BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET om konjunkturstatistik indeholdende et resumé af kvalitetsrapporten i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1165/98 af 19. maj 1998

Indledning

I henhold til Rådets forordning 1165/98 om konjunkturstatistik skal Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om de udarbejdede statistikker.

Rapporten fremlægges i henhold til artikel 14, stk. 2, i forordning 1165/98, hvoraf det fremgår, at den skal omhandle de statistikker, der udarbejdes i medfør af denne forordning. Rapporten skal især fokusere på statistikkernes relevans og kvalitet samt på virksomhedernes indberetningsbyrde.

I det følgende præsenteres de vigtigste resultater, der, medmindre andet er angivet, refererer til situationen pr. ultimo 2001:

Den aktuelle datasituation

Tre år efter vedtagelsen af forordningen om konjunkturstatistik er den generelle datasituation langt fra tilfredsstillende. Selv om Eurostat kan beregne vigtige EU15/euroområde-indikatorer, er det ikke muligt at estimere aggregater for 14 af de 32 ønskede indikatorer. Situationen skulle bedres i løbet af 2002, hvor ca. 60 % af dispensationerne udløber. Men de resterende 40 % af de dispensationer, der er indrømmet medlemsstaterne, udløber først medio 2003.

Resultater af en brugerundersøgelse

Et af de vigtigste ønsker hos brugerne er at få stillet historiske tidsserier til rådighed. Dette vedrører alle indikatorer, især detailomsætningen og produktionspriserne. Aktualiteten og aspektet revisioner er af væsentlig betydning for så vidt angår industriproduktionen og er specielt kritisk for mængdeindekset for detailomsætningen. Sammenlignet med disse aspekter er datatilgængeligheden et mindre problem. Brugerne gav også udtryk for, at de havde brug for yderligere indikatorer for konjunkturudviklingen.

Aktualitet

Aktualiteten og tilgængeligheden af kildedata fra medlemsstaterne på tidspunktet for det første estimat er på det seneste blevet forbedret. Inden for de eksisterende lovrammer synes der ikke at være mulighed for at opnå større forbedringer af aktualiteten for så vidt angår nøgleindikatorerne. Skal forsinkelserne i publiceringen af de statistiske data reduceres yderligere, må Eurostat og medlemsstaterne yde en ekstra indsats, som går videre end det, der kræves i den gældende forordning.

Tilgængeligheden af metadata

For øjeblikket er situationen med hensyn til metadata tilfredsstillende. Men på nogle områder - især inden for bygge- og anlægsvirksomhed, detailhandel og andre tjenesteydelser - mangler der tilstrækkelig information. Fremtidens udfordring består i at sikre, at metadatabasen STS-Sources er ajourført.

Hen imod fælles definitioner

Mange indikatorer indberettes allerede nu i overensstemmelse med fælles definitioner, selv om dette endnu ikke er obligatorisk. Det er dog ikke tilfældet for en række vigtige indikatorer, såsom indekset for produktionspriser på hjemmemarkedet. Der vil blive ved med at være kvalitetsproblemer, indtil alle medlemsstater anvender de fælles definitioner.

Note vedrørende nationale metoder for arbejdsdagskorrigering

For øjeblikket kan situationen med hensyn til metoder til arbejdsdagskorrigering for rådata kun beskrives som harmoniseringskrævende. Aggregering af disse ikke-harmoniserede, arbejdsdagskorrigerede data vil således kunne medføre alvorlige kvalitetsproblemer. Det er meget vigtigt, at der ydes en effektiv indsats for at opstille fælles generelle retningslinjer på dette område og sikre, at de følges.

Revisioner

Revisionspraksis er ikke harmoniseret medlemsstaterne imellem. Dette medfører betydelige problemer for brugerne af indikatorerne. De informationer, der præsenteres i denne rapport, taler stærkt for, at der træffes yderligere foranstaltninger for at få indført en fælles revisionspolitik.

Udvalgte stikprøvekarakteristika

Til deres undersøgelser bruger medlemsstaterne forskellige metoder til at erstatte virksomheder (enheder), der er forsvundet, og til at estimere manglende svar. Den ikke-vægtede og vægtede stikprøvedækning sammenlignet med den samlede population i procent varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat. De fleste medlemsstater, men ikke alle, anvender størrelsesklasser til forskellige indikatorer. Spørgsmål, der opstår som følge af forskellige stikprøvekarakteristika, bør undersøges nærmere med henblik på at finde frem til fælles fremgangsmåder.

Kilder til potentielle ikke-stikprøvefejl

Et lille flertal af medlemsstaterne opgør den vægtede og ikke-vægtede svarprocent for deres stikprøver, men kun et meget lille mindretal ser på andre mulige fejl i dataindsamlingsprocessen, bearbejdningen af dataene og indberetningen heraf til Eurostat. Disse fejl registreres derfor ikke og kan følgelig ikke reduceres systematisk.

Virksomhedernes indberetningsbyrde

Der er store forskelle medlemsstaterne imellem med hensyn til den tid, virksomhederne skal bruge til at indsamle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne udarbejde de statistiske indikatorer, antallet af virksomheder, der adspørges, og de foranstaltninger, der træffes for at mindske den byrde, der pålægges små virksomheder. Eurostat foreslår, at der udveksles bedste praksis på disse områder for at få mindsket byrden for virksomhederne.

Omkostningerne for det nationale statistiske system

Dette kapitel indeholder en oversigt over den første indsamling af data vedrørende omkostningerne for det nationale statistiske system. Sammen med medlemsstaterne bør dette spørgsmål undersøges yderligere for at nå frem til en bedre og mere harmoniseret opgørelse og herved en dybere forståelse af omkostningerne ved produktion af konjunkturstatistikker.

BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET om konjunkturstatistik indeholdende bilagene til kvalitetsrapporten i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1165/98 af 19. maj 1998

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. DEN AKTUELLE DATASITUATION

2. RESULTATER AF EN BRUGERUNDERSØGELSE

2.1. Industriproduktionen

2.2. Produktionspriser på hjemmemarkedet

2.3. Mængdeindeks for detailomsætningen

2.4. Krydsindikatorsammenligning

2.5. Yderligere indikatorer, som kan være nyttige

3. AKTUALITET

3.1. Industriproduktionsindekset

3.2. Indekset for produktionspriser på hjemmemarkedet

3.3. Mængdeindekset for detailomsætningen

3.4. Indekset for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed

4. TILGÆNGELIGHEDEN AF METADATA

5. MOD FÆLLES DEFINITIONER

5.1. Note vedrørende nationale metoder for arbejdsdagskorrigering

6. REVISIONER

6.1. Revisioner af konjunkturstatistikken set ud fra en brugersynsvinkel

6.2. Revisionspraksis i medlemsstaterne

7. UDVALGTE STIKPRØVEKARAKTERISTIKA

7.1. Behandling af forsvindende virksomheder (enheder)

7.2. Behandling af ikke-respondenter eller manglende svar

7.3. Stikprøvedækning sammenlignet med den samlede population i %

7.4. Vægtet dækningsgrad sammenlignet med den samlede population i %

7.5. Størrelsesklasser

8. KILDER TIL POTENTIELLE IKKE-STIKPRØVEFEJL

8.1. Industriproduktionen og produktionspriser

8.2. Produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed samt detailhandelen

9. VIRKSOMHEDERNES INDBERETNINGSBYRDE

9.1. Antal virksomheder (enheder), der adspørges om nøgleindikatorerne

9.2. Tid, som kræves til at indsamle data til spørgeskemaet

9.3. Byrden for små virksomheder

10. OMKOSTNINGERNE FOR DET NATIONALE STATISTISKE SYSTEM

Resumé

I henhold til Rådets forordning 1165/98 skal Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om konjunkturstatistikken.

Rapporten skal udarbejdes i henhold til artikel 14, stk. 2, i forordning 1165/98 og skal, som det fremgår tydeligt af forordningen, omhandle de statistikker, der udarbejdes i medfør af denne forordning. Rapporten skal især fokusere på statistikkernes relevans og kvalitet samt på virksomhedernes indberetningsbyrde.

Drøftelserne med medlemsstaterne om, hvordan rapporten skulle struktureres, begyndte på et møde i Arbejdsgruppen vedrørende Konjunkturstatistik i oktober 2000. I december samme år fremlagde Eurostat det første foreløbige forslag til emner for de enkelte kapitler og lod i foråret 2001 via en skriftlig procedure medlemsstaterne give udtryk for, om de kunne godkende, eller om de forkastede den foreslåede struktur. De fleste kapitler blev godkendt i forbindelse med denne procedure, men nogle skulle gendrøftes på et arbejdsgruppemøde i juni 2001, hvor Eurostat fremlagde det første ufuldstændige rapportudkast, som omhandlede de oplysninger, der forelå på daværende tidspunkt.

Det andet udkast til forslag, hvori de fleste af oplysningerne var opdateret til september 2001, blev drøftet med medlemsstaterne på et arbejdsgruppemøde i december 2001.

To yderligere høringer af medlemsstaterne (version 3.0 og 3.1) gav disse mulighed for i begyndelsen af 2002 at fremsætte deres kommentarer vedrørende yderligere udkast. Disse kommentarer er så vidt muligt blevet tilgodeset, og medlemsstaterne er blevet orienteret om alle de ændringer, der er foretaget på grundlag af deres kommentarer.

Udkast 3.2 færdiggjordes i april 2002 og forelagdes medlemsstaterne til udtalelse som forberedende udvalgsarbejde inden behandlingen i Udvalget for det Statistiske Program via en skriftlig procedure. Denne version drøftedes på mødet i Arbejdsgruppen vedrørende Konjunkturstatistik (6. og 7. juni 2002), især med Tyskland, Frankrig og Finland.

I det aktuelle udkast (version 3.3) er der taget hensyn til medlemsstaternes kommentarer.

Vigtigste resultater

1. Den aktuelle datasituation

Tre år efter vedtagelsen af forordningen om konjunkturstatistik er den generelle datasituation langt fra tilfredsstillende. Selv om Eurostat kan beregne vigtige EU15/euroområde-indikatorer, er det ikke muligt at estimere aggregater for 14 af de 32 ønskede indikatorer. Situationen skulle bedres i løbet af 2002, hvor ca. 60 % af dispensationerne udløber. Men de resterende 40 % af de dispensationer, der er indrømmet medlemsstaterne, udløber først medio 2003.

2. Resultater af en brugerundersøgelse

Et af de vigtigste ønsker hos brugerne er at få stillet historiske tidsserier til rådighed. Dette vedrører alle indikatorer, især detailomsætningen og produktionspriserne. Aktualiteten og aspektet revisioner er af væsentlig betydning for så vidt angår industriproduktionen og er specielt kritisk for mængdeindekset for detailomsætningen. Sammenlignet med disse aspekter er datatilgængeligheden et mindre problem. Brugerne gav også udtryk for, at de havde brug for yderligere indikatorer for konjunkturudviklingen.

3. Aktualitet

Aktualiteten og tilgængeligheden af kildedata fra medlemsstaterne på tidspunktet for det første estimat er på det seneste blevet forbedret. Inden for de eksisterende lovrammer synes der ikke at være mulighed for at opnå større forbedringer af aktualiteten for så vidt angår nøgleindikatorerne. Skal forsinkelserne i publiceringen af de statistiske data reduceres yderligere, må Eurostat og medlemsstaterne yde en ekstra indsats, som går videre end det, der kræves i den gældende forordning.

4. Tilgængeligheden af metadata

For øjeblikket er situationen med hensyn til metadata tilfredsstillende. Men på nogle områder - især inden for bygge- og anlægsvirksomhed, detailhandel og andre tjenesteydelser - mangler der tilstrækkelig information. Fremtidens udfordring består i at sikre, at metadatabasen STS-Sources er ajourført.

5. Hen imod fælles definitioner

Mange indikatorer indberettes allerede nu i overensstemmelse med fælles definitioner, selv om dette endnu ikke er obligatorisk. Det er dog ikke tilfældet for en række vigtige indikatorer, såsom indekset for produktionspriser på hjemmemarkedet. Der vil blive ved med at være kvalitetsproblemer, indtil alle medlemsstater anvender de fælles definitioner.

Note vedrørende nationale metoder for arbejdsdagskorrigering

For øjeblikket kan situationen med hensyn til metoder til arbejdsdagskorrigering for rådata kun beskrives som harmoniseringskrævende. Aggregering af disse ikke-harmoniserede, arbejdsdagskorrigerede data vil således kunne medføre alvorlige kvalitetsproblemer. Det er meget vigtigt, at der ydes en effektiv indsats for at opstille fælles generelle retningslinjer på dette område og sikre, at de følges.

6. Revisioner

Revisionspraksis er ikke harmoniseret medlemsstaterne imellem. Dette medfører betydelige problemer for brugerne af indikatorerne. De informationer, der præsenteres i denne rapport, taler stærkt for, at der træffes yderligere foranstaltninger for at få indført en fælles revisionspolitik.

7. Udvalgte stikprøvekarakteristika

Til deres undersøgelser bruger medlemsstaterne forskellige metoder til at erstatte virksomheder (enheder), der er forsvundet, og til at estimere manglende svar. Den ikke-vægtede og vægtede stikprøvedækning sammenlignet med den samlede population i procent varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat. De fleste medlemsstater, men ikke alle, anvender størrelsesklasser til forskellige indikatorer. Spørgsmål, der opstår som følge af forskellige stikprøvekarakteristika, bør undersøges nærmere med henblik på at finde frem til fælles fremgangsmåder.

8. Kilder til potentielle ikke-stikprøvefejl

Et lille flertal af medlemsstaterne opgør den vægtede og ikke-vægtede svarprocent for deres stikprøver, men kun et meget lille mindretal ser på andre mulige fejl i dataindsamlingsprocessen, bearbejdningen af dataene og indberetningen heraf til Eurostat. Disse fejl registreres derfor ikke og kan følgelig ikke reduceres systematisk.

9. Virksomhedernes indberetningsbyrde

Der er store forskelle medlemsstaterne imellem med hensyn til den tid, virksomhederne skal bruge til at indsamle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne udarbejde de statistiske indikatorer, antallet af virksomheder, der adspørges, og de foranstaltninger, der træffes for at mindske den byrde, der pålægges små virksomheder. Eurostat foreslår, at der udveksles bedste praksis på disse områder for at få mindsket byrden for virksomhederne.

10. Omkostningerne for det nationale statistiske system

Dette kapitel indeholder en oversigt over den første indsamling af data vedrørende omkostningerne for det nationale statistiske system. Sammen med medlemsstaterne bør dette spørgsmål undersøges yderligere for at nå frem til en bedre og mere harmoniseret opgørelse og herved en dybere forståelse af omkostningerne ved produktion af konjunkturstatistikker.

1. DEN AKTUELLE DATASITUATION

I maj 1998 vedtog medlemsstaterne en ny forordning om konjunkturstatistik. Forordningen dækker fire områder, nemlig industri (bilag A), bygge- og anlægsvirksomhed (bilag B), detailhandel (bilag C) og andre tjenesteydelser (bilag D). Medlemsstaterne har anmodet om i alt 32 indikatorer. I det følgende gøres der rede for datasituationen ultimo 2001.

Eurostat er i stand til at beregne 14 EU15/euroområde-aggregater ud af de 32 indikatorer, der kræves i forordningen. Disse omfatter vigtige indikatorer som industriproduktionen, produktionspriser på hjemmemarkedet og indikatoren for omsætningen i detailhandelen. Der kan også laves estimater for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed, byggeomkostninger og antal personer beskæftiget i såvel industri som byggeri.

Fem af de 32 indikatorer kan karakteriseres som delvist operationelle. Selv om det er muligt at beregne aggregater for disse indekser, er der alvorlige problemer med hensyn til dækningsgrad, kvalitet af metoden eller aktualitet. De pågældende indikatorer er flølgende: samlet omsætning, præsterede arbejdstimer og bruttolønninger (alle tre indikatorer vedrørende industrien) samt byggetilladelser i kvadratmeter vedrørende byggesektoren og beskæftigelsen inden for detailhandelen.

For 14 indikatorers vedkommende kan der ikke beregnes aggregater. I bilag A (Industri) drejer det sig om indikatorerne omsætning på hjemmemarkedet, omsætning på andre markeder end hjemmemarkedet og ordreindgang, samt produktionspriser for det samlede marked og for det udenlandske marked. For bygge- og anlægsvirksomhed (bilag B) er der ikke nogen aggregater for indeksene for ordreindgang, bruttolønningsindikatorerne og for byggetilladelser (boliger). For øjeblikket er det ikke muligt at beregne nogen aggregater overhovedet i bilag D (Andre tjenesteydelser).

Betragter man resultattavlen for ikke-tilgængelighed af data i de enkelte medlemsstater, viser det sig, at de fleste indikatorer mangler fra Grækenland (78 %), Irland (66 %) og Portugal (63 %). Spanien (46 %) dækker omkring halvdelen af indikatorerne. Omkring tre ud at ti mangler fra Sverige (34 %), Frankrig (31 %), Belgien (28 %) og Italien (27 %). Det Forenede Kongerige (21 %) og Danmark (22 %) er forholdsvis langt fremme, mens Tyskland (3 %), Finland (3 %), Østrig (5 %), Nederlandene (11 %) og Luxembourg (14 %) er tæt på at kunne afslutte gennemførelsen af forordningen.

>TABELPOSITION>

Resultattavle for ikke-tilgængelighed af data (data leveret medio november 2001 er medregnet). Forordningen om konjunkturstatistik dækker en bred vifte af forskellige sektorer inden for "Andre tjenesteydelser" i bilag D. Der er givet et halvt (½) point til medlemsstater, for hvilke der foreligger data vedrørende tjenesteydelsessektorer, men hvor dækningen er begrænset til kun at omfatte nogle få sektorer. I tabellen er også midlertidige afbrydelser i dataindberetningen på mere end to måneder registreret som "oplysning foreligger ikke".

I løbet af de kommende 18 måneder udløber dispensationsperioden for ikke-tilgængelige indikatorer. Et blik i dispensationsdokumentet viser, at ca. 40 % af de resterende dispensationer udløb ved udgangen af 2001, og at endnu 20 % udløber i løbet af eller ved udgangen af 2002. Vi vil være henne i midten af 2003 (den maksimale tilladte dispensationsperiode), før de sidste 40 % af indikatorerne er indberettet af medlemsstaterne.

Følgende tabel viser, om indikatorerne er operationelle eller ikke, samt situationen vedrørende de enkelte medlemsstater.

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

>TABELPOSITION>

(data leveret til og med 15. november 2001 er medregnet)

Af særlig interesse for den fremtidige udvikling med hensyn til Rådets forordning om konjunkturstatistik er den del, der vedrører servicesektoren. Følgende tabel giver et overblik.

>TABELPOSITION>

(data leveret til og med 15. november 2001 er medregnet)

Konklusioner

Tre år efter vedtagelsen af forordningen om konjunkturstatistik er den generelle datasituation langt fra tilfredsstillende. Selv om Eurostat kan beregne vigtige EU15/euroområde-indikatorer, er det ikke muligt at estimere aggregater for 14 af de 32 ønskede indikatorer. Situationen skulle bedres i løbet af 2002, hvor ca. 60 % af dispensationerne udløber. Men de resterende 40 % af de dispensationer, der er indrømmet medlemsstaterne, udløber først medio 2003.

2. RESULTATER AF EN BRUGERUNDERSØGELSE

I følgende kapitel gennemgås resultaterne af en brugerundersøgelse. Resultaterne blev udarbejdet i løbet af sommeren 2001. Brugerne blev bedt om at udtale sig om tre nøgleindikatorer, som alle for øjeblikket offentliggøres via en pressemeddelelse. Eurostat var specielt interesseret i deres vurdering af aspekterne aktualitet, revisioner, datatilgængelighed og længden af de disponible tidsserier. Respondenterne havde også mulighed for at udtale sig om deres eventuelle behov for indikatorer, som ikke er disponible for øjeblikket eller ikke er omfattet af forordningen om konjunkturstatistik, men som kunne være nyttige i fremtiden.

Det Eurostat-kontor, som har ansvaret for konjunkturstatistikken, sendte spørgeskemaer til ECB, GD ECFIN og en række brugere, som på det tidspunkt lejlighedsvis havde kontaktet kontoret for at få supplerende oplysninger, når der blev udsendt pressemeddelelser. Eurostats pressekontor kontaktede forskellige nyhedsagenturer, og det Eurostat-kontor, der har ansvaret for datashopperne, bad disses netværk, som er i konstant kontakt med brugerne, om deres synspunkter.

Der kom svar fra ECB, GD ECFIN, Eurostat's datashopper i Berlin, New York, Paris, Rom og Voorburg samt fra Goldman Sachs, Reuters og Kyodo. ECB understregede, at deres svar udelukkende ville vedrøre euroområde-aggregater. For at få et overblik over de forskellige brugeres behov, delte Eurostat disse op i fire forskellige brugergrupper, nemlig:

- ECB

- GD ECFIN

- datashopperne

- andre eksterne brugere.

I spørgeskemaet havde brugerne mulighed for at give hver enkelt aspekt bedømmelsen "udmærket", "god", "tilstrækkelig" eller "utilstrækkelig". For at kunne beregne de samlede resultater, gav Eurostat 3 point for karakteren "udmærket", 2 for "god", 1 for "tilstrækkelig" og 0 for "utilstrækkelig". I nogle få tilfælde, hvor svarene ikke var helt klare, eller hvor det ikke var let at give point, prøvede Eurostat at give de respektive svar ved hjælp af kvalificerede gæt. [1]

[1] Det var f.eks. tilfældet med hensyn til Den Europæiske Centralbank, som vurderede tilgængeligheden af historiske tidsserier som tilstrækkelig for det samlede aggregat, men som utilstrækkelig for hovedindustrigrupperne. I dette tilfælde blev der givet 0,5 point (gennemsnittet af "tilstrækkelig" (1) og "utilstrækkelig" (0)). Et andet eksempel vedrører datashoppen i New York, som ikke udfyldte de leverede formularer, men som i stedet generelt henviste til, at de historiske tidsserier ikke er tistrækkelig lange. Denne kommentar anvendtes på hver af de 3 vurderede indikatorer. Ikke alle respondenter svarede på samtlige spørgsmål, og i disse tilfælde blev der ikke taget hensyn til dem ved beregningen af gennemsnittene af de pågældende aspekter. Det afrundede gennemsnit beregnes ud fra ikke-afrundede tal.

Eurostat vil gerne understrege, at undersøgelsen giver et øjebliksbillede af, hvordan respondenterne opfatter datasituationen med hensyn til nøgleindikatorerne i sommeren 2001. Der er imidlertid ikke tale om en repræsentativ undersøgelse af alle brugere. Desuden er størrelsen af stikprøven af respondenter forholdsvis lille. Det vil kunne fremføres, at skalaen af svarmuligheder ikke er symmetrisk, da udtrykkene "udmærket" og "god" hos nogle personer måske forbindes med positive følelser, mens det kun er udtrykket "utilstrækkelig", der forbindes med klart negative følelser, og termen "tilstrækkelig" forbindes hos nogle personer med en mere neutral vurdering. Eurostat tog derfor skridt til at neutralisere dette aspekt i den numeriske beregning af de samlede resultater. Uden at ville lægge for megen betydning i undersøgelsen er Eurostat overbevist om, at de samlede resultater giver et reelt billede af, hvordan brugerne for øjeblikket opfatter situationen. I det følgende gøres der rede for resultaterne af undersøgelsen.

2.1. Industriproduktionen

Den samlede karakter på 1,6 ligger lidt tættere på "god" end på "tilstrækkelig".

Hvad angår industriproduktionen er det aspektet tilgængelighed, der får den bedste bedømmelse, med karakteren "god" (2,4). GD ECFIN og ECB vurderede dette aspekt som "udmærket", mens datashopperne og de eksterne brugere generelt vurderede tilgængeligheden som "god".

Vurderingen af tilgængeligheden af historiske tidsserier ligger mellem "tilstrækkelig" og "god" med en værdi på 1,5. Mens datashopperne og de eksterne brugere gav en bedømmelse, der er lavere end gennemsnittet, vurderede GD ECFIN dette aspekt som "udmærket". ECB gav imidlertid en bedømmelse på 0,5 (mellem "utilstrækkelig" og "tilstrækkelig"). Blandt kommentarerne var bl.a. følgende: "De historiske data er ofte begrænset til 1995 på grund af mangel på historiske data for små lande" og "En af de vigtigste klager, vi har, er manglen på historiske data. Vi er rigtig mange, der meget gerne vil have flere historiske data til rådighed".

Bedømmelsen af aktualiteten ligger på 1,3, dvs. tættere på "tilstrækkelig" end på "god" og lidt lavere end vurderingen af tilgængeligheden af historiske data. ECB's vurdering af dette aspekt (0,5) ligger mellem "utilstrækkelig" og "tilstrækkelig". De eksterne brugere vurderer aktualiteten som "tilstrækkelig", mens GD ECFIN og datashopperne anser den for "god".

Aspektet revisioner bedømmes med "tilstrækkelig" (1,2), den laveste score af alle aspekterne vedrørende industriproduktionsindikatoren. Mens GD ECFIN giver dette aspekt karakteren "god", betragter ECB det som "utilfredsstillende". Blandt kommentarerne var bl.a. følgende: "Omfattende revisioner af dataene er hyppige og ikke tilstrækkeligt dokumenterede" og "Serier anses for upålidelige, da revisionerne er så omfattende".

Tages gennemsnittet af disse fire aspekter, kommer den samlede karakter for industriproduktionsindekset op på 1,6, som ligger lidt tættere på "god" end på "tilstrækkelig".

>TABELPOSITION>

* Den samledet karakter er gennemsnittet af de fire viste gennemsnit, men beregnet med flere decimaler end vist; bedømmelser: 3=udmærket, 2=god, 1=tilstrækkelig, 0=utilstrækkelig.

2.2. Produktionspriser på hjemmemarkedet

Den samlede karakter er 1,8, tæt på "god".

Den bedste vurdering vedrørende denne indikator er for aktualitet, som takseres til "god" (2,0), hvor alle brugergrupper konsekvent giver karakterer omkring 2. Den eneste gruppe, der vurderer aktualitet lidt lavere, er de eksterne brugere (1,7).

Revisioner vurderes som "god" (1,9), hvor alle brugere giver et klart 2-tal undtagen datashopperne, som takserer dette aspekt til 1,5 (mellem "tilstrækkelig" og "god"). Blandt kommentarerne var bl.a. følgende: "Dataene revideres mindre hyppigt og er generelt stabile."

Tilgængeligheden af data vurderes som tæt på "god" (2,1), selv om datashopperne vurderer den som "tilstrækkelig", hvilket er under gennemsnittet. ECB bedømmer dette aspekt som "udmærket".

Den laveste score for produktionsprisindekset registreres for kategorien tilgængelighed af historiske tidsserier med en karakter tæt på "tilstrækkelig" (1,2). Negative vurderinger fra ECB og datashopperne mere end udvisker de mere positive opfattelser fra GD ECFIN og de eksterne brugere.

Ved at tage gennemsnittet af de fire aspekter bliver den samlede karakter 1,8, hvilket er tæt på "god".

>TABELPOSITION>

* Den samledet karakter er gennemsnittet af de fire viste gennemsnit, men beregnet med flere decimaler end vist; bedømmelser: 3=udmærket, 2=god, 1=tilstrækkelig, 0=utilstrækkelig.

2.3. Mængdeindeks for detailomsætningen

Den samlede karakter er 1,2, dvs. tæt på "tilstrækkelig".

Af alle aspekterne vurderes aktualiteten dårligst, mellem "utilstrækkelig" og "tilstrækkelig" med 0,6. Både ECB og GD ECFIN giver et "utilstrækkelig", mens både datashopperne og de eksterne brugere vurderer dette aspekt til 1,3, dvs. tættere på "tilstrækkelig" end på "god". Blandt kommentarerne var bl.a. følgende: "Indekset offentliggøres inden for den i forordningen om konjunkturstatistik fastsatte frist, men 60 dage er ikke tilfredsstillende" eller "Anvendeligheden af indikatoren reduceres af den forsinkelse, hvormed den offentliggøres".

Kvaliteten af revisionerne opfattes som "tilstrækkelig", hvor bedømmelsen "utilstrækkelig" fra ECB vejer tungt på scoren. Datashopperne (1,3) og de eksterne brugere (1,7) er en lidt mere positive. Blandt kommentarerne var bl.a. følgende: "Der er en tendens til, at indeksene bliver kraftigt revideret".

Samme vurdering gives tilgængeligheden af historiske tidsserier, som generelt vurderes som "tilstrækkelig", men "utilstrækkelig" af ECB og under gennemsnittet af datashopperne. GD ECFIN gav den mest positive vurdering her med en bedømmelse af dette aspekt som "god". Blandt kommentarerne var bl.a. følgende: "Mange klager over, at der ikke er historiske data nok til at sikre en ordentlig analyse".

Den bedste score gives for tilgængeligheden af data, der anses som "god". Alle brugergrupper vurderer konsekvent dette aspekt som "god", ECB giver karakteren "udmærket".

Ved at tage gennemsnittet af de fire aspekter bliver den samlede karakter 1,2, som er tæt på "tilstrækkelig".

>TABELPOSITION>

* Den samledet karakter er gennemsnittet af de fire viste gennemsnit, men beregnet med flere decimaler end vist; bedømmelser: 3=udmærket, 2=god, 1=tilstrækkelig, 0=utilstrækkelig.

2.4. Krydsindikatorsammenligning

Ser man på en krydsindikatorsammenligning, fremgår det klart, at vurderingen vedrørende produktionspriser på hjemmemarkedet og industriproduktionen til hhv. 1,8 og 1,6 er tættere på "god" end på "tilstrækkelig". I modsætning hertil vurderes mængdeindekset for detailomsætningen lavest med 1,2, som er tæt på "tilstrækkelig".

De foreliggende oplysninger viser, tilgængeligheden ikke giver anledning til de store problemer for nogen af indikatorerne, da alle vurderes som en smule bedre end "god".

Revisionspraksis opfattes som "god", hvad angår indekset for produktionspriser på hjemmemarkedet; imidlertid vurderes samme aspekt kun som "tilstrækkelig" for så vidt angår industriproduktionsindekset og mængdeindekset for detailhandelen.

Et andet område, hvor der hersker stor forskel mellem indikatorerne, er aktualiteten, som for indekset for produktionspriserne på hjemmemarkedet vurderes som "god" (2,0), tættere på "tilstrækkelig" end på "god" for så vidt angår industriproduktionsindekset (1,3), og mellem "tilstrækkelig" og "utilstrækkelig" for så vidt angår mængdeindekset for detailhandelen (0,6).

Vurderingen af tilgængeligheden af historiske tidsserier når ikke op på "god" for nogen af indikatorerne. Den bedste karakter gives produktionsindekset med 1,5 (nøjagtigt midt imellem "god" og "tilstrækkelig"). For produktionsprisindekset og detailomsætningsindekset ligger karaktererne tæt på "tilstrækkelig" med 1,2.

Krydsindikatorsammenligning

>TABELPOSITION>

* Den samledet karakter er gennemsnittet af de fire viste gennemsnit, men beregnet med flere decimaler end vist; bedømmelser: 3=udmærket, 2=god, 1=tilstrækkelig, 0=utilstrækkelig.

2.5. Yderligere indikatorer, som kan være nyttige

Med et åbent spørgsmål blev brugerne bedt om at beskrive deres behov for yderligere indikatorer, som vil kunne hjælpe dem med at vurdere konjunkturudviklingen. Der kom kun respons på dette spørgsmål fra to brugere: ECB og Goldman Sachs.

ECB påpegede sit behov for indikatorer vedrørende importpriser, beskæftigelsen inden for servicesektoren, "pålidelige" data om ordreindgang, priser inden for servicesektoren og produktion/omsætning i servicesektoren. Hvad angår de eksisterende indikatorer ville ECB gerne have månedlige data om bygge- og anlægsvirksomhed og arbejdsdagskorrigerede serier om omsætningen, bruttolønninger og præsterede arbejdstimer. Et andet forhold er data vedrørende den geografiske fordeling mellem aktiviteter vedrørende hjemmemarkedet og andre markeder end hjemmemarkedet, som burde være til rådighed vedrørende indenlandske euroområde-aktiviteter og transaktioner med ikke-euroområde-medlemsstater vedrørende omsætning, ordreindgang og priser.

Goldman Sachs bad om indikatorer for industriordrer, lagerbeholdninger (som indeksindikator), gennemsnitlig månedlig indtjening, kapitalmængde, virksomhedernes produktivitet, husholdningsopsparing og ledige stillinger.

Konklusioner

Et af de vigtigste ønsker hos brugerne er at få stillet historiske tidsserier til rådighed. Dette vedrører alle indikatorer, især detailomsætningen og produktionspriserne. Aktualiteten og aspektet revisioner er af væsentlig betydning for så vidt angår industriproduktionen og er specielt kritisk for mængdeindekset for detailomsætningen. Sammenlignet med disse aspekter er datatilgængeligheden et mindre problem. Brugerne gav også udtryk for, at de havde brug for yderligere indikatorer for konjunkturudviklingen.

3. AKTUALITET

En hurtig offentliggørelse af EU15/euroområde-tal afhænger af, om der hurtigt foreligger tilstrækkelig information fra medlemsstaterne. I dette kapitel forklares publiceringen af EU15/euroområde-data i lyset af de serier, der sendes fra medlemsstaterne, ved at fokusere på de indekser, om hvilke Eurostat for øjeblikket udsender en pressemeddelelse, herunder indekset for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed, om hvilket der for nylig blev udsendt en kvartalspressemeddelelse.

Eurostat beregner EU15/euroområde-aggregater, hvis den vægtede medlemsstatsdækning når op på mindst 60 %. Hvis aktualiteten imidlertid tillader det, prøver Eurostat at nå en højere dækning for at reducere revisionerne til det mindst mulige og for at forbedre kvaliteten. Ved den første estimation offentliggøres data vedrørende industriproduktionen og produktionspriser på hjemmemarkedet for øjeblikket med over 90 % af den mulige vægt. Mængdeindekset for detailomsætningen blev offentliggjort med 70 % i løbet af den første halvdel af 2001, men dækningen steg, da Frankrig begyndte af levere de månedlige tal til tiden. Der blev ikke offentliggjort nogen pressemeddelelse om produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed før end i september 2001, og det er derfor kun det aktuelle skema for publiceringsdatoer fra medlemsstaterne, der vises for denne indikator.

Situationen med hensyn til aktualitet er blevet markant forbedret siden vedtagelsen af forordningen om konjunkturstatistik i maj 1998 og indførelsen af euroen, men det er nødvendigt, at der hurtigt opnås yderligere forbedringer.

ECB har som den største bruger af konjunkturstatistikker anmodet om at få stillet månedsdata til rådighed mellem 30 og 40 dage efter referencemåneden [2]. For øjeblikket er det kun produktionspriserne på hjemmemarkedet, der opfylder dette mål. De andre heromtalte nøgleindikatorer offentliggøres med en længere forsinkelse [3].

[2] Statistical requirements of the European Central Bank in the field of general economic statistics, European Central Bank, August 2000

[3] Dertil kommer, at mange EU15/euroområde-aggregater for andre indeks ikke kan beregnes som følge af mangel på tilgængelige data fra medlemsstaterne (se kapitel 1 i kvalitetsrapporten).

Men det nuværende retsgrundlag lader ikke megen plads til overs til at forbedre aktualiteten yderligere, da offentliggørelsen af nøgleindikatorerne allerede er tæt på de frister, der er fastsat i forordningen af 1998. Det fremgår af nedenstående tabel. Alle fire nøgleindikatorer publiceres enten til tiden eller inden for en uge eller mindre efter den frist, der er fastsat i forordningen. Men hermed er ECB's krav langt fra tilgodeset. I forhold til ECB's krav er nøgleindikatorerne forsinket med 1 til 2 uger (industriproduktionen) eller næsten en måned (detailomsætningen og produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed). Der kan kun opnås yderligere forbedringer gennem supplerende initiativer. I 2001 indledte Eurostat derfor drøftelser med medlemsstaterne om at nedbringe forsinkelserne.

Et andet vedvarende problem er yderligere forsinkelser, som skyldes nogle af medlemsstaterne, f.eks. Frankrig og Italien, og som opstår i forbindelse med sommerperioden. Som følge af nationale feriemønstre lukker en stor del af virksomhederne i sommermånederne, hvilket komplicerer en rettidig levering af indeks. Dette forøger forsinkelserne i offentliggørelsen af nogle af indeksene vedrørende disse referenceperioder.

Det skal bemærkes, at de viste oplysninger afspejler situationen i juli 2001.

>TABELPOSITION>

* Nogle medlemsstater sender månedlige data, andre kvartalsvise.

3.1. Industriproduktionsindekset

Forsinkelsen af offentliggørelsen af EU15/euroområde-indekset samt den vægtede medlemsstatsdækning, der var disponibel på det tidspunkt, hvor indekset offentliggjordes første gang, er med tiden blevet betydeligt forbedret. Tallet offentliggøres nu normalt senest 50 dage efter referenceperioden. Dette er meget tæt på den frist, der kræves i forordningen. Den disponible vægtede medlemsstatsdækning er nu typisk omkring 90 % for den første estimation. Forsinkelsen vedrørende sommeren 2000 skyldtes den yderligere forsinkelse af dataene fra Frankrig og Spanien [4].

[4] Spanien offentliggør nu regelmæssigt hver måned, men problemet med hensyn til Frankrig er uændret.

Industriproduktionsindekset for EU15/euroområdet: Dækning ved første estimation, i % (søjler), forsinkelse efter referencemåned, i dage (linje)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Følgende diagram viser den typiske forsinkelse i de enkelte medlemsstaters dataindberetning (data modtaget indtil 31. juli 2001).

Sammenligning af tidsplaner for offentliggørelse af data til industriproduktionsindekset

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

3.2. Indekset for produktionspriser på hjemmemarkedet

Dette indeks er blevet offentliggjort i en pressemeddelelse siden juli 1999, og situationen med hensyn til forsinkelse er forbedret fra ca. 45 dage efter referencemåneden til ca. 35 dage i 2001. Den disponible dækning for det første estimat har typisk været omkring 90 % for EU15 og euroområdet.

Offentliggørelse af indekset for produktionspriser på hjemmemarkedet: Dækning ved første estimation, i % (søjler), forsinkelse efter referencemåned, i dage (linje)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Følgende diagram viser den aktuelle forsinkelse for hver medlemsstat. Østrig leverer ikke data til dette indeks [5] (data modtaget indtil 31. juli 2001).

[5] Dispensation indtil juli 2001.

Sammenligning af tidsplaner for offentliggørelse af data til indekset for produktionspriser på hjemmemarkedet

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

3.3. Mængdeindekset for detailomsætningen

Den første pressemeddelelse om detailhandelen blev offentliggjort for referencemåneden januar 2000. I begyndelsen publiceredes indekset ca. 73 dage efter referencemåneden og offentliggøres nu efter 63 dage. Da Frankrig er begyndt at levere indekset til tiden, er dækningen forøget til over 95 % for den første estimation.

Mængdeindekset for detailomsætningen for EU15/euroområdet: Dækning ved første estimation, i % (søjler), forsinkelse efter referencemåned, i dage (linje)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

De løbende indberetningsdatoer for medlemsstaterne fremgår af følgende diagram. Man kan her se den ulige fordeling af offentliggørelsesdatoerne mellem medlemsstaterne. Mens tallet for Det Forenede Kongerige offentliggøres efter 19 dage, offentliggør de øvrige medlemsstater deres tal mindst 20 dage senere (data modtaget indtil 31. juli 2001).

Sammenligning af tidsplaner for offentliggørelse af data til mængdeindekset for detailomsætningen

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

3.4. Indekset for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed

Eurostat begyndte at udsende regelmæssige pressemeddelelser om produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed i efteråret 2001. Et af problemerne er medlemsstaternes mulighed for at indberette kvartalsvise eller månedlige data. Danmark, Grækenland, Irland, Portugal og Sverige [6] leverer slet ikke data. De løbende indberetningsdatoer for medlemsstaterne fremgår af følgende diagram (data modtaget indtil 31. juli 2001).

[6] Dispensation indtil udgangen af 2001 for Portugal og Sverige. Dispensation indtil marts og december 2002 for hhv. Grækenland og Irland.

Sammenligning af tidsplaner for offentliggørelse af data til produktionen inden forbygge- og anlægsvirksomhed

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Konklusioner

Aktualiteten og tilgængeligheden af kildedata fra medlemsstaterne på tidspunktet for det første estimat er på det seneste blevet forbedret. Inden for de eksisterende lovrammer synes der ikke at være mulighed for at opnå større forbedringer af aktualiteten for så vidt angår nøgleindikatorerne. Skal forsinkelserne i publiceringen af de statistiske data reduceres yderligere, må Eurostat og medlemsstaterne yde en ekstra indsats, som går videre end det, der kræves i den gældende forordning.

4. TILGÆNGELIGHEDEN AF METADATA

Et omfattende og sammenhængende sæt af metadata øger brugernes mulighed for at få en god forståelse af de offentliggjorte serier. Dertil kommer, at manglende baggrundsinformation kan føre til fejlfortolkninger eller misforståelser af trends i økonomien. I det følgende kapitel gøres der rede for tilgængeligheden af metadata til konjunkturstatistikkerne.

I 2000 oprettede Eurostat en ny database, hvori der samledes metainformation fra alle medlemsstater om alle indikatorer. De indsamlede oplysninger omfatter nu over 600 sider og er tilgængelige under navnet "STS-Sources" (datakilder til konjunkturstatistikken). Ud over disse oplysninger er Eurostat begyndt at udarbejde metainformation vedrørende EU15/euroområdet baseret på vedtagne definitioner.

STS-Sources indeholder oplysninger vedrørende hver enkelt medlemsstat indsamlet fra de nationale statistiske systemer samt detaljerede oplysninger om de enkelte indikatorer. Ud over de udarbejdede metadata oplyses navnet på en kontaktperson. Men ikke alle medlemsstater har produceret metainformation til samtlige indikatorer. I det følgende gives en samlet vurdering af den aktuelle situation (se nedenstående oversigtstabel).

Situationen med hensyn til metainformation til industriproduktionsindekset er yderst tilfredsstillende. Der er metainformation til rådighed fra alle medlemsstater baseret enten på året 2000 eller 1999. Oplysningerne om produktionspriser er tilgængelige for alle medlemsstaters vedkommende. Oplysningerne fra Sverige og Belgien er imidlertid over 6 år gamle og bør nok ajourføres. Metadata til detailomsætningen mangler fra Belgien, Irland, Luxembourg og Sverige. For nogle medlemsstaters vedkommende mangler der metadata vedrørende antal beskæftigede, præsterede arbejdstimer og byggetilladelser inden for byggesektoren.

For andre indikatorers vedkommende ligner situationen mest den, der er gældende for tilgængeligheden af selve indikatorerne. De medlemsstater, der som generel regel indsender data, stiller også de nødvendige metadata til rådighed. I modsætning hertil sender de medlemsstater, som ikke sender den ønskede indikator, fordi de har fået fuld dispensation, heller ikke nogen metadata. Følgende tabel giver et overblik over, hvilken metainformation der er tilgængelig. Medlemsstater, der er markeret med en asterisk (*), har fået fuld dispensation med hensyn til denne indikator og vil måske derfor ikke være i stand til at sende de respektive metadata.

Tabellen er baseret på databasens status ultimo 2001. En række metodologiske bemærkninger er sendt af medlemsstaterne uden for den officielle procedure. I 2002 vil der blive iværksat en ny indsamling af metadata.

>TABELPOSITION>

Oversigt medio 2001.

Konklusioner

For øjeblikket er situationen med hensyn til metadata tilfredsstillende. Men nogle områder - især inden for bygge- og anlægsvirksomhed, detailhandel og andre tjenesteydelser - mangler tilstrækkelig information. Fremtidens udfordring består i at sikre, at metadatabasen STS-Sources er ajourført.

5. MOD FÆLLES DEFINITIONER

Den 26. marts 2001 vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 588/2001, hvori der fastlagdes fælles definitioner for indikatorerne i konjunkturstatistikken. Mange drøftelser med medlemsstaterne vedrørende nytten af en fælles strategi på dette område var gået forud for denne beslutning. Til slut var der imidlertid bred enighed om, at dette var den rigtige vej fremad. Ifølge forordningen skal der senest i 2003 indsendes indekser i overensstemmelse med de fælles definitioner. De fælles definitioner vil forbedre sammenligneligheden at statistikkerne mellem medlemsstaterne. I dette kapitel præsenteres en køreplan for anvendelsen af fælles definitioner samt information om den aktuelle status med hensyn til de observationsenheder, der bruges til de forskellige indikatorer.

Mange indikatorer indsendes allerede nu i overensstemmelse med fælles definitioner, selv om det endnu ikke er obligatorisk. Det gælder f.eks. industriproduktionen, hvor alle indberettende medlemsstater leverer indikatoren efter de fælles definitioner, undtagen Danmark, som ikke tager hensyn til lagerændringer.

Hvad angår indikatoren for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed indsender de fleste medlemsstater indekser baseret på de fælles definitioner, undtagen Italien, som ikke medregner vedligeholdelse. Italien anvender ikke den korrekte observationsenhed og baserer sine oplysninger på administrative data.

Hvad angår den deflaterede detailomsætning indsender alle indberettende medlemsstater indikatorer, der er baseret på de fælles definitioner, undtagen Danmark, Grækenland, Spanien og Det Forenede Kongerige, som medregner moms.

Men kun Tyskland, Spanien, Luxembourg og Det Forenede Kongerige sender for øjeblikket indekset for produktionspriser på hjemmemarkedet i overensstemmelse med de fælles definitioner. Grækenland, Frankrig, Nederlandene, Portugal, Finland og Sverige medregner endnu ikke alle skatter og afgifter som krævet. De fleste har dog til hensigt at gå over til at gøre det inden for den tidsramme, der er fastlagt i forordningen. Af andre afvigelser kan nævnes spørgsmål som listepriser (ikke de faktiske transaktionspriser/Portugal), fakturaer (ikke ordredatoen/Sverige) og anvendelsen af den gamle NACE (Irland). Sverige har meddelt, at de ikke ville gå over til at anvende de fælles defintioner inden for den krævede tidsramme.

Et hurtigt blik på de fire bilag til forordningen viser følgende: For hver indikator inden for industrien indsender højst 13 medlemsstater (industriproduktionen) allerede nu løbende deres data baseret på de fælles definitioner. De svage punkter er prisindikatorerne, hvor kun mellem 2 og 4 medlemsstater for øjeblikket leverer oplysninger i overensstemmelse med de fælles definitioner. Det Forenede Kongerige har ikke meddelt, hvornår det vil anvende den vedtagne definition for ordreindgang og antal beskæftigede. Finland sender en alternativ ledende indikator for ordreindgang, som er tilladt indtil 2008.

Den krævede observationsenhed respekteres for det meste i forbindelse med industristatistikken, men der er nogle undtagelser. Portugal bruger observationsenhederne til alle indikatorer i bilag A undtagen produktion og produktionspriser. Observationsenheder, som er forskellige fra de vedtagne, anvendes af Danmark (lønninger), Spanien (antal beskæftigede), Italien (alle sociale variable) og Østrig (alle omsætningsrelaterede variable).

For indikatorerne vedrørende bygge- og anlægsarbejder indsender de fleste medlemsstater allerede nu tallene i overensstemmelse med de fælles definitioner. Antallet af medlemsstater, der følger definitionerne, strækker sig fra 9 til 11, når der er tale om de tre produktionsindikatorer og byggeomkostninger, og er helt nede på 6, når det drejer sig om ordreindgang vedrørende anlægsarbejder. Der er for øjeblikket ikke noget der tyder på, at medlemsstaterne ikke vil være i stand til at levere deres indikatorer på basis af de fælles definitioner til tiden, undtagen Italien, som først i 2004 vil gå over til at anvende de fælles definitioner i forbindelse med tallene vedrørende bygge- og anlægsarbejder.

De fleste medlemsstater respekterer de vedtagne observationsenheder i byggesektoren. En undtagelse udgør Italien, som anvender andre observationsenheder for en hel række tilgængelige (og planlagte) indikatorer. Danmark anvender en anden observationsenhed for præsterede arbejdstimer og lønninger, og Spanien for indikatoren for antal beskæftigede.

Inden for detailhandelssektoren er der ikke noget, der tyder på, at medlemsstaterne ikke vil sende data baseret på de fælles definitioner inden for den krævede tidsramme. Allerede nu sender et klart flertal for hver enkelt indikator data baseret på definitionerne. Men Italien har hidtil ikke meddelt nogen dato for, hvornår det planlægger at anvende de fælles definitioner på omsætningen. Danmark er den eneste medlemsstat, der ikke anvender de foreskrevne observationsenheder, idet det afviger fra normen for alle tre detailomsætningsindikatorers vedkommende.

Med hensyn til andre tjenesteydelser gav et klart flertal af medlemsstater udtryk for, at de ville følge den fælles definition nu vedrørende omsætning, men kun et lille flertal sagde det samme med hensyn til beskæftigelsen. Der blev i spørgeskemaet ikke givet nogen tidsramme for gennemførelsen for så vidt angår Danmark (for omsætning) og Østrig, Det Forenede Kongerige (for antal beskæftigede). Danmark (omsætning, antal beskæftigede) og Østrig (antal beskæftigede) sender ikke deres data i overensstemmelse med de krævede observationsenheder.

Konklusioner

Mange indikatorer indberettes allerede nu i overensstemmelse med fælles definitioner, selv om dette endnu ikke er obligatorisk. Det er dog ikke tilfældet for en række vigtige indikatorer, såsom indekset for produktionspriser på hjemmemarkedet. Der vil blive ved med at være kvalitetsproblemer, indtil alle medlemsstater anvender de fælles definitioner.

Aktuel status og implementeringsplaner vedrørende fælles definitioner

>TABELPOSITION>

Ja = I overensstemmelse med fælles definitioner // Nej = Ingen dato for tilgængelighed efter fælles definition

2003 = År for tilgængelighed efter fælles definition // D = Fuld dispensation og/eller ingen data tilgængelige

* = Ikke i overensstemmelse med krævet observationsenhed // ? = Ingen oplysninger

(NO) = Alternativ ledende indikator, tilladt indtil 2008 //

5.1. Note vedrørende nationale metoder for arbejdsdagskorrigering

Et andet område, hvor der for nylig er indledt drøftelser om fælles fremgangsmåder, er de arbejdsdagskorrigeringsmetoder, som anvendes af medlemsstaterne. Et vigtigt incitament for Eurostat til at se på arbejdsdagskorrigeringen var publiceringen af produktionstal for industrien for referencemånederne december 2000 og januar 2001. Vækstraterne for december 2000 viste en stærk stigning fulgt af et brat fald i raterne for januar 2001. Hvorfor?

Senere undersøgelser viste, at de medlemsstater, der havde anvendt en proportional metode (i modsætning til dem, der havde brugt en regressionsmetode), havde overvurderet december-tallet, som var karakteriseret af færre arbejdsdage end en gennemsnitlig december måned. Men det var ikke første gang, at dette var sket. Tidligere, når dette kalenderfænomen forekom, blev en skarp stigning i december to gange ud af tre fulgt af en kraftig nedgang i januar. Se tabellen nedenfor (lignende eksempler kan gives for en række af medlemsstaterne).

>TABELPOSITION>

De arbejdsdagskorrigerede serier er derfor et afgørende element for visse indikatorer, [7] da de danner grundlaget for de fleste aggregeringsprocesser for EU15/euroområde-tal. Forordningen kræver, at disse tal kommer direkte fra de nationale statistiske kontorer, da det må formodes, at den enkelte medlemsstat bedst kender de særlige forhold, der er afgørende i denne proces. Hvis den generelle statistiske metode til korrigering af disse virkninger imidlertid varierer for meget medlemsstaterne imellem, vil resultatet kunne blive et ikke-harmoniseret EU15/euroområde-aggregat. I det følgende gøres der rede for, hvordan medlemsstaterne griber dette problem an.

[7] For øjeblikket skal produktionsindeksene for industrien og bygge- og anlægssektoren samt omsætningsindeksene for detailhandelen og andre tjenesteydelser leveres på basis af en arbejdsdagskorrigeret præsentation.

Et grundlæggende valg, som hver enkelt medlemsstat skal træffe, er at beslutte, om den til arbejdsdagskorrigeringen skal anvende en proportional metode eller en regressionsmetode. Der er her stor forskel på, hvad der vælges. Lad os blot tage eksemplet med produktionsindekset: Fem medlemsstater anvender en regressionsmetode og ni en proportional metode. Én medlemsstat foretager ikke nogen arbejdsdagskorrigering.

Det skal dog bemærkes, at alle medlemsstater i praksis anvender forskellige regressionsmetoder (proportionalmetoderne varierer også). Dette starter med valget af softwarepakker og slutter sandsynligvis med de forskellige versioner af hvert enkelt program. Ved første øjekast viser det sig, at nogle medlemsstater tager en pakke fra X11-familien, mens andre vælger Tramo Seats. Nogle bruger seks regressorer og andre to.

Oversigt over arbejdsdagskorrigeringsmetoder i EU

>TABELPOSITION>

P Industriproduktionen R Omsætningen i detailhandelen C Produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed OS Omsætningen inden for andre tjenesteydelser

Konklusioner

For øjeblikket kan situationen med hensyn til metoder til arbejdsdagskorrigering for rådata kun beskrives som harmoniseringskrævende. Aggregering af disse ikke-harmoniserede, arbejdsdagskorrigerede data vil således kunne medføre alvorlige kvalitetsproblemer. Det er meget vigtigt, at der ydes en effektiv indsats for at opstille fælles generelle retningslinjer på dette område og sikre, at de følges.

6. REVISIONER

Som følge af sen respons, supplerende data fra yderligere kilder, korrigeringer og andre årsager er revisioner i mange tilfælde uundgåelige inden for erhvervsstatistikken. I dette kapitel ses der i første afsnit på, hvordan brugerne påvirkes af revisioner, og i andet afsnit på de forskellige revisionspraksiser, medlemsstaterne har angivet.

Der foretages en gennemgang af de indikatorer, Eurostat udsender pressemeddelelse om, samt af serierne vedrørende produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed.

6.1. Revisioner af konjunkturstatistikken set ud fra en brugersynsvinkel

I dette afsnit ses på revisionshyppigheder for euroområdet og individuelle medlemsstats-tal set ud fra en brugersynsvinkel [8].

[8] Tabeller og diagrammer i afsnit 6.1. er taget fra en præsentation foretaget af Den Europæiske Centralbank, leveret på et internationalt seminar om 6.1. konjunkturstatistik afholdt i Luxembourg den 8.-9. marts 2001. Der er kun foretaget redaktionelle ændringer. Eurostat er imidlertid helt enig i indholdet af teksten og de dragne konklusioner. Der var ikke nogen EU15-aggregat-data til rådighed; imidlertid kan konklusionerne vedrørende euroområde-aggregatet betragtes som lige så relevant for EU15.

Ifølge forordningen om konjunkturstatistik skal medlemsstaterne indsende data vedrørende forskellige indikatorer inden en bestemt tidsfrist. Der er imidlertid i forordningen ikke nævnt noget som helst om fælles revisionspolitik. Derfor reviderer medlemsstaterne i overensstemmelse med deres egne tidsplaner og traditioner, og nogle medlemsstater foretager slet ikke nogen revision. Denne manglende koordinering fører til en situation, hvor EU15- og euroområde-aggregaterne, som er baseret på medlemsstaternes oplysninger, hyppigt revideres.

For at få en (første) ide om, hvilke aspekter der er involveret her, er der i følgende tabel anvendt et revisionsmål for de nævnte indikatorer dækkende medlemsstaterne og euroområdet (se fodnoten). Tabellen dækker perioden fra januar 1999 (Q1 1999) til september 2000 (Q3 2000) og viser opdateringer og revisioner af indeksene. Målet (ABoR = gennemsnittet af den månedlige sum af revisionsbalancen) er egentlig det første estimat af en indeksværdi sammenlignet med det endelige estimat for det månedlige indeks på basis af gennemsnittet over tid.

Et eksempel: Lad os sige, at indeksværdierne for referencemåneden januar 1998 [9] i de efterfølgende uger er 101 (første observation), 105 (første revision), 100 (sidste revision). Så vil ABoR blive estimeret ved at sammenligne det oprindelige tal 101 med det sidste tal 100, hvilket ligeledes resulterer i 1.

[9] Der gives kun én referencemåned i dette eksempel, og derfor beregnes der ikke noget gennemsnit - hvilket ville have været tilfældet, hvis flere supplerende referenceværdier blev præsenteret.

Tabellen viser situationen, sådan som den opleves af ECB som bruger af dataene. Læg mærke til, at denne indikator også kan indeholde datafejl, dvs. medlemsstaterne kan have kodet data forkert, der kan være indsendt forkerte tal til Eurostat, eller der kan være lavet en fejl ved dataregistreringen hos Eurostat [10]. Tabellen viser derfor det gennemsnitlige "reelle" billede, som det opleves af en bruger. Bemærk dog, at de fleste revisioner ikke skyldes sådanne "fejl", men er foretaget af andre årsager.

[10] Flere medlemsstater har angivet, at mængden af revisioner umuligt kunne komme fra dem, da deres revisioner er meget mindre. Andre mulige faktorer kunne forklare divergenser, så som dem, der er nævnt ovenfor.

Hvad angår industriproduktionen og produktionspriserne ligger den første estimation gennemsnitligt inden for en spændvidde af 0,4 indekspoint tæt på det "endelige" estimat (som repræsenteret ved ABoR-værdierne). Det første euroområde-estimat for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed ligger imidlertid gennemsnitligt 1,5 indekspoint fra det endelige estimat.

>TABELPOSITION>

Kilde: ECB-beregninger baseret på Eurostat-data.

Bemærkninger: ABoR = gennemsnit af den månedlige revisionsbalancesum, dvs. under hensyntagen til revisionstegnet.

1) Ekskl. Grækenland.

Gennemsnitlige tal - som dem ovenfor - skjuler imidlertid sommetider det reelle billede, som ikke er baseret på et gennemsnit. Men hvad betyder det for brugeren? Diagrammerne nedenfor skulle give en idé herom. Der er valgt én bestemt referencemåned (her januar 1999), og de respektive indeksværdier for januar 1999, som i mange tilfælde revideres hver eneste måned, er angivet.

Figur 1: Industriproduktionen i euroområdet, revisioner af januar 1999-værdien (1995=100)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Indeksværdien for referencemåneden januar 1999 ændrer sig praktisk talt hver måned, især i året efter, at det er publiceret første gang. Inden for to måneder efter den første estimation ændrer euroområde-værdien sig fra 106 til 105,4, går op til 105,8 for igen at falde til 105,3 i april 2000. Selv et helt år efter den første euroområde-estimation ændrede "fakta" vedrørende indeksværdien "januar 1999" sig for brugerne af euroområde-data.

Følgende tabeller viser revisionsmønstrene for henholdsvis industriens produktionsprisindeks, detailomsætningsindekset og indekset for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed, alle for referencemåneden januar 1999, over tid. Vær opmærksom på, at skalaerne ikke altid er de samme.

Figur 2: Industriens producentpriser i euroområdet, revisioner af januar 1999-værdien (1995=100)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Figur 3: Detailomsætningen i euroområdet, revisioner af januar 1999-værdien (1995=100)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

Figur 4: Produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed i euroområdet, revisioner af januar 1999-værdien (1995=100)

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

6.2. Revisionspraksis i medlemsstaterne

I det følgende afsnit gennemgås medlemsstaternes revisionspraksis vedrørende de nævnte indikatorer, sådan som de har rapporteret dem.

Følgende fire aspekter præsenteres:

- Eksistens af revisioner

- Hyppighed af revisioner

- Kilde til supplerende information, som fører til revisioner

- Eksistens af systematisk bias.

Alle indberettende medlemsstater foretog revisioner af industriproduktionsindekset, og tallene revideres med forskellige hyppigheder og efter forskellige tidsplaner. Revisionerne foretages som regel en eller to måneder efter det første estimat på grundlag af supplerende oplysninger fra månedlige, kvartalsvise og/eller årlige undersøgelser. Ingen af medlemsstaterne indberettede en bias i deres første estimat (se følgende tabel).

>TABELPOSITION>

Cirka halvdelen af medlemsstaterne foretager revisioner af indekset for produktionspriserne på hjemmemarkedet, mens de øvrige ikke foretager nogen revisioner. Revisionerne kommer som regel i månederne efter publiceringen af indekset og sommetider som led i en årlig revision. Supplerende oplysninger kommer fra den oprindelige stikprøve, og ingen af de indberettende medlemsstater havde observeret en systematisk bias i deres første estimat.

>TABELPOSITION>

Ti medlemsstater reviderer deres detailomsætningsindeks, hvorimod fire ikke gør det (ingen oplysninger fra en af medlemsstaterne). Den normale revisionshyppighed er kort tid efter første publicering eller en gang om måneden. Supplerende oplysninger kommer som regel fra den oprindelige stikprøve, og ingen af de indberettende medlemsstater havde observeret en systematisk bias i deres første estimat.

>TABELPOSITION>

De tilgængelige oplysninger til indekset for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed viser, at de fleste medlemsstater foretager revisioner af dette indeks, med undtagelse af Italien. Der foretages som regel revisioner efter en måned og efter et kvartal. Nogle medlemsstater foretager også en årlig revision. Supplerende oplysninger kommer mest fra den oprindelige stikprøve og fra andre datakilder, såsom opdaterede administrative registre, årlige Prodcom-undersøgelser og kvartalsregnskabsdata. Ingen af de indberettende medlemsstater havde observeret en systematisk bias i deres første estimat.

>TABELPOSITION>

Konklusioner

Revisionspraksis er ikke harmoniseret medlemsstaterne imellem. Dette medfører betydelige problemer for brugerne af indikatorerne. De informationer, der præsenteres i denne rapport, taler stærkt for, at der træffes yderligere foranstaltninger for at få indført en fælles revisionspolitik.

7. UDVALGTE STIKPRØVEKARAKTERISTIKA

Stikprøvekarakteristika har indflydelse på kvaliteten af indikatorerne for den økonomiske aktivitet. Derfor er der oprettet en ny metadatabase, STS-Sources, med henblik på af få samlet stikprøveplanerne for forskellige indikatorer. Men for det meste mangler der i denne database en række væsentlige punkter, såsom behandlingen af virksomheder (enheder), der er forsvundet, behandlingen af bortfald, stikprøvens vægtede og ikke-vægtede dækningsgrad sammenlignet med den samlede population af virksomheder (enheder) samt eventuelle størrelsesklasser. I dette kapitel behandles følgende spørgsmål derfor mere detaljeret:

- Behandling af forsvindende virksomheder (enheder)

- Behandling af manglende svar

- Stikprøvedækning sammenlignet med den samlede population i %

- Vægtet dækningsgrad sammenlignet med den samlede population i %

- Størrelsesklasser.

I følgende kapitel vil vi se på resultaterne vedrørende de indikatorer, for hvilke Eurostat udsender en pressemeddelelse, samt vedrørende produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed.

7.1. Behandling af forsvindende virksomheder (enheder)

De fleste medlemsstater erstatter forsvindende virksomheder (enheder) i forbindelse med deres vigtigste konjunkturindikatorer. Der er kun tale om nogle få undtagelser, såsom Grækenland, Luxembourg (som kun tilføjer nye virksomheder), Nederlandene og Sverige med hensyn til industriproduktionen og Luxembourg med hensyn til detailomsætningen. Nogle medlemsstater foretager imidlertid deres erstatning mindre end en gang om året.

7.2. Behandling af ikke-respondenter eller manglende svar

Ikke-respondenter eller manglende svar estimeres under en eller anden form i alle responderende medlemsstater, men der anvendes forskellige metoder til estimationen. Dette kan ses i industriproduktionen, hvor værdien fra den forrige måned tages (Tyskland), hvor estimationen er baseret på oplysninger fra den forrige måned (Østrig, Portugal), hvor vækstraterne for de kendte gennemsnit anvendes (Danmark, Italien, Nederlandene og Det Forenede Kongerige) eller hvor tilfældene undersøges individuelt (Spanien). Grækenland tager værdien fra et år tidligere, modificeret med udviklingen i indekset, og Finland estimerer kun de manglende data, hvis det er af væsentlig betydning at gøre det. De øvrige medlemsstater oplyste ikke deres estimationsmetode.

7.3. Stikprøvedækning sammenlignet med den samlede population i %

Ser man på den ikke-vægtede [11] andel af stikprøven sammenlignet med den samlede population af virksomheder (enheder) i %, er forskellene mellem medlemsstaterne og mellem indikatorerne påfaldende. Det er imidlertid endnu ikke muligt at drage konklusioner. Sammenligneligheden af denne type statistiske oplysninger om kvalitet skal sikres, førend de kan sammenlignes.

[11] Som giver hver enkelt virksomhed (enhed) samme vægt, uanset størrelse.

7.4. Vægtet dækningsgrad sammenlignet med den samlede population i %

Et lignende billede viser sig, når vi ser på de vægtede andele. Stikprøvestørrelsen, sammenlignet med den samlede population, strækker sig på vægtet basis fra lidt over 60 % (i Danmark og Det Forenede Kongerige) til 90 % eller højere (i Spanien, Irland, Luxembourg, Nederlandene, Østrig og Portugal) for industriproduktionens vedkommende. Hvad angår produktionspriserne varierer andelen mellem 10 og 30 % (i Sverige) og over 90 % (i Spanien). De få medlemsstater, som indberetter i bygge- og anlægssektoren, oplyste, at deres andel var mellem 35 % (Nederlandene) og 100 % (Frankrig), mens dækningen for detailhandelens vedkommende var mellem 20 % (Irland, Italien) og 100 % (Frankrig).

7.5. Størrelsesklasser

Et klart flertal af medlemsstater rapporterer, at de anvender størrelsesklasser, hvilket som regel sparer små virksomheder for svarbyrden. Dette gjaldt generelt alle indikatorer, undtagen detailomsætningen, hvor Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Sverige og Det Forenede Kongerige rapporterede, at de ikke anvender nogen størrelsesklasser.

Følgende tabeller giver mere detaljerede oplysninger:

>TABELPOSITION>

Konklusioner

Til deres undersøgelser bruger medlemsstaterne forskellige metoder til at erstatte virksomheder (enheder), der er forsvundet, og til at estimere manglende svar. Den ikke-vægtede og vægtede stikprøvedækning sammenlignet med den samlede population i procent varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat. De fleste medlemsstater, men ikke alle, anvender størrelsesklasser til forskellige indikatorer. Spørgsmål, der opstår som følge af forskellige stikprøvekarakteristika, bør undersøges nærmere med henblik på at finde frem til fælles fremgangsmåder.

8. KILDER TIL POTENTIELLE IKKE-STIKPRØVEFEJL

Skal man opdage og eliminere potentielle ikke-stikprøvefejl er det en god idé at observere de mulige kilder hertil og måle resultaterne heraf. I det følgende kapitel ser vi på, om dette gøres i medlemsstaterne eller ikke, og på de tilgængelige resultater heraf.

Medlemsstaterne blev anmodet om at angive tre aspekter, som i dette kapitel identificeres som potentielle ikke-stikprøvefejl:

- Deres ikke-vægtede bortfaldsprocent for en indikator (hvor hver virksomhed {enhed} gives samme vægt)

- Deres vægtede bortfaldsprocent for en indikator (hvor der anvendes en relevant vægtningsfaktor på hver virksomhed {enhed})

- Andre mulige fejl i forbindelse med indsamling, bearbejdning og tabulering af data eller ved indberetning af data til Eurostat.

I det følgende kapitel gennemgås resultaterne vedrørende de indikatorer, for hvilke Eurostat udsender en pressemeddelelse, samt vedrørende produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed.

8.1. Industriproduktionen og produktionspriser

Hvad angår undersøgelsen vedrørende industriproduktionen ligger den ikke-vægtede bortfaldsprocent for alle virksomheder, der er blevet adspurgt af medlemsstaterne, på mellem 1 % og 5 % i det første publicerede estimat i Finland, Spanien og Østrig i den lave ende, men på 15 % i Italien (første estimation) og Luxembourg og på lidt over 20 % i Portugal og Sverige.

Den vægtede bortfaldsprocent, som giver en større vægt til større virksomheder end til mindre virksomheder, ligger på mellem 1 % og 3 % i Finland og på ca. 4 % i Nederlandene og Østrig, mens den ligger på omkring 10 % i Sverige og på mellem 15 % og 20 % for Frankrig (for direkte undersøgelser).

Den eneste medlemsstat, der opgør andre mulige ikke-stikprøvefejl, er Portugal, der tjekker revisionerne. Der forelå ikke nogen resultater af denne foranstaltning.

Hvad angår produktionsprisundersøgelsen er bortfaldsprocenten 5 % eller derunder i Danmark samt i Spanien, Irland, Luxembourg og Sverige, mens Det Forenede Kongerige har en bortfaldsprocent på 18 % for den første estimation (som senere falder til 5 % i de følgende måneder), og Italien en bortfaldsprocent på 30 % (som falder til 15 % for det andet estimat).

Kun to indberettende medlemsstater opgør den vægtede bortfaldsprocent: Nederlandene (30 % for den første estimation og 4 % for det endelige tal) og Frankrig, hvor der ikke foreligger noget resultat vedrørende sidstnævnte.

Hvad angår de øvrige mulige ikke-stikprøvefejl blev der foretaget opgørelser for Italien, som tjekkede kvalitetsjusteringer og store prisafvigelser, Portugal, som så på omfanget af revisioner, og Finland, som undersøgte store prisændringer. Der forelå ikke nogen resultater af disse tjek.

>TABELPOSITION>

8.2. Produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed samt detailhandelen

Hvad angår undersøgelsen vedrørende produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed er bortfaldsprocenterne klart højere end for nogen anden indikator. I den lavere ende er bortfaldsprocenterne i Østrig (5 %) og Luxembourg (15 %), mens Spanien (45 % for store og 30 % for små virksomheder), Det Forenede Kongerige (35 % for første estimat) og Nederlandene (40-50 % for første estimat og 20 % for det endelige tal) lå øverst. Kun seks medlemsstater kunne levere svar på dette spørgsmål.

De få oplysninger om den vægtede bortfaldsprocent viste Østrig (med 5 %) igen i den laveste ende, mens Finland topper med 15-25 % og Spanien 20 % for store virksomheder. Der forelå ikke nogen oplysninger fra andre medlemsstater.

Ingen medlemsstater rapporterede et tjek af andre mulige ikke-stikprøvefejl, undtagen Finland, som tjekker moms-kilden vedrørende datadækning. Der forelå ikke noget resultat heraf.

Bortfaldsprocenterne for mængdeindekset for detailhandelen ligger mellem 6 % og 10 % i Østrig og Danmark. Højere bortfaldsprocenter blev indberettet fra Frankrig (15-20 % for den første estimation), Sverige (18-22 %), Finland (18,9 % i første estimation) og Portugal (25 % til 30 %). Italien havde en bortfaldsprocent på 45 %.

Den vægtede bortfaldsprocent var omkring 1 % i Danmark, hhv. 5 % og 8 % i Østrig og Italien og mellem 7 og 10 % i Sverige. Bortfaldsprocenten var 7,3 % i Finland for den første estimation (mens den faldt til 1,6 % i den efterfølgende måned) og 10-15 % i Portugal.

Ingen medlemsstater indberettede yderligere opgørelser af andre ikke-stikprøvefejl, undtagen Østrig, som tjekker standardfejlen, og Portugal, som ser på omfanget af revisioner. Der forelå ikke nogen resultater af disse tjek.

>TABELPOSITION>

Konklusioner

Et lille flertal af medlemsstaterne opgør den vægtede og ikke-vægtede svarprocent for deres stikprøver, men kun et meget lille mindretal ser på andre mulige fejl i dataindsamlingsprocessen, bearbejdningen af dataene og indberetningen heraf til Eurostat. Disse fejl registreres derfor ikke og kan følgelig ikke reduceres systematisk.

9. VIRKSOMHEDERNES INDBERETNINGSBYRDE

Forudsætningen for hurtigt at få udarbejdet pålidelige statistikker er, at erhvervslivet samarbejder og hjælper. Uden dets medvirken vil det ikke være muligt at udarbejde disse statistikker. I dette kapitel forsøger vi at give en vurdering af den statistiske byrde, der pålægges virksomhederne, og ser på, hvad medlemsstaterne gør for så vidt muligt at spare de små virksomheder for denne byrde.

9.1. Antal virksomheder (enheder), der adspørges om nøgleindikatorerne

Følgende tabel viser, hvor mange virksomheder om måneden der adspørges om disse indikatorer, som Eurostat udsender en pressemeddelelse om, samt vedrørende indikatoren for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed.

Hvad angår industriproduktionsindekset spørger de "store" medlemsstater mellem 8 000 og 15 000 virksomheder om måneden, mens de "små" medlemsstater typisk adspørger mellem 1 000 og 2 500. De to undtagelser er Luxembourg, som på grund af sin ringe størrelse kun adspørger ca. 185 virksomheder, og Østrig, der selv om det er en "lille" medlemsstat, spørger 6 800 virksomheder, lidt flere end det større Nederlandene og 800 mere end Frankrig.

Der er kun en begrænset datamængde tilgængelig for indikatoren for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed. Ifølge de foreliggende oplysninger er Tyskland (12 500), Frankrig (9 200) og Det Forenede Kongerige (12 000) de medlemsstater, der adspørger flest virksomheder. Østrig adspørger 5 000 virksomheder og Nederlandene ca. 1 600.

Hvad angår produktionspriserne i industrien plejer de "større" medlemsstater at bede om oplysninger fra mellem 3 600 og 13 000 virksomheder med Italien (3 680) og Det Forenede Kongerige (3 000) i den laveste ende af spektret og Spanien (7 000) og Tyskland (13 000) øverst. De "mindre" medlemsstater adspørger typisk under 1 000 virksomheder om måneden.

Hvad angår mængdeindekset for detailomsætningen adspørger Det Forenede Kongerige, som er den medlemsstat, der har den korteste forsinkelse i leveringen af denne indikator, 5 000 virksomheder. Det Forenede Kongerige ligger i den laveste ende af rækken af "større" medlemsstater, idet Frankrig (6 000) [12], Italien (7 300), Spanien (11 445) og Tyskland (24 000) anmoder om oplysninger fra betydeligt flere virksomheder. Østrig og Sverige adspørger omkring 3 500 virksomheder, mens Grækenland og Irland spørger ca. 2 000. Danmark (750) og Finland (330) anmoder om oplysninger fra under 1 000 virksomheder.

[12] Plus 42 000 fra administrative kilder.

>TABELPOSITION>

9.2. Tid, som kræves til at indsamle data til spørgeskemaet

I dette afsnit ser vi på, hvor mange personår pr. år der kræves, for at erhvervslivet kan indsamle de oplysninger, der skal bruges i forbindelse med med de udvalgte konjunkturstatistik-indikatorer, og udfylde spørgeskemaerne.

Eurostat bad medlemsstaterne om at besvare følgende spørgsmål til tabel 9.2:

Hvor mange personår pr. år behøver alle adspurgte virksomheder for at kunne udarbejde de nødvendige data og udfylde spørgeskemaet til indekset? (Hvis der kun er ét spørgeskema vedrørende flere indikatorer, så prøv at anslå, hvor lang tid, der er nødvendig alene til de nævnte indikatorer).

Tabel 9.2. omhandler summen at den tid, der er nødvendig for alle virksomheder (hele erhvervslivet) til

- A: udarbejdelse af de nødvendige oplysninger

- B: udfyldelse af spørgeskemaet (med disse oplysninger)

- C: håndtering af de spørgeskemaer, der modtages fra de statistiske kontorer

Svaret skulle derfor omfatte summen af A+B+C.

Svaret skulle angives i personår pr. år. Medlemsstaterne kunne levere estimater.

Mere detaljerede oplysninger vedrørende de medlemsstater, som ikke fulgte denne metodologi, eller som ønskede mere udførligt at beskrive den metodologi, de anvendte til at levere disse oplysninger, er angivet i skemaet efter tabellen nedenfor. Disse medlemsstater er i tabellen markeret med en asterisk (*).

Selv om dette spørgsmål synes forholdsvis ukompliceret, bør man være yderst forsigtig, når man sammenligner forskellige medlemsstater, da opgørelsen måske ikke er foretaget på samme måde.

>TABELPOSITION>

* For medlemsstater markeret med en asterisk (*), se mere detaljeret metodologisk forklaring nedenfor.

Følgende medlemsstater bad Eurostat om at tilføje supplerende metodologiske forklaringer:

Danmark // Hvad angår industriproduktionen og produktionspriserne i industrien gennemfører Danmark flere undersøgelser i de to spørgeskemaer, som omfatter flere indikatorer end vist i tabellen. De samlede tal for personår pr. år foreligger nationalt for disse undersøgelser. Tallene ovenfor er baseret på disse samlede tal, men er justeret, således at de kun viser de relevante personår pr. år for indikatorerne, dvs. kun en del af de samlede tal.

Tyskland // Baseret på 163 arbejdstimer pr. måned i 1999.

Grækenland // Tallene er estimationer baseret på året 2000.

Spanien // Industriproduktionen: Estimation. Det antal personer med heltidsbeskæftigelse i løbet af et år, der kræves for at udfylde de 210 000 spørgeskemaer (10 000 spørgeskemaer pr. måned) af et år af stikprøven vedrørende industriproduktionsindekset.

Produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed: Estimation. Det antal personer med heltidsbeskæftigelse i løbet af et år, der kræves for at udfylde de 9 000 spørgeskemaer (2 250 spørgeskemaer pr. kvartal) af et år af stikprøven vedrørende indekset over produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed. Dataene er for året 2000.

Produktionspriserne i industrien: Estimation. Det antal personer med heltidsbeskæftigelse i løbet af et år, der kræves for at udfylde de 84 000 spørgeskemaer (7 000 spørgeskemaer pr. måned) af et år af stikprøven vedrørende industriprisindekset.

Detailomsætningsindekset: Estimation. Det antal personer med heltidsbeskæftigelse i løbet af et år, der kræves for at udfylde de 137 340 spørgeskemaer (11 445 spørgeskemaer pr. måned) af et år af stikprøven vedrørende detailomsætningsindekset.

Frankrig // Frankrig forklarer, at hvad angår industriproduktionen modtager 3 500 virksomheder direkte fra administrationen for-trykte spørgeskemaer, som kun dækker de produkter, der indsamles oplysninger om. Denne procedure gør det lettere for virksomhederne at besvare spørgeskemaerne. En årlig undersøgelse gør det muligt at gennemføre en korrekt justering af den månedlige undersøgelse. Undersøgelsen vedrørende bygge- og anlægsvirksomhed gennemføres af en professionel organisation og omfatter flere spørgsmål, end der kræves til indikatoren for produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed. Det skal bemærkes, at disse undersøgelser vedrørende produktionen (i industrien og inden for bygge og anlæg) også anvendes til indsamling af data om ordreindgang.

Neder-landene // Industriproduktionen og produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed: henviser til byrden ved indsamling af oplysninger til basisstatistikkerne til indeksene. Disse oplysninger anvendes og publiceres også i mange andre statistikker.

Sverige // Beregningsformel, som anvendes til beregning af det antal personår pr. år, der er nødvendigt til udfyldningen: Antallet af virksomheder multipliceret med antallet af undersøgte måneder multipliceret med den tid, der kræves af virksomhederne til at udfylde spørgeskemaet hver måned (time/måned) divideret med arbejdstimer pr. personår.

Svarbyrden er blevet undersøgt for så vidt angår industriproduktionen og detailomsætningen, men er estimeret for produktionspriser.

9.3. Byrden for små virksomheder

Følgende tabel giver et indtryk af, hvilke foranstaltninger nogle af medlemsstaterne har truffet for at mindske den statistiske byrde for de små virksomheder. Alle responderende medlemsstater forsøger at befri små virksomheder for byrden. Fremgangsmåderne omfatter anvendelse af størrelsestærksler (f.eks. at der ikke foretages undersøgelser af virksomheder med under 20 ansatte), administrative data eller rotationsudvælgelse.

Der foreligger ikke nogen oplysninger om dette spørgsmål fra Belgien, Spanien, Italien og Luxembourg.

// Foranstaltninger til mindskelse af byrden for de små virksomheder

B // ...

DK // Foranstaltninger til at mindske svarbyrden, især for så vidt angår små virksomheder, ved ikke at lade dem indgå i stikprøven eller kun kræve minimal repræsentation.

D // Virksomheder med under 20 ansatte adspørges normalt ikke. Detailhandelsvirksomheder med en årlig omsætning på under 500 000 DM deltager ikke i den månedlige undersøgelse.

EL // Ikke nogen bestemt politik, men hvad angår industriproduktionsindekset udvælges stikprøven på en sådan måde, at virksomheder med 10-20 ansatte højst udgør 10 % af den samlede stikprøve. Virksomheder med under 10 ansatte adspørges ikke. Med hensyn til produktionspriserne (på hjemmemarkedet) deltager virksomheder med under 20 ansatte ikke i undersøgelsen.

E // Virksomheder med under 20 ansatte adspørges som regel i forbindelse med indekset for produktionspriserne. Hvad angår produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed deltager virksomheder uden ansatte ikke i undersøgelsen.

F // Virksomheder med under 20 ansatte, for så vidt angår produktionen, og virksomheder med under 10 ansatte, for så vidt angår bygge- og anlægsvirksomhed, deltager normalt i undersøgelsen. Med hensyn til produktionsprisindikatoren deltager ingen virksomheder med en omsætning på under 5 mio. EUR. Der anvendes administrative data i forbindelse med detailomsætningen for store virksomheders vedkommende og rotationsudvælgelse til undersøgelse af mindre virksomheder.

IRL // Der anvendes størrelsestærskler og rotationsudvælgelse.

I // Der anvendes en størrelsestærskel på 20 ansatte i forbindelse med industriproduktions- og industriomsætningsindeksene. Der anvendes rotationsudvælgelse af små virksomheder i forbindelse med undersøgelsen af detailomsætningen. Der anvendes administrative datakilder til at producere data vedrørende præsterede arbejdstimer og lønninger for virksomheder med under 500 ansatte.

L // Der anvendes administrative data til indikatorerne i bilag C og D. Til omsætningsundersøgelsen anvendes månedlige og kvartalsvise momsindberetninger, og til beskæftigelsesundersøgelsen anvendes månedlige erklæringer til det sociale sikringssystem.

NL // Som regel adspørges små virksomheder ikke; de estimeres eller der anvendes moms-oplysninger. Hvis andelen af små virksomheder er forholdsvis stor, indgår de i stikprøven.

A // For så vidt angår produktionen i industrien og inden for bygge- og anlægsvirksomhed deltager virksomheder med under 20 ansatte kun, hvis 90 %-kriteriet ikke er dækket af virksomheder med 20 ansatte eller derover. Virksomheder med under 10 ansatte udelukkes. Rotationskonceptet anvendes i forbindelse med detailomsætningsundersøgelsen for små virksomheders vedkommende.

P // Der anvendes bestemte politikker på dette område. For så vidt angår omsætning, præsterede arbejdstimer og lønninger (i industrien, detailhandelen og andre tjenesteydelser) udvælges der en lille stikprøve for virksomheder med 20 ansatte eller derunder.

FIN // Virksomheder med under 20 ansatte fritages som regel i alle undersøgelser (undtagen virksomhedsregisterundersøgelsen vedrørende nye virksomheder), og i mange individuelle undersøgelser ligger skæringspunktet højere, endog så højt som 50 ansatte. De statistiske data om små virksomheder er baseret på administrative data, f.eks. månedlige momsindberetninger eller årlige erhvervsindkomstangivelser til skattevæsenet.

S // Der tages særlige hensyn, når det skal afgøres, om der er behov for oplysninger fra små virksomheder. Der anvendes administrative data, cut-off-stikprøver eller modelestimation for at mindske behovet for at adspørge små virksomheder.

UK // Der anvendes stikprøvestrategier, som så vidt muligt skåner de små virksomheder. Chancen for, at virksomheder med under 10 ansatte bliver udvalgt til undersøgelsen, er 1 til 16, og respondenterne anmodes om at angive bedste estimater, hvis ikke præcise tal er umiddelbart tilgængelige.

Konklusioner

Der er store forskelle medlemsstaterne imellem med hensyn til den tid, virksomhederne skal bruge til at indsamle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne udarbejde de statistiske indikatorer, antallet af virksomheder, der adspørges, og de foranstaltninger, der træffes for at mindske den byrde, der pålægges små virksomheder. Eurostat foreslår, at der udveksles bedste praksis på disse områder for at få mindsket byrden for virksomhederne.

10. OMKOSTNINGERNE FOR DET NATIONALE STATISTISKE SYSTEM

Produktionen af statistikker medfører omkostninger for det nationale statistiske system. Dette kapitel indeholder en første gennemgang af dette emne. Det starter med betragtningen, at omkostningerne kan opgøres på basis af personår pr. arbejdsår inden for det statistiske kontor (så vel som i lokale filialer) og på basis af et budget for udlicitering af arbejde.

Med henblik på dette kapitel fik medlemsstaterne stillet følgende to spørgsmål:

Første spørgsmål: Hvor mange personår pr. år kræves der til det praktiske arbejde, der udføres af "interne" personer (personer i det statistiske kontor såvel som i de lokale filialer, som har et direkte kontraktmæssigt/retligt forhold til det nationale statistisk kontor eller en af deres repræsentanter {f.eks. gennem en arbejdskontrakt}), i forbindelse med indsamling, bearbejdning og beregning af data eller indeks (her medregnes den andel, som afdelingsleder og sekretærer tegner sig for, men f.eks. ikke personer fra personaleafdelingen eller andre personer, som ikke er direkte involveret i produktionen af statistikker - f.eks. ikke personer fra edb-helpdesk-afdelingen, personer fra administrationen osv.)? Hvis faglige organisationer indsamler data gratis, skal deres personår pr. år angives i dette spørgsmål. Der skal kun angives ét tal.

Andet spørgsmål: Hvor stort et budget (i EUR) bruger det nationale statistisk kontor på at få arbejde udført uden for det statistiske kontor (udlicitering af arbejde)?

Omkostningerne for det nationale statistiske system skal derfor splittes op i to kategorier:

- Første spørgsmål: Personår pr. år for operationelt arbejdet udført af "interne personer"

- Andet spørgsmål: Budget for udlicitering af arbejde (til "eksterne personer").

I forbindelse med dette spørgsmål er "interne personer" således personer, der har et direkte kontraktmæssigt/retligt forhold til det nationale statistisk kontor (eller en af dets repræsentationer i en region/et departement i en medlemsstat), f.eks. gennem en arbejdskontrakt. "Ikke-interne personer" eller "eksterne personer" er i forbindelse med dette spørgsmål personer, der ikke har et direkte kontraktmæssigt/retligt forhold til det nationale statistisk kontor, men som er ansat i en anden virksomhed, der har vundet en udbudskonkurrence om udførelse af en bestemt aktivitet, og som så leverer det nødvendige personale til opfyldelse af kontrakten.

Derfor skal personer med direkte kontraktmæssige/retlige forpligtelser ("interne personer") medregnes i forbindelse med det første spørgsmål, mens personer uden direkte kontraktmæssige/retlige forpligtelser ("eksterne personer") ikke skal medregnes. I stedet skal den pengesum, som betales til den kontraherende virksomhed, angives i forbindelse med det andet spørgsmål.

Nogle medlemsstater fulgte ikke denne metodologi eller ønskede at give en nærmere beskrivelse af deres måde at beregne disse omkostninger på. Disse medlemsstater er i følgende tabel markeret med en enkelt asterisk (*), og der er angivet flere detaljer i den derefter følgende tabel.

Selv om disse spørgsmål synes forholdsvis ukomplicerede, bør man være yderst forsigtig, når man sammenligner forskellige medlemsstater, da opgørelsen måske ikke er udført på helt samme måde i hver enkelt medlemsstat, og da definitionerne giver en vis mulighed for forskellige fortolkninger.

>TABELPOSITION>

* Vedrørende disse medlemsstater, se metodologiske forklaringer nedenfor. **Tyskland angiver kun et samlet tal på 26,1 for industriproduktionen og produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed.

Følgende medlemsstater bad Eurostat om at tilføje supplerende metodologiske forklaringer:

Danmark // Danmark gennemfører en undersøgelse i et fælles spørgeskema, som omfatter flere variable end vist i tabellen. Det samlede tal for personår pr. år foreligger nationalt for denne undersøgelse. De ovenfor viste tal er baseret på disse resultater, men er justeret, så at de kun viser de relevante personår pr. år for ovennævnte indikatorer.

Grækenland // Grækenland vil gerne understrege, at tallene er estimater, som vedrører året 2000. Personer, som tilhører relevante afdelinger (fast personale) og personer ansat af Grækenlands nationale statistiktjeneste (NSSG - National Satistical Service Of Greece) til at indsamle data til indikatorerne (private samarbejdspartnere). Disse personer modtager ikke løn fra NSSG, men deres betaling afhænger af, hvor mange spørgeskemaer de indsamler. De har et direkte retligt forhold til NSSG og er derfor "interne personer", hvorfor deres betaling ikke skal medregnes. Der er derfor ikke tale om udlicitering af arbejde.

Spanien // Industriproduktionen, produktionspriserne i industrien og mængdeindekset for detailomsætningen: Antallet af interne personer (med et direkte kontraktmæssigt/retligt forhold til det spanske statistiske kontor), som udfører det operationelle arbejde i forbindelse med indsamling, bearbejdning og beregning af data samt udfører kvalitetskontrol, dataanalyse og indeksberegning og -publicering. Det personale, som tager sig af det elementære dataindsamlingsarbejde, medregnes også under denne post.

Produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed: Det samme som for andre indikatorer, men det kontraktmæssige forhold er med ministeriet for byggeri, og det personale, som tager sig af det elementære dataindsamlingsarbejde, er ikke medregnet i denne post. Budgettet vedrører de fire kvartaler af 2000.

Frankrig // Tallet for Frankrig omfatter også ordreindgang.

Neder landene // Vedrørende industriproduktionen og produktionen inden for bygge- og anlægsvirksomhed: Kun det personale, der kræves til beregning af indekset på basis af basisstatistikkerne, ikke det personale, der kræves til bearbejdning af selve basisstatistikkerne.

Østrig // Da de månedlige spørgeskemaer inden for produktions- og handelsområdet dækker en hel vifte af indikatorer, og ikke kun produktion og detailhandel, prøvede Østrig at beregne den pågældende andel af personår pr. år, der var nødvendig for de nævnte indikatorer i tabellen i dette kapitel. Østrig medregnede de personer, der var involveret i bearbejdningen af de månedlige spørgeskemaer, samt dem, der deltog i indeksberegningen, hvorimod personer, som modtager data-spørgeskemaet (administration), samt sekretærer og direktør ikke medregnes. En lignende opdeling blev foretaget for at få resultater for budgettet for udlicitering af arbejde.

Sverige // Præsterede arbejdstimer divideret med arbejdstimer pr. personår.

Konklusioner

Dette kapitel indeholder en oversigt over den første indsamling af data vedrørende omkostningerne for det nationale statistiske system. Sammen med medlemsstaterne bør dette spørgsmål undersøges yderligere for at nå frem til en bedre og mere harmoniseret opgørelse og herved en dybere forståelse af omkostningerne ved produktion af konjunkturstatistikker.