Pilsens motto var "Åbn op!" og udtrykte byens ambition om at bruge sit ECOC-år til at åbne sig for Europa og andre eksterne indflydelser. I løbet af 2015 blev der arrangeret kulturelle begivenheder og oplevelser i Pilsen indenfor fire hovedområder: "Kunst og teknologi" (for at fejre og styrke forbindelsen mellem Pilsens industrielle baggrund, håndværk og kompetencer og erhvervslivet), "Forhold og følelser" (for at åbne byens offentlige rum og engagere offentligheden i en diskussion om deres personlige og nationale identitet), "Transit og minoriteter" (for at fremhæve byens mangfoldighed og befolkning) og "Historier og kilder" (for at fremme turisme på grundlag af nogle af Pilsens personligheder og for at mindes tidligere begivenheder og oplevelser).

Mons' overordnede tema i 2015 var "hvor teknologi møder kultur", og ambitionen var at sætte byen på europakortet som et symbol på økonomisk omstrukturering på grundlag af en succesfuld alliance mellem kultur, turisme og ny teknologi. Dens kulturelle program var delt ind i fire årstider: "Blændende lys" (for at bringe lys og varme til vintermånederne), "Metamorfose" (for at understrege forårets komme og forandringer, der finder sted i Mons, med nye udviklingstendenser inden for infrastruktur og muligheder, som ny teknologi giver), "Opstigning" (for at opmuntre til besøg og ophold i Mons i helligdagsperioden) og "Renæssance" (for at understrege Mons' genfødsel efter nedgangen i vigtige industrier med fokus på både byens "guldalders" historiske karakterer og på fremtidige udviklinger).

Efter deres udnævnelse blev de to byer underlagt overvågningsordninger: Fremskridtene i byernes forberedelse blev overvåget, og der blev ydet vejledning af en jury, der bestod af de syv uafhængige eksperter, der var udpeget af EU-institutionerne, og de kontrollerede også, at det program og de forpligtelser, som byerne var udvalgt på grundlag af, blev overholdt. Repræsentanterne for Mons og Pilsen deltog i to formelle overvågningsmøder indkaldt af Kommissionen i efteråret 2012 og foråret 2014. Overvågningsprocessen endte med en positiv henstilling fra juryen til Kommissionen om tildeling af Melina Mercouri-prisen på 1,5 mio. EUR til både Mons og Pilsen.

I Belgien var der kun én ansøgende by. I Tjekkiet var der tre byer, der ansøgte, hvoraf to blev indstillet . I 2010 anbefalede juryen, at Mons i Belgien og Pilsen i Tjekkiet fik tildelt ECOC-titlen.

Parallelle udvælgelseskonkurrencer blev forvaltet af de relevante myndigheder i de to medlemsstater. Udvælgelsen foregik i to etaper: en foreløbig udvælgelsesfase (resulterende i en liste over indstillede byer) efterfulgt af en udvælgelsesfase (hvor én by fra listen udvælges). En jury med 13 medlemmer — hvoraf seks er udpeges af den pågældende medlemsstat og de øvrige syv af EU-institutionerne — gennemgik buddene fra de ansøgende byer på grundlag af de formål og kriterier, der er fastsat i afgørelsen.

Afgørelse nr. 1622/2006/EF, ophævet ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 445/2014/EU af 16. april 2014 om en EU-aktion vedrørende "Den Europæiske Kulturhovedstad" 2020-2033, fortsætter med at finde anvendelse på de byer, der er blevet udnævnt, eller er ved at blive udnævnt, til europæiske kulturhovedstæder i årene fra 2013 til 2019.

I henhold til afgørelse nr. 1622/2006/EF er ECOC's generelle mål at fremhæve de europæiske kulturers rigdom og mangfoldighed samt deres fællestræk og derved medvirke til at give de europæiske borgere en større forståelse for hinanden samt at fremme det kulturelle bidrag til byernes langsigtede udvikling. ECOC skal søge at fremme samarbejdet mellem kulturformidlere, kunstnere og byer i Europa samt deltagelse af de borgere, der bor i og omkring den pågældende by, samtidig med at der skabes interesse hos borgere fra andre lande, og desuden efterlade et blivende aftryk og indgå som en del af byens langsigtede strategi for den kulturelle og sociale udvikling.

Det oprindelige arrangement, "Europas Kulturby", blev iværksat på mellemstatsligt niveau i 1985 . Afgørelse nr. 1419/1999/EF indledte en fællesskabsaktion vedrørende "Den Europæiske Kulturhovedstad" ("European Capital of Culture", "ECOC") i årene 2005-2019. Medlemsstaterne bliver anført i kronologisk rækkefølge med henblik på at få værtskabet for det årlige arrangement. Afgørelse nr. 1419/1999/EF blev erstattet af afgørelse nr. 1622/2006/EF, der bevarede princippet om en kronologisk rækkefølge af medlemsstater, men yderligere præciserede formålene med aktionen og indførte nye udvælgelses- og overvågningsforanstaltninger.

Denne rapport forelægges i henhold til artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1622/2006/EF af 24. oktober 2006 om en fællesskabsaktion vedrørende "Den Europæiske Kulturhovedstad" 2007-2019 , der foreskriver, at Kommissionen hvert år skal sørge for udarbejdelse af en ekstern og uafhængig evalueringsrapport om resultaterne af det foregående års aktion vedrørende "Den Europæiske Kulturhovedstad" og forelægge en rapport om denne evaluering for de andre EU-institutioner.

3.Den eksterne evaluering

3.1.Evalueringskriterier

Evalueringen undersøger gennemførelsen af de to ECOC-værtskaber i 2015 gennem hele deres livscyklus – lige fra indledningen frem til værtskabernes blivende aftryk – og det overvejes, hvad det har betydet for byerne, at de har haft titlen. Især vurderes deres relevans, virkningsgrad, effektivitet og det blivende aftryk. Den undersøger også EU-merværdien såvel som aktionens sammenhæng med og komplementaritet i forhold til andre EU-aktiviteter. Endelig drages der i evalueringen individuelle og generelle konklusioner, der kan udledes fra de to ECOC-værtskaber i 2015, ligesom der overvejes konsekvenser for fremtidige ECOC-byer.

3.2.Metode og begrænsninger ved den valgte fremgangsmåde

Evalueringen og dens metode blev udformet til at leve op til afgørelsens standardkrav og for at bidrage til at udvikle en dybere forståelse af aktionens resultater og virkning. Især giver den mulighed for et tilbageblik på det foregående år for at fremhæve erfaringer og anbefalinger, som bygger på de to værtsbyers oplevelser, og som kan bruges fremover.

Evalueringsmetoden i forbindelse med ECOC 2015 følger i vid udstrækning fremgangsmåden anvendt i tidligere studier af aktionen.

Som i evalueringerne af ECOC i 2007-2014 er den af evalueringseksperterne anvendte interventionslogik baseret på hierarkisk inddelte mål, jf. afgørelsen.

For at resultaterne kan sammenlignes med tidligere evalueringer, anvendes der desuden en konsistent tilgang til indsamling og analyse af data. De to byer blev evalueret individuelt på baggrund af primærdata, som enten var blevet indsamlet under feltarbejdet eller tilvejebragt af hver ECOC, såvel som gennem analyse af en række sekundære datakilder.

De primære datakilder inkluderede interview, der blev gennemført enten i løbet af to besøg i hver by eller per telefon og gennem en onlineundersøgelse for så vidt angår Mons (i Pilsens tilfælde satte kontrahenten sin lid til den undersøgelse, der blev foretaget af selve gennemførelsesorganet). Formålet med disse interview var at tilvejebringe mange forskellige perspektiver på hver ECOC, herunder fra lederteams, beslutningstagere på lokalt og nationalt niveau, kulturelle hovedaktører, en række samarbejdspartnere, der var involveret i gennemførelsen af ECOC, og et udvalg af organisationer, der enten ledte eller deltog i ECOC-projekter.

De sekundære datakilder omfattede oplysninger fra de oprindelige ECOC-ansøgninger, undersøgelser og rapporter udarbejdet eller bestilt af ECOC, programmer for arrangementer, reklamemateriale og websteder samt statistiske data om kultur og turisme og kvantitative data fra ECOC om finansiering, aktiviteter, output og resultater.

Som det var tilfældet med alle tidligere efterfølgende ECOC-evalueringer, mener Kommissionen, at denne metode er hensigtsmæssig med henblik på at forelægge en rapport, der giver et solidt grundlag for at drage velfunderede konklusioner angående resultaterne af ECOC.

Der mangler dog konkret dokumentation for fordelene og virkningerne af ECOC på de to værtsbyer, hvilket til dels skyldes de tids- og budgetmæssige begrænsninger i evalueringen. En undersøgelse, der giver et før- ("basislinje") og efterbillede, ville være ideelt til at vurdere det fulde udbytte og den fulde virkning af ECOC-aktionen. Budget- og tidsmæssige begrænsninger giver imidlertid kun mulighed for en efterfølgende evaluering, hvorfor kun et efterbillede blevet undersøgt.

Som følge heraf er rapportens konklusioner mere underbygget af synspunkter og udtalelser fra forskellige typer interessenter end af de (begrænsede) kvantitative data, der var til rådighed.

På den anden side er de fleste af de kvalitative data – en onlineundersøgelse og interviewresultater – begrænset til dem, der var direkte involveret i, og som på en eller anden måde nød godt af programmet.

Nogle af målene er desuden også brede og vanskelige at måle, og evalueringen er foretaget for tidligt til at vurdere eventuelle langtidsvirkninger. En stor del af dokumentationen vedrører derfor output og resultater eller generelle fordele snarere end konkrete, praktiske forandringer, som viser sig over længere tid. For bedre at kunne opfange sådanne forandringer ville det være nyttigt for de to byer at foretage "langsgående" evalueringer, især for at bekræfte, at de offentlige midler blev brugt effektivt på ECOC både ud fra et kulturelt, socialt og økonomisk synspunkt, hvor der også blev anvendt en bredere vifte af evalueringsdata til at understøtte konklusionerne.

Kommissionen er fuldt ud klar over – og accepterer – sådanne begrænsninger, som allerede blev påpeget i det arbejdsdokument, som ledsagede forslaget til afgørelsen om en EU-aktion vedrørende "Den Europæiske Kulturhovedstad" 2020-2033. For at forbedre situationen skal byerne i henhold til Kommissionens forslag og den afgørelse, der i sidste ende er vedtaget på dette grundlag, selv være hovedaktører i evalueringsprocessen, da de bedre er i stand til at skaffe primærdata om effekten af ECOC.

På denne baggrund er det positivt, at Mons og Pilsen har udført et forskningsarbejde med henblik på bedre at forstå effekten af ECOC på kulturelle institutioner og lokale beboere samt i forhold til den internationale dimension og økonomi.

Kommissionen mener dog, at der er tilstrækkeligt grundlag i dataene samt i den øvrige dokumentation, der støtter evalueringen, til at være enig i dennes overordnede vurderinger og konklusioner, der anses for et i store træk sandfærdigt og fuldstændigt billede af de to ECOC-værtskaber i 2015, selv om der mangler håndfaste data og anden selvstændig dokumentation til at støtte meget markante konklusioner om effektivitet og virkninger.

4.Vigtige resultater fra evalueringsrapporten

4.1.Relevansen af ECOC-aktionen og de to ECOC-værtskaber i 2015