del af Østersøen. Den videnskabelige rådgivning indikerer desuden, at den relative betydning af rekreativt fiskeri efter torsk i den østlige del af Østersøen afhænger af TAC-niveauet. I betragtning af den meget betydelige reduktion af TAC'en anses de mængder, der fanges i rekreativt fiskeri, for betydelige. Det er derfor hensigtsmæssigt at forbyde rekreativt fiskeri efter torsk i underafsnit 25-26, hvor forekomsten af torsk i den østlige del af Østersøen er størst. (10)Den videnskabelige rådgivning indikerer med hensyn til torskebestanden i den vestlige del af Østersøen, at rekreativt fiskeri bidrager væsentligt til bestandens samlede fiskeridødelighed. I betragtning af den aktuelle status for denne bestand og reduktionen af TAC'en er det hensigtsmæssigt at reducere den daglige fangstbegrænsning pr. fisker. Dette berører ikke princippet om relativ stabilitet, der anvendes i forbindelse med kommercielt fiskeri. Den videnskabelige rådgivning indikerer desuden, at bestandene af torsk i den vestlige og den østlige del af Østersøen er blandet i underafsnit 24. For at beskytte bestanden af torsk i den østlige del af Østersøen og sikre lige vilkår med forvaltningsområdet for torsk i den østlige del af Østersøen er det hensigtsmæssigt at begrænse anvendelsen af TAC'en i underafsnit 24 til bifangster af torsk med en undtagelse for små kystfiskere, der fisker med passive redskaber i områder op til seks sømil fra kysten, hvor vanddybden er mindre end 20 meter, da torsk i den vestlige del af Østersøen er fremherskende i disse lavvandede kystområder. Derfor og for at sikre lige vilkår med underafsnit 25-26 bør rekreativt fiskeri efter torsk i underafsnit 24 forbydes uden for seks sømil fra kysten. I betragtning af bestandens skrøbelige tilstand og det forhold, at videnskabelig rådgivning indikerer, at navnlig lukninger af gydeområderne kan have yderligere fordele for en bestand, der ikke kan opnås via TAC alene, f.eks. øget rekruttering gennem uforstyrret gydning, er det hensigtsmæssigt at genindføre en vinterlukning af gydeområderne. (11)For at sikre fuld udnyttelse af kystfiskerimulighederne er det hensigtsmæssigt at indføre en begrænset fleksibilitet mellem områder for laks fra ICES-underafsnit 22-31 til ICES-underafsnit 32 for den medlemsstat, der har anmodet om denne fleksibilitet. (12)Ifølge ICES-rådgivning er 32 % af fangsterne inden for laksefiskeri fejlrapporterede, særligt som havørredfangster. Da hovedparten af havørred i Østersøen udnyttes i kystområder, er det hensigtsmæssigt at forbyde fiskeri efter havørred uden for fire sømil og at begrænse bifangster af havørred til 3 % af den kombinerede fangst af havørred og laks med henblik på at bidrage til at forhindre fejlrapportering af laksefangster som havørredfangster. (13)Udnyttelsen af de fiskerimuligheder, der fastsættes i nærværende forordning, er underlagt Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009, særlig artikel 33 og 34 om registrering af fangster og fiskeriindsats og om fremsendelse af data om opbrugte fiskerimuligheder til Kommissionen. Nærværende forordning bør derfor præcisere de koder vedrørende landinger af bestande omfattet af nærværende forordning, som medlemsstaterne skal anvende, når de indsender data til Kommissionen. (14)Ved Rådets forordning (EF) nr. 847/96 er der indført supplerende betingelser for forvaltningen af TAC'er fra år til år, herunder i artikel 3 og 4 fleksibilitetsbestemmelser for præventive og analytiske TAC'er. I henhold til nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet, når det fastsætter TAC'erne, beslutte, hvilke bestande der ikke er omfattet af artikel 3 eller 4, særlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand. Senest er den årsbaserede fleksibilitetsmekanisme indført ved artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 for alle de bestande, der er omfattet af landingsforpligtelsen. For at undgå en uforholdsmæssig høj grad af fleksibilitet, som ville underminere princippet om fornuftig og ansvarlig udnyttelse af havets levende biologiske ressourcer, hindre opnåelsen af den fælles fiskeripolitiks målsætninger og forværre bestandenes biologiske tilstand, bør det fastsættes, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 derfor kun anvendes på analytiske TAC'er, hvis den årsbaserede fleksibilitet, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013, ikke anvendes. (15)På grundlag af ny videnskabelig rådgivning bør der fastsættes en foreløbig TAC for sperling i ICES-afsnit 3a og EU-farvande i ICES-afsnit 2a og ICES-underområde 4 for perioden fra den 1. november 2019 til den 31. oktober 2020. (16)For at undgå afbrydelse af fiskeriet og sikre, at Unionens fiskere kan leve af fiskeri, bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2020. Denne forordning bør dog finde anvendelse på sperling i ICES-afsnit 3a og EU-farvande i ICES-afsnit 2a og ICES-underområde 4 fra den 1. november 2019 til den 31. oktober 2020. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen — VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 Genstand Denne forordning fastsætter fiskerimulighederne for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen for 2020 og ændrer visse fiskerimuligheder i andre farvande, som er fastsat ved forordning (EU) 2019/124. Artikel 2 Anvendelsesområde 1. Denne forordning finder anvendelse på EU-fiskerfartøjer, der fisker i Østersøen. 2.Denne forordning finder også anvendelse på rekreativt fiskeri, når dette fiskeri udtrykkeligt nævnes i de relevante bestemmelser. Artikel 3 Definitioner I denne forordning finder definitionerne i artikel 4 i forordning (EU) nr. 1380/2013 anvendelse. Derudover forstås ved: (1)"underafsnit": ICES-underafsnit af Østersøen som defineret i bilag III til Rådets forordning (EF) nr. 218/2009 (2)"samlet tilladt fangstmængde" (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges af hver fiskebestand (3)"kvote": en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland (4)"rekreativt fiskeri": ikkekommercielt fiskeri, der udnytter havets biologiske ressourcer til f.eks. rekreative formål, turisme eller sport. KAPITEL II FISKERIMULIGHEDER Artikel 4 TAC'er og tildelinger TAC'erne, kvoterne og, hvis det er relevant, de funktionelt tilknyttede betingelser er fastsat i bilaget.

Artikel 5 Særlige bestemmelser om fordeling af fiskerimuligheder Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat i nærværende forordning, er ikke til hinder for: (a)udvekslinger i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 (b)nedsættelser og omfordelinger i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009 (c)supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 eller artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 (d)tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96, eller overførsel af mængder, jf. artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 (e)nedsættelser i henhold til artikel 105 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009. Artikel 6 Betingelser for landing af fangster og bifangster De bestande af ikkemålarter inden for de sikre biologiske grænser omhandlet i artikel 15, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013, der opfylder betingelsen for undtagelsen fra pligten til at modregne fangster i den relevante kvote, er anført i bilaget til nærværende forordning. Artikel 7 Foranstaltninger vedrørende rekreativt fiskeri efter torsk i underafsnit 22-26 1. I rekreativt fiskeri må der højst beholdes to torsk pr. fisker pr. dag i underafsnit 22-24. 2. Rekreativt fiskeri er forbudt i underafsnit 24 uden for seks sømil målt fra basislinjerne og i underafsnit 25-26. 3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse med forbehold af strengere nationale foranstaltninger. Artikel 8 Foranstaltninger vedrørende havørred- og laksefiskeri i underafsnit 22-32 1. Fiskeri efter havørred uden for fire sømil målt fra basislinjerne i underafsnit 22-32 er forbudt for fiskerfartøjer fra den 1. januar til den 31. december 2020. Ved fiskeri efter laks i disse farvande må bifangster af havørred ikke på noget tidspunkt overstige 3 % af den samlede fangst af laks og havørred om bord eller landet efter hver fangstrejse. Førerne af fartøjer, der fisker efter laks i disse farvande, sikrer, at deres fiskeri til enhver tid kan overvåges af medlemsstatens kontrolmyndigheder. Med henblik herpå kan disse fiskerfartøjer f.eks. være udstyret med et fartøjsovervågningssystem (FOS) eller tilsvarende elektronisk overvågningssystem, der er certificeret af kontrolmyndigheden. 2. Stk. 1 finder anvendelse med forbehold af strengere nationale foranstaltninger.

Artikel 9 Fleksibilitet 1. Medmindre andet er fastsat i bilaget til nærværende forordning, finder artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendelse på bestande, der er underlagt en præventiv TAC, mens artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i den pågældende forordning finder anvendelse på bestande, der er underlagt en analytisk TAC. 2. Artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse, hvis en medlemsstat anvender den årsbaserede fleksibilitet, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013. Artikel 10 Dataindberetning Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender data om de mængder, der er fanget eller landet af de enkelte bestande, til Kommissionen, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilaget til nærværende forordning. KAPITEL III AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 11 Ændring af forordning (EU) 2019/124 Bilag IA til forordning (EU) 2019/124 ændres således: Tabellen over fiskerimuligheder for sperling og dermed forbundne bifangster i ICES-afsnit 3a og EU-farvande i ICES-afsnit 2a og ICES-underområde 4 affattes således: Art: Sperling og dermed forbundne bifangster Område: 3a; EU-farvande i 2a og 4 Trisopterus esmarkii (NOP/2A3A4.) År 2019 2020 Analytisk TAC Danmark 54 949 (1)(3) pm (6) Artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse Tyskland 11 (1)(2)(3) pm (6) Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse Nederlandene 40 (1)(2)(3) pm (6) Unionen 55 000 (1)(3) pm (6) Norge 14 500 (4) pm Færøerne 5 000 (5) pm TAC Ikke relevant Ikke relevant (1) Op til 5 % af kvoten kan bestå af bifangster af kuller og hvilling (OT2/*2A3A4). Bifangster af kuller og hvilling, der fratrækkes kvoten i henhold til denne bestemmelse, og bifangster af arter, der fratrækkes kvoten i henhold til artikel 15, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013, må tilsammen ikke overskride 9 % af kvoten. (2) Kvoten må kun fiskes i EU-farvande i ICES-område 2a, 3a og 4. (3) EU-kvoten må kun fiskes fra den 1. november 2018 til den 31. oktober 2019. (4) Der skal anvendes sorteringsrist. (5) Der skal anvendes sorteringsrist. Omfatter højst 15 % af uundgåelige bifangster (NOP/*2A3A4), der skal fratrækkes denne kvote. (6) EU-kvoten må fiskes fra den 1. november 2019 til den 31. oktober 2020. Artikel 12 Ikrafttræden Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 2020 med undtagelse af artikel 11, der anvendes fra den 1. november 2019 til den 31. oktober 2020. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.