EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 3.9.2020 COM(2020) 363 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET 31. årsrapport om beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser — Bekæmpelse af svig — 2019



















































































{SWD(2020) 156 final} - {SWD(2020) 157 final} - {SWD(2020) 158 final} - {SWD(2020) 159 final} - {SWD(2020) 160 final}



INDHOLDSFORTEGNELSE RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET 31. årsrapport om beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser — Bekæmpelse af svig — 2019 1. Indledning 2. Harmonisering og styrkelse af bekæmpelsen af svig i hele EU: tværgående politikker, foranstaltninger og resultater vedrørende bekæmpelse af svig i 2019 2.1. Retsakter vedtaget af EU-institutionerne 2.1.1. Den Europæiske Anklagemyndighed 2.1.2. Direktiv (EU) 2019/1937 om beskyttelse af personer, der indberetter overtrædelser af EU-retten 2.2. Udformning af fremtiden: europæiske institutioners lovgivningsmæssige og politiske initiativer 2.2.1. Kommissionens forslag om revision af forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 2.2.2. Tværgående bestemmelser om beskyttelse af Unionens finansielle interesser ("BFI-bestemmelserne") i alle Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme 2.2.3. Bekæmpelse af korruption i EU 2.2.4. Internationalt samarbejde 2.2.5. Kommissionens strategi for bekæmpelse af svig og den nye styringspakke 2.2.6. Gennemførelse af Herculeprogrammet og støtte via SRSP 2.3. Domstolens retspraksis 2.3.1. Vialto mod Kommissionen 2.3.2. Dalli mod Kommissionen 2.4. Foranstaltninger truffet af medlemsstaterne

2.4.1. Medlemsstaternes gennemførelse af direktivet om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Unionens finansielle interesser 2.4.2. Oversigt over foranstaltninger truffet af medlemsstaterne 2.4.2.1. Øget gennemsigtighed og bekæmpelse af korruption og interessekonflikter i forbindelse med offentlige udbud 2.4.2.2. Gennemførelse af EU-ret i national ret 2.4.2.3. Bekæmpelse af økonomisk og organiseret kriminalitet 2.4.2.4. Retlige foranstaltninger til styrkelse af samarbejdet med OLAF 2.4.3. Gennemførelse af de henstillinger, der blev fremsat i 2018 2.5. Oversigt over statistikker vedrørende afslørede uregelmæssigheder og svig 2.5.1. Afslørede uregelmæssigheder indberettet som svig 2.5.2. Andre afslørede og indberettede uregelmæssigheder 2.5.3. OLAF's undersøgelser 3. Politikker og foranstaltninger til bekæmpelse af svig og deres resultater – Indtægter 3.1. EU-institutionernes foranstaltninger til bekæmpelse af svig — indtægter 3.1.1. Gensidig administrativ bistand 3.1.1.1. Udviklingen i lovgivningen 3.1.1.2. Informationssystem til bekæmpelse af svig (AFIS) 3.1.1.3. Fælles toldaktioner (FTA'er) 3.1.2. Gensidig bistand og bestemmelser om bekæmpelse af svig i internationale aftaler 3.1.3. Bekæmpelse af ulovlig handel med tobaksvarer 3.1.4. Kriterier for finansiel risiko

3.1.5. Det fælles toldrisikoforvaltningssystem (CRMS) 3.1.6. Dataanalyseinitiativer 3.2. Medlemsstaternes foranstaltninger til bekæmpelse af svig – indtægter 3.2.1. Toldsvig 3.2.2. Skattesvig 3.2.3. Told- og afgiftssvindel 3.3. Statistik over afslørede uregelmæssigheder og svig – indtægter 3.3.1. Afslørede uregelmæssigheder indberettet som svig 3.3.2. Andre afslørede uregelmæssigheder end svig 4. Sektorspecifikke politikker, foranstaltninger og resultater vedrørende bekæmpelse af svig – udgifter 4.1. Medlemsstaternes sektorspecifikke politikker og foranstaltninger vedrørende bekæmpelse af svig omfattende flere udgiftssektorer 4.2. Landbrug – sektorspecifikke politikker, foranstaltninger og resultater vedrørende bekæmpelse af svig 4.2.1. Landbrug og fiskeri — medlemsstaternes foranstaltninger til bekæmpelse af svig 4.2.2. Landbrug – statistik over afslørede uregelmæssigheder og svig 4.2.2.1. Afslørede uregelmæssigheder indberettet som svig 4.2.2.2. Andre afslørede uregelmæssigheder end svig 4.3. Samhørighedspolitik og fiskeri – sektorspecifikke politikker, foranstaltninger og resultater vedrørende bekæmpelse af svig 4.3.1. Samhørighedspolitik og fiskeri – medlemsstaternes foranstaltninger til bekæmpelse af svig 4.3.2. Samhørighedspolitik og fiskeri – statistikker over afslørede uregelmæssigheder og svig 4.3.2.1. Afslørede uregelmæssigheder indberettet som svig

4.3.2.2. Andre afslørede uregelmæssigheder end svig 4.3.2.3. De europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) og krisen i covid-19-krisen. 4.4. Indirekte forvaltning (førtiltrædelse) — statistik over afslørede uregelmæssigheder og svig 4.5. Direkte forvaltning – sektorspecifikke politikker, foranstaltninger og resultater vedrørende bekæmpelse af svig 4.5.1. Direkte forvaltning – statistik over afslørede uregelmæssigheder og svig 4.5.1.1. Afslørede uregelmæssigheder indberettet som svig 4.5.1.2. Andre afslørede uregelmæssigheder end svig 5. Inddrivelse og andre forebyggende og korrigerende foranstaltninger 6. Samarbejde med medlemsstaterne 6.1. Samarbejde med OLAF 6.2. Better Spending Network 7. Systemet for tidlig afsløring og udelukkelse (EDES) 8. Opfølgning på Parlamentets beslutning om årsrapporten om 2018 9. Interinstitutionelt samarbejde 9.1. Interinstitutionel udveksling af synspunkter 9.2. Den Europæiske Revisionsret 9.2.1. Særberetninger om politikken til bekæmpelse af svig 9.2.2. Samarbejde mellem OLAF og Den Europæiske Revisionsret 10. Konklusioner og anbefalinger 10.1. Indtægter

10.2. Udgifter Figurer Figur 1: Gennemførelse af BFI-direktivet — status (juni 2019) Figur 2: Toldkontrolstrategier for grænseoverskridende e-handel Figur 3: Systematisk registrering af potentielt undervurderede eller ukorrekt angivne varer under afgiftsfritagelsen på forsendelser af lav værdi Figur 4: Kontrol af erhvervsdrivendes overholdelse Figur 5: Status for nationale strategier for bekæmpelse af svig Figur 6: Uregelmæssigheder indberettet som svig i 2019 Figur 7: Uregelmæssigheder indberettet som svig og tilhørende beløb – 2015-2019 Figur 8: Andre uregelmæssigheder end svig indberettet i 2019 Figur 9: Fælles toldaktioner i 2019 Figur 10: TEI — fakta og mønstre Figur 11: Afsløringsgrad efter komponent af den fælles landbrugspolitik Figur 12: Landbrugspolitik – fakta og nøgletal Figur13: Markedsforanstaltninger, der er mest berørt af svig Figur 14: Foranstaltninger vedtaget af medlemsstaterne på det samhørighedspolitiske område Figur 15: Samhørigheds- og fiskeripolitikker – fakta og nøgletal Figur 16: Cocolaf's struktur og undergrupper



Resumé Beskyttelsen af EU's finansielle interesser er en opgave, som Kommissionen deler med medlemsstaterne. Denne beskyttelse, hvis principper er defineret i artikel 325 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), styrkes løbende gennem foranstaltninger truffet af EU og dets medlemsstater gennem lovgivning og den løbende gennemførelse af EU's budget. 2019 var en milepæl, da medlemsstaterne skulle gennemføre de foranstaltninger, der er fastsat i direktivet om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Den Europæiske Unions finansielle interesser ("BFI-direktivet"), i national lovgivning inden juli 2019. 12 medlemsstater havde gjort det inden den fastsatte frist, heraf 22 inden juni 2020. EU's medlovgivere vedtog også et direktiv, der har til formål at styrke håndhævelsen af EU-retten og Unionens politikker inden for specifikke områder ved at sikre et højt beskyttelsesniveau for personer, der indberetter overtrædelser af EU-retten (direktivet om whistleblowere). I 2019 blev Laura Codruța Kövesi desuden udpeget som europæisk chefanklager, og der blev gjort yderligere fremskridt med oprettelsen af Den Europæiske Anklagemyndighed. Europa-Kommissionen vedtog den nye strategi for bekæmpelse af svig (CAFS) i april 2019 og har siden da arbejdet på at nå strategiens syv grundlæggende målsætninger, navnlig målsætningerne om at styrke Kommissionens interne koordinering af bekæmpelsen af svig og forbedre dens analysekapacitet inden for bekæmpelse af svig, herunder kvaliteten af de data, Kommissionen anvender. EU-Domstolen afsagde to principielle domme (Vialto mod Kommissionen og Dalli mod Kommissionen), som indgik i retspraksis vedrørende beskyttelsen af EU's finansielle interesser. Begge domme vedrørte undersøgelser foretaget af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) På nationalt plan vedtog medlemsstaterne en lang række foranstaltninger for at forbedre deres kapacitet til at forebygge og afsløre svig. I de fleste af de indberettede foranstaltninger er der fokus på forvaltning og kontrol af EU-midler. Der blev også indberettet tværgående foranstaltninger vedrørende: ·øget gennemsigtighed og bekæmpelse af korruption og interessekonflikter i forbindelse med offentlige udbud ·bekæmpelse af økonomisk og organiseret kriminalitet ·gennemførelse af EU-ret i national ret ·forbedring af samarbejdet med OLAF. Antallet af uregelmæssigheder, som medlemsstaterne har afsløret og indberettet til Kommissionen (analysen heraf danner grundlag for statistikkerne i denne rapport), er lavere end i de foregående år. Denne tendens er særlig synlig for antallet af uregelmæssigheder indberettet som svig, som er faldet støt i de sidste fem år. På udgiftssiden ser det imidlertid ud til, at dette fald hænger sammen med EU-udgiftsprogrammernes cyklus og ikke med et reelt fald i antallet af afsløringer. Analysen af programmeringscyklusserne viser, at antallet af afslørede sager med mistanke om svig og konstateret svig er stabilt. Med hensyn til landbrugsudgifter var risikoen forbundet med "markedsstøtteforanstaltninger" større. Med hensyn til samhørighedspolitikken blev det højeste antal sager afsløret i forbindelse med projekter inden for "forskning og teknologisk udvikling". Da covid-19-krisen kræver flere midler i de kommende år, navnlig til sundhedssektoren, indeholder denne rapport også en analyse af uregelmæssigheder på området "investeringer i sundhedsinfrastruktur". Denne analyse viser, at sundhedsinfrastrukturen er særlig berørt af overtrædelser af reglerne om offentlige indkøb. Manglende støtteberettigelse af projekt/aktivitet og overtrædelse af kontraktbestemmelser/regler var de andre vigtigste kilder til uregelmæssigheder.

På indtægtssiden er de pågældende finansielle beløb faldet betydeligt siden 2018, der var et usædvanligt år. De varer, der var mest påvirket af forsøg på svig, var endnu engang solpaneler. Indtægtssvig gennem undervurdering af varer, herunder e-handel, der importeres til EU, var fortsat en betydelig trussel. OLAF spillede en central rolle i afsløringen af denne form for svig. I lyset af den nuværende sundhedsmæssige og økonomiske krise og den genopretningsplan, som Kommissionen har fremlagt, anbefales det i denne rapport, at overvågningen og kontrollen af EU's udgifter ikke lempes, og det påpeges, at en forbedring af gennemsigtigheden af disse udgifter kan være med til at forebygge svig og uregelmæssigheder.



1.Indledning Dette er Kommissionens 31. årsrapport om beskyttelse af EU's finansielle interesser og bekæmpelse af svig (rapport om beskyttelse af EU's finansielle interesser). EU og dets medlemsstater har et fælles ansvar for at beskytte Unionens finansielle interesser og for at bekæmpe svig. Medlemsstaternes myndigheder forvalter omtrent 74 % af EU's udgifter og opkræver EU's traditionelle egne indtægter. Kommissionen fører tilsyn med begge områder, fastsætter standarder og kontrollerer efterlevelsen. Kommissionen og medlemsstaterne skal arbejde tæt sammen for at sikre, at EU's finansielle interesser beskyttes effektivt. I rapporten om beskyttelse af EU's finansielle interesser vurderes dette samarbejde med henblik på at forbedre det. Med henblik herpå indeholder rapporten: ·en oversigt over de foranstaltninger, der er truffet på EU-plan og på medlemsstatsniveau med henblik på at bekæmpe svig ·en analyse af de vigtigste resultater, som nationale organer og EU-organer har opnået ved at afsløre svig og uregelmæssigheder vedrørende EU's udgifter og indtægter. Den er navnlig baseret på uregelmæssigheder og svig, som medlemsstaterne har afsløret og indberettet i overensstemmelse med sektorspecifikke forordninger. Rapporten ledsages af fem arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene (SWD). 2.Harmonisering og styrkelse af bekæmpelsen af svig i hele EU: tværgående politikker, foranstaltninger og resultater vedrørende bekæmpelse af svig i 2019 2.1.Retsakter vedtaget af EU-institutionerne 2.1.1.Den Europæiske Anklagemyndighed Efter ikrafttrædelsen af Rådets forordning (EU) 2017/1939 om gennemførelse af et forstærket samarbejde om oprettelse af Den Europæiske Anklagemyndighed ("EPPO") den 20. november 2017 har Kommissionen gjort betydelige fremskridt med oprettelsen af EPPO i 2019. I oktober 2019 besluttede Rådet og Europa-Parlamentet at udpege Laura Codruța Kövesi som europæisk chefanklager. De indkøbsrunder, der var nødvendige for ombygningen af EPPO's hjemsted i Luxembourg, blev afsluttet. Rekrutteringen af EPPO-medarbejdere fortsatte, og der var blevet ansat ni medarbejdere ved udgangen af 2019. Desuden tog Kommissionen de nødvendige skridt til at forberede udviklingen af et skræddersyet EPPO-sagsstyringssystem. Dette vil være et centralt redskab for myndigheden. Kommissionen arbejdede fortsat tæt sammen med medlemsstaterne om tilpasningerne af deres nationale ret med henblik på forberedelsen af EPPO og rådførte sig med medlemsstaterne om de forskellige trin i oprettelsen i overensstemmelse med EPPO-forordningens artikel 20. Kommissionen indledte også drøftelser med medlemsstaterne for at lette anerkendelsen af Den Europæiske Anklagemyndighed som en kompetent myndighed i henhold til den europæiske konvention om gensidig retshjælp i straffesager fra 1959 og dens protokoller i henhold til EPPO-forordningen. Dette vil sikre et smidigt samarbejde mellem EPPO og tredjelande. 2.1.2.Direktiv (EU) 2019/1937 om beskyttelse af personer, der indberetter overtrædelser af EU-retten Formålet med direktiv (EU) 2019/1937 ("direktivet om whistleblowere") er at styrke håndhævelsen af EU-retten og Unionens politikker inden for specifikke områder ved at sikre et højt beskyttelsesniveau for personer, der indberetter overtrædelser på områder, hvor overtrædelser kan forårsage alvorlig skade på offentlighedens interesser, og hvor overtrædelser kun kan eller bedst vil blive afsløret af insidere. Disse områder omfatter beskyttelse af EU's finansielle interesser, forebyggelse af hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme, overtrædelser relateret til det indre marked, herunder urimelige ordninger, der har til formål at opnå en selskabsskattemæssig fordel og at unddrage sig retlige forpligtelser, og overtrædelser af EU-retten om offentlige indkøb. Direktivet blev vedtaget den 23. oktober 2019. Medlemsstaterne har indtil december 2021 til at gennemføre det i deres nationale retsorden.

2.2.Udformning af fremtiden: europæiske institutioners lovgivningsmæssige og politiske initiativer Dette afsnit giver et overblik over den vigtigste udvikling i Kommissionens politik og lovgivningsmæssige initiativer i 2019. 2.2.1.Kommissionens forslag om revision af forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 Den 23. maj 2018 vedtog Kommissionen et forslag om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (herefter "OLAF-forordningen") , med to hovedformål: at tilpasse OLAF til oprettelsen af EPPO og forbedre effektiviteten af OLAF's undersøgelser. Kommissionens forslag er en målrettet revision af OLAF-forordningen, der har til formål at sikre, at ændringerne vil træde i kraft, når EPPO bliver operationel. I 2019 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet deres forhandlingspositioner til Kommissionens forslag (henholdsvis den 16. april og den 12. juni 2019). Forhandlingerne blev indledt ved udgangen af 2019, og der blev afholdt to triloger under det finske formandskab for Rådet. 2.2.2.Tværgående bestemmelser om beskyttelse af Unionens finansielle interesser ("BFI-bestemmelserne") i alle Kommissionens forslag til den flerårige finansielle ramme I 2019 nåede OLAF i tæt samarbejde med de afdelinger, der afholder udgifterne, og centrale afdelinger i Kommissionen, til enighed med medlovgiverne om, at standardbestemmelserne om beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser skulle indgå i alle lovgivningsforslag for udgiftsprogrammer efter 2020 under direkte, indirekte og delt forvaltning. Disse bestemmelser afspejler kravene i finansforordningen, og det understreges bl.a., at Unionens finansielle interesser skal beskyttes ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger, herunder forebyggelse, afsløring, korrektion og undersøgelse af svig og andre uregelmæssigheder. Enhver person eller enhed, der modtager EU-midler, skal samarbejde fuldt ud om at beskytte Unions finansielle interesser, tildele Kommissionen, OLAF, EPPO og Den Europæiske Revisionsret de fornødne adgangsrettigheder og sikre, at eventuelle tredjeparter, der er involveret i gennemførelsen af EU-midler, tildeler tilsvarende rettigheder. 2.2.3.Bekæmpelse af korruption i EU Som led i forebyggelsen og bekæmpelsen af korruption vil medlemsstaternes retlige rammer blive regelmæssigt overvåget og vurderet i henhold til den nyligt oprettede retsstatsmekanisme. Inden for rammerne af retsstatsmekanismen vil Kommissionen overvåge udviklingen, både den positive og negative, i overholdelsen af retsstatsprincippet i medlemslandene på fire områder: i) retssystemer, ii) regler for bekæmpelse af korruption, iii) visse spørgsmål vedrørende mediepluralisme og iv) andre institutionelle spørgsmål vedrørende kontrolforanstaltninger. Retsstatsmekanismen vil omfatte objektive og faktuelle årlige indberetninger fra Kommissionen om alle EU-landene og skal fungere som et forebyggende redskab og uddybe dialogen og den fælles bevidsthed om retsstatsspørgsmål i EU. I forbindelse med det europæiske semester for økonomisk styring vurderes udfordringerne i forbindelse med bekæmpelse af korruption med særlig fokus på risikoområder, f.eks. offentlige indkøb, offentlig administration, virksomheder og sundhedspleje. De årlige landerapporter under det europæiske semester omfatter detaljerede analyser af korruptionsrisici og dermed forbundne udfordringer. I relevante sager er disse spørgsmål også afspejlet i de landespecifikke henstillinger, som hvert år godkendes af de nationale ledere i Det Europæiske Råd. I landerapporterne for 2019 fokuserede Kommissionen sin analyse på 15 medlemsstater med særlige udfordringer. Otte af disse medlemsstater har modtaget relaterede landespecifikke henstillinger i år. Ud over semesteret har Rumænien og Bulgarien modtaget henstillinger på dette område inden for rammerne af mekanismen for samarbejde og kontrol. Inden for rammerne af EU's program for udveksling af erfaringer om bekæmpelse af korruption arrangerede Kommissionen workshopper om forebyggelse af korruption i statsejede virksomheder med fokus på risici for korruption i forbindelse med offentlige indkøb og korruption som en trussel mod sikkerheden i henholdsvis maj, juni og oktober 2019. Kommissionen afholdt også et møde med de nationale kontaktpunkter om korruption. I 2019 blev EU observatør i Sammenslutningen af Stater mod Korruption (Greco), og Kommissionen deltog aktivt i flere europæiske og internationale fora om bekæmpelse af korruption. Kommissionen repræsenterede EU på den 9. partskonference under De Forenede Nationers konvention mod korruption og på Greco's plenarmøde i december. Kommissionen fortsatte også sit arbejde i G20-arbejdsgruppen om bekæmpelse af korruption, som i 2019 udviklede principper på højt plan for beskyttelse af whistleblowere samt et kompendium over god praksis, der skal styrke forebyggelsen af korruption inden for udvikling af infrastruktur. Kommissionen deltog også i de relevante arbejdsområder i Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) og de europæiske partnere mod korruption (EPAC)/EU's net af kontaktpunkter til bekæmpelse af korruption (EACN), som vedtog Stockholm-erklæringen i december 2019, hvori de europæiske beslutningstagere blev opfordret til at styrke bekæmpelsen af korruption. OLAF har bl.a. et unikt mandat til at foretage interne undersøgelser i EU "s institutioner, organer, kontorer og agenturer med henblik på at bekæmpe svig, korruption og anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser. Ud over interne undersøgelser bekæmper OLAF også korruption gennem sine eksterne undersøgelser, da sager om svig mod EU-budgettet kan indebære korruption. 2.2.4.Internationalt samarbejde For at bekæmpe svig mod EU-budgettet ud over Unionens grænser mere effektivt fortsatte Kommissionen sin praksis med at inkludere bestemmelser om bekæmpelse af svig i aftaler med tredjelande og i skabeloner til garantiaftaler med internationale finansielle institutioner og andre internationale organisationer.

For at løse komplekse grænseoverskridende sager om svig og spore indtægterne fra svig samarbejder OLAF ofte med internationale organisationer og de nationale myndigheder i lande uden for EU. OLAF mødes en gang om året med repræsentanter for internationale organisationers efterforskningsgrene på konferencen af internationale efterforskere. I 2019 organiserede OLAF specifikke arrangementer til støtte for tredjelande, især: • det halvårlige møde i pilotgruppen med partnermyndigheder fra Afrika for at styrke forbindelserne med centrale afrikanske efterforsknings- og kontrolmyndigheder og korruptionsbekæmpende organer • det årlige seminar for partnermyndigheder i kandidatlande og potentielle kandidatlande (emnet var forbindelsen mellem forebyggelse og undersøgelse af svig) • studiebesøg til OLAF fra partnermyndigheder fra Nordmakedonien og Albanien. 2.2.5.Kommissionens strategi for bekæmpelse af svig og den nye styringspakke Den nye strategi blev vedtaget den 29. april 2019. Den er baseret på en detaljeret risikovurdering af Kommissionens interne politikker og der peges på to hovedområder til forbedring, nemlig i) indsamling og analyse af data om svig og ii) og samarbejde og koordinering mellem Kommissionens afdelinger. Disse aspekter er derfor sat i centrum for den nye strategi. De er også i overensstemmelse med en intern evaluering af den tidligere strategi. Der blev allerede gennemført forbedringer af styringen i 2018, hvor Kommissionens administrationsråd fik tildelt en styrket rolle på området for bekæmpelse af svig, og ved udgangen af 2019 blev netværket til forebyggelse og afsløring af svig (FPDNet) styrket med indførelsen af tematiske undergrupper. Dette var led i de 63 foranstaltninger, der gradvist vil blive gennemført i de kommende år i overensstemmelse med den specifikke handlingsplan, der ledsager den nye strategi for bekæmpelse af svig. 2.2.6.Gennemførelse af Herculeprogrammet og støtte via SRSP Hercule III-programmet for 2014-2020 fremmer aktiviteter til bekæmpelse af svig, korruption og anden ulovlig aktivitet, der påvirker Unionens finansielle interesser. I 2019, det femte år af programperioden, blev der stillet et budget på 15,89 mio. EUR til rådighed til: •finansiering af aktioner til styrkelse af nationale og regionale myndigheders operationelle og tekniske kapacitet i medlemsstaterne samt IT-støtte (74 % af programmets budget) •uddannelsesaktiviteter og konferencer, herunder digital retsmedicinsk og analytisk uddannelse af personale, der ansættes af retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne og partnerlandene, samt sammenlignende forskning og offentliggørelse af videnskabelige publikationer (24 % af budgettet). Modtagerne af Hercule III-tilskud berettede om stor succes, der blev opnået ved hjælp af udstyr, uddannelse og andre aktioner finansieret under programmet, såsom: •beslaglæggelse af smuglede og varemærkeforfalskede cigaretter og tobak •forbedrede operationer i forbindelse med og undersøgelser af uregelmæssigheder, svig og korruption begået mod EU's finansielle interesser •øget grænseoverskridende samarbejde og oprettelse af netværk •udveksling af bedste praksis inden for forebyggelse og bekæmpelse af svig og ulovlige aktiviteter, som skader Unionens finansielle interesser. Desuden har Kommissionen via støtteprogrammet for strukturreformer (SRSP) øremærket midler til teknisk bistand til to medlemsstater til følgende formål: •forbedring af den græske koordineringstjeneste for bekæmpelse af svig (AFCOS) i overensstemmelse med EU-lovgivningen og national lovgivning •støtte til de spanske myndigheder i bestræbelserne på at forbedre tilsynet med de offentlige udgifter ved hjælp af data og automatiserede procedurer og skabelse af større forståelsen og kapacitet til at indkredse og afbøde risici for svig i forbindelse med tilskud på centrale politikområder.

2.3.Domstolens retspraksis I 2019 afsagde Retten to principielle domme, som nu indgår i retspraksis vedrørende beskyttelsen af EU's finansielle interesser. 2.3.1.Vialto mod Kommissionen I sag T-617/17, Vialto mod Kommissionen, afviste Retten sagsøgerens erstatningskrav og godkendte for første gang i EU's retspraksis OLAF's beføjelser og den måde, hvorpå kontoret gennemfører digitale kriminaltekniske foranstaltninger ved kontrol på stedet. Det fremgår klart af Rettens dom, at OLAF skal have adgang til alle oplysninger og al dokumentation vedrørende omfanget af undersøgelserne ved kontrollen på stedet og til at tage kopier af alle de dokumenter, der er nødvendige for, at kontoret kan foretage den pågældende kontrol, og at kontoret har en skønsmargen i denne forbindelse. Dommen bekræftede også, at retten til at indsamle dokumenter i henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 omfatter indsamling af kriminaltekniske oplysninger, og at den operatør, der havde nægtet at give OLAF de ønskede digitale oplysninger, med rette var blevet udelukket fra konsortiet for at have tilsidesat sin kontraktmæssige forpligtelse til at samarbejde med OLAF. I praksis er en påberåbelse af operatørens kontraktlige forpligtelse til at samarbejde med OLAF et meget stærkt og effektivt redskab for OLAF's undersøgelser, både inden for og uden for EU's grænser. Vialto har appelleret Rettens dom, og appelsagen er endnu ikke afsluttet. 2.3.2.Dalli mod Kommissionen Retten afviste sagsøgerens erstatningskrav og behandlede en lang række retlige og faktiske omstændigheder, som er blevet drøftet i de seneste år. De vigtigste punkter i Rettens dom er: ·OLAF's kompetence rækker ud over beskyttelsen af EU's finansielle interesser, og det forhold, at EU's finansielle interesser ikke berøres, udelukker ikke OLAF fra at indlede en undersøgelse. ·Kriterierne for at indlede en undersøgelse som omhandlet i OLAF's retningslinjer vedrørende undersøgelsesprocedurerne for OLAF's ansatte og forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013, omfatter ikke en detaljeret vurdering af disse oplysninger, da dette kun kan ske i forbindelse med selve undersøgelsen. ·Forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 er ikke til hinder for, at OLAF's generaldirektør kan tillade en udvidelse af omfanget af en igangværende undersøgelse fra en intern til ekstern undersøgelse og omvendt. ·OLAF's generaldirektør kan ikke, når omstændighederne kræver det, forhindres i at føre tilsyn med et særligt undersøgelsesteam eller i at deltage direkte i undersøgelsesaktiviteter. ·OLAF's endelige rapporter behøver ikke at gengive hele det bevismateriale, de er baseret på, men dette bevismateriale skal indgå i et bilag til disse rapporter, når det er relevant. ·Anmodninger om telefonlogs er en legitim undersøgelsesforanstaltning, og der stilles ikke krav om en formel juridisk kontrol af OLAF's kontor for udvælgelse og gennemgang af undersøgelser i denne forbindelse. Der stilles kun krav om en sådan formel udtalelse i forbindelse med de undersøgelsesforanstaltninger, der er udtrykkeligt opstillet i artikel 11.2 og omhandlet i artikel 12.1 og 12.2 i retningslinjerne vedrørende undersøgelsesprocedurerne for OLAF's ansatte. ·En berørt person har ret til at fremsætte bemærkninger til de forhold, der berører vedkommende, men ikke til de konklusioner, som OLAF kan drage i forbindelse med sin endelige undersøgelsesrapport. OLAF er ikke forpligtet til at anmode en berørt person om at tage stilling til de enkelte beviser, men kun til de forhold, der vedrører vedkommende. ·Overvågningsudvalgets forretningsorden kan ikke pålægge OLAF forpligtelser, der f.eks. ikke er fastsat i forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013. Overvågningsudvalget kan ikke modsætte sig fremsendelsen af en endelig rapport til de nationale retsmyndigheder. ·Med hensyn til information til offentligheden skal OLAF finde den rette balance mellem retten til respekt for den berørte persons uskyldsformodning og offentlighedens ret til at blive informeret i forbindelse med retten til ytringsfrihed — og offentligheden skal i denne forbindelse informeres så præcist som muligt om de foranstaltninger, der iværksættes over for eventuelle mangler eller svig. ·Kravet om, at OLAF skal udøve sine undersøgelsesbeføjelser i fuld uafhængighed, jf. artikel 3 i afgørelse 1999/352, tillægger borgerne rettigheder, for så vidt som det sikrer upartiskhed, rimelighed og objektivitet i kontorets undersøgelser. ·De enkelte institutioner, organer, kontorer og agenturer kan anmode OLAF's generaldirektør om at behandle en sag som en prioritet, da den ikke vedrører undersøgelsens indhold.

·De enkelte institutioner, organer, kontorer og agenturer kan anmode OLAF's generaldirektør om, hvor langt undersøgelsen er kommet. Hvis et sådant spørgsmål stilles gentagne gange og vedholdende, kan det imidlertid betragtes som en instruks eller et pres på OLAF, der griber ind i OLAF's uafhængighed. Rettens dom er appelleret, og appelsagen er endnu ikke afsluttet. 2.4.Foranstaltninger truffet af medlemsstaterne 2.4.1.Medlemsstaternes gennemførelse af direktivet om strafferetlig bekæmpelse af svig rettet mod Unionens finansielle interesser BFI-direktivet erstatter konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser fra 1995 og protokoller dertil (BFI-konventionen) for de 26 medlemsstater, der er bundet af direktivet . For at øge beskyttelsen af EU's finansielle interesser harmoniserer BFI-direktivet definitionerne af og sanktionerne og forældelsesfristerne for visse strafbare handlinger, der berører disse interesser (f.eks. svig, korruption, hvidvaskning af penge og misbrug af midler). Dette gælder for grænseoverskridende momssvig, hvor det samlede tab udgør mindst 10 mio. EUR Desuden defineres EPPO's materielle kompetence i BFI-direktivet, idet EPPO har jurisdiktion med hensyn til de fire lovovertrædelser, der er fastsat i direktivet. Sammenhængen med oprettelsen af EPPO gør en rettidig gennemførelse af BFI-direktivet endnu vigtigere. Fristen for gennemførelse af BFI-direktivet i national ret udløb den 6. juli 2019. 12 medlemsstater havde givet meddelelse om fuldstændig gennemførelse inden denne dato. Ved udgangen af 2019 havde 18 medlemsstater givet meddelelse om fuldstændig gennemførelse, fire delvis gennemførelse, og fire havde ikke givet meddelelse om gennemførelsesforanstaltninger (tre inden juni 2020, jf. Figure 1 ). Kommissionen indledte traktatbrudsprocedurer i sager, hvor der ikke blev givet meddelelse om gennemførelsesforanstaltninger, og indledte vurderingen af, om de anmeldte foranstaltninger var i overensstemmelse med lovgivningen. 2.4.2.Oversigt over foranstaltninger truffet af medlemsstaterne Medlemsstaterne har indberettet i alt 27 tværgående foranstaltninger. Disse kan inddeles i fire undergrupper afhængigt af deres respektive gennemførelsesområde. 2.4.2.1.Øget gennemsigtighed og bekæmpelse af korruption og interessekonflikter i forbindelse med offentlige udbud Hvad angår skabelse af øget gennemsigtighed, bekæmpelse af korruption og forebyggelse af interessekonflikter i forbindelse med offentlige indkøb, har medlemsstaterne indberettet otte foranstaltninger. Foranstaltningerne er meget forskellige og omfatter lovgivningsmæssige foranstaltninger, der har til formål at forbedre forvaltningens effektivitet og funktion og sikre en bedre finansiel forvaltning inden for offentlige indkøb, organisatoriske foranstaltninger som f.eks. en workshop om samordning af tilbudsgivning, uddannelse og oplysning om bekæmpelse af svig og administrative foranstaltninger som f.eks. metodevejledning, finanskontrol og revision. To medlemsstater har indberettet strategier til bekæmpelse af korruption på forskellige niveauer: den ene strategi omfatter operationelle foranstaltninger, og den anden omfatter en kombination af operationelle, organisatoriske og administrative foranstaltninger. For at støtte medlemsstaterne med at forebygge og bekæmpe korruption (også korruption begået mod EU's finansielle interesser) og andre kriminelle aktiviteter yder EU store bidrag til gennemførelse af projekter. Fonden for Intern Sikkerhed og dens fremtidige efterfølger i FFR 2021-2027 har til formål at støtte udveksling af oplysninger og samarbejde mellem retshåndhævende myndigheder og andre offentlige og private enheder med henblik på imødegåelse af udfordringerne forbundet med kriminalitet. 2.4.2.2.Gennemførelse af EU-ret i national ret I 2019 indberettede medlemsstaterne ti foranstaltninger af lovgivningsmæssig karakter vedrørende gennemførelsen af EU-retten i national ret. Seks medlemsstater rapporterede om deres gennemførelse af BFI-direktivet i 2019. Andre foranstaltninger vedrører Rådets forordning (EU) 2017/1939 om oprettelse af EPPO. To medlemsstater indberettede, at de havde truffet nationale lovgivningsmæssige foranstaltninger i forbindelse med forordningen. Finland indberettede foranstaltninger til gennemførelse af det femte hvidvaskdirektiv (EU-direktiv 2018/843), og Rumænien gennemførte EU-direktiv 2015/849 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme.

2.4.2.3.Bekæmpelse af økonomisk og organiseret kriminalitet Medlemsstaterne indberettede seks foranstaltninger på dette område. Italien indberettede operationelle foranstaltninger såsom gennemførelsen af Arachne-redskabet, og Malta indberettede foranstaltninger et projekt, der skal styrke det nationale politis kapacitet. Litauen og Sverige rapporterede om en række koordineringsgrupper, der havde gennemført en række organisatoriske og operationelle foranstaltninger, nemlig de årlige møder på ekspertniveau afholdt af de baltiske staters undersøgelsestjenester på området for told- og skattesvig og af det svenske råd for beskyttelse af EU's finansielle interesser. Spanien traf en lignende foranstaltning gennem oprettelse af et rådgivende råd for forebyggelse og bekæmpelse af svig, der skader Den Europæiske Unions finansielle interesser. Spanien vedtog også en national strategi til bekæmpelse af organiseret kriminalitet og alvorlige strafbare handlinger. 2.4.2.4.Retlige foranstaltninger til styrkelse af samarbejdet med OLAF Belgien, Slovakiet og Letland indberettede lovgivningsforanstaltninger, der havde til formål at styrke samarbejdet mellem OLAF og de nationale myndigheder. 2.4.3.Gennemførelse af de henstillinger, der blev fremsat i 2018 I den tidligere rapport om beskyttelse af EU's finansielle interesser fremsatte Kommissionen to sæt henstillinger til medlemsstaterne. Kommissionen fulgte op på gennemførelsen af henstillingerne i rapporten om beskyttelse af EU's finansielle interesser 2018. På indtægtssiden har 12 medlemsstater fuldt udbygget og håndhævet deres toldkontrolstrategier for grænseoverskridende e-handel, navnlig for så vidt angår risikoen for misbrug af afgiftsfritagelsen på forsendelser af lav værdi. I de foranstaltninger, der blev truffet, var der fokus på undervurderede risikoprofiler (som omfatter forsendelser af lav værdi) og opgraderinger og forbedringer af medlemsstaternes toldsystemer. Omkring halvdelen af medlemsstaterne sikrede fuldt ud, at deres elektroniske toldangivelsessystemer ikke automatisk anvender den angivne afgiftsfritagelse på varer med en angivet værdi på mere end 150 EUR, på kommercielle forsendelser angivet som gaver og på varer, der ikke er berettiget til afgiftsfritagelse Derudover sikrede 15 medlemsstater fuldt ud systematisk registrering af potentielt undervurderede eller ukorrekt angivne varer under afgiftsfritagelsen på forsendelser af lav værdi ved hjælp af risikoprofiler eller vilkårligt. 13 medlemsstater har fuldt ud sikret, at den efterfølgende kontrol omfatter kontrol af erhvervsdrivendes overholdelse af afgiftsfritagelsen på forsendelser af lav værdi. 24 medlemsstater sikrede fuldt ud, at autoriserede økonomiske operatører ikke udelukkes fra kontroller med overholdelsen af afgiftsfritagelsen på forsendelser af lav værdi. På udgiftssiden viste opfølgningen for 2018, at ti medlemsstater har vedtaget eller ajourført en national strategi for bekæmpelse af svig, som de har meddelt Kommissionen. 16 medlemsstater har ikke vedtaget en national strategi for bekæmpelse af svig, og fire medlemsstater overvejer at vedtage eller ar ved at udarbejde en ny national strategi for bekæmpelse af svig. Derudover har 16 medlemsstater styrket risikoanalysen med henblik på afsløring af svig og uregelmæssigheder, herunder ved anvendelse af IT-værktøjer (såsom Arachne), og 13 gjorde brug af Arachne i deres risikoanalyse.

15 medlemsstater udvekslede konkrete resultater af anvendelsen af konklusionerne i rapporten om beskyttelse af EU's finansielle interesser i deres vurderinger af risikoen for svig. Med hensyn til tværgående spørgsmål har 13 medlemsstater lettet og vurderet den spontane indberetning af uregelmæssigheder og styrket beskyttelsen af whistleblowere. Der har ikke været nogen væsentlig ændring i gennemførelsen af denne henstilling i forhold til sidste års opfølgning. I år fokuserede medlemsstaterne imidlertid på at give oplysninger om deres status for gennemførelse i 2018 og 2019. En række medlemsstater henviste til den kommende gennemførelse af EU's direktiv om whistleblowere inden den 17. december 2021. En række medlemsstater havde allerede i 2019 vedtaget lovgivning om whistleblowere. 17 medlemsstater havde derudover fuldt ud fremmet et systematisk og rettidigt samarbejde mellem de retlige og administrative myndigheder. De fleste medlemsstater fremlagde ajourførte oplysninger om de initiativer, der blev taget i 2019, og AFCOS fik en mere fremtrædende rolle som koordinator for samarbejde om bekæmpelse af svig mellem forskellige nationale myndigheder. 2.5.Oversigt over statistikker vedrørende afslørede uregelmæssigheder og svig I 2019 blev i alt 11 726 uregelmæssigheder indberettet til Kommissionen, hvilket var 2 % færre end i 2018. De vedrørte i alt ca. 1,6 mia. EUR, hvilket var 34 % lavere end det foregående år. Afsløringen og indberetningen af en uregelmæssighed indebærer, at der er truffet korrigerende foranstaltninger for at beskytte EU's finansielle interesser, og at der i relevante tilfælde er indledt straffesager. 2.5.1.Afslørede uregelmæssigheder indberettet som svig Antallet af uregelmæssigheder, der er indberettet som svig (herunder mistanke om svig og konstateret svig), og de relaterede beløb er ikke en direkte indikator for niveauet af svig, der påvirker EU-budgettet. De er først og fremmest en angivelse af, i hvilket omfang medlemsstaterne og EU-organerne kan afsløre og indberette potentielle tilfælde af svig. I 2019 blev 939 uregelmæssigheder indberettet som svig (dvs. 8 % af alle afslørede og indberettede uregelmæssigheder), og de vedrørte 461,4 mio. EUR (svarende til 28 % af de samlede finansielle beløb, der er berørt af uregelmæssigheder)), der både dækker udgifter og indtægter som vist i Figure 6 . Antallet af uregelmæssigheder indberettet som svig i 2019 og de dertil knyttede finansielle beløb faldt betydeligt i forhold til 2018. Over en femårig periode (2015-2019) var antallet af uregelmæssigheder indberettet som svig 40% lavere end i 2015, dvs. 25 % under det femårige gennemsnit. De finansielle virkninger svinger meget (se Figure 7 , da de særligt kan påvirkes af enkeltsager, der involverer meget store summer.



Bilag 1 indeholder en oversigt over de uregelmæssigheder, der blev indberettet som svig i 2019, opdelt efter medlemsstat og budgetområde. 2.5.2.Andre afslørede og indberettede uregelmæssigheder I 2019 blev der indberettet 10 787 andre uregelmæssigheder end svig (stabilt niveau i forhold til 2018). De involverede finansielle beløb faldt med 8 % til ca. 1,2 mia. EUR som vist i Figure 8 . Bilag 2 indeholder en oversigt over andre uregelmæssigheder end svig, der blev indberettet i 2019, opdelt efter medlemsstat og budgetområde.

2.5.3.OLAF's undersøgelser De konsoliderede tal for OLAF's undersøgelser i 2019 var ikke tilgængelige på tidspunktet for vedtagelsen af denne rapport, men vil blive offentliggjort i OLAF's årlige rapport senere på året. 3.Politikker og foranstaltninger til bekæmpelse af svig og deres resultater – Indtægter 3.1.EU-institutionernes foranstaltninger til bekæmpelse af svig — indtægter 3.1.1.Gensidig administrativ bistand 3.1.1.1.Udviklingen i lovgivningen I betragtning af den grænseoverskridende karakter af toldsvig er det vigtigt, at medlemsstaternes toldmyndigheder samarbejder med hinanden for at forebygge, efterforske og retsforfølge overtrædelser af told- og landbrugslovgivningen. I forordning (EF) nr. 515/97 om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål fastsættes det, hvordan de administrative myndigheder i medlemsstaterne skal samarbejde med hinanden og med Europa-Kommissionen om bekæmpelsen af toldsvig. Der lægges særlig vægt på gensidig udveksling af oplysninger, herunder oplysninger om mistænkelige varebevægelser og transportmidler samt steder, hvor varer opbevares. Forordning (EU)1525/2015 om ændring af forordning (EF) nr. 515/97 indførte to yderligere databaser, nemlig Container Status Messages — CSM-databasen, og databasen vedrørende indførsel, udførsel og transit. Den fremmer desuden samarbejdsrammen og fremskynder OLAF's undersøgelser ved at fastsætte frister for medlemsstaternes tilvejebringelse af materiale i forbindelse med efterforskning og ved at lette anvendelsen af oplysninger indhentet på grundlag af gensidig bistand som bevismateriale i nationale retssager. I 2019 blev der indledt en evalueringsproces vedrørende forordning (EF) nr. 515/97. Efter offentliggørelsen af køreplanen og oprettelsen af en tværtjenstlig styringsgruppe i Kommissionen blev der iværksat en målrettet høring af relevante interessenter med henblik på at evaluere effektiviteten af forordning (EF) nr. 515/97 i forbindelse med forebyggelse af toldsvig. 3.1.1.2.Informationssystem til bekæmpelse af svig (AFIS) AFISer en paraplybetegnelse for en række IT-applikationer til bekæmpelse af svig, som Europa-Kommissionen anvender med henblik på rettidig og sikker udveksling af svigrelaterede oplysninger mellem de kompetente nationale myndigheder og EU-forvaltninger samt lagring og analyse af relevante data. AFIS-portalen er en enkelt og fælles infrastruktur, der leverer de tjenester, der er nævnt i næste afsnit, til næsten 9 000 registrerede slutbrugere hos omkring 1 400 kompetente tjenester i medlemsstater, partnertredjelande, internationale organisationer, Kommissionens tjenestegrene og andre EU-institutioner. AFIS-programmet omfatter to hovedområder: gensidig bistand i toldspørgsmål og indberetning af uregelmæssigheder. AFIS støtter gensidig bistand i toldspørgsmål med det sikre system til udveksling af information i realtid VOCU (Virtual Operations Coordination Unit), der anvendes til fælles toldaktioner, sikker webmail (AFIS-Mail), specifikke informationsudvekslingsmoduler såsom CIS+ (toldinformationssystem) og FIDE (elektronisk sagsregister på toldområdet), databaser som IET (database vedrørende indførsel, udførsel og transit) og CSM (Container Status Messages), analyseværktøjer såsom A-TIS (forsendelsesinformationssystem til bekæmpelse af svig) og workflowapplikationer såsom ToSMA (Tobacco Seizures Management Application). AFIS indeholder også et system til indberetning af uregelmæssigheder (IMS), som er et sikkert elektronisk værktøj, der støtter håndteringen og analysen af uregelmæssigheder og forenkler medlemsstaternes indberetning af uregelmæssigheder, der konstateres i landbrugs-, struktur-, samhørigheds- og fiskerifondene, Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden (AMIF), instrumentet for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring og Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede samt førtiltrædelsesbistanden. 3.1.1.3.Fælles toldaktioner (FTA'er) Ud over undersøgelser af svig med indtægter koordinerer OLAF omfattende fælles toldaktioner, der involverer internationale operationelle partnere i EU og i tredjelande. Fælles toldaktioner er målrettede aktioner af begrænset varighed, der har til formål at bekæmpe svig og smugling af følsomme varer i bestemte udsatte områder og/eller ad udpegede handelsruter. I 2019 var OLAF involveret i 13 FTA'er, hvoraf to blev ledet af OLAF. Den resterende del blev organiseret eller støttet af OLAF i samarbejde med medlemsstaterne (Belgien, Frankrig og Polen), Europol, Frontex, Den Europæiske Unions grænsebistandsmission i Moldova og Ukraine (EUBAM) eller ekspertgruppe om toldvæsenet ved den østlige og sydøstlige landegrænse (CELBET). Ud over den nødvendige støtte til de involverede landes gennemførelse af koordinerede aktioner ved brug af OLAF's permanente tekniske infrastruktur og IT- og kommunikationsværktøjer yder OLAF også strategisk analytisk, administrativ og finansiel støtte.

Disse operationer bidrager til at forbedre toldmyndighedernes effektivitet i forbindelse med målrettede kontroller på europæisk plan, kortlægge, hvor risiciene ligger på specifikke handelsruter, beskytte offentligheden og legitime virksomheder ved at forhindre, at ulovlige produkter kommer ind i EU, og beskytte EU's offentlige finanser. I Figure 9 gives der en oversigt over disse aktioner. Aktion Deltagende lande/organisationer Omfang Resultater FTA HYGIEA Tilrettelagt inden for rammerne det asiatisk-europæiske topmøde og koordineret af OLAF. Alle EU-medlemsstater, Norge, Bangladesh, Folkerepublikken Kina, Indonesien, Japan, Mongoliet, Malaysia, Pakistan, Filippinerne, Singapore, Thailand og Vietnam og Europol deltog i operationen. Bekæmpelse af handel med forfalskede varer — international handel med hurtigt voksende forbrugsgoder (produkter til personlig hygiejne, rengøringsmidler, kosmetik osv.). Ca. 200 000 forfalskede parfumer, tandpasta og kosmetik, 120 ton forfalskede vaskemidler, shampoo og bleer og over 4.2 mio. andre forfalskede varer (battericeller, fodtøj, legetøj, tennisbolde, barbermaskiner, elektroniske anordninger osv.) samt 77 mio. cigaretter og 44 ton forfalskede vandpibetobak blev beslaglagt af de asiatiske og europæiske toldmyndigheder. FTA SNAKE II Ledet af OLAF i samarbejde med General Administration of Customs of People’s Republic of China, deltagelse af medlemsstaterne og Europol. Forbindelsesofficerer i Kina, Grækenland, Italien, Nederlandene og Europol bistod ved koordineringen af FTA fra OLAF's permanente operationelle koordinationsenhed (POCU). Indtægtssvig. Evalueringen pågår. JCO POSTBOX II Koordineret af den belgiske toldmyndighed og OLAF med deltagelse af 22 medlemsstater og Europol. Ulovlig handel med forfalskede produkter, narkotika og truede dyre- og plantearter (CITES) via det åbne og det mørke net. Tilbageholdelse af mere end 2 000 forsendelser, åbning af 50 sagsakter og identifikation af 30 mistænkte i medlemsstaterne. JCO DAPHNE Koordineret af den italienske toldmyndighed og OLAF med deltagelse af alle medlemsstater og Europol. Kontrol af manglende indberetning af kontanter og bekæmpelse af hvidvaskning af penge og kriminelle organisationer involveret i terroraktiviteter. Evalueringen pågår. FTA OPSON IX Organiseret inden for rammerne af Interpol og Europol. OLAF ledte og koordinerede den målrettede indsats til sikring af forsyningen af vin og alkoholholdige drikkevarer. Forskellige kompetente myndigheder i medlemsstaterne deltog i denne foranstaltning Bekæmpelse af falske og underlødige fødevarer og drikkevarer med fokus på produkter, der udgør en risiko for menneskers sundhed. Evalueringen pågår. Den fælles grænsekontroloperation SCORPION Organiseret af EUBAM og OLAF i fællesskab. Smugling af tobaksvarer ved EU's østlige grænse Beslaglæggelse af mere end 15 mio. cigaretter, 4 245 kg råtobak og 233 kg hookah-tobak. Fælles CELBET-aktiviteter — JCA6 Organiseret af CELBET med støtte fra OLAF. Afsløring af ulovlige cigaretter og "cheap whites" og udstyr og materialer til ulovlig fremstilling af cigaretter i EU. Over 1 mio. beslaglagte cigaretter. Fælles intensiveret aktivitet (JIA) om risikoanalyse & operationel kontrol under forsendelsesproceduren Organiseret af CELBET med støtte fra OLAF. Hovedformålet med den fælles intensiverede aktivitet var at teste specifikke forsendelsesprocedurer og undersøge muligheden for, at disse systematisk misbruges af organiserede kriminelle grupper, hvilket ville udgøre en betydelig trussel mod EU's finansielle interesser. Fremme samarbejdet mellem EU's medlemsstater og lande uden for EU samt øge bevidstheden blandt alle de involverede parter om sårbarheden af den interne EU-forsendelsesprocedure. Fælles aktionsdag ARKTOS Ledet af Frontex i samarbejde med Estland og Finland. Organiseret inden for rammerne af EU's politikcyklus/EMPACT-rammen for bekæmpelse af organiseret og grov international kriminalitet. OLAF, Europol, Interpol og told-, politi- og grænsemyndighederne i Letland, Litauen, Polen og Slovakiet. Smugling af punktafgiftspligtige varer, ulovlig indvandring og dokumentfalsk. Fælles aktion HEXAGON Organiseret af told- og skattemyndighederne i Visegradlandene (Tjekkiet, Ungarn, Polen og Slovakiet), Østrig og Slovenien med støtte fra OLAF. Bekæmpelse af misbrug af toldprocedure 42. Flere henstillinger udstedt. 3.1.2.Gensidig bistand og bestemmelser om bekæmpelse af svig i internationale aftaler Samarbejdet med tredjelande om at forebygge, afsløre og bekæmpe overtrædelser af toldlovgivningen er baseret på aftaler om gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål. Der er i dag indgået aftaler med mere end 80 lande, herunder med EU's vigtigste handelspartnere som f.eks. USA, Kina og Japan. I 2019 blev forhandlingerne med Andorra, Aserbajdsjan, Chile og Kirgisistan afsluttet. Forhandlingerne med Australien, Indonesien og Usbekistan er endnu ikke afsluttet. Europa-Kommissionen fremlagde forhandlingsdirektiver om en aftale med Hviderusland, som blev vedtaget af Rådet i december 2019. Frihandelsaftaler indeholder sædvanligvis en klausul om bekæmpelse af svig, som muliggør en midlertidig tilbagetrækning af toldpræferencen for et produkt i tilfælde af grov toldsvig og konsekvent mangel på tilstrækkeligt samarbejde til at bekæmpe dette. En sådan klausul er en ufravigelig betingelse for indrømmelse af toldpræferencer til lande uden for EU. Derfor lægger OLAF stor vægt på disse forhandlinger og deltager aktivt i forhandlingsprocessen. I 2019 var der forhandlinger med Australien, Chile, New Zealand, Indonesien og Tunesien. WTO-aftalen om handelslettelser (Baliaftalen), som Unionen er part i, har været gældende siden 2017. Artikel 12 om toldsamarbejde giver yderligere muligheder for at udveksle oplysninger med tredjelande med det formål at kontrollere import- eller eksportangivelser, hvis der er rimelig grund til at betvivle angivelsens sandfærdighed eller nøjagtighed. 3.1.3.Bekæmpelse af ulovlig handel med tobaksvarer Ud over den operationelle rolle i forbindelse med bekæmpelsen af ulovlig handel med tobaksvarer hjælper OLAF også med at styrke EU's politik på dette område. Handlingsplan — Den 7. december 2018 fremlagde Kommissionen den anden handlingsplan, som skal sætte EU i stand til fortsat at bekæmpe den ulovlige handel med tobaksvarer, som bevirker, at Unionen og medlemsstaterne hvert år går glip af omkring 10 mia. EUR i offentlige indtægter. Denne handlingsplan er baseret på 2013-strategien om at styrke bekæmpelsen af ulovlig handel med tobaksvarer og rapporten fra 2017 om gennemførelsen heraf. Handlingsplanen indeholder både politiske og operationelle retshåndhævende foranstaltninger, da kun en kombination af disse vil kunne føre til en holdbar nedbringelse af den ulovlige handel med tobak. Den nylige ikrafttræden af WHO's rammekonvention om tobakskontrol om eliminering af ulovlig handel med tobaksvarer (FCTC-protokollen) og oprettelsen af EU's sporbarhedssystem for tobaksvarer i 2019 er vigtige milepæle i denne henseende og forventes at være de centrale elementer i EU's politiske tiltag på dette område på lang sigt. Handlingsplanen er blevet iværksat og en række af de vigtigste foranstaltninger skrider frem eller er afsluttet. Kommissionen spiller en ledende rolle på multilateralt og samarbejder på bilateralt plan med oprindelses- og transitlande. Bemyndigelsen til at indlede forhandlinger om toldsamarbejde og aftalen om gensidig administrativ bistand med Hviderusland er et vigtigt skridt i denne henseende. I EU hjalp Kommissionen medlemsstaterne med at indføre det nye sporbarhedssystem for tobaksvarer, som blev lanceret den 20. maj 2019. Der er gjort betydelige fremskridt inden for analyse og efterretning, og det uafhængige tobakslaboratorium behandlede således over 100 anmodninger i 2019. En undersøgelse med henblik på at finde en metode til måling af det ulovlige tobaksmarked forventes afsluttet medio 2020, og Kommissionen undersøgte offentlighedens opfattelse af ulovlig tobak i hele EU, hvilket er en vigtig indikator på efterspørgselssiden. FCTC-protokollen trådte i kraft den 25. september 2018. Siden da har Kommissionen i tæt samarbejde med medlemsstaterne været aktivt involveret i arbejdet på internationalt plan, som fokuserer på at sikre forsyningskæden for tobaksvarer og internationalt samarbejde. Kommissionen har intensiveret sin indsats for at bidrage til arbejdet på internationalt plan forud for det andet partsmøde, der er planlagt i november 2021, herunder ved at fungere som "nøglefacilitator" for arbejdsgruppen om sporing. Et andet vigtigt aspekt er internationalt samarbejde, da Kommissionen stiller sin ekspertise til rådighed som et aktivt medlem af arbejdsgruppen om bistand og samarbejde. Kommissionen vil fortsat bidrage til dette arbejde på internationalt plan. 3.1.4.Kriterier for finansiel risiko I maj 2018 vedtog Kommissionen i forbindelse med den fælles ramme for toldrisikoforvaltning (CRMF) en gennemførelsesafgørelse om foranstaltninger vedrørende en ensartet anvendelse af toldkontrol ved at fastsætte fælles finansielle risikokriterier og -standarder. De fælles finansielle risikokriterier og -standarder er et sæt regler, der gør det muligt for medlemsstaternes toldbehandlingssystemer systematisk at finde frem til transaktioner, der udgør en potentiel finansiel risiko og derfor kræver yderligere granskning og/eller kontrol. De omfatter de fleste kendte finansielle risici og bidrager til en mere konsekvent tilgang til toldkontrol. Beslutningen og vejledningen fra 2019 om gennemførelsen heraf stilles kun til rådighed for medlemsstaternes eksperter i toldrisikoforvaltning.

3.1.5.Det fælles toldrisikoforvaltningssystem (CRMS) Det fælles toldrisikoforvaltningssystem (CRMS) tilvejebringer en hurtig og enkel mekanisme til udveksling af risikorelaterede oplysninger direkte mellem operationelle embedsmænd og risikoanalysecentre i medlemsstaterne. Det er et nøgleelement i udviklingen af EU's ramme for risikoforvaltning, da det letter toldmyndighedernes indgriben på EU-plan over for de største risici ved EU's ydre grænse og inden for EU's grænser. Risikoinformationsformularen (RIF) udfyldes online og er straks tilgængelig for alle tilsluttede toldsteder. Den sikrer, at oplysninger om konstaterede nye og vigtige risici når så hurtigt som muligt ud til de operationelle toldsteder i alle medlemsstaterne, således at der kan træffes øjeblikkelige foranstaltninger i hele EU for at imødegå sådanne risici. Den sikrer også lige vilkår for erhvervsdrivende og bekæmper omdirigering af ulovlig eller svigagtig handel. I 2019 blev der udstedt 1 777 RIF'er. 3.1.6.Dataanalyseinitiativer Toldarbejdet er af afgørende betydning for at beskytte Unionen mod indtægtsrelaterede og ikke-indtægtsrelaterede risici. Et af de vigtigste midler til at opnå dette er en integreret europæisk tilgang til at styrke toldrisikoforvaltningen og støtte en effektiv kontrol i medlemsstaterne. Det Hercule III-finansierede projekt INTELF4CUSTAF blev iværksat i 2018 af OLAF sammen med Det Fælles Forskningscenter efter anmodning fra medlemsstaterne. I projektet samarbejder Kommissionens tjenestegrene og medlemsstaternes toldmyndigheder om at finde frem til, hvordan nye og kommende datakilder og analyseteknikker udnyttes bedst muligt. I det første projektår (2018) var der primært fokus på at kortlægge og forstå analytiske behov og prioriteter, og der blev dannet et fællesskab med omkring 100 eksperter. I 2019 blev der gennemført fem pilotprojekter, hvor eksperter fra interesserede medlemsstater mødtes for at udveksle erfaringer og teste analyser. I forbindelse med disse pilotprojekter blev der både udarbejdet analyser i kendte kategorier af svig såsom forkert oprindelsesangivelse af varer, undervurdering og nye, mere eksperimentelle metoder såsom et forsøg på systematisk at opdage e-forhandlere ved hjælp af SAD-erklæringer eller en ny tilgang til finde frem til potentielt mistænkelige containere ud fra vægt. Resultaterne af disse pilotprojekter blev sammen med andre eksempler på nationale analyser om bekæmpelse af svig drøftet på den fjerde workshop, der blev afholdt i samarbejde med de tjekkiske toldmyndigheder. Arbejdet fortsættes i 2020. I 2019 blev der gennemført et vellykket pilotprojekt om fælles analysekapacitet mellem OLAF og de berørte tjenestegrene i Kommissionen med henblik på at analysere handelsstrømme ved at kombinere deres ekspertise og flere tilgængelige datakilder i de forskellige tjenestegrene. I analysen blev der peget på store risici for falsk vareangivelse for en række varer under handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger, som der bør følges op på operationelt, såsom formidling af risikooplysninger til medlemsstaterne (RIF'er). Dette pilotprojekt har banet vej for yderligere udvikling af tolddataanalyser i Kommissionen, også med henblik på at foreslå en mere permanent og ambitiøs ramme for tilvejebringelse på EU-plan af dataanalyser på toldområdet. 3.2.Medlemsstaternes foranstaltninger til bekæmpelse af svig – indtægter Medlemsstaterne indberettede 16 foranstaltninger på dette område i 2019. De kan alt efter deres respektive anvendelsesområder opdeles i toldsvig og skattesvig (nogle dækker begge). 3.2.1.Toldsvig Medlemsstaterne indberettede otte foranstaltninger vedrørende toldsvig. Tre er operationelle, f.eks. udveksling af bedste praksis inden for kontrol efter toldbehandling mellem Visegradlandene, indførelse af individuel og varebaseret risikostyring og indførelse af et system til profilering og opdeling af økonomiske aktører. To medlemsstater indberettede en organisatorisk foranstaltning, f.eks. de cirkulære OLAF-sager om traditionelle egne indtægter (TEI) eller oprettelsen af et operationelt planlægnings- og koordineringsdirektorat. Yderligere to medlemsstater indberettede foranstaltninger administrative foranstaltninger, nemlig afsløring af bevidst ukorrekt deklarerede varer og foranstaltninger vedrørende skatteindtægter. Rumænien indberettede gennemførelsen af en række administrative, organisatoriske og operationelle foranstaltninger inden for smugleri af tobak og tobaksvarer. 3.2.2.Skattesvig Medlemsstaterne har indberettet fem foranstaltninger vedrørende skattesvig. Tre af foranstaltningerne er operationelle: Kroatien afholdt tekniske kurser om "værktøjer til overvågning og revision af e-handel og erhvervelse af værktøjer", Estland øgede antallet af inspektioner af underleverandører i bygge- og anlægssektoren, og Italien indførte IT-applikationer til bekæmpelse af momssvig. Polen indberettede foranstaltninger også to lovgivningsmæssige foranstaltninger vedrørende skattesvig, bl.a. vedrørende ændringer af momsloven. 3.2.3.Told- og afgiftssvindel Tre foranstaltninger vedrørte både told- og skattesvig. Bulgarien indberettede nye bestemmelser i momsloven og en ændring af toldloven. Ungarn gennemførte en pakke af foranstaltninger af organisatorisk og operationel art truffet af deres told- og risikostyringsafdelinger. 3.3.Statistik over afslørede uregelmæssigheder og svig – indtægter I Figure 10 præsenteres de vigtigste data og resultater vedrørende uregelmæssigheder, der er afsløret og rapporteret på området for traditionelle egne indtægter (TEI). For uregelmæssigheder (både svig og andre uregelmæssigheder) er et fald i antallet af indberettede tilfælde sammenlignet med det femårige gennemsnit imidlertid ledsaget af en stigning i de tilsvarende beløb.

3.3.1.Afslørede uregelmæssigheder indberettet som svig I 2019 blev 425 uregelmæssigheder indberettet som svig på indtægtsområdet. Det er 21 % lavere end det femårige gennemsnit på 541 uregelmæssigheder pr. år i perioden 2015-2019. Det berørte TEI-beløb, estimeret og fastslået (80 mio. EUR) i 2019, er 19 % lavere end det femårige gennemsnit på 98 mio. EUR). Inspektion foretaget af tjenester til bekæmpelse af svig var den mest vellykkede metode til afsløring af sager om svig og dermed forbundne beløb i 2019, efterfulgt af kontrol efter frigivelse. Frigivelseskontrol er fortsat meget effektiv til afsløring af organiseret afgiftsunddragelse og nye svigmønstre såsom undervurdering. BFI-rapporten for 2018 indeholdt nærmere oplysninger om sager vedrørende undervurdering, der var afsløret i Det Forenede Kongerige, og som påvirkede de traditionelle egne indtægter. Som følge af OLAF's undersøgelser af svig baseret på undervurdering af tekstiler og sko importeret fra Kina via Det Forenede Kongerige og Kommissionens undersøgelser inden for rammerne af forvaltningen af egne indtægter er der alvorlig tvivl om nøjagtigheden af de TEI-beløb (told), som Det Forenede Kongerige havde overført til EU-budgettet. Den 7. marts 2019 indbragte Kommissionen en overtrædelsessag mod Det Forenede Kongerige for EU-Domstolen vedrørende TEI-tabene som følge af undervurderet import. Retssagen mod Det Forenede Kongerige er stadig i gang. I betragtning af omfanget af TEI-tabene foretog Kommissionen i perioden 2017-2019 inspektioner på stedet af kontrolstrategien på toldværdiområdet i alle medlemsstater for at kontrollere overholdelsen af forpligtelsen til rettidigt at indsamle og stille TEI til rådighed for EU-budgettet. Som følge heraf blev det i flere inspektionsrapporter (den seneste afsluttet i slutningen af 2019) konstateret, at EU's finansielle interesser ikke blev effektivt beskyttet, hvilket førte til betydelige tab af traditionelle egne indtægter på EU-budgettet. OLAF har indtil videre også udarbejdet undersøgelsesrapporter med finansielle henstillinger til seks medlemsstater (Ungarn, Grækenland, Slovakiet, Tjekkiet, Malta og Frankrig). Generelt har medlemsstaterne ikke fuldt ud gennemført de nødvendige foranstaltninger til at bekæmpe svig baseret på undervurdering konsekvent. Allerede i 2018 anmodede Kommissionen alle medlemsstaterne om at vurdere deres eget ansvar og korrigere de beløb, der er fastsat siden 2012. Kommissionen vil opgøre TEI-tabene i alle medlemsstater. 3.3.2.Andre afslørede uregelmæssigheder end svig I 2019 blev 4 237 uregelmæssigheder afsløret og indberettet som andre indberettede uregelmæssigheder end svig for 2019. Det er 6 % lavere end det femårige gennemsnit (4 484 uregelmæssigheder pr. år i perioden 2015-2019). Det berørte skønnede og fastslåede TEI-beløb er 397 mio. EUR i 2019, hvilket er 3 % lavere end det femårige gennemsnit på 407 mio. EUR pr. år. Andre uregelmæssigheder blev primært påvist ved efterfølgende kontroller. 4.Sektorspecifikke politikker, foranstaltninger og resultater vedrørende bekæmpelse af svig – udgifter 4.1.Medlemsstaternes sektorspecifikke politikker og foranstaltninger vedrørende bekæmpelse af svig omfattende flere udgiftssektorer Medlemsstaterne indberettede fire foranstaltninger, som er rettet mod forskellige fonde på samme tid. Bulgarien indberettede en ændring af sin lovgivning om angivelse af uregelmæssigheder. Grækenland indberettede en pakke af operationelle og lovgivningsmæssige foranstaltninger i forbindelse med oprettelsen af den nationale myndighed for åbenhed. Ungarn indberettede en pakke af operationelle foranstaltninger i forbindelse med videreudviklingen af et modtagerdataforbindelsessystem og en pakke af organisatoriske foranstaltninger i forbindelse med en række uddannelseskurser inden for netværket af institutioner, der håndterer EU-midler. 4.2.Landbrug – sektorspecifikke politikker, foranstaltninger og resultater vedrørende bekæmpelse af svig 4.2.1.Landbrug og fiskeri — medlemsstaternes foranstaltninger til bekæmpelse af svig Medlemsstaterne indberettede fire foranstaltninger på dette område. Østrig indberettede en foranstaltning vedrørende overdragelse af den samlede gennemførelse af foranstaltninger i vinsektoren til betalingsorganet. Italien indberettede et samarbejdsprojekt mellem administrative organer og de retlige myndigheder. Litauen indberettede en foranstaltning vedrørende godkendelse af en lovgivningsmæssig foranstaltning vedrørende sanktioner for overtrædelse af retsakter i forbindelse med gennemførelsen af programmet for udvikling af landdistrikterne. Danmark indberettede en pakke af organisatoriske og operationelle foranstaltninger som led i en handlingsplan til forebyggelse af svig ved brug af ressourcer fra landbrugsfondene.

Endvidere blev der indberettet to foranstaltninger, der begge tog sigte på landbrug og fiskeri. Den første foranstaltning — en tysk administrativ foranstaltning — har til formål at øge bevidstheden om interessekonflikter blandt de kompetente myndigheder, og den anden foranstaltning — en slovensk foranstaltning — vedrører tilrettelæggelsen af målrettede kurser om forebyggelse og afsløring af svig for et nationalt agenturs personale. 4.2.2.Landbrug – statistik over afslørede uregelmæssigheder og svig Den fælles landbrugspolitik består af to primære elementer (se Figure 12 ): ·direkte støtte via direkte betalinger til landbrugere ("direkte støtte") og markedsstøtteforanstaltninger ("markedsforanstaltninger") finansieret af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) ·udvikling af landdistrikter, primært finansieret gennem Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL). EGFL følger en årlig gennemførelsescyklus, mens ELFUL finansierer flerårige programmer. Efter et betydeligt fald har antallet af uregelmæssigheder vedrørende den fælles landbrugspolitik været stabilt siden 2017. Antallet af afsløringer for direkte støtte var stabilt, hvorimod antallet af afsløringer faldt for udvikling af landdistrikterne på grund af et fald i antallet af uregelmæssigheder i programmeringsperioden 2007-2013. Der var store udsving i de uregelmæssige finansielle beløb. I 2019 var de samlede finansielle beløb forholdsvis stabile, hvorimod direkte støtte og udvikling af landdistrikterne fulgte modsatte mønstre. De uregelmæssige finansielle beløb i sidstnævnte tilfælde faldt, hvorimod de uregelmæssige finansielle beløb steg for direkte støtte, især på grund af nogle få uregelmæssigheder af betydelig værdi, der påvirkede markedsforanstaltningerne. Sådanne foranstaltninger udviste også de højeste gennemsnitlige finansielle beløb, der blev afsløret som uregelmæssige. Figure 13 viser de mest påvirkede foranstaltninger. Afsløringerne var koncentreret i nogle få medlemsstater, navnlig med hensyn til uregelmæssigheder indberettet som svig ud over hvad der kunne forventes på grundlag af fordelingen af relevante betalinger. Dette kan skyldes mange forskellige faktorer, herunder forskellige underliggende niveauer af uregelmæssigheder og svig, forebyggelses- eller afsløringsaktiviteter af forskellig kvalitet eller forskellige former for praksis i forbindelse med proceduren for indberetning af potentielle tilfælde af svig. Koncentrationen af afsløringer var større for uregelmæssigheder indberettet som svig, hvilket tyder på, at forskellige tilgange til anvendelse af strafferetten med henblik på at beskytte EU's budget eller praksis for indberetninger af mistanke om svig kan være en yderligere og væsentlig faktor, der fører til forskelle mellem medlemsstaterne. 4.2.2.1.Afslørede uregelmæssigheder indberettet som svig Antallet af afsløringer af uregelmæssigheder indberettet som svig er faldet og er koncentreret i nogle få medlemsstater. Der var et kraftigt fald i antallet af uregelmæssigheder indberettet som svig i forbindelse med udvikling af landdistrikterne på grund af faldet i antallet af afsløringer i forbindelse med programmeringsperioden 2007-2013 i overensstemmelse med programmeringscyklussen og en langsom start på afsløringer i forbindelse med programmeringsperioden 2014-2020, som bør overvåges. Som følge af faldet inden for udvikling af landdistrikterne og inden for direkte støtte faldt de samlede finansielle beløb, der var berørt af uregelmæssigheder indberettet som svig, faldt med 62 % i 2019. Der blev stadig konstateret flere uregelmæssigheder indberettet som svig inden for udvikling af landdistrikterne end inden for direkte støtte. Afsløringsgraden for svig (FDR) var højest for markedsforanstaltninger, nemlig 0,87 %, mere end fire gange højere end inden for udvikling af landdistrikterne (se Figure 11 ). På området for direkte støtte vedrørte de fleste afsløringer brug af forfalskede dokumenter eller anmodninger om støtte. Kunstige betingelser for at modtage finansiel støtte var en anden almindelig form for svig. Inden for udvikling af landdistrikterne var mange afsløringer knyttet til gennemførelsen af foranstaltningen. Skabelsen af kunstige betingelser for at modtage finansiel støtte er også en kilde til bekymring på dette område.

4.2.2.2.Andre afslørede uregelmæssigheder end svig I de sidste fem år har antallet af andre uregelmæssigheder end svig inden for direkte støtte været stabilt, hvorimod de finansielle beløb svingede betydeligt, da en tredjedel af uregelmæssighederne vedrørende markedsforanstaltninger involverede usædvanligt store finansielle beløb (indberettet i 2015, 2017 og 2019). Siden 2015 har antallet af andre uregelmæssigheder end svig været faldende inden for udvikling af landdistrikterne, navnlig hvad angår de finansielle beløb, i overensstemmelse med programmernes flerårige karakter. Der blev stadig konstateret flere andre uregelmæssigheder end svig inden for udvikling af landdistrikter end inden for direkte støtte. Afsløringsgraden for uregelmæssigheder (IDR) er imidlertid højest for markedsforanstaltninger, idet den er næsten dobbelt så høj som inden for udvikling i landdistrikterne (se Figure 11 ). Dette skyldtes delvis (men ikke kun) nogle få uregelmæssigheder, der involverede ekstraordinære finansielle beløb i markedsforanstaltninger. Andre uregelmæssigheder end svig vedrørende gennemførelsen af den støttede foranstaltning, betalingsanmodninger og dokumentation er de hyppigst konstaterede typer af andre uregelmæssigheder end svig. IDR er højest for markedsforanstaltninger efterfulgt af udvikling af landdistrikterne. 4.3.Samhørighedspolitik og fiskeri – sektorspecifikke politikker, foranstaltninger og resultater vedrørende bekæmpelse af svig 4.3.1.Samhørighedspolitik og fiskeri – medlemsstaternes foranstaltninger til bekæmpelse af svig Ni lande meddelte, at de havde vedtaget samhørighedspolitiske foranstaltninger. Det var inden for dette område, at medlemsstater vedtog flest initiativer, primært operationelle, som sammenfattet i Figure 1 . Danmark har indberettet en specifik fiskeriforanstaltning, der skal sikre armslængdeprincippet mellem støttemodtager og leverandør. 4.3.2.Samhørighedspolitik og fiskeri – statistikker over afslørede uregelmæssigheder og svig Det er mere komplekst at foretage en analyse af samhørighedspolitikken end for andre budgetsektorer, da de indberettede uregelmæssigheder vedrører forskellige programmeringsperioder og delvist forskellige regelsæt. Programmeringsperioderne er desuden flerårige, og det påvirker i høj grad de underliggende tendenser. I betragtning af ligheden i forvaltningen af midlerne analyseres fiskeri- og samhørighedspolitikken sammen. Som forventet fortsatte antallet af afsløringer i programmeringsperioden 2007-2013 med at falde fra toppunktet i 2015, hvor programmeringsperioden blev afsluttet, mens antallet af afsløringer i programmeringsperioden 2014-2020 er steget. Disse modsatrettede tendenser skyldes de forskellige faser i programmeringsperioderne.

De uregelmæssigheder, der blev indberettet i 2019, vedrører de sidste tre programmeringsperioder, og over en tredjedel vedrørte programmeringsperioden 2014-2020. De finansielle beløb, der er indberettet, er betydeligt lavere end i 2018 (der var et usædvanligt år). For de to sidste programmeringsperioder er den fortsatte opadgående tendens i det gennemsnitlige finansielle beløb til Samhørighedsfonden blevet bekræftet, hvorimod der var et fald for de andre fonde i 2019. 4.3.2.1.Afslørede uregelmæssigheder indberettet som svig For alle fonde og perioder var de gennemsnitlige finansielle beløb vedrørende uregelmæssigheder indberettet som svig generelt betydeligt større end de gennemsnitlige finansielle beløb vedrørende andre uregelmæssigheder. Det understreger den trussel, der er forbundet med svig, og vigtigheden af at samarbejde med de retlige myndigheder. Medlemsstaternes tendens til at fokusere på uregelmæssigheder indberettet som svig synes at være højere for programmeringsperioden 2014-2020. På trods af denne tendens har de finansielle beløb, der er involveret i uregelmæssigheder indberettet som svig, været faldende for alle fonde, herunder for programmeringsperioden 2014-2020, i 2019, bortset fra i undtagelsestilfælde. Denne nedgang for programmeringsperioden 2014-2020 var ikke forventet, og dette skal undersøges nærmere. EFRU havde det største antal sager indberettet som svig og det højeste tilknyttede uregelmæssige beløb. I 2019 var der imidlertid et betydeligt fald, som også var uventet. Siden 2015 er antallet uregelmæssigheder indberettet som svig i forbindelse med Den Europæiske Socialfond (ESF) faldet, bortset fra et enkeltstående stigning i 2018. Uregelmæssigheder indberettet som svig i forbindelse med Samhørighedsfonden er blevet indberettet regelmæssigt siden 2010. Der er dog store udsving i beløbene i disse sager på grund af færre sager og højere involverede beløb. Medlemsstaterne havde forskellige mønstre for indberetning af afsløringer af uregelmæssigheder indberettet som svig, der involverer store finansielle beløb. Uanset de tidligere betragtninger og bortset fra afvigende værdier var antallet af uregelmæssigheder og de finansielle beløb, der blev indberettet som svig i programmeringsperioden 2014-2020, i overensstemmelse med dem, der blev afsløret i programmeringsperioden 2007-2013 efter en sammenlignelig periode fra programmeringsperiodens start. I talmæssig henseende var de mest berørte prioriteter var "FTU", "Forøgelse af arbejdstageres, firmaers, virksomheders og iværksætteres tilpasningsevne" og "Forbedring af adgangen til beskæftigelse og bæredygtighed". Hvad angår de finansielle beløb var de mest berørte prioriteter "FTU", "Transport", "Byfornyelse og genskabelse af landsbymiljøer", "Miljøbeskyttelse og risikoforebyggelse" og "turisme". 4.3.2.2.Andre afslørede uregelmæssigheder end svig For programmeringsperioden 2014-2020 har antallet af andre uregelmæssigheder end svig og de dermed forbundne uregelmæssige finansielle beløb været stigende for alle fonde, men mindre end forventet i betragtning af den fremskredne fase i gennemførelsen af den pågældende programmeringsperiode. I forhold til den tidligere programmeringsperiode er faldet i antallet og de finansielle beløb indberettet seks år fra programmeringsperiodens start slående og kan næppe forklares ved en forsinket gennemførelse. Forskellen er betydelig for alle fonde, men navnlig for EFRU. En række regler blev ændret fra programmeringsperiode 2007-2013 til programmeringsperiode 2014-2020 (f.eks. indførelsen af årsregnskaberne), hvilket kan have bidraget til at styrke den interne kontrol på medlemsstatsniveau. Sammen med visse forsinkelser i gennemførelsen kan en bredere anvendelse af forenklede omkostningsmuligheder have bidraget til at mindske antallet af andre uregelmæssigheder end svig for ESF. Situationen bør dog overvåges nøje. Medlemsstaterne havde også forskellige mønstre for indberetning af afslørede uregelmæssigheder end svig. 4.3.2.3.De europæiske struktur- og investeringsfonde (ESI-fondene) og krisen i covid-19-krisen. Covid-19-krisen kan kræve flere midler, navnlig i sundhedssektoren, i de kommende år. Med henblik herpå er der en særlig analyse af prioriteten vedrørende investeringer i sundhedsinfrastruktur i det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der ledsager denne rapport. 15 medlemsstater indberettede uregelmæssigheder i forbindelse med sundhedsinfrastrukturforanstaltninger, og 7 af disse medlemsstater afslørede også svig. Mere end halvdelen af uregelmæssighederne indberettet som svig og de dermed forbundne finansielle beløb blev indberettet af Rumænien og Slovakiet. Mere end en tredjedel af andre uregelmæssigheder end svig blev konstateret af Polen, mens Slovakiet indberettede mere end halvdelen af de uregelmæssige finansielle beløb. Sundhedsinfrastrukturforanstaltninger er i høj grad berørt af overtrædelser af reglerne om offentlige indkøb. Blandt uregelmæssighederne indberettet som svig vedrørte de hyppigste afslørede uregelmæssigheder dokumentation.

De andre medlemsstaters manglende indberetning af uregelmæssigheder på dette område betyder ikke, at de ikke er berørt af sådanne risici. 4.4.Indirekte forvaltning (førtiltrædelse) — statistik over afslørede uregelmæssigheder og svig Med hensyn til indirekte forvaltning er der i denne rapport fokus på førtiltrædelsesinstrumenterne. De indberettede uregelmæssigheder vedrører to perioder (2007-2013 og 2014-2020), og størstedelen af de indberettede uregelmæssigheder vedrører førtiltrædelsesinstrumenterne for perioden 2007-2013 (IPA I). Dette politikområde er der markante forskelle i de forskellige modtagerlandes indberetning. Tyrkiet har løbende indberettet afslørede uregelmæssigheder og svig gennem årene. Som i de foregående år er støtte til udvikling af landdistrikterne det område, der er mest berørt af uregelmæssigheder og svig. De relevante indikatorer (FFL og FAL) er de højeste af alle de politikker, der analyseres i dette dokument (henholdsvis 19 % og 22 %). De konstaterede problemer typologier er problemer vedrørende dokumentation og støtteberettigelse. 4.5.Direkte forvaltning – sektorspecifikke politikker, foranstaltninger og resultater vedrørende bekæmpelse af svig 4.5.1.Direkte forvaltning – statistik over afslørede uregelmæssigheder og svig Statistikkerne over direkte forvaltning er baseret på indtægtsordrer, der er udstedt af Kommissionens tjenestegrene, som registreres i Kommissionens regnskabssystem baseret på periodiseringsprincippet, ABAC. De politikområder, der var mest berørt af uregelmæssigheder, var "Kommunikationsnet, indhold og teknologi" og "Forskning og innovation". 4.5.1.1.Afslørede uregelmæssigheder indberettet som svig I 2019 registrerede ABAC 37 inddrivelsesposter, der blev klassificeret som svig, hvilket beløb sig til 10,6 mio. EUR. 4.5.1.2.Andre afslørede uregelmæssigheder end svig Hvad angår andre uregelmæssigheder, blev der i 2019 registreret 1 778 inddrivelsesposter på i alt 55,4 mio. EUR. 5.Inddrivelse og andre forebyggende og korrigerende foranstaltninger Detaljerede oplysninger om inddrivelser, finansielle korrektioner og andre forebyggende og korrigerende foranstaltninger (afbrydelse og suspension af betalinger) offentliggøres i Kommissionens årlige forvaltnings- og effektivitetsrapport. Uregelmæssigheder, som er blevet afsløret og indberettet, som omhandlet i rapporten om beskyttelse af EU's finansielle interesser, er genstand for korrigerende foranstaltninger med henblik på at sikre, at EU-midler ikke anvendes til at finansiere ulovlige eller svigagtige projekter. Inddrivelsesprocedurer iværksættes efter behov og følges op af de nationale myndigheder i overensstemmelse med de nationale lovgivningsrammer. 6.Samarbejde med medlemsstaterne Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bekæmpelse af Svig (Cocolaf) samler eksperter fra Kommissionen og medlemsstaterne. Det er et forum til drøftelse af den vigtigste udvikling inden for bekæmpelse af svig, og resultaterne af drøftelserne indgår i udarbejdelsen af denne rapport i henhold til artikel 325, stk. 5, i TEUF. Dets arbejde er bygget op omkring fire arbejdsgrupper og et plenarmøde (se Figure 16 ). Cocolaf-undergruppen om indberetning og analyse var det ideelle forum for at drøfte og finjustere de analyser, der er fremlagt i Kommissionens arbejdsdokument om statistisk evaluering af uregelmæssigheder, og for deling af den viden, der er opbygget i undergruppen.

I undergruppen om forebyggelse af svig var der i arbejdet i 2019 fokus på at udvikle en metode til at beskrive medlemsstaternes systemer til bekæmpelse af svig i landeprofiler. Dette værktøj vil blive videreudviklet i de kommende år. 6.1.Samarbejde med OLAF Både ud fra et efterforskningsmæssigt synspunkt og af hensyn til den politiske beslutningsproces fører det arbejde, der udføres af OLAF, til bedre resultater, når OLAF samarbejder med medlemsstaternes myndigheder om bekæmpelsen af svig og korruption. Medlemsstaternes koordineringstjenester for bekæmpelse af svig (AFCOS) mødes årligt under OLAF's ledelse. I 2019 drøftede AFCOS med OLAF udviklingen af deres rolle, navnlig de relevante bestemmelser, der drøftes i de igangværende forhandlinger om ændring af forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013, de muligheder, der ligger i Hercule III-programmet, og Revisionsrettens anbefalinger om at udvide AFCOS'ernes politiske rolle for at forbedre koordineringen. Virkningen af Domstolens domme om OLAF's undersøgelser i medlemsstaterne var også på dagsordenen i lighed med den komplekse OLAF-kontrol på stedet. OLAF's Kommunikatornetværk om Bedrageribekæmpelse (OAFCN) samler kommunikationsmedarbejdere og talspersoner fra OLAF's operationelle partnere i medlemsstaterne. I 2019 organiserede OLAF en fælles kampagne på de sociale medier med de nationale myndigheder i en række medlemsstater for at fremme Hercule-programmet gennem beskrivelse af Hercule-finansierede projekter og udstyr. OLAF støttede også den lettiske AFCOS med lanceringen af den tredje udgave af den vellykkede kampagne, der skal få borgerne til at sige nej til svig. I 2019 udvekslede medlemsstaterne og Kommissionen også synspunkter om bekæmpelse af svig på møder med Rådets Gruppe vedrørende Bekæmpelse af Svig (GAF) under det rumænske og det finske formandskab samt i forbindelse med den årlige interinstitutionelle udveksling af synspunkter om OLAF. 6.2.Better Spending Network I oktober 2019 afholdt Kommissionen en konference med repræsentanter for medlemsstaterne om netværket "Public Internal Control (PIC)", der efterfølgende skiftede navn til "Better Spending Network" (BSN). Dette er en platform for struktureret dialog mellem medlemsstaterne og Europa-Kommissionen om interne kontrolsystemer, udveksling af oplysninger og god praksis om, hvordan man kan sikre en bedre udnyttelse af offentlige midler i hele den offentlige sektor. 7.Systemet for tidlig afsløring og udelukkelse (EDES) Europa-Kommissionen forvalter systemet for tidlig opdagelse og udelukkelse (EDES), jf. artikel 135-145 i finansforordningen, som finder anvendelse på EU-budgettet. EDES er et effektivt redskab til at styrke beskyttelsen af EU's finansielle interesser mod upålidelige personer og enheder ved at udelukke dem fra deltagelse i EU-tildelingsprocedurer. Det er et af de veletablerede af de forskellige internationale organisationers og multilaterale udviklingsbankers udelukkelsessystemer. EDES dækker et bredt spektrum af forbudte praksisser såsom svig, korruption og alvorlig forsømmelse i forbindelse med udøvelsen af erhvervet samt dårlige resultater (f.eks. betydelige mangler i gennemførelsen af kontrakter). EDES sikrer navnlig: ·tidlig afsløring af personer og enheder, som udgør en risiko for EU's finansielle interesser ·udelukkelse af personer og enheder fra at opnå EU-midler og/eller indførelse af en bødestraf registrering af ovennævnte oplysninger i EDES-databasen, der er tilgængelig for finansielle aktører med ansvar for gennemførelsen af EU-midler ·offentliggørelse af navnene på de pågældende personer eller enheder på Kommissionens websted i de mest alvorlige sager. EDES giver mulighed for en centraliseret vurdering i udelukkelsessituationer, samtidig med at de berørte personers og enheders grundlæggende rettigheder beskyttes, navnlig deres ret til at blive hørt. EDES-systemets særlige egenskab og styrke er de beføjelser, der gives til EU's institutioner og organer til at handle "i mangel af en endelig national dom eller, hvor dette er relevant, en endelig administrativ afgørelse". Indførelsen af sanktioner kan baseres på "faktiske omstændigheder og forhold", der er konstateret og opnået i forbindelse med revisioner, kontroller eller undersøgelser, som er foretaget under den anvisningsberettigedes ansvar, undersøgelser foretaget af OLAF eller nationale myndigheders eller internationale organisationers ikkeendelige administrative afgørelser. Beslutningen om at indføre sanktioner mod enheder og personer kan først træffes af den relevante anvisningsberettigede, når der er indhentet en henstilling fra det centraliserede interinstitutionelle panel, som angiver en foreløbig juridisk vurdering i mangel af en endelig dom eller en endelig administrativ afgørelse. Panelet har ingen undersøgelsesbeføjelser. Det består af en fast, uafhængig formand på højt niveau to faste medlemmer, der repræsenterer Kommissionen (som ejer af systemet), og en ad hoc-repræsentant for den anvisningsberettigede i den afdeling, som anmoder om henstillingen. Panelet er ansvarligt for at sikre retten til forsvar gennem udveksling af synspunkter med den berørte økonomiske aktør, og dets henstillinger skal være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.

I 2019 blev 19 sager indbragt for panelet gennem dets faste sekretariat, heraf en af en anden institution end Kommissionen, en af et decentraliseret agentur og en af et fællesforetagende. Ud over disse 19 sager, der blev henvist til panelet i 2019, er tre henviste sager fra 2018 blevet tilføjet i det arbejdsdokument, der ledsager denne rapport, da de blev henvist til panelet i 2019. I de første seks måneder af 2019 er der blevet henvist til otte sager, og den ene sag beskrives i det nævnte arbejdsdokument. Kommissionen skal også aflægge rapport om de beslutninger, som de anvisningsberettigede har truffet, om: ·tilfælde, hvor økonomiske aktører ikke bliver udelukket, når det er nødvendigt at sikre kontinuitet i tjenesten i en begrænset periode, og indtil de pågældende økonomiske aktører har truffet afhjælpende foranstaltninger ·manglende offentliggørelse af oplysninger om administrative sanktioner på Kommissionens websted enten på grund af behovet for efterforskningens fortrolighed eller for at respektere proportionalitetsprincippet, når en fysisk person er involveret, ·beslutninger truffet af den anvisningsberettigede, der fraviger panelets henstilling. Sådanne situationer er aldrig opstået siden panelet begyndte sit arbejde i 2016. Hver berørt anvisningsberettiget vælger at følge panelets anbefalinger fulgt ud. I 2018 blev EDES revideret af Kommissionens Interne Revisionstjeneste, og det førte til en positiv vurdering af det indførte system. Som opfølgning herpå overvåger Kommissionen i samarbejde med OLAF navnlig fortsat nøje den systematiske opfølgning på anbefalinger. Domstolen har på ny anerkendt gyldigheden af EDES (Rettens dom af 13. maj 2020 i sag T-290/18, AGMIN mod Kommissionen). I sin dom bekræftede Domstolen navnlig gyldigheden af panelets og de anvisningsberettigedes respektive roller, og at den kontradiktoriske procedure under ledelse af panelet fuldt ud havde overholdt den pågældende enheds ret til at blive hørt . 8.Opfølgning på Parlamentets beslutning om årsrapporten om 2018 Europa-Parlamentets beslutning om rapporten om beskyttelse af EU's finansielle interesser 2018 blev vedtaget på Parlamentets plenarforsamling i juli 2020 efter en positiv afstemning i Budgetkontroludvalget (CONT) den 7. maj 2020. 9.Interinstitutionelt samarbejde 9.1.Interinstitutionel udveksling af synspunkter I overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 mødes Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og OLAF en gang om året for at drøfte OLAF's aktiviteter i en interinstitutionel udveksling af synspunkter på politisk plan. Drøftelsen i 2019 fandt sted den 11. december under forsæde af det finske formandskab for Rådet. Institutionerne drøftede OLAF's rolle på mellemlang til lang sigt og bekræftede deres stærke støtte til OLAF. 9.2.Den Europæiske Revisionsret 9.2.1.Særberetninger om politikken til bekæmpelse af svig I to særberetninger, der blev vedtaget i 2019, har Den Europæiske Revisionsret anerkendt de fremskridt, der er gjort med denne politik, men har også udpeget områder, hvor der er behov for forbedringer. De fleste underbygges af konklusionerne i rapporten om beskyttelse af EU's finansielle interesser, mens der i andre opfordres til nye foranstaltninger. Kommissionens strategi til bekæmpelse af svig fra 2019, imødegår de fleste af Revisionsrettens bekymringer og har til formål at styrke Kommissionens analysekapacitet og ramme for intern koordinering med henblik på at imødegå de nye udfordringer, der følger af et konstant skiftende miljø. 9.2.2.Samarbejde mellem OLAF og Den Europæiske Revisionsret I betragtning af deres fælles opgave med at beskytte EU's budget samarbejder OLAF med Revisionsretten løbende. I maj 2019 indgik OLAF og Revisionsretten en administrativ aftale om en struktureret ramme for samarbejde og fremme af rettidig udveksling af oplysninger. Aftalen giver navnlig mulighed for udveksling af knowhow og risikoanalyse og for fælles uddannelse og udveksling af personale. Aftalen blev underskrevet i forbindelse med en fælles workshop, der fandt sted for første gang i 2019, med deltagelse af ledelsen og personale fra begge organisationer og medlemmer af Revisionsretten. Workshoppen skal efter planen finde sted hvert år. 10.Konklusioner og anbefalinger 10.1.Indtægter