Forslag til Rådets afgørelse om et EF-handlingsprogram på mellemlang sigt for foranstaltninger med henblik på støtte på EF-niveau til medlemsstaternes indsats over for vold mod børn, unge og kvinder (Daphne-programmet) (2000-2004) (98/C 259/02) (EØS-relevant tekst) KOM(1998) 335 endelig udg. - 98/0192(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 9. juli 1998)

RÅDETS FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg,

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Voldshandlinger mod børn, unge og kvinder er et alvorligt brud på menneskerettighederne og påfører voldsofrene og deres familier alvorlige fysiske og psykiske skader, samtidig med at de indebærer høje sociale og økonomiske omkostninger for samfundet som helhed;

(2) Europa-Parlamentet har i sine beslutninger af henholdsvis 19. september 1996 om mindreårige voldsofre (1), af 12. december 1996 om foranstaltninger til beskyttelse af mindreårige i Den Europæiske Union (2) og af 16. september 1997 om behovet for en europæisk kampagne til bekæmpelse af accepten af vold mod kvinder (3) opfordret Kommissionen til at udarbejde og iværksætte handlingsprogrammer for at bekæmpe denne vold;

(3) den direkte indsats over for vold mod kvinder, unge og børn er primært en opgave for medlemsstaterne på nationalt eller lokalt plan;

(4) Fællesskabet kan bibringe medlemsstaternes aktioner til forebyggelse af vold mod kvinder, unge og børn en merværdi gennem formidling af information og erfaringer, fælles prioritering af opgaverne, etablering af netværk i nødvendigt omfang, udvælgelse af projekter, der dækker hele Fællesskabet, og motivering og mobilisering af alle involverede parter;

(5) det foreliggende program kan give en merværdi ved at angive og støtte hensigtsmæssige metoder og tiltag og tilskynde til nyskabende initiativer og udveksling af relevante erfaringer;

(6) målene for den påtænkte handling kan derfor i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, bedre gennemføres på fællesskabsplan; i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, handler Fællesskabet, ved denne afgørelse kun i det omfang, det er nødvendigt for at nå disse mål;

(7) der bør tilskyndes til etablering af et aktivt partnerskab på dette felt mellem Kommissionen, medlemsstaterne og ikke-statslige organisationer, især kvinde- og børneorganisationer, og arbejdes på at skabe synergi mellem alle relevante politikker og foranstaltninger;

(8) samarbejde med internationale organisationer med kompetence inden for folkesundhed samt med tredjelande bør fremmes yderligere;

(9) ansøgerlandene bør have mulighed for at deltage i programmet i førtiltrædelsesfasen i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i de relevante aftaler, særlig associeringsaftalerne og tillægsprotokollerne til disse aftaler;

(10) for at forøge programmets værdi og virkning bør de aktioner, som iværksættes, løbende vurderes, især med hensyn til deres effektivitet og opfyldelsen af de opstillede målsætninger og med henblik på eventuelle nødvendige tilpasninger;

(11) programmet bør være af fem års varighed for at give tilstrækkelig tid til, at de foranstaltninger, der iværksættes, kan opfylde målsætningerne;

(12) med henblik på anvendelsen af denne afgørelse bør Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg;

(13) i henhold til traktatens artikel 2 har Fællesskabet bl.a. til opgave at fremme et højt socialt beskyttelsesniveau og højnelse af levestandarden og livskvaliteten i Fællesskabet som helhed;

(14) i henhold til traktatens artikel 3, litra j) og o), skal Fællesskabets virke indebære styrkelse af den sociale samhørighed og bidrage til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau;

(15) Daphne-programmet bidrager til opfyldelsen af ovennævnte målsætninger;

(16) til vedtagelsen af denne afgørelse indeholder traktaten ikke anden hjemmel end artikel 235 -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Fastlæggelse af programmet

1. Ved denne afgørelse vedtages et EF-handlingsprogram på mellemlang sigt for foranstaltninger vedrørende vold mod børn, unge og kvinder (Daphne-programmet), i det følgende benævnt »programmet«, for perioden fra 1. januar 2000 til 31. december 2004.

2. Formålet med programmet er at bidrage til at beskytte børn, unge og kvinder mod vold og især at bistå og opmuntre ikke-statslige og frivillige organisationer, der er aktive i denne kamp.

3. De foranstaltninger, der skal iværksættes i forbindelse med programmet, og deres specifikke målsætninger er anført i bilaget og indebærer:

a) etablering af netværk, sikring af informationsudveksling samt koordinering og samarbejde på EF-plan

b) større opmærksomhed i offentligheden omkring problematikken og udveksling af viden om de mest hensigtsmæssige metoder

c) supplerende foranstaltninger.

Artikel 2

Iværksættelse

1. Kommissionen sikrer i tæt samarbejde med medlemsstaterne gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 3, anførte foranstaltninger.

2. Kommissionen samarbejder med institutioner og organisationer, der er aktive i kampen mod vold mod børn, unge og kvinder.

Artikel 3

Sammenhæng og komplementaritet

Kommissionen sikrer, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem de EF-foranstaltninger, der skal gennemføres under programmet, og de aktioner, der iværksættes under andre relevante EF-programmer og -foranstaltninger.

Artikel 4

Udvalg

1. Med henblik på anvendelsen af denne beslutning bistås Kommissionen af et rådgivende udvalg, i det følgende benævnt »udvalget«, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.

Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.

Udtalelse optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.

Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.

2. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.

Artikel 5

Udvalgets opgaver

1. Udvalget, der følger den i artikel 4 fastsatte procedure, bistår Kommissionen, navnlig i forbindelse med:

a) kriterier og procedurer for udvælgelse og finansiering af projekter under programmet

b) tilsyns- og evalueringsproceduren.

2. Kommissionens repræsentant holder udvalget løbende underrettet om programmets generelle forløb.

Artikel 6

Internationalt samarbejde

1. Under programmets gennemførelse tilstræbes der et samarbejde med tredjelande og med internationale organisationer med kompetence inden for folkesundhed.

2. De associerede lande i Centraleuropa kan deltage i programmet i overensstemmelse med betingelserne i associeringsaftalerne eller dertil knyttede tillægsprotokoller om deltagelse i EF-programmer. Cypern kan deltage i programmet på grundlag af supplerende bevillinger efter samme regler som dem, der gælder for EFTA-landene, og i overensstemmelse med procedurer, der skal aftales med Cypern.

Artikel 7

Tilsyn og evaluering

1. Ved iværksættelsen af denne afgørelse træffer Kommissionen de nødvendige foranstaltninger til at sikre tilsyn med og løbende evaluering af programmet under hensyn til de i artikel 1 og i bilaget anførte generelle og specifikke målsætninger.

2. I løbet af programmets tredje år forelægger Kommissionen en evalueringsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet.

3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en afsluttende rapport, når programmet er fuldt gennemført.

4. I de i stk. 2 og 3 omhandlede rapporter indarbejder Kommissionen oplysninger om EF-finansiering på de forskellige aktionsområder og om komplementariteten med de øvrige foranstaltninger, der er nævnt i artikel 3, samt resultaterne af evalueringerne. Kommissionen fremsender desuden rapporterne til Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget.

(1) EFT C 320 af 28.10.1996, s. 190.

(2) EFT C 20 af 20.1.1997, s. 170.

(3) EFT C 304 af 6.10.1997, s. 55.

BILAG

SPECIFIKKE MÅLSÆTNINGER OG FORANSTALTNINGER

I. FORANSTALTNINGER FOR ETABLERING AF NETVÆRK OG SIKRING AF INFORMATIONSUDVEKSLING, KOORDINERING OG SAMARBEJDE PÅ EF-PLAN

Målsætning: At støtte og tilskynde ikke-statslige og frivillige organisationer til at samarbejde indbyrdes og med ansatte i offentlige organer, herunder retshåndhævende instanser og sociale forvaltninger.

1. Støtte til etablering af netværk, der omfatter ikke-statslige organisationer fra forskellige medlemsstater, for at lette udvekslingen af relevante informationer og erfaringer.

2. Tilskyndelse til samarbejde mellem ikke-statslige organisationer og ansatte i offentlige organer for at skabe bedre forståelse hos begge parter af deres respektive funktioner og udveksle relevante informationer og erfaringer, herunder oplysninger om forsvundne personer.

II. FORANSTALTNINGER, DER TAGER SIGTE PÅ AT SKABE STØRRE OPMÆRKSOMHED I OFFENTLIGHEDEN OMKRING PROBLEMATIKKEN OG UDVEKSLE VIDEN OM DE MEST HENSIGTSMÆSSIGE METODER

Målsætning: At gøre offentligheden mere opmærksom på vold mod børn, unge og kvinder, herunder menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse, seksuel udnyttelse i kommercielt øjemed og anden form for seksuelt misbrug, og at tilskynde til udveksling af viden om de mest hensigtsmæssige metoder.

3. Støtte til informationskampagner og pilotprojekter og oplysningsaktiviteter over for den brede offentlighed og især over for børn og unge omkring potentielle risici for vold, og hvordan man undgår dem.

4. Udvikling af en EF-dækkende informationskilde, som kan bistå og informere ikke-statslige organisationer om offentligt tilgængelig information, der indsamles af statslige instanser, ikke-statslige organisationer og forskerkredse af relevans for bekæmpelsen af vold.

5. Forskningsprogrammer vedrørende vold.

6. Formidling og udveksling af viden om, hvordan man på EF-plan bedst kan støtte børn, unge og kvinder i risikogrupperne

III. SUPPLERENDE FORANSTALTNINGER

Programmet vil desuden finansiere undersøgelser, ekspertmøder, konferencer og seminarer, oplysning og publikationer i direkte tilknytning til gennemførelsen af det projekt, hvori de indgår som en integrerende del.