– fortsætte strukturreformerne

– sikre en ansvarlig finanspolitk

1. Investeringsfremme

1.1 En mere velfungerende finansiel sektor

Adgang til finansiering er afgørende for vækst og innovation i erhvervslivet. I nogle medlemsstater er andelen af SMV'er, der peger på adgang til finansiering som den største udfordring, stadig høj (30 % i Grækenland og 25 % i Cypern). Meldingerne om problemer med finansiering kommer også fra de mindste virksomheder (12 % af mikrovirksomhederne), forholdsvist nystartede virksomheder (13 % virksomheder, der er startet inden for de seneste 2-5 år) og nye højvækstvirksomheder (14 % af virksomheder med en vækstrate på mindst 20 % – gazellevirksomheder) . Eftersom SMV'er primært er afhængige af finansiering fra banksektoren, giver deres kreditmuligheder fortsat anledning til bekymringer, ikke mindst i lande, hvis banksystem gennemgår en tilpasning. For at støtte dem og gennemføre en reform af venturekapitalrammen, er det af stor betydning for ikke mindst højvækstvirksomheder, og hjælpe de finansielle markeder med at øge kreditgivningen til økonomien har Kommissionen foreslået ændringer af forordningen om europæiske venturekapitalfonde og af forordningen om europæiske sociale iværksætterfonde. Det er endnu et skridt hen imod skabelsen af kapitalmarkedsunionen.

Kapitalmarkedsunionen kan skabe betingelserne for lige adgang til finansiering for alle virksomheder i alle medlemsstater og dermed tilskynde til investeringer og innovation uden fordrejninger. Finansieringsvilkårene og -modellerne varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, hvilket indebærer en fordrejning af den finansielle sektors hovedfunktion som effektivt mellemled mellem finansieringskilder og investeringsmuligheder. En fuldt udbygge kapitalmarkedsunion vil tilvejebringe alternative finansieringskilder gennem aktie- og obligationsmarkederne som supplement til banksystemet og fremme behørig risikovurdering og kapitalallokering i det finansielle system. Kapital bør tilflyde områder med høj produktivitetsvækst, højproduktive sektorer og innovation. Mere integrerede kapitalmarkeder vil også virke som stødpude mod økonomiske chok gennem den private sektors risikodeling. Ud over behovet for at sørge for hurtig vedtagelse af de foranstaltninger, som Kommissionen allerede har foreslået, vil yderligere ændringer af de retlige rammer for forsikringsselskabers og bankers investeringer i infrastrukturaktiver og små og mellemstore virksomheder bidrage til at øge finansieringen af økonomien. Desuden har mangler i de nationale insolvensregler medført ulige kreditmuligheder i medlemsstaterne. Kommissionen vil snarligt fremlægge et forslag om forebyggende omstruktureringsordninger, en ny chance og foranstaltninger til forbedring af insolvensprocedurerne.

Medlemsstaterne bør også gøre noget ved de resterende sårbarheder i banksektoren for at fremme investeringerne og lette finansieringen af europæisk økonomi. De mange misligholdt lån er fortsat en alvorlig udfordring i en række medlemsstater. Misligholdt lån og driftsmæssig ineffektivitet i kombination med lave renter og lav vækst påvirker bankernes rentabilitet negativt, hvilket igen hæmmer bankernes evne til at generere eller rejse ny kapital til nye udlån og dermed deres evne til at støtte det økonomiske opsving. At bryde den onde cirkel kræver, at bankerne fritages fra denne byrde, uden at det får konsekvenser for de offentlige budgetter. Effektive regler for udenretlig bilæggelse og insolvensbehandling, herunder forebyggende omstrukturering, er afgørende i denne sammenhæng, og det vedtagne reformer bør gennemføres fuldt ud. Det bør være muligt at lade specialiserede institutioner, som ikke er banker, afvikle lån, og at sælge misligholdte lån til sådanne institutioner, og der bør tilskyndes hertil i alle medlemsstater i overensstemmelse med den relevante lovgivning.

Banker bør tilskyndes til at fortsat at forbedre deres operationelle effektivitet.

Cykliske og strukturelle faktorer – herunder nye myndighedsrav og situationen med lave udbytter – har haft konsekvenser for bankernes rentabilitet. Tilpasningen af bankernes forretningsmodel til nye de nye rammevilkår kræver en yderligere indsats, som kan omfatte en yderligere reduktion af overkapacitet og konsolidering af sektoren. Der bør hurtigt opnås enighed om resterende lovgivningsinitiativer af hensyn til den juridiske klarhed og retssikkerheden, men samtidig bør uønskede konsekvenser for finansieringen af realøkonomien undgås. De yderligere initiativer, der påtænkes på internationalt plan, bør ikke medføre en mærkbar samlet forøgelse af kapitalkravene.

Fremskridt med fuldførelsen af bankunionen bør ske hurtigt og kræver sideløbende forbedringer i form af yderligere risikoreduktion og risikodeling. Banksektoren er blevet betydeligt mere robeust i de seneste år. Ikke desto mindre har banaktierne været under akut prispres i 2016, også på grund af udviklingen på de internationale markeder, f.eks. turbulensen i Kina og efterdønningerne af folkeafstemningen i Det Forenede Kongerige. Det er særdeles vigtigt at bevare og fortsat genopbygge tilliden til banksektoren. Direktivet om genopretning og afvikling af banker udgør sammen med EU's statsstøtteregler den ramme, der sikrer den finansielle stabilitet, samtidig med at den beskytter skatteyderne. Arbejdet med den fælles bagstopper for Den Fælles Afviklingsfond bør fremskyndes. Drøftelserne om en europæisk indskudsgarantiordning (EDIS) bør fortsætte, så medlovgiverne hurtigt muligt kan nå til enighed, og det bør også prioriteres at vedtage de kommende forslage og risikoreduktion.

1.2 Øge virkningen af EU-midler til støtte for investeringsplanen for Europa

Investeringsplanen for Europa har vist sig at være et nyttigt redskab til at skabe konkrete resultater og tilskynde til en holdbar forøgelse af investeringerne i medlemsstaterne. Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) har rejst næsten 138 mia. fordelt på 27 medlemsstater på lidt over et år. I samme periode anslås næsten 300 000 SMV'er at have nyt godt af EFSI . De forskellige elementer i investeringsplanen for Europa (finansielle instrumenter, teknisk bistand og foranstaltninger, der forbedrer erhvervsmiljøet) gør en reel forskel i en række sektorer, idet den støtter innovative projekter, som bidrager til jobskabelse og vækst i lokalsamfundene, samt bekæmper ungdomsarbejdsløsheden. Disse projekter af afgørende for EU's økonomiske fremtid og er målrettet nøgleområder som bistand til SMV'er, innovation, forskning og udvikling, vedvarende energi, energieffektivitet, digital infrastruktur og transportinfrastruktur.

Flere projekter i flere medlemsstater vil kunne få gavn af investeringsplanen. Kommissionen har foreslået at forlænge EFSI (forslag om en "EFSI 2.0") og fordoble dens midler til 630 mia. EUR frem til 2022, samtidig med at den geografiske og sektormæssige dækning forbedres. Det er af stor vigtighed, at dette forslag vedtages hurtigt .

Ud over forlængelsen af EFSI vil den geografiske dækning blive forbedret yderligere gennem flere og forenklede muligheder for at kombinere EFSI med de europæiske struktur- og investeringsfonde kombineret med øget teknisk bistand over hele Europa. I den nye ESI-programmeringsperiode, hvor der bidrages med 454 mia. EUR til investeringer i medlemsstaterne i perioden 2014-2020, er der øget fokus på effektiv udnyttelse af EU-ressourcer, idet det klart skal fremgå af programmerne, hvilke resultater der tilsigtes, og resultaterne skal omsættes til kvantificerbare mål. Desuden skal medlemsstaterne arbejde hen imod lovgivningsmæssige og strukturelle forhold, der sætter de sektorer, der modtager midlerne, i stand til reelt at nå målene. I et fremtidsperspektiv har Kommissionen foreslået at øge muligheden for at kombinere EFSI og de europæiske struktur- og investeringsfonde samt med Connecting Europe-faciliteten.

Bæredygtige investeringer øger produktiviteten i hele økonomien gennem højere ressource- og engergieffektivitet og lavere inputomkostninger, samtidig med at eksterne omkostninger virkninger reduceres. Specifikt vil støtte til overgangen til en cirkulær økonomi med lav CO2-udledning skabe nye job inden for tjenester, f.eks. innovative tjenester, vedligeholdelsestjenester og reparationstjenester og inden for udformning og produktion af nye og mere bæredygtige produkter. Specifikke områder, hvor den cirkulære økonomi og den forbedrede ressourceeffektivitet potentielt har betydelig relevans, omfatter grønne offentlige udbud, investeringer i affalds- og vandinfrastruktur, bæredygtigt byggeri, råvarer af kritisk betydning, biobrændstof og biokemikalier samt energi- og klimarelaterede investeringer.

Investeringer bør også fokusere på menneskelige ressourcer og social infrastruktur. Udvikling af langtidsplejetjenester og økonomisk overkommelige og fleksible børnepasningsmuligheder er særligt vigtigt for at reducere omsorgsforpligtelserne over for ældre og børn, som hyppigt berører kvinder. Der er også behov for en vedholdende investeringsindsats inden for uddannelse og livslang læring med henblik på at støtte beskæftigelsesegnetheden og rette op på gabet i lønninger og arbejdsvilkår mellem højt kvalificerede og lavt kvalificerede arbejdstagere.

Medlemsstaterne vil nyde godt af klarere vejledning om offentlige regnskabsregler (Den Europæiske Tilsynsmyndighed, 2010), navnlig på området offentligt-private partnerskaber. En vejledning i statistik behandling af offentligt-private partnerskaber, som Eurostat har udarbejdet i samarbejde med Den Europæiske Investeringsbank, og som primært henvender sig til private interessenter, blev offentliggjort den 29. september 2016 . Vejledningen vil blive fulgt op af en omfattende oplysningskampagne. Desuden overvåger Kommissionen nøje virkningen af fortolkningen af de offentlige regnskabsregler på oprettelsen af offentligt-private partnerskaber i forskellige sektorer og vil om nødvendigt overveje yderligere skridt.

1.3. Fjernelse af investeringshindringer

EU og medlemsstaterne har taget skridt til at fjerne investeringshindringer, men der skal gøres mere. Kommissionen vil fortsætte sin indsats for at forbedre det overordnede investeringsklima på EU-plan, herunder ved at uddybe det indre marked, og medlemsstaterne bør intensivere deres bestræbelser på at fjerne hindringer for investering på nationalt og lokalt plan.

Bæredygtige investeringer kræver et forudsigeligt erhvervsmiljø. Kommissionen har allrede fremlagt initiativer, der skal lette finansieringen af realøkonomien, f.eks. sænkning af kapitalkravene for forsikrings- og genforsikringsselskaber i forbindelse med infrastrukturinvesteringer og vedtagelsen af praktiske retningslinjer for statsstøttereglernes anvendelse i forbindelse med offentlig finansiering af infrastruktur . I strategierne for energiunionen, kapitalmarkedsunionen, det indre marked og det digitale indre marked samt pakken om den cirkulære økonomi og internationale handels- og investeringsaftaler indgår der desuden en række specifikke foranstaltninger, der vil fjerne hindringer, fremme innovation og skabe endnu bedre rammebetingelser for investering, når de implementeres fuldt ud. Eksempelvis bør der som led i energiunionen på basis af nationale energi- og klimaplaner frem til 2030 og tiden derefter være en styringsproces, som skaber forudsigelighed for erhvervsliv, investorer og samfundet generelt. Den forudgående sikkerhed om de offentlige regnskaber for bestemte sektorer, f.eks. inden for energieffektivitet, bør desuden øges. Fuld udrulning af 5G, dvs. 5. generation af mobilkommunikationssystemet, overalt i Den Europæiske Union inden 2025, har potentiale til at skabe to mio. job. Desuden vil den nylige relancering af det fælles konsoliderede selskabsskattegrundlag bidrage til at gøre det mere attraktivt at investere i EU ved at give selskaber forudsigelige regler, lige konkurrencevilkår og lavere efterlevelesesomkostninger. Den vil også støtte innovation i Europa ved at sikre, at omkostningerne ved investeringer i forskning og udvikling er fradragsberettigede og imødegår tendensen til, at beskatningen fremmer gældsfinansiering snarere end egenkapitalfinansiering.