Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 1785/81 om den fælles markedsordning for sukker samt om ændring af forordning (EØF) nr. 1010/86 om almindelige regler for produktionsrestitutioner for visse produkter fra sukkersektoren, der anvendes i den kemiske industri () (95/C 110/10)

Rådet besluttede den 15. december 1994 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg udpegede Charles Pelletier til hovedordfører (forretningsordenens artikel 20 og 50).

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 323. plenarforsamling af 22. og 23. februar 1995, mødet den 22. februar 1995, med et stort flertal af stemmer for, 19 imod og 7 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

INDLEDENDE BEMÆRKNINGER

ØSU beklager, at der kun har været kort tid til analyse og overvejelser, hvilket har besværliggjort udtalelsens udarbejdelse.

Det beklages også, at Rådets tidsfrist har forhindret Sektionen for Landbrug og Fiskeri i at forberede arbejdet.

1. Generelle bemærkninger

1.1. I sukker- og isoglucosesektoren er produktionskvoteordningen i forordning (EØF) nr. 1785/81 videreført flere gange for korte tidsrum. Den er for 1994/1995-produktionsåret ændret ved forordning (EØF) nr. 133/94, hvori de nærmere bestemmelser om inulins optagelse i kvote- og selvfinansieringsordningen er nedfældet. Efter denne forordnings vedtagelse er der foretaget ændringer som følge af dels traktaterne om udvidelsen med Østrig, Finland og Sverige, og dels forordning (EØF) nr. 3290/94 om gennemførelse af GATT.

1.2. Kommissionens nye forslag ændrer ikke radikalt ved de principper, som siden 1968 har været gældende for sukkerproduktionens organisering. I alt væsentligt foreslås følgende:

a)

en seksårig forlængelse af kvote- og selvfinansieringsordningen,

b)

en mekanisme til tilpasning af de garanterede kvoter, så EU kan opfylde sine eksportforpligtelser i henhold til Uruguay-rundens landbrugsaftale,

c)

en ny ordning for raffinering, så raffinaderierne sikres forsyninger, som svarer til deres traditionelle behov, og som stemmer overens med de importforpligtelser, man har påtaget sig under Uruguay-runden og over for AVS-lande,

d)

forskellige andre foranstaltninger til nedbringelse eller ophævelse af finansieringen af overførsel af »C«-sukker, national italiensk støtte samt finansiel bistand fra EUGFL til anvendelse af sukker i den kemiske industri.

Idet ØSU forbeholder sig ret til eventuelt at udarbejde supplerende dokumenter, godkender det Kommissionens forslag med forbehold af følgende bemærkninger.

2. Særlige bemærkninger

2.1. I sine tidligere udtalelser af 25. november 1992 () og 28. april 1993 () om to successive forslag til ændring af forordning (EØF) nr. 1785/81 anmodede ØSU Kommissionen om at forelægge et sukkerforordningsforslag for en længere periode. ØSU udtrykker tilfredshed med, at det nu fremlagte forslag imødekommer denne anmodning og dermed giver producenterne og forædlingsindustrien den retssikkerhed, som de har behov for, når de skal træffe afgrøde- og investeringsbeslutninger.

2.2. ØSU bemærker, at kvoteordningen og selvfinansieringsmekanismerne for den fælles sukkermarkedsordning har været retningsvisende for produktionen og har forhindret budgetproblemer, og samtidig har fordelt sukkerroeproduktionen og sukkerindustrien mellem medlemsstaterne. Dette er til gunst for beskæftigelsen og for opretholdelse og udvikling af de berørte landdistrikter, idet man herved har begrænset risikoen for produktionsflytning.

2.3. ØSU mener derfor, at denne ordning, som adskiller sig fra ordningen for andre store vegetabilske produkter, kan videreføres i de næste seks produktionsår.

2.4. For at opfylde EU's eksportforpligtelser har Kommissionen foreslået en mekanisme til eventuel kvotenedsættelse, således at producenterne og forædlingsindustrien skal bære byrden ved disse forpligtelser.

2.5. ØSU bemærker, at Kommissionen ikke i første række har søgt at opnå øget afsætning af EF-produkterne på hele EU's område ved brug af finansielle midler, og via nye mekanismer til fremme af anvendelsen af sukker, bl.a. til non-food-brug.

2.6. ØSU godkender Kommissionens forslag til kvotetilpasningsmekanisme. Dog anmodes Rådet om at stille som betingelse, at Kommissionen forinden sætter ind med en dynamisk forvaltning af den interne afsætning og af lagrene.

2.7. Som reaktion på hyppige anmodninger fra raffinaderier og de AVS-lande, som eksporterer sukker til EF, foreslår Kommissionen en ny ordning for raffinering. ØSU kan se det fornuftige i dette forslag, som giver raffineringsindustrien de forsyningsgarantier, den ikke havde før, og som giver AVS-landene nye muligheder for præferenceadgang.

2.8. Disse nye garantier indtræder imidlertid på et tidspunkt, hvor garantierne til sukkerroe- og sukkerproducenterne skal nedbringes som følge af GATT.

2.9. ØSU mener derfor, at raffineringskvoterne ikke bør overskride de niveauer, som Kommissionen foreslår.

2.10. ØSU fremhæver endvidere, at den særlige præferenceimport udelukkende bør varetages af AVS-landene.

2.11. ØSU henviser til sin udtalelse af 25. november 1992 og fremhæver, at man ved fastsættelse af særtariffen og minimumsimportpriserne for AVS-sukker skal fastholde EF-præferencen på hele EF's område for hvidt sukker og råsukker med oprindelse i EU.

2.12. ØSU henviser videre til sin udtalelse af 28. april 1993, hvor der anmodes om et klart forbud mod kvoteoverførsel mellem forskellige sødemidler (sukker, isoglucose, inulin). Forbuddet bør også gælde raffineringskvoter og overførsler mellem medlemsstaterne for at begrænse risikoen for produktionsflytninger.

2.13. ØSU mener, at overførselsmekanismen er en integrerende del af kvoteordningen. Siden 1981/1982 har den afhjulpet følgerne af udsving i den årlige høst og verdensmarkedsprissvingninger. Den imødekommer målsætningen om regulering af EF- og verdensmarkedets sukkerforsyning.

2.14. Rådet har altid delt dette synspunkt og har to gange forkastet Kommissionens restriktive forslag på dette felt. ØSU anmoder Rådet om for tredje gang at forkaste Kommissionens forslag om at ophæve finansieringen af overførsler, fordi forslaget ikke kan undgå at medføre både unødvendige forstyrrelser i den interne og eksterne sukkerafsætning og indkomstnedgang for landbrugssektoren.

2.15. ØSU godkender derimod Kommissionens forslag om finansiering af overførslen af A- og B-sukker, som bliver til C-sukker som følge af GATT-forpligtelserne.

2.16. EUGFL har hidtil finansieret produktionsrestitutionerne til den kemiske industris anvendelse af sukker, stivelse og glucose med en grænse på 60 000 tons for sukker (artikel 9 i forordning (EØF) nr. 1010/86) og uden mængdebegrænsning for stivelse og glucose.

2.17. ØSU anmoder Rådet om at forkaste Kommissionens forslag om at ophæve artikel 9. Ophævelse af artiklen vil for sukkersektoren/den kemiske industri medføre en totalt diskriminerende tilbagetrækning af EUGFL og vil koste de europæiske producenter og forædlingsindustrien 25-30 millioner ECU.

2.18. Siden 1968 har sukkerroe/sukkersektoren i Italien haft tilladelse til at oppebære national tilpasningsstøtte. Kommissionen foreslår Rådet at nedsætte støtten eller ophæve den, afhængigt af regionerne.

2.19. ØSU har sine tvivl om rigtigheden af de statistikker, Kommissionen benytter som støtte for sit forslag. De officielle tal viser nemlig, at udbytteforskellen mellem de gunstigst stillede områder i Italien og EF-gennemsnittet er på 30 %.

Inden Rådet tager stilling, opfordres det derfor til at gøre sig klart, at hvis sukkerstøtten nedsættes eller ophæves, vil sukkerroearealet uvægerligt blive langt mindre og beskæftigelsen i landets sukkerindustri hårdt ramt.

Bruxelles, den 22. februar 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 377 af 31. 12. 1994, s. 18.

() EFT nr. C 19 af 25. 1. 1993.

() EFT nr. C 161 af 14. 6. 1993.