Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse om handlingsplan for arbejdskraftens frie bevægelighed« (98/C 235/19)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 2. december 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede Gianni Vinay til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 15. maj 1998.

Det Økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 355. plenarforsamling af 27. og 28. maj 1998, mødet den 28. maj 1998, med 85 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Arbejdskraftens ret til fri bevægelighed er en af hovedhjørnestenene i det indre marked. Med Den Økonomiske og Monetære Unions endelige gennemførelse får det endnu større betydning, at denne ret kan udøves fuldt ud i praksis.

1.2. Kommissionens meddelelse, som indeholder en handlingsplan, er baseret på en rapport om personers bevægelighed, udarbejdet af Ekspertudvalget for Fri Bevægelighed for Personer. Ekspertudvalget, som blev nedsat i 1996 med Simone Veil som formand, fremlagde sine bemærkninger og forslag den 18. marts 1997 og afsluttede dermed sit arbejde.

1.3. Bortset fra visse justeringer ser lovgivningen om fri bevægelighed stort set ud som i 1968, eftersom Kommissionens ændringsforslag fra 1989 og 1990 ikke accepteredes af Rådet.

1.4. Ifølge ekspertudvalget er lovgivningen nu utilstrækkelig og uhensigtsmæssig. Den bør revideres og tilpasses, så der tages hensyn til de mange afgørelser fra EF-Domstolen, der gennem de sidste ti år har skabt en omfattende retspraksis på området.

1.5. I handlingsplanen foreslås en strategi, som sætter ind på fem områder:

- reglerne forbedres og tilpasses,

- arbejdsmarkedet gøres mere gennemsigtigt,

- ansvarlighed og samarbejde styrkes,

- retten til fri bevægelighed gøres mere kendt og synlig,

- der udvikles nyskabende projekter.

1.6. For at sikre arbejdstagernes frie bevægelighed er det først og fremmest nødvendigt at forbedre reglerne om opholdsret og familiesammenføring samt generelt sikre lige behandling, især vedrørende beskatning og social sikring.

1.7. Hvis arbejdsmarkedet skal kunne udvikle sig, så det effektivt opfylder det indre markeds behov, må der sættes ind på et bredt felt med oplysninger til borgerne og virksomhederne, og samarbejdet mellem medlemsstaternes offentlige arbejdsanvisningskontorer og EURES-nettet skal styrkes.

1.7.1. Man skal være særlig opmærksom på grænseregionerne, hvor der er en mere intens udvikling i arbejdskraftens mobilitet, og hvor problemerne i forbindelse med arbejdsanvisning, social sikring og beskatning er mere udbredte.

1.8. For at sikre, at reglerne gennemføres fuldt ud, og for at medvirke til at løse problemer og konflikter i forbindelse med arbejdstagernes frie bevægelighed må samarbejdet mellem medlemsstaterne udbygges og styrkes gennem oprettelse af særlige samarbejdsstrukturer.

1.9. Kommissionen foreslår en særlig indsats for at udbrede kendskabet til disse rettigheder og øge bevidstheden om dem, f.eks. gennem seminarer og nyhedsbreve, der henvender sig til borgere, advokater og offentlige administrationer.

1.10. Endelig ønsker Kommissionen at fremme nyskabende projekter, som støtter arbejdstagernes frie bevægelighed. Finansieringen skal ske via artikel 6 i ESF-forordningen.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU bifalder handlingsplanen og opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at indføre særlige foranstaltninger i overensstemmelse med ekspertudvalgets bemærkninger og konklusioner.

2.2. Flere og flere opholder sig i kortere eller længere tid i andre lande for at arbejde eller studere. Det er økonomiens internationalisering, EU's stadig større område uden indre grænser og nødvendigheden af at finde arbejde eller forbedre karrieremulighederne uden for hjemlandet, som tilskynder dem til det.

2.3. På det sociale plan kan man ikke se bort fra, hvilke følger det har for den vandrende arbejdstagers rettigheder, beskatning, arbejdsmuligheder og sociale sikring, og for hans familie, som selvfølgelig ikke kan pålægges begrænsninger, som ændrer dens sammensætning og indbyrdes forhold.

2.4. Der er derfor uvægerligt problemer, som det haster med at løse, men spørgsmålets kompleksitet illustreres af de forsinkelser, der har ramt arbejdet med at ajourføre lovgivningen til fremme af arbejdstagernes mobilitet, hvad angår rettigheder og sikringsordninger. Alle parter må derfor være rede til at gøre en fælles indsats for at finde konkrete løsninger, der er tilfredsstillende for alle.

2.5. Det er især højtuddannede eller bestemte grupper af arbejdstagere inden for byggeri, restaurant- og hotelvirksomhed, som udnytter retten til mobilitet. Desuden er krav om praktik eller erfaringer med volontørtjeneste samt jobsøgning nye begrundelser for at rejse ud.

2.6. Mobiliteten inden for EU koncentrerer sig i stadig højere grad i grænseregionerne, som konfronteres direkte med vanskelige situationer og meget vigtige spørgsmål vedrørende social sikring og beskatning.

2.7. Endvidere må der tages hensyn til de millioner af arbejdstagere fra tredjelande, som opholder sig i EU. Også for dem rejser spørgsmålet sig om rettigheder og sikringsordninger.

2.8. På denne baggrund er det værd at bemærke, at ekspertudvalget har undersøgt, hvordan det grundlæggende princip om »personers« frie bevægelighed gennemføres i praksis. Det kan derfor synes for restriktivt, at Kommissionen i sin handlingsplan kun har »arbejdstagernes« frie bevægelighed som målsætning. Handlingsplanen sigter dog på en bredere fortolkning af ordet »arbejdstagere« og en bredere anvendelse af grundprincippet om fri bevægelighed som fastlagt i EU-traktaten.

2.8.1. ØSU bifalder Kommissionens pragmatiske forsøg på at tilpasse og udvikle de EU-instrumenter, der sikrer arbejdstagernes frie bevægelighed, men mener, at der samtidig bør arbejdes mere intenst på at sikre fri bevægelighed inden for EU for alle EU-borgere under særlig hensyntagen til de handicappedes problemer - og endvidere for borgere fra tredjelande, som legalt opholder sig i en medlemsstat (). Der bør bygges bro mellem arbejdstagernes rettigheder (EU-lovgivningen på området) og de borgerlige rettigheder, mellem de sociale og arbejdsmarkedsmæssige rettigheder og de civile rettigheder.

2.9. Den fuldstændige eliminering af alle hindringer for EU-borgernes, ikke kun arbejdstagernes, frie bevægelighed og opholdsret er en politisk, social og økonomisk prioritet. ØSU opfordrer derfor Rådet til snarest at træffe de beslutninger, der er nødvendige for at nå dette mål.

2.9.1. Desuden håber ØSU, at Rådets beslutninger om koordinering af sociale sikringsordninger fremover vil blive truffet med kvalificeret flertal, som det er tilfældet med andre spørgsmål vedrørende det indre marked.

2.9.2. ØSU ser derfor helst, at Kommissionens initiativ fører til en udjævning af de hidtil rådende meningsforskelle mellem medlemsstaterne.

2.10. ØSU støtter Kommissionens forsøg på at udvide anvendelsesområdet for EF-traktatens artikel 48 om arbejdskraftens frie bevægelighed. Især bifalder ØSU Kommissionens forsøg på at forbedre og udvide opholdsretten for personer, der søger arbejde i en anden medlemsstat samt bestræbelserne på at styrke familiesammenføringsretten for personer, der har taget ophold i en anden medlemsstat. Disse forbedringer bør suppleres med civile rettigheder og forpligtelser, som gør det muligt for de implicerede at deltage fuldt ud i det samfund, de har bosat sig i.

2.10.1. ØSU er samtidig klar over, at etablering af en retslig ramme for den frie bevægelighed kun er det første skridt på vejen til eliminering af hindringerne for mobilitet. Der er gjort fremskridt i årenes løb, men man finder stadig protektionistiske holdninger, som begrænser den frie bevægelighed inden for EU's område. Ekspertudvalget påpeger, at der stadig findes en national praksis, som hindrer EU-borgere fra andre medlemsstater i at beklæde stillinger i den offentlige sektor på trods af de traktatfæstede rettigheder, som er blevet bekræftet af EF-Domstolens retspraksis. Den praksis bør der sættes en stopper for.

2.10.2. De administrative formaliteter vedrørende opholdstilladelse, social sikring og beskatning har ofte en negativ indvirkning på mobiliteten. Det tager ca. 4 år at behandle klager og løse problemer i forbindelse med hindringer for den frie bevægelighed, og problemerne kan derfor aldrig løses her og nu. En hasteordning til løsning af konflikterne ville her være på sin plads.

2.10.3. Den gensidige anerkendelse af kvalifikationer, uddannelse og erhvervserfaring er præget af mangler og forsinkelser, og det er langt fra en selvfølge, at supplerende pensioner kan overføres. Der er endnu ikke nogen udbredt bevidsthed om, at en multikulturel og flersproget arbejdsstyrke kunne udgøre en væsentlig konkurrencefordel såvel på det indre marked som på verdensmarkedet. Det må dog erkendes, at sprogproblemer er en væsentlig hindring for mobiliteten i Europa.

2.11. Hvis den frie bevægelighed ikke reguleres, struktureres og bringes til at fungere bedre på EU-niveau, risikerer man en konkurrence på det indre marked, som kan virke destabiliserende. Der er faktisk eksempler på, at »social dumping« har fundet sted, idet arbejdstagere er blevet overført til en anden medlemsstat på en underentreprisekontrakt - et forhold, som ikke er omfattet af til direktivet om udsendte arbejdstagere. Denne praksis risikerer at give anledning til indførelse af nationale foranstaltninger, som ville true den enkeltes ret til fri bevægelighed.

2.12. ØSU påpeger i forbindelse med udvidelsen af EU, at de migratoriske bevægelser i arbejdskraften, som opstår før tiltrædelsen og i en overgangsperiode, bør reguleres under behørig hensyntagen til bestemmelserne herom i de forskellige aftaler og traktater.

2.13. ØSU støtter desuden ekspertudvalgets forslag om at overdrage ansvaret for koordinering af alle spørgsmål vedrørende fri bevægelighed til en enkelt kommissær.

2.14. Det skal til slut understreges, at fjernelse af hindringerne for fri bevægelighed gennem finpudsning og tilpasning af EU-instrumenterne og gennem samarbejde mellem medlemsstaterne ikke kun skaber et mere solidarisk Europa. Processen er først og fremmest afgørende for en styrkelse af grundlaget for et »socialt Europa«.

3. Særlige bemærkninger

a) Forbedring og tilpasning af reglerne

3.1. Det er først og fremmest nødvendigt at afhjælpe de lovgivningsmæssige mangler, som skaber en usikker administrativ situation for EU-borgere, der søger arbejde i et andet land end deres sædvanlige opholdsland. Man bør også opgive den praksis, at der kun udstedes kortvarige opholdstilladelser til personer, som legalt har opholdt sig i en medlemsstat i flere perioder, der sammenlagt er af en varighed på over et år. Dette er nødvendigt ikke alene for at opnå en mere gennemsigtig og konsekvent fortolkning af bestemmelserne om arbejdskraftens frie bevægelighed, men også for at intensivere bekæmpelsen af sort arbejde.

3.1.1. ØSU støtter derfor Kommissionens forslag om at ændre direktiv 360/68/EØF i overensstemmelse med EF-Domstolens praksis i de seneste år.

3.1.2. Mere generelt understreger ØSU, at det er vigtigt at undgå, at EU-lovgivningen hele tiden er ude af trit med EF-Domstolens afgørelser. Den retspraksis, der fastlægges gennem Domstolens afgørelser, bør være et yderligere incitament til en hurtig konsolidering og tilpasning af bestemmelserne på alle områder, hvor det viser sig nødvendigt. Derfor har selve vedtagelsen af Kommissionens tekst en endnu større politisk betydning end de - i sig selv vigtige - detailspørgsmål, som meddelelsen omhandler.

3.2. Med hensyn til familiesammenføring, som har betydning for ligebehandlingen og den sociale integration af alle familiemedlemmer, indebærer Kommissionens forslag en udvidelse af familiens ret til at blive sammen. Denne ret vedrører ikke blot de følelsesmæssige bånd, men også eventuelle støtteforpligtelser, som ikke har noget at gøre med, om familien er økonomisk uafhængig. ØSU støtter naturligvis dette forslag.

3.2.1. Mange af de problemer, der peges på, har deres rod i forordning (EØF) nr. 1612/68. Revisionen af denne forordning er en forudsætning for, at borgerne kan udøve retten til bevægelighed i større udstrækning. I afventning af Kommissionens udformning af de nye bestemmelser lægger ØSU stor vægt på enhver forbedring, der kan sikre de vandrende arbejdstagere og deres familie fuld ligebehandling og integration i værtslandet.

3.2.2. ØSU mener i særdeleshed, at forordning (EØF) nr. 1612/68 bør ændres i lyset af Domstolens konsoliderede praksis vedrørende social, økonomisk, skattemæssig og kulturel ligebehandling af alle vandrende arbejdstagere og deres familie i fuld overensstemmelse med de borgerlige rettigheder.

3.2.3. ØSU anerkender ligeledes den store sociale betydning af ekspertudvalgets forslag om at ophæve visumpligten for borgere fra tredjelande med en familiemæssig tilknytning til en EU-arbejdstager. ØSU har tidligere udtalt sig om dette spørgsmål.

3.3. Grænsearbejdere har særligt store problemer på følgende områder:

- social sikring på grund af forskellige kriterier for tildeling af ydelser til arbejdstageren og dennes familie i tilfælde af invaliditet, arbejdsløshed, sygdom osv.,

- beskatning på grund af overlapninger mellem skattereglerne i de to lande, hvor skatteyderen har henholdsvis sin bopæl og sit arbejde.

3.3.1. Kommissionens meddelelse indeholder ingen konkrete forslag til løsning af grænsearbejdernes problemer på socialsikringsområdet. Det nævnes blot, at »der bør vedtages særlige bestemmelser«, og at der i løbet af 1998 vil blive fremlagt et forslag for Rådet om revision og forenkling af forordning (EØF) nr. 1408/71. ØSU afventer nærmere underretning om Kommissionens forslag.

3.3.2. Da EU ikke har specifik kompetence på skatteområdet, fastlægges de relevante skatteregler gennem bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne med traktatens artikel 220, der forbyder dobbeltbeskatning, som eneste rettesnor. ØSU opfordrer Kommissionen til grundigt at undersøge, hvorledes disse bilaterale aftaler fungerer i praksis, med henblik på udarbejdelse af en aftalemodel, der kan forelægges medlemsstaterne.

3.4. En revision af forordning (EØF) nr. 1408/71 er tiltrængt af mange grunde, og generelt er der behov for at forenkle og koordinere socialsikringsordningerne i EU under hensyntagen til den sociale, økonomiske og kulturelle udvikling.

3.4.1. ØSU benytter lejligheden til at understrege, at den bebudede forenkling fuldt ud bør respektere de enkelte arbejdstageres erhvervede rettigheder og de særlige socioøkonomiske, nationale og erhvervsfaglige karakteristika, således at arbejdstageren kan få tildelt fuld folkepension og opnå anerkendelse af de faglige kvalifikationer, vedkommende har erhvervet i hele sit erhvervsaktive liv. Alt i alt bør forenklingen lette den frie bevægelighed med det mål at stille alle borgere lige.

3.4.2. Ved ajourføringen af lovgivningen skal der tages hensyn til det store antal nationale ordninger, der skal koordineres, og forordningens forskellige aspekter skal bringes i overensstemmelse med Domstolens retspraksis. I den forbindelse er det nødvendigt at løse de aktuelle problemer, der skyldes lovgivningsmæssige forskelle, at ændre visse bestemmelser f.eks. vedrørende arbejdsløshed, at træffe foranstaltninger på områder, hvor dette endnu ikke er sket, f.eks. med hensyn til fastlæggelse af anvendelsesområdet for direktiverne om opholdsret, eller på områder, der hidtil har været undtaget, såsom førtidspension og særordninger for offentligt ansatte.

3.4.3. Der bør hurtigst muligt indgås aftaler mellem EU og de tredjelande, som er mest berørt af arbejdskraftens frie bevægelighed, begyndende med Schweiz og alle de små lande, således at de aktuelle lakuner kan udfyldes.

3.4.4. ØSU henviser i øvrigt til bemærkningerne i sin nylige udtalelse om Kommissionens meddelelse »Modernisering og forbedring af den sociale beskyttelse i Den Europæiske Union« (), hvori det påpeges, at en bedre og mere effektiv social beskyttelse kan bidrage til at styrke økonomien.

3.5. ØSU støtter også Kommissionens forslag til ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 for at forbedre retsstillingen for arbejdstagere fra tredjelande, som har lovmæssig bopæl i Fællesskabet. Det blev fremlagt i november 1997 samtidig med handlingsplanen ().

3.5.1. ØSU har afgivet positiv udtalelse om dette forslag (), som ikke blot udmønter princippet om ikke-diskrimination, men også bidrager til at bekæmpe illegalt og sort arbejde.

3.6. Kommissionen henviser til direktivforslaget om supplerende pensioner. ØSU har afgivet positiv udtalelse herom (), selvom der efter ØSU's mening kun er tale om et indledende skridt hen imod fuldstændig fri bevægelighed med hensyn til supplerende pensioner.

3.6.1. Det skal understreges, at forslaget først og fremmest vedrører arbejdstagere, der udstationeres for en kortere periode. Det fjerner ikke visse store hindringer for en fuldstændig fri overførsel af supplerende pensioner såsom fastlæggelsen af, hvor mange år arbejdstageren mindst skal have indbetalt pensionsbidrag, problemerne med overførsel af erhvervede rettigheder, beskatning osv.

3.6.2. ØSU erkender, at der er mange forskellige nationale bestemmelser på dette område, men mener, at supplerende pensioner nu er en uafvendelig realitet i alle EU-lande, blandt andet på grund af nedskæringer i de offentlige pensionsordninger.

3.7. Bedre uddannelse kan også bidrage til, at flere benytter sig af arbejdskraftens frie bevægelighed. Kommissionens indsats på dette område har udmøntet sig i en grønbog (), hvori den indkredser hindringerne for mobiliteten i EU. Der peges her blandt andet på sproglige barrierer, utilstrækkelig information samt det forhold, at virksomhederne er tilbageholdende med at ansætte unge praktikanter. ØSU har afgivet udtalelse om denne grønbog ().

3.7.1. Der bør lægges megen vægt på en forbedring af borgernes sprogkundskaber, og ØSU benytter denne lejlighed til at understrege nødvendigheden af at styrke alle EU-programmer, der sigter mod udbredelse af flersprogethed og kulturel udveksling, især SOCRATES og LEONARDO.

3.7.2. ØSU går endvidere ind for ordninger, der kan fremme lærlinges mobilitet i EU, og har også afgivet udtalelse om fremme af ophold i andre europæiske lande som led i vekseluddannelse.

3.7.3. Kommissionen og medlemsstaterne opfordres derfor til at gøre en indsats for at skabe reel mobilitet ikke alene for studerende, men også for lærlinge og alle unge, der uddanner sig på områder med en tværnational dimension. Disse unge bør have samme rettigheder som de borgere, der nyder godt af arbejdskraftens frie bevægelighed i henhold til traktatens artikel 48.

3.7.4. På baggrund af ovennævnte må det også understreges, at det haster med at få fjernet de hindringer og mangler, der fortsat hæmmer anerkendelsen af eksamensbeviser, teknisk-faglige kvalifikationer og erhvervserfaring, og at man hele tiden må holde øje med udviklingen i de enkelte medlemsstater og i EU som helhed. Arbejdsmarkedets parter bør også yde et bidrag i denne forbindelse.

b) Arbejdsmarkedet: forvaltning, samarbejde og information

3.8. Retten til fri bevægelighed skal også ses i lyset af en fælles beskæftigelsesstrategi og en aktiv arbejdsmarkedspolitik. EURES-netværket har fungeret siden 1994, og det har - godt hjulpet af de teknologiske og operative fremskridt siden da - vist sig overordentlig nyttigt som incitament og middel til forbedring af samarbejdet mellem de forskellige EU-landes offentlige arbejdsanvisninger. Derudover indsamler EURES-netværket data fra en lang række kilder og yder rådgivningsbistand. EURES bør dog udbygges og styrkes, og kendskabet til det bør udbredes ved at forbedre informationens kvalitet og udvide oplysningsindsatsen. Dette kan ske ved at stille oplysninger og redskaber til rådighed for arbejdstagerne for at fremme deres integration i det miljø, hvor de udøver deres erhvervsaktivitet, og ved at give arbejdstagerne mulighed for at lægge deres CV på nettet gennem særlige procedurer.

3.8.1. EURES bør ikke kun anvendes til udveksling af information om ledige job og jobsøgende, men også udøve en aktiv oplysningsindsats vedrørende erhvervsuddannelse, især for grænsearbejdere, og om beskæftigelsesmuligheder og social sikring.

3.8.2. ØSU peger på, at EURES også kan yde et vigtigt bidrag til fjernelsen af visse hindringer for arbejdskraftens frie bevægelighed. Endvidere bør arbejdsmarkedsparterne, som har en central placering i dialogen og samrådet om beskæftigelsesproblemerne, fremover spille en større rolle i netværket. Arbejdsmarkedsparterne kan især i grænseregionerne medvirke til en løsning af de problemer, der rejser sig for arbejdstagere, som finder beskæftigelse i udlandet. Kommissionen bør dog være lydhør over for kravet fra mange tværregionale faglige råd [italiensk: CIU (Consigli sindacali interregionali)] om en mere effektiv og systematisk anvendelse af de eksisterende rådgivende udvalg. Angående arbejdsmarkedsparternes rolle på dette og andre områder har ØSU tidligere fremført nogle ideer, som også er relevante i denne sammenhæng; det gælder blandt andet kravet om systematisk inddragelse i EU's programmer og initiativer ().

3.8.3. Kommissionen bebuder særlige oplysningskampagner rettet mod borgerne i almindelighed, arbejdsmarkedsparterne, advokater og de offentlige myndigheder for at udbrede kendskabet til retten til fri bevægelighed. Også i denne henseende er der brug for en styrkelse af EURES-netværket og for en fastlæggelse af, hvorledes euro-rådgiverne skal udvælges, og hvilken rolle de skal spille.

3.8.4. Hvad angår handlingsplanens forskellige forslag til styrkelse og forbedring af informationen om beskæftigelsesmulighederne i hele EU er ØSU enig i, at samarbejdet mellem arbejdsanvisningerne bør udvides, bl.a. via Internettet.

3.8.4.1. Som ekspertudvalget har påpeget, kan mange problemer vedrørende arbejdskraftens frie bevægelighed løses gennem et bedre samarbejde mellem de nationale myndigheder. Kommissionen vil opfordre medlemsstaterne til at oprette kontaktpunkter i deres administrationer, der kan fungere som Kommissionens direkte samtalepartnere i forbindelse med konkrete problemer, der hindrer den fri bevægelighed, og som kræver hurtige svar. ØSU støtter ideen, men mener, at særlige kontaktpunkter for vandrende arbejdstagere bør oprettes inden for EURES-netværket for at undgå overlapninger. Sager vedrørende adgangen til job i den offentlige sektor, tilkendelse af sociale ydelser eller retten til at få godskrevet de samlede bidrag, der er indbetalt i forskellige lande, bør kunne løses hurtigt og effektivt i dette forum.

3.8.4.2. Kommissionen foreslår, at de to rådgivende udvalg om henholdsvis fri bevægelighed og socialsikring for vandrende arbejdstagere slås sammen til én struktur for at øge effektiviteten. ØSU støtter dette forslag, forudsat at det nye organ får større kapacitet og reelt formidler en bedre kontakt mellem arbejdsmarkedets parter og Kommissionen.

3.8.5. Det er utvivlsomt en god ide at iværksætte initiativer, der kan give en større del af befolkningen bedre kendskab til de rettigheder, der knytter sig til den frie bevægelighed, men det ville også være nyttigt at informere om, hvorledes disse rettigheder i praksis udøves i dag. Derfor vil det være hensigtsmæssigt, at Kommissionen ser nærmere på arbejdstagernes frie bevægelighed og især er opmærksom på forhold vedrørende kvalifikationsniveau, løntrin og jobkategorier. Ekspertudvalget fokuserer netop på dette vigtige element, og den understreger nødvendigheden af en fremsynet forvaltning af de kvalifikationer, der fremover bliver brug for på arbejdsmarkedet ().

3.8.6. For at udvide beskæftigelsesmulighederne ved hjælp af arbejdstagernes mobilitet foreslås det i handlingsplanen, at ESF på grundlag af forordningens artikel 6 finansierer nyskabende projekter vedrørende faglig uddannelse, omskoling og støtte til jobsøgende unge.

3.8.7. ØSU støtter dette initiativ, som rummer nye beskæftigelsesfremmende muligheder og nedbryder hindringer for den frie bevægelighed. Sådanne projekter må imidlertid ikke stå alene, men bør indgå i en sammenhængende strategi, der kan give stødet til strukturelle ændringer i de nationale systemer. Det understreges dog, at der allerede nu kan skabes en synergieffekt mellem EURES- og INTERREG-initiativet med henblik på en effektiv sammenkædning mellem uddannelsesprojekter og arbejdsmarkedet. Positive resultater kan også opnås gennem bedre samordning mellem EURES og andre EU-programmer.

4. ØSU er overbevist om, at en væsentlig konsolidering af retten til fri bevægelse har overordentlig stor betydning, og vil derfor medvirke aktivt til forberedelsen af den europæiske konference om arbejdstagernes frie bevægelighed, der efter planen skal afholdes i 1998 i anledning af 30-årsdagen for 1968-forordningen.

4.1. ØSU opfordrer Kommissionen og Rådet til målbevidst at arbejde for, at retten til fri bevægelighed kan udøves i fuld udstrækning i praksis, ved hjælp af initiativer, som sikrer, at alle borgere får reel mulighed for at udøve denne ret.

4.2. Til slut understreger ØSU, at arbejdstagernes og borgernes frie bevægelighed bør være et af de mål, der skal nås, hvad enten det sker gennem lovgivning eller via arbejdsmarkedet, for at enhedsmarkedet skal kunne fungere fuldt ud.

Bruxelles, den 28. maj 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 153 af 28.5.1996.

() EFT C 73 af 9.3.1998.

() EFT C 6 af 10.1.1998.

() Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 for så vidt angår dens udvidelse til at omfatte tredjelandsstatsborgere, EFT C 157 af 25.5.1998.

() Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv til sikring af, at arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for Den Europæiske Union, kan bevare deres supplerende pensionsrettigheder, EFT C 157 af 25.5.1998.

() KOM(96) 462 endelig udg.

() Udtalelse om Kommissionens grønbog »Almen uddannelse - erhvervsuddannelse - forskning: hindringer for mobiliteten i Det Europæiske Fællesskab«, EFT C 133 af 28.4.1997.

() Udtalelse om Arbejdsmarkedsparternes og de økonomiske interesseorganisationers rolle i INTERREG-programmerne og EURES-nettet, EFT C 355 af 21.11.1997.

() Rapport fra Ekspertudvalget for Fri Bevægelighed for Personer, formand: Simone Veil, s. 42.