Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens konvergensprogram, 2004-2007

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [1] fastsætter, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. medlemsstater, der ikke har indført euroen, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen med henblik på en periodisk multilateral overvågning efter traktatens artikel 99.

[1] EFT L 209 af 2.8.1997. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

I overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet undersøge hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg nedsat efter traktatens artikel 114. På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne hvert år forelægge opdaterede konvergensprogrammer, der også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.

De ti lande, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, er omfattet af en dispensation og deltager derfor endnu ikke i den fælles valuta. De har forpligtet sig til at forelægge deres konvergensprogrammer senest den 15. maj 2004 og en første opdatering ved udgangen af 2004.

Sloveniens konvergensprogram for perioden 2004-2007 blev forelagt den 14. maj 2004. Kommissionen har foretaget en teknisk vurdering af programmet under hensyntagen til resultaterne af prognosen fra foråret 2004 og adfærdskodeksen [2] samt principperne i Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om en bedre samordning af finanspolitikken [3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:

[2] Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, der blev godkendt af Økofin-Rådet den 10.07.2001.

[3] KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.

Slovenien forelagde den 14. maj 2004 sit første konvergensprogram gældende for perioden 2004-2007. Programmet sigter på tidlig optagelse i ERM II, senest ved udgangen af 2004, med henblik på indførelse af euroen i begyndelsen af 2007.

Programmet er stort set i overensstemmelse med den reviderede adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form [4].

[4] Afgrænsningen af den offentlige sektor har hidtil ikke været bragt i fuld anvendelse, og der er behov for yderligere forbedring af regnskabsperiodiseringen.

Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for konvergensprogrammet, er nedjusteret i forhold til det økonomiske førtiltrædelsesprogram fra 2003, men er fortsat noget mere optimistisk end Kommissionens prognoser fra foråret 2004 frem til 2005. Navnlig synes den forventede vækst i 2004 højt vurderet i forhold til det aktuelle prognosespænd. For resten af programperioden synes udviklingen i væksten - der nærmer sig og fra 2006 endog en smule overskrider den potentielle vækst, som af de nationale myndigheder skønnes til 3,7 % - plausibel og stemmer mere eller mindre overens med Kommissionens fremskrivninger. Fremskrivningen for inflationen, som forventes at nå 3,3 % i 2004 og stabilisere sig under 3,0 % ved udgangen af 2005, afslører ret positive forventninger til den fremtidige prisudvikling, hvorimod Kommissionens tjenestegrene har et mere forsigtigt syn på inflationsbegrænsningen.

Det gradvise fald i inflationen, som begyndte i 2001, accelererede i andet halvår af 2003. Den årlige stigning i forbrugerpriserne nåede op på 4,6 % ved udgangen af året, hvilket svarer til et fald i det årlige gennemsnit til 5,7 % fra 7,5 % året før. Inflationen faldt fortsat i 2004, men i maj udgjorde inflationen i forbrugerpriserne udtrykt på årsbasis dog 3,9 %, en stigning på 0,3 procentpoint i forhold til den foregående måned. Inflationsbegrænsningens holdbarhed på længere sigt - med en inflation, som fortsat er noget høj med 4,7 % på 12-måneders glidende gennemsnitsbasis - bør dog styrkes. En god samordning af de økonomiske politikker anses for at være central for en holdbar inflationsbegrænsning. Løntilbageholdenhed og ændringer i lønindekseringen anses for at være af afgørende betydning for at understøtte inflationsbegrænsningen. Den nye lønjusteringsmetode for 2004-2005, der indfører fremadrettede indekseringsmekanismer - som er baseret på den forventede snarere end den faktiske indenlandske inflation og tager hensyn til forventningerne til EU-inflationen og omvekslingskursen mellem euroen og tolaren - skulle kunne dæmme op for lønstigninger og dermed lette inflationspresset. Den slovenske centralbank har prisstabilitet som hovedmålsætning og fører monetær politik i form af en kombination af rentepolitik og valutakursstyring. Siden 2003 er rentesatserne blevet nedsat med kumuleret 350 basispoints - resulterende i en kortfristet realrente på aktuelt ca. 2 % - hvorimod valutaens depreciering i forhold til euroen nu er bremset til ca. 0,1 % månedligt.

Uden udtrykkeligt at henvise til stabilitets- og vækstpagten sigter programmet mod at nå en stabil budgetstilling tæt på balance. Med et forventet underskud på 0,9 % af BNP i 2007 opnås en budgetstilling tæt på balance ikke før ved slutningen af programperioden gennem en gradvis nedbringelse af det offentlige underskud. Med et noget langsommere tempo i den finanspolitiske konsolidering i forhold til førtiltrædelsesprogrammet fra 2003 sigter konvergensprogrammet først mod finanspolitisk konsolidering sidst i programperioden, da nedbringelsen af underskuddet er udsat til absolut sidst i programperioden, hvor tilpasningen hovedsagelig sker i form af en reduktion af udgiftskvoten.

Konsolideringskursen forekommer troværdig, men er forholdsvis uambitiøs med hensyn til de fastlagte budgetmål. Konvergensprogrammet går ikke i detaljer, og navnlig mangler der oplysninger om de kvantitative virkninger af de planlagte budgetforanstaltninger. Sammenholdt med førtiltrædelsesprogrammet fra 2003 synes konsolideringsstrategien imidlertid i vidt omfang at være uændret. Der er planer om omlægning af de offentlige udgifter og indtægter for at øge budgetfleksibiliteten. Navnlig anses det for nødvendigt at skære de obligatoriske budgetudgifter ned for at kunne indfri de økonomiske forpligtelser i forbindelse med EU- og NATO-medlemskab, idet myndighederne synes at betragte de obligatoriske udgifter som en kilde til yderligere pres på budgettet, eftersom de tegner sig for mere end 80 % af budgettet. Regeringen har forpligtet sig til at opfylde målene gennem en gradvis nedbringelse af det konjunkturkorrigerede underskud, og den vil kun, hvis den er tvunget til det af omstændighederne, tillade de automatiske stabilisatorer at virke i begrænset omfang (omkring 0,2 % af BNP i henhold til gennemførelsesbestemmelserne for 2004-budgettet). Da det budgetterede underskud ligger lige under 2 % af BNP i perioden 2004-2005, er der muligvis ikke en tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen til at undgå at overskride referenceværdien på 3 % af BNP, hvis myndighederne ikke har held til at begrænse effekten af de finanspolitiske stabilisatorer. Hvis det antages, at der vil kunne forekomme tilbageslag som følge af negative økonomiske udviklingstendenser som dem, der har forekommet inden for de seneste par år, vil budgetresultatet kunne blive værre end forventet.

Den offentlige bruttogæld er forholdsvis lav og holder sig på dette niveau igennem hele programperioden. Gældskvoten steg i 2003 til 28,6 % af BNP. Med et vedholdende underskud på den primære saldo forventer regeringen en yderligere stigning i gældskvoten i de første to år, hvor den topper med 29,5 % af BNP i 2005. I 2007 forventes gældskvoten at falde til 28,4 % af BNP, da den nominelle BNP-vækst forventes at blive højere end renten, hvilket letter gældsstabiliseringen. Myndighederne mener endvidere, at forfaldstids- og valutastrukturen i gældsporteføljen er hensigtsmæssig, idet den langsigtede gældsbetjeningsprofil er lige fordelt over tid, og en voksende andel af gælden er denomineret i tolar og udlandsgælden hovedsagelig i euro.

Programmet indeholder en kort oversigt over regeringens tidsplan for strukturreformerne, som fokuserer på at forbedre økonomiens konkurrenceevne ved at øge F&U-udgifternes andel af budgettet. Programmet bebuder desuden yderligere foranstaltninger for at understøtte den økonomiske vækst, f.eks. fremme af jobskabende investeringer og fjernelse af strukturelle stivheder på arbejdsmarkedet. Programmet kommer imidlertid ikke meget ind på de nærmere detaljer i omstruktureringsforløbet, og de politiske mål forekommer ret generelle og ledsages kun undtagelsesvis af nøje specificerede foranstaltninger. De budgetmæssige konsekvenser kan ikke kortlægges klart, da der ikke er gjort noget forsøg på at kvantificere de planlagte strukturreformer i fremskrivningerne af de vigtigste finanspolitiske aggregater.

Slovenien risikerer at stå over for budgetmæssige ubalancer i forbindelse med at indfri omkostningerne som følge af befolkningens aldring. En omhyggelig gennemførelse af pensionsreformen og opbygning af et stabilt sundhedssystem samt sikringen af et tilstrækkelig stort overskud på den primære saldo er afgørende for at tilvejebringe holdbarhed i de offentlige finanser.

Tabel: Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

>TABELPOSITION>

På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling til Rådets udtalelse om Sloveniens konvergensprogram og fremsender den til Rådet.

Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Sloveniens konvergensprogram, 2004-2007

THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [5], særlig artikel 9, stk. 3,

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

Den [5. juli] 2004 gennemgik Rådet Sloveniens konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007. Programmet er i det store og hele i overensstemmelse med datakravene i den reviderede adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form.

Den budgetstrategi, der ligger til grund for programmet, sigter mod at opnå sunde offentlige finanser udtrykt ved en budgetstilling tæt på balance. Med henblik herpå opererer programmet med en gradvis nedbringelse af underskuddet på statsfinanserne igennem den dækkede periode via en nedskæring af både indtægts- og udgiftskvoten på den primære saldo, sidstnævnte via begrænsninger i de obligatoriske udgifter. Ifølge denne tilpasningskurs vil underskuddet blive halveret gennem de næste fire år og nå ned på lige under 1 % af BNP i 2007. Selv om politikken er gearet efter en gradvis reduktion af det strukturelle underskud, agter myndighederne at lade de automatiske finanspolitiske stabilisatorer virke - om end i begrænset omfang - under ugunstige økonomiske betingelser.

Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for programmet ud over 2005, synes at afspejle plausible vækstantagelser og forventer en BNP-vækst i faste priser, der ligger en smule over den potentielle vækst. For 2004 er antagelserne for væksten imidlertid ret gunstige. Inflationsfremskrivningerne synes at ligge i den lave ende af det aktuelle prognosespænd for 2004, men er derefter realistiske, forudsat at de økonomiske politikker fortsat samordnes med henblik på at reducere inflationen varigt.

Underskuddet på statsfinanserne, som vil stige marginalt til 1,9 % af BNP i 2004 for derefter at falde gradvis til 0,9 % af BNP i 2007, ventes at holde sig under referenceværdien på 3 % af BNP i hvert af årene. De budgetmål, der er fastsat i programmet, er ikke tilstrækkelige til at sikre, at stabilitets- og vækstpagtens målsætning om en budgetstilling tæt på balance kan opfyldes; den mellemfristede målsætning vil ikke blive nået før hen imod slutningen af programperioden. Endvidere vil budgetresultatet kunne blive værre end forventet, især fordi negative makroøkonomiske faktorer - som et resultat af de optimistiske vækstudsigter for 2004, der er fremhævet ovenfor - kunne føre til udgiftsoverskridelser som dem, landet har oplevet tidligere. Budgetstillingen i programmet giver derfor muligvis ikke tilstrækkelig sikkerhedsmargen til at undgå overskridelse af referenceværdien på 3 % af BNP med normale makroøkonomiske fluktuationer, især ikke i de første år af programperioden.

Den offentlige bruttogæld er forholdsvis lav og ventes at holde sig på dette niveau i fremtiden. Efter at stige til 29,5 % af BNP i 2005 ventes gældskvoten at falde til 28,4 % af BNP i 2007. Slovenien risikerer at stå over for budgetmæssige ubalancer i forbindelse med at indfri omkostningerne som følge af befolkningens aldring. En omhyggelig gennemførelse af pensionsreformen og opbygning af et stabilt sundhedssystem samt sikringen af et tilstrækkelig stort overskud på den primære saldo er afgørende for at tilvejebringe holdbarhed i de offentlige finanser.

Centrale fremskrivninger fra Sloveniens konvergensprogram

>TABELPOSITION>