Forslag RÅDETS FORORDNING om forbud mod import af atlantisk tun (Thunnus thynnus) med oprindelse i Ækvatorialguinea og Sierra Leone og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2092/2000

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) har til opgave at sikre bevarelsen og forvaltningen af tunbestanden i Atlanterhavet og tilstødende farvande. ICCAT sikrer en sund forvaltning af tunbestanden ved at vedtage handelssanktioner mod enhver part, som overtræder dens foranstaltninger. Som kontraherende part i ICCAT skal Fællesskabet sikre sig, at ICCAT's henstillinger for så vidt angår handelssanktioner omsættes i EU-retten.

Fællesskabet omsatte ved forordning (EF) nr. 2092/2000 af 28. september 2000 henstillingen fra ICCAT om forbud mod import af atlantisk tun med oprindelse i Belize, Honduras og Ækvatorialguinea. ICCAT har siden hen vedtaget en række henstillinger vedrørende importen af dette produkt fra de nævnte tre lande og andre lande. Der bør derfor i EU-retten tages højde for de senere henstillinger, som beskrevet i det følgende.

ICCAT vedtog på sit ordinære møde i november 2001 en henstilling til de kontraherende parter om at hæve forbuddet mod import af atlantisk tun uanset i hvilken form med oprindelse i Honduras med virkning fra den 21. september 2002 som følge af, at der er indgået et samarbejde mellem Honduras og ICCAT, og at Honduras tiltræder organisationen.

På det ekstraordinære møde i november 2002 vedtog ICCAT en henstilling til de kontraherende parter om at forbyde importen af atlantisk tun, uanset i hvilken form, med oprindelse i Sierra Leone med virkning fra den 3. juni 2003. Forbuddet blev opretholdt på mødet i november 2003.

ICCAT vedtog på mødet i november 2003 en henstilling til de kontraherende parter om at hæve forbuddet mod import af atlantisk tun uanset i hvilken form med oprindelse i Belize med virkning fra den 1. januar 2004 som følge af, at Belize har indgået et reformprogram, der har til formål at sikre nøje overholdelse ICCAT's bevarings- og forvaltningsforanstaltninger.

På alle tre møder blev importforbuddet over for Ækvatorialguinea opretholdt.

Fællesskabet har været kontraherende part i ICCAT siden den 14. november 1997 og i kraft af den fælles handelspolitik, skal importforbuddene indføres på fællesskabsniveau. Det er Fællesskabets opfattelse, at vedtagelsen af disse foranstaltninger ligesom foranstaltningerne i Rådets forordning (EF) nr. 2092/2000 fuldt ud er i overensstemmelse med de forpligtelser, som Fællesskabet har i Verdenshandelsorganisationen, jf. artikel XX, litra g), i GATT (1994), som giver mulighed for at anvende handelsforanstaltninger til beskyttelse af udtømmelige ressourcer, og artikel 2, stk. 2, i bilag V i AVS-EF-partnerskabsaftalen, der blev undertegnet i Cotonou (Ækvatorialguinea og Sierra Leone).

I betragtning af ICCAT's forskellige henstillinger foreslås det at ophæve Rådets forordning (EF) nr. 2092/2000 og erstatte den med dette forslag.

2004/0042 (ACC)

Forslag RÅDETS FORORDNING om forbud mod import af atlantisk tun (Thunnus thynnus) med oprindelse i Ækvatorialguinea og Sierra Leone og om ophævelse af forordning (EF) nr. 2092/2000

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133,

under henvisning til forslag fra Kommissionen og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det er såvel af hensyn til den biologiske ligevægt som til fødevaresikkerheden på verdensplan bydende nødvendigt at beskytte fiskebestandene, der er en udtømmelig naturressource.

(2) Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT), som Fællesskabet er kontraherende part i, vedtog i 1994 en handlingsplan, der har til formål at sikre, at programmet for bevarelse af tunbestanden i Atlanterhavet er effektivt.

(3) De kontraherende parter i ICCAT, hvis fiskere er forpligtet til at reducere fangsten af atlantisk tun, kan kun forvalte de pågældende bestande effektivt, hvis også de lande, der fisker atlantisk tun, men som ikke er kontraherende part i ICCAT, samarbejder med organisationen og overholder dens bevarings- og forvaltningsforanstaltninger.

(4) ICCAT har fastslået, at Ækvatorialguinea og Honduras kan identificeres som lande, hvis både fisker atlantisk tun på en måde, der undergraver effektiviteten af organisationens foranstaltninger til bevarelse af den pågældende art, og har underbygget denne konstatering med oplysninger om fangst, handel og observation af både.

(5) Fællesskabets import af atlantisk tun med oprindelse i Belize, Honduras og Ækvatorialguinea er på nuværende tidspunkt omfattet af forordning (EF) nr. 2092/2000 [1], som forbyder import af atlantisk tun fra disse tre lande.

[1] EFT L 249 af 4.10.2000, s. 1.

(6) ICCAT har konstateret, at der er indgået et øget samarbejde med Honduras om bevarelsen af atlantisk tun. På sit årlige møde i 2001 henstillede ICCAT, at forbuddet mod import af atlantisk tun, uanset i hvilken form, som de kontraherende parter havde indført over for Honduras, blev ophævet.

(7) ICCAT har konstateret, at der er skabt et bedre samarbejde med Belize om bevarelsen af atlantisk tun. På sit årlige møde i 2003 henstillede ICCAT, at forbuddet mod import af atlantisk tun, uanset i hvilken form, som de kontraherende parter havde indført over for Belize, blev ophævet pr. 1. januar 2004.

(8) ICCAT har gentagne gange rettet henvendelse til Ækvatorialguinea og Sierra Leone for at anspore dem til at overholde bevarings- og forvaltningsforanstaltningerne for atlantisk tun, men henvendelserne har været resultatløse.

(9) ICCAT har henstillet til de kontraherende parter, at de træffer passende foranstaltninger til at forbyde import af atlantisk tun, uanset i hvilken form, med oprindelse i Sierra Leone, og at de opretholder forbuddet mod import af atlantisk tun, uanset hvilken form, med oprindelse i Ækvatorialguinea. Disse foranstaltninger kan bringes til ophør, så snart det er fastslået, at disse landes fiskeri er bragt på linje med ICCAT's foranstaltninger. Det er derfor nødvendigt, at Det Europæiske Fællesskab, som har enekompetence på området, anvender disse foranstaltninger.

(10) For klarhedens skyld bør forordning (EF) nr. 2092/2000 ophæves og erstattes af nærværende forordning.

(11) Disse foranstaltninger er i overensstemmelse med Det Europæiske Fællesskabs forpligtelser i henhold til andre internationale aftaler -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I denne forordning forstås ved "import" de toldprocedurer, der er anført i artikel 4, nr. 15), litra a) og b), og nr. 16), litra a) til f), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 [2].

[2] EFT L 302 af 19.10.92, s. 1.

Artikel 2

1. Import til Fællesskabet af atlantisk tun (Thunnus thynnus) med oprindelse i Ækvatorialguinea og Sierra Leone henhørende under KN-kode ex 0301 99 90, 0302 35 00, 0303 45 00, ex 0304 10 38, ex 0304 10 98, ex 0304 20 45, ex 0304 90 97, ex 0305 20 00, ex 0305 30 90, ex 0305 49 80, ex 0305 59 80 og ex 0305 69 80 er forbudt.

2. Import af alle produkter, der er forarbejdet på grundlag af den i stk. 1 anførte atlantiske tun og henhørende under KN-kode ex 1604 14 11, ex 1604 14 16, ex 1604 14 18 og ex 1604 20 70, er forbudt.

Artikel 3

Bestemmelserne i denne forordning finder ikke anvendelse på de mængder af de i artikel 2 omhandlede produkter med oprindelse i Sierra Leone, såfremt det over for de kompetente nationale myndigheder kan bevises, at de på datoen for forordningens ikrafttræden var under transport til Fællesskabets område, og såfremt importen af de nævnte mængder finder sted senest 14 dage efter denne dato.

Artikel 4

Forordning (EF) nr. 2092/2000 ophæves.

Artikel 5

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand