6. 5. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 120/35 
Udtalelse om Kommissionens forslag til Rådets direktiv om oprettelse af et europæisk 
Samarbejdsudvalg i virksomheder eller koncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder 
i flerre medlemsstater, med henblik på at informere og høre arbejdstagerne (*) 
(91/C 120/11) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 8. februar 1991 under henvisning til 
EØF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til sektionen for social-, familie-, uddannelses- og kultur­
spørgsmål, som udpegede Klaus Schmitz til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 
14. marts 1991. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog efter afstemning ved navneopråb på sin 
285. plenarforsamling, den 21. marts 1991, med 93 stemmer for, 63 imod og 2 hverken for 
eller imod, følgende udtalelse. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Det økonomiske og sociale Udvalg bifalder, at 
Kommissionen har fremlagt et forslag til Rådets direk­
tiv om oprettelse af europæiske Samarbejdsudvalg 
(ESU) i virksomheder og koncerner, der opererer på 
EF-plan. Dermed imødekommer Kommissionen ØSU's 
forslag om, »at der oprettes europæiske Rådgivende 
Udvalg af arbejdstagerrepræsentanter, som skal samar­
bejde med koncern/virksomhedsledelsen«, og at der 
»vedtages et direktiv« herom (ØSU's initiativudtalelse 
af 18. oktober 1989, s. 11) (2). 
1.2. De grundlæggende tanker i Kommissionens di­
rektivforslag bifaldes, herunder især det forhold, at 
man har tillagt de kollektive overenskomster en central 
betydning. Kun derigennem kan man sikre sig, at der i 
tilstrækkelig grad kan tages højde for de forskellige 
nationale forhold. Det er desuden positivt, at direktivet 
skal indeholde bindende minimumsforskrifter for Det 
europæiske Samarbejdsudvalg. 
1.3. Vedtagelsen af dette direktiv haster i særlig grad, 
fordi antallet af virksomhedssammenslutninger inden 
for EF er stærkt stigende (3) (blandt de 1 000 største 
virksomheder var 197 virksomheder integreret i en 
sammenslutning på EF-plan i 1988/1989, medens der i 
1983/1984 kun var tale om 29 virksomheder). 
1.4. ØSU er overbevist om, at det foreslåede direktiv 
vil kunne bidrage til at fremme den økonomiske og 
produktionstekniske integrationsproces og således øge 
europæiske virksomheders potentiale, idet direktivet 
inddrager arbejdstagerne i denne proces ved at fastlæg­
ge informations- og høringsproceduren vedrørende den 
europæiske dimension i en virksomheds udvikling. 
(1) EFT nr. C 39 af 15. 2. 1991, s. 10. 
(2) EFT nr. C 329 af 30. 12. 1989, s. 40, pkt. 6.5. 
(3) Kommissionens 19. konkurrenceberetning 1990, Luxembourg 
1990, s. 218. 1.5. ØSU opfordrer derfor også Kommissionen til at 
fremsætte forslag til uddannelse af arbejdstagerrepræ­
sentanter i virksomheder og koncerner, der opererer på 
EF-plan. 
1.6. Oprettelsen af et europæisk Samarbejdsudvalg 
og dettes virksomhed må på ingen måde gå ud over 
arbejdstagerrepræsentanternes rettigheder og beføjelser 
ifølge national ret i en på EF-plan opererende virksom­
heds eller koncerns faste driftssteder eller datterselskab­
er. Det må navnlig sikres, at informering og høring af 
de europæiske Samarbejdsudvalg ikke med hjemmel i 
loven kan nægtes arbejdstagerrepræsentanterne, når de 
påberåber sig de rettigheder og beføjelser, som tilkom­
mer dem ifølge den nationale lovgivning, hvad angår 
anliggender på et fast driftssted eller i et datterselskab. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. ØSU støtter det foreliggende direktivforslag med 
forbehold af følgende bemærkninger: 
2.2. Artikel 1 
Direktivet tager sigte på at udbygge informationen og 
høringen af arbejdstagerne i virksomheder og koncer­
ner, der omfatter bedrifter eller virksomheder i flere 
medlemsstater (artikel 1, stk. 1). ØSU påpeger, at man 
derigennem kun delvist opfylder det mål, der er fastsat 
i artikel 17 i Fællesskabspagten om de grundlæggende 
arbejdsmarkedsmæssige og sociale Rettigheder, idet 
man i denne artikel ud over information og høring 
udtrykkeligt nævner arbejdstagernes medbestemmelses­
ret. ØSU forventer derfor, at Kommissionen fremsætter 
passende lovforslag herom. 
2.3. Artikel 2 
ØSU sætter spørgsmålstegn ved, om definitionen af en 
virksomhed, som omfatter bedrifter i flere medlemssta-
Nr. C 120/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 5. 91 
ter, er hensigtsmæssig. I en virksomhed eller en koncern 
med 100 ansatte i ni EF-lande kan behovet for at oprette 
et europæisk Samarbejdsudvalg f.eks. godt være større 
end i en virksomhed eller koncern med 1 000 ansatte i 
ét EF-land og 100 i et andet. ØSU anmoder Kommissio­
nen om at tage denne øvre grænse op til fornyet overve­
jelse og søge en mere fleksibel løsning. 
ØSU foreslår, at grænsen på 100 ansatte ikke skal gælde 
for enkeltvirksomheder, men derimod for virksomhed­
ens eller koncernens samlede antal ansatte i ét medlem­
sland. Dette synes særligt hensigtsmæssigt i forbindelse 
med servicevirksomheder, der har flere afdelinger (f.eks. 
banker). Deurdover foreslår ØSU, at man efter en perio­
de på to år undersøger, om de fastsatte grænser for 
antallet af ansatte har vist sig hensigtsmæssige. 
Det antal ansatte, den enkelte virksomhed skal anses 
for at have, bør beregnes som et gennemsnit over ét 
eller flere år, så tilfældigheder undgås. 
Med henblik på at sikre ligebehandling anser ØSU det 
for nødvendigt, at begrebet »ansat« defineres i direkti­
vet, så man undgår forvridninger som følge af medlem­
slandenes divergerende retspraksis. Efter ØSU's opfat­
telse kan man også tage udgangspunkt i de tre direktiv­
forslag om harmonisering af medlemslandenes lov­
givninger vedrørende visse (særlige) ansættelsesformer 
af juni 1990 [dok. KOM(90) 228 — SYN 280/SYN 
281] samt afsnit I, pkt. 7, i Fællesskabspagten om de 
grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale Ret­
tigheder. 
I henhold til artikel 2, litra d), er arbejdstagerrepræsen-
tanter i selskabers administrative, ledelses- og tilsynsor­
ganer ikke arbejdstagerrepræsentanter i direktivets for­
stand. Denne bestemmelse synes ikke berettiget i tilfæl­
de, hvor disse arbejdstagerrepræsentanter samtidig er 
medlem af et organ i virksomheden, som skal varetage 
arbejdstagernes interesser. I sidstnævnte egenskab bør 
de også have mulighed for at blive valgt eller udpeget 
til Det europæiske Samarbejdsudvalg. 
I artikel 2, litra d), bør det også præciseres, at medlem­
mer af Det europæiske Samarbejdsudvalg skal være 
ansat i virksomheden/koncernen. 
2.4. Artikel 5 
ØSU bifalder udtrykkeligt, at virksomhedsspecifikke 
forhandlingsløsninger med hensyn til Det europæiske 
Samarbejdsudvalgs sammensætning, beføjelser og ar­
bejdsmåde har fået forrang i forslaget. Lovgivningen og 
sædvanen i forbindelse med arbejdstagernes interessere­
præsentation afviger betydeligt fra medlemsland til 
medlemsland. Det ville hverken være realistisk eller 
ønskeligt at tilstræbe en harmonisering af disse vidt 
forskellige, historisk betingede systemer og strukturer. Nedsættelsen af det særlige forhandlingsorgan 
(artikel 5, stk. 2) og Det europæiske Samarbejdsudvalg 
[bilagets stk. 1, litra b)] må derfor efter ØSU's opfattelse 
også tage udgangspunkt i medlemslandenes lovgivning 
og sædvane. ØSU mener, at der udtrykkeligt bør refere­
res til de i henhold til national lov eller praksis eksiste­
rende kollektive overenskomster og kollektive for-
handlingsordninger for arbejdstagere og arbejdsgivere, 
således at man sikrer den størst mulige fleksibilitet. 
I bestemmelserne bør man desuden henstille, at der ved 
sammensætningen af det særlige forhandlingsorgan og 
Samarbejdsudvalget tages mest muligt hensyn til perso­
nalets sammensætning. Dette synspunkt bør tilgodeses 
i de nationale lovgivninger. 
I henhold til artikel 5, stk. 5, fastlægger hver enkelt 
medlemsstat de bestemmelser, der skal gælde for ud­
nævnelsen eller valget af medlemmerne til det særlige 
forhandlingsorgan. Efter ØSU's mening omfatter dette 
også den mulighed, at medlemmerne kan vælges direkte 
af de ansatte. ØSU mener endvidere, at det samme 
gælder sammensætningen af Det europæiske Samar­
bejdsudvalg i medfør af bilagets medfør stk. 1, litra 
b). Det ville dog være hensigtsmæssigt, om dette blev 
præciseret. 
2.5. Artikel 7 
For at undgå uklarheder anbefaler ØSU, at de mini­
mumsforskrifter, der er anført i bilaget, medtages i selve 
direktivet. Det bedste sted ville være del III, artikel 7. 
I medfør af artikel 7, stk. 1, skal minimumsforskrifter 
i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor den 
centrale ledelse befinder sig, finde anvendelse. Efter 
ØSU's opfattelse skal denne bestemmelse sammenholdt 
med artikel 7, stk. 2, og artikel 11, stk. 3, forstås såle­
des, at medlemsstaterne kan fastsætte strengere mini­
mumsforskrifter. For at sikre entydigheden anbefaler 
ØSU dog, at formuleringen præciseres, så denne sam­
menhæng fremgår tydeligt. 
2.6. Artikel 8 
ØSU er enig i, at det i første række påhviler medlemssta­
terne at fastsætte de nødvendige bestemmelser om be­
skyttelse af hemmelige oplysninger (artikel 8, stk. 1) og 
af fortrolige oplysninger (artikel 8, stk. 2). Direktivet 
bør dog sikre en vis grad af ensartethed. Frygten for, 
at offentliggørelsen af visse oplysninger kan være til 
stor skade for den pågældende virksomheds interesser, 
skal være objektivt begrundet. Dette gælder også op­
lysninger, der betegnes som fortrolige, og som ikke må 
videregives til tredjemand. Man bør pålægge medlems­
staterne at tage højde for dette forhold. Derudover 
finder ØSU det ønskeligt, at man henstiller, at der 
fastsættes en mæglingsprocedure, som finder anvendel-
6. 5. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 120/37 
se i tilfælde af uenighed om disse spørgsmål, så unød­
vendige retssager undgås. 
2.7. Artikel 9 
Hvad angår beskyttelsen af Samarbejdsudvalgets med­
lemmer, henvises der til medlemsstaternes lovgivning. I 
tilknytning hertil bør direktivet indeholde et udrykke-
ligt diskrimineringsforbud. 
2.8. Bilaget 
Som nævnt bør minimumsforskrifterne integreres i 
artikel 7. 
2.8.1. Stk. 1, litra b) 
Man bør henstille til medlemsstaterne, at der i videst 
muligt omfang tages hensyn til personalets opdeling 
efter ansættelseskategorier, når europæiske Samar­
bejdsudvalg sammensættes. Derudover bør det præcise­
res i teksten, at europæiske Samarbejdsudvalg under 
alle omstændigheder højst kan bestå af 30 medlemmer. 
2.8.2. Stk. 1, litra c) 
I forbindelse med informationsretten bør man fastsætte, 
at medlemmerne af Samarbejdsudvalget regelmæssigt, 
dog mindst en gang i kvartalet, skal have skriftlige 
rapporter om de anførte emner. Det må sikres, at rele­
vante informationer gives på ESU-medlemmernes re­
spektive sprog. Dette skal også gælde for informationer, 
som gives i forbindelse med den foreskrevne høring. 
Under forudsætning heraf er det måske forsvarligt, at 
der afholdes mindst ét årligt informationsmøde mellem 
Samarbejdsudvalget og virksomhedsledelsen. Såfremt 
der opstår situationer, hvor arbejdstagernes og virksom­
hedens interesser er alvorligt truede, bør medarbejderre­
præsentanter kunne kræve af virksomheds- eller kon­
cernledelsen, at der indkaldes til ekstraordinært møde 
i Samarbejdsudvalget. 
Gennem en tilsvarende formulering bør man præcisere, 
at virksomhedsledelsens informationspligt omfatter alle 
de beføjelser, der er nævnt under stk. 1, litra a), og 
ikke kun anliggender, der vedrører virksomheden eller 
koncernen som helhed. I den forbindelse bør det fremgå 
klart, at informationspligten også omfatter forhold i 
virksomheder/dele af virksomheder/afdelinger, som 
ikke har repræsentanter i Samarbejdsudvalget. 
Bryssel, den 21 marts 1991. 2.8.3. Stk. 1, litra d) 
ØSU foreslår, at høringsretten konkretiseres på følgen­
de punkter: 
a) Høring i forbindelse med beslutninger, der har vigti­
ge konsekvenser for arbeidstagernes interesser, bør 
kun ske på det virksomhedsplan, hvor beslutningen 
skal tages. 
b) De emner, der skal gøres til genstand for en høring, 
bør præciseres. Inden for rammerne af de beføjelser, 
der er fastlagt i stk. 1, litra a), bør høringen navnlig 
omfatte følgende emner: 
— flytning, sammenslutning, indskrænkelse eller 
nedlæggelse af virksomheder eller væsentlige 
dele deraf, 
— ændringer i virksomhedens organisation eller 
indførelse af nye arbejdsmetoder og produk­
tionsprocesser. 
c) Princippet om, at høringen skal finde sted i god tid, 
bør præciseres på en sådan måde, at Samarbejdsud­
valget har krav på at indkalde til ekstraordinært 
møde, såfremt det ikke på anden vis kan få tilstræk­
kelig tid til sine drøftelser. 
d) Samarbejdsudvalget bør have ret til — efter samråd 
med virksomhedsledelsen — at inddrage sagkyndige 
på det område, høringen vedrører. Samarbejdsud­
valget bør endvidere have ret til at inddrage arbejds-
tagerrepræsentanter fra virksomheder/dele af 
virksomheder/afdelinger, der ikke er repræsenteret 
i udvalget, såfremt spørgsmålet kan forventes at 
have væsentlige konsekvenser for arbejdstagerne i 
disse bedriftsenheder. 
2.8.4. Stk. 1, litra e) 
Det europæiske Samarbejdsudvalg bør have beføjelse 
til efter drøftelse med ledelsen at nedsætte arbejdsgrup­
per til forberedelse af behandlingen af spørgsmål, som 
hører ind under dets kompetenceområde, f.eks. i forbin­
delse med forskellige aktivitetsgrupper i virksomheden/ 
koncernen (eksempelvis inden for enkelte fag). 
For klarhedens skyld bør direktivet indeholde en be­
stemmelse om, at Samarbejdsudvalget — dels i forbin­
delse med de regelmæssige møder med virksomhedsle­
delsen dels under høringsprocessen — skal have til­
strækkelig mulighed for at mødes uden deltagelse af 
repræsentanter fra virksomhedsledelsen. 
Francis STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Nr. C 120/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 6. 5. 91 
BILAG l 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Resultatet af afstemningen om udtalelsen som helhed 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte for udtalelsen: 
Abejon Resa, Amato, Aspinall, Ataide Ferreira, Bleser, Bonvicini, Bordes-Pages, Bottazzi, Burnel, Vasco Cai, 
Carroll, Cassina, Ceballo Herrero, Chevalier, Christie, Colombo, Decaillon, d'Elia, D'Hondt, Diapoulis, van 
Dijk, Draijer, Drilleaud, Dunkel, Elstner, Engelen-Kefer, Etty, Eulen, Flum, Forgas i Cabrera, Frandi, Freeman, 
Geuenich, Giatras, Gomez-Martinez, Groben, Jaschick, Jenkins, Kanellopoulos, de Knegt, Korfiatis, Laca 
Martin, Landaburu de Silva, Lappas, Larsen, Laur, Liverani, Luchetti, Lyons, Maddocks, Mantovani, 
Margalef Masia, Masucci, Mayayo Bello, Mercier, Molina Vallejo, Morris, Mourgues, Muller R., Muniz 
Guardado, Murphy, Nielsen B., Nielsen P., Nierhaus, Pasquali, Pavlopoulos, Pe, Pellarini, Pelletier Ch., 
Petropoulos, Pompen, Quevedo Rojo, Ramaekers, Rangoni Machiavelli, Salmon, Sanderson, Santillan Cabeza, 
Santos, Schmidt, Schmitz, Sequeira, Silva, Smith, Staedelin, Theonas, Tiemann, Tixier, Vandermeeren, 
Velasco Mancebo, Verboven, Wagenmans, Waldack, Zufiaur Narvaiza. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod udtalelsen: 
Andrade, Aparicio Bravo, Arena, Bagliano, Beale, Bell, Beltrami, Bento Goncalves, Black, Bredima-Savopou-
lou, Ceyrac, Connellan, Cunha, van Dam, Delorozoy, Donck, Douvis, Frerichs, Gaffron, Gafo Fernåndez, 
Gardner, Germozzi, Ghigonis, Giacomelli, Giesecke, Gredal, Green, Guillaume, Hagen, Kaaris, Kafka, 
Kazazis, Little, Low, Machado von Tschusi, McGarry, Merce Juste, Meyer-Horn, Mobbs, Moreland, 
Noordwal, Panero Florez, Pardon, Pearson, Pelletier R., Perrin-Pelletier, Petersen, Pricolo, Proumens, Robin­
son, Romoli, Saitis, Sala, Sauwens, Schade-Poulsen, Schnieders, Scully, Stecher Navarra, Tesoro Oliver, 
Tukker, Vidal, Whitworth, Wick. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte hverken for eller imod udtalelsen: 
Barrow, Lustenhouwer. 
6. 5. 91 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 120/39 
BILAG  II 
til Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse 
Følgende  ændringsforslag,  som  opnåede  mindst  en fjerdedel  af det samlede  antal  stemmer,  blev  forkastet 
under  forhandlingerne: 
Punkt  1 (Generelle  bemærkninger)  udgår  til fordel  for følgende: 
»OSU  erkender,  at det er vigtigt  at udvikle  egnede  informations-  og høringsprocedurer  i virksomheder,  der 
opererer  på EF-plan,  men  finder  Kommissionens  forslag  uacceptable,  fordi  de tager  sigte  på at indføre  en 
standardiseret  procedure  for centraliseret  høring  at arbejdstagerne  i hele  Fællesskabet  uden  at tage  højde 
for eksisterende  aftaler  på nationalt  plan  eller  virksomhedsplan,  for arbejdstagernes  faktiske  behov  samt 
ledelsesstrukturen  og -stilen  i virksomhederne. 
ØSU  opfordrer  derfor  Kommissionen  til at fremsætte  nye forslag  med  henblik  på at realisere  den målsætning, 
der ligger  til grund  for artikel  17 i Fællesskabspagten  om de grundlæggende  arbejdsmarkedsmæssige  og sociale 
Rettigheder,  ved  på behørig  vis at udbygge  den  praksis,  der allerede  findes  i de forskellige  medlemsstater.« 
Resten  af udtalelsen  udgår. 
Begrundelse 
Fremgår  af den  foreslåede  ordlyd. 
Afstemningsresultat 
65 stemmer  for,  89 stemmer  imod,  3 hverken  for eller  imod. 
Nr. C 120/40 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 6. 5. 91 
BILAG  III 
til Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse 
Mindretalserklæring 
Efter  afstemningen  ved  navneopråb  om  udtalelsen  som  helhed,  afgav  Arbejdsgivergruppens  nedenstående 
medlemmer,  der havde  stemt  imod  udtalelsen,  følgende  erklæring: 
»1. Arbejdsgivergruppen  afviser  Kommissionens  forslag  til direktiv  om  europæiske  Samarbejdsudvalg. 
Gruppen  går dermed  imod  Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse,  der bifalder,  støtter  og godkender 
direktivets  bestemmelser. 
2. Forslagene  er uacceptable,  fordi  de tager  sigte  på at indføre  en standardiseret,  stereotyp,  besværlig  og 
bureaukratisk  procedure  for centraliseret  høring  af arbejdstagerne  i hele  Fællesskabet  uden  at tage  højde 
for eksisterende  aftaler  på nationalt  plan  eller  virksomhedsplan,  for arbejdstagernes  faktiske  behov  samt 
ledelsesstrukturen  og -stilen  i virksomhederne. 
3. En  bred  vifte  af veletablerede  høringsprocedurer  i de forskellige  medlemsstater,  som  er afpasset  efter 
virksomhedernes  og de ansattes  behov  og forhold,  ville  som  følge  af forslagene  blive  enten  duplikeret  eller 
fortrængt. 
4. Efter  Arbejdsgivergruppens  mening  er det af afgørende  betydning  for forholdet  til arbejdstagerne  og 
dermed  for en vellykket  og tidssvarende  ledelsesform,  at arbejdstagerne  informeres  og høres  om sager,  der er 
relevante  både  for dem  og for den  virksomhed,  de er ansat  i. 
5. For  at informationen  og høringen  kan  være  100 % effektiv,  skal  den være  direkte,  personlig  og individuel. 
Dette  indebærer,  at kommunikationen  skal  foregå  på lokalt  eller  regionalt  plan  i form  af en direkte 
dialog  mellem  ledelsen  og de ansatte,  denne  har  ansvaret  for.  Faktorer  som  nærhed,  et fælles  sprog  og et 
interessefællesskab  bevirker,  at der er bred  deltagelse  i processen,  og at personalet  er dybt  engageret  i sagen. 
De ordninger,  Kommissionen  foreslår,  ville  snarere  mindske  end  øge  de ansattes  engagement;  den  geografiske 
afstand,  sprogbarrierer  og manglen  gå et interessefællesskab  ville  munde  ud i en mindre  effektiv  deltagelse 
og forringe  de formidlede  informationers  relevans,  kvalitet  og tilgængelighed.  Dertil  kommer,  at det ville 
være  til skade  for virksomhederne  i Fællesskabets  yderligt  beliggende  regioner. 
6. Der  er også  stor  risiko  for,  at en påtvungen  international  høringsprocedure  vil føre  til interesse-  og 
ansvarskonflikter  i forhold  til de veletablerede  høringsordninger  på lokalt  plan  og vil mindske  disses 
effektivitet.  Lokalledelsen  bør fortsat  være  drivremmen  i kommunikations-  og høringsprocessen. 
7. Denne  konflikt  og den  besværlige  og langsommelige  procedure,  der  er indbygget  i Kommissionens 
forslag,  ville  ydermere  mindske  virksomhedernes  fleksibilitet  og hæmme  den  hurtige  beslutningstagning,  som 
er så afgørende  for at kunne  overleve  og få succes  på internationale  markeder,  der  er præget  af stærk 
konkurrence  og hurtig  udvikling. 
8. Arbejdsgivergruppen  anerkender  og accepterer  den  målsætning,  der  ligger  til grund  for  artikel  17 i 
Fællesskabspagten  om de grundlæggende  arbejdsmarkedsmæssige  og sociale  Rettigheder  (som  der henvises 
til i direktivforslagets  første  betragtning),  men  mener,  at denne  målsætning  bedst  kan  opfyldes,  hvis  man,  alt 
ud fra forholdene,  udvikler  den  praksis,  der allerede  er gældende  i de forskellige  medlemsstater,  hvad  enten 
denne  beror  på national  lovgivning,  kontraktforhold,  kollektive  overenskomster  eller  skik  og brug.« 
Andrade,  Aparicio  Bravo,  Arena,  Bagliano,  Beale,  Bell,  Beltrami,  Bento  Gon^alves,  Bredima-Savopoulou, 
Ceyrac,  Connellan,  Cunha,  van  Dam,  Delorozoy,  Donck,  Douvis,  Frerichs,  Gaffron,  Gafo  Fernåndez, 
Gardner,  Ghigonis,  Giacomelli,  Giesecke,  Green,  Kaaris,  Kafka,  Kazazis,  Little,  Low,  Machado  von  Tschusi, 
McGarry,  Merce  Juste,  Meyer-Horn,  Mobbs,  Noordwal,  Panero  Florez,  Pardon,  Pearson,  Pelletier,  R., Perrin-
Pelletier,  Petersen,  Pricolo,  Proumens,  Robinson,  Romoli,  Sala,  Sauwens,  Schade-Poulsen,  Schnieders,  Stecher 
Navarra,  Tesoro  Oliver,  Tukker,  Whitworth,  Wick.