Forslag til RÅDETS FORORDNING om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. INDLEDNING

Som resultat af en evaluering foretaget af Kommissionen foreslås det, at der gennemføres en reform af den fælles markedsordning for fåre- og gedekød.

Skønt sektoren for fåre- og gedekød, hvad angår produktion, er den mindst vigtige af kødsektorerne (under 10% af svinekødsproduktionen eller omkring 12% af oksekødsproduktionen), er opdræt af får og geder af stor betydning for visse områder i EU. Denne form for opdræt er specielt vigtig for de ugunstigt stillede områder. I sagens natur er det en overvejende ekstensiv driftsform.

I EU er fåre- og gedeproducenternes gennemsnitsindtjening generelt den laveste, hvis man sammenligner med producenter i andre sektorer. Dette er især tilfældet i Nordeuropa, mens nogle sydeuropæiske lande udgør en undtagelse fra denne regel. I Sydeuropa anvendes får i vidt omfang til mælkeproduktion, som kan tegne sig for en betydelig del af landbrugerens indtjening, mens fårene i Nordeuropa først og fremmes anvendes til kødproduktion.

EU er ikke selvforsynende med fårekød. Der importeres fårekød svarende til omkring 20% af det samlede forbrug som led i toldfri kvoter.

EU støtter primært denne sektor gennem den præmie, der ydes til fåre- og gedeproducenter. I de ugunstigt stillede områder kan producenterne også få udbetalt en tillægspræmie for hvert moderfår og hver moderged (landdistriktspræmien). Omkring 80% af alle moderfår og -geder, som der indgives præmieansøgninger for, findes i de ugunstigt stillede områder. Ansøgningerne begrænses af individuelle kvoter. Ud over direkte betalinger til producenterne kan også støtte til privat oplagring anvendes som et markedsstyringsredskab.

2. PRÆMIEORDNINGEN

Præmien fungerer som en art udligningsstøtte, der beregnes ud fra forskellen mellem basisprisen og gennemsnitsprisen på EU-markedet.

Gennemsnitsprisen på EU-markedet findes ved at udregne gennemsnittet af de priser, der hver uge noteres på de repræsentative markeder i medlemsstaterne. Dette betyder, at prisudviklingen på de større markeder (fx Det Forenede Kongerige og Spanien) har en betydelig effekt på gennemsnitsprisen. Desuden er der ikke nogen ensartet fremgangsmåde med hensyn til justeringskoefficienterne for de repræsentative markeder, som fastsættes afhængigt af deres relative betydning inden for den pågældende medlemsstat. Oplysningerne om priserne på fårekødsmarkedet er i nogle medlemsstater ikke helt pålidelige.

For at beregne moderfårspræmien multipliceres forskellen mellem basisprisen og markedsprisen med en teknisk koefficient, der udtrykker den mængde lammekød, som i gennemsnit produceres pr. moderfår. Før beregningen foretages, er det nødvendigt hvert år at beregne den tekniske koefficient. Formålet med denne beregning er at nå frem til forholdet mellem antallet af tunge moderfår og produktionen af tunge lam udtrykt i kilo, hvilket svarer til lammekødsproduktionen pr. moderfår. Det største problem i forbindelse med beregningen er de statistiske oplysningers dårlige kvalitet. Som følge heraf er det nødvendigt at basere en del af beregningen på skøn.

Fåremælksproducenter og gedeproducenter modtager 80% af præmien og 90% af landdistriktspræmien. Fra 1988 til 1992 steg antallet af ansøgninger om moderfårspræmier støt hvert år, og i 1992 nåede antallet af udbetalte præmier op på i alt 69 730 000. Der har kunnet konstateres en lignende udvikling for geder, hvor antallet toppede med 7 974 000 i 1992. Efter at der var blevet indført individuelle lofter for producenterne (kvoter), blev situationen mere stabil. I 1999 blev der udbetalt i alt 65 462 000 moderfårspræmier. For geder har mønsteret ændret sig efter 1992. Først faldt antallet, men siden er det steget støt, og i 1999 nåede det op på 7 121 000.

3. EVALUERING

I evalueringen undersøgte man effekten af den fælles markedsordning på sektoren, når det gælder fastholdelse af landbrugernes indtjening og ordningens indvirkning på produktionen samt på de ugunstigt stillede områder og miljøet.

Hovedformålet med evalueringen var at undersøge markedsordningens vigtigste instrument, dvs. præmien inklusive dens beregningsmetode (udligningsstøtte) samt begrænsningerne af de individuelle udbetalinger til producenterne ("kvoterne"), ud fra følgende synsvinkler:

- indvirkning på producenternes indtjening

- indvirkning på produktionen af fåre- og gedekød med hensyn til kvalitet og kvantitet

- indvirkning på landdistrikterne og miljøet.

Undersøgelsen viste, at præmien har gjort det muligt for fåre-/gedeproducenterne at fastholde deres position (eventuelt med undtagelse af de franske producenter), men det har ikke været tilstrækkeligt til at mindske kløften mellem landbrugsbedrifter med fårehold og andre bedrifter. Det fremgår klart, at metoden til beregning af præmien er mangelfuld. Det gælder både registreringen af priser og beregningen af den tekniske koefficient. I betragtning af, hvor kompliceret en mekanisme der er tale om, konkluderer rapporten dog, at de elementer, som anvendes i beregningen er korrekte, men at systemet til beregning af udligningsstøtten generelt er ineffektivt.

4. REFORMFORSLAG

De vigtigste ændringer af ordningen gælder moderfårspræmien. Det foreslås først og fremmest, at udligningsstøtten afløses af et enhedsbeløb. Et sådant system med et fast beløb vil være stabilt og forudsigeligt og vil give mulighed for planlægning og forenkling af driften. På denne måde vil producenterne hurtigere kunne indrette sig efter markedssignalerne.

Gennem denne ændring vil det også være muligt at forenkle forvaltningen af præmieordningen og undgå besværlige procedurer med registrering af priser og komplicerede beregninger.

Da forslaget fjerner sammenkædningen mellem præmie, priser og produktivitet, er det mere på linje med WTO's mål.

Ændringen til en fast præmie vil også medføre mere pålidelige budgetter, da de svingninger i præmieniveauet, som tidligere har kunnet konstateres, vil forsvinde.

Med forslaget bibeholdes visse dele af ordningen, som har vist sig effektive med hensyn til opretholdelse af markedsligevægt, det gælder fx de individuelle lofter over producenternes præmierettigheder. Af forenklings- og klarhedshensyn vil summen af de individuelle lofter pr. medlemsstat blive offentliggjort i forordningen. Der er ingen forslag om at erstatte de individuelle lofter med regionale kvoter. Den sikkerhed, som producenterne forventes at opnå ved en enhedspræmie, ville blive undermineret, idet det så ville være nødvendigt at indføre bestemmelser om, at præmien skulle reduceres, hvis kvoterne blev overskredet. Regionale kvoter fremmer også spekulation, som er skadelig for sektorens stabilitet.

Ifølge forslaget skal der stadig være forskel på præmieniveauet for kødproducenter og producenter, som afsætter mælk og mejeriprodukter. Dermed er der taget højde for, at mælkeproducenter har en ekstra indkomstkilde. For at gøre reglerne mere enkle og skabe et ensartet grundlag for alle producenter i ugunstigt stillede områder foreslås det dog, at der indføres en enhedssats for den tillægspræmie, som kan betales til sådanne producenter.

En yderligere forenkling af præmieordningen er afskaffelsen af den ordning, som giver producenter, der afsætter mælk og mejeriprodukter, ret til fuld præmie, hvis de opfeder lam til "tunge slagtekroppe". Da der ikke i foreslaget er nogen sammenkædning mellem præmieniveau og produktion, bør en sådan ordning ikke fortsætte.

Der foreslås en række forenklinger af forordningerne. En enkelt forordning skal afløse seks rådsforordninger, og definitioner og andre grundlæggende bestemmelser skal formuleres klarere. For eksempel foreslås det, at definitionerne af "producent" og "bedrift" ændres, så de svarer til de tilsvarende definitioner i det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, samt at fjerne overflødige bestemmelser.

De forskellige forenklinger vil gøre det muligt at tilpasse og kodificere gennemførelsesbestemmelserne. Forslagets overordnede mål er at skabe et solidt grundlag (via faste præmier), som vil give producenterne mulighed for at udvikle deres virksomhed med mindst mulig indblanding fra administrativ side. Det vil også medføre en betydelig reduktion af medlemsstaternes administrative byrde.

Hvad angår præmiens størrelse, lå det gennemsnitlige niveau for 1993-2000 på 20,6 EUR. Præmien bør ikke fastsættes til et lavere beløb, da fåre- og gedeproducenter generelt har en lavere gennemsnitsindtjening end producenter i alle andre sektorer. I realiteten er der meget, der taler for en forhøjelse af præmieniveauet. Nedgangen i prisen på oksekød og andet kød som led i Agenda 2000 (med op til 20%) kan forventes at påvirke prisen på fårekød. En forhøjelse af præmien vil kunne kompensere for afskaffelsen af udligningsstøtteordningen, som garanterer ubegrænsede præmiestigninger, når priserne falder.

Der foreslås en præmie på 21 EUR og en reduceret præmie på 16,8 EUR for fåreproducenter, der producerer fåremælk, og for gedeproducenter. Tillægspræmien foreslås sat til 7 EUR for alle producenter.

De seneste udbrud af mund- og klovesyge i flere medlemsstater har afsløret væsentlige mangler med hensyn til sporing af flytninger af får. Kommissionen agter at foretage en tilbundsgående gennemgang af midler, der kan sikre, at sådanne mangler afhjælpes. Blandt de muligheder, der kan komme i betragtning, er skærpede tiltag til permanent identificering af får, herunder eventuelt individuelle øremærker eller anden identifikation (fx elektronisk). Sådanne tiltag vil desuden betyde bedre information og kontrol med præmier, beskyttelse mod svigagtige ansøgninger og hurtig sporing tilbage til oprindelsesbedriften eller -bedrifterne.

2001/0103 (CNS)

Forslag til RÅDETS FORORDNING om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [1],

[1] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [2],

[2] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [3], og

[3] EFT C

ud fra følgende betragtninger:

(1) Bestemmelserne om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød er fastsat i en række forordninger. Af klarhedshensyn bør disse forordninger ophæves og afløses af en ny forordning. Rådets forordning (EØF) nr. 2644/80 af 14. oktober 1980 om indførelse af almindelige regler for intervention med hensyn til fåre- og gedekød [4], (EØF) nr. 3901/89 af 12. december 1989 om fastlæggelse af definitionen af lam, der opfedes til tunge slagtekroppe [5], (EØF) nr. 1323/90 af 14. maj 1990 om indførelse af en særlig støtte til fåre- og gedeopdræt i visse ugunstigt stillede områder i Fællesskabet [6], (EØF) nr. 3493/90 af 27. november 1990 om almindelige regler for ydelse af præmien til fåre- og gedekødsproducenter [7], (EØF) nr. 338/91 af 5. februar 1991 om fastlæggelse af EF-standardkvaliteten for ferske og kølede fårekroppe [8] og Rådets forordning (EF) nr. 2467/98 af 3. november 1998 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød [9] afløses af nye ordninger i nærværende forordning og bør derfor ophæves.

[4] EFT L 275 af 18.10.1980, s. 8.

[5] EFT L 375 af 23.12.1989, s. 4. Forordning ændret ved forordning (EF) nr. 1266/95 (EFT L 123 af 3.6.1995, s. 3).

[6] EFT L 132 af 23.5.1990, s. 17. Forordning senest ændret ved forordning (EF) nr. 193/98 (EFT L 20 af 27.1.1998, s. 18).

[7] EFT L 337 af 4.12.1990, s. 7. Forordning senest ændret ved forordning (EF) nr. 2825/2000 (EFT L 328 af 23.12.2000, s. 1).

[8] EFT L 41 af 14.2.1991, s. 1. Forordning senest ændret ved forordning (EF) nr. 1278/94 (EFT L 140 af 3.6.1994, s. 5).

[9] EFT L 312 af 20.11.1998, s. 1. Forordning ændret ved forordning (EF) nr. 1669/2000 (EFT L 193 af 29.7.2000, s. 8).

(2) En fælles markedsordning for landbrugsprodukter kan udformes på forskellige måde, afhængigt af produktets art.

(3) For at nå de i traktatens artikel 33 anførte mål, navnlig at stabilisere markederne og sikre de pågældende landbrugere en rimelig levestandard, er det nødvendigt at træffe visse foranstaltninger, som gør det lettere at tilpasse udbuddet til markedets behov. Der bør træffes foranstaltninger for det indre marked, bl.a. i form af præmier til fåre- og gedekødsproducenter og en ordning med privat oplagring.

(4) Størrelsen af den præmie, der skal ydes producenterne, må afhænge af den meget forskellige specialisering i produktionssystemerne i Fællesskabet. Præmien for modergeder bør ydes til producenter i bestemte områder, hvor gedeopdræt hovedsageligt tager sigte på gedekødsproduktion, og hvor der anvendes samme teknik til opdræt af geder og får.

(5) Der bør desuden betales en tillægspræmie til producenter i områder, hvor der praktisk taget ikke er nogen alternativer til fåre- eller gedehold. Tillægspræmien bør kun ydes til producenter, hvis bedrift for mindst 50% af det udnyttede landbrugsareals vedkommende ligger i ugunstigt stillede områder, som fastlagt i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger [10].

[10] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.

(6) Af administrative grunde bør præmierne tidligst udbetales den dag, hvor regnskabsåret begynder. For at få den ønskede økonomiske effekt skal præmierne ydes inden for visse frister.

(7) Der må være mulighed for at ændre præmiernes størrelse på baggrund af udviklingen i produktion, produktivitet og markedsforhold.

(8) For at undgå at fremme produktionen og øge udgifterne bør der fortsat være individuelle lofter for producenterne. Det samlede antal præmierettigheder, som de enkelte medlemsstater disponerer over, bør fastsættes på basis af allerede eksisterende niveauer.

(9) Nye producenter og allerede etablerede producenter, hvis individuelle lofter af forskellige grunde ikke svarer til udviklingen i deres besætninger, bør ikke udelukkes fra retten til præmie. Tilførslerne til og forvaltningen af de nationale reserver bør derfor finde sted efter EF-kriterier. Af samme grund bør der for overførsel af præmierettigheder uden overdragelse af bedriften gælde regler, hvorefter en del af de overførte rettigheder inddrages uden godtgørelse og lægges til den nationale reserve.

(10) For at gøre det muligt for producenter at indskrænke deres produktion i en begrænset periode, bør medlemsstaterne kunne give tilladelse til midlertidig overførsel af præmierettigheder.

(11) Der bør skabes en forbindelse mellem følsomme områder eller lokaliteter og produktion af får og geder for at sikre, at disse former for produktion bibeholdes, især i områder, hvor der er mangel på alternativer.

(12) Interventionsforanstaltninger bør tage form af støtte til privat oplagring, som påvirker den normale afsætning af produkterne mindst muligt. For at denne støtte kan anvendes på rette måde, bør Kommissionen holde sig fuldt underrettet om prisudviklingen på det fælles marked for fåre- og gedekød.

(13) Når bestemte markedspriskriterier er opfyldt, bør beslutningen om at yde støtte til privat oplagring, generelt træffes i forbindelse med en licitationsprocedure. Støtten til privat oplagring kan dog blive mere effektiv, hvis støttebeløbet forudfastsættes, når det i hastetilfælde er nødvendigt at anvende privat oplagring på baggrund af en særlig vanskelig markedssituation i et eller flere noteringsområder. Det er derfor nødvendigt at bemyndige Kommissionen til at anvende proceduren med forudfastsættelse af støttebeløbet, når en sådan markedssituation er konstateret, selv om de pågældende markedspriskriterier ikke er opfyldt.

(14) Ud over interventionsordningerne bidrager en handelsregulering med en afgiftsordning ved import principielt til en stabilisering af EF-markedet.

(15) De ansvarlige myndigheder bør sættes i stand til permanent at følge bevægelserne i samhandelen for at kunne vurdere udviklingen på markedet og i givet fald anvende denne forordning. Til det formål bør der indføres en ordning med import- og eksportlicenser, herunder en ordning med sikkerhedsstillelse for, at de transaktioner, som licenserne udstedes for, gennemføres.

(16) For at undgå eller modvirke skadelige virkninger på EF-markedet af import af visse landbrugsprodukter skal der ved import af et eller flere af disse produkter betales en tillægsimporttold, hvis visse betingelser er opfyldt.

(17) Kommissionen bør på visse betingelser have beføjelse til at åbne og forvalte toldkontingenter, der følger af internationale aftaler, som er indgået i henhold til traktaten, eller af andre af Rådets retsakter.

(18) Ud over den ovenfor beskrevne ordning bør der åbnes mulighed for at regulere og helt eller delvis forbyde anvendelsen af proceduren for aktiv eller passiv forædling i det omfang, markedssituationen kræver det.

(19) Ordningerne med told og afgifter gør det muligt at give afkald på alle andre beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre grænser. Under usædvanlige omstændigheder kan den mekanisme, der hviler på fælles priser samt import- og toldafgifter, dog vise sig at være utilstrækkelig. For at EF-markedet ikke i sådanne tilfælde skal være ubeskyttet over for eventuelle forstyrrelser som følge af fjernelsen af importhindringer, må Fællesskabet have mulighed for hurtigt at træffe alle nødvendige foranstaltninger. Disse foranstaltninger skal være i overensstemmelse med Fællesskabets forpligtelser, herunder dets internationale forpligtelser.

(20) Det kan også være nødvendigt at træffe foranstaltninger, når en væsentlig stigning eller nedgang i priserne forstyrrer eller truer med at forstyrre EF-markedet.

(21) Begrænsninger i de frie varebevægelser som følge af anvendelsen af foranstaltninger, der skal hindre udbredelsen af dyresygdomme, kan skabe problemer på markedet i en eller flere medlemsstater. Der bør derfor kunne indføres særforanstaltninger til støtte for markedet for at rette op på en sådan situation.

(22) Enhedsmarkedet, der er baseret på fælles priser, vil blive bragt i fare, hvis der ydes visse former for støtte Derfor bør traktatens bestemmelser om statsstøtte gælde for fåre- og gedekød.

(23) Når der træffes de til gennemførelsen af denne forordning nødvendige foranstaltninger, bør der tages højde for Fællesskabets forpligtelser, herunder dets internationale forpligtelser, målene for den fælles markedsordning for fåre- og gedekød og målene for den fælles landbrugspolitik, som fastsat i Traktatens artikel 33.

(24) Da de foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne forordning, er forvaltningsforanstaltninger, som defineret i artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen [11], bør de vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 4 i samme afgørelse.

[11] EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

(25) Medlemsstaternes udgifter i forbindelse med forpligtelser, der følger af anvendelsen af denne forordning, falder ind under Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17 maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik [12].

[12] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.

(26) Den fælles markedsordning for fåre- og gedekød bør på samme tid tilgodese målene i traktatens artikel 33 og 131.

(27) Der er bekymring over den miljøeffekt, som fåre- og gedehold har specielt i de ugunstigt stillede områder. Kommissionen bør ud fra de indhøstede erfaringer udarbejde en rapport herom, samt nogle forslag, hvis det er nødvendigt.

(28) Overgangen fra ordningerne i medfør af forordning (EF) nr. 2467/98 til ordningerne i medfør af denne forordning kan volde problemer, som ikke er behandlet i denne forordning. For at løse sådanne problemer bør Kommissionen kunne vedtage overgangsforanstaltninger. Kommissionen bør også bemyndiges til at løse særlige praktiske problemer. -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING :

Artikel 1

Den fælles markedsordning for fåre- og gedekød omfatter en ordning for det indre marked og for samhandelen og gælder for følgende produkter:

>TABELPOSITION>

Afsnit I Det indre marked

Artikel 2

For at fremme initiativer i erhvervslivet, der kan lette tilpasningen af udbuddet til markedsbehovet, kan der for de i artikel 1 nævnte produkter træffes følgende EF-foranstaltninger:

a) foranstaltninger, der skal muliggøre en bedre avlsplanlægning

b) foranstaltninger til fremme af en bedre organisation af produktion, forarbejdning og afsætning

c) foranstaltninger til forbedring af kvaliteten

d) foranstaltninger, der skal muliggøre opstilling af kort- eller langfristede prognoser på baggrund af de benyttede produktionsmidler

e) foranstaltninger, der skal gøre det lettere at registrere markedsprisudviklingen.

De generelle regler for disse foranstaltninger vedtages efter proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2.

Kapitel I Direkte betalinger

Artikel 3

I dette afsnit forstås ved:

a) "moderfår": hunfår, der har læmmet mindst én gang, eller som er mindst et år

b) "moderged": hunged, der har læmmet mindst én gang, eller som er mindst et år.

Afdeling 1 Præmie for moderfår og -geder

Artikel 4

1. En producent, som holder moderfår på sin bedrift, kan efter ansøgning få udbetalt en præmie herfor (moderfårspræmie).

2. En producent, som holder modergeder på sin bedrift, kan efter ansøgning få udbetalt en præmie herfor (gedepræmie). Denne præmie ydes til producenter i bestemte områder, hvor produktionen opfylder følgende to kriterier:

- gedeopdrættet tager hovedsagelig sigte på gedekødsproduktion

- der anvendes samme teknik til opdræt af geder og får.

Der udarbejdes en liste over sådanne områder efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

3. Moderfårspræmien og gedepræmien ydes i form af en årlig betaling pr. støtteberettiget dyr, kalenderår og producent inden for individuelle lofter. Ved ansøgning om præmie skal ansøgningen omfatte mindst ti dyr.

4. Præmien for hvert moderfår er på 21 EUR. For producenter, der afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter, er præmien pr. moderfår dog 16,8 EUR.

5. Præmien for hver moderged er på 16,8 EUR.

6. Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til denne artikel efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Afdeling 2 Tillægspræmie

Artikel 5

1. I områder, hvor der praktisk taget ikke er nogen alternativer til fåre- eller gedehold, udbetales der en tillægspræmie. Medlemsstaterne fastlægger disse områder. Under alle omstændigheder ydes tillægspræmien kun til producenter, hvis bedrift for mindst 50% af det udnyttede landbrugsareals vedkommende er beliggende i ugunstigt stillede områder som fastlagt i forordning (EF) nr. 1257/1999.

2. Tillægspræmien ydes også til producenter, der foretager græsningsskifte, forudsat at

a) mindst 90% af de dyr, som der ansøges om præmie for, græsser i mindst 90 på hinanden følgende dage i et støtteberettiget område fastlagt i medfør af stk.1, og

b) bedriftens hjemsted er beliggende i et veldefineret geografisk område, hvor det af medlemsstaten er godtgjort, at græsningsskifte er i overensstemmelse med traditionel praksis for fåre- eller gedeopdræt, samt at disse dyrevandringer er nødvendige, fordi der ikke er tilstrækkeligt med foder i den periode, hvor græsningsskiftet finder sted.

3. Tillægspræmien er på 7 EUR pr. moderfår og pr. moderged. Tillægspræmien ydes på samme betingelser som dem, der er fastsat for moderfårspræmien og gedepræmien.

4. Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til denne artikel efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Afdeling 3 Fælles bestemmelser

Artikel 6

Præmien udbetales til producenten på grundlag af det antal moderfår og/eller -geder, der holdes på bedriften i en minimumsperiode, der fastsættes efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Betalinger foretages umiddelbart efter, at de inspektioner, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 3508/92 om et integreret system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger [13], er gennemført, men tidligst den 16. oktober i det kalenderår, som ansøgningen om betaling gælder, og senest den 30. juni i det følgende kalenderår.

[13] EFT L 355 af 5.12.1992, s. 1. Forordning senest ændret ved forordning (EF) nr. 1593/2000 (EFT L 182 af 21.7.2000, s. 4).

Artikel 7

Præmiernes størrelse kan ændres efter proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2, på baggrund af udviklingen i produktion, produktivitet og markedsforhold.

Afdeling 4 Individuelle lofter

Artikel 8

1. Den 1. januar 2002 er en producents individuelle loft, med forbehold af stk. 2 og 3, lig med det antal præmierettigheder, den pågældende rådede over den 30. December 2001 ifølge de relevante EF-regler.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at summen af præmierettigheder på deres område fra den 1. januar 2002 ikke overstiger de nationale lofter, der er anført i bilag I, og at de nationale reserver, der er nævnt i artikel 10, kan bibeholdes.

3. Hvis de foranstaltninger, der træffes i henhold til stk. 2, kræver en nedsættelse af producenternes individuelle lofter, foretages nedsættelsen uden godtgørelse og fastlægges på grundlag af objektive kriterier.

Kriterierne omfatter:

a) producenternes udnyttelse af deres individuelle lofter i de tre referenceår forud for 2000

b) særlige naturbetingede forhold eller anvendelse af sanktioner, der medfører, at præmien ikke udbetales eller udbetales med et nedsat beløb i mindst et referenceår

c) andre exceptionelle forhold, der har til følge, at betalingerne for mindst et referenceår ikke svarer til den faktiske situation i de forudgående år.

4. Præmierettigheder, der er blevet inddraget i henhold til en foranstaltning truffet efter stk. 2, bortfalder.

5. Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til denne artikel efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Artikel 9

1. Når en producent sælger eller på anden måde overdrager sin bedrift, kan han overføre alle sine præmierettigheder til den, der overtager bedriften.

2. En producent kan også overføre alle eller en del af sine rettigheder til andre producenter uden at overdrage sin bedrift.

I tilfælde af overførsel af præmierettigheder uden overdragelse af bedriften overføres en del af disse rettigheder, der ikke må overstige 15%, uden godtgørelse til den nationale reserve i den medlemsstat, hvor bedriften er beliggende, til gratis omfordeling.

En medlemsstat kan fastsætte, at overførsel af rettigheder uden overdragelse af bedriften sker enten direkte mellem producenter eller via den nationale reserve.

3. Medlemsstaterne kan træffe de nødvendige foranstaltninger for at undgå, at præmierettigheder flyttes væk fra følsomme områder eller områder, hvor fårehold er særligt vigtig for den lokale økonomi.

4. Medlemsstaterne kan inden en dato, som de skal fastlægge nærmere, tillade midlertidige overførsler af den del af præmierettighederne, som den producent, der råder over dem, ikke selv skal bruge.

5. Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til denne artikel efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Gennemførelsesbestemmelserne kan navnlig omfatte:

a) regler, som medlemsstaterne kan følge for at løse specifikke problemer i forbindelse med præmierettigheder, der overføres af producenter, som ikke ejer de arealer, hvorpå deres bedrift er beliggende, og

b) specifikke regler for det minimumsantal, der kan være genstand for en delvis overførsel.

Artikel 10

1. Medlemsstaterne skal have en national reserve af præmierettigheder.

2. Alle præmierettigheder, der inddrages efter artikel 9, stk. 1, eller andre EF-bestemmelser, lægges til den nationale reserve.

3. Medlemsstaterne anvender deres nationale reserve til inden for rammerne af denne reserve at tildele præmierettigheder specielt til nytilkomne producenter, yngre landbrugere og andre producenter med forrang.

4. Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til denne artikel efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Kapitel 2 Privat oplagring

Artikel 11

1. Kommissionen kan beslutte at yde støtte til privat oplagring, hvis der er en særlig vanskelig markedssituation i et eller flere noteringsområder. Ved noteringsområde forstås:

- Storbritannien

- Nordirland

- alle andre medlemsstater hver for sig.

Støtten indføres inden for rammerne af en licitationsprocedure.

Det kan imidlertid besluttes at yde støtten som led i en procedure med forudfastsættelse, hvis det i hastetilfælde er nødvendigt at anvende privat oplagring.

2. Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til denne artikel og træffes beslutning om støtte til privat oplagring efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Afsnit II Samhandel med tredjelande

Artikel 12

1. Ved import til eller eksport fra Fællesskabet af de i artikel 1 nævnte produkter kan der kræves fremlagt en import- eller eksportlicens.

Import- eller eksportlicensen gælder for hele Fællesskabet.

Licensen udstedes af medlemsstaterne til enhver, der anmoder herom, uanset hvor i Fællesskabet den pågældende er etableret, uden at dette i øvrigt berører anvendelsen af artikel 15.

Licensudstedelsen kan være betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennemføre importen eller eksporten inden for licensens gyldighedsperiode; sikkerheden fortabes helt eller delvis, hvis transaktionen ikke eller kun delvis har fundet sted inden for nævnte frist, undtagen i tilfælde af force majeure.

2. Listen over produkter, som der kræves eksportlicens for, licensernes gyldighedsperiode og de øvrige gennemførelsesbestemmelser til denne artikel fastsættes efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Artikel 13

Toldsatserne i den fælles toldtarif anvendes for de i artikel 1 nævnte produkter.

Artikel 14

1. For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for EF-markedet af import af nogle af de i artikel 1 nævnte produkter pålægges importen af et eller flere af disse produkter til satsen i den fælles toldtarif en tillægsimporttold, hvis de betingelser, der fastlægges af Kommissionen i henhold til stk. 4, er opfyldt, undtagen i de tilfælde, hvor importen ikke forventes at skabe forstyrrelser på EF-markedet, og virkningerne ikke står i forhold til det mål, der søges nået.

2. Ved import til priser, der ligger under det prisniveau, som Fællesskabet har meddelt Verdenshandelsorganisationen ("udløsningspris"), kan der pålægges en tillægsimporttold.

Hvis importmængden i et år, hvor de i stk. 1 nævnte skadelige virkninger opstår eller vil kunne opstå, overskrider et niveau ("udløsningsmængde"), der er fastlagt på basis af afsætningsmulighederne defineret som importen i procent af det tilsvarende indenlandske forbrug i de tre forudgående år, kan der pålægges en importtold.

3. De importpriser, der tages i betragtning ved pålæggelse af en tillægsimporttold i henhold til stk. 2, første afsnit, fastlægges på grundlag af cif-importpriserne for den pågældende sending.

Med henblik herpå kontrolleres cif-importpriserne på grundlag af de repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet eller EF-importmarkedet.

4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelser til denne artikel efter proceduren i artikel 24, stk. 2. Bestemmelserne skal især angive, hvilke produkter der kan pålægges tillægsimporttold.

Artikel 15

1. De toldkontingenter for de i artikel 1 nævnte produkter, der følger af de aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 300, eller af andre af Rådet vedtagne retsakter, åbnes og forvaltes efter særlige regler, der er fastlagt efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

2. Ved forvaltningen af kontingenterne kan der anvendes en af følgende metoder eller en kombination af dem:

a) en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge af indgivelsen af ansøgninger ("først til mølle-princippet")

b) en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er indgivet ansøgning for (metoden "samtidig behandling")

c) en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme (metoden "traditionelle/nye mønstre").

Der kan fastsættes andre relevante metoder. De må ikke medføre forskelsbehandling af de berørte erhvervsdrivende.

3. Forvaltningsmetoden skal, hvor det er relevant, tage hensyn til forsyningsbehovene på EF-markedet og nødvendigheden af at sikre ligevægten på dette marked.

4. De i stk. 1 omhandlede særlige regler:

a) fastsætter åbning af årlige kontingenter, om nødvendigt med en hensigtsmæssig tidsfordeling

b) fastlægger den forvaltningsmetode, der skal anvendes

c) omfatter, hvor det er relevant, bestemmelser, der giver sikkerhed for produktets art, afsendelsessted og oprindelse samt, hvis det er hensigtsmæssigt, bevarelsen af de traditionelle samhandelsmønstre

d) omfatter bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der muliggør kontrol af garantierne for den i litra c) nævnte sikkerhed og

e) fastlægger betingelserne for udstedelse af importlicenser og disses gyldighedsperiode.

Artikel 16

1. I det omfang det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning for de i artikel 1 omhandlede produkter kan fungere optimalt, kan Rådet, der træffer afgørelse på forslag af Kommissionen efter afstemningsproceduren i traktatens artikel 37, stk. 2, i særlige tilfælde helt eller delvis udelukke anvendelsen af proceduren for aktiv eller passiv forædling for de i artikel 1 omhandlede produkter.

2. Hvis den i stk. 1 omhandlede situation er af særlig hastende karakter, og Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af proceduren for aktiv eller passiv forædling, kan bestemmelserne i stk. 1 fraviges, og Kommissionen træffer på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ de nødvendige foranstaltninger, som meddeles Rådet og medlemsstaterne; de pågældende foranstaltninger kan ikke anvendes i mere end seks måneder og træder straks i kraft. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest en uge efter begæringens modtagelse.

3. Enhver medlemsstat kan indbringe den af Kommissionen trufne afgørelse for Rådet inden for en frist på en uge efter meddelelsesdagen. Rådet kan med kvalificeret flertal bekræfte, ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse.

Har Rådet ikke truffet afgørelse inden for en frist på tre måneder, betragtes Kommissionens afgørelse som ophævet.

Artikel 17

1. De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur og de særlige regler for dens anvendelse gælder ved tariferingen af de produkter, der er omhandlet i artikel 1; den toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages i den fælles toldtarif.

2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning eller vedtaget i henhold til en af dens bestemmelser, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:

a) opkrævning af afgifter med samme virkning som told

b) anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med samme virkning.

Artikel 18

1. Bliver EF-markedet for et eller flere af de i artikel 1 omhandlede produkter på grund af importen eller eksporten udsat for eller truet af alvorlige forstyrrelser, som kan bringe virkeliggørelsen af de i traktatens artikel 33 nævnte mål i fare, kan der anvendes egnede foranstaltninger i samhandelen med tredjelande, indtil forstyrrelsen eller faren herfor er ophørt.

Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag fra Kommissionen, vedtager generelle gennemførelsesbestemmelser til dette stykke og fastlægger, i hvilke tilfælde og inden for hvilke grænser medlemsstaterne kan træffe beskyttelsesforanstaltninger.

2. Indtræder den i stk. 1 nævnte situation, træffer Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ bestemmelse om de nødvendige foranstaltninger. Kommissionen meddeler medlemsstaterne disse foranstaltninger, som straks bringes i anvendelse. Har Kommissionen fået forelagt en begæring fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest tre arbejdsdage efter begæringens modtagelse.

3. Enhver medlemsstat kan inden for en frist på tre arbejdsdage efter meddelelsesdagen indbringe den af Kommissionen trufne foranstaltning for Rådet. Rådet træder da straks sammen. Det kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældende foranstaltning.

4. Denne artikel anvendes under iagttagelse af Fællesskabets forpligtelser, herunder dets internationale forpligtelser.

Afsnit III Generelle bestemmelser

Artikel 19

Medlemsstaterne registrerer priserne for får og fårekød på grundlag af bestemmelser, der fastsættes af Kommissionen efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Artikel 20

1. Konstateres der på EF-markedet en væsentlig prisstigning eller et væsentligt prisfald, og må det påregnes, at denne situation kan vedvare, og at markedsforstyrrelser dermed opstår eller truer med at opstå, kan de nødvendige foranstaltninger træffes efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

2. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelser til denne artikel efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Artikel 21

For at tage hensyn til de begrænsninger i de frie varebevægelser, som kan skyldes, at der anvendes forholdsregler til bekæmpelse af udbredelsen af sygdomme hos dyr, kan der efter proceduren i artikel 24, stk. 2, træffes undtagelsesforanstaltninger til støtte for det marked, som berøres af sådanne begrænsninger. Disse foranstaltninger må kun træffes i et omfang og for et tidsrum, der er strengt nødvendigt for at støtte dette marked.

Artikel 22

Medmindre andet bestemmes i denne forordning, finder traktatens artikel 87, 88 og 89 anvendelse på produktion af og handel med de i artikel 1 i denne forordning nævnte produkter.

Artikel 23

Medlemsstaterne og Kommissionen meddeler hinanden de oplysninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne forordning.

Regler for meddelelse og videregivelse af disse oplysninger vedtages efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Artikel 24

1. Kommissionen bistås af en komité, Forvaltningskomitéen for Får og Geder, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.

2. Når der henvises til dette stykke, anvendes forvaltningsproceduren i artikel 4 i afgørelse 1999/468/EF i overensstemmelse med artikel 7 i samme afgørelse.

3. Det tidsrum, der omhandles i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, er én måned.

Artikel 25

Komitéen kan undersøge ethvert andet spørgsmål, som formanden på eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repræsentant forelægger den.

Artikel 26

De foranstaltninger, der er nødvendige for at løse specifikke praktiske problemer, vedtages efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Sådanne foranstaltninger kan i behørigt begrundede tilfælde fravige visse dele af denne forordning.

Artikel 27

Forordning (EF) nr. 1258/1999 og gennemførelsesbestemmelserne dertil anvendes for udgifter afholdt af medlemsstaterne til gennemførelse af forpligtelserne i henhold til nærværende forordning.

Artikel 28

Ved anvendelsen af denne forordning skal der på passende måde tages hensyn til de mål, der er fastsat i traktatens artikel 33 og 131.

Artikel 29

Senest den 31. december 2005 forelægger Kommissionen Rådet og Parlamentet en rapport om miljøvirkningerne af fåre- og gedeopdræt specielt i de ugunstigt stillede områder og om præmieordningens effekt. Hvis det er relevant, ledsages rapporten af forslag. I rapporten skal der især tages hensyn til medlemsstaternes rapporter om gennemførelsen af foranstaltninger i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 1259/1999.

Artikel 30

Forordning (EØF) nr. 2644/80, (EØF) nr. 3901/89, (EØF) nr. 1323/90, (EØF) nr. 3493/90, (EØF) nr. 338/91 og (EF) nr. 2467/98 ophæves.

Henvisninger til de ophævede forordninger betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses i henhold til sammenligningstabellen i bilag II.

Artikel 31

De foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen fra ordningerne i de i artikel 30 nævnte forordninger til ordningerne i nærværende forordning, vedtages efter proceduren i artikel 24, stk. 2.

Artikel 32

1. Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

2. Den anvendes fra den 1 januar 2002.

3. Forordning (EØF) nr. 2644/80, (EØF) nr. 3901/89, (EØF) nr. 1323/90, (EØF) nr. 3493/90, (EØF) nr. 338/91, og (EF) nr. 2467/98 anvendes fortsat for produktionsårene 2000 og 2001.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand

BILAG I INDIVIDUELLE RETTIGHEDER TIL MODERFÅRS- OG GEDEPRÆMIE

Medlemsstat // Rettigheder (x 1000)

België/Belgique // 70

Danmark // 104

Deutschland // 2 432

Ållas // 11 023

España // 19 580

France // 7 842

Ireland // 4 956

Italia // 9 575

Luxembourg // 4

Nederland // 930

Österreich // 206

Portugal // 2 690

Suomi/Finland // 80

Sverige // 180

United Kingdom // 19 492

I alt // 79 164

BILAG II Sammenligningstabel

Forordning (EØF) nr. 1323/90 // Denne forordning

Artikel 1 // Artikel 5

Forordning (EØF) nr. 3493/90 // Denne forordning

Artikel 1, stk.1 // -

Artikel 1, stk. 2 // -

Artikel 1, stk. 3 // -

Artikel 1, stk. 4 // Artikel 3, litra a)

Artikel 1, stk. 5 // Artikel 3, litra b)

Artikel 2 // Artikel 5

Artikel 3 // -

Artikel 4 // -

Forordning (EF) nr. 2467/98 // Denne forordning

Artikel 1 // Artikel 1

Artikel 2 // Artikel 2

Artikel 3 // -

Artikel 4 // Artikel 19

Artikel 5, stk. 1 // Artikel 4, stk. 1

Artikel 5, stk. 2 og 3 // Artikel 4, stk. 4

Artikel 5, stk. 4 // -

Artikel 5, stk. 5 // Artikel 4, stk. 2

Artikel 5, stk. 6 // Artikel 6

Artikel 5, stk. 7, 8, 9 og 10 // -

Artikel 6 stk. 1-3 // -

Artikel 6, stk. 4, litra a) // -

Artikel 6, stk. 4, litra b) // Artikel 9, stk. 1 og 2

Artikel 6, stk. 4, litra c) // Artikel 9, stk. 2 og 3

Artikel 6, stk. 4, litra d) // Artikel 9, stk. 4

Artikel 6, stk. 4, litra e) // -

Artikel 6, stk. 4, litra f) // Artikel 9, stk. 5

Artikel 6, stk. 5 // -

Artikel 6, stk. 6 // -

Artikel 7 // Artikel 10

Artikel 8 // -

Artikel 9 // -

Artikel 10 // Artikel 8, stk. 2

Artikel 11 // -

Artikel 12 // Artikel 11

Artikel 13 // -

Artikel 14 // Artikel 12

Artikel 15 // Artikel 13

Artikel 16 // Artikel 14

Artikel 17 // Artikel 15

Forordning (EF) nr. 2467/98 // Denne forordning

Artikel 18 // Artikel 16

Artikel 19 // Artikel 17

Artikel 20 // Artikel 18

Artikel 21 // Artikel 21

Artikel 22 // Artikel 22

Artikel 23 // Artikel 23

Artikel 24 // Artikel 24

Artikel 25 // -

Artikel 26 // Artikel 25

Artikel 27 // Artikel 28

Artikel 28 // -

>TABELPOSITION>

BILAG 1

Den finansielle effekt af den foreslåede ordning - i mio. EUR (forskellen mellem bilag 2 og bilag 3)

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

BILAG 3

>TABELPOSITION>