Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Litauens konvergensprogram, 2004-2007

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [1] fastsætter, at ikke-deltagende medlemsstater, dvs. medlemsstater, der ikke har indført den fælles valuta, skal forelægge konvergensprogrammer for Rådet og Kommissionen med henblik på en periodisk multilateral overvågning efter traktatens artikel 99.

[1] EFT L 209 af 2.8.1997. Alle de dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

I overensstemmelse med artikel 9 i forordningen skal Rådet undersøge hvert enkelt konvergensprogram på grundlag af vurderinger foretaget af Kommissionen og det ved traktatens artikel 114 nedsatte udvalg (Det Økonomiske og Finansielle Udvalg). På grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg skal Rådet afgive en udtalelse efter at have undersøgt programmet. Ifølge forordningen skal medlemsstaterne forelægge årlige opdaterede konvergensprogrammer, der også kan undersøges af Rådet efter samme procedurer.

De ti lande, der tiltrådte EU den 1. maj 2004, er omfattet af en dispensation og deltager derfor endnu ikke i den fælles valuta. De har forpligtet sig til at forelægge deres konvergensprogrammer senest den 15. maj 2004 og en første opdatering ved udgangen af 2004.

Litauens konvergensprogram for perioden 2004-2007 blev forelagt den 14. maj 2004. Kommissionen har foretaget en teknisk vurdering af dette program under hensyntagen til resultaterne af prognoserne fra foråret 2004 og adfærdskodeksen [2] samt de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet af 27. november 2002 om en bedre samordning af finanspolitikken [3]. Denne gennemgang giver grundlag for følgende vurdering:

[2] Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs reviderede udtalelse om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form, der blev godkendt af Økofin-Rådet den 10.7.2001.

[3] KOM(2002) 668 endelig af 27.11.2002.

Litauens første konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007, blev forelagt den 14. maj 2004. Programmet omtaler ikke eksplicit landets strategi for indførelse af euroen og ERM II-medlemskab, selv om myndighederne ved flere lejligheder har tilkendegivet, at de agter at tilslutte sig euroområdet umiddelbart efter tiltrædelsen, hvilket indebærer en hurtig indtræden i ERM II, samtidig med at alle aspekter af det aktuelle valutasystem bibeholdes.

Programmet opfylder i det store og hele datakravene i den reviderede adfærdskodeks om stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form [4].

[4] De adfærdskodekstabeller, der er knyttet til programmet som bilag, indeholder med mindre undtagelser alle de påkrævede data og også nogle af de valgfrie oplysninger, der er anført i kodeksen. Tabel 4 i programmet om fremskrivningerne i statsbudgettet giver et ufuldstændigt billede af udgifternes fordeling. Desuden angives inflationsoplysningerne stadig på basis af forbrugerprisindekset ("consumer price index" (CPI)), selv om tabel 1 i bilaget kræver fremskrivninger på basis af det harmoniserede forbrugerprisindeks ("harmonised index of consumer prices" (HICP)). Den regnskabsmæssige behandling af erstatninger for tab af opsparing i rubler og restitutioner af fast ejendom fortjener en nærmere analyse.

Det makroøkonomiske scenarie for mellemlang sigt, der beskrives i programmet, forventer, at BNP-væksten vil forblive robust igennem programperioden, især i 2004 og 2005, hvor den forventes at ligge på omkring 7 %. Hvis man ser længere fremad, ventes væksten at aftage en smule til omkring 6,5 % i 2006 og 2007, men at holde sig over den potentielle vækst som skønnet af de nationale myndigheder. Den indenlandske efterspørgsel ventes fortsat at være hoveddrivkraften bag væksten, som primært ledes af høje investeringer og vækst i det private forbrug. Programmets makroøkonomiske fremskrivninger og eksterne antagelser frem til 2005 falder i det store og hele i tråd med Kommissionens prognoser fra foråret 2004 med en delvis undtagelse for 2005, hvor BNP ventes at stige med 7,3 %, hvorimod Kommissionen forventer en stigningstakt på 6,6 %. Risikoen for en lavere vækst end forventet igennem programperioden kan ikke udelukkes og synes at udgøre den største trussel for opfyldelsen af de forelagte budgetkonsolideringsplaner.

Litauens resultater på inflationsfronten har været gunstige i de senere år. Den gennemsnitlige årlige inflation har holdt sig under 2 % siden 1999 under stærk indflydelse af valutakursudviklingen kombineret med en gunstig løn- og produktivitetsudvikling. En skærpet konkurrence inden for telekommunikationssektoren forstærkede denne udvikling og bidrog til en negativ årlig HICP-inflationsrate på 1,1 % i 2003. Den deflationære tendens, der indledtes i 2002, ventes at blive vendt i år, hvilket i høj grad skyldes punktafgifts- og momsændringer, som er påkrævet ved tiltrædelsen. Den årlige gennemsnitlige inflation ventes at nå op på 0,9 % i 2004 og gradvis at stige til 2,5 % i 2007. Litasen har oplevet en nominel reel appreciering på omkring 50 % siden 1999, til at begynde med i en fastkurstilknytning til dollaren og fra februar 2002 i en fastkurstilknytning til euroen. Både de kortfristede pengemarkedsrentesatser og de langfristede obligationsafkast var på en nedadgående kurs igennem 2002 og 2003. Pengemarkedsrentesatserne stabiliseredes sidste år, hvilket i det store og hele svarede til udviklingen på pengemarkederne i euroområdet, og det kortfristede rentespænd i forhold til euroområdet har ligget stabilt på omkring 60 basispoint siden udgangen af 2003. Forskellen i afkast på langfristede statsobligationer lå på 55-65 basispoint i begyndelsen af 2004.

Hovedmålsætningen for den mellemfristede budgetstrategi, der er fastsat i programmet, er en "tilnærmelse til et konjunkturmæssigt afbalanceret offentligt budget". Selv om målene for det faktiske offentlige underskud er fastsat til under referenceværdien på 3 % af BNP i hvert af årene, er de ikke forenelige med en budgetstilling tæt på balance igennem programperioden. Således ventes underskuddet på statsfinanserne at stige fra 1,7 % af BNP i 2003 til 2,7 % af BNP i 2004 for derefter gradvis at falde til 1,5 % af BNP i 2007. Underskudsmålet for 2004 skal sammenlignes med et forventet mål for underskuddet på 2,9 % i det økonomiske førtiltrædelsesprogram fra 2003 og budgettet for 2004, der blev vedtaget i december 2003. Målene for 2005 og 2006 er de samme som i det økonomiske førtiltrædelsesprogram. Programmet forventer en stigning i både indtægternes og udgifternes andel af BNP i 2007 set i forhold til 2003. Stigningen i indtægternes andel med 2 procentpoint skyldes primært en betydelig stigning i andre indtægter end skatteindtægterne. Programmet omfatter ingen større økonomisk-politiske foranstaltninger med henblik på at hæve skattetrykket, men forventer, at det vil stige. Udgiftskvoten ventes at stige med 1,8 procentpoint i samme periode, hvilket helt og holdent kan tilskrives højere primære udgifter, som ventes opvejet marginalt af faldende rentebetalinger.

Budgetresultatet kunne blive værre end forventet. Navnlig udgør de negative makroøkonomiske faktorer, der er fremhævet ovenfor, og de hidtidige erfaringer med udgiftsoverskridelser som reaktion på bedre budgetresultater end forventet i årets første halvdel en risiko for de planlagte budgetmål for 2004 og 2005. Budgetstillingen i programmet synes derfor ikke at give tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod at overskride referenceværdien for underskuddet på 3 % af BNP med normale makroøkonomiske fluktuationer, i det mindste ikke i de første programår.

Den offentlige gældskvote er faldet støt fra 23,8 % i 2000 til 21,5 % i 2003 takket være den finanspolitiske konsolideringskurs, der blev indledt i 2000, samt mere favorable lånebetingelser. Programmet forventer i første omgang en forøgelse af gældskvoten i 2004 med næsten 1 procentpoint på grund af den forventede stigning i underskuddet på statsfinanserne i samme år. Gældskvoten ventes derefter at falde igennem resten af programperioden og stabilisere sig på omkring 21 % i 2007.

Programmet tager regeringens strukturreformprogram, som fokuserer på arbejdsmarkedet, pensioner og sundhedsvæsenet, op til revision. Samlet set er de forelagte reformer ambitiøse og skulle føre til en forbedring af statsfinansernes kvalitet. Nogle af dem, f.eks. reformerne af sundhedsvæsenet og pensionssystemet, kan dog indebære betydelige udgifter på kort sigt, hvilket ikke analyseres tilstrækkelig indgående i programmet.

Litauen står forholdsvis godt rustet til at klare budgetudgifterne til en aldrende befolkning, selv om der kan opstå visse risici på lang sigt. En række foranstaltninger til lettelse af ældrebyrden og modernisering af pensionssystemet og sundhedsvæsenet er ved at blive gennemført for at forbedre den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser. Der er dog risici i forbindelse med de kortsigtede udgifter til reformerne af pensionssystemet og sundhedsvæsenet og udestående forpligtelser til uforudsete udgifter. Sikringen af et tilstrækkelig stort overskud på den primære saldo er af afgørende betydning for at sikre, at de offentlige finanser forbliver holdbare.

Tabel: Sammenligning af centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

>TABELPOSITION>

På grundlag af denne vurdering har Kommissionen vedtaget vedlagte henstilling til Rådets udtalelse om Litauens konvergensprogram og fremsender den til Rådet.

Henstilling med henblik på RÅDETS UDTALELSE i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Litauens konvergensprogram, 2004-2007

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker [5], særlig artikel 9, stk. 3,

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. De dokumenter, der refereres til i dette dokument, kan konsulteres på følgende websted: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.

under henvisning til Kommissionens henstilling,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg -

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

Den [5. juli] 2004 gennemgik Rådet Litauens konvergensprogram, der dækker perioden 2004-2007. Programmet er i det store og hele i overensstemmelse med datakravene i den reviderede adfærdskodeks for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form.

Den budgetstrategi, der ligger til grund for programmet, tager sigte på at "tilnærme sig et konjunkturmæssigt afbalanceret offentligt budget ved at sikre en vellykket gennemførelse af økonomisk-politiske mål", men strategien er ikke særlig godt afspejlet i programmets underskudsmål. Således forventer programmet en nedbringelse af underskuddet med blot 0,2 procentpoint i perioden 2003-2007, hvor underskuddet ventes at blive på 1,5 % af BNP. Dette følger af en forøgelse af både indtægternes og udgifternes andel af BNP. Stigningen i indtægtskvoten igennem programperioden ventes at andrage 2 procentpoint, hvilket primært kan tilskrives en betydelig stigning i andre indtægter end skatteindtægter som følge af EU's finansielle bistand. Skatteprovenuet ventes at stige med 0,4 procentpoint af BNP på trods af den planlagte afskaffelse af vejskatten i 2005, som skønnes at påvirke provenuet negativt med 0,5 % af BNP i samme år. Efter et betydeligt fald i udgiftskvoten i de seneste fem år ventes kvoten at stige med 1,8 procentpoint igennem den observerede periode, hvilket fuldt ud kan forklares med en stigning i de primære udgifter, som kun ventes at blive marginalt opvejet af et forventet fald i rentebetalingerne. Stigningen i de primære udgifter ventes hovedsagelig at falde inden for kategorien "andre udgifter", som ventes at stige med 0,9 % af BNP, primært som følge af bidrag til EU-budgettet, og inden for overførsler og subsidier, som ventes at stige med 0,7 % af BNP, i vid udstrækning som følge af stigende tilskud til landbrugere og erstatninger for tab af opsparing i rubler og planer for restitution af fast ejendom. De offentlige faste bruttoinvesteringer ventes at stige betydeligt med 1 % af BNP i programmets første to år, men vil derefter falde tilbage på 3,1 % af BNP i 2007, hvilket er omkring 0,2 procentpoint over det oprindelige niveau i 2003.

Det makroøkonomiske scenarie, der ligger til grund for programmet, synes at være baseret på forholdsvis gunstige vækstantagelser. Således forekommer den forventede vækstrate i 2005, som er blevet opjusteret fra 6,5 % i det økonomiske førtiltrædelsesprogram fra 2003 til 7,3 % i konvergensprogrammet, at være højt sat. Den udvikling i væksten på mellemlang sigt, der forventes i programmet, forekommer stadig forholdsvis optimistisk, selv om vækstskønnet er forsigtigere end i programmets første år. Inflationsfremskrivningerne forekommer realistiske.

Programmets mål for underskuddet på statsfinanserne ligger under referenceværdien på 3 % af BNP i hvert af årene. De er imidlertid ikke forenelige med en budgetstilling tæt på balance igennem programperioden. Desuden giver budgetstillingen i programmet ikke tilstrækkelig stor sikkerhedsmargen mod at overskride referenceværdien for underskuddet på 3 % af BNP med normale makroøkonomiske fluktuationer, i det mindste ikke i de første år af programperioden. Budgetresultatet kunne blive værre end forventet. Navnlig udgør de negative makroøkonomiske faktorer, der er fremhævet ovenfor, og de hidtidige erfaringer med udgiftsoverskridelser som reaktion på bedre budgetresultater end forventet i årets første halvdel en risiko for de planlagte budgetmål.

Litauen står forholdsvis godt rustet til at klare budgetudgifterne til en aldrende befolkning, selv om der kan opstå visse risici på lang sigt. En række foranstaltninger til lettelse af ældrebyrden og modernisering af pensionssystemet og sundhedsvæsenet er ved at blive gennemført for at forbedre den langsigtede holdbarhed i de offentlige finanser. Der er dog risici i forbindelse med de kortsigtede udgifter til reformerne af pensionssystemet og sundhedsvæsenet og udestående forpligtelser til uforudsete udgifter. Sikringen af et tilstrækkelig stort overskud på den primære saldo er af afgørende betydning for at sikre, at de offentlige finanser forbliver holdbare.

I lyset af ovenstående henstilles det til Litauen, hvis vækstraterne i programmet skulle vise sig at holde stik, at gøre hurtigere fremskridt hen imod en budgetstilling tæt på balance, ikke mindst i betragtning af landets store underskud på betalingsbalancens løbende poster og indenlandsk efterspørgselspres. Endvidere opfordres Litauen indtrængende til at sikre en streng budgetgennemførelse med henblik på at mindske risikoen for at overskride referenceværdien på 3 % af BNP i 2004. Endelig opfordres de litauiske myndigheder til at anvende eventuelle større indtægter end ventet til at nedbringe underskuddet.

Centrale fremskrivninger fra Litauens konvergensprogram

>TABELPOSITION>