RETTENS BEMÆRKNINGER KOMMISSIONENS SVAR

INDLEDNING

Særlige karakteristika ved Bistand til tredjelande, udvikling og udvidelse

8.1. Dette kapitel omhandler resultaterne af Rettens revision vedrørende gruppen Bistand til tredjelande, udvikling og udvidelse, som omfatter følgende politikområder: 19-Eksterne forbindelser, 21-Udvikling og forbindelser med AVS-lande (1); 22-Udvidelse og 23-Humanitær bistand. I 2007 var forpligtelserne på i alt 6 090 millioner euro (7 153 millioner i 2006) og betalingerne på i alt 6 199 millioner euro (6 292 millioner euro i 2006). Betalingernes fordeling på politikområder vises i figur 8.1 . Mere detaljerede oplysninger om regnskabsårets udgifter gives i bilag I til denne beretning.

8.2. Udgifterne under Eksterne forbindelser og udvikling, som hovedsagelig implementeres af Samarbejdskontoret EuropeAid (EuropeAid), omfatter: a) finansiel og faglig bistand til samt økonomisk samarbejde med lande i Asien og Latinamerika b) den europæiske naboskabspolitik inklusive det strategiske partnerskab med Rusland c) temaprogrammer inklusive fødevaresikkerhed, ikke-statslige aktører og lokale myndigheder, miljø, sundhed og uddannelse samt demokrati og menneskerettigheder.

8.3. Hovedparten af udgifterne forvaltes ved central forvaltning, som varetages direkte af Kommissionens tjenestegrene enten i Bruxelles eller — for ca. 80 % af udgifternes vedkommende — i Kommissionens delegationer i de pågældende tredjelande. Bistand ydet gennem internationale organisationer forvaltes ved fælles forvaltning.

8.4. En stor andel af betalingerne er forskud/forfinansiering til de organisationer, der implementerer udviklingsprojekter, herunder statslige institutioner, ngo'er og internationale organisationer. De projekter, der får støtte, er spredt over mere end 150 lande, og gennemførelsesorganisationerne er meget forskellige, både hvad angår størrelse og kompetence. Under de enkelte projekter afholdes der en lang række individuelle betalinger efter komplekse regler, navnlig for udbud og for leverancers oprindelse. 8.4. Da mange projekter og kontrolsystemer er flerårige, kan der rettes op på fejl, der er fundet under gennemførelsen af et projekt, og tilknyttede uberettigede udbetalinger i et senere år end det, der ses nærmere på. Kontrolsystemet er udformet således, at det sikrer, at kontrollen med støttemodtagernes betalingskrav sker i vigtige faser af gennemførelsen af projektet, hvilket gør det muligt at opdage og rette op på fejl i forbindelse med forhåndsbetalinger/præfinansiering via efterfølgende betalinger i et senere år end det, der ses nærmere på. De endelige betalinger foretages ved afslutningen af projektet, efter at Kommissionen har godkendt de endelige projektrapporter.

8.5. Generaldirektoratet for Udvidelse forvalter udgifter til støtte til omstilling og institutionsopbygning under instrumentet til førtiltrædelsesbistand, Phareprogrammet, Cards (2) og samarbejdet med Tyrkiet. Generelt afholdes betalingerne enten på basis af det decentrale gennemførelsessystem (DIS) eller det udvidede decentrale gennemførelsessystem (EDIS). Under DIS udfører Kommissionens delegation forudgående kontrol af beslutningerne om ordretildeling, mens der ikke udføres forudgående kontrol under EDIS. 8.5. Der anvendes to andre metoder i forbindelse med potentielle kandidatlande. I Albanien og Bosnien-Hercegovina forvaltes bistanden af EF-delegationerne (direkte centraliseret forvaltning på dekoncentreret vis). I Montenegro, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Serbien og Kosovo forvalter Det Europæiske Genopbygningsagentur bistanden på centraliseret indirekte vis. Central forvaltning anvendes til programmer med mange støttemodtagere og i forbindelse med bistand til det tyrkisk-cypriotiske samfund.

8.6. Humanitær bistand inklusive fødevarebistand implementeres af Generaldirektoratet for Humanitær Bistand (ECHO). Udgifterne forvaltes centralt i Bruxelles. Ca. halvdelen af de bevillinger, der er indgået forpligtelser for, vedrører ngo'er (direkte central forvaltning), den anden halvdel FN eller andre internationale organisationer (fælles forvaltning).

SPECIFIK VURDERING — DAS-REVISION

Revisionens omfang

8.7. Målet for revisionen var at nå frem til en konklusion om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed på områderne bistand til tredjelande, udvikling og udvidelse. Revisionen var baseret på to hovedelementer: a) substansrevision af underliggende transaktioner, som Kommissionen eller dens delegationer havde foretaget i 2007, ved hjælp af en repræsentativ statistisk stikprøve på 145 enheder. Stikprøven omfattede betalinger til gennemførelsesorganisationer, budgetstøtte, betalinger til trustfonde og andre betalinger, som Kommissionen/delegationen havde afholdt direkte på grundlag af f.eks. kontrakter om bygge- og anlægsarbejder, tjenesteydelser eller vareindkøb. Om fornødent besøgte Retten gennemførelsesorganisationerne på stedet for at efterprøve de underliggende betalinger, der var anmeldt i finansielle rapporter eller revisionsberetninger b) en evaluering af Kommissionens overvågnings- og kontrolsystemer både centralt i Bruxelles og i delegationerne, som omfattede: i) forudgående kontrol af kontrakter og betalinger ii) overvågning af gennemførelsesorganisationer iii) eksterne revisioner iv) intern revision.

8.8. Som led i revisionen besøgte Retten otte lande for på stedet at foretage en detaljeret gennemgang af transaktionerne: Costa Rica, Egypten, Filippinerne, Indonesien og Nicaragua vedrørende udgifter til eksterne forbindelser og Bulgarien, Kroatien og Tyrkiet vedrørende udgifter til udvidelse.

De underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed

8.9. Substansrevisionen af gruppen af politikområder som helhed afslørede et væsentligt fejlniveau med hensyn til lovlighed og formel rigtighed. Den skønnede fejlprocent og den skønnede andel af fejlbehæftede transaktioner — for størstedelens vedkommende konstateret i gennemførelsesorganisationerne — vises i bilag 8.1 . Retten konstaterede følgende fejltyper: 8.9. Disse fejl vedrører hovedsagelig gennemførelsesorganisationernes udgifter i forbindelse med forskudsbetalinger/præfinansiering. Den obligatoriske finansielle revision inden de endelige betalinger, der foretages inden for rammerne af Kommissionens kontrolsystem, gør det muligt for Kommissionen at opdage og rette fejlene.

a) støtteberettigelsesfejl, som f.eks. skyldes, at kontraktindgåelsesprocedurerne ikke var blevet anvendt, som de skulle, at der var medtaget udgifter, der var påløbet uden for den specificerede projektgennemførelsesperiode, eller som ikke hørte til projektets omkostningskategorier, eller at modtagerlandet havde afholdt betalinger uden retsgrundlag, eller før de respektive tjenesteydelser var blevet leveret. a) I ét eksempel er der forskel på Kommissionens vurdering og Revisionsrettens resultater. De fundne fejl vedrører kontrakter, som de støttemodtagende lande har indgået inden for rammerne af en ordning, hvor det støttemodtagende land har ret til at modtage forskudsbetalinger fra Kommissionen (præfinansiering). Kommissionen kontrollerer omhyggeligt, at udgifterne er støtteberettigede, når den modtager den endelige udgiftsanmeldelse og bilag fra lande, der nyder godt af førtiltrædelsesstøtte. Den tilbageholder den endelige udgiftsbetaling eller trækker den tilbage, hvis den ikke er i overensstemmelse med reglerne.

b) fejl med hensyn til forekomst: For en række betalingers vedkommende manglede den dokumentation (f.eks. fakturaer, kvitteringer og bankudtog), der var nødvendig for, at udgiften kunne valideres.

8.10. Desuden kunne nogle FN-organisationer ikke i tide give Retten en del af den nødvendige dokumentation vedrørende tre betalinger til de pågældende organisationer. 8.10. Kommissionen har fremlagt alle de oplysninger, den ligger inde med, og støtter fuldt ud Revisionsrettens anmodning om at få yderligere dokumentation fra FN-organisationer. Straks da Kommissionen af Revisionsretten blev orienteret om de problemer, der var opstået i den forbindelse, kontaktede den sine modparter i FN for at finde en løsning og sikre, at Revisionsretten fik de ønskede oplysninger.

Vurdering af overvågnings- og kontrolsystemerne

Forudgående kontroller

8.11. Selv om Retten konstaterede nogle specifikke fejl, var Kommissionens forudgående kontrol af betalinger og kontrakter generelt effektiv som kontrol af transaktioner, som Kommissionens egne tjenestegrene selv direkte var involveret i.

8.12. I Bulgarien konstaterede Retten imidlertid, at der var betydelige svagheder ved de pågældende systemer, selv om der var givet EDIS-godkendelse (og delegationen dermed ikke udførte forudgående kontrol). I to gennemførelsesorganer, der havde opnået EDIS-godkendelse i juni 2007, var der svagheder med hensyn til overholdelse af de gældende udbuds- og ordretildelingsprocedurer samt opfyldelse af gennemførelsesbetingelserne i kontrakterne. Kommissionens tjenestegrene har bekræftet dette, og der er fremsat et forbehold i den årlige erklæring fra generaldirektøren for udvidelse. 8.12. Betalingerne til to gennemførelsesorganer blev suspenderet i februar 2008. Medmindre der meget hurtigt træffes hensigtsmæssige foranstaltninger, vil Kommissionen trække sin akkreditering tilbage, således at de ikke længere vil have ret til at forvalte før- og eftertiltrædelsesmidler. Kommissionen vil fortsat nøje overvåge de støttemodtagende landes systemer. Der er blevet udarbejdet en handlingsplan, der skal sikre, at der sker forbedringer. Der er allerede sket nogen fremskridt, men det er nødvendigt, at de nationale myndigheder træffer yderligere foranstaltninger.

8.13. For så vidt angår budgetstøtte, undersøgte Retten syv betalinger og de overvågnings- og kontrolsystemer, der blev anvendt i de pågældende delegationer.

8.14. Der kan ydes budgetstøtte, når partnerlandets forvaltning af offentlige udgifter er tilstrækkelig gennemskuelig, pålidelig og effektiv, og når partnerlandet har indført hensigtsmæssige sektorspecifikke eller makroøkonomiske politikker, som er godkendt af dets vigtigste donorer, herunder eventuelt de internationale finansieringsinstitutioner (3). På dette grundlag udarbejdede Kommissionen specifikke retningslinjer, hvori der blev fastsat betingelser for udbetaling af midler, og hvor betalingen af de efterfølgende trancher var betinget af, at målopfyldelsen var tilfredsstillende (4). De resultatindikatorer, der blev brugt til vurderingerne og til at måle de fremskridt, der var gjort, var dog ikke i alle tilfælde tidsbundne, klare, utvetydige og realistiske. 8.14. Som i disse sager blev de trancher, der skulle frigives, angivet som flydende, idet udbetalingen sker, når betingelsen/betingelserne er opfyldt. Resultatindikatorerne og betingelserne generelt kunne derfor ikke være tidsbundne. Denne metode anvendes af forskellige donorer. F.eks. i HIPC's tilfælde er betingelserne flydende, og de forskellige faser er ikke tidsbundne. Kommissionen er enig med Revisionsrettens generelle bemærkning om, at i specifikke sager kræves der en tidsramme for at sikre en mere forudsigelig opfyldelse af betingelsen. Kommissionen finder, at den i alle tilfælde tilstræber at være tydelig og utvetydig og sikre, at resultatindikatorerne kan nås.

8.15. For to betalingers vedkommende var over halvdelen af indikatorerne (i det ene tilfælde seks ud af ni) ikke tidsbundne, så der kunne ikke drages nyttige konklusioner, når betingelsen ikke var opfyldt på en bestemt dato. I øvrigt var over 40 % af indikatorerne enten ikke målbare eller ikke specifikke: F.eks. skulle den opnåede skovdækningsgrad bruges som indikator uden specifikke målekriterier, og forbedring af de statsansattes præstationer skulle bruges som indikator uden nogen forklaring på, hvad der skulle vurderes. I ét tilfælde blev over 70 % af indikatorerne vurderet på basis af en dokumentation på arabisk, selv om finansieringsaftalen indeholdt et specifikt krav om, at dokumentationen skulle være på engelsk, og det begrænsede væsentligt antallet af aktører, som kunne forstå oplysningerne fuldt ud. 8.15. Som anført tidligere er tidsbundethed som sådan ikke påkrævet. Kommissionen er enig i, at der altid er plads til forbedringer, og at nogle indikatorer og betingelser kan defineres tydeligere og sikre en mere resultatorienteret tilgang. Sektorreformer bør imidlertid ses som en proces, og derfor er de tidligere trin med henblik på de forberedende faser i visse tilfælde nødvendige for at ledsage hele processen.

8.16. Kommissionens retningslinjer for generel budgetstøtte åbner i praksis mulighed for fortolkning, og selv om programmets udfald ifølge resultatmålingerne ikke nåede op på 100 %, kan det stadig lade sig gøre, at modtagerlandene får 100 % af de midler, der er indgået aftale om. 8.16. Betalingsbetingelserne bør ganske vist være helt præcise, men der må være en vis skønsmargin, når indikatorerne vurderes. Det skyldes navnlig visse eksterne virkninger, som regeringerne ikke kan gøres ansvarlige for. Det er dog under alle omstændigheder nødvendigt at foretage en streng vurdering.

Overvågning af gennemførelsesorganisationerne

8.17. Fejl i gennemførelsesorganisationerne skyldes ofte, at der er svagheder i deres finansielle procedurer. Med hensyn til politikområdet eksterne forbindelser og udvikling konstaterede Retten svagheder i fem af de ni gennemførelsesorganisationer, den besøgte. 8.18. De væsentligste svagheder, Retten konstaterede, var utilstrækkelige procedurer med hensyn til bilag og arkivering og regnskabssystemer, der ikke egner sig til at sikre, at udgifterne registreres korrekt, selv når der tages hensyn til, at organisationerne ofte er små. Desuden konstaterede Retten uhensigtsmæssige procedurer for registrering af udgifter, som bevirkede, at forskud systematisk registreres i regnskabssystemet som faktiske udgifter, og at vekselkurserne bruges inkonsekvent. Retten mener, at sådanne svagheder kan afhjælpes ved, at delegationernes overvågning og støtte målrettes bedre. 8.19. I de tilfælde, hvor gennemførelsesorganisationerne gennemførte foranstaltningen i samarbejde med de lokale partnere, konstaterede Retten i øvrigt i tre tilfælde, at de systemer, der blev brugt, ikke sikrede, at de lokale partnere fik kendskab til og anvendte bestemmelserne i aftalen mellem gennemførelsesorganisationen og Kommissionen. 8.20. En stor del af EuropeAids og GD ECHO's udgifter (betalinger på 820 millioner euro i 2007) kanaliseres via FN-organisationer. Den finansielle og administrative rammeaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og FN (FAFA), der blev undertegnet den 29. april 2003, specificerer betingelserne for kontrol af disse udgifter. 8.17-8.20. Gennemførelsesorganisationerne indgår ikke som en del af Kommissionens interne kontrolsystem, men er bundet af kontraktlige forpligtelser til at gennemføre specifikke foranstaltninger. Kommissionen overvåger først og fremmest overholdelsen af kontraktbetingelserne, herunder om nødvendigt nøgleaspekterne af gennemførelsesorganisationernes interne kontrolsystemer. Det forhold, at der konstateres en svaghed hos gennemførelsesorganisationer, er ikke ensbetydende med, at der er en svaghed i Kommissionens kontrolsystem, eller at denne svaghed ikke vil blive opdaget af Kommissionen.

8.21. I 2007 indledte eller gennemførte Kommissionen 57 kontrolbesøg i henhold til FAFA, mod kun 22 mellem 2004 og 2006. Resultaterne af disse kontroller er et væsentligt element, når Kommissionen skal skaffe sig sikkerhed for, at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige. Men kun fire af disse besøg (som dækkede syv projekter) var mundet ud i en endelig rapport, da Rettens revision fandt sted, og Retten kan derfor ikke vurdere, hvordan de samlet bidrager til Kommissionens overvågning og kontrol.

8.22. På politikområdet Udvidelse konstaterede Retten svagheder i et gennemførelsesorgan i Tyrkiet, nemlig utilstrækkelig funktionsadskillelse og andre personaleproblemer. I dette tilfælde var EF-delegationens forudgående kontrol af udbud og ordretildeling under den decentrale forvaltning (DIS) tilstrækkelig til at sikre de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed. 8.22. Kontrolbesøgene er ikke altid jævnt fordelt over året, og de fleste kontrolbesøg fandt sted i anden halvdel af 2007. De komplekse og supplerende kontroller, som kontrolbesøgene kun er en del af, udgør grundlaget for generaldirektørernes revisionserklæringer i årsberetningen. Der findes også andre informationskilder såsom kontrollen med, at der er overensstemmelse med de fire søjler (gennemført i forbindelse med mere end 97 % af bidragene til undertegnerne af FAFA), overholdelse af rapporteringskravene og Kommissionens tjenestegrenes kontrol.

Eksterne revisioner af udgiftsanmeldelser

8.23. EuropeAid bruger et system af revisioner til at opnå sikkerhed for, at udgifterne i projekternes anmeldelser er støtteberettigede. I første omgang opnås der sikkerhed gennem revisioner på projektniveau, som bruges ved behandlingen af anmodninger om yderligere finansiering. Der skal i de fleste tilfælde fremlægges en revisionsberetning, før midlerne udbetales til gennemførelsesorganisationerne. Kvaliteten af disse beretninger og den revision, de bygger på, er derfor af stor betydning for godkendelsen af de betalinger, de vedrører. 8.23. På Kommissionens anmodning traf de tyrkiske myndigheder en række foranstaltninger, der forhindrede den påtænkte suspendering af den decentrale forvaltning (DIS), herunder vedtagelse af lovgivning, der skal styrke CFCU's rolle. Som følge heraf er funktionsadskillelsen blevet gennemført og personalet væsentligt øget. Fortsat overvågning og yderligere opfølgning prioriteres fortsat højt.

8.24. I 2007 konstaterede Retten, at disse projektrevisioner var blevet bedre, men at de stadig ikke altid er gode nok. De vigtigste svagheder, Retten konstaterede, var: — I tre af de 11 beretninger, der blev udvalgt til revision på stedet i delegationerne, konstaterede Retten udgifter, som ikke var støtteberettigede, manglende overholdelse af udbudsprocedurerne og — i to tilfælde — svagheder ved det interne kontrolsystem, som de eksterne revisorer ikke havde opdaget — For to af disse tre rapporters vedkommende var kvaliteten usikker, for det var ikke gennemskueligt, hvordan revisorerne var blevet udvalgt — I et andet tilfælde havde revisionen ikke et hensigtsmæssigt omfang, eftersom der kun blev aflagt revisionsberetning om organisationen, og beretningen indeholdt ingen oplysninger om det pågældende projekt. For kontrakter, der er undertegnet efter 1. februar 2006, gælder der nye revisionsmandater for den udgiftskontrol, som støttemodtagerne skal foretage. De indvirker dog ikke på de kontrakter, der allerede var indgået før denne dato, så det varer noget, før fordelene ved dem viser sig fuldt ud. For de revisioner, Kommissionen foretager, har det været obligatorisk at anvende de nye mandater siden oktober 2007. 8.24. Eksterne revisioner er et af elementerne i EuropeAids interne kontrolsystem og er en del af en række kontroller vedrørende foranstaltningernes lovlighed og formelle rigtighed. Kommissionen har med tilfredshed noteret sig Rettens påskønnelse af forbedringerne. Disse revisionsberetninger er knyttet til aftaler, der er undertegnet inden februar 2006. Som følge heraf finder de nye aftalevilkår, som EuropeAid har fastsat for ekstern revision, og som er trådt i kraft for nye aftaler, der er undertegnet fra denne dato, ikke anvendelse i disse sager. Formålet med de nye aftalevilkår er netop at forhindre sådanne svagheder, som Revisionsretten nævner. Begge aftaler blev undertegnet i 2005, og i henhold til de generelle betingelser for tilskudsaftaler, der undertegnes fra februar 2003 og fremover, skal en ekstern revisor kontrollere den endelige finansielle rapport for foranstaltningen, inden den forelægges Kommissionen. Det er støttemodtageren, der vælger revisoren, som skal godkendes af Kommissionen. Den pågældendes navn nævnes i de specifikke kontraktbetingelser, og vedkommende skal være medlem af et internationalt anerkendt tilsynsorgan for lovpligtig revision. Kommissionen undertegnede denne aftale i 2002. På det tidspunkt kunne støttemodtagerne sammen med de finansielle og de beskrivende rapporter indsende en revisionsberetning vedrørende udelukkende deres årsregnskaber. Reglerne for tilskudsaftaler har siden 2003 været anderledes, og der kræves nu en specifik revisionsberetning for den pågældende foranstaltning inden den endelige betaling. Kommissionen forventer, at forbedringerne bliver stadig mere synlige.

8.25. For at opnå yderligere sikkerhed får EuropeAid udført supplerende revision af projekter, som udvælges på grundlag af en risikoanalyse. Men der er endnu ikke udviklet fuldstændige procedurer, så disse revisioner kan udnyttes fuldt ud: 8.25.

a) De planlagte supplerende revisioners dækning af udgifterne i de største geografiske direktorater varierede fra 8 % til 43 %. Tekniske afvigelser fra retningslinjerne gør det umuligt at konsolidere dataene for EuropeAid som helhed, og det er derfor ikke klart, om der er opnået en konsistent minimumsgrad af supplerende sikkerhed a) De fleste AAP-revisioner finder sted under gennemførelsen af foranstaltningen og afhænger i høj grad af, hvor hurtigt gennemførelsen sker. Det indebærer følgende: afhængig af omfanget af de finansielle midler, en delegation forvalter, sammensætningen af dens projektportefølje (antal og type) og gennemførelsesgraden kan revisionsaktiviteterne variere fra delegation til delegation og fra et år til et andet. Fastsættelsen af en målrevisionsandel som en procentdel af de finansielle midler, der forvaltes, vil ikke forhindre udsving i revisionsaktiviteten fra et år til et andet og vil også i høj grad være påvirket af, hvilken type projekter der revideres og deres værdi. EuropeAids system bygger ikke på en bestemt forud fastsat revisionsdækning men på at sikre, at revisionsdækningen omfatter alle relevante »revisionsemner«, der er indkredset i forbindelse med de fundne risici.

b) Revisionsplanen, som oprindeligt omfattede 373 revisioner, blev ændret væsentligt i årets løb (109 revisioner blev annulleret og 99 tilføjet, så det endelige tal blev på 363 revisioner). En så radikal ændring af planen kort efter, at den er godkendt, rejser tvivl om, hvorvidt revisionsplanlægningen er systematisk og risikobaseret. It-applikationen CRIS-Audit til overvågning af fremskridt og resultater blev ikke taget fuldt ud i brug i 2007. Den endelige rapport nævner ikke planlægningskriterier som f.eks. målpopulation og dækning, og derfor kan de opnåede og de planlagte resultater ikke sammenholdes b) Revisionsplanen omfatter en række obligatoriske revisioner vedrørende projekter med meget forskellig løbetid. Nogle af dem, der er planlagt i årets løb, vil blive udsat til efterfølgende år, og andre vil blive fremskyndet, afhængig af hvor langt projektet er nået. CRIS-Audit har siden 1. januar 2008 stået for overvågningen af de fremskridt, der gøres for så vidt angår revisioner og resultaterne heraf, herunder den årlige revisionsplan 2007. I mellemtiden overvåger Kommissionen regelmæssigt gennemførelsen af den årlige revisionsplan i årets løb, bl.a. ved hjælp af regelmæssige beretninger og ajourføringer fra delegationerne.

c) Ved årets udgang var der kun modtaget revisionsberetninger om 121 af de planlagte revisioner. En så lav gennemførelsesgrad forringer kvaliteten af den sikkerhed, som den eksterne revision giver vedrørende det pågældende år c) Ved udgangen af 2007 var to tredjedele af revisionerne i revisionsplanen for 2007 blevet gennemført og en tredjedel af revisionsberetningerne indkommet. Det svarer til tidligere år. På samme tidspunkt var næsten alle de revisionsberetninger, der var fastsat i den årlige revisionsplan for 2006, indkommet (171 ud af 177 planlagte revisioner), hvilket er i overensstemmelse med den normale løbetid for en årlig revisionsplan, som afsluttes i år n + 1.

d) Udarbejdelse af statusrapporter og analyse af resultaterne af den eksterne revision var ikke færdigudviklet i 2007. Den centrale enhed, der er ansvarlig for revisionsmetodologi, udarbejdede en sammenfattende rapport, som dog ikke var fuldstændig dækkende. For eksempel blev der ikke foretaget en gennemgang af de revisioner, som lokale firmaer havde udført på kontrakt for de enkelte delegationer, og som kan indebære en større risiko for kvaliteten end de centralt indgåede rammekontrakter. d) Den årlige sammenfattende rapport omfatter revisioner finansieret inden for rammerne af revisionsrammekontrakten. Den omfatter revisioner forvaltet af EuropeAids hovedsæde samt delegationer og giver et repræsentativt overblik over de problemer, revisorerne har fundet, samt mulige løsninger.

8.26. På politikområdet Udvidelse udfører kontraktansatte eksterne revisorer efterfølgende kontrol (afslutningsrevisioner) af udvalgte nyafsluttede programmer. Anvendelse af en ny metode resulterede i ekstraordinært mange beretninger i 2007, og nogle af dem er ikke blevet fulgt op. Da Rettens revision fandt sted i april 2008, havde GD for Udvidelse endnu ikke afsluttet opfølgningen på 66 af de 99 endelige revisionsberetninger, det havde modtaget i 2007, og seks beretninger, der ikke var blevet afsluttet i 2006, var stadig ikke færdige. I nogle tilfælde går der over et år, fra den endelige beretning foreligger, til der kommer et endeligt svar fra modtagerlandet. 8.26. Trods det ekstraordinært høje antal beretninger har Kommissionen kunnet klare arbejdsbyrden. Antallet af behandlede beretninger steg med 70 % sammenlignet med 2006. Mange af beretningerne kunne ikke afsluttes ved årets udgang, idet den reviderede part skal reagere på Kommissionens bemærkninger, og der skal ses nærmere på uregelmæssigheder, inden Kommissionen kan vedtage en endelig holdning. Det tager i gennemsnit 3-4 måneder. Det er undertiden nødvendigt at acceptere længere behandlingsfrister som følge af de komplekse resultater og behovet for præcision ved anvendelsen af mulige finansielle korrektioner.

8.27. GD ECHO får udført revisioner i ngo-partnernes hovedsæde og stedlig revision af projekterne. I 2007 øgede GD ECHO antallet af stedlige revisioner væsentligt, men som i 2006 blev hovedparten af revisionerne i 2007 udført i partnernes hovedsæder, hvor det ikke kan kontrolleres fuldstændigt, om udgifterne rent faktisk er blevet afholdt. 8.27. Som anført i Kommissionens svar vedrørende Revisionsrettens årsberetning for 2006 skal revisionerne ses i lyset af den overordnede kontrolstrategi (se punkt 8.18 i Kommissionens svar vedrørende Revisionsrettens årsberetning for 2006). Kommissionen lægger vægt på at overvåge foranstaltningerne, ved at både eksperter i marken og Kommissionens personale i hovedsædet følger disse på tæt hold. Endvidere analyserer Kommissionen mere detaljeret de oplysninger, der gives af partnerne i de forskellige beretninger. De oplysninger, der indhentes fra de ovenfor beskrevne kontroller, anvender de eksterne revisorer til revisioner i hovedsædet, hvilket sætter dem i stand til at vurdere, om de pågældende projektudgifter reelt er blevet afholdt, og om det er sket på behørig vis.

8.28. Revisionerne i hovedsæderne omfatter stikprøver af betalinger fra ca. en tredjedel af projekterne. I 2007 blev det rapporteret, at 2,6 % af det reviderede beløb potentielt ikke var støtteberettiget, men ifølge ngo'ernes forklaringer er det sandsynligvis kun en del af dette beløb, der i sidste ende vil blive inddrevet. Der er ingen bestemmelser om ekstrapolering af resultaterne, og revisionssystemet giver således ikke mulighed for at vurdere det samlede omfang af udgifter, som potentielt ikke er støtteberettigede. I de revisionsberetninger, som GD ECHO havde fået udarbejdet om to ngo-hovedsæder, som Retten reviderede på stedet, var der hverken gjort opmærksom på svagheder ved udbudsprocedurerne eller på ikke-støtteberettigede udgifter. 8.28. Ved hjælp af forskellige kontrolprocedurer såsom vurdering af partnere inden undertegnelsen af en partnerskabsrammekontrakt, den årlige evaluering, som GD for Humanitær Bistand (ECHO) foretager af sine partnere, og vurderingen i forbindelse med revisioner i hovedsædet af de indførte kontrolsystemer kontrollerer GD for Humanitær Bistand (ECHO), om dets partnere har indført kontrolsystemer. Disse procedurer giver tilsvarende betalingsgarantier, jf. artikel 117 i finansforordningen og artikel 180 i gennemførelsesbestemmelserne hertil, som giver den anvisningsberettigede ret til på grundlag af sin risikovurdering og under bestemte omstændigheder at fjerne forpligtelsen til at fremlægge en attest for årsregnskaberne og de underliggende regnskaber.

Intern revision

8.29. Den interne revisionsfunktion (IAC), der betjener både EuropeAid og GD ECHO, forventer at kunne give en årlig samlet vurdering af status med hensyn til den interne kontrol i EuropeAid i 2010, når den har færdiggjort en flerårig revisionsplan for perioden 2007-2009 baseret på en intern risikoanalyse. IAC's interne risikoanalyse stemmer ikke helt overens med EuropeAids egen risikoanalyse, og på en række områder, der er defineret som højrisikoområder, er der ikke planlagt revisioner i perioden 2007-2009. 8.29. IAC's risikoanalyse foretages uafhængigt af EuropeAids egen risikoanalyse. Sidstnævnte indgår imidlertid som et element, når IAC's risikoregister udarbejdes. I IAC's risikoregister kan et område defineres som et højrisikoområde, og det område er måske derfor ikke medtaget i revisionsplanen for et bestemt år, fordi forretningsgangen endnu ikke er indarbejdet i generaldirektoratets arbejdspraksis eller forvaltningscyklussen for bestemte programmer. Da IAC's revisionsplan desuden er koordineret med IAS for tidsrummet 2007-2009, findes nogle af de poster, der kan revideres, i revisionsplanen for IAS snarere end IAC.

8.30. Der var afsat meget få ressourcer (én uddannet revisor) til revision af GD ECHO i 2007, og der blev hverken godkendt eller gennemført nogen samlet revisionsplan. Ved udgangen af 2007 blev der oprettet en ny separat intern revisionsfunktion til at udføre intern revision for GD ECHO. 8.30. Kommissionen afsatte to personer af sit personale til at bistå den interne revision for GD for Humanitær Bistand (ECHO). IAC's revisionsplan var risikobaseret og tog højde for det betydelige revisionsarbejde i forbindelse med humanitære aktiviteter, som både den interne revisionstjeneste og Revisionsretten foretog. Restrisikoen, der skal dækkes, viste, at IAC's arbejdsplan for 2007 var hensigtsmæssig.

Samlet konklusion og anbefalinger

Konklusion

8.31. På grundlag af revisionen konkluderer Retten, at der er en væsentlig fejlforekomst med hensyn til lovlighed og/eller formel rigtighed i de transaktioner, der ligger til grund for udgifterne under gruppen af politikområder Bistand til tredjelande, udvikling og udvidelse (jf. punkt 8.9). 8.31. Disse fejl vedrører hovedsagelig gennemførelsesorganisationernes udgifter i forbindelse med forskudsbetalinger/præfinansiering. Den obligatoriske finansielle revision inden de endelige betalinger, der foretages inden for rammerne af Kommissionens kontrolsystem, gør det muligt for Kommissionen at opdage og rette fejlene. Kommissionen kontrollerer omhyggeligt, at udgifterne er støtteberettigede, når den modtager den endelige udgiftsanmeldelse og bilag fra lande, der nyder godt af førtiltrædelsesstøtte. Den tilbageholder eller trækker den endelige udgiftsbetaling tilbage, hvis den ikke er i overensstemmelse med reglerne.

8.32. Rettens vurdering af overvågnings- og kontrolsystemerne på områderne eksterne forbindelser, udvikling, udvidelse og humanitær bistand er, at de er delvis effektive (jf. bilag 8.1 og punkt 8.11-8.30).

Anbefalinger

8.33. Med henblik på at afhjælpe disse svagheder anbefaler Retten, at: 8.33.

a) EuropeAid uddanner og støtter projektets regnskabspersonale bedre og mere aktivt overvåger det arbejde, der udføres af finans- og kontraktafdelingerne i delegationerne a) Under gennemførelsen af en foranstaltning overvåger Kommissionens tjenestegrene denne gennemførelse gennem dialog med lokale myndigheder, tekniske møder med støttemodtagere og besøg i marken. Uafhængige eksperter udfører hvert år en resultatorienteret kontrol, der supplerer disse aktiviteter og overvåger fremskridtene, virkningerne af resultaterne og potentielle problemer i forbindelse med igangværende projekter. Der kan også som følge af en risikovurdering foretages supplerende projektrevisioner, både driftsmæssige og finansielle.

b) EuropeAid sikrer, at planerne for risikobaserede revisioner er realistiske og gennemføres hurtigt, og indsamler og analyserer resultaterne af hele revisionsprogrammet både for at kontrollere revisionernes kvalitet og for at udnytte erfaringerne fra dem bedst muligt b) Den metode, der anvendes i forbindelse med den årlige revisionsplan, finjusteres hvert år med henblik på at gøre indkredsningen af risikobaserede revisioner så realistisk som muligt. Gennemførelsen af den årlige revisionsplan overvåges nøje i hele 2008, og brugen af revisionsresultaterne vil blive optimeret.

c) Kommissionen baserer forvaltningen af budgetstøtteprogrammer på målelige, realistiske, tidsrelaterede og relevante indikatorer, og at den forlanger et pålideligt underbyggende bevismateriale, så den kan vurdere indikatorerne og etablere en klar forbindelse mellem finansieringen og resultaterne c) Fællesskabsmidlerne inden for rammerne af budgetstøtteprogrammerne ydes på grundlag af resultater. I den forbindelse tilstræber Kommissionen at anvende indikatorer, der er målelige, realistiske og relevante over et tidsrum eller på et specifikt tidspunkt. I mange tilfælde er det donorsamfundet, der foretager resultatvurderinger på grundlag af pålideligt bevismateriale, hvilket er i overensstemmelse med Pariserklæringen. Kommissionen gør inden for disse rammer en betydelig indsats for at indføre mere resultatorienterede indikatorer.

d) der straks træffes yderligere foranstaltninger til at rette op på svaghederne ved forvaltningen af EU-midler i Bulgarien og til at opretholde den nødvendige overvågning i Tyrkiet d) For så vidt angår Bulgarien vil Kommissionen fortsat nøje overvåge forvaltningssystemerne. Der er blevet udarbejdet en handlingsplan, der skal sikre, at der sker forbedringer. Det er nødvendigt, at de nationale myndigheder træffer presserende foranstaltninger for at rette op på situationen. De foreslåede foranstaltninger vil blive nøje overvåget og revideret for at kontrollere, at de fører til de ønskede forbedringer. Med hensyn til Tyrkiet traf de nationale myndigheder foranstaltninger efter anmodning herom fra Kommissionen. Funktionsadskillelsen er i mellemtiden blevet gennemført og personalet væsentligt øget. Fortsat overvågning og yderligere opfølgning prioriteres fortsat højt.

e) fristerne for afgivelse af endelige svar på afslutningsrevisioner gøres kortere e) Trods det ekstraordinært høje antal beretninger, der indkom i 2007, har Kommissionen kunnet klare arbejdsbyrden. Antallet af behandlede beretninger steg med 70 % sammenlignet med 2006. Mange af beretningerne kunne ikke afsluttes ved årets udgang, idet den reviderede part skal reagere på Kommissionens bemærkninger, og det er nødvendigt at se nærmere på uregelmæssigheder, inden Kommissionen kan vedtage en endelig holdning. Det tager i gennemsnit 3-4 måneder. Det er undertiden nødvendigt at acceptere længere behandlingsfrister som følge af de komplekse resultater og behovet for præcision ved anvendelsen af mulige finansielle korrektioner.

f) GD ECHO udbygger sin revisionsstrategi ved at sikre, at foranstaltningerne dækkes bedre både i gennemførelsesorganisationerne og mere specifikt i marken, uanset hvilken type partner der samarbejdes med. f) Kommissionen vil tage hensyn til Revisionsrettens anbefalinger og har allerede øget antallet af revisioner i marken i 2007. En større revisionsdækning over det nuværende høje niveau vil medføre øgede udgifter til skade for gennemførelsen af den førte politik. Dette vil igen føre til yderligere utilfredshed blandt Kommissionens partnere, der opfordres til at gennemføre den humanitære bistand i marken.

OPFØLGNING AF TIDLIGERE BEMÆRKNINGER

Opfølgning af centrale bemærkninger i revisionserklæringen

8.34. I bilag 8.2 gives en oversigt over resultaterne af Rettens opfølgning af centrale bemærkninger i de seneste revisionserklæringer.

Opfølgning på særberetning nr. 2/2006 om resultaterne af de projekter, der finansieres under Tacis i Den Russiske Føderation

Indledning

8.35. I april 2006 offentliggjorde Retten særberetning nr. 2/2006 om resultaterne af Tacisprojekter i Den Russiske Føderation (5). Hovedkonklusionen var, at der var for mange projekter, som ikke havde opfyldt målene, til dels på grund af mangler ved Kommissionens forvaltning: a) Der manglede dialog med de russiske myndigheder og støttemodtagerne med henblik på at fastslå de faktiske behov. b) Projektmålene var upræcise og ikke-målelige, og de underliggende antagelser (inklusive tidsaspektet) urealistiske. c) Der blev praktisk talt ikke anvendt medfinansiering med henblik på at skabe en større følelse af ejerskab. d) Der blev gjort for lidt ved aspekterne projektevaluering, formidling af resultaterne af projektet og bæredygtighed.

8.36. Rettens anbefalinger sigtede derfor mod at forbedre Kommissionens forvaltning med hensyn til disse aspekter. Europa-Parlamentet (6) og Det Europæiske Råd (7) anbefalede også en dybere dialog mellem Kommissionen og de relevante russiske myndigheder med henblik på at identificere de nationale behov, prioriteterne og målene præcist. Dechargemyndigheden opfordrede desuden til, at Kommissionen kun finansierer projekter med klare og gensidigt fordelagtige mål og anbefalede i øvrigt mere medfinansiering, en mere realistisk vurdering af bæredygtigheden, og at det sikres, at der udføres evalueringer, og at offentligheden informeres om projekterne og deres resultater.

8.37. I svarene til særberetningen erkendte Kommissionen, at Rettens bemærkninger om de konstaterede svagheder i vid udstrækning var gyldige, men understregede, at den allerede havde indført forbedringer af forvaltningen af sine programmer for ekstern bistand. Ifølge Kommissionen var de fleste af manglerne blevet afhjulpet som en følge af reformen af EU's eksterne bistand, som fandt sted i perioden 2002-2005, navnlig uddelegeringen af ansvar til delegationerne.

8.38. Sigtet med denne begrænsede opfølgningsrevision, der blev gennemført i anden halvdel af 2007, var at undersøge, i hvor vid udstrækning Kommissionen reelt havde taget de vigtigste anbefalinger til sig. Med henblik herpå analyserede Retten den relevante dokumentation og havde samtaler med Kommissionens tjenestegrene. Desuden gennemgik den på stedet en repræsentativ statistisk stikprøve på 10 Tacisprojekter (ud af 13), som var afsluttet mellem december 2006 og juni 2007, med en samlet værdi af 27,3 millioner euro.

Rettens bemærkninger

En mere produktiv dialog

8.39. Uddelegeringen af ansvaret for forvaltningen fra Kommissionen centralt til dens delegation i Moskva har klart indvirket positivt på kvaliteten af projektidentificeringen og -forberedelsen. Der er tegn på, at dialogen med de russiske myndigheder er blevet bedre, og at den sikrer, at partnerlandet involveres mere. Et større antal støttemodtagere har deltaget i Kommissionens og de centrale russiske myndigheders drøftelser om identificering af behov og prioritering af temaer. Som et resultat heraf er programmeringen, projektidentificeringen og –forberedelsen samlet blevet bedre, og der tages mere effektivt hensyn til Ruslands og EU-partnerskabets prioriteringer. 8.39. Kommissionen har med tilfredshed noteret sig Revisionsrettens anerkendelse af de fremskridt, der er gjort som følge af decentraliseringsprocessen og de positive virkninger heraf.

8.40. Samarbejdet med de russiske modparter kan imidlertid udbygges yderligere. Rusland undertegnede handlingsprogrammerne sent, og det begrænser den tid, der er til rådighed til at gennemføre projekterne effektivt. De regionale russiske myndigheder, der nyder fordel af projekterne, er stadig for lidt involveret i projektforberedelsen. Det er især beklageligt, fordi de russiske myndigheder på regionalt plan har udvist mere ejerskab og stillet flere menneskelige ressourcer til rådighed til projekterne end gennemførelsespartnerne på centralt plan. 8.40. Gennemførelsen af reformen af den eksterne bistand (RELEX-reformen), navnlig ved hjælp af decentralisering af forvaltningen af EF's bistand til tredjelande til EF-delegationerne i tidsrummet 2002-2005, sikrer en bedre dialog med og større inddragelse af partnerlandet fra den forberedende fase til den endelige gennemførelse. Selv om omfanget af den finansielle bistand til Den Russiske Føderation er faldet i de senere år, er hovedformålet med de fleste projekter at bidrage til udviklingen af love, strategier og/eller praksis i bestemte sektorer i Rusland. I forbindelse med sådanne projekter er de naturlige partnere de centrale (føderale) myndigheder.

Målfastsættelsen er blevet bedre, men planlægningen tager stadig lang tid

8.41. Den nye kvalitetsstøtteundersøgelse i Kommissionen centralt (Kvalitetsstøttegruppen) (8), som siden 2005 også har dækket bistandsprogrammene for Rusland, har indvirket positivt på den samlede planlægning og målfastsættelse. Projektmålene blev formuleret bedre og var relevante for de igangværende russiske reformer. Kontrahenterne har brugt logiske rammer ved udarbejdelsen og gennemførelsen af deres handlingsplaner. Generelt var flere af de reviderede projekter vellykkede, end det var tilfældet under den oprindelige revision. 8.41. Kommissionen noterer sig Revisionsrettens bemærkninger vedrørende den forbedrede projektplanlægning og målfastsættelse som følge af indførelsen af nye kvalitetskontrolmekanismer.

8.42. Men på grund af de omfattende programmeringsprocedurer, Kommissionen skal følge, tager planlægningen i det store og hele stadig lang tid. For to af de reviderede projekters vedkommende var målene blevet overhalet af begivenhederne, eller de var blevet, i hvert fald delvis, irrelevante. 8.42. Kommissionen erkender, at planlægning og høringsprocedurer, som er fastsat i forordningen, tager lang tid. Kommissionen involverer de berørte parter fra begyndelsen af projektudformningsprocessen for derved i væsentlig grad at mindske risikoen for at gøre projekterne forældede. Denne tendens fremgår af overvågningsrapporterne vedrørende Rusland, som har vist, at relevansen og kvaliteten af bedømmelserne af projektudformningen er blevet stadig bedre i årenes løb siden gennemførelsen af RELEX-reformen.

8.43. Nogle modtagerorganisationer kritiserer EU's procedurer, fordi de ikke sikrer, at der hurtigt og »ubureaukratisk« reageres på russiske anmodninger om bistand, og Retten deler denne kritik. Denne russiske anmodning om hurtig bistand i beskeden målestok til støtte for de nødvendige reformer kunne muligvis efterkommes gennem en ny facilitet (Common Spaces Facility), som der var detailforhandlinger om i 2007, og som skal gøre det muligt at reagere hurtigt på anmodninger om bistand på kort og mellemlang sigt og gøre det nemmere at iværksætte fælles aktioner i de fire »fælles rum« (9). 8.43. Kommissionen skabte Common Spaces-faciliteten for at sikre en hurtig reaktion på russiske anmodninger om bistand i mindre målestok.

Medfinansiering er stadig et problem

8.44. På tidspunktet for denne opfølgning havde Kommissionen og den russiske regering fælles overvejelser om tekniske muligheder for at indføre national medfinansiering for alle fremtidige bistandsforanstaltninger under det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI) (10). 8.44. Kommissionen og Rusland er på nuværende tidspunkt ved at undersøge mulighederne for at skabe en ramme for medfinansiering af projekter. Der er allerede blevet iværksat en lang række medfinansierede projekter. De omfatter instituttet for europæiske studier og NDEP samt støtteprogrammer såsom partnerskabsprogrammet for institutionsopbygning og naboskabsprogrammerne. Fremover vil den russiske regering bidrage med 122 mio. EUR til samarbejdsprogrammerne på tværs af grænserne under ENPI (som supplerer Kommissionens midler til samme programmer).

8.45. Bortset fra naturalydelser er der indtil nu ikke set tegn på et større finansielt engagement fra de centrale, regionale eller lokal aktørers side. Siden den tidligere revision er behovet for kontorlokaler, som støttemodtagerne skal stille til rådighed, sjældent blevet opfyldt. 8.45. Medfinansiering var ikke et retligt krav i Tacis-programmet i tidsrummet 2000-2001 (på tidspunktet for indkredsningen af projekter, som Revisionsretten reviderede i sin særberetning nr. 2/2006). Den Russiske Føderations medfinansieringsmuligheder på planlægningstidspunktet var begrænsede, og de nødvendige mekanismer var ikke blevet etableret. Kommissionen må tilpasse projektkravene til en lov, der forbyder udenlandske statsborgere at arbejde i den russiske regerings lokaler.

8.46. Nu som tidligere er det vanskeligt at skabe større engagement og ejerskab uden øget national medfinansiering af projekterne fra Den Russiske Føderation. 8.46. I det nye finansielle instrument, det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI), der blev vedtaget i 2006, er det fastsat, at bistand normalt skal medfinansieres af partnerlandet for at sikre dettes engagement og skabe en følelse af at eje de forskellige foranstaltninger, der gennemføres.

Evalueringen er blevet bedre, men formidlingen af projektresultaterne er stadig mangelfuld og bæredygtigheden svag

8.47. Selv om Kommissionen ikke har evalueret de reviderede projekter individuelt, erkender Retten, at situationen samlet set er forbedret: Siden 2006 har delegationen foretaget adskillige sektorspecifikke efterfølgende evalueringer, f.eks. en konsekvensundersøgelse af den offentlige forvaltning og reformen af den offentlige forvaltning og desuden en vurdering af EU's støtte på en række andre områder. 8.47. Kommissionen har i disse tilfælde valgt sektorspecifikke evalueringer for at få et mere fuldstændigt billede af virkningen af EF's bistand til sådanne specifikke sektorer.

8.48. Men det var stadig ikke i tilstrækkelig grad sikret, at oplysninger om gyldige resultater blev offentliggjort i landet, og de primære projektpartnere på centralt regeringsplan har specielt været svage i den henseende. Undertiden fandt der oplysningsaktiviteter sted som led i projekterne, men kun meget få efter at projekterne var afsluttet. Næsten alle de websteder, der blev oprettet for at styrke spredningen af oplysninger, blev nedlagt, når projekterne ophørte. 8.48. Kommissionen anvender i forbindelse med alle sine projekter strenge retningslinjer for synlighed og videreformidling, jf. meddelelsen og håndbogen vedrørende synligheden af EU's foranstaltninger i tredjelande. Det er projektstøttemodtagerne, der har ansvaret for, at der fortsat vil være oplysninger tilgængelige, og at de bliver udbredt, efter at et projekt er afsluttet.

8.49. Kommissionen besluttede i 2007, at det eksterne projekttilsyn ikke kun skulle overvåge projekterne i deres levetid, men også udarbejde efterfølgende tilsynsrapporter. Fremover skulle der derfor kunne aflægges, i hvert fald vejledende, rapport også om aspekter vedrørende bæredygtighed. 8.49. Kommissionen undersøger standardanvendelsen af efterfølgende overvågning efter vurderingen af pilotfasen.

8.50. Indtil videre er projektresultaternes bæredygtighed fortsat problematisk. Der var ikke tegn på, at Kommissionen havde truffet specifikke foranstaltninger til at forbedre dette aspekt i planlægningsfasen. Ved de fleste af de reviderede projekter konstaterede Retten mangler. Det skyldtes f.eks., at støttemodtagerne på centralt plan ikke gjorde nok for at udarbejde og få vedtaget de love, bestemmelser og regler, der er nødvendige for, at der kan oprettes varige administrative strukturer. Desuden manglede der ofte lokale midler til opfølgningsaktiiviteter. 8.50. Kommissionen finder, at alle de reviderede projekter næsten har nået deres mål. For så vidt angår bæredygtighed har Kommissionen truffet foranstaltninger i planlægningsfasen ved hjælp af kvalitetskontrolsystemet. Den kvalitetskontrol, som kvalitetsstøttegrupperne har udført ved indkredsningen og udformningen af projekter, og som Revisionsretten erkender har haft en positiv virkning på den overordnede projektplanlægning, har også til formål at vurdere, hvor meget ejerskab og engagement partnerregeringen udviser for så vidt angår de foreslåede foranstaltninger. Siden 2005 er en større garanti for projekternes bæredygtighed således allerede medtaget i planlægningsfasen.

Konklusioner og anbefalinger

8.51. Kommissionen har virkelig taget skridt til at gøre sin bistand til Rusland mere effektiv. Det har bevirket, at planlægningsdokumenternes kvalitet er blevet klart bedre, at projekterne er blevet mere relevante for de russiske reformer, og at der er opnået flere umiddelbare resultater. De korrigerende foranstaltninger, Kommissionen har truffet, er dog endnu ikke tilstrækkelige til, at de kan styrke ejerskabet og sikre projektresultaterne en bedre bæredygtighed. 8.51. For så vidt angår følelsen af ejerskab har Kommissionen i Ruslands tilfælde bygget på den politiske dialog under Common Space som grundlag for samarbejds- og støtteinitiativerne i køreplanerne fra 2005. Det finansielle samarbejde har efter 2005 således været fokuseret på politiske mål, som begge sider var enedes om. Indholdet af de resultatorienterede overvågningsrapporter fra de sidste fem år viser, at kvaliteten af programmeringen og gennemførelsen af projekter i den østlige ENPI-region er blevet forbedret. Rusland scorede således i den resultatorienterede overvågning i 2007 i gennemsnit 2,94 ud af 4,00, hvilket gør projekterne i dette land til dem, der klarer sig bedst i den østlige ENPI-region.

8.52. Retten anbefaler, at Kommissionen: 8.52. Kommissionen er enig i Revisionsrettens anbefalinger.

a) sikrer, at foranstaltninger, som finansieres under ENPI, principielt medfinansieres og får tildelt tilstrækkelige ressourcer af de russiske støttemodtagere a) I det nye europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI) er det fastsat, at bistanden normalt skal medfinansieres af partnerlandet. Som anført ovenfor har den russiske regering allerede afsat betydelige midler til de programmer, der allerede er enighed om. (Se punkt 8.44, 8.45 og 8.46).

b) sikrer, at foranstaltninger, som finansieres under ENPI, principielt omfatter bestemmelser om videreførelse af projektresultaterne og bestemmelser, som sikrer, at oplysninger om resultaterne og om bedste praksis udbredes videst muligt i Rusland b) Kommissionen er særlig opmærksom på at sikre en vid udbredelse af resultaterne af projekterne. Bestræbelserne for at sikre større ejerskab hos projektpartnerne (høring af de berørte parter i programmerings- og planlægningsfasen, nye kvalitetssikringsmekanismer) skal også sikre, at partnerne i højere grad bliver involveret i udbredelsen af projektresultaterne, når projekterne er afsluttet.