fJSjpHlli KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 22.04.1997 
KOM(97) 166 endelig udg. 
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÂDET 
fremlagt i overensstemmelse med artikel 3 i Rådets beslutning 93/11 O/EØF af 
15. februar 1993 (anvendelse af en foranstaltning, som fraviger artikel 2 og 10, i 
sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om 
omsætningsafgifter) 
Forslag til 
RÅDETS BESLUTNING 
i* " 
•ii<. K om bemyndigelse af Den Franske Republik til at anvende en foranstaltning, som 
fraviger artikel 2 og 10, i Rådets sjette direktiv (77/388/EØF) af 17. maj 1977 om 
harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter 
-SSSfc* (forelagt af Kommissionen) 
•5 
!••• 

RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET 
fremlagt i overensstemmelse med artikel 3 i Rådets beslutning 93/11 O/EØF af 
15. februar 1993 (anvendelse af en foranstaltning, som fraviger artikel 2 og 10, i 
sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om 
omsætningsafgifter) 
I. INDLEDNING 
Ved beslutning 89/683/EØF1 af 21. december 1989 bemyndigede Rådet Den Franske 
Republik til på basis af artikel 27 i det sjette direktiv at indføre særlige foranstaltninger, 
der fraviger bestemmelserne i artikel 2 og artikel 10, stk. 2, i nævnte direktiv. Denne 
bemyndigelse var gyldig til den 31. december 1992. 
Bemyndigelsen gjorde det muligt at indføre en særlig momsordning for afgiftspligtige 
transaktioner vedrørende nyt industriaffald eller materialer til genbrug. 
I henhold til en rapport fra Kommissionen om anvendelsen af denne fravigelse blev 
bemyndigelsen forlænget til den 31. december 1996 ved Rådets beslutning 93/11 O/EØF2 
af 15. februar 1993. Af bemyndigelsen fremgår det, at et eventuelt forslag om forlængelse 
af bemyndigelsen skal ledsages af en rapport om anvendelsen af bemyndigelsen. 
Formålet med denne rapport er at gennemgå anvendelsen af bemyndigelsen fra 
forlængelsen til i dag og at vurdere den anmodning om forlængelse, som Den Franske 
Republik fremsatte ved brev registreret i Kommissionens generalsekretariat den 
19. november 1996. Da Kommissionen imidlertid allerede i slutningen af 1992 
udarbejdede en rapport om anvendelsen af den pågældende fravigelse3, hvori der detaljeret 
er redegjort for baggrunden for og formålet med fravigelsen og for, hvorledes ordningen 
har fungeret, indeholder den foreliggende rapport blot en gentagelse af de væsentlige 
punkter i ordningen og visse nye oplysninger, der er fremkommet siden den foregående 
rapport. 
II. ANVENDELSE AF UNDTAGELSEN 
Indretnineen af den særlige ordning, som Frankrig har indført 
Den særlige ordning, som Frankrig har indført i henhold til undtagelsen, kombinerer 
følgende tre bestemmelser: 
1. Beskatning ipso jure af leveringer, som omfatter nyt industriaffald eller materialer 
til genbrug, og som foretages af virksomheder, der opfylder følgende to 
betingelser: 
de er i besiddelse af et permanent anlæg 
og 
1 EFT nr. L 398 af 30.12.1989. s. T l. 
2 EFT nr. L 43 af 20.2.1993. s. 44. 
1 KOM(92) 582 af 22.12.1992. 
den omsætning, ekskl. afgifter, vedrørende nyt industriaffald eller 
materialer til genbrug, som de har realiseret i løbet af foregående kalenderår, 
har vist sig at være højere end eller lig med 6 mio. FF. 
2. En "begrænset" afgiftsfritagelse, i det foreliggende tilfælde kun gældende for 
leveringer af nyt industriaffald eller materialer til genbrug, der er foretaget af 
virksomheder: 
som ikke er i besiddelse af et permanent anlæg, eller 
som, selv om de er i besiddelse af et permanent anlæg, det foregående 
kalenderår har haft en omsærsng, ekskl. afgifter, ved leveringer af nyt 
industriaffald eller materialer til genbrug på under 6 mio. FF. 
Denne fritagelse ledsages af en valgmulighed for beskatning efter bemyndigelse, 
der imidlertid kun står åben for virksomheder, hvis samlede årlige omsætning 
ligger over 500 000 FF inkl. skatter og afgifter. Afgiftsfritagelsen er med andre ord 
kun obligatorisk for de virksomheder, hvis samlede årlige omsætning ligger under 
500 000 FF inkl. skatter og afgifter. 
3. En obligatorisk suspension afbetalingen af moms for leveringer til afgiftspligtige af 
nyt industriaffald eller materialer til genbrug, der består af non-ferro-metaller og 
legeringer heraf, når de pågældende leveringer er underkastet beskatning ipso jure 
eller efter bemyndigelse, altså når de ikke kan afgiftsfritages. 
De virksomheder i sektoren, der foretager leveringer med suspension, har ikke ret 
til at fakturere momsen, men de bevarer til gengæld deres fradragsret, som kan 
udnyttes ved modregning, hvis de har en anden beskattet sektor, eller, hvis dette 
ikke er tilfældet, ved tilbagebetaling. 
Al indførsel af nyt industriaffald eller materialer til genbrug er endvidere fritaget for moms. 
Provisionstransaktioner vedrørende nyt industriaffald eller materialer til genbrug ligestilles 
desuden med leveringer af goder, hvilket står i modsætning til mæglertransaktioner, som 
derfor ikke er omfattet af undtagelsen. 
Den franske administrations synspunkter om anvendelsen af den særlige ordning 
Den Franske Republik anfører, at der vil finde en udvikling sted i den pågældende sektor, 
fordi genbrug og udnyttelse af affald af miljømæssige hensyn i stadig højere grad 
systematiseres. 
Den fravigelsesordning, der er indført for transaktioner vedrørende nyt industriaffald eller 
materialer til genbrug, har ifølge de franske myndigheder ubestridelige fordele for både 
virksomheder og administration. 
For små enheder af forskellig art (velgørende institutioner, indvandrerbefolkning osv.) 
opfylder undtagelsen for leveringer af nyt industriaffald eller materialer til genbrug, som 
de varetager, ganske klart et ønske om forenkling og bekæmpelse af svig 
Endvidere er momssuspensionsordningen for nyt industriaffald eller materialer til genbrug 
i form af non-ferro-metaller et nyttigt supplement til systemet, for så vidt som den høje 
værdi af disse metaller øger risikoen for svig. 
Endvidere er momssuspensionsordningen for nyt industriaffald eller materialer til genbrug 
i form af non-ferro-metaller et nyttigt supplement til systemet, for så vidt som den høje 
værdi af disse metaller øger risikoen for svig. 
Anvendelsesområdet for ordningen er i tidens løb også blevet mere restriktiv. Selv om 
ordningen omfatter alt affald af non-ferro-metaller, herunder ædle metaller, er visse goder, 
som før 1991 var omfattet af momssuspensionsordningen (råprodukter, såsom 
ubearbejdede emner, ingots, blokke, plader, korn, granulat og visse non-ferro-metaller), i 
dag fuldt momspligtige. Anvendelsesområdet for suspensionsordningen er således blevet 
indskrænket. 
De franske myndigheder er af den opfattelse, at en suspensionsordning specielt for affald i 
form af non-ferro-metaller er berettiget, fordi risikoen for svig er større i denne sektor 
som følge af prisen pr. ton af disse råmaterialer ( 10 000 FF/t for kobber mod 500 FF/t for 
jernskrot) og den store efterspørgsel efter dette affald på de internationale markeder. 
Virksomhederne ser desuden med velvilje på denne ordning, og de professionelle ønsker 
den opretholdt. Ordningen beskytter dem bl.a. mod den risiko, de vil kunne blive udsat for 
som følge af visse virksomheders svigagtige handlinger, som myndighederne eventuelt 
ville kunne holde dem ansvarlige for. 
III. UDTALELSE FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Artikel 27 i det sjette direktiv tillader indførelse af særlige foranstaltninger, der fraviger 
bestemmelserne i dette direktiv, enten for at forenkle afgiftsopkrævningen eller for at 
undgå visse former for svig eller skatteunddragelse. 
Kommissionens tjenestegrene finder, at fritagelsen af leveringer, der foretages af små 
virksomheder, både indebærer en forenkling og medvirker til at bekæmpe svig, fordi den 
gør det muligt at holde en kategori af afgiftspligtige uden for momssystemet, hvor 
omkostningerne ved kontrol og inddrivelse af afgifter ikke slår i et rimeligt forhold til 
indtægterne. 
Ved at åbne mulighed for, at en bestemt kategori af afgiftspligtige gennem bemyndigelse 
fra myndighederne og eventuelt sikkerhedsstillelse kan svare moms af deres transaktioner, 
som i princippet er fritaget, sikres det, at myndighederne bedre kan føre kontrol med 
denne kategori af afgiftspligtige. 
Momssuspensionsordningen, som finder anvendelse på leveringer af affald af non-ferro-
metaller, gør det muligt at skabe større sikkerhed i forbindelse med transaktioner, for 
hvilke risikoen for svig er større som følge af de pågældende goders værdi. 
Kommissionen tjenestegrene er derfor af den opfattelse, at det på grundlag af artikel 27 i 
det sjette direktiv er begrundet at forlænge gyldighedsperioden for de pågældende særlige 
foranstaltninger. 
Med hensyn til datoen for bemyndigelsens udløb bemærker Kommissionens tjenestegrene, 
at Kommissionen den 10. juli 1996 vedtog et arbejdsprogram for indførelsen af et fælles 
momssystem4, der indebærer en etapevis udvikling hen imod det nye system. 
Eftersom den sidste pakke af forslag forventes fremsat i midten af 1999, finder 
Kommissionens tjenestegrene det ikke tilrådeligt at forlænge fravigelsen ud over den 
31. december 1999. 
Det må anses for hensigtsmæssigt til den tid at vurdere, om fravigelsen er forenelig med 
den approach, der fastlægges i forbindelse med det nye momssystem. 
KOM(96) 328 endelig udg af 22.7.199(> 
Forslag til 
RÅDETS BESLUTNING 
om bemyndigelse af Den Franske Republik til at anvende en foranstaltning, som 
fraviger artikel 2 og 10, i Rådets sjette direktiv (77/388/EØF) af 17. maj 1977 om 
harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter 
BEGRUNDELSE 
Ved brev registreret i Kommissionens generalsekretariat den 19. november 1996 
anmodede den franske regering om en forlængelse af gyldighedsperioden for den 
bemyndigelse til fravigelse, som oprindelig var indrømmet ved Rådets beslutning 
89/683/EØF af 21. december 19891 med gyldighed indtil den 31. december 1992 og 
forlænget indtil den 31. december 1996 ved Rådets beslutning 93/11 O/EØF af 15. februar 
19932. 
I artikel 3 i beslutning 93/11 O/EØF fa 4sættes, at Rådet på baggrund af en rapport 
udarbejdet af Kommissionen om Frankrigs anvendelse af denne beslutning på forslag fra 
Kommissionen kan give bemyndigelse til at forlænge gyldighedsperioden herfor. 
Kommissionens rapport om anvendelsen af ovennævnte beslutning i perioden 1993-1996 
konkluderer, at beslutningens gyldighedsperiode bør forlænges til den 31. december 1999. 
Kommissionen vedtog den 10. juli 1996 et arbejdsprogram for et fælles momssystem3, 
som indebærer en etapevis udvikling hen imod det nye system. Eftersom den sidste pakke 
af forslag forventes fremsat i midten af 1999, synes en forlængelse af fravigelsen ud over 
den 31. december 1999 ikke at være tilrådelig, da man dermed vil fa lejlighed til at 
vurdere dens forenelighed med den approach, der fastlægges i forbindelse med det nye 
fælles momssystem. 
I overensstemmelse med artikel 27, stk. 3, i sjette momsdirektiv blev de øvrige 
medlemsstater ved brev af 18. december 1996 underrettet om den franske anmodning. 
1 EFT nr. ^ 398 af 30.12.1989, s. 31. 
2 EFT nr. L 43 af 20.2.1993, s. 44. 
3 KOM(96) 328 endelig udg 22.7.1996. 
FORSLAG TIL RÅDETS BESLUTNING 
OM BEMYNDIGELSE AF DEN FRANSKE REPUBLIK TIL AT ANVENDE EN 
FORANSTALTNING, SOM FRAVIGER ARTIKEL 2 OG 10,1 RÅDETS SJETTE 
DIREKTIV (77/388/EØF) AF 17. MAJ 1977 OM HARMONISERING AF 
MEDLEMSSTATERNES LOVGIVNING OM OMSÆTNINGSAFGIFTER 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets sjette direktiv (77/388/EØF) af 17. maj 1977 om 
harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter1 - Det fælles 
merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, særlig artikel 27, 
under henvisning til Rådets tidligere beslutninger 89/683/EØF af 21. december 19892 og 
93/1107EØF af 15. februar 19933, 
under henvisning til Kommissionens rapport om anvendelsen af ovennævnte beslutning i 
perioden 1993-1996, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til artikel 27, stk. 1, i sjette momsdirektiv kan Rådet med enstemmighed på 
forslag fra Kommissionen give en medlemsstat bemyndigelse til at indføre særlige 
foranstaltninger, der fraviger bestemmelserne i nævnte direktiv, med henblik på at forenkle 
afgiftsopkrævningen eller for at undgå visse former for svig eller skatteunddragelse; 
1 EFT nr. L 145 af 13.6.1977, s. 1. Direktivet senest ændret ved direktiv 96/95/EF (EFT nr. L 338 af 
28.12.1996, s. 89.) 
2 EFT nr.L 398 af 30.12.1989, s. 31. 
3 EFTnr. L 43 af 20.2.1993, s. 44. 
ved brev registreret i Kommissionens generalsekretariat den 19. november 1996, 
anmodede den franske regering om bemyndigelse til at forlænge anvendelsen af den 
fravigelsesforanstaltning, som Frankrig tidligere havde faet bemyndigelse til at anvende i 
en afgrænset periode, jf. Rådets beslutning 89/683/EØF og 93/11 O/EØF; 
de øvrige medlemsstater blev den 18. december 1996 underrettet om den franske 
regerings anmodning; 
det fremgår af Kommissionens rapport om anvendelsen af nævnte fravigelse i perioden 
1993-1996, at den er nyttig og fungerer effektivt i genbrugssektoren, som er særlig sårbar 
over for svig; 
Kommissionen vedtog den 10. juli 1996 et arbejdsprogram4, der indeholder en tidsplan for 
fremsættelse af forslag, som indebærer en gradvis udvikling i etaper hen imod et fælles 
momssystem for det indre marked; 
eftersom den sidste pakke af forslag forventes fremsat i midten af 1999, gives 
bemyndigelsen til den 31. december 1999, således at der på dette tidspunkt bliver lejlighed 
til at vurdere fravigelsens forenelighed med den samlede approach i det nye fælles 
momssystem; 
denne fravigelse vil ikke få negative virkninger for De Europæiske Fællesskabers egne 
indtægter hidrørende fra moms -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING : 
KOM(%) 328 endelig udg af 22.7.1996. 
10 
Artikel 1 
Uanset bestemmelserne i artikel 2, i det sjette direktiv 77/388/EØF bemyndiges Den 
Franske Republik til i perioden indtil den 31. december 1999, for så vidt angår nyt 
industriaffald eller materialer til genbrug, at indrømme fritagelse for merværdiafgift, i det 
følgende benævnt "moms" : 
dels for leveringer, der foretages af: 
• virksomheder, hvis årlige omsætning er under 500 000 FF, 
• virksomheder, som ikke er i besiddelse af et permanent anlæg, eller som, selv 
om de råder over et permanent anlæg, har haft en omsætning det foregående år 
for de pågældende varer på under 6 000 000 FF, medmindre de er bemyndiget 
til at opkræve moms på disse transaktioner, 
dels for indførsel og erhvervelser inden for Fællesskabet. 
Artikel 2 
Uanset bestemmelserne i artikel 10, stk. 2, i det sjette direktiv 77/388/EØF bemyndiges 
Den Franske Republik til i perioden indtil den 31. december 1999, for så vidt angår 
leveringer til afgiftspligtige af nyt industriaffald eller materialer til genbrug, der består af 
non-ferro-metaller og legeringer heraf, hvis disse leveringer ikke er fritaget for moms på 
grundlag af artikel 1, at fastsætte en suspensionsordning for betaling af afgiften i 
forbindelse med disse transaktioner. 
De afgiftspligtige modtagere skal erlægge afgiften for disse leveringer i det tilfælde, hvor 
de pågældende varer ikke er bestemt til enten udførsel i uforandret stand eller til 
fremstilling eller videresalg i uforandret stand af varer, der er momspligtige. 
Artikel 3 
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
11 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 166 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 06 
Katalognummer : CB-CO-97-160-DA-C 
ISBN 92-78-18734-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
A <L