Offentliggørelse af en ansøgning om registrering i henhold til artikel 6, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2081/92 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser

(2003/C 206/04)

Med denne offentliggørelse åbnes der mulighed for at fremsætte indsigelser, jf. artikel 7 og 12d i nævnte forordning. Enhver indsigelse mod denne ansøgning skal fremsættes via myndighederne i en medlemsstat, i en WTO-medlemsstat eller i et tredjeland, der er anerkendt efter proceduren i artikel 12, stk. 3, senest seks måneder efter denne offentliggørelse. Offentliggørelsen er begrundet i de forhold, som er beskrevet nedenfor, navnlig under 4.6, der giver grundlag for at betragte ansøgningen som berettiget efter forordning (EØF) nr. 2081/92.

RÅDETS FORORDNING (EØF) Nr. 2081/92

REGISTRERINGSANSØGNING: artikel 5

BOB ( ) BGB (x)

Nationalt sagsnummer: 9/2001

1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed Navn: Ministero delle Politiche agricole e forestali

Adresse: Via XX Settembre, 20 - I-00187 Roma

Tlf. (39-06) 481 99 68

Fax (39-06) 42 01 31 26

E-post: qualita@politicheagricole.it

2. Ansøgende sammenslutning 2.1. Navn: Consorzio Tutela Salame d'oca di Mortara

2.2. Adresse: Corso Cavour, 73 - I-27036 Mortara (PV)

2.3. Sammensætning: producenter/forarbejdningsvirksomheder

3. Produktets art: Tilberedt kød - kategori 1.2

4. Varespecifikation (sammenfatning af betingelserne i artikel 4, stk. 2)

4.1. Navn: "Salame d'oca di Mortara"

4.2. Beskrivelse: Gåsepølse fra Mortara ("Salame d'oca di Mortara") vejer mindst 0,3 kg og højst 4 kg og har en fast og homogen masse, der ikke må smuldre. Pølseskindet er gåseskind og skal slutte tæt til massen. Pølsen har en sød og fin smag, som er karakteristisk for gåsekød, og duften bærer præg af de tilsatte krydderier.

4.3. Geografisk område: Forarbejdningen og fremstillingen af gåsepølsen fra Mortara ("Salame d'oca di Mortara") finder sted i det område, som geografisk set består af de kommuner, der ligger i Lomellina, som er et særligt geografisk område i provinsen Pavia i regionen Lombardiet.

4.4. Bevis for oprindelse: "Pølse" og "gås" er to ord, som normalt ikke forbindes med delikate smagsoplevelser eller vækker minder i den retning. Men sådan er det ikke alle steder. I Lomellina, som er et område i provinsen Pavia mellem floderne Po (mod syd), Ticino (mod øst) og Sesia (mod vest), hvis historiske og geografiske centrum er byen Mortara, bliver disse to madlavningsprincipper, der er så forskellige fra hinanden, forenet i det, der netop kaldes gåsepølse fra Mortara ("Salame d'oca di Mortara"). Det er et produkt med lange traditioner. Allerede i det 15. århundrede sættes dette produkt i forbindelse med de jødiske befolkningsgruppers tilstedeværelse i området. Fra begyndelsen af 1900-tallet er pølsen ikke længere kun en lokal specialitet, men bliver kendt af et bredere publikum, hvorefter den bliver mere og mere udbredt.

Der har været gæs i dette område siden romertiden, da det var et ideelt levested for dem på grund af det store antal kildevæld og den rigelige mængde af spæde, grønne planter. Gåseopdrættet har således traditioner, der går meget langt tilbage. Historiske dokumenter viser, at Mortara allerede i 1200 var berømt for sine gæs og for den pølse, man fremstillede. Gåseopdrættet i Lomellina-området blev i høj grad fremmet af en bekendtgørelse fra Ludovico Sforza, som gav jødiske grupper tilladelse til at bosætte sig dér. Pølse fremstillet af gåsekød indgår nemlig i deres spisevaner i betragtning af de jødiske forskrifter, der forbyder indtagelsen af svinekød.

Der er forskellige teorier om, hvordan gåsepølsen fra Mortara ("Salame d'oca di Mortara") er opstået. Den mest udbredte teori bygger på konstateringen af, at gåsekødet alene ikke var nok til at tilfredsstille smagsløgene hos de fleste ikke-jødiske forbrugere i området, og derfor "opfandt" nogle af Mortaras pølsemagere sandsynligvis en pølse, som ligeledes indeholdt svinekød. Denne forklaring på gåsepølsens oprindelse stammer også fra en anset kilde som Pellegrini Artusi, der i sin afhandling om madlavningskunsten "La scienza in cucina e l'arte del mangiar bene" i den første udgave fra 1891 medtager et vidnesbyrd om fremstillingen af en sådan gåsepølse i Lomellina.

Sporbarheden sikres af de krav, som producenterne er underlagt, og som bl.a. omfatter gåseopdrætternes, råvareleverandørernes, gåse- og svineslagternes samt forarbejdnings- og pakningsvirksomhedernes opførelse i særlige registre, en deklaration af fremstillingen af råvarer, forarbejdede og færdigpakkede produkter samt eksistensen af særlige produktions- og pakningsregistre. Disse krav sikres, gennemføres og ajourføres af kontrolorganet.

4.5. Fremstillingsmetode: Gåsepølse fra Mortara ("Salame d'oca di Mortara") fremstilles af kød fra gæs, som er født, opdrættet og slagtet i de områder, der ligger i regionerne Lombardiet, Piemonte, Emilia Romagna, Veneto, Trentino Alto Adige og Friuli Venezia Giulia. Ved slutfedningen (de sidste 3 måneder) fodres gæssene udelukkende med grøntfoder og korn. Det slagtede dyr skal have en gennemsnitsvægt på mindst 4 kg. Svinekødet stammer fra dyr, som er født, opdrættet og slagtet i de områder, der ligger i regionerne Abruzzo, Emilia Romagna, Friuli Venezia Giulia, Lazio, Lombardiet, Marche, Molise, Piemonte, Toscana, Veneto og Umbria, og det er fremstillet efter forskrifterne i varespecifikationerne for parmaskinke (Prosciutto di Parma B.O.B.) og/eller San Daniele-skinke (Prosciutto San Daniele B.O.B.).

Ved fremstillingen af gåsepølse fra Mortara består råvarerne af de magre dele af gåsen (30/35 %), de magre dele af svinet såsom nakkekødet og/eller boven og/eller andre magre dele (30/35 %) samt de fede dele af svinet såsom brystflæsket og/eller kæbepartiet (de resterende 30/35 %). Gåseskindet saltes, tilskæres og syes med bomuldstråd, og det anvendes herefter som det pølseskind, der indeholder pølsemassen. Pølsen har form som en gåsehals og/eller rørform, såfremt den er stoppet i ryg- og maveskindet. Kødet og fedtet, som udgør pølsemassen, køres gennem en kødhakkemaskine med skiver med huller på 8-10 mm, mens saltningsblandingen udelukkende består af havsalt, nitrat og/eller nitrit, peber og forskellige naturlige aromastoffer. Efter at pølsen er blevet stoppet, prikkes der nogle passende huller i den, og den bindes. Herefter skal den opbevares i et ventileret lokale ved en temperatur på mellem 14 og 18 grader i mindst 1-3 dage alt efter dens størrelse. Efter tørringen koges pølsen i en dertil egnet kedel ved en gennemsnitstemperatur på 80 °C, hvorefter den afkøles.

4.6. Tilknytning: Ifølge de lokale landbrugstraditioner var gæssene de dyr i hønsegården, som kvinderne skulle sørge for. Det var ikke sjældent at se græsning og vanding af gæs, der blev drevet af unge landbokoner med en kæp i hånden. Opdrætscyklussen begyndte om foråret og sluttede sent om efteråret, hvor dyrene blev slagtet efter en tvungen opfedning med majs. Dyrene blev dels solgt til pølsemagere, som fremstillede pølser af dem, og dels beholdt familierne til deres vinterforråd. Der eksisterer talrige historiske dokumenter, som beskriver gåseopdrættets traditioner og nødvendighed i dette særlige område, og som ligeledes beskriver den alvorlige skade, som gæssene forårsagede under græsningen. I den forbindelse er det interessant at bemærke, at der omkring 1800 fandtes særlige bestemmelser for gæs, f.eks. et forbud mod disse dyrs græsning og indførelsen af en offentlig gåsevogter. Gæssene blev således opdrættet og beskyttet. De blev opfedet og plukket for at give mad til de mindre velstående klasser og varme fra deres fjer, men de blev også opdrættet som dyr, der kunne holde markerne rene, eftersom de er planteædere og derfor ødelagde ukrudtet under græsningen. Der skete en væsentlig nedgang i gåseopdrættet i de år, hvor der var en kraftig udvikling i den italienske økonomi, og det traditionelle opdræt blev genoptaget i slutningen af 1960'erne med indførelsen af en gåsepølsefest. I 1967 tog nogle af Mortaras pølsemagere initiativ til en gastronomisk fest, som netop fik navn efter gåsepølsen, og som havde til formål at fremme denne lokale specialitet. Denne fest, som finder sted i Mortara den sidste søndag i september, er efterhånden byens vigtigste begivenhed og dens største tilløbsstykke, og den har været med til at gøre pølsen kendt og anerkendt. Samtidig har produktets velsmag og særpræg også gjort antallet af efterligninger større, og derfor er det nødvendigt at beskytte en af de mest traditionsrige pølser.

Pølseproduktionen er ikke industrialiseret, eftersom pølsens fremstilling kræver særlig opmærksomhed og omhu. Producenternes ringe størrelse er ganske vist et begrænsende element, men det sikrer kvaliteten af gåsepølsen fra Mortara ("Salame d'oca di Mortara").

4.7. Kontrolinstans Navn: Certiquality - Istituto di certificazione della qualità - Settore Certiagro

Adresse: Via G. Giardino, 4 - I-20123 Milano

4.8. Mærkning: På de pakker, der sælges, skal der med trykte, tydelige og uslettelige bogstaver, som klart adskiller sig fra enhver anden påskrift på etiketten, stå "Salame d'oca di Mortara" og "Indicazione Geografica Protetta" ("beskyttet geografisk betegnelse").

På etiketten skal logoet, det vil sige kendemærket for den beskyttede geografiske betegnelse "Salame d'oca di Mortara", være placeret i umiddelbar sammenhæng med ordene "Indicazione Geografica Protetta". Logoets beskrivelse, afbildning og farveindeks er medtaget i en grafisk vejledning. Logoet består af et ovalt, lyseblåt segl, og inden i dette segl er der en grøn, grafisk fremstilling af Lomellina, en hvid gås, klosteret i Sant'Albino og to gule risaks.

Gåsepølse fra Mortara ("Salame d'oca di Mortara") sælges hel eller skiveskåret og pakket i hermetisk lukket emballage eller vakuumpakket.

4.9. Krav i nationale bestemmelser: -

EF-nr.: IT/00208/2001.9.28

Dato for modtagelsen af den fuldstændige ansøgning: 15 maj 2003.