DET KRÆVER: at Kommissionen fremsætter et forslag i 1. kvartal af 2012, og at Rådet og Europa-Parlamentet bliver enige ultimo 2012

DET KRÆVER: at Kommissionen fremsætter et forslag ultimo 2011, og at Rådet og Europa-Parlamentet bliver enige inden udgangen af juni 2012

Mandat til Kommissionen om at forhandle skatteaftaler med tredjelande på vegne af hele EU for effektivt at kunne bekæmpe skatteunddragelse og samtidig forhindre dobbeltbeskatning

Den igangværende revision af direktiverne om årsregnskaber forventes at medføre en forenkling af indberetningspligten, navnlig i form af undtagelser for mikrovirksomheder og en mindre byrde for små virksomheder

Det Europæiske Råd til at tage denne årlige vækstundersøgelse til efterretning og til at pålægge Rådet i dets forskellige sammensætninger at tage stilling til den og melde tilbage til Det Europæiske Råds forårsmøde, så Det Europæiske Råd på sit møde i marts kan vedtage nogle egnede retningslinjer for det europæiske semester i 2012

EU står i dag over for de største økonomiske udfordringer i sin historie. I den årlige vækstundersøgelse for 2012 fokuseres der på gennemførelsen af de prioriteter, der indgår i aftalen om en ny økonomisk ledelse og Europa 2020-strategien. Det understreges desuden, at det er nødvendigt at tilpasse ambitionsniveauet og prioriteterne til en forværring af den økonomiske kontekst. Kommissionen opfordrer:

Det bør gøres lettere at oprette en ny virksomhed, og henstillingen i "Small Business Act" om at reducere fristen for oprettelse af en virksomhed til 3 dage bør derfor gennemføres. De 25 medlemsstater, som ikke allerede har gjort det, bør gennemføre de krævede ændringer, så det bliver muligt at nå målet inden udgangen af 2012.

Det bør være muligt for administrationer og virksomheder samt borgere at kommunikere digitalt, så ikke kun den administrative effektivitet, men også gennemskueligheden og servicekvaliteten øges. Offentlig onlineservice kan især være en fordel for små og mellemstore virksomheder og bør tilpasses deres behov.

De bør forbedre deres virksomhedsmiljø ved at reducere den administrative byrde, herunder bør de undgå at overregulere ved omsætningen af EU-lovgivningen, de bør reducere antallet af unødvendige reguleringer og tilladelser, og der indføres enklere og hurtigere procedurer, især i retssystemerne. I forbindelse med forslaget om at fritage mikrovirksomheder fra nye lovforslag har Kommissionen meddelt, at den vil føre en resultatliste over forslag om en reduceret administrativ byrde og deres vej gennem den fælles beslutningsprocedure og omsætningen til national lovgivning. Målet er at gøre opmærksom på tilfælde, hvor byrden øges af lovgiveren under forløbet.

Kommissionen har talt for en dagsorden for intelligent lovgivning med det formål at sikre, at EU råder over lovgivning af høj kvalitet på områder, hvor det er nødvendigt, og at EU kun handler i de tilfælde, hvor der kan opnås bedre resultater på EU-niveau end på nationalt plan, dvs. under fuld overholdelse af subsidiaritetsprincippet. Bestræbelserne på at forenkle den nuværende EU-lovgivning indgår konkret i denne dagsorden, og lovgivningen skal løbende revideres, så den hele tiden er ajourført og anvendelig. Et andet vigtigt program er Kommissionens program om reduktion af den administrative byrde og bureaukrati. Kommissionen har allerede opfyldt målet om en 25 % reduktion, da den har foreslået at reducere den administrative byrde med 31 %, men det kræver, at medlovgiveren vedtager Kommissionens forslag. Kommissionen har for nyligt foreslået en ny ordning for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, der som udgangspunkt fritager dem fra nye EU-reguleringer, medmindre der er forhold, der taler for det modsatte. I forbindelse med ny lovgivning, som omfatter små og mellemstore virksomheder, vil det blive undersøgt, om det er muligt med en lettere ordning. Det vil fortsat være afgørende for Kommissionens dagsorden, at der hele tiden er fokus på en forbedring af høringen af interessenter og de resultatorienterede konsekvensanalyser, og at der er opmærksomhed omkring den praktiske gennemførelse af EU-lovgivningen.

I flere medlemsstater er der grundlag for at gøre de offentlige tjenesteydelser mere effektive og at forbedre kvaliteten af den offentlige administration og retsvæsenet med hensyn til kvalitet og gennemskuelighed. Det er især nødvendigt at øge effektiviteten i det civile retssystem, så sager kan blive afgjort inden for en rimelig tidsfrist; uberettigede forsinkelser er dyrt for erhvervslivet og betyder ofte, at det ikke er i stand til at udnytte nye forretningsmuligheder. Det er på denne baggrund, at man skal se Kommissionens plan om at fremsætte et forslag om en forbedring af insolvensreglerne på tværs af landegrænserne. Et andet område, hvor det er nødvendigt at skabe overensstemmelse mellem de forskellige politiske mål, er udstedelsen af byggetilladelser. Kommissionen har således for nylig fremsat forslag om en ny forordning om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur. Dette er kun et par eksempler. Det er klart, at en løsning på disse og andre problemer ville gøre det lettere at skabe samklang i den finansielle konsolidering og forbedre konkurrenceevnen og vækstmulighederne.

Den indbyrdes sammenhæng og komplekse forvaltningsstruktur i EU's mange styrings- og ledelseslag har vist, bl.a. under presset fra krisen, at der er plads til forbedringer. Der er brug for velfungerende administrationer i medlemsstaterne, hvis de skal kunne spille deres rolle fuldt ud i EU, opfylde deres forpligtelser og sikre, at deres borgere får fuld glæde af EU-medlemsskabet. Det er medlemsstaternes evne til at levere de aftalte resultater, der er afgørende for, at EU-politikkerne bliver ordentlig gennemført inden for så vigtige områder som toldkontrol og kvaliteten af statistikker. Det er ofte dårlig administration, der er skyld i de forskelle i gennemførelsen af EU-lovgivningen, som stadig gør sig gældende.

Kvaliteten af den offentlige forvaltning på nationalt, regionalt og lokalt plan og på EU-plan har afgørende betydning for konkurrenceevnen og er samtidig en vigtig faktor for produktiviteten. Det pres, der for øjeblikket er på de offentlige finanser, er ensbetydende med, at den offentlige sektor gennemgår store ændringer og omstruktureringer. I stedet for at betragte det som en udfordring, bør man se mulighederne. Det lader sig ikke gøre at reformere den offentlige sektor fra den ene dag til den anden, men den nuværende situation bør udnyttes til at give den ny dynamik.

Der bør indføres strategier for aktiv inklusion, herunder aktiveringsforanstaltninger og målrettede og betalelige sociale ydelser for at undgå en marginalisering af de udsatte grupper.

I forlængelse af de økonomiske realiteter bliver EU's sociale struktur sat på en prøve. Krisen er i uhørt omfang gået ud over de grupper, der allerede var udsat, og der er opstået nye kategorier af borgere, der risikerer at blive ofre for fattigdom. Der er desuden klare tegn på, at et stadig stigende antal borgere risikerer at blive ramt af indkomstfattigdom, herunder bl.a. børnefattigdom og social udelukkelse med akutte helbredsproblemer og hjemløshed i de mest ekstreme tilfælde. Mennesker med ingen eller kun begrænset kontakt til arbejdsmarkedet, f.eks. pensionister og socialt udsatte, som er afhængige af sociale overførselsindkomster, f.eks. enlige forældre, er desuden ekstra udsat i forbindelse med beregningsændringer eller ændringer af kriterierne for tildeling af disse indtægter.

Der bør ske en yderligere tilpasning af uddannelsessystemerne efter kravene på arbejdsmarkedet og de efterspurgte færdigheder, samtidig med at både effektivitet og kvalitet får et løft, og der fokuseres på sektorer og fag, hvor manglen på færdigheder og efterspørgslen efter personale er størst; f.eks. er antallet af it-uddannede ikke steget siden 2008, og hvis denne tendens fortsætter, kan EU komme til at mangle 700 000 it-medarbejdere i 2015.

Arbejdsmarkedets parter bør forpligtes til at tilbyde kvalitetslærepladser og praktikantkontrakter, især i sektorer, hvor der er flaskehalsproblemer ved besættelsen af ledige stillinger, så unge får mulighed for at få konkret erhvervserfaring og hurtigt komme ind på arbejdsmarkedet.

Der bør tages stilling til, hvad der haster mest, og der bør fremsættes konkrete forslag med sigte på især unge, som hverken er i beskæftigelse eller under uddannelse, og man bør forpligte sig til at skaffe kvalitetslærepladser og praktikantkontrakter og fremme iværksætterfærdigheder. Det bør tillægges større vægt, at der i de højere uddannelsessystemer er en erhvervsuddannelsesdimension, og at de studerende får arbejdserfaring.

Fokus bør især rettes mod de unge. Antallet af arbejdsløse unge (under 25 år) steg i tidsrummet mellem 2008 og 2010 med en million, hvorved de unge blev en af de grupper, der er hårdest ramt af krisen. Mens arbejdsløsheden i hele EU er steget til over 20 %, så når den i nogle medlemsstater helt op på mere end 40 %. Denne gruppe står desuden over for andre strukturproblemer, som vanskeliggør integrationen på arbejdsmarkedet. Således har 40 % af alle unge i beskæftigelse kun en midlertidig kontrakt. Herudover forlader en ud af syv (14,4 %) på nuværende tidspunkt allerede uddannelsessystemet efter grundskolen, hvorefter de ikke tager yderligere uddannelse.

Det bør være lettere at oprette en virksomhed og at blive selvstændig, bl.a. ved at satse på iværksættervirksomhed, at forbedre kvaliteten af støtteordningerne og fremme iværksætterevnerne.

På grund af omfanget af disse ændringer og den fart, hvormed de sker, risikerer der at opstå en strukturel uoverensstemmelse mellem udbud og efterspørgsel af arbejdskraft, som vil hæmme genopretningen og væksten på lang sigt. Og samtidig med at arbejdsløsheden har været høj, så har antallet af ubesatte stillinger også været stigende siden midten af 2009. Denne situation skyldes, at lønforholdene ikke er tilpassede, at der er mangel på de efterlyste færdigheder, og at den geografiske mobilitet er begrænset.

Krisen har fremskyndet store ændringer overalt i det økonomiske liv, og virksomhederne oplever således hurtige omstruktureringer, der sker flere ansættelser og afskedigelser, og arbejdsbetingelserne tilpasses de ændrede forhold. Med stadig dårligere beskæftigelsesmuligheder risikerer en stor del af befolkningen ikke at klare denne omstilling. Antallet af langtidsledige er steget med risiko for, at de ryger permanent ud af arbejdsmarkedet. En afbalanceret flexicurity-politik kan gøre det lettere for arbejdstagerne at håndtere jobskifte og forskellige arbejdsmarkedssituationer. På grund af aldringen i befolkningen er antallet af erfarne arbejdstagere, der forlader arbejdsmarkedet, samtidig stigende, og der er i flere medlemsstater umiddelbart udsigt til, at befolkningen i den arbejdsdygtige alder vil stagnere eller falde.

–Som hjælp til etableringen af den nødvendige transport-, energi- og IKT-infrastruktur har Kommissionen desuden foreslået, at der anvendes projektobligationer til at stimulere den private finansiering af vigtige infrastrukturprojekter, som kan medføre store indtægter. Der er blevet fremsat forslag om en indkøringsfase for projektobligationer med det formål at knytte EU's nuværende og kommende budgetter sammen og at sikre, at finansieringen af nogle af disse vigtige projekter er på plads i tide.

–Med henblik på de medlemsstater, der er omfattet af finansielle støtteprogrammer, har Kommissionen foreslået, at samfinansieringssatserne forhøjes, så det sikres, at de nødvendige investeringer foretages nu på trods af de stramme nationale budgetter. Kommissionen anmoder indtrængende Europa-Parlamentet og Rådet om at vedtage disse forslag inden udgangen af 2011.

–Der er stadig mange muligheder for at ændre på planlægningen og at anvende de tilgængelige midler på en sådan måde, at de fremmer væksten og konkurrenceevnen, og at gennemføre de landespecifikke henstillinger fra det første europæiske semester. Der er mange eksempler på ordninger, som har givet gode resultater, og som har haft en umiddelbar virkning, f.eks. lærlingepladser for unge med støtte fra Den Europæiske Socialfond og investeringsprogrammer med henblik på at øge energieffektiviteten i husholdninger og virksomheder. Denne form for programmer er meget effektive og en smart måde at skabe nye arbejdspladser på lokalt plan, især i disse tider, hvor byggesektoren har store problemer.

På baggrund af de nuværende finanspolitiske stramninger er der meget begrænsede muligheder for finanspolitiske incitamenter. Det er dog muligt ved hjælp af de nuværende ressourcer at opnå større virkning for vækst og øget konkurrenceevne. I perioden 2007-2013 har der under samhørighedspolitikken været opført et beløb på 347 mia. EUR til investeringer i medlemsstaterne. I visse lande har EU-fondene udgjort så meget som 4 % af BNP. Efter en langsom start er der nu ved at komme gang i både forpligtelser og betalinger, men fordelingen er ujævn på EU-plan. Potentialet i EU's strukturfonde kan og skal indgå i ny vækstfokus:

–Udenrigshandelens potentiale bør udnyttes. I de kommende år vil 90 % af væksten på verdensplan have sit udspring uden for EU. Der kan gøres meget for at hjælpe EU-virksomhederne, især små og mellemstore virksomheder, med at udnytte denne vækst. Allerede under krisen var handelen med til at afbøde chokket, idet en fjerdedel af EU-væksten i 2010 kom fra handel med partnere uden for EU. De handelsaftaler, der for nylig er indgået med flere nabolande, og den frihandelsaftale, der for nylig er indgået med Sydkorea, kan føre til en række fordele, hvis man udnytter de nye muligheder, som de indeholder, men det kræver, at de på passende vis bliver omtalt for erhvervslivet.

–Konkurrencen og konkurrenceevnen i detailsektoren bør øges, hindringerne for at etablere eller ophøre med at drive virksomhed bør reduceres, og uberettigede begrænsninger for erhvervsvirksomheder og professionelle serviceudbydere, advokater, revisorer, tekniske konsulenter og aktører inden for sundheds- og socialsektoren bør fjernes.

–I mange medlemsstater er de økonomiske aktører kun i begrænset omfang opmærksom på mulighederne i tjenesteydelsesdirektivet. Nogle medlemsstater har endnu ikke oprettet de kvikskranker, der skal hjælpe virksomhederne med at få relevante oplysninger og opfylde forskellige formaliteter. Kommissionen tager initiativ til at sikre, at de medlemsstater, som endnu ikke har gjort det, gennemfører direktivet. Resultaterne i de enkelte sektorer vil blive testet, og inden udgangen af 2012 vil der blive vedtaget en række opfølgningsforanstaltninger for at sikre fuld gennemførelse af direktivet.

–Informations- og kommunikationsteknologien (IKT) bør udnyttes til at indføre intelligente energi- og transportsystemer, som når ud i alle hjørner af EU. Intelligente elnet, stor energieffektivitet og udbredt brug af vedvarende energikilder takket være en sofistikeret anvendelse af informations- og kommunikationsteknologien og logistik i verdensklasse til glæde for det indre marked er væsentlige elementer i en moderne og konkurrencedygtig økonomi og afgørende for, at EU kan udvikle sig i de kommende år.

–Hertil kræves, at der udvikles et EU-marked for sikre mobile og online betalingsordninger, samtidig med at databeskyttelsesreglerne forbedres, og det bliver lettere at bruge offentlige informationer.

Uden de nødvendige strukturreformer tyder prognoserne på mellemlang sigt på, at der fortsat vil være lav vækst i EU. I sine landespecifikke henstillinger har EU opstillet nogle særligt prioriterede reformområder for hver enkelt medlemsstat. EU kan støtte og supplere de nationale tiltag, f.eks. gennem den akt for det indre marked, som Kommissionen har fremsat forslag om, og som har fået opbakning fra Europa-Parlamentet og Det Europæiske Råd. Der findes en række vækstredskaber, der kan sikre hurtige resultater i 2012, hvis de anvendes af de enkelte medlemsstater og samtidig indgår i aktiviteter, der gælder for hele EU.

Allerede længe inden den nuværende krise opnåede EU dårligere resultater end de vigtigste konkurrenter. Selv om der er sket fremskridt på beskæftigelsesområdet, så er det især produktiviteten i EU, der har haltet bagefter, og denne forskel bliver stadig større. Der er en række faktorer, der kan forklare forskellen. Men sammenlignet med en række af de største konkurrenter er der især to forhold, der gør sig gældende i EU: for det første er det europæiske marked stadig alt for fragmenteret, og det sikrer ikke, at virksomhederne kan vokse og råde over de samme stordriftsfordele; for det andet er der en række rammebetingelser – det være sig adgang til finansiering, innovativ kapacitet og hindringer i lovgivningen - som hæmmer virksomhedernes lyst til at skabe og investere.

Medlemsstaterne råder selv over de fleste vækstskabende redskaber, således som det blev understreget i de henstillinger, der blev fremsat i forbindelse med det europæiske semester. F.eks. burde der sættes gang i de nationale reformer af serviceområdet, netværksindustrier og den offentlige sektor, da det ville øge EU's vækstpotentiale. Øget vægt på ressourceeffektivitet, f.eks. gennem bedre energiudnyttelse og reduktion af affaldsmængden, vil det være muligt at øge konkurrenceevnen, at skabe nye arbejdspladser og at forbedre miljøet. Reformer, der skaber bedre erhvervsbetingelser og øger konkurrenceevnen, bør også prioriteres.

Der er brug for finanspolitisk konsolidering og finansiel genopretning, men det er ikke i sig selv nok til at sikre vækst. Med henvisning til kravet om en finanspolitisk konsolidering kommer strukturreformer til at spille en afgørende rolle i bestræbelserne på at øge EU-økonomiens overordnede effektivitet og tilpasningsevne. Resultaterne af strukturreformer viser sig gradvist over tid i form af stigende vækst, hvorimod tillidsskabende foranstaltninger og hjælp til alle medlemsstater, især medlemsstater, der er presset af markedet, kan forbedre vækstperspektiverne på kort sigt.

Der bør indføres en ny EU-ordning for risikovillig kapital, som skal gøre det muligt for EU-fonde med risikovillig kapital at markedsføre deres fonde og tilvejebringe kapital på et transeuropæisk grundlag på tværs af det indre marked. Der vil blive givet tilladelse til grænseoverskridende virksomhed på grundlag af en enkelt registrering i hjem-medlemsstaten og under forudsætning af, at man overholder nogle enkle indberetningsforpligtelser, krav om en tilpasset organisation og reglerne om god forretningsskik.

Det bør gennem et samarbejde med Den Europæiske Investeringsbank sikres, at Banken opretholder og udvider tempoet i sine udlån til små og mellemstore virksomheder, samtidig med at man forsøger at opnå synergifordele gennem et samarbejde med Den Europæiske Investeringsfond om aktiviteter med risikodeling og oprettelse af en fund-of-funds, som skal levere kapital til fonde, der arbejder med investeringer i mere end en medlemsstat.

Der bør indføres en speciel ordning for vækstmarkeder for små og mellemstore virksomheder, så de bliver mere synlige for investorerne, og der bør indføres passende børsnoteringskrav for små og mellemstore virksomheder. Forsigtighedsbestemmelserne bør også revideres, så det sikres, at de ikke vanskeliggør udlån til små og mellemstore virksomheder.

Det bør ved hjælp af midlertidige foranstaltninger (f.eks. statsgaranti) gøres lettere for bankerne at få adgang til tidsbegrænset finansiering med det formål at begrænse indvirkningen af en reform af banksektoren på realøkonomien og undgå risikoen for en yderligere stramning af lånemulighederne. Kapitaltilførsel (i de tilfælde, hvor det kun kan ske ved hjælp af offentlige midler) og udstedelsen af statsgarantier bør ske under fuld overholdelse af statsstøttereglerne.

Der er en større omlægning undervejs i den finansielle sektor angående lovgivning og tilsyn, og mange af de nye beslutninger er allerede ved at blive gennemført. Målet er at få fjernet de svagheder, der for øjeblikket er i lovgivningsrammerne og tilsynet, og at opnå et mere normalt udlånsmønster for både erhvervslivet og de private husholdninger uden de overdrevne risici, der blev taget før krisen.

Et sundt finanssystem og især en stærk banksektor er til fordel for vækst. Bankernes excesser i tiden op til krisen har generelt svækket sektorens modstandskraft og risikerer nu at bremse den økonomiske genopretning. Hvis investorernes tillid skal genopbygges, kræves det, at bankernes kapital udvides, og at der træffes foranstaltninger for at udvide bankernes adgang til finansiering, og samtidig vil en genetablering af tilliden bidrage til at bryde sammenhængen mellem statsgældskrisen og den finansielle sektor.

Der vil gradvis opstå nye indtægtskilder for medlemsstaterne fra f.eks. auktioner over kvoter for CO2-emissioner og frekvensressourcer, som kan anvendes til at dække udgifterne inden for vækstfremmende områder, inkl. grøn vækst, eftersom man har forpligtet sig til at afsætte en væsentlig del af disse nye indtægter til bekæmpelse af klimaændringerne.

Der bør gøres en større indsats for at flytte beskatningen fra arbejde til områder, hvor den ikke virker så hæmmende for væksten, f.eks. vil stigende forbrugs-, miljø- og velfærdsafgifter (f.eks. afgift på fast ejendom med stor værdi) kunne lette skattetrykket på arbejde, hvorved det bliver mere attraktivt at ansætte personale. Ved enhver skatteomlægning bør der tages særlig hensyn til de mest udsatte grupper.

Det er muligt at gøre beskatningsgrundlaget for visse skatter bredere og dermed øge indtægten eller reducere urimeligt høje skattesatser. Fradrag og undtagelser fra standardbeskatningsgrundlaget fører f.eks. ofte til økonomiske skævheder og et mindre effektivt skattesystem. Det gælder bl.a. momsundtagelser og reducerede satser, men det gælder også for indkomstbeskatningen for virksomheder og enkeltpersoner. Gradvis afskaffelse af skjulte skattesubsidier kunne være med til at udvide beskatningsgrundlaget. Især burde subsidier med negativ betydning for miljøet afskaffes.

Det er nødvendigt i højere grad at tage højde for skattepolitikken, og dette års vækstundersøgelse indeholder derfor et nyt bilag om vækstfremmende skattepolitikker i medlemslandene og en bedre skattekoordinering i EU, hvilket også er af stor betydning for europluspagten. Indtægterne kan bidrage til en forbedring af den finanspolitiske konsolidering, og der bør derfor lægges større vægt på skattesystemernes udformning og struktur, så de bliver mere effektive og retfærdige, samtidig med at der tages hensyn til, at det kan være nødvendigt for medlemsstaterne at hæve skatterne. Flere medlemsstater er allerede i færd med at gennemføre skattereformer. I den forbindelse bør der tages hensyn til følgende:

at fortsætte bestræbelserne på at reformere og modernisere pensionsordningerne, dog under overholdelse af de enkelte landes traditioner for dialog mellem arbejdsmarkedets parter for at sikre, at pensionerne er finansielt holdbare og har en passende størrelse; der bør også ske en tilpasning af pensionsalderen efter stigningen i den forventede levealder, adgangen til førtidspensionering bør begrænses, man bør støtte bestræbelserne på at forlænge arbejdslivet, forskellen i pensionsalder for mænd og kvinder bør udlignes, og pensionsindtægterne bør øges gennem indførelse af supplerende private opsparinger. Denne modernisering bør kobles sammen med en reform af sundhedsvæsenet ud fra et ønske om at gøre det omkostningseffektivt og bæredygtigt.

at prioritere vækstfremmende udgifter som f.eks. udgifter til uddannelse, forskning, innovation og energi, idet det er en investering i fremtidig vækst, og at sikre, at disse udgifter er effektive. Af de første resultater fremgår det, at mønstret er meget forskelligt i de forskellige medlemsstater. Man bør desuden være særlig opmærksom på, at det er nødvendigt at fastholde og styrke udbredelsen af en effektiv arbejdsformidling og en aktiv arbejdsmarkedspolitik, herunder uddannelsesordninger for arbejdsløse

Samtidig med at den finanspolitiske konsolidering overordnet set forløber tilfredsstillende, så bør der føres nærmere tilsyn med de fordelingspolitiske konsekvenser for at undgå faren for at overse visse vækstelementer og skærpe de eksisterende sociale problemer.

I overensstemmelse med den aftalte EU-fremgangsmåde er der blevet taget en række vigtige skridt for at konsolidere de offentlige finanser, og forudsat at der ikke sker politiske ændringer, skulle de offentlige underskud falde til lige over 3 % af BNP i gennemsnit for hele EU i 2013. Konsolideringstakten lever således generelt op til kravene, dog forudsat at forpligtelserne overholdes under hele forløbet.

En målrettet finanspolitisk konsolidering tjener et vigtigt formål, nemlig genetablering af den makro-finansielle stabilitet, som er forudsætningen for vækst og mulighederne for at bevare den europæiske sociale model i fremtiden. Den offentlige gæld er steget markant – i gennemsnit 20 procentpoint i årene 2007-2010 – som følge af krisen, og den forventes at være på 85 % af BNP i EU og 90 % af eurolandenes BNP i 2012.

Selv om situationen opfordrer til handling, så ligger medlemsstaternes gennemførelse af rådene i den årlige vækstundersøgelse for 2011 under, hvad der kan forventes. På nationalt plan har man endnu ikke taget fuldt ejerskab til de radikale ændringer, der er blevet besluttet vedrørende den kommende økonomiske styring. Undertiden er der et misforhold mellem det, der besluttes på EU-plan, og den tid, det tager at få det omsat til politiske beslutninger på nationalt plan. Som følge heraf bør der i forbindelse med det kommende europæiske semester gøres opmærksom på, at sagen haster, og at medlemsstaterne hurtigt og bevisligt skal følge op på EU-retningslinjerne På EU-plan er der også et gennemførelsesunderskud. f.eks. i form af at beslutninger, der allerede er truffet, ikke er fuldstændig eller ordentlig gennemført i medlemsstaterne og det endda på kerneområder som f.eks. det indre marked, og forslag med stort vækstpotentiale er ikke kommet gennem proceduren med fælles beslutningstagning, og i visse tilfælde er de EU-strukturfondsmidler, som medlemsstaterne har til deres rådighed, ikke udnyttet.

I dette års årlige vækstundersøgelse lægges der særlig vægt på behovet for implementering. Eftersom der nu er opnået enighed om et nyt økonomisk tilsyn, der tydeliggør den indre sammenhæng mellem medlemsstaternes økonomier, må topprioriteten være at gennemføre det, der allerede er opnået enighed om med en klar vægt på vækstfremmende foranstaltninger. Den rækkefølge, hvori arbejdet gennemføres, og den indbyrdes sammenhæng – også på EU-plan – er afgørende for et godt resultat – hvilket også gælder evnen til at vise lederskab i gennemførelsen af ændringerne og demonstrere det betimelige i beslutningerne.

Det kommende europæiske semester vil være det første, der gennemføres efter opstramningen af den økonomiske styring af euroområdet og EU generelt. De seks nye lovgivningsforslag, den såkaldte "six pack", vil styrke stabilitets- og vækstpagten mærkbart og føre til øget finanspolitisk tilsyn. Der vil for første gang være en procedure, der kan anvendes til at kontrollere og korrigere manglende makroøkonomisk balance, nemlig proceduren for uforholdsmæssigt store ubalancer. Kommissionen har netop fremlagt en række nye forslag, som skal udvide tilsynet med eurolandenes budgetpolitik yderligere, især de eurolande, som har store problemer med den finansielle stabilitet, eller hvor proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud er iværksat. De nye styringsrammer vil medføre større integration og disciplin.

Samtidig med den årlige vækstundersøgelse for 2012 tages der hul på det europæiske semester for økonomisk styring. Det vil være grundlaget for den fælles forståelse, der nødvendigvis skal opbygges omkring prioriteringen af indsatsen på såvel nationalt som EU-plan i de næste tolv måneder, og som skal indgå i medlemsstaternes økonomiske og budgetmæssige beslutninger, der skal afspejle EU's landespecifikke henstillinger og de forpligtelser, der eventuelt er indgået under europluspagten. Arbejdsmarkedets parter vil spille en meget vigtig rolle i forbindelse med gennemførelsen af disse henstillinger. Kommissionen vil foretage en detaljeret gennemgang af medlemsstaternes gennemførelse af de landespecifikke henstillinger og forpligtelserne i europluspagten i den analyse af de enkelte lande, som den vil forelægge Det Europæiske Råd i juni.

Det er for tidligt at foretage en generel vurdering, men der er sket fremskridt med hensyn til den finanspolitiske konsolidering. Konjunkturforringelser fører til stigende udfordringer. Hvad angår arbejdsmarkedsreformer, er der sket fremskridt inden for aktiv arbejdsmarkedspolitik, kvalifikationer, livslang læring og uddannelse. Der er stadig ikke enighed om reformerne af lønfastsættelsesordningerne, og der er kun sket fremskridt i ganske få lande. Der er taget initiativ til en række vækstfremmende strukturreformer inden for forskning, udvikling og innovation på transport- og energiområderne. Men når det drejer sig om konkurrence, tjenesteydelser og netværksindustrier, så er der endnu ikke gjort noget ved de fleste af flaskehalsproblemerne.

Hvis der ikke findes en overbevisende løsning inden for euroområdet, vil den økonomiske situation hurtigt blive forværret i hele EU. Det er afgørende for medlemsstaternes vækstperspektiver, uanset om de på nuværende tidspunkt er med i euroområdet eller ej, at der bliver taget klar stilling til statsgældskrisen, og at det bevises, at euroen er en stabil og stærk valuta, hvis medlemslande er fast besluttet på og i stand til at føre en sund økonomisk politik. På grund af markedernes manglende risikovillighed er der endnu ikke fundet en løsning på disse problemer. Der bør findes en afslutning på denne usikkerhed, som trækker i langdrag. EU-lederne har med henvisning til de beslutninger, de har truffet på Det Europæiske Råds møder og eurolandenes topmøder, senest den 26.-27. oktober 2011, gang på gang vist, at de er parate til at gøre, hvad det skal være for at løse den nuværende krise, og endda at gå så langt som at overveje behovet for nye traktatændringer. Selv om det er forståeligt og nødvendigt, så bruges der alt for megen tid og politiske kræfter på nødhjælpsforanstaltningerne og ikke tilstrækkeligt med tid på at gennemføre de politiske ændringer, som atter vil kunne sikre højere vækstniveauer i vores økonomier.

Af efterårsprognoserne for 2011-2013, som Kommissionen offentliggjorde den 10. november 2011, fremgår det, at den økonomiske genopretning er gået i stå, og at tilliden er lav, hvilket påvirker investeringer og forbrug i negativ retning. Den manglende tillid skyldes den negative vekselvirkning mellem statsgældskrisen og situationen i finanssektoren, samtidig med at aktiviteterne i den globale økonomi er faldet. Euroområdet er særlig hårdt ramt. Som resultat forventes udviklingen i BNP at stagnere i det kommende år, og EU's samlede vækst i 2012 anslås til kun at blive på 0,6 %. Der forventes fortsat en høj ledighed i 2012 og 2013, og i 2012 forventes den således at være på 10 %, hvilket vil forværre krisens indvirkning på det sociale område.

EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 23.11.2011 KOM(2011) 815 endelig VOL. 2/5 - BILAG I BILAG SITUATIONSRAPPORT OM EUROPA 2020-STRATEGIEN



til



KOMMISSIONENS MEDDELELSE TIL EUROPA-PARLAMENTET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET



Årlig vækstundersøgelse 2012



1.Indledning I 2010 nåede Det Europæiske Råd til enighed om et samlet svar på de udfordringer, som EU i øjeblikket står over for: Europa 2020-strategien. I den nuværende situation er denne strategi mere relevant end nogensinde. I første kvartal af 2011 voksede BNP i EU, men siden er der sket en betydelig opbremsning i væksten. Den økonomiske vækst forventes nu praktisk taget at gå i stå ved årets udgang. I euroområdet forstærkes tendensen af den fortsatte statsgældskrise og de resterende svagheder i banksektoren. I den situation medfører husholdningernes og erhvervslivets manglende tillid tilbageholdenhed i forhold til forbrug og investeringer. Desuden indebærer de anstrengte offentlige finanser, at råderummet til at føre vækstskabende ekspansiv finanspolitik er yderst begrænset. Disse forhold har omfattende negative konsekvenser for aktiviteten i erhvervslivet, for arbejdsmarkedet (hvor unge og lavtuddannede rammes særligt hårdt) og for de offentlige finanser (både på indtægts- og udgiftssiden), og resultatet er stærkt forværrede vækstudsigter. Samtidig skærpes den globale konkurrence stadig mere, efterhånden som vækstøkonomierne bevæger sig fremad i teknologisk udvikling. EU står over for den dybeste økonomiske krise siden grundlæggelsen og må skærpe indsatsen for at øge vækst, produktivitet og jobskabelse. Det giver ikke længere mening at skelne mellem kort sigt og lang sigt. De økonomiske udsigter på lang sigt har nemlig en umiddelbar indvirkning på landenes kortsigtede låneomkostninger. Langsigtede reformer skal gå hånd i hånd med mere kortsigtede foranstaltninger. Europa 2020-strategien lægger med rette vægt på behovet for en ny vej til vækst, som kan skabe en intelligent, bæredygtig og inklusiv økonomi, en vej til at overvinde de strukturelle svagheder i europæisk økonomi, forbedre konkurrenceevnen og produktiviteten og understøtte en bæredygtig social markedsøkonomi. Strategiens fem overordnede mål udtrykker, hvor EU ønsker at være nået til i 2020: 75 % af befolkningen i EU mellem 20 og 64 år skal være i beskæftigelse. 3 % af BNP i EU skal investeres i forskning og udvikling. "20/20/20"-klima-/energimålene skal være opfyldt. Andelen af unge med kort skolegang bør ned under 10 %, og mindst 40 % af de unge bør have en videregående uddannelse. Mindst 20 millioner mennesker bør bringes ud af fattigdom og social udstødelse. Målene er indbyrdes forbundne, og de er afgørende for et godt samlet resultat. De fordrer, at medlemsstaterne koordinerer indsatsen, og at den støttes af foranstaltninger på EU-niveau. Europa 2020-strategien indgår i det europæiske semester. Processen med øget økonomisk koordinering blev søsat i begyndelsen af 2011. På grundlag af nationale reform-, stabilitets- og konvergensprogrammer afsluttede Rådet det første europæiske semester i juli med at enes om en række landespecifikke henstillinger, som sætter fokus på områder, hvor der er behov for yderligere foranstaltninger fra medlemsstaternes side. De afspejlede behovet for at fremskynde strukturreformer på en række områder, så vækstpotentialet i EU kan udnyttes, og lagde særlig vægt på åbningen af tjenestemarkederne, forbedringen af de reguleringsmæssige rammer, sikringen af adgang til finansiering og fremme af energieffektivitet. Det bør nu prioriteres at gennemføre disse landespecifikke henstillinger. 2.Fremskridt i realiseringen af hovedmålene i europa 2020 Hvis 2020-målene nås, kan medlemsstaternes vækstpotentiale øges betydeligt. På nuværende tidspunkt er de tilsagn, som medlemsstaterne fremkom med i deres nationale reformprogrammer i foråret 2011, imidlertid utilstrækkelige til at nå de fleste af EU-målene, ikke mindst målet for energieffektivitet. De seneste tal viser desuden, at det foreløbig kun er inden for uddannelse, at der er sket fremskridt på EU-niveau med at nå målene. Uddannelsesmål: Med de tilsagn, som medlemsstaterne har givet på nuværende tidspunkt, er det ikke muligt at nå det samlede EU-mål for personer med kort skolegang. At dømme ud fra de nationale mål vil frekvensen af personer med kort skolegang i 2020 nå ned på 10,5 %. Dermed realiseres det fælles EU-mål (10 %) ikke. Gennemsnitligt lå frekvensen for kort skolegang i EU på 14,1 % i 2014 mod 14,4 % i 2009. Tallene dækker dog over betydelige forskelle mellem landene og internt i de enkelte lande. Med hensyn til målene for videregående uddannelse (for 30-34-årige) når medlemsstaterne, hvis de realiserer deres nuværende mål, i alt kun op på ca. 37 % med en videregående uddannelse i 2020. Andelen er dog vokset fra 32,3 % i 2009 til 33,6 % i 2010, og fortsætter den nuværende tendens, er det faktisk er muligt at nå det overordnede mål om, at 40 % af de 30-34-årige skal have en videregående uddannelse. Beskæftigelsesmål: Selv hvis samtlige medlemsstater nåede deres respektive mål, ville EU samlet set ligge 1,0-1,3 procentpoint under målet på 75 %. I 2011 er der ikke sket mærkbare fremskridt. Opsvinget er ved at gå i stå, og den samlede vækst i beskæftigelsen har været beskeden i første halvår. Derfor ligger beskæftigelsesfrekvensen for EU-27 i 2011 sandsynligvis kun marginalt over niveauet for 2010 (68,6 %), og den forventes at forblive pænt under niveauet før krisen, hvor den nåede op på 70,3 %. Det er fortsat en udfordring at bringe yderligere 17,6 mio. personer i arbejde inden 2020. Forsknings- og udviklingsmål: Selv hvis de nationale mål nås, vil EU ligge ca. 0,3 procentpoint under målet på 3 %. Investeringskvoten for forskning og udvikling lå i 2009 på 2,01 %, og der forventes ikke de store fremskridt i 2011. Fattigdomsbekæmpelsesmål: EU’s mål om, at mindst 20 millioner mennesker skal være bragt ud af fattigdom og social udstødelse i 2020, kan ikke nås på grundlag af de nuværende nationale mål. Et foreløbigt skøn viser, at de i alt kun vil bringe ca. 12 millioner mennesker ud af fattigdom og social udstødelse i 2020. Hvis den afsmittende virkning af strategier for bekæmpelse af eksempelvis børnefattigdom eller nedbringelse af langtidsledighed medregnes, kan antallet øges med 25 %. Der vil dog stadig mangle 5 millioner eller 25 % i, at EU’s overordnede mål kan nås. 20/20/20-målene: For så vidt angår 20/20/20-målene tyder de seneste prognoser for emissionsreduktion, at EU samlet set vil nå målet om en nedbringelse på 20 % i drivhusgasemissionerne. Nogle af medlemsstaterne har dog behov for supplerende politikker for at nå de bindende nationale mål. For så vidt angår energieffektivitet pågår arbejdet med at analysere medlemsstaternes nationale mål. En rapport forventes færdig primo 2012. Det ser dog ud til, at det er muligt at nå målet om 20 % vedvarende energi i 2020 på grundlag af de retligt bindende nationale mål, forudsat at medlemsstaterne fuldt ud gennemfører deres handlingsplaner inden for vedvarende energi. Den samlede andel af vedvarende energi i EU steg fra 10,34 % i 2008 til 11,6 % i 2009. Formålet med målene er at skabe et momentum, hvor den enkelte medlemsstat binder sig til at gøre sit yderste for at skabe målbare fremskridt på de nøgleområder, der kan sammenfattes i de fem overordnede mål. Den nuværende vanskelige økonomiske situation og den igangværende finanspolitiske konsolidering lægger en dæmper på ambitionsniveauet, og det bliver nødvendigt med en yderligere indsats i de kommende år, så det sikres, at EU’s mål er nået i 2020. 3.Udnyttelse af EU’s vækstpotentiale Flagskibsinitiativerne og EU-instrumenterne i Europa 2020 skal fuldt ud støtte vækstskabelsen. Nu, da alle syv flagskibe er søsat, lægges vægten på gennemførelsen. Samlet set har fremskridtene været tilfredsstillende. Inden for hvert flagskib er en række nøgleforanstaltninger allerede afsluttet i 2010 og 2011. En række foranstaltninger er dog fortsat på forslagsstadiet og skal først vedtages af Rådet og Europa-Parlamentet. Eftersom situationen kræver hurtig handling, har Kommissionen fremsat en række højt prioriterede forslag med stort vækstpotentiale. Disse forslag bør hastevedtages for at sparke væksten i gang. 3.1.Europa 2020-flagskibsinitiativet "Innovation i EU" Forsknings- og innovationsindsatsen i EU er ikke vokset tilfredsstillende i de seneste år. Det har betydet, at den allerede betydelige innovationskløft i forhold til USA og Japan er blevet dybere. En række andre vigtige konkurrenter, f.eks. Kina og Brasilien, haler nu ind på EU på innovationsområdet. Situationen i EU dækker over store variationer i medlemsstaternes innovationsindsats. Nogle (særlig Sverige, Danmark, Finland og Tyskland) klarer sig fint internationalt.

Der har været peget på en række forskellige årsager til innovationsunderskuddet i EU. Bl.a. det faktum, at europæisk erhvervsliv i vid udstrækning gør sig gældende i traditionelle og mindre forsknings- og udviklingsintensive sektorer ("stiafhængighed"). At investeringer i mere innovationsbaserede vækstsektorer (f.eks. bioteknologi og internet) hæmmes af det indre markeds ufærdige karakter, herunder med hensyn til tjenesteydelser, og af den stigende mangel på arbejdskraft med den rette kombination af færdigheder. At adgang til finansiering er vanskeligere. At innovationsfremmende rammer og efterspørgselspolitikker udnyttes for lidt. Og at de tre sider af "videnstrekanten" hænger forholdsvis dårligt sammen i EU. Flagskibet Innovation i EU sigter på at tackle disse udfordringer gennem 34 specifikke forpligtelser med klart opstillede tidsplaner. Der er sket gode fremskridt med foranstaltningerne, og foranstaltninger inden for 30 ud af 34 forpligtelser kører efter planen. Der er iværksat konkrete initiativer og pilotordninger. Ultimo 2011 har Kommissionen fremsat alle flagskibsinitiativets seks lovgivningsmæssige forslag (fælles patentbeskyttelse, standardiseringspakken, horisont 2020, ny samhørighedspolitik, modernisering af lovrammerne for offentlige indkøb og EU-pas til venturekapitalfonde). Der er behov for en hurtigere og mere moderne fastsættelse af standarder, billigere patenter, flere offentlige indkøb af innovative produkter og tjenesteydelser, bedre kapitaladgang og et ægte vidensmarked i EU. Kommissionen har allerede fremlagt forslag om oprettelse af fælles patentbeskyttelse, der skal gøre det mindre indviklet og billigere at udtage patenter. Kommissionen opfordrer til, at der indgås en politisk aftale om disse forslag og om en fælles patentdomstol inden udgangen af 2011. Den har også fremlagt en standardiseringspakke, der moderniserer og fremskynder fastsættelsen af standarder med 50 %. Blandt de vigtigste foranstaltninger, der blev truffet i 2011, er iværksættelsen af pilotprojektet det europæiske innovationspartnerskab inden for aktiv og sund aldring, som skal bidrage til to års ekstra levetid uden funktionsindskrænkning og deraf afledte forøgede beskæftigelsesmuligheder og begrænsning af tabene på arbejdsmarkedet gennem mobilisering af aktører i hele innovationscyklussen og i alle sektorer, så der kan skabes innovative løsninger på samfundsudfordringer. I forslagene til reform af den fælles landbrugspolitik indgår det europæiske innovationspartnerskab vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikterne. Det forventes at slå bro over den betydelige kløft, der i øjeblikket eksisterer mellem forskning og landbrugspraksis. Det går også fremad med etableringen af de 48 prioriterede europæiske forskningsinfrastrukturer, som blev udpeget i køreplanen (2010) for Det Europæiske Strategiforum for Forskningsinfrastrukturer. 10 er under etablering, og udviklingen af yderligere 16 kan påbegyndes i 2012. Offentlige indkøb udgør 19,9 % af BNP i EU og har dermed et enormt potentiale for at bringe innovation i EU ind på markedet. Kommissionen arbejder sammen med medlemsstaterne om at udnytte dette potentiale bedre. Kommissionen fremlægger forslag om at forenkle lovgivningsrammerne for offentlige indkøb og gøre procedurerne mere effektive og miljøvenlige inden udgangen af 2011. Forslaget vil indeholde en ny specifik udbudsprocedure for udvikling og efterfølgende køb af nye, innovative produkter, bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser. Desuden undersøges forskellige muligheder for at forbedre virksomheders udnyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder. Kommissionen har undersøgt en række muligheder for at øge værdien af intellektuelle ejendomsrettigheder på EU-plan. Kommissionen planlægger en debat med medlemsstaterne i 2012 om indholdet af kommende foranstaltninger. Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi blev oprettet i 2008 for at styrke båndene mellem forskere og erhvervsliv. Dets formål er at samle højere uddannelsesinstitutioner, forskningsorganisationer og erhvervsliv i nye former for partnerskaber - videns- og innovationsfællesskaber. Til dato er der oprettet sådanne fællesskaber inden for tre områder: vedvarende energi, klima og informations- og kommunikationsteknologi. Foreløbigt er resultaterne gode. Kommissionen vil fortsat overvåge og evaluere resultaterne af de videns- og innovationsfællesskaber i regi af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi, som har påbegyndt arbejdet. Den vil fremsætte forslag inden for rammerne af horisont 2020 om udvidelse af instituttet fra og med 2014. Kommissionen vil også støtte samarbejdet mellem erhvervslivet og den akademiske verden gennem oprettelsen af "vidensalliancer" mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervsliv med henblik på at udvikle nye tværfaglige læseplaner, der skal løse problemerne vedrørende mangel på innovationsfærdigheder og iværksætteri. Med henblik herpå blev der iværksat et pilotprojekt i 2011. Kommissionen vil i 2012 foreslå et sæt rammer for det europæiske forskningsrum og støtteforanstaltninger, der skal fjerne hindringerne for mobilitet og samarbejde på tværs af grænserne. De skal efter planen være gennemført ultimo 2014. Kommissionen vil også iværksætte "U-Multirank" i 2012. Det er et resultatbaseret rangordnings- og informationsredskab til udarbejdelse af profiler af højere læreranstalter. De første resultater forventes i 2013. To medlemsstater modtog landespecifikke henstillinger om at forbedre deres forsknings- og innovationssystemer, særlig rammerne for privat forskning og innovation. Oplysninger om gennemførelsen tyder umiddelbart på, at der er sket visse fremskridt på området, om end de er begrænsede. 3.2.Europa 2020-flagskibsinitiativet "En digital dagsorden for Europa" Informations- og kommunikationsteknologi er en vigtig vækstskabende faktor, idet halvdelen af moderne økonomiers produktivitetsvækst kan tilskrives den. I forhold til sine vigtigste konkurrenter sakker EU imidlertid agterud med hensyn til investeringer i informations- og kommunikationsteknologi og udbredelse af højhastighedsinternet. EU udnytter ikke fuldt ud det vækst- og beskæftigelsespotentiale i det, der burde være sektorer i stærk vækst. Resultattavlen for den digitale dagsorden viser, at der sker fremskridt med flagskibsinitiativet "En digital dagsorden for Europa". Indsatsen skal dog intensiveres, hvis målene skal nås. Ud af de 101 foranstaltninger på de syv indsatsområder for den digitale dagsorden er de 14 allerede fuldført i 2010 og 2011. Andre 50 skal efter planen fuldføres inden for de næste 12 måneder. Lettere adgang til højhastighedsinternet og øget tillid til onlinemiljøet kan bidrage til at øge BNP-væksten, øge EU’s konkurrencefordel og skabe nye job og virksomheder. Inden for den digitale dagsorden haster det især med at skabe et digitalt indre marked, som kan skabe ekstra BNP-vækst på 4 % over de næste ti år. Den globale efterspørgsel efter bredbånd er vokset med 50-60 % pr. år. I dag er over 50 % af alle bredbåndslinjer i Japan og 40 % i Korea fiberbredbånd, der giver højkapacitetsforbindelser. I EU er det kun ca. 5 %. Hvis dækningsgraden for bredbånd stiger med 10 procentpoint, forventes BNP at vokse med 0,9-1,5 procentpoint. Derfor bør investeringer i bredbånd udgøre et nøgleelement i EU's vækststrategi. Særlig bør tilgængelige nationale og regionale midler anvendes, og der bør vedtages hensigtsmæssige byplanlægningsregler, så installationsomkostningerne nedbringes. Der bør også fokuseres på at udnytte synergieffekter i forhold til energiinfrastruktur med henblik på at fremskynde udbredelsen af intelligente net. I 2010 udsendte Kommissionen en meddelelse om de fælles regler, som bør opstilles for EU og de nationale politikker med henblik på at nå bredbåndsmålene. Foranstaltningen tager sigter på at fremskynde udviklingen af ultrahurtigt internet. Meddelelsen blev vedtaget sammen med en henstilling om næste generations accessnet for at tilskynde til investeringer gennem klare og effektive lovforanstaltninger. Stigningen i den mobile internettrafik skaber behov for bedre adgang til frekvenser. Herom vidner den almindelige udbredelse af smartphones (som 100 % af verdens befolkning kan have i 2020) og eksplosionen i anvendelsen af tablets (ifølge prognoserne vil der være 62 millioner enheder i 2011). Den stigende anvendelse af videooverførsel, som allerede udgør to tredjedele af al mobiltrafik, har øget kapacitetsbehovet. Tjenester, der bygger på radiofrekvenser, skaber 2-2,5 % af BNP i EU (ca. 250 mia. EUR). Den trådløse elektroniske kommunikationsindustri tegner sig for 3,5 millioner job, genererer årligt ca. 130 mia. EUR i skatteindtægter og forøger direkte BNP i EU med 140 mia. EUR. I 2012 bør Europa-Parlamentet og Rådet hurtigst muligt vedtage det femårige frekvenspolitikprogram, som institutionerne i princippet er blevet enige om. Onlinehandelens vækstpotentiale udnyttes i det store og hele ikke i EU. Onlinehandel spiller en vigtig rolle i virksomhed til virksomhed-handel, idet 27 % af virksomhederne køber online, og 13 % sælger online. Den begrænser sig dog på nuværende tidspunkt til 3,4 % af detailhandelen. 40,4 % af borgerne i EU købte online i 2010, men blot 9 % købte online på tværs af grænserne (Eurostat). Nye oplysninger tyder på, at forbrugervelfærdsgevinsterne ved onlinehandel med varer i form af lavere online priser og bredere udvalg på nuværende tidspunkt udgør ca. 11,7 mia. EUR svarende til 0,12 % af BNP i EU. Hvis onlinehandelen voksede, så den udgjorde 15 % af den samlede detailhandelssektor, og barriererne i det indre marked blev fjernet, anslås forbrugervelfærdsgevinsterne til ca. 204 mia. EUR svarende til 1,7 % af BNP i EU. Kontrasten til USA for så vidt angår onlinekøb af musik og bøger er slående. I 2010 udgjorde salget af musik på internettet 19 % af markedet for musikindspilninger i EU sammenlignet med 49 % i USA. To udbydere af online musiktjenester opererer i alle 27 medlemsstater, men de fleste online-musiktjenester er kun tilgængelige i en eller nogle få medlemsstater. I USA blev der i første kvartal af 2011 solgt flere e-bøger end masseproducerede paperbacks, hvorimod markedet for e-bøger i EU står i stampe. I 2011 fremlagde Kommissionen forslag til lovgivning, der skal forbedre alternativ tvistbilæggelse mellem forbrugere og erhvervsliv i EU. Forslaget omfatter et konkret forslag om et EU-dækkende onlineklagesystem for tvister i forbindelse med onlinehandel på tværs af grænserne. I 2012 vil Kommissionen bebude forslag til lettelse af onlinehandel, bl.a. gennem gensidig anerkendelse af e-autentificering og elektroniske signaturer på tværs af grænserne samt regler, der tilskynder til handel med digitalt indhold på tværs af grænserne ved at modernisere ophavsretsordningen i EU. Kommissionen vil også overveje foranstaltninger til støtte for markedsintegration på EU-niveau for betaling via kreditkort, betalinger over internettet og mobilbetalinger. Det skal ske på grundlag af en grønbogshøring. Den vil også fremlægge forslag til lovgivning, der øger beskyttelsen af persondata, og foranstaltninger vedrørende håndhævelse og information med henblik på at øge forbrugernes tillid til onlinehandel. Der kan også hentes betydelige effektivitetsgevinster ved at gennemføre procedurer for elektroniske offentlige indkøb i hele EU. Ifølge nogle skøn findes der et årligt uudnyttet besparelsespotentiale på helt op til 50-70 mia. EUR. Det er Kommissionens skøn, at blot 5 % af procedurerne blev gennemført elektronisk i 2009. Forslaget om modernisering af udbudsdirektiverne, der er planlagt til december 2011, vil derfor indeholde foranstaltninger, der indebærer, at anvendelsen af elektroniske procedurer bliver regelen snarere end undtagelsen. Det er nødvendigt med en EU-tilgang til cloud computing for at støtte udbredelsen avanceret digitalt udstyr og skabe en sådan retssikkerhed for virksomheder og forvaltninger i EU, at de vil udbyde og anvende tjenesteydelser, der bygger på cloud computing. Disse tjenesteydelser spiller en vigtig effektivitets- og iværksætterifremmende rolle i nutidens digitale økonomi. Det anslås, at cloud computing gennemsnitligt bidrager med 0,1 % til BNP på kort sigt og 0,4 % på mellemlang sigt. Umiddelbart kan cloud computing skabe 300 000 job ekstra i EU. Kommissionen vil fremlægge forslag til en EU-strategi for cloud computing i 2013 for at skabe den nødvendige retssikkerhed for både udbydere og brugere i EU. Der er også behov for resolut at styrke sikkerheden på internettet og nedbringe omkostningerne ved det stigende antal angreb på dette grundlæggende element i det indre markeds infrastruktur. Kommissionen planlægger at forelå en ambitiøs EU-strategi for internetsikkerhed i 2012. 3.3.Europa 2020-flagskibsinitiativet "Et ressourceeffektivt Europa" EU kan drage økonomisk fordel af at tackle udfordringerne med hensyn til energi, klima og ressourcer. EU’s energieffektivitetsmål om at spare 20 % af energien i 2020 kan reducere forbrugernes energiregning med op til 1 000 EUR pr. husholdning på årsbasis og forbedre erhvervslivets konkurrenceevne i EU, hvorved der kan skabes op til 2 millioner nye job i 2020. I et bredere ressourceeffektivitetsperspektiv tyder Kommissionens foreløbige modelberegninger på, at nedbringes økonomiens totale ressourcebehov med 15 %, kan det forøge BNP med op til 3,6 % og beskæftigelsen i EU med ca. 2½ million Hvert procentpoints nedbringelse af det totale ressourcebehov repræsenterer 25 mia. EUR for erhvervslivet og op til 150 000 nye job. Erhvervslivet kan spare store summer (ca. 25 mia. EUR om året alene i Det Forenede Kongerige) ved ressourceeffektivitetsforanstaltninger, som enten er gratis eller billige, hvorved råmaterialerne anvendes mere effektivt og frembringer mindre affald. De sektorer, der har det største besparelsespotentiale, er kemi, mineraler, metalproduktion, energi, forsyning, bygge- og anlæg samt affaldshåndtering. På trods af nedbringelsen af CO2-emissioner som følge af den økonomiske krise, tyder fremskrivningerne på, at der vil være behov for supplerende politikker i en række medlemsstater, hvis de nationale mål for emissionsnedbringelse i 2020 skal nås. Tilsvarende er der behov for effektive foranstaltninger, hvis de resterende mål for vedvarende energi og energieffektivitet skal nås. I den sammenhæng vil det være nødvendigt at øge investeringerne i energiinfrastruktur, energitransmissionsnet, vedvarende energi og bygningsenergieffektivitet markant.

Kommissionen har gennemført 14 af de 20 planlagte strategiske initiativer under flagskibsinitiativet. Kommissionen har med henblik på gennemførelsen af flagskibsinitiativet om ressourceeffektivitet offentliggjort en køreplan. Den angiver, hvilke foranstaltninger der konkret skal træffes, og hvilke økonomiske sektorer der forbruger flest ressourcer og har den største indvirkning på miljøet. Den angiver endvidere vejledende redskaber og indikatorer for indsatsen i EU og den internationale indsats. Særlig er der fremlagt forslag til et direktiv om energieffektivitet, der præciserer en række foranstaltninger til energieffektivisering, som skal gennemføres for at opnå yderligere energibesparelser. Meddelelsen om forsyningssikkerhed på energiområdet og internationalt samarbejde er også blevet vedtaget. Den indeholder en omfattende strategi for EU's eksterne forbindelser på energiområdet. Kommissionen har iværksat en køreplan for omstilling til en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi med mellemliggende milepæle med henblik på omkostningseffektiv emissionsnedbringelse i overensstemmelse med målet om 80-95 % i 2050. Den gradvise overgang til en lavemissionsøkonomi vil forbedre energisikkerheden og nedbringe EU’s gennemsnitlige brændstofomkostninger med mellem 175 og 320 mia. EUR årligt. Som sidegevinst kan nævnes forbedret luftkvalitet og offentlig sundhed, hvilket vil have nedbragt omkostningerne med op til 27 mia. EUR pr. år i 2030. Kommissionen har også fremlagt en ny transporthvidbog om et konkurrencedygtigt og ressourceeffektivt transportsystem. I hvidbogen fastlægges ambitiøse mål for nedbringelse af CO2-emissioner ved transport, skabelsen af et fælles europæisk transportområde og mindskelsen af afhængigheden af olie. I 2011 godkendte Kommissionen en pakke med lovgivningsmæssige forslag til reform af den fælles landbrugspolitik. Den er udtryk for vilje til at forbedre forvaltningen af naturressourcerne betydeligt. De foreslåede ændringer vedrører både første og anden søjle i den fælles landbrugspolitik. De har til formål bedre at takle miljø- og klimaudfordringerne på bedriftsniveau og skabe incitamenter til økonomisk udvikling af landdistrikter. Færdiggørelsen af det indre marked for energi er en forudsætning for at høste hele besparelsespotentialet i et fuldt integreret fælleseuropæisk marked for gas og el med forøget likviditet og konkurrence. Markedsintegration vil også øge energisikkerheden og lette indpasningen af nye vedvarende produktionskilder takket være større balanceringsområder. Mere elhandel og gashandel på tværs af grænserne kan tvinge høje priser nedad og lette nye aktørers entré på markedet, hvorved innovation og konkurrence stimuleres. Hvis det indre marked for energi skal fungere ordentligt, er det afgørende, at de nationale politikker har en mere sammenhængende tilgang i forbindelse med spørgsmål, som påvirker nabolandene. Ved udarbejdelse af national lovgivning, herunder om priser og beskatning, med henblik på at skabe incitamenter til investeringer, bør det nøje vurderes, hvordan de forskellige instrumenter virker sammen og dermed skaber en stabil investeringsramme for europæisk industri og tjenesteudbydere. Eksempelvis bør drastiske ændringer i den førte politik (herunder med tilbagevirkende kraft) i sektoren for vedvarende energi undgås, så unødvendige reguleringsmæssige risici, som kan underminere den vedvarende kraftproduktions levedygtighed, forebygges. De nuværende støtteordninger for vedvarende energi bør blive mere omkostningseffektive. Udfordringen består i at støtte produktion i stor målestok, der sætter markedets aktører i stand til at nedbringe omkostningerne, nedbringer tilskuddene og integrerer den vedvarende energi på et virkeligt europæisk marked. Uanset hvordan fremtidens energiscenarie kommer til at se ud, vil energiinfrastrukturer spille en vigtig rolle for at skabe ligevægt mellem udbud og efterspørgsel. For at nå dette mål er der et presserende behov for at modernisere og udvide EU’s el- og gasnet. Kommissionens fremlagde for nyligt forslag til en ny energiinfrastrukturforordning til afløsning af den nuværende TEN-E-ramme. Målet for den nye ramme er at sikre, at strategiske energinet og lagringsanlæg er færdigopført i 2020 i EU's forskellige regioner. For så vidt angår EU-finansieringen muliggør de 9,1 mia. EUR i Kommissionens forslag til en facilitet for netforbindelser i Europa investeringer til en værdi af 200 mia. EUR i EU-relevante infrastrukturprojekter i tiden frem til 2020. Disse investeringer vil samlet set have en betydelig positiv indvirkning på BNP og beskæftigelse. Den akkumulerede virkning andrager op til 0,4 % af BNP og 400 000 nye job i perioden 2011-2020. Ifølge undersøgelser af energi- og ressourceeffektivitet vil et bedre byggeri og en bedre anvendelse af bygninger i EU kunne påvirke 42 % af det endelige energiforbrug, omkring 35 % af drivhusgasemissionerne og mere end 50 % af samtlige udvundne materialer. Det vil også kunne hjælpe med at spare op til 30 % af vandet. Bygningsområdet beskæftiger 8 % af arbejdsstyrken i EU. Ca. 230 000 mennesker er beskæftiget med fremstilling af isoleringsmaterialer og installering af sådanne materialer. Da investeringer i energieffektivitet delvis bliver finansieret af energibesparelser, kan offentlige foranstaltninger til fjernelse af hindringer, f.eks. i adgangen til kapital og information, have en betydelig løftestangseffekt. I den sammenhæng vil en hurtig vedtagelse af direktivforslaget om energieffektivitet bidrage til at realisere Europa 2020-målet, skabe de nødvendige rammebetingelser og gøre det muligt for medlemsstaterne at fastlægge deres effektivitetsmål og forelægge deres første rapporter ultimo 2012. EU’s strukturfondsmidler kan også anvendes bedre inden for energieffektivitet og vedvarende energi. EU’s støttemekanismer ELENA (European Local Energy Assistance) og EEE-F (den europæiske energieffektivitetsfacilitet) kan yderligere skabe investeringer i vedvarende energi. Endelig kan inddragelsen af leverandører af energitjenester medføre, at de indledende investeringsomkostninger ved bygningsrenovering eller ved fremme af energieffektivtet i den offentlige sektor kan finansieres eller lånefinansieres. Udfasning af miljømæssigt skadelige tilskud øger ressourceeffektiviteten og fremmer økonomisk vækst. Ineffektive tilskud fastholder forældede teknologier og virksomhedsstrukturer og forhindrer investeringer i ren energi og andre grønne teknologier. Fjernelse af ineffektive tilskud kan også være et vigtigt element i den finanspolitiske konsolidering. F.eks. kan de direkte provenutab nærme sig 0,5 % af BNP i EU (60 mia. EUR) og forringelserne som følge af skævheder i forbrugernes valgmuligheder er betydelige (anslået 0,1-0,3 % af BNP (12-37 mia. EUR). Kommissionen bad medlemsstaterne om at identificere de mest miljøskadelige tilskud i 2012 og udarbejde planer for deres udfasning. Der er gode muligheder for at komme videre med grøn beskatning, der kan bidrage til at takle nuværende og fremtidige udfordringer i forbindelse med klimaforandringer, vandknaphed, energisikkerhed og generel ressourceknaphed. Hvis grøn beskatning gennemføres budgetneutralt, samtidig med at beskatningen flyttes fra skat på arbejde, kan dette forbedre ressourcetildelingen og samtidig øge beskæftigelsen. Vedtagelsen af Kommissionens forslag (2011) til revision af energibeskatningsdirektivet vil lette dette skift. Endvidere ville en korrekt prissætning også hjælpe nye industrier og fremme investeringer i grønne teknologier. I det europæiske semester 2011 vedrørte en række landespecifikke henstillinger om emner inden for bæredygtig vækst, f.eks. energimarkedernes måde at fungere på og konkurrence, netsamkøringslinjer og ressourceeffektivitet. De første oplysninger om gennemførelsen viser, at der i de fleste medlemsstater er sket visse fremskridt med gennemførelsen af henstillingerne. 3.4.Europa 2020-flagskibsinitiativet "En industripolitik for en globaliseret verden" Det var fremstillingsvirksomhederne, der trak os ud af den økonomiske krise og opsvinget i gang. Produktionsresultatet er steget ca. 15 % sammenlignet med lavpunktet primo 2009. Ikke desto mindre er det økonomiske opsving i EU’s industri i de seneste måneder været ved at gå i stå, og erhvervslivets tillid er faldet til et historisk set gennemsnitligt niveau. Den usikkerhed, der knytter sig til udsigterne for økonomien i EU, og turbulensen i forbindelse med gældskrisen i euroområdet har tæret på industriens tillid. Høje energipriser og vedvarende finansieringsvanskeligheder indvirker ligeledes negativt på muligheden for et opsving. Industrien i EU står dog bedre rustet til en økonomisk opbremsning, fordi lagerbeholdningerne er lavere og produktiviteten højere end i 2008. Flagskibsinitiativet "En integreret industripolitik for en globaliseret verden" indeholder 70 nøgleinitiativer, hvoraf mange allerede er gennemført eller er ved at blive gennemført af Kommissionen. Eksempelvis foretager Kommissionen en grundig vurdering af, hvilke konsekvenser de nye politiske forslag, som den fremsætter, og som har væsentlige konsekvenser, har for konkurrenceevnen og for små og mellemstore virksomheder. Det er f.eks. tilfældet med forslaget om ETS-kvoter for at løse kulstoflækageproblemet og forslaget om kapitalkravsdirektiv IV. Kommissionen vil også foreslå konkrete foranstaltninger med henblik på at mindske regelbyrden for små og mellemstore virksomheder, særlig mikrovirksomheder. Det overvejes bl.a. at fritage mikrovirksomheder og små virksomheder fra gældende EU-retlige regler, forbedre inddragelsen af mindre virksomheder i udformningen af forslag til EU-lovgivning, tilpasse den eksisterende SMV-test til mikrovirksomheder og skabe en resultattavle for fritagelser og simplere ordninger for SMV’er og mikrovirksomheder i de forslag til ny EU-lovgivning, som Kommissionen fremsætter. Forslagene skal vedtages af EU-lovgiveren og gennemføres af medlemsstaterne. "Small Business Act" for Europa blev revideret i februar 2011. Vægten ligger på at forbedre adgang til finansiering, skabe en bedre lovgivningsmæssig ramme og hjælpe SMV’erne med at tackle globaliseringsudfordringerne. Sidstnævnte aspekt blev uddybet i en række opfølgningsforanstaltninger såsom den nye strategi til at understøtte internationaliseringen af SMV’er, som blev vedtaget i november 2011. Revisionen viste desuden, at der er behov for, at medlemsstaterne giver erhvervsklimaet høj prioritet gennem intelligent regulering, hvor antallet af unødvendige forskrifter og tilladelser nedbringes, hvor enklere procedurer indføres via eforvaltning, og den tid, det kræver at oprette ny virksomhed, nedbringes til tre hverdage. Kommissionen fremlægger en handlingsplan, der skal forbedre SMV’ers adgang til finansiering, inden udgangen af 2011. Den ledsages af et forslag om at lette adgangen til venturekapital i hele EU gennem et EU-pas. Dermed bliver det tilstrækkeligt for venturekapitalfonde at lade sig registrere én gang for at lov til at rejse kapital i samtlige 27 medlemsstater. Hvis dette initiativ får succes, kan det skabe op til 315 000 arbejdspladser og øge BNP med 100 mia. EUR. Kommissionen vil arbejde aktivt på at fjerne skattemæssig behandling til ugunst for venturekapitalinvesteringer på tværs af grænserne og lette de administrative byrder. At fremme konkurrencen i hele økonomien kræver ikke blot horisontale og sektorspecifikke reformer af markedet for varer og tjenester og en effektiv håndhævelse af konkurrencereglerne, men også en overordnet institutionel struktur, der giver konkurrence på alle niveauer (i EU, nationalt, regionalt og lokalt) med begrænsede omkostninger for medlemsstaterne. Det betyder, at konkurrencemyndigheder, sektorreguleringsmyndigheder og retsmyndigheder, der har til opgave at beskytte og fremme konkurrencen, skal spille en aktiv rolle. Et velfungerende civilt retssystem er afgørende i enhver institutionel ramme for at sikre konkurrence og vækst. Inden for industriel innovation har ekspertgruppen på højt niveau vedrørende centrale støtteteknologier i juni 2011 fremlagt sin endelige rapport med konkrete anbefalinger om udviklingen og udbredelsen af disse teknologier. Disse teknologier har et enormt markedspotentiale med årlige vækstrater på 5-16 % frem til 2020, ligesom de afledte vækst- og innovationsvirkninger for vigtige virksomhedssektorer senere i produktionsforløbet er af stor betydning. I juni foreslog Kommission desuden en større modernisering af det europæiske standardiseringssystem. Bl.a. skal standarder for tjenesteydelser indarbejdes i systemet, og industrielle specifikationer inden for ikt skal anerkendes. Kommissionen har fremlagt nogle sektorspecifikke initiativer, f.eks. vedtagelsen af en strategi for en rumforskningspolitik med det formål at styrke europæisk rumfart og genstarte CARS 21-processen, som kan bidrage til EU’s strategi for rene og energieffektive køretøjer. Udbredelsen af elektriske køretøjer har stort markedspotentiale. I dag er der 100 000 hybride køretøjer, i 2020 1 million. Markedet for fuldt elektriske køretøjer forventes at nå 750 000 enheder i 2020. Kommissionen fortsætter også sine bestræbelser på at imødekomme de energiintensive industrier, særlig ved at lancere en ordning for en bæredygtig og CO2-fattig industri, fremme udbredelsen af ekstremt CO2-fattige produktionsteknologier og udvikle innovationsfremmende offentlig-private partnerskaber i energiintensiv fremstillingsindustri. Umiddelbart ser det ud til, at medlemsstaternes indsats for at gennemføre de landespecifikke henstillinger på dette område har været ujævn. Faktisk er det så som så med gennemførelsen af henstillingerne om små og mellemstore virksomheders adgang til finansiering. Det ser lidt bedre ud med hensyn til de foranstaltninger, der skal forbedre erhvervsklimaet, f.eks. nedbringelse af de administrative byrder, forøgelse af den forvaltningsmæssige kapacitet og retssystemets effektivitet. Seks ud af de ti medlemsstater, som modtog en henstilling om at forbedre deres erhvervsklima, iværksatte foranstaltninger, som dog i de fleste tilfælde var utilstrækkelige.

3.5.Europa 2020-flagskibsinitiativet: "En dagsorden for nye kvalifikationer og nye job" Øget beskæftigelse og større produktivitet er to nøglekilder til vækst sammen med kapitalinvesteringer og innovation. Der er i dag 23 millioner arbejdsløse i EU, hvilket svarer til 10 % af befolkningen i den erhvervsaktive alder. Den lille bedring i EU's arbejdsløshed siden 2010 er gået i stå. De langtidsarbejdsløse andel af det samlede arbejdsløshedstal udgør over 40 %, hvilket er en stigning på en tredjedel i forhold til niveauet på 30 % for to år siden. En stadig større del af befolkningen lever i husstande med meget lav arbejdsintensitet i 12 ud af de 15 medlemsstater, for hvilke der foreligger oplysninger. Et opsving uden jobskabelse har ikke kun betydelige økonomiske og sociale omkostninger, men signalerer også strukturelle mangler på arbejdsmarkedet, der svækker vækstpotentialet på mellemlang til lang sigt. Navnlig hindrer manglende overensstemmelse mellem efterspurgte og udbudte kvalifikationer og mangel på kvalifikationer et økonomisk opsving. Antallet af ubesatte ledige stillinger begyndte at stige fra midten af 2009, samtidig med at arbejdsløsheden ikke viser tegn på bedring. Det tyder på et misforhold på arbejdsmarkedet, f.eks. forkerte kvalifikationer eller begrænset mobilitet, i hvert fald i visse sektorer og regioner. Politiske tiltag for livslang læring er vigtige for at give borgerne de kvalifikationer, der er relevante for arbejdsmarkedet. I 2000 havde 22 % af de beskæftigede høje kvalifikationer i EU, mens 29 % havde et lavt kvalifikationsniveau. I 2010 var det modsatte tilfældet. I 2020 vil 35 % af jobbene kræve høje kvalifikationer, mens efterspørgslen efter lavtuddannet arbejdskraft vil falde med 12 millioner job. De nuværende uddannelsesniveauer lever imidlertid ikke op til disse stadig mere færdighedskrævende job. En ud af hver syvende (14,41 %) unge mellem 18 og 24 år i EU forlader på nuværende tidspunkt uddannelsessystemet før afslutningen af sekundærtrinnet og deltager ikke i videreuddannelse (skolefrafald), og mange har kvalifikationer, der ikke matcher arbejdsmarkedets behov. Endvidere opfylder over en femtedel af alle børn ikke de grundlæggende standarder, hvad angår læse-, skrive- og regnefærdigheder (målt som 15årige). Der lanceres politiske tiltag for at takle disse udfordringer under flagskibsinitiativet "En dagsorden for nye kvalifikationer og nye job". Arbejdet med de 13 nøgleforanstaltninger går planmæssigt frem, f.eks. EU-oversigten over kvalifikationer, der tager sigte på at fremme gennemsigtigheden for jobsøgere, arbejdstagere, virksomheder og/eller offentlige institutioner ved at tilvejebringe ajourførte prognoser for udbud af kvalificeret arbejdskraft og arbejdsmarkedets behov frem til 2020, der forventes at være klar i oktober 2012, samt de sektorinitiativer, der er planlagt under flagskibsinitiativet, f.eks. handlingsplanen om sundhedspersonale. De lovgivningsmæssige forslag om en revision af EU's arbejdsmarkedslovgivning er under udarbejdelse. Arbejdsmarkedets parter er enedes om at forhandle om en revision af arbejdstidsdirektivet. Pakken med to lovgivningsmæssige forslag om udstationering af arbejdstagere forventes at blive vedtaget i de kommende uger. Rådets henstilling om at fremme valideringen af ikke-formel og uformel læring forventes offentliggjort i første halvår af 2012, og et praktisk værktøj, der skal hjælpe borgerne med at registrere de kvalifikationer, de erhverver gennem arbejde og anden erfaring, vil være operationelt online inden oktober 2012. Omfattende overvejelser om, hvordan kvalifikationsudfordringen kan takles, vil indgå i en meddelelse fra Kommissionen, der offentliggøres i andet halvår af 2012. 3.6.Europa 2020-flagskibsinitiativet: "Unge på vej" Den nuværende arbejdsmarkedssituation er navnlig kritisk for unge, som oplever en arbejdsløshed på over 20 %, to gange så høj som for den samlede befolkning. Endvidere har faldet i faste job som følge af krisen ramt unge mennesker uforholdsmæssigt hårdt, og selv om de er overrepræsenterede, hvad angår midlertidige ansættelser, har den seneste nettostigning i sidstnævnte ikke gavnet de unge i nævneværdig grad. Alle foranstaltninger, der er planlagt under flagskibsinitiativet "Unge på vej", er gået i gang. Der er allerede iværksat nogle af nøgleforanstaltningerne til bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed, f.eks. Youth@work, en oplysningskampagne, der skal skabe kontakter mellem unge og små virksomheder (SMV) og redskabet til overvågning af ledige stillinger i Europa, som samler oplysninger om ledige stillinger og også kan tjene som et varslingsværktøj, hvad angår flaskehalse og misforhold på arbejdsmarkedet. Hvad angår uddannelse, vedtog Rådet den 7. juni 2011 en henstilling om politikker, som skal mindske antallet af unge, der forlader skolen for tidligt, der fastlægger rammer for konsekvente, sammenhængende og evidensbaserede politikker til mindskelse af skolefrafald. Den skal nu gennemføres. Endvidere vedtog Kommissionen i oktober 2011 en meddelelse om modernisering af de videregående uddannelsessystemer, som omfatter et forslag til garantiordning for lån til studerende på Erasmus-masterkandidatuddannelser, der skal forbedre disse studerendes mobilitet i EU. Formålet med den europæiske ramme for ungdomsarbejdsløshed er at sikre en tæt politikkoordinering på EU-niveau inden for de almindelige principper for flexicurity. Rammen bygger på fire søjler: 1) hjælp til at finde det første job og starte en karriere; 2) støtte til udsatte unge; 3) skabe et passende socialt sikkerhedsnet for unge; 4) støtte til unge iværksættere og selvstændig virksomhed. Som led i denne ramme har Kommissionen foreslået følgende specifikke indsatsområder for medlemsstaterne: ungdomsgarantier for at sikre, at alle unge er i arbejde, uddannelse eller i en aktiveringsordning senest fire måneder efter at have forladt skolen; ensartede, tidsubegrænsede ansættelseskontrakter for at nedbringe opsplitningen af arbejdsmarkedet; arbejdsløshedsunderstøttelse og socialhjælp til unge efter princippet om gensidige forpligtelser. I forbindelse med det kommende initiativ for bedre muligheder for unge, som Kommissionen fremlægger inden årets udgang, vil det være nødvendigt med yderligere foranstaltninger for at støtte overgangen til arbejdsmarkedet, skaffe flere praktikantophold og fremme mobiliteten. 3.7.Europa 2020-flagskibsinitiativet: "En europæisk platform mod fattigdom" Ud over i sig selv at være vigtige mål bidrager inklusive arbejdsmarkeder og samfund til at skabe vækst ved at fremme arbejdsmarkedets resultater, styrke den samlede efterspørgsel og styrke tilliden. Disse tre områder er også tre vigtige flaskehalse, der hindrer et solidt opsving. I de få lande, for hvilke der allerede foreligger indkomstdata, som afspejler den økonomiske krise, er husholdningernes disponible indkomst faldet betydeligt. Endvidere er der tegn på, at både indkomstfattigdom, navnlig børnefattigdom, og alvorlige materielle afsavn udgør en stadig større udfordring i flere medlemsstater. I takt med at langtidsarbejdsløsheden stiger og arbejdsløshedsunderstøttelsen ophører er der risiko for et betydeligt fald i de lavtlønnedes disponible indkomst. De lavtlønnedes forbrugskvote er normalt høj, da de er nødt til at bruge det meste af det, de tjener, på de vigtigste varer og tjenester. Hvis indkomsten for de borgere, der befinder sig i den nedre del af indkomstskalaen, mindskes yderligere, kan det få varige virkninger for den indenlandske efterspørgsel og således på væksten. Deraf følger, at forbrugerstyrke er vigtig, da det giver forbrugerne mulighed for at foretage de mest optimale forbrugsvalg og således maksimere deres velfærd. Der arbejdes på 10 af nøgleforanstaltningerne under flagskibsinitiativet om en platform mod fattigdom og social udelukkelse. Nogle af foranstaltningerne er allerede blevet iværksat i år, f.eks. den nye europæiske dagsorden for integration for at støtte medlemsstaternes bestræbelser på at give statsborgere fra tredjelande større muligheder for at deltage aktivt i de europæiske samfund eller EU-rammen for de nationale strategier for romaernes integration. Initiativet angående virksomhedernes sociale ansvar blev vedtaget i oktober 2011, og nøgleforanstaltningerne vil blive iværksat i de kommende måneder og starte med de nye sociale investeringsfonde, den nye investeringsprioritet for sociale virksomheder i de foreslåede strukturfonde eller det kommende udkast til forordning om en europæisk fondsvedtægt. En hvidbog om pensionernes bæredygtighed og tilstrækkelighed i tiden efter krisen forventes vedtaget i de kommende måneder.

For at bekæmpe fattigdom og social udelukkelse bør moderniseringen af de sociale beskyttelsessystemer fortsættes i overensstemmelse med de fælles principper om aktiv inklusion. Offentlige tjenester er bl.a. en vigtig faktor, når det drejer sig om at støtte integration på arbejdsmarkedet og social inklusion. Endvidere spiller adgang til effektive og rimelige tjenester en afgørende rolle for at nedbringe de private udgifter og derved øge den disponible indkomst og dæmpe indkomstfattigdom og ulighed. Ifølge en OECD-undersøgelse om offentlige tjenester mindskes fattigdomstallene betydeligt, hvis man indregner de offentlige tjenester i husholdningernes indkomster. Fattigdomsrisikoen vil falde væsentligt - med næsten 40 % - hvis der anvendes en variabel fattigdomsgrænse og med næsten 80 %, hvis der anvendes en fast fattigdomsgrænse. Naturalieydelser vil således samlet set kunne nedbringe fattigdomskløften med gennemsnitlig 80 %. Blandt de 30 millioner borgere over 18 år, der ikke har en bankkonto, vurderes det, at ca. 6,4 millioner ikke har eller er bange for at anmode om en bankkonto. Situationen i EU i den henseende er meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat, f.eks. har halvdelen af respondenterne i Rumænien og Bulgarien ikke en bankkonto. Forbrugere uden en bankkonto har sandsynligvis også problemer i relation til beskæftigelse, leje af ejendom og modtagelse af løn eller ydelser, ligesom de har højere transaktionsomkostninger. Kommissionens henstilling om adgang til at oprette og anvende en basal betalingskonto indeholder nærmere oplysninger om de foranstaltninger, der er nødvendige for at bekæmpe social udelukkelse. Boligudgifterne og boligkvaliteten er af afgørende betydning for levestandard og velfærd, navnlig for de mest udsatte grupper. Det fremgår klart af EU's indikatorer for boligudgifter og boligmangel. I 2010 brugte 38 % af de borgere, der risikerer fattigdom, mere end 40 % af deres disponible indkomst på bolig - mere end dobbelt så meget som gennemsnittet af resten af befolkningen (6 %). Samtidig udgjorde boligudgifternes andel af den samlede disponible indkomst mindst 32 % for halvdelen af de borgere, der risikerer fattigdom, i forhold til 16 % for resten af befolkningen. Hvis boligudgifterne analyseres mere detaljeret, fremgår det, at lejeudgifter og renter på boliglån kun udgår omkring 30 % af de samlede bruttoboligudgifter, mens de øvrige udgifter - reparationer, vedligeholdelse, varme og andre poster - udgør omkring 70 %. Ifølge Kommissionens husstandsbudgetundersøgelse er bolig, vand, elektricitet, gas og andet brændsel de vigtigste udgiftsposter i husholdningernes udgifter svarende til 27,7 % af husholdningernes forbrug. Boligudgifterne, herunder navnlig gas, vand, elektricitet, har meget stor betydning for fattigdomsniveauet. Hvis den disponible indkomst defineres efter fradrag af boligudgifter, steg andelen af borgere med en indtægt på under 60 % af den (nye) medianindkomst 2007 fra 16 % til 22 % i hele EU. Disse tal viser, hvor vigtigt det er at sikre fuld gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF om fælles regler for det indre marked for elektricitet, navnlig artikel 3, stk. 8, om nødvendigheden af at bekæmpe energifattigdom. 3.8.Manglende sammenhæng og flaskehalsproblemer 3.8.1.Større udbytte af det indre marked I løbet af de to sidste årtier har etableringen af det indre marked og åbningen af grænserne været nogle af de vigtigste drivkræfter for vækst i EU. Det anslås, at oprettelsen af det indre marked i EU i perioden 1992-2006 har resulteret i 2,75 millioner nye job og en yderligere vækst i BNP på 2,1 %. I dag tegner samhandelen i EU sig for henholdsvis 17 % og 28% af verdenshandelen med varer og tjenester. Hver gang der skabes værdier for 1 000 EUR i en medlemsstat, kommer de 200 EUR andre medlemsstater til gode gennem handel. I akten for det indre marked fra april 2011 opstilles 12 løftestænger, der skal udbygge det indre marked på områderne adgang til finansiering, borgernes mobilitet, offentlige indkøb, erhvervsmæssige kvalifikationer, intellektuel ejendomsret, forbrugerrettigheder, tjenesteydelser, netværk, det digitale marked, beskatning, bedre lovgivningsmæssige rammer for virksomheder, socialt iværksætteri og social samhørighed. Kommissionen har allerede fremlagt flere af de 12 lovgivningsmæssige forslag i akten for det indre marked og vil fremlægge de resterende inden årets udgang (bortset fra den foreslåede lovgivning om e-signaturer, e-identitet og e-autentificering). Disse forslag bør alle vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet inden udgangen af 2012, så de praktiske fordele hurtigt kan mærkes i hele EU. Gennemførelsen af akten for det indre marked har stor betydning for at skabe gunstige rammer for erhvervslivet i EU, navnlig for de små og mellemstore virksomheder, og genoprette og styrke forbrugernes og arbejdstagernes tillid, så de fortrøstningsfuldt kan udnytte fordelene ved akten for det indre marked. Kommissionens årlige resultattavle for forbrugermarkederne overvåger markederne i hele økonomien og bidrager til at identificere de markeder, der ikke fungerer for forbrugerne. Der foregår allerede en betydelig handel med tjenesteydelser i EU. Denne handel udgør over halvdelen af den samlede handel med tjenesteydelser, og over 50 % heraf udgør handel på det indre marked. Det indre marked for tjenesteydelser har imidlertid endnu ikke udnyttet sit fulde potentiale. På trods af at tjenesteydelser tegner sig for mere end to tredjedele af EU’s BNP og beskæftigelse, andrager handel med tjenesteydelser kun ca. en femtedel af den samlede samhandel i EU. Hindringer for det indre marked for tjenesteydelser er delvis ansvarlige for lav konkurrenceintensitet, som påvirker produktiviteten. Derfor har det indre marked fortsat et stort uudnyttet vækst- og jobpotentiale. I det europæiske semester 2011 vedrørte det største antal landespecifikke henstillinger for strukturpolitikker servicesektoren, bl.a. opfordringer til at fremskynde fuld gennemførelse af servicedirektivet, fjerne uberettigede hindringer for markedsadgang og sikre en yderligere åbning af de liberale erhverv. Servicedirektivet omfatter en lang række økonomiske aktiviteter, der udgør ca. 45 % af EU’s økonomi, herunder store sektorer som detailhandel, bygge- og anlægsarbejde, forretningsservice og de fleste lovregulerede liberale erhverv. Ifølge forsigtige skøn vil det kunne skabe en vækst på + 15 % af EU's BNP. Resultaterne i medlemsstaterne er blandede og omfatter alt lige fra visse reformtiltag til slet ingen fremskridt, alt afhængig af henstillingerne. For at udnytte direktivets potentiale fuldt ud er der nu behov for at flytte fokus fra efterlevelse af direktivet til et konkurrencebaseret fokus. Kommissionen vil fortsat analysere kvaliteten af gennemførelsen og eventuelt træffe formelle foranstaltninger. Kommissionen vil også i 2012 iværksætte yderligere foranstaltninger for at udbygge det indre marked for tjenesteydelser. Også uden for servicedirektivets nuværende anvendelsesområde findes der sektorer med et betydeligt vækstpotentiale. Et eksempel er sundheds- og socialsektoren, hvor der i perioden 2000-2009 blev skabt 4,2 millioner job svarende til over en fjerdel af periodens samlede jobskabelse. 10% af alle job findes i denne sektor i lande som Danmark, Finland, Nederlandene og Sverige og repræsenterer 5 % af den samlede produktion. Befolkningens aldring vil medføre stigende efterspørgsel efter sådanne tjenesteydelser, og udviklingen af dem bør derfor fremmes. Blandt de problemer, der skal løses, er manglen på kvalificeret arbejdskraft i sektoren i en række medlemsstater, en begrænset etableringsfrihed på grund af forskellige uberettigede eller urimelige begrænsninger og vanskeligheder med anerkendelsen af faglige kvalifikationer på tværs af grænserne, hvilket påvirker disse og andre sektorer, herunder uddannelse, byggeri, fremstilling og erhvervstjenesteydelser. Stigende arbejdsløshed i medlemsstaterne vil få arbejdstagere til at søge job i andre medlemsstater og således ændre mobilitetsmønstre i Den Europæiske Union. Den kommende modernisering af EU's lovgivning, der fremmer anerkendelsen af erhvervsmæssige kvalifikationer vil matche behovene i de medlemsstater, der oplever en stigende mangel på kvalificeret arbejdskraft og samtidig lette arbejdsløshedspresset. Endelig vil tilliden til det indre marked blive øget for alle aktørers vedkommende takket være politikker, der sikrer de retlige rammer for drift af tjenesteydelser af almindelig interesse (statsstøtte og offentlige udbud), og som sikrer, at konkurrenceevne og liberalisering går hånd i hånd med overholdelse af de sociale rettigheder for arbejdstagere og borgere. Tekstboks 1: Gennemførelsen af servicedirektivet Gennemførelsen af servicedirektivet har på afgørende vis forbedret det indre marked for tjenesteydelser. Direktivet har ført til afskaffelsen af en lang række begrænsninger. To år efter udløbet af fristen for gennemførelsen af direktivet, er der allerede opnået meget. Flere hundrede diskriminerende, uberettigede og urimelige krav (som tilladelser, afgifter og økonomiske behovsprøver) er blevet afskaffet. De fleste medlemsstater har indført operationelle "kvikskrankeordninger". Men direktivets potentiale vil kun blive udnyttet fuldt ud, når alle medlemsstater har afsluttet arbejdet med at gennemføre det fuldt ud. Det er endnu ikke tilfældet. For at udnytte direktivets potentiale fuldt ud er der behov for at flytte fokus fra efterlevelse af direktivet til et konkurrencebaseret fokus. 24 ud af de 27 medlemsstater har nu vedtaget den nødvendige lovgivning. I Østrig, Tyskland og Grækenland er arbejdet inde i slutfasen, men en eller flere love er endnu ikke vedtaget. Derfor besluttede Kommissionen den 27. oktober 2011 at indbringe disse medlemsstater for Den Europæiske Unions Domstol for manglende overholdelse af EU-lovgivningen. I 2011 har Kommissionen bistået de medlemsstater, hvor der var tegn på ukorrekt eller mangelfuld gennemførelse af servicedirektivet for at forbedre gennemførelsen. Kommissionen vil fortsat analysere kvaliteten af medlemsstaternes gennemførelse og eventuelt tage formelle skridt. Der er nu indført operationelle "kvikskrankeordninger" indført i 24 ud af 27 medlemsstater. I tre medlemsstater har der været flere forsinkelser: Rumænien, Slovakiet og Slovenien. De eksisterende kvikskrankeordninger skal dog bringes til at fungere betydeligt bedre. Alvorligst er manglende adgang til elektronisk procedurer (f.eks. mulighed for at afvikle administrative formaliteter online). Det er kun i en tredjedel af medlemsstaterne, at et højt antal procedurer kan ordnes online gennem kvikskrankeordninger. I Bulgarien, Irland og Malta er der slet ikke adgang til onlineprocedurer i form af kvikskrankeordninger. I ni medlemsstater er det kun et mindre antal procedurer, der er onlineadgang til. I de fleste medlemsstater er det fortsat meget vanskeligt for brugere fra udlandet at anvende kvikskrankeordningerne, dels af sproglige grunde (i Østrig, Frankrig, Ungarn og Italien er kvikskrankeordninger kun tilgængelige på det nationale sprog), dels af tekniske grunde. De fleste medlemsstater accepterer nemlig fortsat udelukkende medlemsstatens eget system til at underskrive en ansøgningsblanket eller identificere sig elektronisk. Hertil kommer, at der generelt er behov for at gøre kvikskrankeordningerne mere brugervenlige og lydhøre over for iværksætternes behov. Som led i bestræbelserne på at forbedre gennemførelsen af servicedirektivet vil Kommissionen i 2012 takle forskellige spørgsmål, som den gensidige evaluering af direktivet afdækkede. Der består fortsat store hindringer for levering af tjenesteydelser på tværs af grænserne, f.eks. på grund af specifikke krav, som medlemsstaterne stiller til kapitalinteresser i virksomheder, eller som begrænser servicevirksomheders valg af juridisk form. Der er også praktiske vanskeligheder, da medlemsstaterne i udbredt grad benytter sig af muligheden af at forbeholde visse tjenesteydelser bestemte operatører med specifikke kvalifikationer, navnlig i forbindelse med tværnational handel. Konkurrencen mellem serviceudbydere, der anvender bredbånds-, energi- og transportinfrastrukturer, skal skærpes. Der skal gives adgang til distributionsnetværk på rimelige vilkår, og nye aktører skal have lettere adgang til markedet, så de priser, erhvervslivet skal betale hos forsyningsværkerne, sænkes. Ved at fjerne unødvendige begrænsninger for åbningstider i detailhandelen kan nye investeringer og forbrug stimuleres. Fuld gennemførelse af det tredje postdirektiv bør supplere disse bestræbelser.

3.8.2.Maksimere virkningen af EU-midler I den nuværende økonomiske situation understreger Kommissionen, at det er nødvendigt at udnytte EU's eksisterende budgetmidler maksimalt og indføre nye flerårige finansielle rammer, der i højere grad gør det muligt at nå Europa 2020-målene. De eksisterende budgetposter har et betydeligt potentiale til at give væksten i EU et ordentligt skub. Forskellige store investeringer gennem Samhørighedsfonden og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, navnlig for at forbedre miljøet, transportinfrastruktur, energi og bredbåndsforbindelser, kan få direkte virkninger for vækst og jobskabelse. Sideløbende med disse direkte investeringer yder Den Europæiske Fond for Regionaludvikling værdifuld støtte til iværksætterkultur, investeringer i virksomheder, innovation og forskning og IKT for virksomheder. Den Europæiske Socialfond har fire prioriterede arbejdsområder: beskæftigelse med særlig vægt på beskæftigelse af udsatte grupper og unge, kvalifikationer og livslang læring, bedre tilpasning af arbejdsmarkedet og fremme af social inklusion. I mange tilfælde er denne støtte tilpasset de henstillinger, der rettes til medlemsstaterne inden for rammerne af Europa 2020-strategien. For at forbedre strukturfondenes vækstskabende potentiale bør medlemsstaterne sørge for, at midlerne omprioriteres til direkte støtte med henblik på de landespecifikke henstillinger eller områder med stort vækstpotentiale ved at udnytte den fleksibilitet, deres programmer giver mulighed for. I nogle tilfælde kan det være nødvendigt med en omfordeling, når en mere intensiv og direkte brug af EU-midler kan være gavnlig for at støtte vækstkilder. Foranstaltninger, der støtter vækst omfatter: –Forbedring af små og mellemstore virksomheders likviditet i en situation med finansielle begrænsninger i banksektoren gennem en mere intensiv brug af finansieringsinstrumenterne under Jeremie (lån, garantier og risikovillig kapital). –Flere investeringer i energieffektive bygninger (som det er sket i Frankrig). Det vil også bidrage til at sikre job i bygge- og anlægssektoren, som er alvorligt ramt af krisen, og som har en omfattende underudnyttet kapacitet. –Styrkelse af ressourceeffektiviteten ved at investere i øko-innovation, vedvarende energikilder og miljøteknologier. –Fremskyndelse af store projekter i konvergensregioner (som det er sket i Grækenland). –Udvikling af en "fast-track"-liste over prioriterede projekter, som både er parate til gennemførelse og kan bidrage direkte til vækst og træde i stedet for programmer, som giver utilstrækkelige resultater. Kommissionen er klar til at tilbyde sin hjælp i denne proces, som den allerede har gjort i Grækenland og Rumænien. –Fremskyndelse af brugen af de disponible midler ved at omprioritere programmer i forhold til færre prioriteter for at forbedre betingelserne for vækst og reducere den regionale opsplitning, som det for nylig blev aftalt med Italien inden for rammerne af handlingsplanen for samhørighed. Under alle omstændigheder skal alle medlemsstaterne inden udgangen af 2012 rapportere om resultater og fremskridt med at nå målene i samhørighedspolitikken og om deres bidrag til Europa 2020. For at støtte udbetaling af uudnyttede midler i en situation med finanspolitiske begrænsninger foreslog Kommissionen den 1. august 2011 at øge medfinansieringssatserne for at få nogle af EU's mest berørte økonomier tilbage på sporet. Ifølge forslaget vil de højere EU-medfinansieringssatser være tilgængelige for Grækenland, Irland, Portugal, Rumænien, Letland og Ungarn for at gennemføre vækst- og konkurrenceevnefremmende projekter i disse lande. Den samlede forventede virkning skulle beløbe sig til 2 884 mio. EUR. Rådet og Europa-Parlamentet opfordres til at vedtage dette forslag hurtigt og inden årets udgang. Kommissionen gør gode fremskridt med finpudsningen af rammen for et kommende EU-budget, der skal sikre vækst og jobskabelse i overensstemmelse med Europa 2020-strategien. Der er vedtaget detaljerede forslag i forbindelse med "Connecting Europe"-faciliteten og samhørighedspolitikken, den fælles landbrugspolitik og udvikling af landdistrikterne, og nye forslag vil snart blive vedtaget, f.eks. Horisont 2020. Disse retsgrundlag vil også blive ledsaget af politikrammer, som f.eks. de reviderede retningslinjer for transeuropæisk transport og energi og forslag i begyndelsen af 2012 til to strategiske fællesskabsrammer, en for fonde med delt forvaltning og en for forskning og innovation. Disse rammer vil prioritere områder for EU-støtte og sikre en bedre koordinering af forskellige EU-støtteprogrammer. Et vigtigt element i forslagene i forbindelse med den flerårige finansielle ramme (MFF) er nødvendigheden af effektive, vækstfremmende investeringer over EU-budgettet. Vigtige elementer i forslagene inden for rammerne af samhørighedspolitikken, som modsvarer disse mål, er mekanismer for tematisk fokus på Europa 2020-prioriteterne, koncentration af ressourcer og de nye konditionalitetsbestemmelser, der skal sikre, at EU-finansiering fokuseres på resultater og skaber et stærkt incitament hos medlemsstaterne til at sikre en resultatorienteret opfyldelse af målene for vækst og jobskabelse i Europa 2020-strategien. Der vil blive indgået partnerskabskontrakter med alle medlemsstater for at sikre, at nationale midler og EU-midler understøtter hinanden. For at forberede "Connecting Europe"-faciliteten under den næste flerårige finansielle ramme foreslog Kommissionen i oktober en pilotfase for Europa 2020-initiativet med projektobligationer, der beløber sig til 230 mio. EUR. Gennem dette initiativ skal der mobiliseres investeringer på områder, der kan stimulere vækst og skabe arbejdspladser. Det store og hastende behov for infrastrukturinvesteringer kombineret med den lange projektforberedelsestid kræver, at der straks gøres noget ved finansieringsproblemet. I en tid med stramme offentlige budgetter skal der hurtigt findes innovative løsninger for at mobilisere en større andel af den private opsparing og forbedre den vifte af finansielle instrumenter, der står til rådighed for energi-, transport- og IKT-projekter. På grund af de begrænsede finansieringsmuligheder i forbindelse med infrastrukturprojekter er der behov for at finde alternative lånefinansieringskilder. Den generelle regel for infrastrukturprojekter med et kommercielt potentiale bør være at kombinere EU-midler i partnerskaber med kapitalmarkederne og banksektoren, især via Den Europæiske Investeringsbank (EIB), der i henhold til traktaten er EU's finansielle organ. 3.8.3.Udnyttelse af verdensmarkedets potentiale Kernen i EU’s økonomi er fortsat det indre marked, og handelens andel af vækstskabelsen aldrig har været så høj som nu. Således blev omkring en fjerdedel af væksten i EU i 2010 skabt gennem international handel. På kort sigt vil den økonomiske vækst primært finde sted uden for EU. Faktisk vil 90 % af den fremtidige økonomiske vækst i 2015 blive skabt uden for EU. EU's vækstpotentiale vil afhænge af, i hvor høj grad vi formår at drage nytte af denne vækst. Imidlertid er de hurtigst voksende markeder mindre åbne end EU. EU’s eksterne økonomiske relationer er veletablerede. EU vil fortsat opretholde disse forbindelser med samtlige partnere, særlig udviklingslande, og tilpasse dem, når forholdene ændrer sig. USA og Kina er EU’s største handelspartnere. EU har udviklet nye og brede instrumenter med strategiske partnere (med USA: TEC som et eksempel på samarbejde om el-biler; Kina: HED som et eksempel på innovationsområdet). Asien oplever verdens hurtigst voksende økonomier. Der foregår en hastig regional økonomisk integration, og EU ønsker at drage nytte af dette potentiale og de muligheder, det indebærer. En frihandelsaftale med Indien er et vigtigt led i EU’s strategi. Asien er ikke blot et særdeles vigtigt eksportmarked. Asien er også et vigtigt led i EU’s forsyningskæde. Med hensyn til Rusland har EU interesse i at forankre Rusland i det globale økonomiske system og eventuelt indgå en frihandelsaftale, og med Mercosur og Japan undersøges muligheden for at indgå frihandelsaftaler. I forholdet til EU’s nære naboskabsregion handler EU’s handelspolitik ikke blot om vækst og job, men også om sikkerhed og solidaritet. Naboskabsregionen er en økonomisk faktor, da den udgør EU’s femtestørste handelspartner. Med hensyn til de sydlige Middelhavslande har EU samlet kræfterne om frihandelsaftaler og initiativer på kort sigt. EU samarbejder også med Ukraine ("vidtgående og bredt frihandelsområde") og andre lande i østpartnerskabet. Et initiativ om råvaremarkederne og råstoffer indeholder forslag til foranstaltninger, der skal sikre den europæiske industri adgang til råmaterialer på verdensmarkeder og forbedre gennemsigtigheden på de finansielle markeder og råvaremarkederne. Øget handel og investeringer ude i verden er afgørende for et stabilt og bæredygtigt økonomisk opsving, vækst og job i EU. Derfor er EU’s umiddelbare prioritet at indgå de handelsaftaler, som er under forberedelse: 1) under hensyntagen til partnerlandenes holdning, er det EU's mål at afslutte forhandlingerne med Indien og Ukraine, når der næste gang holdes topmøde med disse lande 2) under hensyntagen til partnerlandenes holdning, er det EU's mål at afslutte forhandlingerne med Canada, Singapore og Malaysia senest i 2012, og 3) formel indgåelse af aftalerne med Peru og Columbia i begyndelsen af 2012. Forhandlingerne om disse aftaler er allerede afsluttet.