Udtalelse om Kommissionens forslag til Raadets direktiv om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej (1) (94/C 195/07)

Raadet for Den Europaeiske Union besluttede den 20. december 1993 under henvisning til EF-Traktatens artikel 75 at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennaevnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU's Sektion for Transport og Kommunikation, som udpegede Helmut Giesecke til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. april 1994.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 315. plenarforsamling, moedet den 27. april 1994, med et flertal af stemmer for og 1 hverken for eller imod, foelgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Markedernes aabning paa internationalt plan og navnlig i Europa fremmer konkurrencen. Paa grundlag af videnskabelige og forskningsmaessige resultater tiltager maengden og sortimentet af gods, der kategoriseres som farligt, meget hurtigt. Foelgelig tegner farligt gods sig ogsaa for en stadig stoerre del af vejtransporten.

1.2. Efter en raekke opsigtsvaekkende ulykker er befolkningens bevidsthed om risici for mennesker og miljoe skaerpet betydeligt med det resultat, at de nationale regeringer i mellemtiden har truffet til dels meget strenge foranstaltninger for at mindske risikoen.

1.3. Foranstaltningerne bygger ofte paa Den Europaeiske Konvention om International Transport af Farligt Gods ad Vej (ADR), der imidlertid egentlig kun daekker graenseoverskridende transport af farligt gods.

1.4. De forskelle, der kan konstateres mellem de enkelte landes lovgivninger, er for en dels vedkommende meget store, og de hindrer den frie bevaegelighed for farligt gods inden for Den Europaeiske Union og Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade.

1.5. Der er derfor behov for en harmonisering paa et sikkerhedsniveau, der er saa hoejt som muligt.

1.6. Ved udarbejdelsen af et nyt, harmoniseret regelsaet boer der ogsaa tages hoejde for, at vejgodstransporten, herunder transport af farligt gods, til og fra de central- og oesteuropaeiske lande er i staerk stigning.

2. Kommissionens forslag

2.1. Paa grundlag af en delt kompetence med medlemsstaterne [i overensstemmelse med artikel 75, stk. 1, litra c)] tilstraeber EU at gennemfoere den noedvendige harmonisering ved hjaelp af det forelagte direktivforslag.

2.2. Forslaget bygger paa ADR-konventionen og FN's Henstillinger om Transport af Farligt Gods. Alle medlemsstater med undtagelse af Irland er kontraherende parter i ADR-konventionen.

2.3. Det foreliggende forslag til direktiv, der skal harmonisere de bestaaende krav i de enkelte medlemsstater, maa dog ikke saenke det sikkerhedsniveau, der kraeves ved transport af farligt gods. Sikkerheden boer opretholdes paa et saa hoejt niveau som muligt, og det opnaas kun ved at foelge de aendringer, der vedtages i forbindelse med den regelmaessige ajourfoering af ADR og FN's Henstillinger om Transport af Farligt Gods, hvis formaal er at naa op paa de hoejest mulige sikkerhedsniveauer.

2.4. Paa baggrund af den omhandlede transports saerlige karakter boer medlemsstaterne have mulighed for at gennemfoere supplerende lovforskrifter vedroerende saerlige aspekter af transport af farligt gods under henvisning til f.eks. miljoeets beskyttelse eller den nationale sikkerhed, men ikke af rent transportsikkerhedsmaessige aarsager.

Det foreliggende forslag omfatter ikke spoergsmaalet om kontrolforanstaltninger, som Kommissionen behandler i en saerskilt retsakt.

3. Generelle bemaerkninger

3.1. OESU bifalder planerne om at harmonisere de forskellige nationale forskrifter for transport af farligt gods paa det hoejest mulige sikkerhedsniveau.

3.2. Det er positivt, at ADR-reglerne for international transport af farligt gods overtages.

3.3. Principielt boer alle transportformer i medlemsstaterne saa vidt muligt vaere underkastet ensartede regler for transport af farligt gods, der skal bygge paa gaeldende internationale regler og aftaler.

3.4. OESU mener dog, at direktivet i langt hoejere grad ville bidrage til at oege sikkerheden, hvis det blot indeholdt en henvisning til de til enhver tid gaeldende ADR-regler (»dynamic reference«, automatisk ajourfoering) i stedet for den foreslaaede loebende tilpasning til disse regler.

3.5. Dette ville ikke blot goere foranstaltningen mere effektiv og gennemsigtig, det ville ogsaa lette forstaaelsen og goere definitionerne og begreberne mere entydige.

3.6. Dermed ville man undgaa risikoen for yderst farlige misforstaaelser og fejlfortolkninger som foelge af, at der paa én gang findes tre regelsaet:

a) ADR-konventionen;

b) ixEU-direktivet, som laener sig op ad ADR-konventionen, og

c) nationale forskrifter.

Medarbejderne i de ofte smaa eller endog meget smaa transportvirksomheder har vaennet sig til ADR-konventionen, i hvert fald i forbindelse med graenseoverskridende transporter. Uddannelsen er ogsaa tilpasset ADR-konventionen.

3.7. En henvisning til den til enhver tid gaeldende ADR-konvention (»dynamic reference«) ville ogsaa lette transporten af farligt gods set i relation til oestlandene og dermed bringe den op paa et hoejere sikkerhedsniveau.

3.8. EU-lovgivningen synes at muliggoere en henvisning til de til enhver tid gaeldende ADR-regler, hvis blot de originale retsakter offentliggoeres og er tilgaengelige for alle borgere.

3.9. Hvis man vaelger henvisningsmetoden, vil Kommissionen blot skulle soerge for, at aendringer i ADR-konventionen foreligger tilstraekkeligt betids paa alle officielle EU-sprog.

3.10. Skulle der vise sig at vaere juridiske betaenkeligheder ved en saadan henvisning, boer man se naermere paa de i punkt 3.5 og 3.6 naevnte potentielle konsekvenser for gennemfoerelsen af direktivet i den forelagte form.

3.11. Skulle den anbefalede henvisningsform give anledning til betaenkeligheder paa grund af indholdet i de loebende aendringer i ADR-konventionen, gaar OESU ud fra, at repraesentanterne for EU og EOES, der i ADR's organer trods alt tegner sig for 18 stemmer blandt de 23 medlemslande, fremover vil have en markant indflydelse paa ADR-konventionens udformning.

3.12. I forbindelse med en henvisning til de til enhver tid gaeldende ADR-bestemmelser skulle EU forbeholde sig ret til at indfoere strengere bestemmelser i saerlige tilfaelde. Ved brug heraf skal EU saa slaa staerkt til lyd for, at de paagaeldende bestemmelser indarbejdes i ADR-konventionen hurtigst muligt.

4. Saerlige bemaerkninger

4.1. Artikel 1

Det boer overlades til de enkelte medlemsstater at afgoere, hvorvidt reglerne skal gaelde for de vaebnede styrkers koeretoejer. OESU henstiller, at medlemsstaterne vedtager generelle nationale bestemmelser om inddragelse af de vaebnede styrkers koeretoejer. Postforsendelser boer omfattes af direktivet, da det statslige postmonopol er bortfaldet/vil bortfalde.

4.2. Artikel 2

For at sikre stoerst mulig klarhed og entydighed boer ADR-konventionens definitioner anvendes. Dermed overfloediggoeres artikel 1, stk. 2.

4.3. Artikel 3

Af sikkerhedsmaessige hensyn boer transport i medfoer af dette direktiv ikke blot omfatte den egentlige befordring fra sted til sted, men ogsaa godsets overtagelse og aflevering samt midlertidige ophold under transporten, de forberedende og afsluttende operationer (godsets emballering og udpakning, paa- og aflaesning), ogsaa i de tilfaelde, hvor disse operationer ikke udfoeres af transportvirksomheden.

4.4. Artikel 4

Denne bestemmelse gaelder kun for bibeholdelse af bestaaende lovforskrifter. Der maa ikke udstedes nye forskrifter.

4.5. Artikel 5, stk. 2

I stk. 2 boer det anfoeres klart, at der kan udstedes saerlige nationale, regionale og lokale bestemmelser i medlemslandene. Disse skal uden forskelsbehandling gaelde for al transport af farligt gods inden for det paagaeldende omraade.

4.6. Artikel 5, stk. 3

I stk. 3 boer det fastsaettes, at saerlige nationale, regionale og lokale bestemmelser (f.eks. om maerkning), der kan betragtes som en tradition, kan opretholdes, men kun for den paagaeldende medlemsstats egne koeretoejer.

4.7. Artikel 6

Stk. 1: Boer tages op til fornyet overvejelse paa grund af manglende overensstemmelse med ADR-reglerne. Det foreslaas dog, at denne bestemmelse soeges inkorporeret i ADR-konventionen.

Stk. 2: For at lette forstaaelsen boer foelgende indfoejes som stk. 3:

»Dette gaelder isaer medlemsstaternes respektive officielle sprog.«

I forbindelse med stk. 7 foreslaar OESU, at de hidtidige nationale undtagelsesbestemmelser om smaa maengder (til personlig brug) saa vidt muligt harmoniseres ved hjaelp af det i artikel 8 omhandlede udvalg.

De frister, der er angivet i stk. 8 for undtagelser, boer overvejes naermere. I mange tilfaelde vil en af en medlemsstat tilladt undtagelse, der gaelder i fire aar uden mulighed for forlaengelse, ikke vaere tilstraekkelig. Da ADR-konventionen i vidt omfang er harmoniseret med FN's henstillinger, maa der forud for en aendring af ADR-konventionen ofte foretages aendringer i FN's henstillinger. Her er et tidsrum paa 4 aar sjaeldent tilstraekkeligt.

I forbindelse med stk. 10 anbefaler OESU, at bi- og multilaterale aftaler i overensstemmelse med ADR-konventionen om international transport fortsat tillades uden tidsbegraensninger.

4.8. Artikel 8

Det bekymrer OESU, at der overdrages for mange opgaver til det i artikel 8 omhandlede udvalg. Kommissionen opfordres til at soerge for, at udvalget bliver funktionsdygtigt.

Hvis der henvises til den til enhver tid gaeldende ADR-konvention, kan tilpasningsopgaven bortfalde.

Udvalget kunne i stedet have til opgave at droefte faelles regler for undtagelser.

4.9. Artikel 9

De beroerte oekonomiske aktoerer boer gennem deres faglige sammenslutninger inddrages i udvalgets arbejde.

4.10. Bilag A og B

Da teksten allerede foreligger i en officiel oversaettelse til fransk og engelsk og endvidere i en uofficiel oversaettelse til tysk, der er foretaget af en redaktionsgruppe med deltagelse fra Tyskland, OEstrig og Schweiz, skal Kommissionen kun oversaette teksten til og offentliggoere den paa de officielle EU-sprog, som den endnu ikke foreligger paa.

Ellers er der risiko for, at forskellige oversaettelser af en saadan specifik lovgivning aabner mulighed for forskellige fortolkninger.

Bryssel, den 27. april 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det oekonomiske og sociale Udvalg

(1) EFT nr. C 17 af 20. 1. 1994, s. 6.