DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 21.1.2004 
KOM(2004) 20 endelig 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
OM GENNEMFØRELSEN AF DE OVERORDNEDE RETNINGSLINJER FOR 
MEDLEMSSTATERNES OG FÆLLESSKABETS ØKONOMISKE POLITIK 
FOR PERIODEN 2003-2005 
(forelagt i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 99, stk. 3) 
 
{SEK(2004) 44} 
 
 3     
DEL I 
Generel vurdering1) 
1) Meddelelse fra Kommissionen 
 
 4    INDHOLDSFORTEGNELSE 
RESUMÉ......................................................................................................................... ........... 5 
1. Indledning.................................................................................................................. . 11 
2. Styrkelse af EU’s økonomi......................................................................................... 14 2.1 En vækst- og stabilitetsori enteret makroøkonomisk politik....................................... 14 
2.2 Økonomiske reformer for at øge  Europas vækstpotentiale ........................................ 24 
2.3 Styrkelse af holdbarheden .......................................................................................... 53 3. Specifikke udfordringer for euroområdet................................................................... 65 4. Gennemførelsen i de enkelte medlem sstater: en foreløbig vurdering........................ 72 
4.1 Belgien.................................................................................................................... .... 73 
4.2 Danmark .................................................................................................................... . 73 
4.3 Tyskland ................................................................................................................... .. 74 
4.4 Grækenland ................................................................................................................ 7 4 
4.5 Spanien .................................................................................................................... ... 75 
4.6 Frankrig ................................................................................................................... ... 76 
4.7 Irland ..................................................................................................................... ..... 76 
4.8 Italien.................................................................................................................... ...... 77 
4.9 Luxembourg ............................................................................................................... 77  
4.10 Nederlandene.............................................................................................................. 78 
4.11 Østrig.................................................................................................................... ...... 78 
4.12 Portugal .................................................................................................................. .... 78 
4.13 Finland................................................................................................................... ..... 79 
4.14 Sverige................................................................................................................... ..... 79 
4.15 Det Forenede Kongerige ............................................................................................ 80 
 
 5     
RESUMÉ 
 
Retningslinjerne 
skitserer den økonomiske strategi på mellemlang sigt … 
 
… for realiseringen 
af Lissabon-målsætningen. Denne meddelelse indeholder den fø rste vurdering af opfølgningen af 
de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2003-2005. Der gives en vurdering af implementeringen af de landespecifikke henstillinger i det ledsagende arbejdsdokument 
fra Kommissionens tjenestegrene. Tilsammen udgør de den første 
gennemførelsesrapport efter overgangen til flerårige retningslinjer i 2003. Retningslinjerne for perioden 2003-2005 fastlagde EU's økonomiske strategi på mellemlang sigt med særlig vægt på det bidrag, som den økonomiske politik  kan give for at realisere 
Lissabon strategiens målsætninger. De tre nøgleelementer i denne 
strategi er følgende: 
• en vækst- og stabilitetso rienteret makroøkonomisk politik 
• økonomiske reformer for at øge Europas vækstpotentiale 
• styrkelse af holdbarheden. 
Gennemførelses-
vurderingen vil gradvis blive mere grundig. 
 Efter overgangen til en mere strø mlinet politiksamordningscyklus 
fremlægges denne gennemførelsesrapport som led i "gennemførelsespakken" sammen  med udkastet til den fælles 
beskæftigelsesrapport og gennemførel sesrapporten for strategien for 
det indre marked. Da den politiske strategi nu tydeligere er indrettet 
på det mellemlange sigt, kan denne første gennemførelsesrapport kun give en foreløbig vurdering.  Den koncentreres om de 
foranstaltninger, der blev truffet og/eller planlagt i 2003 som følge af 
de overordnede retningslinjer fo r 2003-2005. Der lægges særlig vægt 
på de tre prioriterede områder, der er fremhævet af Rådet. Gennemførelsesvurderingen vil bliv e grundigere, efterhånden som vi 
kommer tættere på den fulde gennemgang af de overordnede 
retningslinjer, der skal foretages i 2006.  
Stagnation i første 
halvdel af 2003. 
 Stagnationen i første halvdel af 2003 kendetegner den økonomiske 
baggrund bag denne gennemførelsesrappor t. Trods en klar forbedring 
af den økonomiske aktivitet i tred je kvartal forventes der kun en 
beskeden vækst for året som helhed på 0,8 % i EU (og kun 0,4 % i euroområdet). Den lange periode me d lav vækst er begyndt at blive 
mærkbar på arbejdsmarkedet. Væksten i beskæftigelsen standsede, og arbejdsløsheden voksede til 9,1 % i Unionen. Den samlede inflation er kun faldet langsomt, hv ilket delvis skyldes prisstigninger 
for olie og friske fødevarer og fo rhøjelser af indirekte skatter. 
Lønningernes manglende respons  på den konjunkturbetingede 
afmatning i arbejdsproduktiviteten  indebar også et vedvarende pres 
på de nominelle enhedslønomkostninger.  
 
 6     Essensen i denne første gennemf ørelsesvurdering er følgende.  
Den makro-
økonomiske politik understøttede væksten. 
 Den makroøkonomiske politik var akkommoderende i 2003. Både 
ECB og de nationale centralbanker i Danmark, Sverige og Det Forenede Kongerige sænkede yderlig ere deres vigtigste rentesatser, 
og understøttede derved den inde nlandske efterspørgsel. Trods 
euroens appreciering forblev de overordnede pengepolitiske vilkår akkommoderende. De automatiske stabi lisatorer fik lov til at virke, 
hvilket bidrog til at stabilisere økonomien. EU's konjunkturkorrigerede primære bala nce forblev stort set uændret, 
hvilket indikerer en overordne t neutral finanspolitik i 2003.  
Budgetterne fortsatte 
med at forringes … 
 … men det lykkedes 
fem medlemsstater at fastholde budget-stillingen tæt på balance eller med overskud i 2003 …  Den økonomiske afmatning fortsatte med at belaste de offentlige 
finanser, og fremskridtene synes blandet med hensyn til at nå eller fastholde en sund budgetstilling. Det gennemsnitlige nominelle budgetunderskud forværredes yderligere i 2003 til 2,7 % af BNP. Der er imidlertid store forskelle medlemsstaterne imellem. Belgien, Danmark, Spanien, Østrig, Finland og Sverige havde en konjunkturkorrigeret budgets tilling, der i 2002 var tæt på balance 
eller udviste overskud. Bortset fra Østrig fastholdt de andre fem 
medlemsstater denne budgetstil ling i 2003. De nominelle underskud 
forværredes kraftigt i flere andr e medlemsstater, mens to lande 
(Tyskland og Frankrig) formentlig har haft underskud, der meget klart overskred tærsklen på 3 % af BNP. Selvom den økonomiske 
afmatning er hovedfaktoren bag den seneste forringelse af de offentlige finanser, kan en del af fejludviklingen i 2003 også tilskrives diskretionære foranstaltni nger i nogle medlemsstater (bl.a. 
Grækenland, Østrig og Det Forenede Kongerige).  
… og yderligere tre 
forbedrede markant den konjunktur-korrigerede budgetbalance … 
 … mens situationen 
med uforholds-
mæssigt store under-skud sandsynligvis vil fortsætte i tre andre. 
 I 2003 kunne kun Irland, Nederlandene  og Portugal fremvise en 
markant forbedring (på ove r 0,5 % af BNP) af deres 
konjunkturkorrigerede budgetsaldo. I Po rtugals tilfælde skyldes dette 
omfattende engangsforanstaltninger, som også betød, at det nominelle underskud kunne holdes lige under tærsklen på 3 % i 2003. Underskuddet forventes imidler tid at forværres i 2004, hvis der 
ikke træffes yderligere foranstaltn inger, og dermed kan underskuddet 
igen overstige tærsklen. De andre to lande med et uforholdsmæssigt stort underskud, Tyskland og Frankrig, gjorde kun få fremskridt, om 
overhovedet nogen. Uanset Tyskland s konsolideringsforanstaltninger 
på omkring 1 % af BNP så bevirker væksten, som er lavere end forventet, at de ikke er tilstrækkelige til at bringe det uforholdsmæssigt store unders kud til ophør i 2004. Frankrig har 
endnu ikke gjort en effektiv indsats for at redressere 
budgetuligevægtene med henblik på at bringe det uforholdsmæssigt 
store underskud til ophør i år.  
 
 7    Lønningerne presser 
rentabiliteten. De nominelle lønninger fortsatte med at vokse med omkring 3 % i 
2003 i EU (2¾ % i euroom rådet) trods den fortsatte afmatning i den 
økonomiske aktivitet. Dette har yder ligere presset rentabiliteten og 
hæmmet jobskabende investeringer. I et mellemlangt perspektiv ser 
løntrenden imidlertid ud til stort set at være forenelig med prisstabilitet.  
Arbejdsmarkeds-
reformerne er blevet fremskyndet på visse områder, men synes utilstrækkelige til at nå Lissabon-målene. 
 Situationen på arbejdsm arkedet udviklede sig gans ke tilfredsstillende 
i begyndelsen af det økonomiske ti lbageslag, idet man høstede 
fordelene ved de tidligere reformer , men situationen afspejlede også 
"labour hoarding". Virkningen af tilbageslaget begyndte at føles kraftigere i 2003 med en stagnerend e vækst i beskæftigelsen og en 
fortsat stigning i arbejdsløsheden. Forøgelsen af reformtempoet på 
arbejdsmarkedet i 2003 er opmuntre nde, men der er behov for en 
yderligere acceleration. Navnlig har de  fleste medlemsstater gjort en 
indsats for at sikre, at det skal kunn e betale sig at arbejde, selv om 
reformerne fortsat er rettet mod skattesiden. Nogle medlemsstater har 
interesseret sig mest for incitamentsvirkningerne i de ydelsessystemer (Danmark, Tysk land, Frankrig, Nederlandene og 
Det Forenede Kongerige), som bi drager mest til risikoen for 
arbejdsløsheds- og inaktivitetsfælder . Flere medlemsstater har truffet 
yderligere foranstaltninger for at gøre arbejdstilrettelæggelsen mere fleksibel (bl.a. Danmark, Spanien, Frankrig, Italien, Nederlandene og 
Sverige), og de fleste medlemsstater sigter på at skabe faglig mobilitet gennem initiativer vedrør ende livslang læring. De aktive 
arbejdsmarkedspolitikker er også blevet bedre til at opfylde 
arbejdsløses individuelle behov. Tr ods nogle forbedringer, der er 
registreret eller planlagt i Danm ark, Irland og Nederlandene, ser 
fremskridtene imidlertid ud til at være begrænsede, for så vidt angår forbedringen af effektiviteten i de  aktive arbejdsmarkedspolitikker: 
f.eks. foretages der ikke systematisk evalueringer eller der rapporteres ikke om evalueringer. Der er også kun gjort begrænsede 
fremskridt med at fr emme løndifferentiering og tackle spørgsmålet 
om reguleringsbyrden på arbejdsmarke det. På trods af de fremskridt, 
der noteres med visse typer arbejd smarkedsreformer, er der risiko 
for, at beskæftigelsesmålsætninge rne fra Lissabon og Stockholm ikke 
nås, medmindre der gennemføres yde rligere og omfattende reformer 
hurtigst muligt.  
Skuffende stigning i 
arbejds-produktiviteten … Væksten i arbejdsproduktiviteten er fortsat skuffende, og gabet i 
forhold til USA er vokset. Den la vere arbejdsproduktivitet pr. 
arbejdstime repræsenterer nu 40 % af forskellen i BNP per capita 
mellem EU og USA. Den gradvise forringelse af væksten i arbejdsproduktiviteten siden midt en af 1990'erne kan i lige dele 
forklares af opbremsningen i investeringerne og i den totale faktorproduktivitet (som generelt omfatter virkningerne fra en mere 
 
 8    efficient ressourceanvendelse, teknologiske fremskridt og den 
naturlige indhentningsproces (cat ching-up) i de mindre udviklede 
EU-lande). IKT og anvendelse af IKT er afgørende for at øge 
produktivitetsvæksten, og forskellen mellem 
produktivitetsudviklingen i EU og USA er i høj grad bestemt af, hvor 
stor en rolle IKT spiller i de to  økonomier. Dette illustrerer behovet 
for at stimulere markedsint egration, erhvervsdynamik og 
investeringer, specielt i viden. 
… delvis som følge af 
langsomme frem-skridt på det indre marked 
 Økonomiske reformer er afgørende fo r at øge EU's vækstpotentiale, 
som er en forudsætning for "Lissabon-målene". Implementeringen af forretningslinjerne for at øge produktiviteten og erhvervsdynamikken 
viser et blandet billede. Det indr e markeds fungeren hæmmes fortsat 
af, at der ikke er foretaget en egentlig regulering på områder, der dækkes af de forslag, der ligger til behandling i Rådet og Europa-Parlamentet (bl.a. direktiverne om faglige kvalifikationer og intellektuelle ejendomsrettigheder). Den gennemsnitlige gennemførelsesprocent for medlem sstaterne blev også forringet 
noget i 2003.  
Bedre fremskridt med 
konkurrence-politikken og liberaliseringen af netværksindustrier. Der er gjort bedre fremskridt me d at forbedre effektiviteten i 
konkurrencepolitikken, hvor f.eks. Belgien, Østrig og Det Forenede Kongerige har truffet foransta ltninger til at styrke deres 
konkurrencemyndigheders uafhængighed og beføjelser. Der gøres fortsat fremskridt med hensyn til markedsåbning i netværksindustrierne både på EU-plan (med f.eks. direktivet om fastlæggelse af fælles regler for el ektricitets- og gasmarkedet og en 
aftale om transeuropæiske netværk) og på nationalt plan, selv om de 
traditionelle udbyderes markedsandel fortsat ofte er meget stor efter liberaliseringen. 
Foranstaltninger til 
forbedring af erhvervsmiljøet … 
 Erhvervsmiljøet hæmmes fortsat af visse svagheder, såsom 
forholdsvis tunge administrative byrder og vanskeligheder med at 
finde finansiering (bl.a. venture-ka pital). Flere lande (f.eks. Belgien, 
Tyskland, Grækenland, Spanien, Fr ankrig, Luxembourg og Østrig) 
traf imidlertid foranstaltninger for at fremme oprettelsen af nye 
virksomheder i 2003.  
… men 
investeringerne i viden og innovation er fortsat utilstrækkelige. 
 Overgangen til den videnbaserede økonomi skrider fremad, om end 
langsomt, og forskellene mellem medlemsstaterne er fortsat 
betydelige. Kommissionen fremlagde en handlingsplan med sigte på 
at fremme F&U-investeringer (til 3 % af BNP i 2010), hvor to 
tredjedele skal finansieres af den private sektor. Hidtil har 
udviklingen langt fra været tilfred sstillende, idet  der har været 
faldende F&U-udgifter (som andel af BNP) i f.eks. Irland, Nederlandene og Det Forenede K ongerige. Det er også bekymrende, 
at det ikke er lykkedes medlemsstaterne væsentligt at øge 
 
 9    investeringerne i menneskelige ress ourcer - et spørgsmål, der også 
blev taget op i en meddelelse fra Kommissionen i november 2003. På den positive side nævnes, at flere medlemsstater forsøger at forbedre 
kvaliteten og effektiviteten i de res uddannelsessystemer, f.eks. 
vedtog Spanien en lov om kvalitet i uddannelsen, og Sverige indførte 
en ny ordning for erhvervsuddannelse. 
Gode fremskridt med 
at implementere handlingsplanen for risikovillig kapital og handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser, men der er behov for en afsluttende indsats. 
 Med hensyn til kapitalmarkederne er handlingsplanen for risikovillig 
kapital næsten fuldstændig implementeret. Handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser er godt på vej til at blive fuldt implementeret, og gennemførelsen i de nationale lovgivninger er 
begyndt. Der kræves imidlertid en  afsluttende indsats for at 
overholde 2005-tidsfristen. Det blev  i 2003 en klar prioritet at 
integrere clearing- og afviklings systemerne på både EU- og 
medlemsstatsplan. Efter regnskabssk andalerne i de seneste år har 
adskillige medlemsstater strammet bestemmelserne om corporate governance på nationalt plan, mens Kommissionen i maj 2003 vedtog en handlingsplan for selskabslovgivning og corporate 
governance. Ordningerne for finansielt tilsyn er ved at blive strømlinet på såvel medlemsstats- som EU-plan. 
De offentlige 
finansers langsigtede holdbarhed er endnu ikke sikret i omkring halvdelen af medlemsstaterne. 
 De offentlige finansers langsigtede holdbarhed, specielt i forhold til 
befolkningens aldring, er endnu ikke  sikret i omkring halvdelen af 
medlemsstaterne, bl.a. Belgie n, Tyskland, Grækenland, Spanien, 
Frankrig, Italien og Portugal. Mens der blev gjort betydelige fremskridt med hensyn til reform er på pensionsområdet i nogle 
medlemsstater i 2003, specielt i Fra nkrig og Østrig, blev der opnået 
mindre resultater med at nedbringe den offentlige gæld. Den offentlige gæld lå fortsat over 60 % af BNP i 2003 i seks medlemsstater, herunder Belgien, Gr ækenland og Italien, hvor den 
fortsat udgjorde ove r 100 % af BNP. 
Begrænsede 
fremskridt med hensyn til social 
holdbarhed på trods 
af trufne foranstaltninger. Bestræbelserne på at forbedre de n sociale holdbarhed hindres af 
forværrede arbejdsmarkedssituationer, da beskæftigelsen spiller en vigtig rolle for at hjælpe folk ud af fattigdom og social udstødelse. 
Der er truffet nogle foranstaltninge r for at afhjælpe de regionale 
forskelle i arbejdsløsheden og frem fo r alt for at øge effektiviteten af 
de investeringer, der fina nsieres af strukturfondene. 
Miljømæssig 
holdbarhed er fortsat en afgørende udfordring. 
 Der blev gjort fremskridt med at forbedre den miljømæssige 
holdbarhed i 2003. På EU-plan ud videde Rådet EU-lovgivningens 
anvendelsesområde på energibeskat ningsområdet (vedrørende f.eks. 
minimumsbeskatningsniveauer). Fler e medlemsstater (f.eks. Belgien, 
Nederlandene og Sverige) traf yd erligere foranstaltninger for at 
fremme anvendelsen af vedvarende energi. Andre medlemsstater (f.eks. Tyskland og Østrig) traf  foranstaltninger vedrørende 
prisfastsættelse på transportområd et. I Det Forenede Kongerige blev 
 
 10    der indført bompenge i London, hvilket bevirkede en markant 
ændring i adfærden. På trods af de  gode fremskridt, der blev gjort i 
begyndelsen af 1990'erne, blev de r ikke noteret resultater med 
hensyn til at reducere uds lippet af drivhusgasser. 
Hidtil blandede 
fremskridt i euroområdet, hvor der er behov for en større indsats på budgetsiden … 
… og med hensyn til 
euroområdets eksterne repræsentation. Fremskridtene som følge af retn ingslinjerne for euroområdet er 
blandede. Det makroøkonomiske policy mix syntes stort set at være 
foreneligt med prisstabilitet og fort satte med at understøtte væksten. 
Implementeringen af budgetretningslinjerne er imidlertid bekymrende. Kun tre medlemsstater fastholdt i 2003 en budgetsaldo, 
der ligger tæt på balance eller udviser overskud (nemlig Belgien, 
Spanien og Finland), og tre andre re gistrerede en forbedring af den 
konjunkturkorrigerede budgetsaldo på  mindst 0,5 % af BNP (Irland, 
Nederlandene og Portugal). Halvdelen af medlemsstaterne i euroområdet gjorde utilstrækkelige  fremskridt i retning af sunde 
offentlige finanser i 2003. Endelig ser det ud til, at der er gjort meget begrænsede fremskridt med hensyn til at forbedre euroområdets eksterne repræsentation i internationale fora. 
Selv om der noteres 
betydelige fremskridt på nogle områder, er reformtempoet samlet set ikke blevet fremskyndet. 
 Denne gennemgang viser et blandet samlet billede af situationen, 
men man må huske, at det kun drejer si g om det første år i en flerårig 
periode. Reformtempoet (herunder bå de de foranstaltninger, der er 
truffet og/eller planlagt) ser ud til at  være noget forbedret for så vidt 
angår arbejdsmarkedsspørgsmål, foranstaltninger, der påvirker 
konkurrencesituationen, erhvervsklima, anvendelse af nye teknologier, uddannelse og pensione r. Fremskridtene er mere 
begrænsede for så vidt angår ma rkedsintegration, investeringer i 
viden og forskning samt social og miljømæssig holdbarhed. Den hurtige forringelse af budgetstillingern e i en række medlemsstater og 
den manglende beslutsomhed med he nsyn til at tackle situationen 
med uforholdsmæssigt store underskud er en kilde til stor bekymring. Alt i alt ser det ikke ud til, at re formtempoet er blevet fremskyndet i 
det omfang, som Rådet havde  ønsket. Med det nuværende 
reformtempo er der en klar risiko for, at de overordnede økonomisk-
politiske retningslinjer ikke kan implementeres fuldstændig inden 
2006, og det betyder, at der er risi ko for, at Lissabon-målene ikke 
kan realiseres inden senest i 2010.  Afmatningen og behovet for at 
konsolidere de offentlige finanser kan ikke bruges som undskyldning 
for at udsætte de nødvendige reformer yderligere. Både finanspolitisk konsolidering og strukturreformer kan faktisk understøtte væksten 
selv på kort sigt gennem positive virkninger på tilliden. Deres langsigtede positive virkning på væksten er uomtvistelig. 
 
 11    1. I NDLEDNING  
Denne meddelelse har til form ål at vurdere de foranstalt ninger, der er truffet eller 
planlagt som svar på EU's mellemfristede økonomisk-politiske strategi som defineret i 
de overordnede økonomisk-politiske  retningslinjer for perioden 2003-20051. De 
overordnede økonomisk-politiske retningsli njer udgør det vigtigste instrument i 
samordningen af den økonomiske politik i De n Europæiske Union. Efter strømliningen 
af Unionens samordningsproces fokuserer retningslinjerne på de vigtigste økonomisk-
politiske problemer og de foranstaltninger, de r skal træffes på det mellemlange sigt for 
effektivt at tackle dem. Andre processer (s åsom strategien for det indre marked og den 
europæiske beskæftigelsesstra tegi) behandler disse spørgsmål mere dybtgående. Denne 
gennemførelsesrapport fremlægges som led i "gennemførelsespakken" sammen med 
udkastet til den fælles beskæf tigelsesrapport og gennemførelse srapporten for strategien 
for det indre marked. Sammen understøtter de Kommissionens 2004- forårsrapport. Der 
er taget hensyn til den seneste rapport fra Den Europæiske Task Force for Beskæftigelse. 
EU's strategi for den økonomiske politik på mellemlang sigt er centreret om: 
• en vækst- og stabilitetso rienteret makroøkonomisk politik 
• økonomiske reformer for at øge Europas vækstpotentiale 
• styrkelse af holdbarheden. 
De overordnede retningslinjer fokuserer på  det bidrag, som den økonomiske politik kan 
give på mellemlang sigt til opfyldelsen af det strategiske mål, der blev fastsat i Lissabon i 2000: at blive " den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i 
verden, en økonomi, der kan skabe en holdbar  økonomisk vækst med flere og bedre job 
og større social samhørighed ". Der blev indsat en miljømæssig dimension i Lissabon-
dagsordenen i 2001. 
Gennemførelsesrapporten er et vigtigt i nput i den multilaterale overvågning af 
medlemsstaternes økonomiske politik som omha ndlet i traktatens artikel 99, stk. 3. 
Denne gennemførelsesrapport er den første ef ter overgangen til fler årige retningslinjer. 
Da medlemsstaterne nu har tre år til at forhol de sig til de overordne de retningslinjer og 
de landespecifikke henstillinge r, vil der blive be nyttet en fremadskridende tilgang, hvor 
gennemførelsesvurderingen gradvis bliver me re og mere fuldstændig, jo tættere vi 
kommer på den komplette gennemgang af de ove rordnede retningslinje r, der er planlagt 
til at blive foretaget i 2006. Det betyder, at gennemførelsesvurderingen for dette første 
mellemliggende år derfor ikke vil bliv e specielt detaljeret og konkluderende, men 
snarere vil fokusere på politiske inte ntioner end fremtidige vurderinger. 
                                                
 
1  Se Rådets henstilling af 26. juni 2003 om de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer 
(2003/555/EF), offentliggjort i EUT L 195 af 1.8.2003, s. 1. 
 
 12   Boks 1: Opfølgning af Rådets tre hovedprioriteter 
I tilknytning til de overordnede retni ngslinjer for 2003-2005 fremhævede Øk ofin-Rådet tre hovedprioriteter for 
den politiske indsats i de kommende år: 
1. at fremme væksten 
2. at øge fleksibiliteten på arbejdsmarkedet  
3. at sikre de offentlige finansers holdbarhed. 
Rådet anførte også, at reformtempoet skal fremskyndes, og at en rettidig og effektiv implementering af de 
overordnede retningslinjer er af afgørende betydning fo r tillid og vækst. Det nævnte desuden, at det sammen 
med eurogruppen har en væsentlig rolle at spille med hensyn til at overvåge og tilskynde til, at alle politiske 
aktører implementerer retningslinjerne. 
Det italienske formandskab anførte derefter, at Rådet vil begynde at foretage regelmæssige 
implementeringsdiskussioner året igennem. Den 4. november 2003 drøftede man på en tidlig arbejdsfrokost den 
hidtidige opfølgning af de overordnede retningslinjer for 2003-2005, specielt med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed. Når konklusionerne om denne rappor t vedtages, får Rådet igen lejlighed til at genoptage 
implementeringsdiskussionerne. 
Det er ikke let kort at resumere den faktiske opfølgning på de tre prioriterede områder, der blev fremhævet af 
Rådet, fordi de er af meget generel karakter. F.eks. tager alle retningslinjer under "en vækst- og 
stabilitetsorienteret makroøkonomisk politik" og "økonomis ke reformer for at øge EU's vækstpotentiale" mere 
eller mindre direkte sigte på at forbedre Europas vækstresultater og vækstpotentiale. Nedenstående præsentation skal derfor ikke anses for at erstatte den mere dybtgående vurdering, der foretages i den fulde rapport. 
Med hensyn til "prioriteringen af vækst i Europa" og behovet for at finde en passende balance i de 
makroøkonomiske politikker konkluderes det i denne gennemførelsesrapport, at disse politikker har været 
fremmende for vækst. Pengepolitikken blev lempet, idet ECB i alt sænkede rentesatserne med 75 basispoint i 
2003. Budgetpolitikken forblev neutral på baggrund af det stort set uændrede konjunkturkorrigerede budgetunderskud, samtidig med at de automatiske  stabilisatorer bidrog til at stabilisere økonomien. 
Ud over de sunde makroøkonomiske politikker fremhævede Rådet behovet for at fremskynde investeringer i 
menneskelig og fysisk kapital og virkeliggøre det indre marked. Fremskridtene ser ud til at give et blandet billede. De samlede investeringer antages at have faldet  i 2003 (med 0,4 % i EU15 og 1 % i euroområdet), om 
end i et lavere tempo end i 2002, og på linje med de ugunstige konjunkturbetingelser. Investeringerne i viden og 
innovation halter fortsat bagud i forhold til USA. Fremskridtene med at skabe et bedre fungerende indre marked sker desuden i et langsommere tempo. Det europæiske vækstinitiativ, der blev lanceret i oktober 2003, sigter 
imidlertid på at fremme visse transeuropæiske netværksinfrastrukturprojekter og F&U-projekter, hvor 
finansieringen kan tilvejebringes via EU-budgettet.  Bidraget fra Fællesskabet til grænseoverskridende 
infrastrukturinvesteringer er begrænset til 20 % af projek tets omkostninger. Disse projekter nyder også godt af 
en øget samordning med hensyn til planlægning, vurdering af miljøpåvirkninger og finansiering. 
Med hensyn til ”at øge fleksibiliteten på arbejdsmarkederne” ser det ud til, at tempoet i 
arbejdsmarkedsreformerne forbedredes lidt i 2003, men der er behov for at fremskynde dem yderligere, hvis 
Lissabon-målene skal opfyldes. Der er gjort en indsats i adskillige medlemsstater for at sikre, at det kan betale 
sig at arbejde, selv om reformerne fortsat er centrer et om skattesiden. Flere me dlemsstater har også truffet 
yderligere foranstaltninger for at gøre arbejdstilrettelæggels en mere fleksibel og for at skabe faglig mobilitet. De 
aktive arbejdsmarkedspolitikker er også blevet bedre til at opfylde arbejdsløses individuelle behov. Derimod er 
der kun foreslået få foranstaltninger til at tackle inc itamentsvirkningerne i ydelsesordningerne, til at fremme 
lønspredning, til at øge effektiviteten i de aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger eller til at tackle den 
reguleringsmæssige byrde (f.eks. lovgivning om beskæftigelsesbeskyttelse). 
 
 13   For så vidt angår spørgsmålet om ”at sikre de offentlige finansers holdbarhed” ser fremskridtene ud til at være 
varierende. Siden 2000 har det offentlige gældsniveau været stigende i både EU og i euroområdet og ligger 
fortsat et godt stykke over referenceværdien på 60 % af BNP for sidstnævnte. På den anden side blev der 
vedtaget betydelige pensionsreformer i nogle medlemsstater i 2003, bl.a. i Frankrig og Østrig. Flere medlemsstater har også forsøgt at forbedre samspillet mellem pensionssystemet og resultaterne på 
arbejdsmarkedet, men beskæftigelsesfrekvensen for ældre arbejdstagere var kun 40 % i 2002 med store 
forskelle mellem medlemsstaterne.
 
 
 14    Denne meddelelse (del I i gennemførelsesrap porten) suppleres af et arbejdsdokument 
fra Kommissionens tjenestegrene, der giver en  første vurdering af gennemførelsen af de 
henstillinger, der er rettet til medlemsstaterne, for at de kan håndtere de landespecifikke 
udfordringer, de står over for (del II). Ligesom for de generelle retningslinjer vil gennemførelsesvurderingen blive fr emskyndet gradvis i de kommende år. 
2. S
TYRKELSE AF EU’ S ØKONOMI  
2.1 En vækst- og stabilitetsorien teret makroøkonomisk politik  
2.1.1 Økonomisk baggrund: laveste øk onomiske vækst siden 1993 
Den økonomiske vækst har vist sig at være ma rkant svagere end forventet. Efter en lav 
vækst i slutningen af 2002 stagnerede EU-økono mien i første halvdel af 2003. Selv om 
aktiviteten forbedredes klart i tredje kvartal , forventes den gennemsnitlige vækstrate at 
have været beskedne 0,8 % i 2003 (0,4 % i euroområde t), jf. figur 1. Det er den laveste 
vækstrate siden 1993. Der er en række fo rklaringer på de skuffende økonomiske 
resultater og forsinkelsen i det forventede opsving. For det første blev tilliden generelt 
undermineret af de geopolitiske spændinger i forbindelse med Irak-krigen. For det andet 
bevirkede usikkerheden i forbindelse med de  fremtidige arbejds- og pensionsindkomster 
og de ugunstige formueeffekter af det langvarige  fald på aktiemarkedet, at forbrugernes 
tillid i euroområdet blev forringet. For det tredje er det sandsynligt, at den svage 
rentabilitet i virksomhedssektoren, bl.a. so m følge af regnskabsjusteringer og øgede 
omkostninger til fremmedfinansiering, har reduceret eller udskudt  investeringerne. 
Endelig er de strukturelle stivheder forb levet væsentlige. Segmentering og manglende 
fleksibilitet på markederne bevirkede,  at de reale enhedslønomkostninger og 
forbrugerprisforventningerne kun langsom t har tilpasset sig den svage økonomiske 
vækst og de forringede arbejdsmarkedsvilkår. 
Den lange periode med svag vækst er begyndt at få virkninger på arbejdsmarkedet. I 
2003 er der formentlig netto tabt 200 000 job i euroområdet (det er den første registrerede tilbagegang siden 1994). Arbe jdsløsheden er prognosticeret til at være 
steget til 8,1 % i EU (8,9 % i euroområdet). 
Inflationen, der skønnes at ha ve ligget på 2 % i EU i 2003  (2,1 % i euroområdet), har 
været relativ langsom til at falde på trods af den svage vækst. Det skyldes delvis midlertidige faktorer såsom virkningen af ol ieprisstigninger, vejr bestemte stigninger i 
fødevarepriserne og forhøjelser af indirekte sk atter. Men kerneinflationen har vist sig at 
være hårdnakket på grund af opadgående pres  på enhedslønomkostningerne, der hænger 
sammen med en fortsat stigning i de  nominelle lønninger kombineret med et 
konjunkturbestemt tilbageslag i produktivitet svæksten og en langsom virkning på 
forbrugerpriserne af euroens appreciering. 
 
 15    Realvækst i BNP
012345
95K01 97K01 99K01 01K01 03K01År/år
Kvartal/kvartal%
Arbejdsløshed og vækst i  
beskæftigelsen
789101112
1995 1997 1999 2001 2003-10123Vækst i beskæftigelsen (rhs)
Arbejdsløshed (lhs)Samlet inflation, kerneinflation og energi
Årlig ændring i procent; månedlige data
00.511.522.533.54
1995 1997 1999 2001 2003-10-505101520HICP (lh s)
U nderliggende H IC P (lhs)
Energi (rhs)år-til-år-ændrin gBidrag til realvækst i BNP
-1-0.500.511.52
98K01 99K01 00K01 01K01 02K01 03K01Indenlandsk efterspørgsel
(inkl. lagre)
Nettoeksport
Realvækst i BNP%Figur 1: Den økonomiske udvikling i EU
Kilde:  Kommissionens tjenestegrene% %
 
Den makroøkonomiske politik er forblevet akkommoderende 
Den makroøkonomiske politik har været akko mmoderende i betragtning af de svage 
vækstbetingelser. 
ECB sænkede rentesatserne to gange i 2003 me d kumulativt 75 basispoint til 2 % for 
minimumsbudrenten i en situation me d aftagende konjunkturer, jf. figur 2. 
Rentenedsættelsernes understøttende virkni ng for væksten, og frem for alt for den 
interne efterspørgsel, blev delvis modvirket  af den nylige styrkelse af euroen, som i 
nogen grad bremsede nettoeksporten. Alt i a lt fortsatte pengepolitikken med at være 
akkommoderende. Selv om inflationen forble v over 2 % og de monetære aggregater 
voksede stærkt, var inflationsforventn ingerne fortsat lave og stabile. 
Uden for euroområdet sænkede centralbankerne renterne i flere omgange i første 
halvdel af året. Bank of England sænkede re porenten – den vigtigste rente – to gange 
 
 16    med 0,25 procentpoint til 3,5 % frem til midten af juli. I en situation med tegn på en 
styrket økonomisk aktivitet og  stærk vækst i kreditgivni ngen hævede den derefter 
reporenten i november med 0,25 procentpoi nt. I Sverige sænkede Riksbanken den 
centrale rente tre gange i perioden melle m januar og begyndelsen  af juli med 1,0 
procentpoint i alt. Reporenten er derefter blevet holdt uændret og ligger i øjeblikket på 
2,75 %, det laveste niveau nogensinde. 
Figur 2:  Korte og lange renter 
Korte renter
234567
Jan99 Jan00 Jan01 Jan02 Jan03%
SE
UK
DK
Euroområdet
Kilde : Kommissionens tjenestegreneLange renter
34567
Jan99 Jan00 Jan01 Jan02 Jan03%SE UK
DK Euroområdet
 
Den overordnede finanspolitik forblev ne utral i EU, hvor den konjunkturkorrigerede 
primære budgetsaldo stort set var uændret, jf . figur 3. De nominelle budgetstillinger 
forværredes, da de automatiske stabilisatorer dæmpede virkningerne af det langvarige tilbageslag. Det forhold, at der ikke blev  gennemført en budgetkonsolidering i nogle 
medlemsstater under det tidligere opsving, har begrænset det nuværende råderum. Det 
har sat den overordnede finanspolitiske ra mme i EU under pres, jf . også afsnit 2.1.2 
nedenfor. 
Figur 3: Finanspolitisk stilling og konjunkturer
 i EU-medlemsstaterne 2003
BE
DE
ELES
FRIE
ITNL
ATPT
FIEUR-12
DK
SE
UKEU-15
-2-1012
-3 -2 -1 0 1 2
Konjunkturer 
(produktionsgab)Finanspolitisk stilling 
(ændringer i CAPB)
 Medcyklisk finanspolitisk lempelseModcyklisk 
finanspolitisk stramningMedcyklisk  
finanspolitisk stramning
 Modcyklisk
 finanspolitisk lempelse
Kilde :Kommissionens tjenestegrene
 
 
 17    Lønstigningen forblev uændret på omkring 3 % i EU-15 i 2003 (2¾ % i euroområdet). 
Den fortsatte stigning i de nominelle lønninger kombineret med et lille fald i inflationen 
har medført en stigning i reallønnen, hvilket har øget hus holdningernes købekraft. På 
baggrund af et konjunkturbetinget fald i væ ksten i arbejdsproduktiviteten forblev 
væksten i enhedslønomkostningerne over 2 % sidste år. I det store og hele ser 
lønudviklingen fortsat ud til at være forene lig med prisstabilitet under forudsætning af, 
at det forventede cykliske opsving i arbejd sproduktiviteten ikke giver sig udslag i en 
højere stigning i lønningerne. 
2.1.2 Budgetudvikling: den finanspolitiske ramme under pres Yderligere forringelse af budgetstillingen 
Virkningen af det økonomiske tilbageslag på de  offentlige finanser i EU blev tydeligt 
synlig efter 2000. Både de automatiske st abilisatorer og de diskretionære økonomisk-
politiske tiltag udøvede pres på budgetstillingerne, og det nominelle overskud på 1 % af 
BNP i 2000
2 for EU-15 ændredes til et unders kud på 1,9 % i 2002. Den gennemsnitlige 
nominelle budgetstilling forværredes yderl igere i 2003 til -2,7 % af BNP i EU, med 
store forskelle mellem medlemsstaterne. På tr ods af den generelle forringelse lykkedes 
det fire medlemsstater i hele perioden 2000- 2003 (BE, DK, FI og SE) at fastholde en 
nominel budgetstilling, der li gger tæt på balanc e eller udviser overs kud. Der kan noteres 
en væsentlig forringelse i fler e andre medlemsstater, hvor to  lande (DE og FR) forventes 
at få et underskud, der i 2003 forventes at li gge langt over referenceværdien på 3 % af 
BNP. 
For EU som helhed er det økonomiske tilbages lag – via de automatiske stabilisatorers 
virkninger – den vigtigste faktor, der forklarer forringelsen af de offentlige finanser i de seneste år. En betydelig del af fo rringelsen skyldes de diskretionære 
underskudsforøgende foranstaltninger. De t konjunkturkorrigerede budgetundreskud steg 
fra -1,2 % af BNP i 2000 til -2,2 % i 2003. På medlemsstatsniveau er udviklingen 
forløbet ganske forskelligt (jf. også figur 4). Blandt alle de medlemsstater, der havde et 
konjunkturkorrigeret budgetunde rskud i 2000, forværredes situationen for Tyskland, 
Grækenland, Frankrig og Nederlandene, mens den forbedredes for Belgien, Spanien, Italien, Østrig og Portugal. 
                                                
 
2 Tallet for nettolångivningen for EU-15 omfattede engangsindtægter for telefonlicenser (UMTS) 
på 1,2 % af BNP i 2000. 
 
 18    Figur 4: Konjunkturjusteret budgetsaldo
EU15DK
SE
UKLUEUR12NL ELITATBE
ESPT
FR
DE
IEFI
-4-3-2-10123
-6 -4 -2 0 2 4 6
CAB (2000-niveau)CAB (ændring 2000-2003)
Kilde : Kommissionens tjenestegrene 
På denne baggrund anbefalede  de overordnede økonomisk- politiske retningslinjer for 
perioden 2003-05, at medlemsstaterne: 
1. skaber eller fastholder budgetstillinger tæ t på balance eller med overskud over 
konjunkturforløbet* og korrigerer uforhold smæssigt store underskud på linje med 
stabilitets- og vækstpagten 
2. under forudsætning af (1), undgår procyk liske foranstaltninger, specielt under 
økonomisk opgang. 
* Medlemsstaterne i euroområde t blev anbefalet at forbedre deres konjunkturkorrigerede 
saldo med mindst 0,5 % af BNP årligt, hvis de t mellemfristede mål endnu ikke var nået. 
Implementeringen af retn ingslinjerne for finanspolitikken er bekymrende 
Ifølge Kommissionens økonomiske prognose r (efteråret 2003) opretholdt fem 
medlemsstater en budgetstilling, der var tæt på ba lance eller udviste overskud  i 
2003 (i konjunkturkorrigerede termer), nemlig  Belgien, Danmark, Spanien, Finland og 
Sverige (jf. tabel 1). Disse medlemsstat er vil sandsynligvis opretholde sunde 
budgetpositioner i de komme nde år. Med hensyn til Østr ig og ifølge det seneste 
stabilitetsprogram svækkede s budgetsituationen i 2003 i en sådan grad, at den ikke 
længere er i overensstemmelse med denne retningslinje. Under forudsætning af en 
uændret politik betyder efterårsprognoserne , at endnu to medlemsstater (IE og AT) kan 
få en sund budgetstilling i 2005. For så vidt an går Østrig, ser det imid lertid nu ud til at 
være usandsynligt, at de kommende skatte sænkninger (svarende til 1 % af BNP) vil 
blive ledsaget af tilsvare nde udgiftsbegrænsninger; de tte vil bevirke, at den 
konjunkturkorrigerede saldo forværres betydeligt i 2005. 
De medlemsstater, der ikke havde nået ovennævnte mål, anbefales at forbedre deres 
konjunkturkorrigerede budgetsaldo  (og tilpasningen bør mindst udgøre 0,5 % af 
BNP pr. år for lande i euroområdet med unde rskud, der er mindre end loftet på 3 % af 
BNP, mens der forventes st ørre forbedringer fra lande med et underskud ud over denne 
grænse, se også afsnit 3). I 2003 var det kun  Irland, Nederlandene  og Portugal, der 
havde en mere markant forbedring (på mere end 0,5 % af BNP) af deres 
 
 19    konjunkturkorrigerede budgetsaldo. I 2004 forven tes der også en forbedring i Tyskland 
og Frankrig, mens de konjunkturkorrigere de budgetunderskud i Grækenland, Italien, 
Luxembourg og Portugal kan forværres kraftigt i 2004 og/eller 2005 (men det bør noteres, at prognoserne for 2005 er baseret på  en forudsætning om uændret politik for 
alle medlemsstater). 
Tabel 1 : Evaluering af ændringer i de nominelle og konjunkturkorrigerede saldi  
 Nominel saldo Konjunkturkorrigeret saldo (CAB)1 Ændring i CAB1 
 2003 2004 2003 2004 2005* 2004 2005* 
BE 0,2 -0,4 0,8 0,1 -0,2 -0,7 -0,3 
DE -4,2 -3,9 -3,5 -3,3 -3,0 0,2 0,3 
EL -1,7 -2,4 -2,2 -3,1 -3,2 -0,9 0,0 
ES 0,0 0,1 0,1 0,3 0,3 0,2 0,1 
FR -4,2 -3,8 -3,9 -3,3 -3,2 0,6 0,1 
IE** -0,8 -1,1 -1,0 -0,6 -0,2 0,4 0,4 
IT -2,6 -2,8 -2,1 -2,3 -3,2 -0,2 -0,9 
LU -0,6 -2,1 -0,5 -1,3 -1,7 -0,9 -0,3 
NL -2,6 -2,7 -1,3 -0,7 -0,6 0,6 0,1 
AT -1,1 -0,7 -0,7 -0,3 -0,1 0,4 0,2 
PT -2,9 -3,3 -2,0 -2,1 -2,6 -0,1 -0,5 
FI 2,4 1,7 2,8 2,1 2,0 -0,7 -0,1 
Euroområdet -2,8 -2,7 -2,3 -2,1 -2,1 0,2 0,0 
DK 0,9 1,2 1,0 1,4 1,9 0,4 0,5 
SE 0,2 0,5 0,4 0,9 1,5 0,5 0,6 
UK** -2,8 -2,7 -2,4 -2,3 -2,1 0,1 0,2 
EU-15 -2,7 -2,6 -2,2 -2,0 -1,9 0,2 0,1 
1 På grundlag af PF-metoden bortset fra Tysk land, Spanien, Luxembourg og Østrig, for hvilke metoden med HP-filter er benyttet. 
* Prognosen for 2005 er baseret på en forudsætni ng om uændret politik for alle medlemsstaterne. 
** Efterårsprognosen blev udarbejdet, før Irland fremlagde sit budget for 2004, og før Det Forenede Kongeri ge fremlagde 2003 Pr e-
Budget Report. Anm.: Forskelle skyldes afrunding. 
Kilde:  Kommissionens efterårsprognoser 2003. 
I 2002 konstaterede Rådet et uforholdsmæssigt stort underskud  i Portugal og derefter 
i Tyskland og Frankrig i 2003. Både Tyskland og Portugal har gjort en betydelig indsats 
som reaktion på henstillingen om at bringe  denne situation til ophør. Ifølge prognoserne 
og efter omfattende engangsforanstaltninge r forventes det nominelle underskud i 
Portugal at forblive under 3 % af BNP i 2003, men der er risiko for at overskride 
grænsen igen i 2004. Med hensyn til Tyskland blev der i 2003 tru ffet foranstaltninger 
svarende til omkring 1 % af BNP, sådan at  denne del af Rådets  henstilling fra januar 
2003 er efterkommet. På baggrund af den gunstige konjunktursituation ser de foranstaltninger, der nu er truffet, imidlertid  ud til at være utilstr ækkelige til at bringe 
situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør i 2004. Frankrig synes 
 
 20    ikke at have truffet effektive foranstaltnin ger for at redressere budgetubalancerne, og på 
baggrund af de aktuelle økonomiske udsigter v il der sandsynligvis også være tale om et 
uforholdsmæssigt stort underskud i 2004, som vil ligge et godt stykke over 3 % af BNP. 
På baggrund af den ovenfor skitserede udvikling vedtog Kommi ssionen henstillinger 
rettet til Tyskland og Frankrig i overensst emmelse med traktatens artikel 104, stk. 8 og 
104, stk. 9, i hvilke det konstateres, at der ikke  er truffet virknings fulde foranstaltninger 
(FR), eller at de var utilstrækkelige (D E), og at begge medlemsstater bør træffe 
foranstaltninger for at rette op på situa tionen med uforholdsmæssigt store underskud. I 
lyset af den svage økonomiske situation anbe falede Kommissionen imidlertid, at begge 
medlemsstater indrømmedes endnu et år t il at bringe underskuddet ned under 3 % af 
BNP, dvs. i 2005. Den 25. november 2003 forkastede Rådet Kommissionens 
henstillinger og fandt en aftale uden for trak taten, hvilket de fact o suspenderede dens 
anvendelse, for så vidt angår disse artikle r. Rådet noterede sig Tysklands og Frankrigs 
tilsagn om at reducere deres underskud til under 3 % af BNP i 2005. 
I figur 5 undersøges finanspolitikken  (udtrykt ved ændringer i den 
konjunkturkorrigerede primære balance (CAPB )) i forhold til konjunk turbetingelserne, 
der udtrykkes ved størrelsen af outputgabet. Finanspolitikken i EU som helhed forventes 
stort set at have været neutral i 2003. Den aggregerede finanspolitiske stilling dækker 
imidlertid over meget forskellige finanspoli tiske situationer i medlemsstaterne på trods 
af en ret ensartet cyklis k udvikling. Nogle medlemsstater  forventes at føre en 
medcyklisk politik, hvilket afspejler en konso lideringsindsats, der er nødvendig for at 
overholde retningslinje nr. 1 om en sund budgetstilling (f.eks. NL og PT), der har 
forrang for retningslinjen om at undgå medcykliske forans taltninger. Den medcykliske 
finanspolitik i Grækenland kan imidlertid ikke forklares ve d et behov for at konsolidere 
de offentlige finanser. 
Figur 5: Finanspolitisk stilling og konjunkturer i EU i  
2003
FIUKSEATDKFRIT DEES*BENLPT
ELIE
200220012000
2003
-2-1-10112
- 3 - 2 - 1 0123
Konjunkturer
(produktionsgab)Finanspolitisk stilling 
(ændringer i CAPB)Konjunkturfremmende finanspolitisk stramning
Konjunkturdæmpende 
finanspolitisk lempelseKonjunkturdæmpende 
finanspolitisk stramning
Konjunkturfremmende 
finanspolitisk lempelse
Kilde : Kommissionens tjenestegrene
 
 21    Boks 2: Opfølgning af landespecifikke hens tillinger vedrørende de offentlige finanser 
Vigtige foranstaltninger i 2003 Landespecifikke henstillinger (som en 
udvidelse af de generelle 
retningslinjer nr. 1, 14-15) 
 Vedtaget Foreslået 
RETNINGSLINJE 1: Nå eller opretholde en budgetsaldo, der ligger tæt på balance eller udviser overskud over konjunkturforløbet*;  korrigere uforholdsmæssigt 
store underskud på linje med stabilitets- og væ kstpagten (*medlemsstaterne i euroområde t blev anbefalet at forbedre deres konju nkturkorrigerede saldo med 
mindst 0,5 procentpoint af BNP om året, hvis de t mellemfristede mål endnu ikke var blevet nået)  
DE: sikre en stram budgetgennemførelse, 
inkl. foranstaltninger i 2003 på 1 % af BNP; 
eliminere det uforholdsmæssigt store underskud i 2004; reducere det 
konjunkturkorrigerede underskud med 
mindst 1 procentpoint af BNP mellem udgangen af 2003 og 2005 Der blev truffet foranstaltninge r på omkring 1 % af BNP i 2003, 
men de er utilstrækkelige til at eliminere det uforholdsmæssigt 
store underskud i 2004  
FR: reducere det konjunkturkorrigerede 
underskud med mere end planlagt i 2003 og 
med 0,5 % af BNP eller mere i 2004 for at 
sikre, at det nominelle underskud bringes ned under 3 % i senest 2004 De trufne finanspolitiske foransta ltninger er utilstrækkelige til at 
sikre den anbefalede  korrektion i 2003-2004  
IT: reducere det konjunkturkorrigerede 
underskud med mindst 0,5 % af BNP pr. år, indtil der nås en saldo, der ligger tæt på 
balance eller udviser overskud; erstatte 
engangsforanstaltninger med mere permanente foranstaltninger De finanspolitiske foranstaltninger i 2004 er utilstrækkelige til at 
sikre den planlagte korrektion; budgetvirkningen af engangsforanstaltninger i 2004 forventes at blive lidt mindre end i 
2003  
NL: fortsætte med at inddæmme de 
offentlige udgifter inden for klart definerede 
lofter udtrykt i reale termer, som er forenelige med en budgetsaldo, der ligger tæt 
på nul eller udviser overskud I budgettet for 2004 er der fastsat flerårige udgiftslofter udtrykt i 
reale termer med sigte på at opnå en budgetsaldo tæt på balance  
AT: opnå strukturelle udgiftsbesparelser, 
også på de lavere myndighedsniveauer, for at 
reducere den store skattebyrde, samtidig med 
at der sikres en konjunkturkorrigeret budgetsaldo tæt på balance Reform af det offentlige pension ssystem og af pensionssystemet 
for forbundsansatte; indkomstska ttelettelser med virkning i 2004, 
men udlignet af forhøjelser af de indirekte skatter; reduktion af 
antallet af forbundsansatte og, på delstatsniveau, skolelærere; men 
dyr (tredje) aktivitetsstimul erende økonomisk pakke (med 
hovedvirkning i 2005) Der er planlagt store nedsættelser af 
indkomstskatten i 2005; tidligst planlagt reform 
af sundhedssystemet i 2005 
PT: sikre den planlagte yderligere reduktion 
af underskuddet i 2003; derefter reducere det 
konjunkturkorrigerede underskud med 
mindst 0,5 % af BNP om året for at få en budgetsaldo tæt på balance Ingen reduktion af den nominelle underskudskvote i 2003 som 
følge af ugunstige konjunkturer; ingen yderligere forbedring 
forventes i 2004  
 
 22    Boks 2: Opfølgning af landespecifikke henstillin ger vedrørende de offe ntlige finanser (fortsat) 
Vigtige foranstaltninger i 2003 Landespecifikke henstillinger (som en 
udvidelse af de generelle retningslinjer 
nr. 1, 14-15) 
 Vedtaget Foreslået 
RETNINGSLINJE 14: Øge den offentlige sektors bidrag til vækst 
DK: sikre udgiftskontrol på alle niveauer i den 
offentlige sektor   
EL: sikre kontrol med de offentlige løbende 
primære udgifter; anve nde de offentlige 
ressourcer mere effektivt    
FR: bremse udgiftsdynamikken i 
sundhedssektoren  Nogle foranstaltninger er truffet,  men de er utilstrækkelige til at 
sikre en varig opbremsning af sundhedsudgifterne Omfattende reform af 
sundhedsforsikringssystemet med henblik på 
varigt at bremse væksten i sundhedsudgifterne 
IE: øge effektiviteten i de offentlige udgifter; 
forbedre den mellemfristede indtægts- og 
udgiftsplanlægning  Udbygning af flerårig budgettering;  reform af sundhedssystemet; 
nye kapitalvurderingsprocedurer  
PO: opnå udgiftsreduktion via udgiftssiden; 
øge effektiviteten i sundhedssystemet  Udgifterne i 2003 forventes stort set at blive som planlagt; hurtige 
fremskridt i den ambitiøse reform af sundhedssystemet Omfattende program for strukturreformer 
FI: forbedre udgiftskontrollen; sikre 
overholdelse af udgiftsreglerne  Indførelse af forbedrede flerårige udgiftsrammer Program for basale tjenester mellem staten og 
kommunerne for at forbedre balancen og forudsigeligheden i kommunernes ansvar, 
forpligtelser og finansiering 
UK: sikre effektiv og omkostningseffektiv 
levering af offentlige tjenesteydelser  Effektivitetsgennemgang af udgifterne; webbaseret rapportering i 
forhold til nye PSA-mål; ny grønbog om vurderings- og evalueringsretningslinjer  
RETNINGSLINJE 15: Sikre en yderligere nedgang i de offentlige gældskvoter 
BE: sikre en vedvarende faldende tendens i 
gældskvoten ved at opretholde høje primære 
overskud Trufne foranstaltninger (inkl. overførsel af Belgacoms 
pensionsfond)  
EL: sikre en vedvarende faldende tendens i 
gældskvoten ved at opretholde høje primære overskud Privatiseringsindtægter ± 2 % af BNP  
FR: begrænse stigninge n i den offentlige 
sektors gæld i forhold til BNP i 2003   
IT: sikre, at gældskvoten falder med en 
tilfredsstillende hastighed hen imod tærsklen 
på 60 % af BNP Genoptagelse af privatiseringer Privatiseringer på 1 % af BNP pr. år i 
gennemsnit 
 
 23    2.1.3 Lønudvikling: lønstigningen er fo r høj til at fremme jobskabelse 
Lønstigningen aftog mindre end fald et i produktivitetsstigningen… 
Lønningerne har kun i beskedent omfang r eageret på den forværrede økonomiske 
situation, hvilket delvis afspejler en mangl ende fleksibilitet på arbejdsmarkedet i 
begyndelsen af det nuværende tilbageslag. Den nominelle lønstigning er faldet gradvis 
fra 3,5 % i 2000 til omkring 3 % i 2003 i EU, me ns den forblev relativt stabil omkring 
2,75 % i euroområdet i samme periode. Enhe dslønomkostningerne voksede derimod, da 
væksten i arbejdsproduktiviteten faldt kraf tigt i begyndelsen af tilbageslaget, hvilket 
afspejler ”labour hoarding”  i flere medlemsstater. 
På denne baggrund henstilledes de t til medlemsstaterne i de overordnede økonomisk-politiske 
retningslinjer for 2003-05: 
3. at sikre, at de nominelle lønstigninger er forenelige med prisstabilitet og 
produktivitetsgevinsterne, og at fremme den makroøkonomiske dialog. 
...men lønningerne ser stort set ud til at  være forenelige med prisstabilitet på 
mellemlang sigt 
Alt i alt ligger de nominelle prisstigninger i 2003 på omkring 3 % i EU og 2,75 % i 
euroområdet stort set på linje med prisstab ilitet på mellemlang sigt. Den cykliske 
afmatning i stigningen i arbejdsproduktiviteten  har imidlertid holdt stigningen i de 
nominelle enhedslønomkostninge r oppe over 2 % for tredje år i træk. Denne fortsatte 
relativt høje rytme har bidraget til den me get gradvise afdæmpni ng i inflationen. 
Herudover har de små produktivitetsfremskridt kun lige været tilstrækkelige til at holde 
de reale enhedslønomkostninger i ave, jf. tabel 2 nedenfor. 
Lønstigningerne synes at være  relativt høje på baggrund af den svage efterspørgsel efter 
arbejdskraft. En række institutionelle træk bidrager til at forklare en vis mangel på 
fleksibilitet i de nominelle og real e lønninger (såsom fagforeningsmagt, 
koordinering/centralisering af forhandlinge rne, hvor stort et område der dækkes af 
lønforhandlingerne, anvendelsen af lønr egler i kollektive ove renskomster og ikke 
mindst forskellige insider-outsider mekanism er). Der er ikke observeret væsentlige 
ændringer med hensyn til rammen for løndanne lsen generelt i 2003 elle r, mere specifikt, 
med hensyn til koblingen mellem lønninger og priser via indeksering. 
På nationalt plan var de nominelle lønstig ninger forholdsvis høje i Grækenland, 
Spanien, Irland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige3, dvs. alle lande med relativt 
stramme arbejdsmarkeder og/eller høj infl ation. De reale enhedslønomkostninger 
voksede specielt i Irland, Luxembourg og Nederlandene. 
Tabel 2 : Lønudvikling i 2003  
 Nominel 
lønomkostning 
pr. ansat Realløn1 Arbejds-
produktivitet NULC2 RULC3 
                                                 
3 Stigningen i den nominelle lønomkostning pr. ansat i Det Forenede Kongerige i 2003 forklares 
delvis ved en forhøjelse af arbejdsgivernes National Insurance Contribution (NIC), der bidrog til lønstigningen med omkring 1,5 procentpoint. 
 
 24    BE 2,2  0,8  1,0 1,1 -0,3 
DE 1,9  0,7  1,6 0,3 -0,9 
EL 6,5  2,4  3,0 3,4 -0,7 
ES 4,1  0,1  0,6 3,5 -0,6 
FR 2,7  1,0  0,3 2,4 0,7 
IE 5,1  3,5  0,7 4,3 2,8 
IT 3,0  0,0 -0,5 3,5 0,5 
LU 2,7  0,8 -0,5 3,2 1,3 
NL 4,1  1,3 0,2 3,9 1,1 
AT 2,5  1,2 0,8 1,7 0,4 
PT 2,7 -0,6 0,2 2,5  -0,9 
FI 3,1  2,0 1,7 1,4 0,3 
Euroområdet 2,7  0,6 0,6 2,1 -0,1 
DK 3,7  1,4 1,5 2,2 0,0 
SE 3,7  1,6 1,6 2,1 0,1 
UK 4,3  1,9 1,4 2,9 0,5 
EU-15 3,1  0,9 0,8 2,3 0,1 
1 Nominel lønomkostning ko rrigeret med BNP-deflator, 
2 Nominelle enhedslønomkostninger, 
3 Reale enhedslønomkostninger, 
Kilde:  Kommissionens tjenestegrene, 
Den makroøkonomiske dialog skaber en fælles forståelse mellem de politiske aktører 
I de seneste få år har den makroøkonomiske dialog udviklet sig til et nyttigt forum på 
EU-plan for en regulær meningsudveksling me llem alle politiske aktører, herunder 
arbejdsmarkedets parter. Den skaber en fæ lles forståelse af den økonomiske situation og 
kan dermed bidrage til at hindre spændinger, som kunne re sultere i et ubalanceret 
makroøkonomisk policy mix. 
2.2 Økonomiske reformer for at øge Europas vækstpotentiale 
EU skal have en højere og holdbar økonomisk væ kst i resten af dette årti for at realisere 
Lissabon-målene. Strukturreformer er nødvendige  for at øge Europas vækstpotentiale. 
De implementeres bedst samlet og koordinere t. De overordnede retningslinjer for 2003-
05 fokuserede derfor på behovet for både at  forbedre arbejdsmarkedets virkemåde og 
kvaliteten af de menneskelige ressourcer og for at øge produktiviteten og dynamikken i erhvervslivet. 
2.2.1 Der er en alvorlig fare for ikke at  nå beskæftigelsesmålene fra Lissabon 
Fremskridtene hen imod beskæftigelsesmå lene fra Lissabon og Stockholm er for 
langsomme 
Efter flere år med en stærk jobskabelse er  virkningen af den økonomiske afmatning på 
beskæftigelsen begyndt at mærkes kraftiger e. Efter en afdæmpning i 2002 standsede 
jobskabelsen i EU i 2003, mens beskæftig elsen faldt en smule i euroområdet. 
Efterhånden som virksomhederne mere og mere afskedigede medarbejdere, begyndte 
arbejdsløsheden at stige hurtigere. Arbejdsl øsheden (sæsonkorrigeret) steg fra 7,3 % i 
 
 25    begyndelsen af 2001 til 8 % i oktober 2003. Der er store forskelle mellem 
medlemsstaterne. Arbejdsløsheden ligge r fortsat under 5 % i Luxembourg, 
Nederlandene, Østrig og Irland, mens den ligger over 9 % i Spanien, Tyskland og Frankrig. 
Den samlede beskæftigelsesfrekvens  lå på 64,3 % i EU i 2002 (varierende fra 55,5 % i 
Italien til 75,9 % i Danmark). Figur 6 vi ser forskellige udgangspunkter i 1999 og 
udviklingen i medlemsstaterne. Efter en vis indh entning i de sidste tr e år er forskellen 
mellem den højeste og lavest e nationale beskæftig elsesfrekvens redu ceret fra 23,3 til 
20,4 procentpoint. 
Figur 6: Samlet beskæftigelsesfrekvens
IT
IEFRES
EL
DEDKBELUNL
ATPTFISE
UKEU15
-1012345
50 52 54 56 58 60 62 64 66 68 70 72 74 76 78 80
Beskæftigelsesfrekvens 1999Ændring i beskæftigelsesfrekvens 1999-2002
Kilde : Kommissionens tjenestegrene (strukturel indikator nr. I.1.1) .  
Beskæftigelsesfrekvensen for ældre arbejdstagere  var kun 40,1 % i 2002, hvilket 
repræsenterer den største afstand op til må let for 2010 (på 50 % for den gennemsnitlige 
beskæftigelsesfrekvens i EU). Forskellene me llem medlemsstaterne er  ekstremt store – 
kun 26,7 % af de 55-64-årige arbejder i Belgien,  mens det tilsvarende tal for Sverige er 
68 % (jf. figur 7). Desuden har fremskridtene i de seneste år været langsomst i nogle af 
medlemsstaterne med de laveste udgangspunkter. Det er vigtigt, at fortidens fejl ikke 
 
 26     gentages, dvs. at man bruger førtidspensionering som en tilsyneladende nem løsning på 
virksomhedernes omstruktureringsproblemer. 
Figur 7: Beskæftigelsesfrekvens for ældre  
arbejdstagere
ITIEFR
ES
ELDEDK
BE
LUNL
ATPTFI
SEUK
EU-15
012345678910
20 25 30 35 40 45 50 55 60 65 70
Beskæftigelsesfrekvens1999Ændring i beskæftigelsesfrekvens 1999-
2002
Kilde: Kommissionens tjenestegrene (strukturel indikator nr. I.1.4) . 
Kvinderne har specielt draget fordel af væ ksten i beskæftigelsen i de sidste år, idet 
erhvervsfrekvensen for kvinder  steg til 55,6 % i 2002 (jf. figur 8). Selv om 
beskæftigelsesfrekvensen for kvinder vil forsætte  med at stige - fordi tilbøjeligheden til 
at arbejde er højere blandt de  yngre generationer af kvinder - er de specifikke barrierer 
for kvindernes indtræden på arbejdsmarke det (f.eks. mangel på  børnepasning og 
muligheder for deltidsbeskæftigelse) fo rtsat en afgørende hindring i nogle 
medlemsstater. 
Figur 8: Beskæftigelsesfrekvens for kvinder
EU-15
UKSE FI
PTATNL
LU
BE
DKDEELFRIEIT
012345
30 35 40 45 50 55 60 65 70 75 80
Beskæftigelsesfrekvens 1999Ændring i beskæftigelsesfrekvens 1999-2002
Kilde: Kommissionens tjenestegrene (strukturel indikator nr. I.1.2) . 
 
 27    Kok-rapporten efterlyser vidtrækkende reformer 
På grund af den manglende vækst i beskæf tigelsen i 2003 og i betragtning af den 
beskedne vækstfremgang, der forventes i 2004  og 2005, er det sandsyn ligt, at EU ikke 
når målsætningen om en mellemliggende be skæftigelseskvote på 67 % ved udgangen af 
2005, ligesom det ikke ser ud til, at man er på vej til at nå målsætningerne for 2010. 
Risikoen for ikke at realisere de besk æftigelsesmål, der bl ev sat i Lissabon og 
Stockholm, kan ikke tilskrives de då rlige konjunkturer. Problemerne er af 
strukturmæssig karakter, og det er af st ørste vigtighed, at man hurtigst muligt får 
gennemført omfattende arbejdsmarkedsreform er, hvis man skal komme blot nogenlunde 
i nærheden af at opfylde beskæftigelsesmålene. 
Dette blev også fremhævet i den nylige ra pport fra Den Europæiske Taskforce for 
Beskæftigelse (EETF) under den tidligere nede rlandske premierminister, Wim Koks 
formandskab, som blev offentliggjort i nov ember 2003. Den yder et vigtigt bidrag til 
debatten om, hvordan EU kan skabe nye fr emskridt med henblik på at opfylde 
beskæftigelsesmålene fra Lissabon. De politisk e henstillinger dækker over et bredt felt 
og understreger behovet for en sammen hængende kombination af politiske 
foranstaltninger. Rapporten skitserede de fire hovedforudsætninger for at øge 
beskæftigelsen og produktiviteten – arbejdstageres og virksomheders tilpasningsevne skal øges, der skal tiltrækkes flere folk til arbejdsmarkedet, der skal investeres mere og 
investeres mere effektivt i menneskelig ka pital, og der skal si kres en effektiv 
gennemførelse af reformer i kraft af bedr e regeringsførelse. Overordnet set er de 
politiske henstillinger i overensstemmelse med de overordnede økonomisk-politiske 
retningslinjer for 2003-05. F.eks. unders treger EETF-rapporten nødvendigheden af, at 
arbejdstagere og arbejdsgivere er i stand til at vælge mellem en række forskellige 
kontraktmæssige beskæftigelsesforhold, og at  virksomhedslovgivningen forenkles. Den 
anerkender det bidrag, som vikarbureauer kan yde til at øge arbejdsmarkedets 
tilpasningsevne, samtidig med at der tilbydes arbejdstagerne veldefinerede rammer. EEFT slår til lyd for, at man tager begrebet  sikkerhed for arbejdstagere op til fornyet 
overvejelse, samtidig med at man overvejer  de aftalemæssige rammer og tidssvarende 
beskyttelse i tilfælde af tab af arbejdspla ds ved hjælp af mere dynamiske former for 
social beskyttelse ”job-to-job insurance” og ak tive foranstaltninger. Desuden efterlyser 
EETF nye tiltag med hensyn til skattereformer  og reformer af offentlige ydelser og 
erkender, at arbejdsrelaterede ydelser kan væ re et magtfuldt instrument til at afbøde 
arbejdsløshedsfælder, men at de bør udf ormes på en sådan måde, at man undgår 
fattigdomsfælder eller for høje generelle omkos tninger. Den støtter yderligere reformer 
af trangsbestemte ydelser og individualiser ing af indkomstbeskatningen for at fjerne 
iboende initiativhæmmende faktorer. E ndelig erkender EETF betydningen af, at 
løndifferentiering afspejler produktiv itet og den sektorale og regionale 
arbejdsmarkedssituation. 
 
 28    På denne baggrund anbefalede de overordnede øk onomisk-politiske re tningslinjer for 2003-
05, at medlemsstaterne: 
4. forbedrer de kombinerede incita mentsvirkninger fra skatte- og 
socialsikringssystemerne og reducerer de høje effektive marginalskattesatser  
5. sikrer, at lønforhandlingssystemerne giver mulighed for, at lønningerne afspejler 
produktivitetsforskelle 
6. gennemgår arbejdsmarkedsordningerne og fremmer en mere fleksibel og 
nyskabende arbejdstilrettelæggelse 
7. letter arbejdstagernes mobilite; 
8. sikrer en effektiv og aktiv arbejdsmarkedspolitik. 
Alt i alt er farten i arbejdsmarkedsref ormerne blevet mere opmuntrende, men 
farten skal sættes yderligere op 
Generelt er der sket en mindre forbedring med hensyn til farten i 
arbejdsmarkedsreformerne i 2003. Der er vedt aget betydelige reformer i adskillige 
medlemsstater, se boks 1. Virkningerne hera f har imidlertid stadig ikke gjort sig 
gældende, da reformerne stadig er ved at blive vedtaget og/eller gennemført i 
medlemsstaterne. 
Reformer af skatte- og so cialsikringssystemerne bidrager til at forbedre 
incitamenterne, men hidtil har de været for spredte og for koncentreret om den 
skattemæssige side.  
At forbedre incitamenterne til at arbejde er  stadig en alvorlig udfordring i de fleste 
medlemsstater. Alle medlemsstater undtagen  tre (ES, IE og PT) fik nemlig en 
henstilling om at gøre noget ved de faktorer , der hæmmer disse incitamenter som følge 
af de kombinerede virkninger af skatter og sociale ydelser.  
Generelt var de foranstaltninger, de r blev gennemført og bebudet i 2003 fortsat 
koncentreret om skattemæssige foranstaltninge r, idet der blev indført eller gennemført 
forhøjelser af arbejdsrelaterede skattefrad rag (BE, FR, IE og NL) og nedsættelser af 
marginalskatten i den lavere ende af l ønskalaen (især i DE , FR og IT). Andre 
medlemsstater som Belgien, Østrig, Danmar k og Finland påtænker yderligere skridt i 
denne retning i de kommende år. Selv om det er forståeligt fra et politisk perspektiv, at 
der sættes fokus på skattemæssige foranstaltnin ger, er det imidlertid  problematisk, da de 
offentlige finanser er under pres i fler e medlemsstater, hvilket yderligere mindsker 
spillerummet. 
Der er taget (eller bebudet) få skridt ti l at reformere socialsikringssystemerne, som 
bidrager mest til risikoen for arbejdsløs heds- og ledighedsfælder. Kriterierne for 
modtagelse af ydelser, ydels ernes varighed, og kravene ti l jobsøgning og rådighed på 
arbejdsmarkedet har kun ændret sig en li lle smule. Ikke desto mindre påtænker 
Tyskland vigtige skridt i denne retning og sk al i gang med at gennemføre en reform af 
ordningen for arbejdsunderstøttelse i de ko mmende måneder. Der er gennemført en 
undersøgelse af arbejdsløshedsforsikringen i Nederlandene i 2003, hvor der er sket en 
markant stramning af kravene til at kunne modtage ydelser. Der er også truffet nogle 
 
 29    foranstaltninger i Danmark. Selv om nogle me dlemsstater i stigende grad gennemfører 
aktiveringsforanstaltninger i t ilknytning til udbetaling af velf ærdsydelser, skal der gøres 
meget mere for at skabe en snævrere  interaktion mellem passive og aktive 
arbejdsmarkedsprogrammer. 
Børnepasningsordningerne er kun blevet forb edret i mindre grad, selv om det ses som 
en prioritet i de fleste medlemsstater.  Der er behov for flere bestræbelser fra 
medlemsstaternes side for at sikre tidssvarende og økonomisk overkommelige 
børnepasningsordninger i ove rensstemmelse med Barcelona-målsætningerne.  
Hidtil har der kun kunnet noteres få konk rete foranstaltning er til at fremme 
løndifferentiering 
Der er stadig store forskelle i arbejdsløshe den på tværs af regi oner og kvalifikationer. 
Syv medlemsstater (DE, GR, ES, IE, IT, PT, FI ) fik en specifik he nstilling om at åbne 
mulighed for større løndifferentiering, som en afspejling af produk tivitetsrater og lokale 
arbejdsmarkedsforhold. Selv om drøftelserne  er startet i visse medlemsstater, kan der 
indtil nu kun noteres meget få konkr ete foranstaltninge r i retning af løndifferentiering.  
I 2003 var man stadig først lige gået i gang me d at drøfte konkrete initiativer, eller der 
forelå kun spredte initiativer. Løndifferentieri ngen i den offentlige sektors kollektive 
aftaler er under drøftelse i Storbritannien. I Tyskland har de offentlige arbejdsgivere 
forsøgt at mindske personaleomkostningerne,  f.eks. ved at forhandle sig frem til 
nedsættelser af arbejdstiden uden komp enserende betalinger for overbemandede 
tjenester eller ved at skære ne d på tillægsydelser til ansatt e og funktionærer. I Tyskland 
og Frankrig, hvor aftaler på et lavere niveau kun kan være mere favorable end 
sektoraftaler, drøfter man en opblødning af  ”begunstigelsesprincippet”. Ikke desto 
mindre ser man en fortsat uformel tendens  i retning af mere fleksibilitet på 
virksomhedsniveau, samtidig med at man resp ekterer arbejdsmarkedets parters rolle i 
overensstemmelse med national praksis. 
I de fleste medlemsstater er  arbejdstilrettelæggelsen ve d at blive mere fleksibel, 
men der er kun få initiativer til at se nærmere på lovgivningen om beskæftigelsessikkerhed 
 
En udvikling i retning af fuld beskæftigelse vil kræve en hurtig nettovækst i 
beskæftigelsen og høj personaleomsætning. Der er behov for at understøtte dette ved hjælp af fleksible regulerende rammer og arbejdstilrettelæggelse.  Alt for stramme 
regler for arbejdsmarkede t er ikke fremmende for nyansættelser og bremser 
tilpasningen. Der er blevet rettet landesp ecifikke henstillinger herom til Tyskland, 
Grækenland, Spanien og Italien.  Fleksibiliteten er blevet  forbedret i de fleste 
medlemsstater, f.eks. ved hjælp af fleksordni nger, der skal gøre de t lettere at forene 
arbejde og familieliv. Sikkerheden er også blevet styrket, især sundheds- og sikkerhedsaspekterne i arbejdst ilrettelæggelsen. Der er imidle rtid ikke gjort nok for at 
løse problemet med hensyn til lovgivningen om beskæftigelsessikkerhed eller for at 
gøre ikke-standardkontrakter mere attraktive for arbejdstagerne. 
 
 30    Boks 3: Opfølgning af landespecifikke he nstillinger vedrørende arbejdsmarkederne 
 
Betydelige reformforanstaltninger i 2003 Landespecifik henstilling (som en udvidelse af de generelle retningslinjer nr. 4-8)  
Vedtaget  Foreslået 
RETNINGSLINJE 4: Forbedre de kombinerede in citamentsvirkninger fra skatte- og socialsi kringssystemerne og reducere de høje effe ktive marginalskattesatser   
BE: mindske fordrejningerne af ar bejdsincitamenterne i skatte-
/socialsikringsordningerne Arbejdsrelaterede skattebegunstige lser nedsætter MSS ved lavere 
lønninger Der påtænkes yderligere skridt. 
DK: forbedre incitamenterne i forbindelse med arbejdskraftudbuddet, især 
skattereform og regler om ydelsesberettigelse. Nogle foranstaltninger til at stramme reglerne om ydelsesb erettigelse. Der påtænkes nogle skridt til at nedsætte MSS 
DE: f ortsætte skatte-/ydelsesreformerne med hensyn til arbejdsincitamenter, 
håndhæve reglerne om jobsøgning. Nedsatte MMS ved lavere lønninger fra Mini/Midi-jobs & Mainz-
modellen. Gennemførelse af reformen af 
arbejdsløshedsunderstøttelsen  
EL: forbedre formelle arbejdsincitamenter,  herunder deltidsarbejde, ved hjælp af 
reducerede ikke-lønomkostninger og ove rførsel af pensionsrettigheder.   
FR: ennemføre det nye arbejdsløshedsfo rsikringssystem, herunder effektive 
incitamenter til jobsøgning. Øgede arbejdsrelaterede skattebegunstigelser, nedsatte MSS ved 
lavere lønninger.  
IT: øge kvinders og ældre arbejdstageres erhvervsfrekvens, øge ressourcer og 
effektivitet i arbejdsløshedsunderstø ttelses- og socialsikringssystemet. En vis nedgang i MSS ved lavere lønninger.  
NL: fortsætte ydelsesreformerne,  især ydelsesberettigelse  og betingelser herfor & 
reform af invalidepensionssystemet.  Strammere krav til ydelsesberettig else i forbindelse med AF, øgede 
arbejdsrelaterede skattebegunstigelser   
AT: skabe et mere tidssvarende forhold mellem pensionsbidrag og -ydelser og få 
involveret flere ældre på arbejdsmarkedet.  Der er påtænkt yderligere skridt til at nedsætte MSS. 
FI: forbedre skat-/ydelsesincitamenter og kr iterierne for ydelsesberettigelse, især 
for ældre arbejdstagere.  Der er påtænkt yderligere skridt til at nedsætte MSS. 
UK: forbedre arbejdsincitamenterne, især ved en reform af ydelser i forbindelse 
med sygdom og invaliditet. Udvidede arbejdsrelatered e skattebegunstigelser.  
RETNINGSLINJE 5: Sikre, at lønforhandling ssystemerne giver mulighed for, at lønning erne afspejler forskelle i produktivitet på tværs af kvalifikationer og arbejdsmarkedsforhold 
DE: reformere lønsystemet for at afspejle forskelle i produktivitet i kraft af en 
revurdering af det såkaldte Günstigke itsprinzip (begunstigelsesprincip). Mindstelønnen sat ned i den østty ske byggesektor. Begunstigelsespri ncippet taget op til overvejelse. 
EL: reform af lønforhandlingssystemet for at  afspejle forskelle i produktivitet.   
ES: eformere lønfastsættelsen for at afsp ejle forskelle i produktivitet og udfase 
indekseringsbestemmelserne i de kollektive aftaler. Aftale om retningslinjer for forh andlinger på lavere niveau & 
stigninger for at afspejle produktiviteten.  
IE: arbejdsmarkedets parter skal gøre det muligt for lønningerne at tilpasse sig 
produktiviteten og forskelle i kvalifikationer.   
IT: opmuntre til mere decentraliseret lønfastsættelse for bedre at afspejle 
produktivitet og kvalifikationer.   
PT: opmuntre til løntilbageholdenhed, så der tages hensyn til produktivitet og 
kvalifikationer i forbindelse med lønstigninger.  Foreslået ”social pagt” om løntilbageholdenhed og 
kollektive overenskomster. 
FI: reformere lønforhandlingssystemet for at  afspejle forskelle i produktivitet.   
 
 31    Boks 3: Opfølgning af landespecifikke henst illinger vedrørende arbejdsmarkederne (fortsat) 
 
Betydelige reformforanstaltninger i 2003 Landespecifik henstilling (som en udvidelse af de generelle retningslinjer nr. 4-8)  
Vedtaget Foreslået 
RETNINGSLINJE 6:  Tage arbejdsmarkedsordninger op til revision samtidig med, at man respekterer den rolle, arbejdsmarkedets parter traditionelt spiller i de enkelte medlemsstater, navnlig ved at bløde op 
på unødigt restriktive bestemmelser om si kkerhed i ansættelsen (LBS) og fremme en me re fleksibel og nyskabende arbejdstilrettel æggelse 
DE: yderligere mindske den regulatoriske og administrative byrde, bl.a. ved at 
mindske den effektive grad af beskæftigelsessikkerhed. Begrænset LBS for små virksomheder, der indføres en vis 
fleksibilitet i de sociale kr iterier ved afskedigelser.  
EL: forbedre fleksibilitets og si kkerhedsbalancen, modernisere 
arbejdstilrettelæggelsen, revurdere arbejdsmarkedsreglerne.   
ES: yderligere reformere LBS for at mindske segmenteringen af arbejdsmarkedet 
på tværs af kontrakttyper.   
IT: yderligere reformere LBS og mindske segmenteringen af arbejdsmarkedet på 
tværs af kontrakttyper og virksomhedsstørrelser   
RETNINGSLINJE 7: Lette arbejdskraftens mobilite t, både geografisk (inden for og på tvæ rs af lande) og fagligt, specielt ved at fremme anerkendelse af kvalifikationer og overførsel af socialsikrings- og 
pensionsrettigheder, ved at eliminere hind ringer for mobiliteten i forbindelse med bo ligmarkedet og ved at fremme livslang læri ng 
ES: fortsætte med at fremme den geografis ke mobilitet, bl.a. ved at fjerne 
skattemæssige fordrejninger og forbedre forholdene på lejemarkedet og udbuddet 
af jordarealer til udstykning. Lejemarkeds- & ydelsesreformer fo r at opmuntre til søgning efter 
job, der kræver mobilitet, fremme af den regionale mobilitet i 
landområder. Foranstaltning til at lette boligsøgning og boligskift. 
Nye koordinationsmetoder blandt offentlige 
arbejdsformidlinger. 
RETNINGLINJE 8: Sikre en effektiv arbejdsm arkedspolitik, idet der tages særligt hensyn  til personer, der har de største vanskel igheder på arbejdsmarkedet i overensstemmelse med strenge 
effektevalueringe 
DE: fortsætte med at forbedre effektivitete n af den aktive arbejdsmarkedspolitik, 
især hjælp til jobsøgning. Forbedre omkos tningseffektivitete n og målretningen. Arbejdsløshedsunderstøttelse og sociale bistandsydelser samles 
under de offentlige arbejdsformidlinger. Hartz III skal mindske antallet af arbejdsløse: 
sagsbehandler fra 410:1 til 75:1 
 
 32    Fremme af en fleksibel arbejdstilrettelæggelse er for det meste et emne, der er taget op i 
forbindelse sociale dialoger på nationalt plan. I 2003 blev der indgået aftaler om 
fleksible arbejdstidsordninger (DK, NL og SE) og modernisering af tilrettelæggelsen af 
arbejdet i den offentlige sektor (ES). Der er planlagt revision af lovgivningen i Frankrig, 
Irland, Nederlandene og Portuga l. Storbritannien har indfør t principper til at forbedre 
kvaliteten af fremtidig lovgi vning. Frankrig har indført l ovgivning for at gøre 35-timers 
ugen mere fleksibel. Adskillige medlemsstater (f.eks. IE og NL) er også ved at se på, 
hvordan man kan tilpasse sig fremtidige ændr inger i gældende arbejdspraksis, såsom 
hvordan man bedst drager fordel af e-arbejdsm uligheder. Mange lande (f.eks. IE, NL og 
UK) har truffet foranstaltninger til at gøre de t lettere at kombinere arbejde og familieliv 
ved at udvide rettighederne til fo rældre- eller børnepasningsorlov. 
Spørgsmål som ansættelseskontrakter og LBS blev kun taget op til behandling i nogle få 
lande i 2003. De nye arbejdsmarkedsregler  i Portugal omfatter en forlængelse af 
varigheden af tidsbestemte kontrakter, flek sibilitet med hensyn til arbejdstider, 
ordninger til kontrol med udokumenteret fravær  og fremme af den erhvervsmæssige 
mobilitet. Portugal og Spanien har fortsat deres bestræbelser på at mindske deres høje andel af tidsbegrænsede kontrakter. I Italie n er der lige trådt et dekret om en 
arbejdsmarkedsreform i kraft. Den omfatter nye former for ”fleksible” kontrakter, men 
spørgsmålet om LBS blev ikke taget op. I Tysk land har man foreslået en slækkelse af de 
sociale kriterier, som er afgørende for, hvilk e ansatte der først afskediges i forbindelse 
med fyringsrunder, herunder også en slæ kkelse af LBS for små virksomheder. 
Nogle medlemsstater opmuntrer til geografisk mobilitet, og de fleste gør noget ved 
den erhvervsmæssige mobilitet 
Regionale forskelle, ofte med en kombination af arbejdsløshed og mangel på 
kvalifikationer, er en understre gning af behovet for at skabe en geografisk og 
erhvervsmæssig mobilitet.  En henstilling om at fj erne hindringerne for den 
geografiske mobilitet blev rettet til Spanien. 
Nogle medlemsstater har truffet foransta ltninger til af fremme den geografiske 
mobilitet. Oplysninger om ledige stillinger kommer ud til en større kreds af mennesker 
takket være et samarbejde mellem medlemsstaterne og anvendelse af informationsteknologi. Nogle medlemsstat er har indført æ ndringer i skatte-
/socialsikringssystemet i 2003 for at skabe st ørre incitamenter til mobilitet (DE, EL, ES, 
FR og SE). Belgien og Spanien er begyndt at tage fat om problemet omkring det stive 
boligmarked. 
Nogle medlemsstater fortsatte med at tage in itiativer til at fremme livslang læring for at 
sætte gang i den erhvervsmæssige mobilitet. Nogle medlemsstater har for nylig truffet 
eller planlægger at træffe foranstaltninger til at gøre det lettere at anerkende uformelle kvalifikationer. Danmark har indført nye uddannelsesforanstaltninger for at 
imødekomme en forudset mangel på kvalificeret  arbejdskraft. Belgien har sat ekstra ind 
på at komme de sproglige barrierer til livs.  
 
 33    Individualiserede tilgange finder sted i stig ende omfang, men en nyordning af den 
aktive arbejdsmarkedspolitik i lyset af evalueringer er stadig en undtagelse 
Aktiv arbejdsmarkedspolitik (AAMP) er et vigtigt instrument til at øge 
beskæftigelsen og forhindre langtidsarbejdsløsh ed. Imidlertid må den fokusere på ”den 
rigtige foranstaltning over for den rette pe rson på det rigtige tidspunkt”. Tyskland 
modtog specifikke henstillinger om at øge effektiviteten i den aktive 
arbejdsmarkedspolitik. Mens individualiserede tiltag finder sted i stigende omfang, gennemføres der ikke systematisk evalueringer, eller disse anvendes ikke til kritisk at vurdere og give programmer en ny udformning. 
Trods stigende erkendelse af  svigtende effektivitet efte r gennemgribende vurderinger 
var det kun få medlemsstater, der vedtog en aktiv arbejdsmarkedspolitik i 2003 eller 
bebudede, at der var planer om at gøre  dette. I Danmark f. eks. blev det høje 
aktiveringsmål opgivet for at fokusere mere  skarpt på arbejdsformidling, og det 
planlægges at strømline de instrumenter, der står til rådighed for arbejdsformidlingen. 
Sverige har set på, om der kan foretages en forenkling af programstrukturen. I Irland har 
der været et skift fra beskæftigelsesordni nger til foranstaltninger, der fokuserer på 
beskæftigelsesevne, mens man i Nederlandene  betaler ”reintegra tionsagenturer” på 
basis af de resultater, disse opnår. 
Der gøres flere fremskridt med hensyn til målrettede foranstaltninger for dem, der er 
sværest at placere på arbejdsmarkedet. En tidlig konstatering af  de arbejdssøgendes 
behov og om nødvendigt et skræddersyet tilbud  om et aktivt program gennemføres eller 
er på dagsordenen i de fleste medlem sstater. I denne forbindelse styrkes 
arbejdsformidlingernes rolle. Arbejdsløse me d gode beskæftigelsesmuligheder bliver i 
stigende grad kanaliseret over i selvbetjeni ngsfaciliteter. I Tyskland foreslog regeringen 
en forenkling af administra tionen af offentlige ydelser . Det vil frigøre yderligere 
ressourcer til arbejdsformidlingsaktivitete r. Det formodes også at øge effektiviteten, 
f.eks. ved at fjerne incitamenterne til, at kommunerne sætter et projekt i gang med det 
hovedformål at ”rekvalificere” en  deltager til at m odtage arbejdsløshedsunderstøttelse. 
De fleste medlemsstater planlægger at styrke  samarbejdet mellem de forskellige aktører, 
der er involveret i arbejdsformidling, uddanne lse og administration af offentlige ydelser, 
i nogle tilfælde ved at bringe disse forskel lige aktører sammen ”under ét tag” (one-stop-
shop-princippet). 
2.2.2 Økonomiske reformer ikke afspejlet i tallene for vækste n i produktiviteten 
Den økonomiske reformindsats, der blev  anbefalet i de overordnede økonomisk-
politiske retningsliner for 2003-2005, tage r sigte på at øge det langsigtede 
vækstpotentiale i EU’s økonomi. Dette skal se s i forbindelse med en afvigelse i EU’s 
vækstmønstre for beskæftigelsen og produktiv iteten i de seneste år. Sammenlignet med 
første halvdel af 1990’erne var man i 1996- 2002 vidne til en betydelig stigning i 
arbejdskraftens bidrag til BNP i EU, men dette er til dels bl evet modvejet af et fald i 
bidraget fra arbejdsproduktiviteten. Til sa mmenligning har USA været i stand til at 
kombinere høje beskæftigelsestal med stige nde vækst i arbejdsproduktiviteten, hvilket 
 
 34    har ført til en vækst i BNP, som var mere end et helt procentpoint højere end i EU i 
perioden 1996-2003. 
Forskellen i arbejdsproduktivitet er  blevet større mellem USA og EU… 
Vækstraten i arbejdsproduktivit eten pr. beskæftiget i EU fa ldt fra 1,9 % i første halvdel 
af 1990’erne til 1,3 % i anden halvdel. Siden da har den årlige vækst i arbejdsproduktiviteten svinget mellem 0,5 % og  1 %, hvilket i første omgang afspejler 
en større modstandsdygtighed på arbejd smarkedet over for den økonomiske nedgang 
med fortsat (om end beskeden) vækst i be skæftigelsen. Erfaringerne i EU var meget 
forskellige fra erfaringerne i USA, hvor væks traterne i arbejdspr oduktiviteten igen er 
nået op på omkring 2 % eller mere. Som en  følge heraf er produktivitetsforskellen i 
forhold USA blevet større, idet produktivit eten i EU pr. arbejdstime ligger 12 % under 
tallet i USA. Denne produktiv itetsforskel er nu ansvarlig for 40 % af forskellen i BNP 
pr. indbygger mellem EU og USA (hvor det eu ropæiske BNP pr indbygger androg 72 % 
af niveauet i USA i 2003), se figur 9. 
Figur 9: BNP per capita 2003 (US = 100)
04080120160
LU US IE DK AT NL BE UK FI IT DE SE FR EU
15ES EL PT
Kilde: Kommissionens tjenestegrene (strukturel indikator nr. a1). 
… men EU-gennemsnittet dækker ov er betydelige forskelle mellem 
medlemsstaterne 
Der er store forskelle i produktivitetstalle ne på timebasis og i vækstraterne mellem 
medlemsstaterne (se figur 10). Fra en god udgang sposition er arbejdsproduktiviteten på 
timebasis fortsat med at stige forholdsvi s hurtigt i Danmark, Irland og Frankrig. I 
Frankrig kan dette sættes i forbindelse me d indførelsen af 35-timers arbejdsugen, da 
væksten i arbejdsproduktiviteten pr. be skæftiget lå under EU-gennemsnittet. 
Produktivitetstallene for Grækenland og St orbritannien indhentede forsat EU-
gennemsnitstallet. I Spanien og Portugal var der imidlertid et yderligere fald i 
produktiviteten. Der blev ligeledes  konstateret fald i de rela tive produktivitetstal i Italien 
og Benelux-landene. 
 
 35    Figur 10: Udviklingen i produktiviteten pr. time
 (2000-2002)
JPUS
EU- 15UK
SE PT NL
LUITIE
EL
FR
FI
ESDK
DE
BEAT
-10123456
50 70 90 110 130 150
Produktiviteten pr. time i 2002 (KKS, EU15 = 100)Årligt gennemsnit for den reale vækst 
produktiviteten pr. time 2000-2002
 %
Kilde : Kommissionens tjenestegrene 
Den forringede vækst i arbejdsproduktiviteten i EU kan i lige høj grad forklares 
med en nedgang i investeringer ne og teknologisk fremskridt… 
Produktivitetsudfordringen fremstår klart, når man tager i betragtning, at EU’s 
traditionelle overlegenhed med hensyn til væks ten i arbejdsproduktivitet ikke har gjort 
sig gældende siden midten af 1900’erne . Halvdelen af faldet i væksten i 
arbejdsproduktiviteten siden den første halvdel af 1990’erne kan tilskrives et mindre bidrag fra ”capital deepening”, mens den anden halvdel skyldes en forringelse af den 
samlede faktorproduktivitet. Selv om invester ingerne i IKT ydede et positivt bidrag, var 
bidraget til væksten i produktiviteten kun det halve af, hva d det var i USA. 
Hovedårsagen hertil var en mindre udstrak t anvendelse og en langsommere udbredelse 
af disse teknologier inden for visse serv icesektorer, herunde r især finansielle 
tjenesteydelser og distribution. Dette illu strerer behovet for at øge erhvervslivets 
dynamik og dets investeringer, især i IKT.  Dette kan kun opnås ved en reformstrategi, 
der sigter på at forbedre de lovgivningsm æssige forhold, fremme  markedsintegrationen 
og effektiviteten, skabe incitamenter til større udbredelse af IKT og fremme investeringerne i menneskelig kapital og F&U. 
 
 36    Tabel 3: Udgifter til faste bruttoinvesteringer, uddannelse og F&U i EU 
 (i procent af BNP) 
 Gennemsnit 
1991-1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 
Samlede 
investeringer 20,5 19,6 19,4 19,9 20, 2 20,6 20,2 19,4 19,1 
Private 
investeringer 17,6 17,1 17,2 17,6 17, 9 18,3 17,9 17,2 16,7 
Offentlige 
investeringer 2,9 2,5 2,2 2,3 2, 3 2,3 2,3 2,2 2,4 
Uddannelse  5,2 5,0 5,0 5,0 4,9 5,1   
F&U 0,7 0,7 0,7 0,7 0,7 0,7    
Kilder: For investeringer: AMECO DG ECFIN-database; for offe ntlige udgifter til uddannelse: Eurostat, men 2001 er i 
overensstemmelse med COFOG-klassificeringe n; og til offentlige udgifter til F&U: OECD.  
… og den seneste udvikling i erhvervsinves teringerne og udgifterne til IT, F&U og 
uddannelse er ikke for lovende. 
På grund af konjunkturerne faldt erhvervslivets investeringe r som procent af BNP i EU 
fra 18,3 % i 2000 til 17,2 % i 2002, se tabel 3. Dette førte til et fald i de samlede bruttoinvesteringer (fra 20,6 % i 2000 til 19 ,1 % i 2003) trods det faktum, at de 
offentlige investeringer har været ret stabile (2,2-2,4 % af BNP) i de seneste år. Der var 
kun en beskeden bevægelse i forholdstallen e for udgifter til IT , F&U og uddannelse. 
Ifølge Kommissionens økonomiske prognose (e fteråret 2003) skul le der komme et 
opsving i erhvervsinvesteringerne i 2004  og 2005, forudsat at de økonomiske 
rammebetingelser, der opmuntrer erhvervslivet  til at investere og vokse, ligger fast. De 
seneste bestræbelser på at gøre det regels æt, der gælder for erhvervslivet, mindre 
byrdefuldt, skulle bidrage hertil. Udgifterne  til IT skulle også drage fordel fra en 
regelreform. En analyse på tværs af landene af investeringsraterne
4 afslører, at lande 
med færre regelsæt generelt har haft større  succes med at indføre nye teknologier i form 
af IKT-investeringer. 
Trods sine mange succeser fungerer det indre marked ikke efter hensigten. Efter stabile 
fremskridt i 1990’erne peger vi sse indikatorer for integrati onen i det indre marked i den 
forkerte retning. Væksten i handelen mellem EU ’s medlemsstater er næsten gået i stå og 
er vokset med mindre end 3 % om året i de seneste år, og spredningen i prisniveauerne 
                                                 
4 Europa-Kommissionen (2003), ”Drivers of productivity growth: an economy-wide and sectoral 
perspective”, kapitel 2 i EU's økonomiske oversigt for 2003. 
 
 37     mellem medlemsstaterne i 2001 afveg ikke  fra, hvad man kunne konstatere i 1998 eller 
1999. 
På denne baggrund indeholdt de overordnede økonomisk-politis ke retningslinjer for 2003-
følgende henstillinger til medlemsstaterne: 
9. fremme konkurrencen på vare- og tjenestemarkederne 
10. accelerere integrationen af EU’s kapitalm arkeder og sikre en ensartet håndhævelse 
af EU -reglerne og afskaffe barrierer for en effektiv grænseoverskridende clearing 
og afvikling 
11. skabe et miljø, der fremmer iværksæ ttervirksomhed og små og mellemstore 
virksomheders vækst 
12. aftale og implementere foranstaltninger for at styrke reglerne om corporate 
governance (virksomhedsstyring) på nationalt plan og på EU -plan med henblik på at 
skabe et effektivt finanstilsyn på tværs af  sektorerne og på tværs af grænserne og 
tilvejebringe en effektiv styring af finanskriser 
13. fremme investering i viden, nye teknologier og innovation og tilstræbe at komme 
nærmere målsætningen om, at F&U -investeringerne skal udgøre 3 % af BNP 
14. øge den offentlige sektors bidrag til vækst. 
Der har været blandede resultater med he nsyn til at fremme konkurrencen på 
vare- og tjenestemarkederne… 
Et erhvervsmiljø, hvor de regulerende rammer  bidrager til at fremme 
investeringerne, er af væsentlig bet ydning, hvis man vil gøre EU’s økonomi mere 
konkurrencedygtig og dynamisk. Det er af  væsentlig betydning at skabe et 
velfungerende indre marked med en effektiv  konkurrencepolitik. Siden iværksættelsen 
af Lissabon-strategien er der truffet mere en 25 lovgivningsmæssige foranstaltninger for 
at udvide reformerne på disse områder (herunder skattepakken, der sigter mod at 
begrænse skadelig skattekonkurrence), men en  række forslag (herunder direktiverne om 
erhvervskvalifikationer og intellektuelle eje ndomsrettigheder) er stad ig til behandling i 
Rådet og Europa-Parlamentet. Kommissionen frem satte nye forslag til direktiver for at 
fjerne yderligere forhindringer for det indr e marked, som findes i de skatteordninger, 
der gælder for associerede selskaber i fo rskellige medlemsstater; for yderligere at 
forenkle og strømline momsen; og for at opdate re retningslinjer og finansieringsregler 
for transeuropæiske net. Den har vedtaget fo rslag om etablering af retlige rammer for 
præstation af tjenesteydelser på tvær s af grænserne mellem medlemsstaterne. 
 
 38    Boks 4: Opfølgning af landespecifikke henstillinger vedrørende produktmarkeder 
 
Betydelige reformforanstaltninger i 2003 Landespecifikke henstillinger (som en udvidelse af generel retningslinje nr. 9) 
Vedtaget Foreslået 
RETNINGSLINJE 9: Fremme konkurren cen på vare- og tjenestemarkederne  
BE: Styrke den effektive konkurrence i netværks industrier og lokale serviceerhverv. Forbedri nger af de regulerende myndigheders rol le. 
Yderligere åbning af konkurrencen mellem netværksindustrier.   
DK: Styrke konkurrencen i sektorer, hvor der ikke er tilstrækkelig konkurrence. Elmarkedet fuldt ud liberaliseret. 
Ændringer af de retlige rammer for betalingstjenester og dåser. 
Igangsat projekt for at identificere regulatoriske hindringer for 
konkurrencen.  
DE: Skabe mere konkurrenceprægede forhold. Forslag til at reformere konkurrenceloven. 
Forslag om at lempe loven om urimelig konkurrence.  Forslagene skulle blive til lov i 2004. 
EL: Styrke konkurrencen i energisektorerne. Indførelse af et engrosmarked for elektricitet. 
Fjernelse af de administrative hindringer for at komme ind på 
elmarkedet.  
ES: Håndhæve den effektive konkurrence inden fo r detailområdet og overvåge udviklingen på 
elmarkedet. Fra januar 2003 kan kunderne frit vælge elleverandør.  
Retsgrundlag vedtaget til at indføre et terminsmarked for elektricitet. Fuldstændiggørelsen af det spansk-portugisiske elmarked 
planlagt til 2004. 
FR: Sikre konkurrencen på energimarkederne. 
 
Øge gennemførelsesprocenten for direktiver vedrør ende det indre marked og mindske antallet af 
overtrædelser. Gennemførelse af gasdirektivet. 
Åbning af energimarkedet i overensstemmelse med EU-direktiverne. 
Nødplan til at fremskynde genne mførelsen i national lovgivning. Retlig adskillelse af netværksope ratørvirksomhed med hensyn 
til gasledninger i 2004. 
På elmarkedet vil eltransm ission blive retligt adskilt fra 
elfremstilling i 2004.  
IE: Øge konkurrencen i netværksindustrier og visse andre sektorer. Refo rmen af motorkøretøjsforsikringen er delvis afsluttet. Konk urrencemyndighedens gennem gang af detailsektoren og 
regler for fagorganisationer. 
IT: Øge den effektive konkurrence i se rvicesektoren, åbne energimark ederne yderligere og forbedre 
gennemførelsen af direktiverne vedrørende det indre marked. Gassektoren fuldt ud liberaliseret. Forslag om at reformere de liberale erhverv forelægges for 
Parlamentet. 
Lov om reform af el-sektoren forelægges for Parlamentet  
LU: Fuldt ud gennemføre reformerne af konkurrencel oven og sikre, at konkurrencemyndighederne og 
andre regulerende organer har tilstrækkelig uafh ængighed og, ressourcer og beslutningsmagt  Ny lovgivning om offentlige indkøbskont rakter. Lov om at afskaffe de n nuværende lovgivning om faste og 
regulerede priser og indføre en uafhængig konkurrencemyndighed. 
NL: Forbedre de regulerende rammer  samt gennemførelsen heraf. Den nederlandske konkurrencemyndi ghed vil få større beføjelser.  
AT: Øge konkurrencemyndighedens ressourcer og håndhæ ve de beslutninger, der træffes af 
reguleringsmyndigheden for te lekommunikationssektoren.. Konkurrencemyndighedens ressourcer er blevet øget marginalt. Yderligere stigninger er planlagt. 
PT: Øge den effektive konkurrence i de liberaliserede offentlige forsyningsværker øg øge antallet af 
gennemførte direktiver vedrørende det indre marked Godkendelse af en plan om at omstrukturere gassektoren. 
Afskaffelse af langfristede købsaftaler mellem 
elproduktionsselskaber og eltransmissionsselskaber. 
National gennemførelsen af flere direktiver om det indre marked. Fuldstændiggørelsen af det spansk-portugisiske elmarked er 
planlagt til 2004. 
Åbning af detailmarkedet for el i 2004. 
FI: Håndhæve konkurrencen i netværksindustrier og tjenesteydelser uden for handelssektoren. Nummer portabilitet inden for mobiltelef oni. 
Ændringer af elloven for at gøre det lettere at skifte leverandør. Reform af loven om konkurrencebegrænsning. 
Etablering af et konkurrenceinstitut. 
Revurdering af forslagene om reform af prisfastsættelsen i 
energinetværket og om at øge konkurrencen inden for finansielle tjenesteydelser. 
 
 39    SE: Håndhæve konkurrencen i sektorer , hvor den er utilstrækkelig. Anvendelsen af lovgivningen om zoneinddeling og byggeri 
undersøges. 
Projekt om at øge den grænseove rskridende konkurrence inden for 
bygge- og anlægssektoren. Ny lov om prisinformation. 
Forslag om at øge konkurrencen inden for serviceydelser og 
bygge- og anlægsvirksomhed.  
UK: forbedre konkurrencen i sektorer som liberale erhverv, postvæsen og apoteker. Reglerne for visse fagorganisationer er ændret fo r at fjerne unødige 
konkurrencebegrænsninger.  Mindre lempelse af restriktionerne for apoteker. 
 
 40    … især på grund af manglende gennemførelse af de aftalte foranstaltninger  
Gennemførelsesprocenten for medl emsstaternes gennemførelse af direktiverne om det 
indre marked  faldt fra 97,9 % i 2002 til 97,7 % i gennemsnit i november 2003, 
hvorved målet om 98,5 % (som for længst skul le være nået) er kommet endnu længere 
væk. Kun fem medlemsstater, Danmark, Span ien, Irland, Finland og Storbritannien 
opfylder i realiteten det aftalte mål, me ns gennemførelsesprocenten i fem andre 
medlemsstater - Belgien, Tyskland, Græk enland, Frankrig og Luxembourg – endog 
faldt til under 97 %. Desuden er antallet af overtrædelsessager vedrørende manglende overholdelse eller ukorrekt gennemførelse af lovgivningen om det indre marked kun 
faldet en smule. Frankrig og Italien kan opvise  særlig dårlige resultater i så henseende. 
Endelig er antallet af grænseoverskridende offentlige indkøbskontrakter stadig meget lavt, selv om antallet af i ndkaldelse af tilbud, der offentliggøres i EUT, har været 
stigende. Ikke desto mindre synes lovgivninge n om offentlige indkøb at have haft en 
positiv indvirkning på grænseoverskridende transaktioner
5. 
Der er truffet foranstaltninger til at forbedre konkurrencepolitikkens  effektivitet. På 
EU-plan har det væsentligste skridt, der er taget, været Rådets vedtagelse af den nye 
forordning om gennemførelse af kartelreglerne. Denne forordning vil strømline procedurerne, forbedre koordineringen  mellem konkurrencemyndighederne og styrke 
Kommissionens undersøgelsesbeføjelser. N ogle medlemsstater (herunder BE, AT og 
UK) har truffet dispositioner til at styrke deres konkurrencemyndigheds eller 
reguleringsmyndigheds uafhængighed eller virk eområde. Niveauet for sektoral og ad 
hoc-statsstøtte i EU synes at have st abiliseret sig på omkring 0,7 % af BNP. 
Åbning af markedet inden for netværksindustrierne  skrider fortsat frem, men 
garanterer ikke nødvendigvis en effektiv konku rrence. Selv på liberaliserede markeder 
forbliver den tilstedeværende aktørs markedsandel ofte meget høj. Inden for 
fastnettelefoni  var dennes markedsandel f.eks. 81 % for lokalsamtaler og 70 % for 
fjernopkald og 62 % for internationale samt aler i 2002. På sidstnævnte markedssegment 
var de tilstedeværende ak tørers markedsandele for holdsvis høje i Grækenland, 
Luxembourg og Portugal. Ikke desto mindre fortsatte priserne på fjernopkald og 
internationale samtaler med at falde langsomt. De nye regulerende rammer for elektronisk kommunikation, som har været i kraft på EU-niveau siden juli 2003, tager 
sigte på at øge konkurrencen og fo rbedre den retlige sikkerhed. 
                                                
 
5 Arbejdsdokument fra Europa-Kommissionens tjenestegrene, GD Det Indre Marked 
(offentliggøres snart): En rapport om de offen tlige indkøbsmarkeders funktion i EU: fordele ved 
anvendelse EU-direktiver og fremtidige udfordringer. Næsten halvdelen af de virksomheder, der har søgt offentlige indkøbskontrakter, har gjort dette på tværs af grænserne, de fleste af dem via 
datterselskaber, der er beliggende den medlemsstat, der offentliggjorde indkaldelsen af tilbuddet. 
Desuden var sandsynligheden for, at et tilbud blev godtaget, den samme for indenlandske virksomheder som for udenlandske datters elskaber (henholdsvis 30 % og 35 %). 
 
 41    I modsætning til telekomm unikationspriserne viser el- og gaspriserne  ikke nogen klar 
nedadgående tendens. Elpriserne oplevede en  generel stigning i 2003 på grund af ringe 
nedbør, hvilket mindskede den hydroelektrisk e produktion, og ekstreme vejrforhold. 
Imidlertid er priserne selv under disse omstændigheder stadig ikke højere end før 
liberaliseringen, hverken nominelt eller i fast e priser. Ikke desto mindre var den største 
elproducents markedsandel i Be lgien, Frankrig og Irland st adig 90 % elle r over i 2001. 
Til gengæld er gaspriserne i gennemsnit 10 % lavere end i januar 2001. Rådet vedtog en række retsakter i 2003, som skulle bidrag e til gennemførelsen af markedsåbningen 
inden for disse sektorer. I marts 2002 fastsa t Det Europæiske Råd i Barcelona det mål, 
at man senest i 2005 skal nå op på en elsammenkoblingskapacitet på 10 % for hver 
medlemsstat sammenlignet med den indenlan dske produktionskapacitet. Der har kun 
været gjort begrænsede fremskridt frem mod dette mål, da der kun har været mindre 
kapacitetsforøgelser i de seneste år. 
Der har været fremskridt på EU-niveau med liberalisering af jernbanetransporten . 
Rådet (transportministrene) nåede i marts til enighed om den ”anden jernbanepakke”, hvorved der bliver åbnet op for det internationale fragtmarked i januar 2006 og for cabotage-markedet i januar 2008. En yderl igere åbning af det internationale 
passagermarked drøftes stadig mellem Parlamentet og Rådet. 
RCAP er næsten, men ikke helt gennemfø rt, efterhånden som fristen nærmede 
sig… 
Efterhånden som fristen 2003 for gennemførelse af handlingsplanen for risikovillig 
kapital  (RCAP) nærmede sig, har der kunnet bere ttes om betydelige fremskridt. De 
fleste RCAP-foranstaltninger er  gennemført. Medlemsstaterne har også taget skridt til at 
skabe et miljø - med hensyn til de administrative/retlige, regulerende og fiskale aspekter – der i højere grad vil kunne føre til udvikling af industrien for risikokapital. 
Adskillige medlemsstater har sat reformer i gang, som letter institutionelle investeringer 
i risikokapital. De omfatter: i) oprette lse af en ny kategori af kollektive 
investeringsinstitutter af den lukkede type , der har til opgave at investere i ikke-
børsnoterede SMV (BE og LU), ii) visse lempelser med hensyn til at oprette eller drive selskaber baseret på risikoka pital (ES og PT), iii) lemp elser af de kvantitative 
begrænsninger for pensionsfonde og invester inger i forsikringsselskaber (DK og PT). 
Der er fjernet en række andre fordrejni nger (f.eks. mindstekapitalkrav i UK), mens 
andre stadig stiller hindringe r i vejen for institutionelle in vesteringer i risikokapital 
(f.eks. likviditetskrav i BE, EL og AT). 
Reglerne om insolvens og konkurs tilpasses i nogle af medlemsstaterne (f.eks. BE, FI 
og UK) med henblik på at fjerne nogle af de fa ktorer, der fjerner ivær ksætteres lyst til at 
tage risici, men der været forskellige gr ader af succes, når man ser på, hvor mange 
initiativhæmmende faktorer, der stadig ek sisterer. I andre medlemsstater ser det 
imidlertid ud til, at det er vanskeligt i real iteten at afslutte de igangværende reformer 
(f.eks. DK, IT og NL). De fleste af medlemsst aterne foretager yderlig ere forbedringer af 
deres fiskale rammer for risikokapita linvesteringer, enten ved at sænke 
 
 42    selskabsskatterne, ved at mindske omkos tningerne i forbindelse overholdelse af 
momslovgivningen (f.eks. UK) eller ved at indføre skattebegunstigelser for 
risikokapitalinvesteringer (f.eks . DE, ES, FR, IT, PT, SE og UK). Imidlertid synes det at 
være nødvendigt med yderligere fremskridt, i ganske særlig grad med henblik på at 
mindske de ofte betydelige forskelle i de nationale fiskale rammer, som virksomheder 
fra hele EU konfronteres med. 
… og der gøres indtil nu gode fremskridt med FSAP… 
Man kan nu skimte afslutni ngen på lovgivningsfasen for handlingsplanen for 
finansielle tjenesteydelser  (FSAP). 36 af de oprindelig e 42 foranstaltninger er nu 
afsluttet. Der bliver fortsat gjort fremskridt  med hensyn til de resterende forslag. Der er 
indgået en aftale mellem Rådet og Parlamentet om teksten til et nyt direktiv om overtagelser. Efter enigheden i Rådet om dire ktivet om investeringsydelser, skal der nu 
skabes konsensus i Europa-Parlamentet om en række spørgsmål af væsentlig karakter. Med hensyn til direktivet om gennemsigtighed er der opnået et politisk forlig i Rådet. 
EP arbejder på grundlag af Rådets tekst, så der kan sikres en endelig vedtagelse i første 
halvdel af 2004. 3 FSAP-foranstaltninger afventer  indsættelse af et nyt parlament, før 
lovgivningsprocessen kan afsluttes. Blandt disse er forslaget til et nyt direktiv om kapitalkrav. Dette er knyttet til den endeli ge indgåelse af Basel II-aftalen, som nu er 
planlagt til midten af 2004. 
Samtidig med afslutningen af FSAP-agend aen vil Kommissionen iværksætte arbejdet 
vedrørende de initiativer, der er fo rudset i meddelelsen om selskabsret og 
selskabsstyring (herunder et forslag om  modernisering af EU-lovgivningen om 
lovpligtig revision). Derudover vil Komm issionen fremme arbejdet med vigtig 
lovgivning om tilsyn med hensyn til ge nforsikring og solvenskrav for 
forsikringsselskaber. 
Et vigtigt supplement til FSAP har været skab elsen af strukturered e arrangementer for 
de nationale regulerings- og tilsynsmyndigheders deltagelse i formuleringen og den 
konsekvente gennemførelse af EU’s finansie lle lovgivning (”Lamfalussy”-strategien). 
Denne strategi er blevet gennemtestet med stor succes i værdipapirsektoren. 
Kommissionen har allerede foreslået en udv idelse af denne stra tegi til bankvæsen, 
forsikring og investeringsinstitutter. Den øgede gennemsigtighed og større kollektive 
dimension i tilsynsarbejdet er nøglen til en mere konsekvent og effektiv gennemførelse 
af reglerne på det finansielle  område på det udvidede EU’s finansielle markedsplads.  
Efterhånden som FSAP-lovgivningsfasen nærm er sig sin afslutni ng, har Kommissionen 
iværksat en omfattende vurderi ng af status for integrat ionen af EU’s finansielle 
markeder. Dette er ikke indledningen til et nyt omfattende lovgivningsprogram. Det er 
et forsøg på at identificere succeser og fiaskoer i udviklingen af EU’s lovgivningsmæssige rammer og at drage lære  af erfaringerne med FSAP. Som første 
skridt vil fire ekspertgrupper inden for bankvæsen, forsikring, formueforvaltning og 
fondssektoren vurdere, i hvilket omfang EU’s lovgivningsmæssige rammer gør det 
muligt for finansielle institutioner at tilrettel ægge deres virksomhed på et paneuropæisk 
grundlag. Undersøgelsesresultaterne fra disse  grupper vil blive forelagt til offentlig 
 
 43    granskning og offentlig debat på højt niveau, før der sker en konsolidering i slutningen 
af 2004. 
Derudover har en undergruppe under Udvalget  for Finansielle Tjenesteydelser, som 
blev oprettet for nylig, fået  til opgave at opstille en vurdering i fællesskab med 
medlemsstaterne af de resterende prioritering er med hensyn til finans iel integration. De 
aflægger rapport til de europæiske finansministre i midten af 2004. 
… mens grænseoverskridende clearing og  afvikling stadig skal integreres 
yderligere 
Det ligger også Kommissionen på sinde at få mere gang i debatten om værdien eller 
nødvendigheden af en kollektiv EU-indsats på området clearing og afvikling  – men 
med hensyn til kontantoverførsler og betali ngssystemer (Kommissionen har for nylig 
udsendt en høringsmeddelelse om grænseovers kridende betalinger, hvor fristen var 
fastsat til slutningen af januar 2004). Integr ering af clearing- og afviklingsordninger er 
blevet en klar prioritering på både EU- og nationalt plan. Som opfølgning til den anden rapport fra Giovanni-gruppen af finans markedseksperter fra april 2003 vil 
Kommissionen om kort tid udsende en meddelels e, der formulerer en strategi for at 
fjerne hindringer for et integreret  EU-clearing- og afviklingssystem. 
Omstruktureringen og konsolideri ngen inden for EU’s clearings- og 
afviklingsinfrastruktur er også fortsat i 2003 på nationalt plan (DE, EL og IT). 
Konsoliderings- og omstruktureringsprocesse n på EU’s fondsbørser accelererede. Der 
blev skabt et integreret nordisk-baltisk mark ed for handel, cleari ng og afvikling af 
værdipapirer ved en fusion af fondsbør serne i Stockholm og Helsinki, og denne 
fusionerede enhed opretholdt et strategisk samarbejde med fondsbørserne i København, 
Oslo og Island inden for NOREX. Italiens MTS fortsatte sin internationale ekspansion 
og kunne tilbyde en bredt accepteret infrastrukt ur for handel med obligationer. I 2003 
ekspanderede Euronext (som omfatter de  belgiske, franske, nederlandske og 
portugisiske fondsbørser sammen det UK-base rede Liffe-derivatmarked) yderligere i 
kraft af en aftale med fondsbørsen i Warszawa. 
Trods de seneste forbedringer er erhverv smiljøet i EU fortsat plaget af visse 
svagheder 
Erhvervsvirksomhedernes opfattelser af den administrative byrde  i 2003 var fortsat ret 
negativ i mange medlemsstater, og især  i Belgien, Tyskland, Frankrig og 
Nederlandene
6. Desuden ligger procentdelen af 18-64- årige, der har startet selvstændig 
virksomhed, under tallet i USA. Efter denne må lestok er andelen af iværksættere særlig 
                                                 
6 Europa-Kommissionen (2003): Oversigt omtalt i Enterprise Policy Scoreboard 2003, ENSR 
(European Network for SME Research). 
 
 44    lav i Belgien og Frankrig. Procentsatsen for oprettelse af nye virksomheder er 
forholdsvis lav i Belgien, Fi nland og Sverige (se figur 11). 
Figur 11: Antal nyoprettede virksomheder 
brutto i procent af virksomhedspopulation 
(2000)1
0 5 10 15SEBEFIPTITUKNLESDKLU
%1 Antal faktisk nyoprettede virksomheder divideret 
med populationen af aktive virksomheder.
Kilde : Kommissionens tjenestegrene 
Forskellene mellem landene med hensyn til iværksætterånd  kan skyldes mange 
faktorer. En ofte nævnt faktor er låne mulighederne. De mest almindeligt anvendte 
indikatorer for lånemuligheder – ege nkapitalfinansiering, risikokapital og 
børsintroduktion – har en tendens til at være stærkt påvirk et af konjunkturerne. 
Risikokapital har især været negativt påvirket af nedgangen i de økonomiske 
konjunkturer. Trods de forskellige foranstaltni nger, der er truffet for at opmuntre til 
investeringer i risikok apital (se afsnitte t om SCAP), var investeringerne i risikokapital 
på de tidlige stadier i 2002 kun halvdelen eller mindre end niveauet i 2000 i mange 
medlemsstater. Grækenland, Finland og Sverige var undtagelserne. De suden skete der et 
skift i investeringerne fra investeringer i nystartede virksomheder til mere modne 
virksomheder. 
 
 45    Boks 5: Opfølgning af landespeci fikke henstillinger vedrørende produktmarkeder og videnbaseret økonomi 
Betydelige reformforanstaltninger i 2003 Landespecifikke henstillinger (som en udvidelse af generel retningslinje 
nr. 11, 13 og 14)  Vedtaget  Foreslået 
RETNINGSLINJE 11: Skabe et miljø, der fremmer iværksættervirksomhed og små og mellemstore virksomheders vækst . 
BE: Forbedre den offentlige administration og fortsætte arbejdet på at 
mindske den administrative byrde for virksomheder. Forenkling og centralisering af oplysningerne om erhvervslivet. 
Udvidelse af elektroniske, intera ktive applikationer med hensyn til 
momsangivelser og forpligtelser i tilknytning til social sikring. Yderligere strømlining og hurtigere afvikling af de 
administrative procedurer, herunder begrænsning af tid og omkostninger forbundet med administrative forpligtelser for 
virksomheder og forenkling af procedurerne ved opstart af 
virksomheder. 
DE: Mindske den regulatoriske og administrative byrde. Statsligt initiativ til at mindske  bureaukratiet og overregulering. 
Forskellige foranstaltninger til at opmuntre til oprettelse af 
virksomheder. Forslag om at fremskynde tred je trin af skattereformen. 
EL: Forenkle erhvervs- og beskatningsklimaet og øge 
gennemførelsesprocenten for direktiverne om det indre marked Foranstaltninger til at begrænse  de bureaukratiske og retlige 
hindringer for nystartede virksomheder. Forenkling af skattesystemet og især skatterevisionsprocedurer.  
ES: Mindske den administrative byrde for erhvervslivet. Forenklede retlige rammer for SMV. 11 nye one-stop-shops (alt-i-ét-
centre). 80 nye ‘one-stop-shops’ i de kommende to år. 
FR: Begrænsning og forenkling af de regler, de r gælder for erhvervslivet. Der er vedtag et love om økonomisk initiativ (mindskelse af den 
administrative byrde, begrænsning af tid og omkostninger ved opstart 
af virksomheder, forbedret kapitaladgang).  
IT: Mindske den administrativ e byrde for erhvervslivet. Forenklede administrative procedurer  for opstart af virksomheder. Reform af konkursloven. 
LU: Opmuntre til oprettelse af SMV og hjælpe disse med adgang til 
kapital.  Strømlining af de data, der er nødvendi ge for at starte en virksomhed. 
Offentlig-private fællesforetagende r (joint ventures) for at skabe 
bedre adgang for SMV til risikokapital. 
Kampagner på skoler for at fremme iværksætterånden.  
 
 46    Boks 5: Opfølgning af landespecifikk e henstillinger vedrørende produktmarkeder og videnbaseret økonomi (fortsat) 
Betydelige reformforanstaltninger i 2003 Landespecifikke henstillinger (som en udvidelse af generel retningslinje 
nr. 11, 13 og 14)  Vedtaget Foreslået 
RETNINGSLINJE 13: Fremme investering i viden og innovation og tilstræbe at komme næ rmere målsætningen om, at F&U- investeringerne skal udgøre 3 % af BNP . 
DE: Reform af uddannelsessystemet.  Indførelse af uddannelsescheck.  
Det er ikke længere obligatorisk at foretage test af instruktører i 
virksomheder. Øge udbuddet af heldagsskoler og højne 
undervisningsniveauet. 
EL: Øge udbuddet af kvalificeret menneskelig kapital, fremme erhvervslivet i F&U-
indsatsen og innovation samt forbedre udbredelsen af IKT. Udvikling af IT i skoler og på erhvervsuddannelser. 
Initiativer, der støtter etableri ng af spin-off-virksomheder. 
Uddannelsesreformprogram.  
ES: Øge udbuddet af kvalificeret menneskelig kapital, flere investeringer i F&U og 
innovation samt udbredelse af IKT. Fremme af udviklingen af menneskelig kapital og støtteprogrammer 
for SMV med fokus på F&U og teknologiske investeringer Plan om at fremme udviklingen af informationssamfundet. 
Plan om at stimulere til øgede udgifter til F&U i erhvervslivet. 
IE: Prioritere etableringen af infrastruktur og højne F&U-niveauet.  De statslige udgifter til F&U og innovation øges. Nye 
skattebegunstigelser til at fremme erhvervslivets F&U. 
IT: Øge uddannelses- og kvalifikationsniveauet i befolkningen, øge investeringerne i 
F&U og innovation; 
fremme anvendelsen af IKT, især ved hj ælp at SMV-målrettede foranstaltninger.  Reform af primær- og sekundæruddannelsessystemerne. 
Oprettelse af en ny fond for projek ter vedrørende teknisk innovation. 
Aktioner til at opmuntre til en mere intensiv anvendelse af IKT blandt virksomheder samt husholdninger og skoler.   
NL: Fremme teknologi-orienterede uddannels e og styrke forbindelserne mellem 
videnskaben og erhvervslivet. Der er oprettet et innovationsråd, der skal give incitamenter til 
innovationer i den private sektor. Foranstaltninger til at øge optagelsen på kurser i 
videnskabsfag og teknologi,  så der sættes fokus på 
videnskabelig forskning samt forbedring af samarbejdet 
mellem forskningsinstitutioner og erhvervslivet. 
AT: Opmuntre til erhvervsforskning og i nnovation, især for SMV. Skattebe gunstigelser til udgifter til innovation. 
Strategiske F&U-partnerskabsproj ekter med Central- og Østeuropa. Plan om at strømline den offentlige støtte til F&U og 
innovation. 
PT: Fremme en større involvering fra erhve rvslivets side i F&U, innovation og IKT. 
Forbedre omkostningseffektiviteten inden for uddannelse. Revision af de retlige rammer omkring venture- og 
risikokapitalinvesteringer. 
Finansiel kompensation for ansættelse af teknologisk uddannet 
personale. 
Aktioner til at fremme anvendelsen af IKT på højere læreanstalter og 
i den offentlige sektor.  
UK: Nøje overvågning af eksisterende foranstaltninger til at fremme F&U. 
Revidere og styrke politikker, der tager sigte på at forbedre arbejdsstyrkens 
grundkvalifikationer.    
Der er bebudet et antal nye uddannelsesforanstaltninger. 
RETNINGSLINJE 14: Øge den offentlige sektors bidrag til vækst. 
DK: Øge effektiviteten i den offentlige sekt or. Statslig handlingsplan til at øge effektiviteten i den offentlige sektor. 
Åbning af markedet for ældreomsorg. 
Grunduddannelsesreform  
FI: Øge effektiviteten i den offentlige sektor. Iværksættelse af produktivitetshandli ngsprogram for at reformere den 
offentlige administration. Reform af loven om offentlige indkøb.  
Oprettelse af et rådgivnings center for offentlige indkøb. 
Indførelse af værdikuponer til sociale velfærdsydelser og 
sundhedspleje. 
SE: Øge effektiviteten i den offentlige sektor. Kommunal benchmarking-database gøres  offentlig tilgængelig.  
 
 47    Imidlertid har der kunnet konstateres en gradvi s forbedring af de generelle betingelser 
for erhvervslivet (tidsforbrug og omkos tninger ved at starte virksomhed, 
internetdækning, e-regering, selskabsskattesyst em osv.), og fremskridt ene i retning af at 
opfylde anbefalingerne i det europæiske char ter for små virksomheder er opmuntrende. 
Adskillige medlemsstater har truffet eller gennemført nye foranstaltninger, der tager sigte på at mindske bureaukratiet og gøre det le ttere at starte virksomhed (især BE, DE, 
EL, ES, FR, LU og AT). Desuden retter  regeringerne i stigende grad deres 
opmærksomhed mod at forme fremtidens ivær ksættere og har optra ppet bestræbelserne 
på at udvikle iværksætterånden i uddannelses systemet. Medlemsstater med programmer, 
der støtter indlæring af iværksætterfær digheder i primærskoler omfatter Irland, 
Luxembourg, Finland, Sverige og Storbritannien. 
Investeringerne i viden og innovation halter bagefter, om end … 
Der er stadig en betydelig forskel mellem EU og USA med hensyn til den innovative 
kapacitet  som målt ved den til rådi ghed stående risikokapital, F&U-intensitet, antallet 
af patentansøgninger og IT-udgi fter (se figur 12). Ikke dest o mindre vil dannelsen af et 
europæisk forskningsområde skabe et indre marked for forskning, som skulle bidrage til at nå Lissabon-strategiens mål. Desuden har medlemsstaterne enstemmigt tilsluttet sig 
Barcelona-målsætningen om at øge investeringe rne i F&U, så de kommer i nærheden af 
3 % af BNP i 2003, og et stort flertal af de m har fastlagt nationa le mål. I april 2003 
fremsatte Kommissionen en handlingsplan, der tager sigte på at nå Barcelona-
målsætningen, hvor der tages hensyn  til, at to tredjedele af de supplerende investeringer 
formodes at skulle finansieres af den private se ktor; dette skal ses i lyset af, at en meget 
stor del af efterslæbet med hensyn til F&U, og langt den stør ste del af stigningen i de 
seneste år, skyldes færre investeringer fra de n private sektors side. I Sverige og Finland 
ligger F&U-udgifterne som pro cent af BNP imidlertid over procenttallet i USA og er i 
hastig stigning. Grækenland, Irl and, Nederlandene og Storbr itannien har til gengæld 
været vidne til et fald i udgi fterne til F&U som procent af BNP i de seneste år. Hvad der 
er endnu mere bekymrende er den iagt tagelse, at virksomheder inden for 
højteknologiske og forskningsintensive sektorer såsom farmaceutiske produkter og bioteknologi henlægger en stad ig større del af deres forskning til lande uden for Europa, 
især USA, for at drage fordel af mere favor able erhvervsvilkår. De afgørelser, der stadig 
mangler at blive vedtaget om intellektuel ejendomsret, herunder et EU-patent, der er 
økonomisk overkommeligt og skaber retssikkerh ed, er blot et eksempel på, hvad der 
synes at mangle i denne forbindelse. 
Alle medlemsstaterne har besluttet at tage aktivt del i den åbne koordineringsmetode til 
støtte for Barcelona-målsætningerne. Der er truffet forskellige foranstaltninger til at 
stimulere F&U og innovation. F.eks. har Belg ien, Tyskland, Irland og Italien udvidet 
skattebegunstigelserne til udgifterne ti l F&U og innovation, og Irland har indført 
begunstigelser i budgettet for 2004: Belgien, Tyskland, Irland og Italien har åbnet op for nye kilder til finansiering af F&U og innovation; Irland og  Nederlandene har truffet 
foranstaltninger til at forbedre sama rbejdet mellem forskning og erhvervsliv; 
Grækenland støtter praktisk anvendelse af fo rskningsresultater fra universiteterne; og 
 
 48    Danmark og Nederlandene gør en indsats for at  hæve antallet af universitetsuddannede 
inden for videnskab og teknologi. 
Figur 12: Gabet mellem EU og US inden for den 
videnbaserede økonomi er stort og vedholdende
-100% -80% -60% -40% -20% 0%EPO-patenter (pr. mio. indbyggere)% af NUF&U finansieret af industrienIT-udgif t er (% af  BNP)Samlede F&U-udgifter (NUF&U, % af BNP)*Højteknologiske EPO-patenter (pr. mio. indbyggere)Risikovillig kapital - ekspansion og udskiftning - i forhold
til BNP*Risikovillig kapital - tidligt stadium - i forhold til BNP
Nuværende gab mellem EU og US2000
2001
* 2002-data.
Kilde : Kommissionens tjenestegrene (inkl. strukturelle indikatorer for forskning og innovation)
 
… udviklingen og anvendelsen af nøglet eknologier i Europa skrider frem  
Den omstændighed, at der er store fors kelle mellem forskningsindsatsen i EU’s 
medlemsstater er måske ikke et problem i sig selv, så længe resultaterne af F&U-indsatsen finder stor udbredel se, og viden omsættes til in novation over hele Europa. 
Udbredelse af viden er et ligeså vigtig t element i EU’s innovative kapacitet som 
investeringer i forskning og udvikling Undersøge lser peger i retning af, at kun 15 % af 
viden erhverves uden for oprindelsesregione n og kun 9 % udenfor oprindelsesregionen i 
Nordamerika og Vesteuropa. I sin handlingspl an ”Investering i forskning” støttede 
Kommissionen offentlig-private partnerska ber og indførte begrebet europæiske 
teknologifora, som tager sigte på at fremme udviklingen og anvendelsen af 
nøgleteknologier i Europa ve d hjælp af bedre forbindels er mellem videnskaben og 
erhvervslivet. Desuden har Kommissionen til he nsigt at foreslå et direktiv, der giver 
forskere fra tredjelande ret til indrejse og ophold, hvilket skulle bidrage til at fremme forskermobiliteten.  
Deployeringen af Galileo-satellitsys temet er nu planlagt til 2006-2007 med 
påbegyndelse af operationer i 2008. Galile o-fællesforetagendet begyndte sine 
operationer i juni 2003, og den internationale kommercielle interesse har i fuldt omfang 
konsolideret det som et globalt projekt. De suden har handlingsplanen e-Europe været 
medvirkende til at øge adgangen til og anvendelsen af internettet. Procentandelen af husholdninger i EU med internetadgang st eg til 50 % i 2003. Desuden havde 84 % af 
virksomheder med mere end 9 ansatte inte rnetadgang i 2003, hvilket lå 5 procentpoint 
 
 49    over det tidligere år. I sammenligning me d året før blev forholdstallet for 
bredbåndsinternetadgang pr. 100 indbyggere i EU pr. oktober 2003 næsten fordoblet til 
5,2 %, men dette var stadig mindre end det tal, man nåede op på i USA (8,1 %) i juli 2003. De højeste tal for bredbåndsadgang i EU finder man i Danmark (11,2 %), Belgien (11,1 %), Nederlandene (10,1 %) og Sverige (9 %). 
Styrkelse af virksomhedsstyringe n på nationalt og EU-niveau … 
En række meget omtalte skandaler i både US A og Europa svækkede investorernes tillid 
til de finansielle markeder. Dette fik de politisk ansvarlige til rette opmærksomheden mod behovet for at styrke de eksist erende arrangementer med hensyn til 
virksomhedsstyring. Kommissionen forelagde  to meddelelser om selskabsret og 
virksomhedsstyring i maj 2003. Disse meddele lser indeholder en handlingsplan, der 
omfatter en afbalanceret blanding af initiativer af l ovgivnings- og ikke-
lovgivningsmæssig art, og som kombinerer harmonisering af nogle få essentielle regler 
med snævrere koordinering me llem nationale kodekser. 
Adskillige medlemsstater har også valgt at  styrke ordningerne med hensyn til 
virksomhedsstyring på nationalt plan, enten ved at i ndføre en frivillig, selvregulerende 
virksomhedsstyringskodeks (f.eks. AT og UK ), ved at indføre foranstaltninger i 
selskabslovgivningerne til at forbedre virk somhedsstyringen (f.eks. EL, IE, IT og NL) 
eller ved at styrke revisorern es uafhængighed (f.eks. FR). 
… og styrkelse af finanstilsynet 
I september 2003 Ecofin-Rådet tog gennemfør elsen af foranstaltningerne vedrørende 
finanstilsyn  og finanskrisestyring op til behand ling. Rådet konkluderede, at der var 
gjort yderligere fremskridt med at forbed re de institutionelle arrangementer for 
grænseoverskridende tilsyn, især ved hjæl p en opstramning af procedurerne for 
informationsudveksling. Der vil blive foretage t en fornyet behandling i september 2004. 
I mellemtiden skulle udvidelsen af Lamfalussy-arrangementerne yderligere opmuntre til grænseoverskridende samarbejde inden for finanstilsyn og krises tyring, ligesom det 
skulle blive lettere at opnå konvergens imellem medlemsstaternes tilsynspraksis. 
På nationalt niveau videreførte adskil lige medlemsstater omstruktureringen af 
tilsynsstrukturerne i 2003. I Frankrig er ti lsynsmyndighederne for værdipapirer endelig 
blevet omorganiseret, forsikrings- og bank myndighederne er blevet strømlinet, og loven 
om finanssikkerhed er blevet moderniseret. I andre medlemsstater har reformerne af de 
national regulerings- og tilsynsmyndigheder omfattet forskellige foranstaltninger. De 
omfatter etablering af nye tilsynsorganer for de integrerede institutioner (BE), overførsel af reguleringsmyndighed på kap italmarkedet fra børserne og Økonomi- og 
Finansministeriet til tilsynsmyndigheden: den hellenske kapitalmarkedskommission 
(EL), lovgivning, der giver regeringen ekstra ordinære beføjelser til at regulere 
finanssektoren under exceptionelle forhold (FI),  reguleringsforanstaltn inger til at styrke 
finanstilsynet med forsikringsindustrien (PT), konsolidering af de finansielle love, så  
 
 50    der findes en samlet lov for finansielle tjenesteydelser (DK) og tilpasning af 
lovgivningen til den nye funktionelle tilsynsstrategi. 
Medlemsstaterne gør en indsats for at forb edre kvaliteten og effe ktiviteten i deres 
uddannelsessystemer 
Der er klare tegn på, at der er bestræbels er i gang for at forbedre kvaliteten og 
effektiviteten i uddannelsessystemet  i flere lande (f.eks. BE , DK, ES, IT, PT, FI og 
SE). I Spanien er der f.eks. vedtaget en  grundlæggende lov om uddannelseskvalitet, 
mens man i Sverige har vedtaget en ny lov om erhvervsuddannelsessystemet. Mens 
nogle medlemsstater koncentrerer sig om livsl ang læring på arbejd spladsen, fokuserer 
andre mere på at forbedre de grundlæggende  kvalifikationer og indføre ordninger, hvor 
voksne gives en ny mulighed for at udda nne sig. Ikke desto mindre giver den 
manglende kvalitet og tiltræ kningskraft ved erhvervsuddannel se anledning til alvorlig 
bekymring. Desuden er der risiko for en alvo rlig mangel på lærere  og et behov for en 
stigning i udbuddet af videnskabsfolk, te knikere, ingeniører og kandidater fra 
erhvervsuddannelser. Endelig er niveauet for privat finansiering af højere uddannelse 
kun en lille brøkdel af det niveau, man når op på i USA. For at gøre noget ved disse 
problemer foreslår Kommissionen en række fo ranstaltninger, der er  beskrevet i dens 
meddelelse fra november 2003 med titlen "Educ ation and training 2010, the success of 
the Lisbon strategy hinges on urgent reforms". 
Der er taget initiativer til at øge den offentlige sektors vækstbidrag 
Det europæiske vækstinitiativ , som blev iværksat i okt ober 2003 og godkendt af Det 
Europæiske Råd i december, tager sigte på at  mobilisere offentlige og private midler til 
at finansiere visse infrastr uktur- og F&U-projek ter i europæisk målestok. Rådet nåede 
frem til politisk enighed om, at op til 20 % af omkostningerne i forbindelse med 
grænseoverskridende infrastrukturprojekter kunne betales via EU’s budget. Trods den 
økonomiske nedgang har de offentlige invester inger ligget stabilt på omkring 2,3 % af 
BNP. Imidlertid er der tydelige fo rskelle mellem medl emsstaterne, hvor 
investeringskvoterne varierer mellem 1½ % af BNP (i BE, DK, DE, AT og UK) og 3 % 
eller mere (i EL, FR, IE, LU, NL, PT og SE).  Generelt er de o ffentlige udgifter til 
uddannelse som en del af BNP faldet en smul e i de seneste år, til dels på grund af 
demografiske faktorer, mens de offentlige udgifter til F&U har ligget stabilt på omkring 
0,7 % af BNP. Medlemsstaterne har truffet fo rskellige foranstaltnin ger til at opmuntre 
til udvikling af offentlig-private partnerskaber, indførelse af nye teknologier i statsadministrationen og konkurrence om offe ntlige indkøb, især ved øget brug af IKT- 
 
 51    værktøjer. Desuden er sels kabsskatteprocenterne blevet reduceret markant i mange 
medlemsstater i løbet af de sidste par år, samtidig med at der er vedtaget 
foranstaltninger, der har udvidet skattegr undlaget, hvilket har ført til en mindre 
spredning i skattetrykket for virksomhed er på tværs af medlemsstaterne. 
Figur 13:Offentlige investeringer i EU-medlemsstaterne  
i 2003
0123456
  BE   DE   EL    ES   FR   IE    IT     LU   NL   AT    PT    FI  EU-
12  DK   SE   UK EU-
15% af BNP
Kilde : Kommissionens tjenestegrene 
En anden måde, hvorpå man kan styrke den offe ntlige sektors bidrag til vækst, er ved at 
omdirigere udgifterne  til vækstfremmende, omkostningse ffektive investeringer i fysisk 
og menneskelig kapital. I procent af de samlede offentlige udgifter forventes de 
offentlige investeringer at stige moderat med 0,3 procentpoint i EU i 2003. Der kan 
konstateres mere markante stigninger for Spanien, Italien7 og UK, mens procenttallet 
forventes af falde med 0,6 pro centpoint eller mere i Irland8 og Finland. Den forventede 
stigning i andelen af EU’s offentlige udgift er til investeringer er  et positivt skridt i 
retning af at forbedre vækstkapaciteten og si kre ”værdi for skatteydernes penge”. Ikke 
mindst fordi rentebetalinger forventes at stig e i nogle medlemsstater som en følge af de 
forringede budgetter (i f.eks. DE og FR), hvorved der ikke bliv er plads til andre 
udgifter.  
Sociale overførsler vil fortsat udgøre langt den største del af de o ffentlige udgifter i EU 
(se tabel 4). Imidlertid er der med hens yn til størrelsen af og udviklingen i disse 
overførsler forskelle mellem medlemsstaterne (hvor de sandsynligvis vil stige med mere 
et 1 procentpoint i BE, NL, PT og SE, mens  de vil falde i UK me d næsten lige så 
meget). 
                                                 
7 Stigningen i de offentlige investeringer i Italie n er for det meste en regnskabseffekt, der er et 
resultat af den markante nedgang i salget af offentligt ejede realaktiver sammenlignet med det 
foregående år. 
8 Trods det seneste fald svarede de offentlige ir ske investeringer stadig til omkring 4 % af BNP i 
2003, hvilket gør, at landet har en af de højeste investeringskvoter i EU. 
 
 52    Tabel 4 : Sammensætning af de offe ntlige udgifter i 2003 (som procent af de samlede offentlige udgifter)  
 Sociale 
overførsler 
undtagen 
natural-
ydelser Kø af varer 
og tjeneste-
ydelser1 Aflønning af 
ansatte Subsidier Renter Investeringer2 Andet Samlede 
udgifter 
som andel 
af BNP 
BE 32 ,7 20 ,8 23 ,23 ,11 1 ,03 ,0 6 ,25 1 ,2
DK 32,8 16,2 32,5 3,9 6,2 3,0 5,4 55,5 
DE 40,7 23,3 16,2 2,9 6,5 3,2 7,2 49,1
EL 36,2 8,5 26,0 0,3 13,3 8,6 7,0 46,3
ES 30,7 19,0 25,5 2,8 6,3 8,8 7,0 39,8
FR 34,7 20,1 26,0 2,4 6,0 5,8 5,0 54,7
IE 25,5 20,5 25,9 2,3 4,3 11,8 9,7 34,8IT 35,9 16,8 22,5 2,1 11,0 5,5 6,3 48,5
LU 34,8 20,3 18,8 3,8 0,3 10,7 11,4 48,0
NL 26,3 30,2 22,6 3,0 6,2 7,1 4,5 48,5 
AT 37,3 17,7 18,9 6,0 6,9 2,4 10,8 51,4
PT 29,5 13,1 32,4 3,2 6,2 7,2 8,4 47,1 
FI 35,4 17,5 28,5 2,9 4,4 5,5 5,7 50,9
SE 31,2 20,1 27,9 2,6 4,5 5,5 8,2 59,0
UK 31,9 30,0 19,1 1,6 4,8 3,5 9,0 42,8
Euro- 
område 35,7 20,5 22,0 2,7 7,4 5,3 6,4 49,0 
EU-15 34,9 21,9 22,0 2,5 6,9 4,9 6,9 48,4 
1 Statslige forbrugsudgifter uden aflønning af ansatte, 
2 Faste bruttoinvesteringer, vedrører fysisk kapital, 
Kilde : Kommissionens tjenestegrene, 
Selv om der er taget yderligere skridt, kunne håndhævelse af budgetreglerne og – 
procedurerne strammes op på nationalt plan  
I 2003 fortsatte medlemsstaterne  med at anvende nationale budgetregler og 
-procedurer for at forbedre effektivitet og kont rol. Som det imidlertid fremgår af 
Kommissionens rapport ”Offentlige finanser  i ØMU – 2003” er der store variationer 
med hensyn til, hvilke fiskale regler der vedtages og gennemføres i EU’s medlemsstater. Alle landene har mål for de kommende og efterfølgende år i såkaldte flerårige 
budgetplaner. Nogle af medlemsstaterne har budgetbalance som mål, mens andre 
fastsætter udgiftsbegrænsninger. Ikke de sto mindre peger forværringen af de 
budgetmæssige positioner med hensyn til måls ætningerne i retning af, at håndhævelsen 
af reglerne i mange tilfælde er lemfældig. Hvordan man skal indrette ordningen for kontrol med offentlige udgifter på det subnati onale niveau er også stadig et centralt 
spørgsmål for nogle medlemsstater. 
 
 53    Et antal medlemsstater ha r for nylig forbedret den budgetmæssige proces i et vist 
omfang. I Spanien kræver den generelle lov om budgetstabilitet, so m trådte i kraft i 
2003, at alle offentlige sektorer under statslig t niveau hvert år skal have overskud eller 
balance på budgettet udtrykt nominelt. I Port ugal fastsætter budgets tabilitetsloven, som 
har været i kraft siden 2003, strengere, om  end midlertidige, begrænsninger for 
nettolånoptagningen på alle o ffentlige niveauer. Østrig vedtog i år en budgetlov, som 
indebærer en beskæring af ministerie rnes budgetrammer med 5 % over en kam 
sammenlignet med budgettet for 2002. Også Finland har indført reformer med hensyn til udgiftsbegrænsninger. Der er indfør t en flerårig budgetplan, der vækker 
valgperioden. Udgiftsbegrænsningerne dækker ¾ af statsudgifterne, herunder tillægs-
budgetter. Budgetposter, der er følsom me over for konjunktursvingninger og 
rentebetalinger på statsgælden er imidlertid ikke omfattet. 
Det er endnu ikke muligt at foretage en fu ldstændig vurdering af  effektiviteten i 
den offentlige sektor  
Sammensætningen af de offentlige udgifter æ ndrer sig ikke meget fra det ene år til det 
andet. Især tager det nogen tid, inden de t offentlige forbrug tilpasser sig til ny 
lovgivning, ændringer i den demografiske st ruktur i befolkningen eller ændringer i 
velfærdsfunktioner. Derfor er det vanskeligt at vurdere fremskridtene i de offentlige udgifters sammensætning. Desuden er mangele n på aktuelle og omfattende data en 
hindring for en gennemgribende vurdering af kvaliteten af de offentlige udgifter. 
Desuden er det vanskeligt at vurdere de offentlige udgifters indvirkning på de økonomiske og sociale mål. Effektiviteten i de offentlige udgif ter relaterer til 
forbindelserne mellem inputs (hovedsagel ig penge, men ikke udelukkende) og output. 
En ordentlig vurdering ville kræve bedre oplys ninger, især om måleresultater for input 
(politikker og udgifter) og output (opfyldt e målsætninger), og  en detaljeret 
mikroøkonomisk vurdering af specifikke målsætninger. 
De nationale skatteregler kan også bidrage t il at øge kvaliteten i de offentlige udgifter 
og til overholdelse af EU's fiskale rammer. Igen kræver en ordentlig evaluering en 
længere observationsperiode. Ikke desto mindre ville det i mange tilfælde være en god idé at styrke håndhævelsesmekanismerne; er faringer med de skattepolitiske regler i 
forskellige lande peger i retning af, at regl erne ofte, uden et effektivt håndhævelses- og 
sanktionssystem, viser sig at være ineffek tive med hensyn til resultaterne ex-post. 
2.3 Styrkelse af holdbarheden 
2.3.1 Økonomisk holdbarhed: sikring af de offentlige finansers holdbarhed på lang 
sigt 
Siden 2000 er den gennemsnitlige offentlig e gældskvote i EU ikke faldet 
I betragtning af befolkningens aldring er holdbarheden af de offentlige finanser langt fra 
sikret i omkring halvdelen af medlemsstat erne (navnlig BE, DE, EL, ES, FR, IT og 
 
 54    PT)9. Som helhed er den gennemsnitlige offent lige gæld i forhold til BNP i EU ikke 
faldet mellem 2000 og 2003 og ligger således fortsat på 64,1 % af BNP (70,4 % af BNP 
i euroområdet). Situationen er imidlertid  meget forskellig fra medlemsstat til 
medlemsstat (se figur 14). Gældskvoten fald t i de fleste medlemsstater i perioden 2000-
2003, især i Belgien, Grækenland og Spanien, mens den steg i Tyskland, Frankrig og 
Portugal. Til trods for de seneste forbedring er ligger gældskvoterne fortsat over 60 % i 
seks medlemsstater (BE, DE, EL, FR, IT og AT), hvor kvoten er meget høj eller over 100 % af BNP i Belgien, Grækenland og Italien. 
Figur 14: Gældskvote
020406080100120
  BE    DK    DE    EL    ES    FR    IE    IT    LU    NL    AT    PT    FI    SE    UK  EU-
12EU-
152000 2003
Kilde : Kommissionens tjenestegrene (strukturel indikator nr. g) .  
EU’s befolkning vil gennemgå en række dras tiske ændringer i de kommende årtier både 
for så vidt angår størrelse og alders mæssig sammensætning. Befolkningen i den 
arbejdsdygtige alder forventes at falde betydeligt, fra 243 millioner i 2000 til 203 
millioner i 2050, et fald på 40 millioner personer eller 18 %. Samtidig stiger antallet af 
ældre personer over 65 år med 40 millioner ti l 103 millioner i 2050, en stigning på over 
60 %. 
Den demografiske udvikling har stor indflyde lse på to vigtige forhold. For det første 
forventer de fleste medlemsstater, at den økonomiske vækst på lang sigt vil ligge under 
2 %, hvilket også skyldes nedgangen i antallet af aktive. For det andet vil der være et 
stigende behov for større offentlige udgifter  som følge af befolkningens aldring de 
næste 15-20 år. 
                                                 
9 Dette er baseret på holdbarhedsvurderingen i de opdaterede programmer for 2003, undtagen for 
så vidt angår Tyskland og Spanien, hvor vurderingerne skal anses for foreløbige, idet de stadig er i gang. 
 
 55    På denne baggrund henstilledes det i de ove rordnede økonomisk-politiske retningslinjer for 
2003-2005 til medlemsstaterne at: 
15. sikre en yderligere reduktion i de offentlige gældskvoter 
16. udforme, indføre og effektivt implemente re reformer af pensionssystemerne.  
I flere medlemsstater er der behov for en større indsats for at reducere 
gældskvoterne 
Kommissionens økonomiske prognose  (efteråret 2003) viser, at gældskvoten faldt i de 
fleste medlemsstater i 2003. Seks medl emsstater, nemlig Belgien, Tyskland, 
Grækenland, Frankrig, Italien og Østrig, forven tes at have en gældskvote på over 60 % 
af BNP i 2003 og 2004. Gældskvoten forventes fortsat at falde i Belgien, Grækenland 
og Østrig, at stabiliseres i Italien, mens de n fortsat stiger i Tyskland og Frankrig i de 
kommende to år. 
Der kunne se ud til at være behov for en stø rre indsats for at re ducere gældskvoterne i 
flere medlemsstater, ikke mindst dem me d meget høje offentlige gældskvoter. Den 
nuværende udvikling viser ikke en  tilfredsstillende reduktion, som vil være i stand til at 
bringe gældskvoterne ned under referencevær dien på 60 % af BNP, før den stigende 
ældrekvote for alvor slår igennem om 15-20 år. Den uheldige udvikling i visse 
medlemsstater, hvor gældskvoterne er steget i de seneste år, giver lig eledes anledning til 
bekymring. 
Pensionsreformerne er blevet fremskyndet i EU, og der er truffe t en række vigtige 
foranstaltninger til reform af pensio nssystemerne i visse medlemsstater 
Der blev rettet landespecifikke henstillinger til otte medlemsstater vedrørende reformen 
af deres pensionssystemer (BE, DE, EL, ES, FR, IT, AT og PT). Der er sket store 
fremskridt i flere medlemsstater. Frankrig og  Østrig vedtog omfattende reformer i 2003, 
som udgør et stort skridt hen imod sikring af  mere holdbare pensionssystemer. Tyskland 
og Portugal indførte visse ændringer, som ta ger sigte på at forbedre den finansielle 
balance i deres offentlige pensionsordni nger og fremme udviklingen af private 
tillægspensionsordninger. Grækenland gennemf ørte den operationelle omorganisering 
af socialsikringsmidlerne, de r blev vedtaget i 2002. I Tysk land fortsatte den offentlige 
debat på grundlag af en rapport fra "kommissionen vedrørende holdbarhed i 
finansieringen af det tyske socialsikringssy stem", og den italienske regering fremlagde 
et reformforslag. 
Der er sket visse fremskridt med hensyn til tackling af den stigende ældrekvotes 
budgetmæssige konsekvenser for de  offentlige pensionsordninger 
Frankrig vedtog en gradvis stigning i antall et af bidragsår, som berettiger til fuld 
pension, og ændrede indekseringsmekanismen fra lønninger til forbrugerpriser for at 
tackle de budgetmæssige konsekvenser.  Endvidere skal de ansa tte i den private sektor 
betale højere sociale bi drag, som udlignes gennem et symmetrisk fald i 
 
 56    arbejdsløshedsbidragene. Østrig har vedtaget en gradvis forlængelse af 
referenceperioden for beregningen af pens ionsydelser og vil ligeledes gradvis sænke 
den årlige akkumuleringssats for pensi onsrettigheder. Portugal forlængede 
bidragsperioden, øgede den grundlæggende  pensionsberegningsperiode og knyttede 
væksten i ydelser til væksten i lønninger minus  bidrag. Ifølge den italienske regerings 
forslag vil optjeningsreglerne blive strammet , og den minimale pensionsalder vil blive 
hævet. 
Både Frankrig og Tyskland har iværksat refo rmer, der tager sigte på de demografiske 
risici. Frankrig har indført en regel, der knytter den optjeningsperiode, der er nødvendig 
for at opnå fuld pensionsret, til stigningen i den forventede levetid. I Tyskland er der 
foreslået en gradvis forhøjelse af pe nsionsalderen og en sammenknytning mellem 
ydelser og forsørgelsesgrad gennem en indekseringsregel.  
Reformerne tager sigte på vekselvirkningen mellem pensionssystemerne og 
arbejdsmarkedets funktion 
I flere medlemsstater er der t ilstræbt større gennemsigtighed og bedre incitamenter til at 
tage arbejde med henblik på at forbedre vekselvirkningen mellem pensionssystemet og 
arbejdsmarkedets funktion i adskillige henseender. Som le d i bestræbelserne på at 
styrke forbindelsen mellem bidrag og ydelser har den østrigske regering til hensigt at harmonisere alle pensionsforsikringssystem er og indføre et integreret ensartet 
pensionssystem; desuden overvejer regeringe n at indføre individue lle pensionskonti. I 
Italien planlægger regeringen at reducere bidraget til den offentlige pensionsordning for nyansatte. Grækenland fortsætter arbejdet he n imod et ensartet so cialsikringssystem 
med et enkelt administrationsorgan, hvor de r vil blive indført ensartede vilkår, 
optjeningsregler og pensionsberegni ngsmetoder for alle lønmodtagere. 
En forhøjelse af beskæftigelsesgraden for ældre arbejdstagere forudsætter, at man 
fjerner incitamenter til førtidspensionering og indfører incitamenter til en forlængelse af arbejdslivet. I Østrig vil førtidspensionsor dningerne gradvis bliv e afskaffet. Både 
franske og østrigske reformer har styrket arbejdstagernes fi nansielle incitament til at 
forblive aktive efter at have opnået retten til at  gå på pension. I Frankrig har man tilbudt 
arbejdsgiverne incitamenter, som skal tils kynde dem til at ansætte ældre arbejdstagere 
og undlade at afskedige dem eller tvinge dem til at trække sig tilbage. Den franske reform gjorde det lettere at modtage både  pension og en supplerende indkomst gennem 
beskæftigelse. I Tyskland er der foreslået en forhøjelse af den lovf æstede pensionsalder, 
mens den italienske og portugisiske regeri ng har foreslået metoder til beregning af 
anciennitetspensioner, som straffer førtidspensionister. 
Der er imidlertid behov for en mere om fattende analyse af den langsigtede 
virkning af reformerne 
Den langsigtede virkning af reformerne, he runder den finansielle virkning, afhænger 
især af varigheden af de overgangsperioder,  der er nødvendige for at sikre en jævn 
tilpasningsproces og tage hensyn til de berettigede forventninger hos personer, der er i gang med at planlægge deres pensionering. Bagsiden heraf er, at det ligesom i 
 
 57    forbindelse med de østrigske og franske refo rmer vil tage lang tid, før reformerne får 
fuld positiv indvirkning på de offentlige fi nanser og arbejdsmarkedets funktion. Lavere 
ydelser fra offentlige pensionsordninger inde bærer en afbalancering mellem forskellige 
søjler i pensionssystemet. En af de vigtigst e overvejelser i denne forbindelse er, om der 
er indført en passende fina nspolitisk og lovgivningsmæssig ordning med henblik på at 
udforme tillægspensionsordninger gennem virksomhedspensionsordninger og/eller 
tredjesøjleordninger, således at borgerne har alternative muligheder for at spare op til deres pensionsindtægter.  Italien, Tyskland og Østrig har fo reslået, at der indføres eller 
videreudvikles private, fuldt finansierede or dninger. De foreslåed e ændringer fortjener 
en mere dybtgående analyse. 
2.3.2 Social holdbarhed: et bidrag til økonomisk og social samhørighed 
Manglen på ajourførte data hæ mmer fortsat vurderingen af de fremskridt, der er gjort 
med hensyn til at forbedre den social e holdbarhed. Den seneste tids svækkede 
arbejdsmarkedssituation giver anledning til bekymring for så vidt angår den sociale 
holdbarhed, fordi et job spiller en vigtig ro lle, når det gælder om at få folk ud af 
fattigdom og social udstødelse. Mens langtid sledigheden fortsat fa ldt i 2002 (til 3,0 % i 
forhold til 3,5 % i 2000), synes den seneste udv ikling at have været mindre lovende, idet 
f.eks. den samlede arbejdsløshed er begyndt at  stige. Andelen af arbejdsløse husstande 
er f.eks. ikke faldet i 2002 (uændret på 12,2 %). 
Figur 15:Langtidsledighed
EU-15UK
SEFIPT
AT
NLLU
BEDK
DE
EL
ESFRIE
IT
-3-2-101
012345678
Langtidsledighedsprocent i 1999Ændring i langtidsledighedsprocenten 
1999-2002
Kilde : Kommissionens tjenestegrene (strukturel indikator nr. IV.6.1). 
 
 58    Boks 6:Opfølgning af landespecifikke he nstillinger i relation til pensionssystemer  
Foranstaltninger Landespecifik henstilling 
(i forlængelse af generel retningslinje 
nr. 16) Vedtaget Foreslået 
BE: fjerne tilskyndelserne til at gå på 
førtidspension.   
DE: fremme brugen af 
tillægspensionsordninger, forøge 
incitamenterne til at vælge et senere pensionstidspunkt. Bidragssatsen øget fra 19,1 % til 19,5 %. Forhøjet månedligt 
indkomstloft for bidragsbetalinger.  Forhøjelse af den lovpligtige pensionsalder. Indekseringsformel, 
som sammenkæder ydelserne med forsørgelsesgraden. 
Indførelse af fuldt finansierede individuelle konti. 
EL: gå videre med reformen af 
socialsikringssystemet og navnlig pensionssystemet. Indførelse af ensartede social sikringsfonde. Oprettelse af 
virksomhedsfonde. En ensartet metode til pensionsberegning. En enkelt ramme for optjeningsregler for alle lønmodtagere.  
ES: styrke forholdet mellem bidrag og 
ydelser og kontrollere de langsigtede 
stigninger i pensionsudbetalingerne.   
FR: foretage en omfattende reform af 
pensionssystemet  Gradvis forhøjelse af antallet af bidragsår, som berettiger til 
fuld pension. Finansielle incitamenter til at forblive aktiv 
indtil og efter den lovpligtige pensionsalder. Offentlige 
pensioner indekseret i overensstemmelse med forbrugerpriser i stedet for lønninger. Forhøjelse  af de sociale bidrag i den 
private sektor.  
IT: tackle den langvarige overgang til 
det nye bidragsbaserede system og fremme privatfinansierede 
tillægspensionsordninger .  Incitamenter til at forhøje pensionsalderen gennem 
anciennitetspension beregnet på grundlag af fiktive bidrag, snarere end et optjeningsbaseret system. Strammere 
optjeningsregler og incitamenter til at forblive i beskæftigelse. 
Støtte til private, fuldt finansierede ordninger gennem harmonisering af lovgivningen om kollektive og individuelle 
pensionsfonde med henblik på at fjerne fordrejninger og øge 
konkurrencen mellem dem. 
AT: reformere det offentlige 
pensionssystem; hæve den lave reelle 
pensionsalder og sikre øgede incitamenter til at arbejde.  Gradvis afskaffelse af førtid spensionering. Forstærkede 
incitamenter til at forblive i arbejde. Forlænget 
referenceperiode for beregning af pensionsydelser. Lavere akkumuleringssats for pensionsrettigheder. Harmonisering af pensionssystemerne og indførelse af et 
integreret system. 
PT: gennemføre yderligere reformer af 
pensionssystemet fo r offentligt ansatte. Forlængelse af referenceperioden for beregning af 
pensionsydelser. Forlængelse af bidragsperioden. Indeksering 
af ydelser i forhold til nettolønnen. Finansielle incitamenter til at udskyde pensioneringen. 
Foranstaltninger til at gøre pensionssystemet mindre generøst. 
 
 59    På denne baggrund henstilled es det i de økonomisk-politiske retningslinjer for 2003-2005 til 
medlemsstaterne at: 
17. tage skridt til at modernisere de sociale beskyttelsessystemer og bekæmpe fattigdom 
og social udstødelse med sigte på målene fra Lissabon 
18. forbedre markedernes virk emåde, sådan at de fremmer private investeringer i 
ugunstigt stillede områder, specie lt ved at tage skridt til at lade lønningerne afspejle 
produktivitetsforskelle 
19. sikre, at offentlig støtte i ugunstigt sti llede områder fokuseres på investeringer i 
menneskelig kapital og videnkapital sa mt passende infrastrukturer, og at 
investeringsprogrammer udformes og administreres effektivt. 
Det er nødvendigt at gøre en større i ndsats for at modernisere det sociale 
beskyttelsessystem 
Bestræbelserne er mere rettet mod det skat temæssige aspekt end mod ydelsesreformer. I 
2003 ser det ud til, at kun Danmark, Tyskland, Frankrig, Nederlandene og Det Forenede Kongerige har truffet yderligere foranstaltn inger til at reformere dagpengesystemerne 
(se også opfølgningen af retnings linje 4). Flere medlemsstater  indførte foranstaltninger 
til at lette adgangen til arbejdsmarkedet for ugunstigt stillede personer. Det er af 
afgørende betydning for deres sociale inddra gelse, at deres beskæftigelsesmuligheder 
fremmes. Belgien er således ved at indf øre ansættelsesincitamenter rettet mod 
handicappede personer, mens Østrig er ved at styrke sådanne incitamenter, og Danmark 
fokuserer på nyuddannede handicappede. I Irland og Det Forenede Kongerige 
gennemføres der ligeledes nye finansie lle incitamenter, som skal tilskynde 
handicappede til at søge og tage arbejde og gøre det attraktivt at være i arbejde. En række nyligt indførte beskæftigelsestilskud er rettet mod langtidsledig e (NL, FR og de 
østlige delstater i DE), handicappede (FR og de  østlige delstater) eller ufaglærte unge 
(de østlige delstater). 
Uden et større initiativ med henblik på  at styrke løndifferentieringen vil der 
fortsat være store regionale forskelle i arbejdsløsheden 
Til trods for en betydelig vækst i beskæftig elsen i anden halvdel af 1990'erne, særlig i 
tilbagestående områder, er der fortsat betydelige regionale forskelle i både 
beskæftigelses- og arbejdsl øshedssatserne. Den høje arbe jdsløshed er hovedsagelig 
koncentreret i de fattigste regioner, med et lavt BNP per capita. Mens 
arbejdsløshedssatserne lå under 3 % i 27 re gioner i 2002, hovedsagelig i Nederlandene 
og Det Forenede Kongerige, oversteg de 20 % i 10 regioner i det sydlige Spanien og 
Italien og de franske oversøiske territorier. De r er fortsat store regionale forskelle inden 
for visse medlemsstater, f.eks. Italien,  hvor forskellen mellem den højeste 
arbejdsløshedssats (Calabria) og den laveste (Trentino-Alto Adige) er over 
21 procentpoint. 
Sådanne forskelle i arbejdsløsheden antyder,  at der er behov for yderligere politiske 
foranstaltninger, navnlig med henblik på at øge investeringerne i menneskelig kapital i 
 
 60    ugunstigt stillede regioner og styrke løndifferentieringen. I 2003 er der ikke taget nogen 
større initiativer i de mest berørte medlemsstater med henb lik på at lade lønningerne 
afspejle forskelle i kvalifikationer og i lokale arbejdsmarkedsforhold (se også 
opfølgningen af retningslinje 5 vedrørende løndifferentiering ). Løndifferentiering i form 
af præstationsrelateret løn er imidlertid ved at blive mere udbredt. Elementer af 
fleksibilitet baseret på situ ationen i virksomheden/sektoren er enten mulige i f.eks. 
Spanien (i overenskomsten for 2003) eller vil blive taget op til dr øftelse i Tyskland og 
Frankrig, hvor der overv ejes en lempelse af "begunstigel sesprincippet" (h vorefter aftaler 
på et lavere niveau kun kan være mere gunstige end sektoraftaler). 
Foranstaltninger, der er truffet til sikrin g af effektiviteten  af de foretagne 
investeringer 
Manglen på rettidige og tilstrækkelig de taljerede data hæmmer en omhyggelig 
vurdering af de typer investeringer, som der fokuseres på i forbindelse med offentlig støtte. I tre samhørighedslande (ES, IE og  PT) foreligger der data for den nationale 
offentlige strukturstøtte i tilbagestående områder fra ex post- og midtvejsadditionalitetsvurderingerne fo r 1994/1999 og 2000/2002. Der er visse tegn på, 
at der lægges mere vægt på menneskelige resso urcer, især på kvalifikationer i relation til 
FTU, hvor deres andele i de nationale offentlige udgifter er steget i 2000/2002. Infrastrukturens betydning er faldet noget,  men udgør stadig en stor andel af de 
offentlige strukturudgifter. 
Kommissionen har for nylig taget skridt til at øge effektiviteten af 
investeringsprogrammer , der støttes af EU. Forvaltningen af 
strukturfondsprogrammerne for 2000-2006 vil b live forenklet og mere fleksibel. Som 
resultat af midtvejsevalueringen, der sk al finde sted i 2004, vil Kommissionen og 
medlemsstaterne beslutte at omfordele resso urcer fra ineffektive foranstaltninger til 
mere effektive foranstaltninger med henblik på at øge deres bidrag til Lissabon-målene, 
herunder især investering i vi den og innovation. Opnåelsen af  målene for effektivitet, 
forvaltning og finansiel gennemførelse, der er  anført i hvert program, vil også blive 
vurderet inden 31. marts 2004. Resultaterne vil være afgørende for tildelingen af resultatreserven (som blev indført i 2000). Sa marbejdet med EIB er også blevet styrket, 
navnlig med henblik på at sikre en passe nde balance mellem lån og tilskud. Banken har 
optrappet sit rådgivningsarbe jde i forbindelse med vurderingen af den tekniske og 
økonomiske soliditet i en ræ kke EFRU-, samhørighedsf onds- og ISPRA-projekter. 
Siden 2000 er der gennemgået 100 projekter. 
2.3.3 Miljømæssig holdbarhed: fremme af en effektiv anvendelse af 
naturressourcerne 
Fastholdelse af en høj miljøm æssig kvalitet er ikke blot  et mål i sig selv, men kan 
have mere vidtrækkende fordele 
Sådanne reformer som f.eks. fjernelse af s ubsidier og indførelse af  skatter og afgifter, 
der internaliserer eksterne forureningsom kostninger, giver ikke  kun miljøfordele, men 
øger også virkningerne af strukturreformer på andre områder ved at bidrage til at danne 
 
 61    den ”rigtige” pris. Dette gælder især, hvis indtægterne fra miljøbegrundede reformer 
anvendes til at reducere andre forvridende skat ter. Subsidiært kan disse foranstaltninger 
bidrage til finanspolitisk konsolidering eller tilvejebringelse af andre offentlige goder, 
om end det primære formål med foranstaltn ingerne ikke er at skaffe indtægter. 
På denne baggrund henstilled es det i de økonomisk-politiske retningslinjer for 2003-2005 til 
medlemsstaterne at: 
20. reducere subsidierne til erhvervslivet, ska ttefritagelser og andre incitamenter, der 
har en negativ miljøvirkning og er til hi nder for en holdbar udvikling. Sikre, bl.a. 
gennem anvendelse af skatter og afgifter, at  prisen på udvinding, anvendelse og, i 
givet fald, udslip af naturressourcer, f.eks. vand, korrekt afspejler ressourcernes 
knaphed og alle heraf følgende miljøskader 
21. reducere subsidierne til ikke-vedvarende energi og fremme markedsinstrumenter, 
yderligere udvide energiafgifternes dækning og sikre en hensigtsmæssig 
differentiering af energibeskatningen 
22. tilpasse skatter, afgifter og subsidier på tran sportområdet for bedre at afspejle de 
miljøskader og de sociale omkostninger, som transporten forårsager, og øge 
konkurrencen med hensyn til transportmåder 
23. forny indsatsen for at opfylde forpligtelserne efter Kyoto-protokollen og 
implementere EU's ordning for handel me d emissionsrettigheder for drivhusgasser 
og etablere ordninger for indberetning om disse politikker og foranstaltninger og om 
deres forventede virkninger på emissionern e. Træffe foranstaltninger til at nå de 
mål, der fastsættes på de efterfølgende  møder i Det Europæiske Råd, herunder 
vedrørende energieffektivitet, vedvarende energi og biobrændsel. 
Udviklingen hen imod miljømæssi g holdbarhed i 2003 var skuffende 
Som følge af den økonomiske afmatning blev de r fokuseret mere på fremme af vækst på 
kort sigt end sikring af mellemfristet og langsigtet holdbarhed . En række begivenheder 
tjente imidlertid til at gøre opmærksom på be hovet for en indsats på  dette område. Hvad 
enten den lange, varme sommer i 2003 skylde s menneskeskabte klimaændringer eller ej, 
så belastede den elektricitetsforsyningern e til det yderste. Sammen med en række 
strømafbrydelser (uden forbindelse med hi nanden) i visse medlemsstater understreger 
dette betydningen af at fjerne  fordrejninger i energipriserne  og sikre, at alle aktører - 
producenter, leverandører og forbrugere - stilles over for passende incitamenter. 
Rådet vedtog en række forskrifter i 2003, som skulle bidrage hertil: direktiver 
vedrørende fælles regler for el- og gasmarkederne med det formål at gøre disse 
markeder konkurrenceprægede, sikre og miljømæssigt holdbare samt en forordning, hvori der fastsættes rimelige regler for grænse overskridende udveksling af elektricitet. 
Sidstnævnte er suppleret med en beslutning fra EU's elregulatorer om ikke at opkræve 
ekstra afgifter for grænseoverskridende e ltransaktioner på det indre marked. Rådet 
vedtog desuden direktivet om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af 
energiprodukter. Selv om dette ikke vil have  særlig stor indvirkni ng på energipriserne 
på kort sigt, vil direktivet få  større betydning med tiden, sæ rlig i de nye medlemsstater. 
 
 62    Det udvider fællesskabsrammerne til at om fatte brugen af kul og naturgas som 
opvarmningsbrændstof, således at Fællesskabet  er på vej hen imod en ramme, der giver 
mulighed for en passende differentiering af energibeskatningen. 
På medlemsstatsplan har der været en række ændringer vedrørende støtte til forskellige 
energikilder. I 2003 gennemførtes direktivet om  elektricitet fra vedva rende energikilder. 
Resultaterne med hensyn til produktion af grøn  elektricitet er langt fra imponerende 
bortset fra vindenergi i hovedsagelig tre medlemsstater: Tyskland, Spanien og Danmark 
(der var installeret 23 GW i Europa ved udga ngen af 2002). Selv om det er for tidligt at 
foretage en detaljeret analyse, er det allere de klart, at Fællesska bets målsætning om en 
elektricitetsandel på 22 % fra vedvarende energiformer i 2010 ikke vil blive nået, 
medmindre medlemsstaterne træffer yderl igere foranstaltninger. Kommissionen 
aflægger beretning til Rådet og Europa-Parlamentet i ma j 2004 med en vurdering af, i 
hvor høj grad medlemsstaterne har gjort frem skridt hen imod deres nationale vejledende 
mål, og hvorvidt de har nået Fællesskabets målsætning om, at elektricitet fra vedvarende 
energi skal bidrage med 22 % til de t europæiske bruttoelforbrug i 2010. 
Belgien (Vallonien) og Sverige indførte "grønne certifikater", som indebærer, at 
elleverandørerne skal basere en mini mal procentsats af deres produkt på vedvarende 
energikilder . Sverige fortsatte desuden sin polit ik med at flytte beskatningen fra 
arbejde til forurening. Nederlandene benytter nu  sin afgift på elektricitet fra vedvarende 
kilder til at finansiere differentierede tilførselstakster for disse energiformer. Mens Tyskland reducerede den samlede statsstøtte ti l kulindustrien, blev driftsstøtten øget. 
Trafikafgifter i London medførte en  betydelig ændring i adfærden 
For så vidt angår transportpriser , planlægger Østrig at indføre en kilometerbaseret 
afgift for erhvervskøretøjer fra 2004; forsi nkelser med starten på en lignende ordning i 
Tyskland viser, hvor vigtigt det er at sikr e, at transportafgiftsordninger fungerer i 
praksis og ikke medfører overdrevne tr ansaktionsomkostninger. I Det Forenede 
Kongerige indførte London en trafikafgift  i februar 2003. Denne ordning har været 
særdeles vellykket med hensyn til at reducer e færdselstætheden uden at give anledning 
til væsentlige negative bivi rkninger, mens den har give t langt færre indtægter end 
forventet. Andre byer som f.eks. Rom, Bris tol og Edinburgh har gennemført forsøg med 
vejafgifter for at reducere biltrafikken i byernes centrum. Nogle af disse ordninger 
befinder sig stadig på et indledende stad ium; det automatiske kontrolsystem, der har 
fungeret i Rom siden 2001, har imidlertid allerede begrænset adgangen til byens 
historiske centrum. Det kan foreløbig konklude res, at ændringer i priserne på bymæssig 
transport kan medføre større  ændringer i adfærden end almindelig antaget, hvilket 
 
 63     betyder, at man ikke nødve ndigvis skal anse transportafg iftsordninger for væsentlige 
indtægtskilder. 
Der skete fremskridt på fællesskabsplan med hensyn til liberalisering af 
jernbanetransporten. Rådet (transport) n åede i marts til enighed om den "anden 
jernbanepakke", som åbner det intern ationale godsmarked  i januar 2006 og 
cabotagemarkedet i januar 2008. Parlamentet og Rådet drøfter stadig en yderligere 
åbning af det internationale passagermarked. På medlemsstatsplan er den eksisterende 
lovgivning (den første lovgivningspakke på jernbaneområdet, som indfører konkurrence 
på markedet for internationale godstjene ster) blevet gennemført langsomt og/eller 
ineffektivt, hvilket ikke opmuntrer til  private investeringer i sektoren.  
Figur 16: Indikatorer for afstanden til målene i Kyoto-
protokollen og målene for byrdefordelingen mellem EU -
medlemsstaterne
2.1
-28.8
-6.8
-5.5
-5.2
0.4
4.7
7.4
9.8
10.5
10.7
11.4
16.8
21.6
23.8
23.9
-40 -30 -20 -10 0 10 20 30EU-15
LU
DE
SE
UKFR
FI
NL
EL
BE
IT
DK
ATPTES
IE
Procentpoint under (-) eller over (+) lineært forløb
NB: Den danske indikator er + 2,6 point, hvis de danske drivhusgasemissioner korrigeres 
for elektricitetshandelen i 1990.Forklarende note: Denne indikator er et mål for, hvor tæt de nuværende emissioner er på et - hypotetisk - lineært forløb for emissionsreduktioner (eller tilladte stigninger) fra 1990 til Kyoto-målet for 2008-2012 (for samlede drivhusgasemissioner), idet det antages, at der kun vil blive anvendt indenlandske foranstaltninger.Kilde:  Det Europæiske Miljøagentur, 2003.
 
Drivhusgasemissionerne er stigende - ikke faldende i EU 
Hvad angår klimaændringer , meddelte Det Europæiske Miljøagentur, at 
drivhusgasemissionerne i EU steg i 2001 for andet år i træk, hvorved EU bevæger sig 
bort fra målsætningen ifølge Kyoto-protokol len til trods for den svækkede økonomiske 
vækst. Rent faktisk er det i øjeblikket kun fem medlemsstater (DE, FR, LU, SE og UK), 
 
 64    der overholder eller ligger tæt på deres spec ifikke målsætninger, mens ti medlemsstater 
ligger et godt stykke over må lsætningerne (en afvigelse på 15 procentpoint eller mere i 
ES, IE, AT og PT), jf. figur 16. 
Alle medlemsstater forbereder sig på at  gennemføre EU's ordning for handel med 
emissionskvoter, som trådte i kraft i okt ober. Medlemsstaternes prognoser viser 
imidlertid, at selv med denne og andre eksisterende og plan lagte politikker og 
foranstaltninger vil de fleste ikke nå deres mål, medmindre de sigter højere. Dette viser, 
at der er behov for en ekstra indsats fra de res side, f.eks. ved at de i deres kommende 
nationale fordelingsplaner fastsætter mere ambitiøse mål for de sektorer, der er omfattet af ordningen for handel med emissionskvote r eller indfører omkostningseffektive 
foranstaltninger, som kan tackle emissionern e i sektorer, der fald er uden for ordningen. 
Flere medlemsstater har allerede vedtaget elle r erklæret, at de har til hensigt at anvende 
den fleksible mekanisme i Kyoto-protoko llen foruden nationale og europæiske 
politikker og foranstaltninger til at nå de res mål. Det er dog kun få, der helt konkret har 
afsat de budgetressourcer, der sk al anvendes til dette formål. 
Hvad angår overholdelsen af de lovfæstede  indberetningskrav og vurderingen af de 
faktiske og forventede fremskridt, var vi sse medlemsstater flere måneder bagud med 
indsendelse af data, og andre i ndsendte ikke alle krævede da ta eller opfyldte ikke det 
krævede detailniveau (pr. gastype og pr. sektor) i forbindelse med deres opgørelser og 
prognoser (især Tyskland, Grækenland, Italie n, Luxembourg, Nederlandene, Portugal 
og Spanien). Alle medlemsstater skal gøre en ekstra indsats for at rette op på 
situationen.  
 
 65    3. S PECIFIKKE UDFORDRINGER FOR EUROOMRÅDET  
I 2003 oplevede euroområdet en dæmp et vækst for tredje år i træk 
For tredje år i træk var de økonomiske resu ltater skuffende. Den gennemsnitlige vækst i 
BNP faldt gradvist til blot  0,4 % i 2003, arbejdsløsheden st eg med omkring et halvt 
procentpoint til 8,9 %, mens de offentlige finanser forværredes yderligere. Samtidig faldt inflationen kun langsomt og sv ingede omkring 2 % i løbet af 2003. 
Undersøgelsesindikatorerne tegner imidlertid et  stadig mere optimistisk billede, og det 
er sandsynligt, at der kommer gang i opsvinget i 2004. 
På denne baggrund henstilled es det i de økonomisk-politiske retningslinjer for 2003-2005 til 
de politiske aktører på nationalt plan at: 
24. bidrage til et policy mix, som er foreneligt med prisstabilitet 
25. opretholde budgetsaldi, der ligger tæt på  balance eller udviser overskud over hele 
konjunkturforløbet, og om nødvendigt træffe alle nødvendige foranstaltninger for at 
sikre en årlig forbedring på mindst 0,5 % af BNP. Lande med uforholdsmæssigt 
store overskud skal afhjælpe disse 
26. analysere årsagerne til inflationsforskelle for at finde tilfælde, hvor de er uønskede 
27. uddybe analysen af den økonomiske udvikl ing og de krav, der stilles til den 
økonomiske politik, fokusere mere på im plementering og styrke euroområdets 
eksterne repræsentation 
28. forbedre effektiviteten af de eksi sterende samordningsprocedurer for 
strukturreformer. 
Policy mixet ser ud til at støtte væksten 
Den makroøkonomiske politik var præget af tilpasninger i 2003. ECB sænkede 
rentesatserne to gange i 2003, med samlet 75 basispoint til et niveau på 2 % for 
minimumskøbskursen. Set i forhold til den såkaldte Taylor-regel10 har de korte 
rentesatser virket befordrende på de n økonomiske aktivitet under afmatningen. 
Finanspolitikken i euroområdet var stort se t neutral, mens den konjunkturjusterede 
primære balance forblev uændret. Det kan imid lertid ikke udelukkes, at den offentlige 
debat om holdbarheden af de offentlige finanser og en tydelig mindre vilje til at overholde stabilitets- og vækstpagten har svækket forbrugernes tillid. Det markante 
parallelle forløb i husholdningernes ops paringskvote og budget underskuddet kunne se 
ud til at være et tydeligt tegn  herpå, og et stigende offe ntligt forbrug i euroområdet 
                                                
 
10 Ifølge den såkaldte Taylor-regel er den passende korte rente betinget af to variabler, nemlig den 
faktiske inflationssats og produktionsgabets størrelse. Enhver afvigelse i begge variabler fra 
målværdien bør føre til justeringer i den korte rentesats i overensstemmelse med vægtene af begge variabler i Taylor-reglen. 
 
 66    fulgte side om side med et fald i de pr ivate udgifter. I 2003 steg euroens vekselkurs med 
8 % i nominelle effektive termer. Dette bidr og til, at eksportører i euroområdet havde 
visse tab af markedsandele på verdensmarkedet, mens den positive inflationshæmmende impuls endnu ikke er slået tydeligt igennem i forbrugerprisinflationen. 
Figur 17: Policy-mix i euroområdet
2003
2002
200120001999
-1.0-0.50.00.51.0
-1.5 -1.0 -0.5 0.0 0.5 1.0 1.5
Pengepolitisk st illing
(ændring i de reale korte rentesatser)Finanspolitisk st illing
(ændring i CAPB)Finanspolitisk stramning /
Pengepolitisk stramning
Finanspolitisk lempelse /
Pengepolitisk lempelseFinanspolitisk lempelse / 
Pengepolitisk stramningFinanspolitisk stramning / 
Pengepolitisk lempelse
Kilde : Kommissionens tjenestegrene 
Figur 18: Policy-mix i euroområdets medlemsstater i  
2003
EUR-12FIPT
ATNL
ITIE
FRES
ELDEBE
-3-2-10123
-2.0 -1.5 -1.0 -0.5 0.0 0.5 1.0 1.5 2.0
Pengepolitisk stilling 
(ændringer i de reale korte rentesatser)Finanspolitisk stilling
(ændringer i CAPB)
Finanspolitisk lempelsePengepolitisk stramningFinanspolitisk stramning
Pengepolitisk stramningFinanspolitisk stramning
Pengepolitisk lempelse
Finanspolitisk lempelse
Pengepolitisk lempelse
Kilde : Kommissionens tjenestegrene 
 
 67     
Gennemførelsen af retningslinjen om finanspolitikken giver anledning til 
bekymring 
I de seneste år er den finanspolitiske stilli ng i euroområdet blevet forværret. Det årlige 
nominelle budgetunderskud er steget me d 3 procentpoint af BNP siden 200011 til et 
underskud på -2,8 % af BNP i 2003. Virkningen af de automatiske stabilisatorer 
forklarer størstedelen af denne udvikling.  Derudover skyldes skredet diskretionære 
underskudsforøgende foranstaltninger. Som he lhed forværredes den konjunkturjusterede 
budgetsaldo med 0,4 procen tpoint mellem 2000 og 2003. 
Ifølge Kommissionens økonomiske prognose (e fteråret 2003) var tre af de fire 
medlemsstater i euroområdet, som havde en konjunkturjusteret budgetsaldo tæt på 
balance eller i overskud i 2002, nemlig Belgien, Spanien og Finland, i stand til at 
fastholde disse i 2003 og vil fortsat kunne gør e det i 2004. På baggrund af de nationale 
budgetter og under forudsætning af en uændret  politik i 2005 sku lle Irland og Østrig 
kunne opnå en sund stilling i 2005. Hvad angår Østrig, forekommer det imidlertid nu 
usandsynligt, at de kommende skattesænkninger (på 1 % af BNP) vil blive ledsaget af 
tilsvarende udgiftsbegrænsninger, hvorved den konjunkturjusterede saldo forværres 
betydeligt i 2005. 
Blandt de medlemsstater i euroområdet,  som ikke havde nået ovennævnte mål, 
forventes kun Irland, Nederlandene og Portugal at have forbedret deres 
konjunkturjusterede budgetsaldo med mindst 0,5 % af BNP i 2003. I 2004 vil 
Frankrig og Nederlandene ifølge prognos en være i stand til at opfylde denne 
retningslinje. Selv om der forventes en  vis forbedring i det konjunkturjusterede 
underskud for Tyskland, vil det i lighed med de  resterende medlemsst ater (EL, IT, LU 
og PT) ikke nå den krævede forbedring i 20 04. På grundlag af antagelsen om en 
uændret politik ser det imidlertid ud til,  at de konjunkturjusterede budgetsaldi i 
Grækenland, Italien, Luxembourg og Portugal forværres voldsomt i 2004 og/eller 2005. 
Dette viser helt klart, at der er behov fo r yderligere politiske foranstaltninger i 2004. 
                                                 
11 Tallet for nettolångivning i euroområdet inkluderede engangsindtægter for telefonlicenser 
(UMTS) på 1,1 % af BNP i 2000 
 
 68    Figur 19:Euroområdets finanspolitiske stilling og  
konjunkturer, 1999-2003
EU-15
UKSEDKEUR-12
FIPT
ATNL
ITIE
FRES
ELDEBE
-2-1012
-3 -2 -1 0 1 2
Konjunkturer
(produktionsgab)Finanspolitisk sti lling 
(ændringer CAPB)
Medcyklisk 
finanspolitisk lempelse Modcyklisk
 finanspolitisk stramning Medcyklisk
 finanspolitisk stramning
Modcyklisk 
finanspolitisk lempelse
Kilde : Kommissionens tjenestegrene 
De tre lande, der befinder si g i en situation med et uforholdsmæssigt stort underskud , 
har vanskeligheder med at rette op på denne  situation. Både Tyskland og Portugal har 
gjort en stor indsats som reaktion på hens tillingen om at bringe denne situation til 
ophør. I overensstemmelse med prognoser ne og efter en række omfattende 
engangsforanstaltninger forventes det nomin elle underskud i Portugal at forblive under 
3 % af BNP i 2003, men risikerer igen at overstige grænsen i 2004. For Tysklands 
vedkommende er der i 2003 truffet foranstalt ninger svarende til ca. 1 % af BNP, 
hvorved denne del af Rådets henstilling fra januar 2003 er blevet opfyldt. På baggrund 
af de negative konjunkturfor hold forekommer de foranstalt ninger, der er truffet, 
imidlertid utilstrækkelige til at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør i 2004. Frankrig ser ikke ud til at have tru ffet virkningsfulde 
foranstaltninger til at rette op på de budgetmæssige skævheder, og med de nuværende 
økonomiske udsigter vil situ ationen med et uforholds mæssigt stort underskud 
sandsynligvis vedvare med et underskud, som fo rtsat ligger et stykke over 3 % af BNP i 
2004. 
På baggrund af ovennævnte for hold vedtog Kommissionen hens tillinger til Tyskland og 
Frankrig i overensstemmelse med traktatens  artikel 104, stk. 8, og 104, stk. 9, om, at der 
ikke er truffet virkningsfulde foranstaltninger (FR) eller er truffet utilstrækkelige foranstaltninger (DE), og at begge medlemsstat er skulle træffe foranstaltninger til at 
rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort und erskud. I lyset af den svage 
økonomi henstillede Kommissionen imidlertid, at begge medlemsstater skulle gives 
endnu et år til at bringe underskuddet ned under 3 % af BNP, dvs. inden 2005. Den 25. november 2003 afviste Rådet Kommissionens henstillinger og indgi k en aftale uden 
for traktaten, hvorved dens anvendelse for så  vidt angår disse artikler de facto 
suspenderes. Rådet noterede sig, at Tyskland og Frankrig forpligtede sig til at reducere deres underskud til under 3 % af BNP inden 2005. 
Fortsat store inflationsforskelle 
I de første tre kva rtaler af 2003 er inflationsforskellene  i euroområdet, som målt ved 
forskellen mellem medlemsstaten med den hø jeste og medlemsstaten med den laveste 
 
 69    HICP-inflation eller ved den uvæ gtede standardafvigelse, inds nævret en smule i forhold 
til situationen sidste år, men de er fort sat store i forhold til ØMU's første år. 
For så vidt angår euroområde t, ser den inflationssprednin g, der er konstateret siden 
indførelsen af euroen, ikke ud til at være væ sentlig højere end i andre valutaunioner. 
Den kan stort set sammenlignes med spredning en i byerne i USA, mens den ligger et 
stykke over spredningen i regionerne i US A eller spredningen inden for visse 
medlemsstater. Set i et historisk perspektiv  ser inflationsspredningen i euroområdet ud 
til at være lav. Euroområdets enestående karakter og den forholdsvis korte erfaring med dette område kræver imidlertid, at result aterne af sådanne sammenligninger fortolkes 
med en vis forsigtighed. 
Figur 20: Forskelle og spredning i inflationen, euro området 
HICP-forskelle
-2-101234567
96 97 98 99 00 01 02 03HICP
Maksimum
Minimumyoy  %  ch.
Kilde: Kommissionene tjenestegreneHICP-inflationsspredning
(procentpoint)
00.511.522.533.5
96 97 98 99 00 01 02 030123456789Standardafvigelse (uvægtet)
Afstand mellem højeste/laveste
 
På nationalt plan skal det bemærkes, at side n starten på tredje fase af ØMU har visse 
lande noteret vedvarende forskelle i forhold ti l gennemsnittet i euroområdet, særlig i de 
hovedsektorer, der repræsentere r kerneinflationen (HICP ekskl.  energi og uforarbejdede 
levnedsmidler). På den ene side kan inflationsforskelle anses for en normal justeringsmekanisme i en valutaunion. Eftersom det nominelle valutakursinstrument per definition ikke længere er til rådighed til nati onale formål, sker de nødvendige nationale 
justeringer i en valutaunion i forbindelse med pris- og lønbevæ gelser. På den anden side 
kunne vedholdende inflationsforskelle tyde på, at  strukturelle stivheder hindrer en glat 
justering, hvilket kræver politis ke foranstaltninger på nationa lt plan for at forhindre en 
ubegrundet forværring af konkurrenceevnen. Det fo rhold, at den fælles valutapolitik er 
gearet til at sikre prisstabilitet for eu roområdet som helhed og derfor ikke kan 
beskæftige sig med landespecifikke inflations forskelle, understreger betydningen af at 
fortsætte strukturreformerne . De øger vækstpotentialet, sikrer konkurrenceevnen på lang 
sigt på nationalt plan og vil også øge fleksibi liteten i de nationale  økonomier, således at 
tilpasningen til fælles eller landespecifikke rystelser lettes, og mulighederne for langvarige inflationsforskelle indskrænkes. Det må dog anerkendes, at på kort sigt kan 
 
 70     forskelle i den hastighed og det omfang, hvormed strukturreformerne gennemføres, 
midlertidigt forstærke inflation sspredningen mellem medlemsstaterne. 
Euroområdets eksterne repræsentation skal styrkes 
Samordningen af den økonomiske politik har i stig ende grad vist sig at have en gavnlig 
virkning, f.eks. i foråret 2003, da den stigende økonomiske usikkerhed i forbindelse med Irak-konflikten krævede en sammenhængende politisk holdning. I modsætning til olieprisstigningen i 2000 afholdt medlem sstaterne sig fra isolerede nationale 
foranstaltninger og aftalte en fælles linj e i internationale fora. Drøftelserne om 
virkningen af den store sti gning i euroen, der blev oplevet  i 2003, foregik ligeledes på 
en mere systematisk måde, end da euroen fald t, hvilket har styrket troværdigheden af de 
politiske rammer for ØMU. 
Selv om starten på ØMU var en stor udfordr ing for det internationale valutasystem, har 
dette imidlertid endnu ikke ført til en yderligere opgraduering af euroområdets 
internationale rolle. Konventet anerke ndte fuldt ud nødvendigheden af at styrke 
euroområdets eksterne repræsentation i de relevante internationale institutioner og 
fora med henblik på at sikre, at områdets politiske betydning kommer til at stå i rimeligt 
forhold til dets økonomiske vægt. Spørgsmålet blev drøftet i flere arbejdsgrupper, men 
man nåede ikke til nogen klar konklusion, og i teksten til udkastet til forfatning er 
spørgsmålet stort set uændret. Bortset fra drøftelsen i konvent et er der ikke sket nogen 
faktiske og mærkbare forbedringer med hensyn til euroområdets repræsentation på den internationale scene. Udarbejdelsen af euroområdets holdninger i f.eks. IMF er 
imidlertid forbedret i en vis grad, i det minds te for så vidt angår spørgsmål, hvor der kan 
opnås konsensus og findes en "fælles forståelse". 
Lissabon-strategien har styrket bevidsthed en om og interessen i strukturreformer 
Lissabon-strategien, som spiller en central rolle i strukturreformprocessen, har øget 
bevidstheden om og interessen i en mellemf ristet politik, som på samme tid fremmer 
potentiel vækst, fuld beskæftigelse, forbedri nger i den europæiske sociale model og en 
bæredygtig udvikling. Dette har nødvendi ggjort en "strømlining" af de politiske 
samordningsprocesser  med henblik på at øge samme nhængen og komplementariteten 
mellem de forskellige processer. De overordnede økonomisk-politiske retningslinjer blev således vedtaget som en del af en  "pakke af retningslinjer" sammen med 
beskæftigelsesretningslinjerne og strategien fo r det indre marked for første gang i 2003. 
Der blev også lagt større vægt på opfølgni ngen af gennemførelsen, da Rådet for første 
gang vedtog konklusioner om gennemførels esrapporten for 2003, hvori det bl.a. blev 
anført, at det ville være nyttigt at ove rvåge fremskridtene og give vejledning på 
områder, hvor der især er brug for yderligere fremskridt. Det italienske formandskab har 
meddelt, at Rådet vil begynde at afholde regelmæssige gennemførelsesdrøftelser 
igennem hele året. Under en første arbejdsfrokost i november 2003 behandledes den hidtidige opfølgning af de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for 2003-2005, navnlig for så vidt angår holdbarheden af de offentlige finanser. Mens det formentlig er for tidligt at drage nogen endelige konklusioner om effektiviteten af de 
 
 71    eksisterende samordningsprocesser, burde strømliningen have forbedret 
overensstemmelsen mellem de forskellige sæt af retningslinjer og være i stand til at 
begrænse indberetningsbyrden for medlemsstaterne. 
På lidt længere sigt vil Lissabon-strategien blive gens tand for en midtvejsvurdering i 
2005 med henblik på at gøre den til et mere  effektivt redskab, hvormed målsætningerne 
fra Det Europæiske Råd i Lissabon og Göteborg kan nås. Endvidere vil beslutninger om 
de finansielle udsigter efter 2006 blive truffet på grundlag af politis ke prioriteringer og 
målsætninger, der er fastlagt inde n for Lissabon-strategien. Den åbne 
koordinationsmetode, der blev udtænkt sammen med lancer ingen af Lissabon-
strategien, anvendes i stigende grad til at  samordne medlemsstaternes og Fællesskabets 
politikker på en række områder, herunder F&U, uddannelse og social beskyttelse. 
 
 72    4. G ENNEMFØRELSEN I DE ENKELTE MEDLEMSSTATER : EN FORELØBIG 
VURDERING  
Medfølgende arbejdsdokument fra Kommi ssionens tjenestegrene indeholder mere 
detaljerede oplysninger om, hvordan de økonomis ke politikker i medlemsstaterne hidtil 
har reageret på de påpegede udfordringe r og de landespecifikke henstillinger i de 
økonomisk-politiske retningslinjer for 2003-2005. Mens denne meddelelse giver et 
første, foreløbigt indblik i de fremskridt, der er sket, og me dlemsstaterne har to år mere 
til at følge op på udfordringerne og henst illingerne, kan der først foretages en 
fuldstændig vurdering om to år, dvs. i genne mførelsesrapporten for 2006. En foreløbig 
vurdering af gennemførelsesgraden på nuvære nde tidspunkt kan im idlertid give et 
nyttigt overblik over, hvilke medlemsstater der har truffet tilstrækkelige foranstaltninger 
til at tackle de politiske udfordringer. I en  række tilfælde giver de gennemførte eller 
planlagte reformer allerede mulighe d for en mere dybtgående vurdering. 
Eftersom udfordringernes antal og karakter va rierer fra medlemsstat til medlemsstat, er 
det vanskeligt at sammen ligne de forskellige medlemsstaters opfølgning. Nogle 
udfordringer er mere krævende og ofte mere vanskelige at tackle end andre. I 
nedenstående oversigt over det arbejde, de r er udført i de enkelte medlemsstater, 
anvendes betegnelsen "fuldt påbegyndt", nå r der som reaktion på en udfordring er 
vedtaget eller truffet politiske foransta ltninger, som går i den rigtige retning. 
Betegnelsen "stort se t påbegyndt" anvendes, når der er truffet foranstaltninger, men 
disse endnu ikke dækker hele udf ordringen og alle specifikke henstillinger. Betegnelsen 
"delvis påbegyndt" anvendes, når der er vedtaget el ler foreslået politiske 
foranstaltninger, som kun angår en mindre de l af udfordringen og henstillingerne. Når 
der endnu ikke er sket nogen opfølgning af udf ordringen og henstillingerne, anvendes 
betegnelsen "endnu ikke påbegyndt". 
Det skal understreges, at denne vurderin g af medlemsstaternes reaktioner på disse 
henstillinger ikke gør det muligt at sammen ligne, hvordan medlemsstaterne klarer sig i 
forhold til hinanden med hensyn til absolutte resultater og forbedringer af disse. Det følger heraf, at en medlemsstat kan klar e sig forholdsvis godt i forhold til andre 
medlemsstater, men ikke desto mindre ha r den ikke gennemført eller planlagt 
foranstaltninger til at tackle de poli tiske udfordringer og de landespecifikke 
henstillinger. I bilag 1 til Kommissionens  forårsrapport 2004 findes en angivelse af 
medlemsstaterne absolutte resultater (både med hensyn til fremskridt og omfang) målt i 
forhold til listen over st rukturelle indikatorer. 
Ud fra de detaljerede oplysninger fra de  enkelte lande ser det ud til, at alle 
medlemsstater er begyndt at tage fat på de udfordringer, der vedrører dem. Mens 
Belgien, Danmark, Tyskland, Irland, Nederlan dene, Østrig, Portuga l, Finland og Det 
Forenede Kongerige som helhed ser ud til at være i færd med at tackle de påpegede 
udfordringer på en tilfredsstil lende måde, ser der imidlertid  ud til at være plads til 
forbedringer i de øvrige medlemsstater. 
 
 73    4.1 Belgien 
Som helhed ser Belgien ud til at være i gang med at tackle de tr e påpegede politiske 
udfordringer. Arbejdet med udf ordringen og henstillingerne vedrørende de offentlige 
finanser i de økonomisk-politiske retningslin jer for 2003-2005 ser stort set ud til at være 
påbegyndt. Den høje gældskvote falder fortsat støt, og de primære overskud er fortsat 
store, om end faldende. Der er truffet foranstaltninger til at begrænse væksten i de reelle udgifter, men stigningen er stad ig højere end anbefalet. Fo rberedelserne med henblik på 
de budgetmæssige konsekvenser af aldringen fortsatte i 2003, bl.a. gennem stimulering 
af beskæftigelsen, men der skal gøres mere for at sikre holdbarh eden på lang sigt. 
Det ser også ud til, at arbejdet med udf ordringen og henstillingerne vedrørende 
arbejdsmarkedet stort set er påbegyndt. Der er  truffet en række foranstaltninger til at 
tackle den lave beskæftigelses grad blandt ældre arbejdstager e. Der er sket fremskridt 
med hensyn til at reducere forvridninger i arbejdsincitamenterne i beskatnings- og dagpengesystemerne, med særlig fokus på beskatningen. 
Endelig ser det ud til, at arbejdet med udfordringen og henstill ingerne vedrørende 
konkurrencen, den offentlige forvaltning og er hvervsklimaet er delvis påbegyndt. Der 
skete forbedringer med hensyn til de lovgivningsmæssige rammer inden for telekommunikation, posttjenester og jernbaner, og energimarkederne er blevet åbnet for 
konkurrence i Flandern. Der er imidlertid i kke noteret fremskridt med hensyn til at 
stimulere konkurrencen inden for lokale tjenester, og reformen af den offentlige 
forvaltning er blevet suspenderet. 
4.2 Danmark 
Som helhed ser det ud til, at Danmark er i fæ rd med at tackle de to påpegede politiske 
udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet me d udfordringen og henstillingerne vedrørende 
den finanspolitiske holdbarhed på lang sigt er fuldt påbegyndt. Skattereformen, som tog 
sigte på at øge udbuddet af arbejdskraft, v il blive gennemført i 2004. For så vidt angår 
arbejdsmarkedsreformen er der vedtaget en  række foranstaltninger, som skal stramme 
optjeningsreglerne. Hvis målene for væksten i det offentlige forbrug skal nås, vil det kræve, at budgetaftalerne, herunder skattestop pet, overholdes strengt  på alle niveauer 
inden for det offentlige. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordringen og henstillingern e vedrørende en skærpelse 
af konkurrencen og en forøgelse af effektivitete n inden for den offentlige sektor stort set 
er påbegyndt. Der er truffet visse foranstaltninge r i 2003 til at øge konk urrencen, og de 
lovgivningsmæssige hindringer for konkurrencen  er ved at blive identificeret, men 
konkurrencen er fortsat svag i mange sektor er. Reformerne i velf ærdstjenesterne har 
øget konkurrencen, og regeringen har fremlagt  planer om større anvendelse af 
benchmarking og reduktion af de administrative byrder. 
 
 74    4.3 Tyskland 
Som helhed ser det ud til, at Tyskland er i ga ng med at tackle de fi re påpegede politiske 
udfordringer. Ud fra de foransta ltninger, der er vedtaget i Parlamentet, ser det ud til, at 
arbejdet med udfordringen og henstillingerne vedrørende arbejdsmarkedet stort set er 
påbegyndt. Der er gennemført og foreslået foranstaltninger me d henblik på at reformere 
skatte- og understøttelsessystemet, herunder en reduceret ret til arbejdsløshedsdagpenge og fremme af lavere lønnede job. Der er gjor t visse fremskridt med et mere fleksibelt 
løndannelsessystem, men myndighederne bør gå videre med det formål at fremme 
lønfleksibilitet på tværs af færdigheder og regi oner. Der er indledt en indsats for at gøre 
de aktive arbejdsmarkedspolitikker mere effektive, men der er stadig plads til 
forbedringer. 
Det ser også ud til, at arbejdet med udfordr ingen og henstillingerne vedrørende en øget 
produktivitet og et mere effektivt uddannelsessy stem stort set er påbegyndt. Der blev 
iværksat et initiativ til forbedring af er hvervsklimaet, gennem reduktion af bureaukrati 
og overregulering. Endvidere vil kon kurrencelovgivningen blive bragt i 
overensstemmelse med EU-reglerne, og loven om illoyal konkurrence vil blive slækket. 
Der er også foreslået foranstaltninger me d henblik på at forbedre grundskole- og 
gymnasieuddannelserne, men resultatet afhænge r af en vellykket opf ølgning i de enkelte 
delstater. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordringe n og henstillingerne vedrørende de offentlige 
finanser i de overordnede økonomisk-poli tiske retningslinjer  for 2003-2005 kun er 
delvis påbegyndt. Til trods for gennemførelse n af kompenserende foranstaltninger til en 
værdi af ca. 1 % af BNP forventes det offe ntlige underskud at have oversteget 4 % af 
BNP i 2003. Efter at de tyske myndigheder havde bekræftet, at underskuddet for 2004 
vil overstige loftet på 3 %, fremsatte Ko mmissionen en række henstillinger for at 
fastslå, at der ikke var truffet tilstrækkelige foranstaltninger, og for at tillade - på baggrund af den svage økonomi - at det offe ntlige underskud bringes ned under 3 % af 
BNP i 2005. Disse henstillinger blev afvist af  Rådet. Rådet noterede sig, at Tyskland 
den 25. november 2003 forpligtede sig til at nedbringe det konjunkturjusterede 
underskud med 0,6 % i 2004 og mindst 0,5 % af BNP i 2005 for at sikre, at det 
offentlige underskud reduceres til under 3 % af BNP i 2005. 
Endelig ser det ud til, at arbejdet med udfordringen og henstill ingerne vedrørende 
holdbarheden på lang sigt stort set er påbegynd t. Der er truffet foranstaltninger til at 
tackle den stigende ældrekvote, bl.a. er de r indført en holdbarhedsf aktor med det formål 
at dæmme op for stigningen i pensionsbeta lingerne. Ændringerne i tilsynet med private 
pensionsordninger og justeringerne i pension sstigningerne skal imidlertid suppleres med 
en strukturel reform af pensionssystemet. 
4.4 Grækenland 
Som helhed ser det endnu ikke ud til, at Gr ækenland i tilstrækkelig grad er i gang med 
at tackle alle tre påpegede  politiske udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet med 
udfordringen og henstillingerne vedrørende offentlige finanser i de overordnede 
 
 75    økonomisk-politiske retningslinjer for 2003- 2005 er delvis påbegyndt. Eftersom de 
primære overskud er faldende, afhænger den ønskede reduktion af den høje gældskvote 
i høj grad af, hvorvidt det bebudede privatiser ingsprogram bliver en succes. Indtil nu er 
der ikke truffet nogen tilstrækkelige forans taltninger til effektiv t at kontrollere de 
offentlige udgifter, og der er ikke sket elle r planlagt nogen opfølgning med henblik på at 
fortsætte reformerne i socialsikringssystemet. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordringen og henstillinge rne vedrørende en forøgelse 
af produktiviteten stort set er påbegyndt. Rege ringen har iværksat flere initiativer, som 
skal fremskynde overgangen til den videnbaserede økonomi, forbedre erhvervsklimaet og forenkle skattesystemet. For så vidt angå r konkurrencen i energi sektorerne, blev der 
truffet foranstaltninger i den ri gtige retning, men de skal st yrkes yderligere for at sikre 
en effektiv konkurrence. 
Endelig ser det ud til, at arbejdet med udfordringen og henstill ingerne vedrørende 
arbejdsmarkedet er delvis påbegyndt. Der er  truffet en række foranstaltninger til at 
forbedre incitamenterne til at  søge arbejde, især for kvinde r og lavtlønnede, men der er 
ikke gjort fremskridt med hensyn til den ønskede reduktion af de  ikke-lønrelaterede 
omkostninger. Der er endnu ikke tr uffet foranstaltninger til at ændre 
lønforhandlingssystemet. 
4.5 Spanien 
Som helhed ser det endnu ikke ud til, at Sp anien i tilstrækkelig grad er i gang med at 
tackle alle tre påpegede pol itiske udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet med 
udfordringen og henstillingerne vedrørende arbejdsmarkedet er delvis påbegyndt. Der er truffet foranstaltninger til at øge kvindernes deltagelse i arbejdsstyrken gennem skatteincitamenter og bedre udbud af børnepasn ingsfaciliteter. Endvidere er der indtil 
nu gjort en række fremskridt med hensyn til at fjerne skattemæssi ge forvridninger, som 
hæmmer arbejdstagernes geografiske mobilitet. Der blev imidlertid ikke foretaget nogen ændringer i lønforhandlingssystemet, herunde r brugen af indekseringsklausuler, mens 
den ønskede reform af lovgivningen om sikkerhed i ansættelsen for at mindske segmenteringen af arbejdsmarkedet stadig er uafklaret. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordringen og henstillingerne vedrørende en forhøjelse 
af det lave produktivitetsniveau stort set er påbegyndt. Der er taget flere initi ativer til at 
styrke den videnbaserede økonomi. Der blev også gjort fremskridt med hensyn til at 
forbedre erhvervsklimaet gennem skattein citamenter og redukti on af bureaukratiet. 
Hvad angår konkurrencen, er der gjort visse fr emskridt på elektric itetsmarkedet, mens 
der ikke er taget fat på den e ffektive konkurrence i detailhandelen. 
Endelig ser det ud til, at arbejdet med udf ordringen og henstillingerne vedrørende de 
offentlige finansers holdbarhed på lang sigt er delvis påbegyndt. Der er truffet en række foranstaltninger til at tackle de budgetmæssi ge virkninger af den aldrende befolkning, 
nemlig foranstaltninger, som skal øge be skæftigelsesgraden, samtidig med at den 
offentlige gæld fortsat reduceres. Desuden planlægges det, at pensionsreservefonden 
skal forhøjes yderligere til 1,6 % af BNP. Der er imidlertid ikke truffet foranstaltninger 
 
 76    til at styrke forbindelsen mellem bidrag og ydelser, hvilket ser ud til at være af 
afgørende betydning, hvis de t skal lykkes at sikre hol dbarheden på lang sigt. 
4.6 Frankrig 
Som helhed ser det endnu ikke ud til, at Frankr ig i tilstrækkelig grad har taget fat på de 
fire påpegede politiske udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet med udfordringen og 
henstillingerne vedrørende de offentlige fi nanser i de overordnede økonomisk-politiske 
retningslinjer for 2003-2005 kun er delvis på begyndt. Der blev truffet utilstrækkelige 
foranstaltninger til at efterkomme Råde ts henstilling fra juni i forbindelse med 
proceduren for uforholdsmæssigt store unde rskud. Kommissionen fremsatte derfor en 
række henstillinger for at konstatere, at der ikke er truffet nogen virkningsfulde 
foranstaltninger, og for - på baggrund af de n svage økonomi - at tillade, at det offentlige 
underskud bringes ned under 3 % af BNP i 2005, hv ilket blev afvist af Rådet. Rådet 
noterede sig Frankrigs tilsagn af 25. november 2003 om en reduktion af det konjunkturjusterede underskud med 0,8 % af BNP i 2004 og 0,6 % af BNP eller mere i 
2005 med henblik på at sikre, at det offentlige underskud br inges ned under 3 % af BNP 
i 2005. 
Derimod ser det ud til, at arbejdet med ud fordringen og henstillingerne vedrørende de 
offentlige finansers holdbarhed på lang sigt stort set er påbegyndt. Der er vedtaget en større reform af pensionssystemet omfatte nde en forlængelse af optjeningsperioden for 
fuld pension og en styrkelse af de finansiell e incitamenter til at forblive i arbejde. 
Reformen betyder en væsentlig forbedring af den finanspolitiske holdbarhed på lang sigt. Der er indført en række foranstaltnin ger til kontrol af sundhedsudgifterne, men der 
skal gennemføres en mere omfattende reform af sygesikringssystemet i 2004. 
Endelig ser det ud til, at arbejdet med udfordringen og henstill ingerne vedrørende 
arbejdsmarkedet er delvis påbegyndt. Der blev især truffet specifikke  foranstaltninger til 
at tilskynde ældre arbejd stagere til at deltage i arbejdsm arkedet og foransta ltninger til at 
gøre det attraktivt at være i arbejde. 
Det ser endelig ud til, at arbejdet med udfordringen og henstill ingerne vedrørende 
erhvervsklimaet og konkurrencen er delvis på begyndt. Der er truffet foranstaltninger til 
at reducere og forenkle de re gler, der gælder for virkso mhederne. Konkurrencen på 
energimarkederne er forbedret, men marked et domineres stadig af de etablerede 
virksomheder. Mens gennemførelsesgraden for direktiverne om det indre marked (en af 
de laveste i EU) er steget, er anta llet af overtrædelser også steget. 
4.7 Irland 
Det ser ud til, at Irland er i færd med at t ackle den eneste påpege de politiske udfordring. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordringen og henstillingerne vedrørende forvaltningen 
af overgangen til lavere, holdba r vækst stort set er påbegyndt.  Der gøres en indsats for 
at øge de offentlige udgifters effektivite t, bl.a. ved at udvide den flerårige 
budgetlægning og omorganisere sundhedssekt oren. Der er truffet forskellige 
foranstaltninger til at forbedre kapitaludgi fterne og hæve F&U-niveauet. For så vidt 
angår konkurrencen, undersøges der en række foranstaltninger for flere sektorer, herunder fuld liberalisering af ga s- og elektricitetsmarkederne. 
 
 77    4.8 Italien 
Som helhed ser det ikke ud til, at Italien i tilstrækkelig grad har taget fat på alle fem 
påpegede politiske udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet med udfordringen og henstillingerne vedrørende de offentlige fi nanser i de overordnede økonomisk-politiske 
retningslinjer for 2003-2005 er delvis påbe gyndt. Der er kun gjort små fremskridt med 
hensyn til at opnå en varig budgetkonsoliderin g, og den italienske regering har fortsat 
baseret sig på engangsforans taltninger. De primære udgift er udviser fortsat en stor 
usmidighed i nedadgående retning, hvilk et begrænser mulighederne for en 
gennemførelse af skattereformen. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordringe n og henstillingerne vedrørende de offentlige 
finansers holdbarhed på lang sigt kun er delvis påbegyndt. På baggrund af 
befolkningens aldring vil det være berettiget at fremskynde  den planlagte nedbringelse 
af den høje gældskvote. Der er fremsat forslag for Parlamentet om reduktion af pensionsudgifterne fra og med 2008. 
Det ser også ud til, at arbejdet med udf ordringen og henstillingerne vedrørende 
arbejdsmarkedet er delvis påbegyndt. Der er  truffet reformforans taltninger, men store 
dele af arbejdsmarkedsreformen er en ten stadig under behandling i Parlamentet 
(lovgivningen om sikkerhed i beskæftigelsen), eller også er der ikke taget fat på dem 
(løndifferentiering). 
Arbejdet med udfordringen og henstillingern e vedrørende den videnbaserede økonomi 
er fuldt påbegyndt. Bl.a. er der sket en re form af uddannelsessystemet på grundskole- og 
gymnasieniveau, og der er truffet adskillige foranstaltninger til at stimulere F&U og innovation. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordr ingen og henstillingerne vedrørende 
erhvervsklimaet og konkurrencev ilkårene stort set er på begyndt. De administrative 
byrder i forbindelse med virksomhedsstar ter og det bureaukrati, der påvirker 
virksomhederne, er blevet mindre belast ende. Liberaliseringen af service- og 
energisektorerne forløber imidlertid  langsomt, og gennemførelsesgraden for 
direktiverne om det indre ma rked er faldet yderligere. 
4.9 Luxembourg 
Som helhed ser det endnu ikke ud til, at Luxembourg i tilstræ kkelig grad har taget fat på 
de to påpegede politiske udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet med udfordringen og 
henstillingerne vedrørende arbejdsmarkede t er delvis påbegyndt. Der er endnu ikke 
truffet foranstaltninger til at reducere incitamenterne til ført idspensionering. Der er gjort 
visse fremskridt med hensyn til at reducere tilgangen til invalidepensionsordningerne 
ved at stramme betingelserne for berettigelse hertil. 
Det ser også ud til, at arbejdet med udf ordringen og henstillingerne vedrørende 
erhvervsklimaet er delvis påbegyndt. Der er kun gjort små fremskridt med hensyn til reformen af konkurrencelovgivningen, men der er  truffet visse foranstaltninger til at 
fremme iværksætterånden. 
 
 78    4.10 Nederlandene 
Som helhed ser det ud til, at Nederlandene er  i færd med at tackle de tre påpegede 
politiske udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet med udf ordringen og henstillingerne 
vedrørende de offentlige finanser i de ove rordnede økonomisk-politiske retningslinjer 
for 2003-2005 er fuldt påbegyndt. Den nye rege ring fortsatte arbejdet med at holde 
væksten i udgifterne inden for flerårige de finerede reale maksima. Det kan være 
nødvendigt med en yderligere indsats for at sikr e, at udgiftsplanerne fortsat er forenelige 
med en budgetstilling, der er tæ t på balance eller udviser overskud. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordr ingen og henstillingerne vedrørende 
arbejdsmarkedet stort set er påbegyndt. Mens  den planlagte reform med henblik på at 
reducere tilgangen til invalidepensionsordni ngen ser ud til at være tilstrækkelig, er der 
behov for en yderligere indsats for at aktivere personer, der allerede er under denne 
ordning. Der er gjort fremskridt med hensyn til at reformere andre ydelsesordninger 
med det formål at øge incitamenterne til at være i arbejde. 
Endelig ser det ud til, at arbejdet med udfordringen og henstill ingerne vedrørende 
væksten i produktiviteten er fuldt påbegyndt . Regeringen planlægger at foretage 
forbedringer i de lovgivende ramm er for konkurrencen ved at udvide 
konkurrencemyndighedernes beføjelser. Der er også gjort fremskridt med hensyn til at 
fremme en mere teknologiorienteret uddannelse og styrke samarbejdet mellem 
forskningsinstitutionerne og erhvervslivet. 
4.11 Østrig 
Som helhed ser det ud til, at Østrig er i færd med at tackle de tre påpegede politiske 
udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet me d udfordringen og henstillingerne vedrørende 
de offentlige finanser i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for 2003-2005 stort set er påbegyndt. Der er truffet fo ranstaltninger til at opnå strukturelle 
udgiftsbesparelser, men disse blev delvis opvejet af stigninger i de diskretionære 
udgifter. Det mest bemærkelsesværdige i Østrig er den omfattende revision af 
pensionssystemet, som vil føre til store be sparelser på lang sigt og sandsynligvis øge 
erhvervsfrekvensen blandt ældre arbejdstagere. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordringen og henstillingerne vedrørende det svage 
teknologigrundlag stort set er påbegyndt. Der er  truffet flere forans taltninger ti l at øge 
og rationalisere støtten til F&U og innovation. 
Endelig ser det ud til, at arbejdet med udfordringen og henstill ingerne vedrørende 
konkurrencen er delvis påbegyndt. Selv om der er  taget skridt til at styrke den effektive 
konkurrence i detailsektoren, er der ikke truffe t foranstaltninger til at tackle den høje 
koncentration i visse andre se ktorer. Konkurrencemyndighedernes  ressourcer er fortsat 
utilstrækkelige, og på telekommunikationsområ det er tilsynsmyndighedernes beføjelser 
stadig utilstrækkelige. 
4.12 Portugal 
Som helhed ser Portugal ud til at være i gang med at tackle de tre påpegede politiske 
udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet me d udfordringen og henstillingerne vedrørende 
 
 79    de offentlige finanser i de overordnede økonomisk-politiske retningslinjer for 2003-
2005 stort set er påbegyndt. Selv om det o ffentlige underskud steg i 2003, men forblev 
lige under 3 % som følge af virkningen af betydelige engangsforanstaltninger, blev der gjort fremskridt med hensyn til at dæmpe væks ten i udgifterne, bl.a. gennem en stærk 
nedbremsning af de offentlige forbrugsudgift er. Portugal har som ønsket videreført 
gennemførelsen af reformer på flere områder, såsom sundhed og uddannelse, med direkte konsekvenser for budgetkonsolideringen. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordr ingen og henstillingerne vedrørende 
produktiviteten og erhvervslivets dynamik st ort set er påbegyndt. Der er truffet 
foranstaltninger til at stimulere innovati on og F&U, forbedre uddannelsernes kvalitet og 
reducere antallet af personer, der forlader uddannelsessystemet  på et tidligt tidspunkt. 
Der er taget skridt i den rigtige retning til at øge konkurrencen i gassektoren, men i elsektoren er der endnu ikke sikret en  effektiv konkurrence. Endelig forbedredes 
gennemførelsesgraden for direktiverne om  det indre marked i 2003, men den ligger 
fortsat under målsætningen om 98,5 %. Et de lvist lønstop i den offentlige sektor har 
bidraget stærkt til en generel løntilbage holdenhed, hvilket muligvis kan standse den 
forværring i priskonkurrenceevnen, der er konstateret i de seneste år. 
Endelig ser det ud til, at arbejdet med udfordringen og henstill ingerne vedrørende 
holdbarheden på lang sigt er fuldt påbegyndt. Der er ved at blive gennemført en hurtig 
og omfattende reform af sundhedssektoren, men det er endnu for tidligt at vurdere virkningerne deraf. Reformerne af pensionssystemet for ansatte i den offentlige sektor er indtil nu kun blevet delvis gennemfø rt, men regeringen planlægger at indføre 
yderligere foranstaltninger. 
4.13 Finland 
Som helhed ser det ud til, at Finland er i gang med at tack le de to påpegede politiske 
udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet me d udfordringen og henstillingerne vedrørende 
arbejdsmarkedet er delvis påbegyndt. De gennemførte og påtænkt e skattesænkninger vil 
resultere i, at skattekilen for lavtlønnede  reduceres med 1 procentpoint. Der mangler 
imidlertid en reform af optjeningskriterierne med henblik på at styrke incitamenterne til at være i arbejde. Der er kun gjort små fremskridt med hens yn til bestræbelserne på at 
lade lønnen afspejle produktivitetsforskelle. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordringe n og henstillingerne vedrørende konkurrencen 
og den offentlige sektors effektivitet stor t set er påbegyndt. Der er truffet visse 
foranstaltninger til at styrke konkurrencen  i netværksindustrierne og inden for ikke-
omsættelige tjenesteydelser. Der er gjort yder ligere bestræbelser på at forbedre den 
offentlige sektors effektivitet. Den nye regering har indført flerårige udgiftsgrænser for 
perioden 2003-2007 for at forbedre udgift skontrollen som ønsket i henstillingen. 
4.14 Sverige 
Som helhed ser det endnu ikke ud til, at Sv erige i tilstrækkelig grad tackler de to 
påpegede politiske udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet med udfordringen og 
 
 80    henstillingerne vedrørende arbejdsstyrken er  delvis påbegyndt. På den ene side er der 
truffet foranstaltninger til at holde ældre arbejdstagere på arbejdsmarkedet og fremme 
indvandreres og unges deltagelse i arbejdsstyrken. På den anden side kan en række af de 
planlagte foranstaltninger have en negati v indvirkning på arbe jdsstyrken. Der er 
endvidere ingen detaljerede pl aner om, hvornår sidste etap e af indkomstskattereformen 
vil blive gennemført. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordringe n og henstillingerne vedrørende konkurrencen 
og den offentlige sektors effektivitet er delv is påbegyndt. Der er gjort en indsats for at 
forbedre konkurrencen i visse sektorer, såsom byggeindustrien og fødevaredetailsektoren, men der er ikke tru ffet yderligere foranstaltninger til at åbne 
huslejemarkedet. Der er taget skridt til at forbedre den offentlige sektors effektivitet gennem større brug af benchmarking, men der er ikke taget nogen væsentlige initiativer 
til at forbedre rammerne for øget konku rrence inden for offentlige tjenester. 
4.15 Det Forenede Kongerige 
Som helhed ser det ud til, at Det Forenede Ko ngerige er i færd med at tackle de tre 
påpegede politiske udfordringer. Det ser ud til, at arbejdet med udfordringen og henstillingerne vedrørende pr oduktivitet er fuldt påbegyndt. 
Konkurrencemyndighederne gør fremskridt med hensyn til at styrke konkurrencen 
yderligere inden for specifikke sektorer som f.eks. de liberale erhverv, om end 
regeringen er tilbageholdende med hensyn til  at fjerne reglerne for apotekerne og 
liberalisere posttjenesterne. E ndvidere er der fastlagt en langsigtet strategi med klare 
kvantitative mål med det formål at fo rbedre arbejdsstyrkens grundlæggende 
kvalifikationer. 
Det ser ud til, at arbejdet med udfordr ingen og henstillingerne vedrørende 
arbejdsmarkedet også er fuldt påbegyndt. Der er iværksat pilotpro jekter vedrørende 
spørgsmålet om den høje sygdoms- og invalid itetsunderstøttelse (Pathways to Work), 
og de finansielle incitamenter (Working Tax Credit) er blevet styrket. Et stigende antal 
arbejdstagere berøres af ovennævnte politikker. 
Endelig ser det ud til, at arbejdet med udf ordringen og henstillingerne vedrørende de 
offentlige tjenesteydelsers kvalitet og effe ktivitet er fuldt påbegyndt. Der er gennemført 
reformer med det formål at si kre, at de større offentlige udgifter fordeles effektivt. 
Myndighederne planlægger at gennemføre en effektivitetsundersøgelse (Efficiency 
Review), og der foretages yderligere forbedringer i brugen af offentlige tjenesteaftaler, som anses for at være afgørende i strategien fo r en reform af den offentlige sektor og en 
forbedret service.