DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 8.9.2004 
KOM(2004) 526 endelig 
2003/0021 (CNS) 
2003/0022 (CNS) 
  
Ændret forslag til  
RÅDETS DIREKTIV (Euratom) 
om fastsættelse af de grundlæggende forp ligtelser og generelle principper vedrørende 
sikkerheden i nukleare anlæg 
Ændret forslag til  
RÅDETS DIREKTIV (Euratom) 
om sikker håndtering af brugt nukleart  brændsel og radioaktivt affald 
  
(forelagt af Kommissionen i henhold til Euratom-traktatens artikel 119, stk. 2) 
 
DA 2   DA BEGRUNDELSE  
1. BAGGRUND  
Den 30. januar 2003 vedtog Kommissionen to fo rslag til direktiver om henholdsvis 
sikkerheden i nukleare anlæg og sikker håndtering af brugt nukl eart brændsel og radioaktivt 
affald1. Retsgrundlaget for de to forslag finde s i Euratom-traktatens kapitel 3 om 
sundhedsbeskyttelse.  
Efter Det Europæiske Økonomiske og Sociale U dvalgs udtalelse af 27. marts 2003 blev begge 
forslag fremsendt til Rådet den 2. maj 2003. I overensstemmelse med artikel 31 i Euratom-
traktaten anmodede Rådet om en udtalelse fra Europa-Parlamentet. Europa-Parlamentet 
vedtog udtalelser til forslagene ved sit plenarmøde den 13. januar 2004.  
Europa-Parlamentets udtalelse støtter Kommissionen fremgangsmå de, der sigter mod at have 
bindende lovgivning i det udvidede EU inden fo r områderne sikkerhed i nukleare anlæg og 
sikker håndtering af radioaktivt affald. Parlam entet vedtog en række ændringsforslag, hvoraf 
Kommissionen kunne acceptere de fleste. Samtid ig blev begge forsla g drøftet i Rådet under 
det italienske og det irske formandsskab. De teks ter, som er fremgået af  drøftelserne, afviger 
ikke fra de politiske mål, som Kommissionen havde sat sig ved vedtagelsen af forslagene. 
Foruden de drøftelser, som fandt  sted som led i Euratom-traktatens lovgivningsprocedure, har 
Kommissionen, før direktivforslagene blev forelagt og under granskningsprocessen, i en 
række fora afholdt talrige individuelle og kollektive konsulta tioner med nationale 
myndigheder og industrier, som berøres af fors lagene. Der er også afholdt drøftelser med 
internationale organisatione r som Den Internationale Atomenergiorganisation og 
Kerneenergiagenturet.  
Kommissionen benyttede også lejligheden til at præsentere lovforslagene i forbindelse med 
deltagelse i forskellige internationale møder. Forslagene blev præsenteret og drøftet ved forskellige møder i både medlemsstater og tred jelande. Disse møder har gjort det muligt at 
beskrive den udvikling, som begge direktivforslag har gennemgået i løbet af drøftelserne med 
Europa-Parlamentet og Rådet.  
2. Æ
NDRINGSFORSLAGENES ART  
De vigtigste ændringsforslag, so m blev vedtaget af Europa-Par lamentet, vedrører følgende 
punkter:  
2.1. Forslag til et direktiv om sikkerheden i nukleare anlæg 
Europa-Parlamentets vigtigste anmodning vedrør er finansiering af ne dlæggelsen af nukleare 
anlæg. Parlamentet har store forventninger på  dette punkt, hvilket også fremgår af den 
interinstitutionelle af tale, som blev indgået den 26. juni 20032, samtidig med vedtagelsen af 
direktivet om fælles regler for det indre mark ed for elektricitet. Aftalen understreger behovet 
                                                 
1 KOM(2003) 32. 
2 EUT L 176 af 15.7.2003, s. 56. 
 
DA 3   DA for, at medlemsstaterne sikrer, at der er tilstrækkelige finansielle midler til rådighed til 
nedlæggelse af nukleare anlæg, og at disse midler kun kan anvendes til nedlæggelsen. 
Europa-Parlamentet påpegede, at der i medlemss taterne er en lang række forskellige måder at 
finansiere nedlæggelsesaktiviteter på. Fors kellene kan føre til konkurrenceforvridning og 
diskrimination mellem producenter af kerneen ergi. Kommissionen havde under debatterne i 
Europa-Parlamentet lagt vægt på vigtighede n af dette spørgsmål set i sammenhæng med det 
indre marked for elektricitet. Kommissionen fr emførte dog, at problemet  må løses ved hjælp 
af passende fællesskabsinstrumenter og ikke ved hj ælp af direktivet om fælles regler for det 
indre marked for elektricitet. Kommissionen me ner, at Euratom-traktaten udgør en passende 
ramme herfor.  
Hvis Parlamentets forventninger skulle opfyldes,  ville det have været nødvendigt at indsætte 
en bestemmelse i artikel 9, stk. 2, som tager sigte på  at garantere, at der er finansielle midler 
til rådighed, og at disse er øremærket til ne dlæggelsen. På baggrund af, at flertallet af 
medlemsstaterne i Rådet var imod en vedtagelse af en væsentlig bestemmelse på dette område, foreslås det, at udelade denne be stemmelse i direktivet om nuklear sikkerhed. 
Kommissionen forbeholder sig muligheden af hur tigt at forelægge et andet egnet initiativ, 
herunder også med udgangspunkt i EF-traktaten.  
Europa-Parlamentets andre ændringsforslag, so m Kommissionen kan acceptere, er allerede i 
vidt omfang medtaget i Rådets kompromistekst.  
2.2. Forslag til direktiv om sikker hå ndtering af radioaktivt affald 
De vigtigste ændringsforslag fra Europa-P arlamentet, som Kommissionen kan acceptere, 
vedrører metoder til oplysning af borgerne og bestemmelser vedrørende forskning og 
udvikling. Den nuværende tekst fra Rådet medtager  allerede i vidt omfang disse elementer, 
undtagen de ændringer, som vedr ører forskning i håndtering af ra dioaktivt affald, som derfor 
giver anledning til at indføre en  ny artikel i forslaget. Det er dog ikke nødvendigt at bibeholde 
en henvisning til muligheden af  at etablere et fællesforet agende. Der er faktisk visse 
medlemsstater, som er modstandere af, at denne  mulighed nævnes i direktivet. Muligheden er 
i alle tilfælde allerede indeholdt i Euratom-traktaten. 
Det er vigtigt at understrege, at Europa-P arlamentet i sine ændringsforslag udelod 
Fællesskabets forslag til en tidsplan for tillade lser til udvikling og drift af de endelige 
deponeringslokaliteter. Det står  medlemsstaterne frit at besl utte deres egne tidsplaner. 
Drøftelserne i Rådet viste desuden, at medlem sstaterne er helt og aldeles imod Fællesskabets 
forslag til en tidsplan for endelig  deponering. Medlemsstaternes nukleare 
sikkerhedsmyndigheder mener, at en sådan tidsp lan i visse tilfælde kunne pålægge dem at 
udstede tilladelser, som ikke er i overensst emmelse med deres tekni ske vurdering af en 
deponeringslokalitets sikkerhed. De t lader til, at et mere flek sibelt system bør foretrækkes, 
hvor medlemsstaterne fastlægger deres egne ti dsplaner, der overholdes som følge af ”peer 
pressure”, som det er tilfældet med IAEA's konventioner, og dette er også i overensstemmelse 
med Europa-Parlamentets holdning. 
3. K
ONKLUSION  
De ændringsforslag, som blev vedtaget af Europa-Parlamentet, og som kan accepteres af 
Kommissionen, ændrer ikke de politiske må l, som Kommissionen satte sig den 30. januar 
2003 ved vedtagelsen af direktivforslagene. 
 
DA 4   DA Det er absolut nødvendig med en fællesskabsinterve ntion for at sikre bibeholdelsen af et højt 
niveau for nuklear sikkerhed i et udvidet EU . De internationale konventioner på området 
nuklear sikkerhed og håndtering af brugt brændsel og radioaktivt a ffald er ganske vist retligt 
bindende for parterne i konventionen, men er af tilskyndende karakter. De etablerer ikke 
nogen mekanisme, som sikrer, at de forpligtels er, der følger af konventionerne, overholdes. 
De er ikke så effektive som en fællesskabsinterve ntion og kan derfor ikke anses for at være en 
erstatning herfor. Manglen på fællesskabslov givning ville desuden være til skade for 
Fællesskabets borgere og EU’s interesser.  
Disse reviderede forslag gi ver Kommissionen mulighed for ikke blot at tiltræde nogle 
ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, men også de videreudviklede forslag, som er 
fremgået af drøftelserne i Rådet.  
 
DA 5   DA 2003/0021 (CNS) 
Ændret forslag til 
RÅDETS DIREKTIV (Euratom) 
om fastsættelse af de grundlæggende forplig telser og generelle principper vedrørende 
sikkerheden i nukleare anlæg 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - 
under henvisning til traktaten om  oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig 
artikel 31 og 32, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen3, 
under henvisning til udtalelse fra den gruppe pers oner, der er udnævnt af Det Videnskabelige 
og Tekniske Udvalg blandt medlemsstaternes videnskabelige eksperter, jf. artikel 31 i 
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, 
under henvisning til udtalelse fra Det Eu ropæiske Økonomiske og Sociale Udvalg4,  
under henvisning til udtalelse  fra Europa-Parlamentet5, og 
ud fra følgende betragtninger: (1) Artikel 2, litra b) i traktaten fastsætter,  at Fællesskabet på de i denne traktat 
foreskrevne betingelser skal indføre ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes su ndhed og overvåge deres anvendelse. 
(2) Artikel 30 i traktaten fastsætter, at der i Fællesskabet skal i ndføres grundlæggende 
normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som 
er forbundet med ioni serende stråling.  
(3) Rådets direktiv 96/29/Euratom
6 fastsætter grundlæggende sikkerhedsnormer til 
beskyttelse af befolkningens og arbejdst agernes sundhed mod de farer, som er 
forbundet med ioniserende stråling. 
(4) Ulykken på kernekraftværket i Tjernobyl i 1986  viste, at Fællessk abet havde behov for 
at supplere de dengang gældende grundl æggende normer med bestemmelser, der 
finder anvendelse i tilfælde af, at der opstå r strålerelaterede nødsituationer. Der blev 
derfor ved Rådets beslutning 87/600/Euratom7 indført en ordning for hurtig udveksling 
                                                 
3 EUT C […] af […], s. […]. 
4 EUT C […] af […], s. […]. 
5 EUT C […] af […], s. […]. 
6 EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1. 
7 EFT L 371 af 30.12.1987, s. 76. 
 
DA 6   DA af oplysninger i tilfælde af strålingsfa re, og der blev ve d Rådets direktiv 
89/618/Euratom af 27. november 1989 om opl ysning af befolkningen om, hvorledes 
den skal forholde sig, samt om sundhe dsmæssige foranstaltninger i tilfælde af 
strålingsfare8 pålagt medlemsstaterne forpligtels er med hensyn til oplysninger til 
offentligheden i tilfæl de af strålingsfare. 
(5) De grundlæggende normer blev yderliger e suppleret med Rådets direktiv 
92/3/Euratom om overvågning af og kontrol med overførsel af ra dioaktivt affald 
mellem medlemsstaterne samt  ind i og ud af Fællesskabet9 og Rådets forordning 
(Euratom) nr. 1493/93 af 8 juni 1993 om ove rførsel af radioakt ive stoffer mellem 
medlemsstaterne10. 
(6) Rådets Direktiv 2003/122/Euratom af 22. december 2003 om kontrol med lukkede 
højaktive strålekilder og  ukontrollerede strålekilder11 indfører specifi kke forskrifter, 
der sikrer, at alle sådanne kilder er unde rkastet kontrol, herunder hvis kilderne ikke 
længere anvendes. 
(7) Selv om ordningen med strålebeskyttelse på grundlag af de gældende grundlæggende 
normer sikrer et højt beskyttelsesniveau  for befolkningens sundhed baseret på den 
nuværende videnskabelige viden på området, bør en sådan beskyttelse suppleres for at 
sikre, at der opretholdes et højt sikkerhedsniveau i nukleare  anlæg. Det er en absolut 
forudsætning, at der opretholdes et højt sikke rhedsniveau, fra disse anlæg udformes, til 
de nedlægges, gennem opretholdelse af effek tive forholdsregler mod strålingsrisici og 
forebyggelse af ulykker, der kan få virkning er med hensyn til stråling, således at man 
fuldt ud opfylder målsætningerne om strålebeskyttelse i traktatens artikel 2, litra b). 
(8) Medlemsstaterne har allerede truffet foranstaltninger, hvorme d de kan nå en høj grad 
af nuklear sikkerhed inden for EU. Rådets evaluering af nuklear sikkerhed i de nye 
medlemslande har godtgjort at disse la nde allerede har nå et et tilsvarende 
sikkerhedsniveau, eller at de vil kunne nå et sådant, hvis de henstillinger, der 
fremsættes som følge af eval ueringen, efterkommes fuldt ud. 
(9) Den Internationale Atomenergiorganisati ons (IAEA) standarder og metoder er 
internationalt anerkendte ra mmer for bedste praksis, so m de nationale sikkerhedskrav 
hovedsageligt er baseret på, og som medlemsst aterne har bidraget væsentligt til at 
forbedre.  
(10) På trods af en vis harmonisering er der i dag tale om meget store forskelle mellem 
foranstaltningerne vedrøre nde nuklear sikkerhed i me dlemsstaterne. På nuværende 
tidspunkt kan Fællesskabet som følge af disse  forskelligartede foranstaltninger ikke 
sikre sig, at kravene med hensyn til sundhedsbe skyttelse i traktatens  artikel 2, litra b), 
opfyldes på bedst mulig måde. Ved at tiltræde konventionen om nuklear sikkerhed, 
som trådte i kraft den 24. oktobe r 1996, forpligtede Det Europæiske 
Atomenergifællesskab sig til at respektere et internationalt anerkendt højt nukleart 
sikkerhedsniveau. For at Fællesskabet ka n sikre sig, at pr incipperne i denne 
konvention overholdes på fællesskabsplan, og at  de "ensartede sikkerhedsnormer" i 
                                                 
8 EFT L 357 af 7.12.1989, s. 31. 
9 EFT L 35 af 12.2.1992, s. 24. 
10 EFT L 148 af 19.6.1993, s. 1. 
11 EFT L 346 af 31.12.2003, s. 57. 
 
DA 7   DA henhold til artikel 2, litra b) , i Euratom-traktaten anvendes, bør de grundlæggende 
normer for strålebeskyttelse suppleres  med fælles sikkerh edsprincipper. 
(11) Det internationale samfund har baseret reglerne for nuklear sikkerhed på det 
grundlæggende princip om nationalt ansvar  for nukleare anlægs sikkerhed, hvilket 
finder støtte i konventionen om  nuklear sikkerhed og blan dt dennes parter, herunder 
Det Europæiske Atomenergifællesskab; det primære ansvar for et nukleart anlægs 
sikkerhed bør derfor ligge hos indeha veren af tilladelsen under det nationale 
tilsynsmyndigheds kontrol, og det bør ikke indskrænkes af bestemmelserne i dette 
direktiv. 
(12) På samme måde som under et nukleart anlægs  driftsfase kan der også som resultat af 
nedlæggelsesaktiviteter opstå farer som følge af ioniserende stråli ng. For at afhjælpe 
risici i forbindelse med bortskaffelse af ra dioaktivt materiale er det nødvendigt, at 
nedlæggelsen af nukleare anlæg, herunder de n langsigtede håndtering af radioaktivt 
affald og brugt brændsel, sker på en sikker måde. 
(13) For at opfylde Fællesskabets målsætninger ve drørende strålebeskyttelse som beskrevet 
ovenfor bør der fastlægges grundlæggende forpligtelser og generelle principper 
vedrørende nukleare anlægs sikkerhed. 
(14) Det er nødvendigt, at der er tilstrækkelige finansielle midler til rådighed til støtte for 
sikkerheden i nukleare anlæg. Me d dette mål for øje bør medlemsstaterne sikre, at der 
opbygges tilstrækkelige finansie lle midler i hele anlæggets  driftslevetid, som senere 
virkelig er til rådighed til det formål, de er hensat til. 
(15) Dette direktiv skal ses i sammenhæng med den ordning, der blev indført ved 
konventionen om nuklear sikkerhed fra 1994, som trådte i kraft den 24. oktober 1996, 
og hvori alle medlemsstater er parter. Det Europæiske Atomenergifællesskab tiltrådte 
konventionen den 31. januar 2000 ved Kommissionens beslutning 
1999/819/Euratom12. Da konventionens anvendelsesområde er begrænset til 
kernekraftværker, udvider dette direktiv de deri indeholdte principper til at omfatte 
alle nukleare anlæg, hvor det er nødvendigt at træffe si kkerhedsforanstaltninger.  
(16) Med samme formål for øje specificeres det i artikel 26 i den internationale fælles 
konvention om sikker håndtering af br ugt brændsel og radioaktivt affald13, som trådte i 
kraft den 18. juni 2001, at hver kontraherende pa rt træffer egnede fo ranstaltninger til at 
overvåge sikkerheden omkring nedlæ ggelsen af et nukleart anlæg. Disse 
foranstaltninger skal sikre, at der står  kvalificeret personale og tilstrækkelige 
finansielle midler til rådighed. Ifølge konve ntionens artikel 22, nr. ii), skal de 
kontraherende parter træffe egnede foranstaltnin ger for at sikre, at der er tilstrækkelige 
finansielle midler til rådighed til at opf ylde sikkerhedsbehovene i anlæggene til 
håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald i deres levetid og til nedlæggelse.  
(17) For at overvåge gennemførelsen af foransta ltninger, der træffes i henhold til dette 
direktiv, bør medlemsstaterne forelæ gge Kommissionen ra pporter om, hvilke 
foranstaltninger der er truffet for at opfylde direktivets krav. 
                                                 
12 EFT L 318 af 11.12.1999, s. 20. 
13 EUT C […] af […], s. […]. 
 
DA 8   DA (18)  Der bør nedsættes et udvalg  af nukleare tilsyns myndigheder for at udnytte de nationale 
tilsynsmyndigheders erfaringer bedst muligt og bidrage til udvikling af en fælles tilgang til nuklear sikkerhed. 
(19) Kommissionen har i en række fora afhol dt talrige indivi duelle og kollektive 
konsultationer med nationale myndigheder og i ndustrier, som berøres af forslagene. 
Der er også afholdt drøftelser med in ternationale organisationer som Den 
Internationale Atomenergiorganisation og Kerneenergiagenturet. Kommissionen 
benyttede også lejligheden til at præsentere lovforslaget i forbindelse med deltagelse i 
forskellige internationale møder. Dette ha r ikke blot givet Ko mmissionen mulighed for 
at fremlægge sit syn på nukleare sikkerheds problemer i bred forstand, men også gjort 
det muligt at indsamle reaktioner fra en ræ kke deltagere, som dere fter er indgået i 
Kommissionens videre  overvejelser - 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
Formål og anvendelsesområde 
1. For at sikre, at befolkningens og arbejd stagernes sundhed beskyttes mod farerne ved 
ioniserende stråling fra nuklear e anlæg, supplerer dette di rektiv de grundlæggende 
normer vedrørende sikkerheden ved såda nne anlæg, der er fastsat i Euratom-
traktatens artikel 30, ved at fastsætte relevante grundlæggende forpligtelser og 
generelle principper.  
2. Dette direktiv finder anvendelse på alle nuk leare anlæg – også efte r ophørt drift, for 
hvilke det er nødvendigt at træffe sikkerhed sforanstaltninger i henhold til den berørte 
medlemsstats love og bestemmelser.  
Artikel 2 
Definitioner 
I dette direktiv finder følgende definitioner anvendelse: 
1) "Nukleart anlæg": ethver t civilt anlæg og det dertil hørende område med bygninger 
og udstyr, hvor der midlertidigt eller permanent fremstilles, forarbejdes, anvendes, behandles, oplagres eller deponeres radioak tivt materiale. Denne definition finder 
anvendelse, indtil de strålingsmæssige restri ktioner, der er blev et pålagt anlægget, 
ophæves; den omfatter ikke mineraludvindingsanlæg og anlæg, der udelukkende omfatter mindre mængder af radioaktivt mate riale, såsom lukkede strålekilder til 
medicinske, forskningsmæssige og industrielle formål 
2) "nuklear sikkerhed": den tilstand, de r opnås ved hjælp af foranstaltninger med 
henblik på forebyggelse af ulykker eller afb ødning af følgerne af ulykker, så 
arbejdstagerne og offentligheden beskyttes mod unødig strålingsfare , der hidrører fra 
nukleare anlæg 
3) "fælles sikkerhedsprincippe r": alle bestemmelser i artikel 3-11 i dette direktiv 
4) “radioaktivt materiale”: ethvert mate riale, der udsender ioniserende stråling 
 
DA 9   DA 5) "ioniserende stråling": energioverførsel i form af partikler eller elektromagnetiske 
bølger med en bølgelængde på højst 100 nanom eter eller med en frekvens på mindst 
3 x 1015 Hertz, der direkte eller indirekte kan danne ioner 
6) "tilsynsmyndighed": et eller flere orga ner, som den enkelte medlemsstat har givet 
juridisk myndighed til i den pågældende medlemsstat at udstede tilladelser og 
fastsætte regler for nukleare anlægs pl acering, udformning, opførelse, ibrugtagning, 
drift eller nedlæggelse 
7) "tilladelse": en bevilling, som tils ynsmyndigheden udsteder til ansøgeren, hvorved 
ansøgeren får overdraget ansvaret for pl acering, udformning, opførelse, ibrugtagning, 
drift eller nedlægge lse af nukleare anlæg 
8) "nedlæggelse": alle foranstaltninger, so m fører til, at et nukleart anlæg, dog ikke et 
deponeringsanlæg, kan frigives fra lovfæstet kontrol. Disse foranstaltninger omfatter 
dekontaminerings- og demonteringsprocesserne. 
9) "radioaktivt affald": luftformigt, flyde nde eller fast radioaktivt materiale, som 
medlemsstaten eller en fysisk eller juri disk person, hvis afgørelse accepteres af 
medlemsstaten, ikke finder yderligere a nvendelse for, og som i sin egenskab af 
radioaktivt affald kontrolleres af en tilsyn smyndighed efter medlemsstatens love og 
bestemmelser 
10) "praksis": en menneskelig aktivitet, de r kan øge bestrålingen af personer fra en 
kunstig kilde eller en naturlig kilde, hvor naturligt forekommende radionuklider 
bearbejdes under hensyn til deres radioakt ive, fissile eller fertile egenskaber, 
undtagen i tilfælde af best råling i en n ødsituation. 
Artikel 3 
Tilsynsmyndighed 
1. Hver medlemsstat opretter en ti lsynsmyndighed og sikrer, at denne 
tilsynsmyndigheds funktioner under vareta gelsen af dens opgaver vedrørende 
nuklear sikkerhed, er reelt adskilt fra de funktioner, der udføres af alle andre 
offentlige eller private organer eller organi sationer, som beskæftiger sig med fremme 
eller udnyttelse af kernekraft. Tils ynsmyndigheden skal have tilstrækkelig 
myndighed og kompetence samt finansielle  og menneskelige ressourcer til at kunne 
udføre de opgaver, den pålægges. 
2. Tilsynsmyndigheden overvåger og fastsætter  regler for de nukleare anlægs nukleare 
sikkerhed og sikrer gennemførelse af sikke rhedsreglerne. Den uds teder tilladelser og 
kontrollerer, at reglerne for de nukleare anlægs placering, udformning, opførelse, 
ibrugtagning, drift og nedlæggelse overholdes. 
Artikel 4 
Ansvaret for nukleare anlægs sikkerhed  
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige fo ranstaltninger til at sikre, at det 
primære ansvar for et nukleart anlægs sikkerhed påhviler indehaveren af den 
relevante tilladelse under kontrol af den tilsynsmyndighed, der er omhandlet i 
 
DA 10   DA artikel 3. Kun tilsynsmyndigheden og indehaveren af tilladelsen træffer 
afgørelse om, hvilke sikkerhedsforanstaltninger og hvilken kontrol der skal 
gennemføres på nukleare anlæg.  
2. Medlemsstaterne indfører og oprethold er hver især en lovgivning om 
sikkerheden på nukleare anlæg. Denne l ovgivning skal indeholde bestemmelser 
om: 
(a) indførelse af nationale sikk erhedsforskrifter og regler for 
strålingsbeskyttelse  
(b) en ordning for udstedelse af tilladel se til drift af nukleare anlæg og forbud 
mod at drive nukleare anlæg uden tilladelse  
(c) en ordning for lovpligtig inspektion  og vurdering af nukleare anlæg for at 
sikre overholdelsen af gældende be stemmelser og betingelserne for 
tilladelserne  
(d) håndhævelse af gældende regler og af  tilladelsens betingelser, herunder 
suspension, ændring eller inddragelse.  
3. Medlemsstaterne træffer de relevante foranstaltninger til at sikre, at hver enkelt 
indehaver af en tilladelse lever op til sit ansvar.  
Artikel 5 
Nukleare anlægs sikkerhed 
Medlemsstaterne sikrer, at der træffes alle de foranstaltninger, som med rimelighed kan 
gennemføres, for at sikre et højt sikkerhedsni veau på nukleare anlæg. Medlemsstaterne tager 
navnlig alle relevante skridt til at: 
(a) etablere og opretholde effektive forans taltninger mod potentie lle strålingsrisici 
i de nukleare anlæg for at beskytte  enkeltpersoner og samfundet mod de 
skadelige virkninger af ionise rende stråling fra disse anlæg 
(b) forebygge ulykker, der får strålings mæssige virkninger, og afbøde disse 
virkninger, hvis sådanne ulykker skulle indtræffe 
(c) sikre den langsigtede håndtering af  alt radioaktivt materiale, herunder 
radioaktivt affald og brugt brændsel, som fremkommer i forbindelse med drift 
og nedlæggelse, i henhold til de gr undlæggende normer for beskyttelse af 
befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod farer som følge af ioniserende 
stråling 
(d) sikre, at befolkningen får tilstræ kkelig information og om nødvendigt, at 
befolkningen samt de kompetente m yndigheder i de stater, der ligger i 
nærheden af nukleare anlæg under den berø rte medlemsstats jurisdiktion, høres 
om spørgsmål vedrørende sikkerheden  i sådanne nukleare anlæg, hvis en 
strålingsfare på det pågældende  anlæg vil kunne berøre dem.  
 
DA 11   DA Artikel 6 
Prioritering af sikkerheden 
1. Medlemsstaterne træffer alle egnede fora nstaltninger til at sikr e, at den nukleare 
sikkerhed i forbindelse med udførelsen af  enhver praksis, som direkte vedrører 
nukleare anlæg, prioriteres i tilstrækkeligt omfang. 
2. I forbindelse med foranstaltningerne ti l konkret beskyttelse af befolkningen under 
normale forhold i henhold til artikel 44 i di rektiv 96/29/Euratom tages alle aspekter 
af de nukleare anlægs sikkerhed med i betragtning. 
Artikel 7 
Forpligtelser, der påhviler indehavere af tilladelser 
1. Medlemsstaterne pålægger indehavere af tilladelser at drive deres nukleare anlæg i 
overensstemmelse med de fælles sikkerhedspri ncipper i dette direktiv, de nationale 
sikkerhedskrav, der gælder for dem, og de regler, som tilsynsmyndigheden har udarbejdet, samt de foranstalt ninger, som denne måtte træffe. 
2. Medlemsstaterne pålægger indehavere af  tilladelser at udarbejde og gennemføre 
kvalitetssikringsprogrammer, der er tilpa sset betydningen af den nukleare sikkerhed 
på de pågældende anlæg, med forbehold af  mindst tilsynsmyndighedens verifikation, 
med henblik på at sikre, at de specifikke  krav for alle væsentlige aktiviteter 
vedrørende den nukleare sikke rhed overholdes i hele de t nukleare anlægs levetid. 
3. Medlemsstaterne træffer de nødvendige fora nstaltninger vedrørende fastlæggelsen af 
ansvaret i forbindelse med nedlæggelsen af nukleare anlæg, he runder de tilfælde, 
hvor de oprindeligt ansvarlige ikke læ ngere er i stand til at opfylde deres 
forpligtelser. 
Artikel 8 
Inspektion 
Medlemsstaterne sørger for, at tilsynsmyndigheden eller eksperter udpeget af 
tilsynsmyndigheden foretager nukleare sikkerhedsi nspektioner i de nukleare anlæg i hele 
disses levetid, også under nedlæggelsen, og at inde haveren af tilladelsen underkaster sig disse 
inspektioner. 
Artikel 9 
Finansielle midler  
Medlemsstaterne træffer passende foranstaltning er til at sikre, at tilsynsmyndigheden 
og operatørerne har tilstrækkeli ge finansielle midler til rå dighed til at sørge for 
sikkerheden i nukleare anlæ g i hele deres levetid.  
 
DA 12   DA Artikel 10 
Sikkerhedseksperter 
1. Medlemsstaterne træffer egnede forans taltninger til at sikre, at der er 
sikkerhedseksperter til rådighed i et omfang, som står i forhold til de aktiviteter med 
tilknytning til den nukleare sikkerhed, der udføres under deres jurisdiktion. Medlemsstaterne kræver navnlig, at tilsynsmyndigheden og indehaverne af tilladelserne råder over  sådant personale. 
2. Medlemsstaterne sikrer, at det pågælde nde personale har adgang til passende 
kursusprogrammer og muligheder for te oretisk og praktisk efter- og 
videreuddannelse vedrørende sikkerheden af nukleare anlæg, enten i den pågældende 
medlemsstat eller som led i et transnationalt samarbejde. 
Artikel 11 
Beredskabsplaner 
1. Medlemsstaterne kræver, at der udarbejd es off-site og, hvis det drejer sig om 
medlemsstater med nukleare anlæg, tillige on -site beredskabsplaner, der er godkendt 
af deres tilsynsmyndigheder, og som rege lmæssigt afprøves med henblik på at 
imødegå driftshændelser og ulykker, således at de mulige virkning er af eventuelle 
strålerelaterede nødsituationer, der skyl des de nukleare anlægs funktion, mindskes 
for befolkningen.  
2. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige fora nstaltninger for at sikre, at deres egen 
befolkning og de kompetente myndigheder i de stater, som på grund af nukleare 
anlægs beliggenhed i deres umiddelbare nærh ed kan blive berørt af strålingsulykker, 
får tilstrækkelige oplysninger til at planlægge et katastrofeberedskab.  
3. Medlemsstaterne kræver, at indehave rne af tilladelsern e straks underretter 
tilsynsmyndigheden om hændelser af betydning for sikkerheden og de 
foranstaltninger, der træffe s for at afhjælpe dem. 
Artikel 12 
Tilsynsmyndighedsudvalg  
1. Der nedsættes et tilsynsmyndighedsudval g (i det følgende benævnt "udvalget").
 
2. Udvalget består af repræsentanter for medlemsstaternes tilsynsmyndigheder, 
som de enkelte medlemsstater udpeger.  
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden og udpeger sin formand blandt 
medlemmerne. Kommissionen fungerer som udvalgets sekretariat.  
4. Udvalget:  
(a) opmuntrer til udveksling af bedste praksis mellem tilsynsmyndighederne 
med henblik på at sikre en gradvi s harmonisering af tilgangen til 
sikkerhedsspørgsmål i forbinde lse med nærværende direktiv  
 
DA 13   DA (b) rådgiver Kommissionen om alle spør gsmål vedrørende nuklear sikkerhed, 
herunder de sammenfattende rapport er, som forelægges jf. artikel 14  
(c) fastlægger retningslinjer for de i artikel 13 omhandlede rapporter med 
hensyn til indhold, form, opbygning og tidsplan, så det sikres, at der er 
størst mulig overensstemmelse med de  rapporter, der skal udarbejdes i 
henhold til artikel 5 i konven tionen om nuklear sikkerhed  
(d) vurderer de nationale rapporter, so m udarbejdes jf. artikel 13, og afgiver 
efter Kommissionens anmodning en udt alelse, som eventuelt indeholder 
anbefalinger til de pågældende medl emsstater, om de enkelte nationale 
rapporter.  
Artikel 13 
Nationale rapporter 
1. De enkelte medlemsstater forelægge r en rapport for Kommissionen om de 
foranstaltninger, de har truffet for at opfyl de deres forpligtelser i henhold til dette 
direktiv, samt om sikkerhed ssituationen i de anlæg, der er under deres jurisdiktion. 
Medlemsstaterne kan angive, hvilke dele  af rapporten der sk al betragtes som 
fortrolige. Kommissionen fremsende r disse rapporter til udvalget. 
2. Første rapport forelægges inden [tre] år ef ter den dato, der er fa stsat i artikel 15, stk. 
1, og derefter med samme hyppighed som de ra pporter, der skal udarbejdes i medfør 
af artikel 5 i konventionen om nuklear si kkerhed, der er tilknyttet Kommissionens 
afgørelse 1999/819/Euratom, i overensste mmelse med de retningslinjer, der er 
udstukket af Udvalget.  
Artikel 14 
Sammenfattende rapporter 
I overensstemmelse med den tidsplan, der er  fastlagt i artikel 13, stk. 2, forelægger 
Kommissionen med jævne mellemrum sammenfatte nde rapporter for Eur opa-Parlamentet og 
Rådet om anvendelsen af dette direktiv og de samlede fremskridt med hensyn til nuklear 
sikkerhed i Fællesskabet på grundl ag af rapporterne fra medlemsst aterne, jf. artikel 13, stk. 1, 
under iagttagelse af de relevante fortrolighedskrav.  
Artikel 15 
Gennemførelse 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love  og administrative bestemmelser i kraft 
for at efterkomme dette direk tiv inden [to år efter den i artikel 16 omhandlede dato].  
2. Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen in deholde en henvisning til dette direktiv 
eller skal ved offentliggørelsen ledsages af  en sådan henvisning. De nærmere regler 
for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.  
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de  vigtigste nationale bestemmelser, som 
de udsteder på det område, der er  omfattet af dette direktiv.  
 
DA 14   DA Artikel 16 
Ikrafttræden 
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions 
Tidende . 
Artikel 17 
Adressater 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
 På Rådets vegne 
 Formand 
 
DA 15   DA 2003/0022 (CNS) 
Ændret forslag til 
RÅDETS DIREKTIV (Euratom) 
om sikker håndtering af brugt nukleart  brændsel og radioaktivt affald 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - 
under henvisning til traktaten om  oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig 
artikel 31 og 32, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen14, 
under henvisning til udtalelse fra den gruppe pers oner, der er udnævnt af Det Videnskabelige 
og Tekniske Udvalg blandt medlemsstaternes videnskabelige eksperter, jf. artikel 31 i 
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, 
under henvisning til udtalelse fra Det Eu ropæiske Økonomiske og Sociale Udvalg15,  
under henvisning til udtalelse  fra Europa-Parlamentet16, og 
ud fra følgende betragtninger: (1) Artikel 2, litra b) i traktaten fastsætter,  at Fællesskabet på de i denne traktat 
foreskrevne betingelser skal indføre ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes su ndhed og overvåge deres anvendelse. 
(2) I traktatens artikel 30 stilles der krav om, at der i Fællesskabet indføres grundlæggende 
normer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som 
er forbundet med ioni serende stråling. 
(3) Ifølge traktatens artikel 37 skal medlem sstaterne forsyne Kommissionen med alle 
almindelige oplysninger vedrørende planer om bortskaffelse af radioaktivt spild. 
(4) I Rådets direktiv 96/29/Euratom
17 er der fastsat grundlæggende sikkerhedsnormer til 
beskyttelse af befolkningens og arbejdst agernes sundhed mod de farer, som er 
forbundet med ioniserende stråling. 
(5) Ved Rådets direktiv 92/3/Euratom18 er der indført en ordning med overvågning af og 
kontrol med overførsel af radioaktivt affald  mellem medlemsstaterne samt ind i og ud 
                                                 
14 EUT C […] af […], s. […]. 
15 EUT C […] af […], s. […]. 
16 EUT C […] af […], s. […]. 
17 EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1. 
18 EFT L 35 af 12.2.1992, s. 24. 
 
DA 16   DA af Fællesskabet, som bl.a. omfatter en oblig atorisk og fælles anmeldelsesprocedure for 
forsendelse af sådant affald, samt st renge begrænsninger og kriterier for de 
tredjelande, som radioaktivt affald kan eksporteres til. 
(6) Ifølge Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. j uni 1985 om vurdering af visse offentlige og 
private projekters indvirkning på miljøet19, herunder bestemmelser om deponering og 
oplagring på langt sigt af radioaktivt affald, er medlemsstaterne forpligtet til at "træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at projekter, der bl.a. på grund af deres 
art, dimensioner eller placering kan få væ sentlig indvirkning på miljøet, underlægges 
et krav om tilladelse og en vurdering af de nne indvirkning, inden der gives tilladelse". 
(7) Der blev derfor ved Rådets beslutning 87/600/Euratom
20 indført en ordning for hurtig 
udveksling af oplysninger i tilf ælde af strålingsfare, og der blev ved Rådets direktiv 
89/618/Euratom af 27. november 1989 om opl ysning af befolkningen om, hvorledes 
den skal forholde sig, samt om sundhe dsmæssige foranstaltninger i tilfælde af 
strålingsfare21 pålagt medlemsstaterne forpligtelser med hensyn til oplysninger til 
offentligheden i tilfæl de af strålingsfare. 
(8) Rådets Direktiv 2003/122/Euratom af 22. december 2003 om kontrol med lukkede 
højaktive strålekilder og  ukontrollerede strålekilder22 indfører specifi kke forskrifter, 
der sikrer, at alle sådanne kilder er unde rkastet kontrol, herunder hvis kilderne ikke 
længere anvendes. 
(9) Den gældende fællesskabslovgivning indeholder ikke specifikke regl er, som kan sikre, 
at brugt nukleart brænds el og radioaktivt affald altid hå ndteres sikkert på en effektiv 
og konsistent måde i hele EU, og de nuværende  fællesskabsregler bør derfor suppleres. 
(10) I Kommissionens grønbog "På vej mod en europæisk strategi for 
energiforsyningssikkerhed"23 understreges det, at der må findes en tilfredsstillende 
løsning på problemet med radioaktivt affald med den størst mulige åbenhed. 
(11) Den internationale fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og 
radioaktivt affald, som trådte i kraft den 18. juni 2001, har til formål at nå og bevare et 
højt sikkerhedsniveau i hele verden inde n for håndtering af brugt brændsel og 
radioaktivt affald ved at styr ke nationale foranstaltninger og internationalt samarbejde. 
(12) Produktionen af nuklear energi  genererer radioaktivt a ffald. Radioaktivt affald 
genereres også ved brug af radionukleider inden for medicin, forskning og industri. 
Udledninger af radionukleider fra brugt br ændsel og radioaktivt affald kan få 
grænseoverskridende følger. 
(13) Affald fra udvindingsvirksomhed, som kun  indeholder naturligt forekommende 
radioaktivt materiale, er et affaldshå ndteringsspørgsmål, der bør behandles af 
medlemsstaterne, men det er af en anden art end håndtering af radioaktivt affald og brugt nukleart brændsel, som er  omfattet af de tte direktiv. 
                                                
 
19 EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40, ændret ved direktiv 97/11/EF, EFT L 73 af 14.3.1997, s. 5. 
20 EFT L 371 af 30.12.1987, s. 76. 
21 EFT L 357 af 7.12.1989, s. 31. 
22 EFT L 346 af 31.12.2003, s. 57. 
23 KOM(2000) 769. 
 
DA 17   DA (14) Hver medlemsstat bør bære det fulde ansv ar for håndtering af alt brugt nukleart 
brændsel og radioaktivt a ffald på sit territorium. 
(15) Håndteringen af brugt nukleart brændsel og ra dioaktivt affald kunne gøres mere sikker 
med øget samarbejde og koordine ring mellem medlemsstaterne. 
(16) Rådet opfordrede i sin re solution af 15. juni 199224 Kommissionen til at udarbejde en 
fælles fremgangsmåde og til sammen med medl emsstaterne at arbejde hen imod en 
harmonisering af håndteringsstrategier og -praksis for radioaktivt affald på 
fællesskabsplan, hvor det er muligt. 
(17) Det accepteres blandt eksperter, at geologi sk deponering ifølge den nuværende viden 
er den bedst egnede løsning t il håndtering af langlivet radioaktivt affald på lang sigt. 
Med tanke herpå bør medlemsstaterne undersøge  mulighederne for at give prioritet til 
en deponering af deres langlivede radioaktive affald i undergrunden, under hensyntagen til de enkelte landes specifikke forhold. 
(18) Med en fastlæggelse af en tidsplan for ge nnemførelsen af egnede løsninger til 
håndtering af radioaktivt affald burde  det kunne undgås at pålægge kommende 
generationer en unødvendig byrde og samtid ig både nu og fremover opfylde de 
grundlæggende principper for strå lingsbeskyttelse, der er nedf ældet i afsnit I, i direktiv 
96/29/Euratom. I den forbindelse er det me d hensyn til de pågældende finansielle 
ordninger hensigtsmæssigt, at producenten af a ffaldet eller dets ejer skal betale for 
affaldets håndtering.   
(19) Medlemsstaternes fremskridt i retning af løsninger til hå ndtering af de forskellige 
former for radioaktivt affald er releva nt for Kommissionen under udøvelsen af de 
forpligtelser, der påhviler Kommissionen i medfør af traktaten, særlig kapitel 4 i afsnit II. 
(20) Det er vigtigt, at pr ogrammerne for håndtering af radioa ktivt affald bygger  på relevant 
viden, der hidrører fra fo rskning og teknologisk udvikling inden for de forskellige 
områder, der har relation til radioaktivt affald, bl.a. minimering. I den forbindelse står mange medlemsstater over for de samme pr oblemer, som med fordel  kan behandles på 
fællesskabsplan via Fællesskabets ramme programmer, og om nødvendigt via andre 
initiativer, bl.a. det europæiske forskningsrum,  som har til formål at supplere og støtte 
medlemsstaternes aktiviteter.  
(21) Der erindres endvidere om, at der kan ge nnemføres samarbejde på fælles områder 
inden for forskning og teknologisk udvikling i overensstemmelse med bestemmelserne 
i traktatens afsnit II, kapitel 1, elle r dette kan overlades til et eller flere 
fællesforetagender, som oprettes i henhold til traktatens afsnit II, kapitel 5. 
(22) Intet i dette direktiv bør indebære, at  medlemsstater nødvendigvis skal acceptere 
overførsel af radioaktivt affald, men det ka n være fordelagtigt for medlemsstaterne at 
samarbejde med henblik på at indføre multinationale affaldshåndteringsprogrammer. Det erkendes navnlig, at der er medlem sstater, som kun har ubetydelige mængder 
radioaktivt affald, eller som ikke råder over områder eller geologiske forhold, der 
                                                
 
24 EFT L 158 af 25.6.1992, s. 3. 
 
DA 18   DA egner sig til opbevaring i und ergrunden, og at sådanne me dlemsstater kan ønske at 
indgå aftaler med andre stater  for at finde fælles løsninger vedrørende bortskaffelse. 
(23) For at udnytte de nationale er faringer bedst muligt og bidrag e til udvikling af en fælles 
tilgang til håndtering af radioaktivt affald bør disse vurderinger gennemgås af et ekspertudvalg, og der bør søges skabt sy nergi med relevante aktiviteter, der 
gennemføres i henhold til konventionen om si kker håndtering af brugt brændsel og 
radioaktivt affald. 
(24) Anvendelsen af direktivet bør overvåges på  grundlag af rapporter,  der regelmæssigt 
udarbejdes af medlemsstaterne - 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
Artikel 1 
Emne og anvendelsesområde 
1. Dette direktiv supplerer de grundlægge nde normer, der er fastlagt i Euratom-
traktatens artikel 30, for så vidt angår krav til sikker håndtering af brugt nukleart 
brændsel og radioak tivt affald for at: 
(a) sikre, at alt brugt nukle art brændsel og radioaktivt a ffald håndteres på en sikker 
måde, så arbejdstagernes og befolkninge ns sundhed beskyttes mod skadelige 
virkninger af ioniserende st råling, både nu og i fremtiden 
(b) nå og bevare et højt sikkerhedsnive au inden for håndtering af brugt nukleart 
brændsel og radioak tivt affald for at beskytte ar bejdstagernes og befolkningens 
sundhed ved at træffe alle nødvendige fo ranstaltninger af forsigtighedshensyn 
og forebyggende foranstaltninger i hele Fællesskabet på en effektiv måde 
(c) gøre oplysningen af borgerne mere effek tiv og, når dette er relevant, høre dem i 
sager for at sikre den kræv ede åbenhed i de relevante 
beslutningstagningsprocesser. 
2. Dette direktiv finder anvendelse på alle  faser af håndteringen af brugt nukleart 
brændsel og radioaktivt a ffald, der er fremkommet ved civil anvendelse.  
Artikel 2 
Definitioner 
I dette direktiv finder følgende definitioner anvendelse: 
1) "Nedlæggelse": alle foranstaltninger, som fører til, at et nukleart anlæg, dog ikke et 
deponeringsanlæg, kan frigives fra lovfæstet kontrol. Disse foranstaltninger omfatter 
dekontaminerings- og demonteringsprocesserne. 
 
DA 19   DA 2) "udledninger": lovlig, plan lagt og kontrolleret afgivelse til omgive lserne af flydende 
eller luftformigt radioaktivt materiale, der opstår på kontrolle rede nukleare anlæg 
under normal drift inden for grænse r, som tilsynsmyndigheden har godkendt 
3) "deponering": anbringelse af radioaktiv t affald, herunder brugt brændsel, som der 
ikke findes yderligere anvendelse for, på et dertil beregnet anlæg uden tanke på 
senere udtagning 
4) "ioniserende stråling": ener gioverførsel i partikelform e ller elektromagnetiske bølger 
med en bølgelængde på højst 100 nanomete r eller med en frekvens på mindst 3x1015 
Hertz, der direkte eller indirekte kan danne ioner 
5) “radioaktivt materiale”: ethvert mate riale, der udsender ioniserende stråling 
6) "nukleart anlæg": ethvert civilt anlæ g og det dertil hørende område med bygninger 
og udstyr, hvor der midlertidigt eller permanent fremstilles, forarbejdes, anvendes, behandles, oplagres eller deponeres radioak tivt materiale. Denne definition finder 
anvendelse, indtil de strålingsmæssige restri ktioner, der er blev et pålagt anlægget, 
ophæves; den omfatter ikke mineraludvindingsanlæg og anlæg, der udelukkende omfatter mindre mængder af radioaktivt mate riale, såsom lukkede strålekilder til 
medicinske, forskningsmæssige og industrielle formål 
7) "nukleart brændselskredsløb": alle faser i kredsløbet produktion, anvendelse og 
behandling af det brændsel, der anve ndes i nukleare reakto rer, og herunder 
udvinding, konvertering, berigelse, br ændstofproduktion, energiproduktion, 
opbevaring af brugt brændsel  og/eller oparbejdning efterf ulgt af genanvendelse af 
fissile råmaterialer og opbevaring af forg lasset radioaktivt affald og andet affald, 
konditionering og indkapsling af brugt brændsel  og/eller andet radioaktivt affald og 
deponering 
8) "radioaktivt affald": luftformigt, flyde nde eller fast radioaktivt materiale, som 
medlemsstaten eller en fysi sk eller juridisk person, hvi s afgørelse accepteres af 
medlemsstaten, ikke finder yderligere a nvendelse for, og som i sin egenskab af 
radioaktivt affald kontrolleres af en tilsyn smyndighed efter medlemsstatens love og 
bestemmelser. Denne definition omfatter i kke affald fra udvindingsvirksomhed, som 
kun indeholder naturligt forekommende radi oaktivt materiale, og omfatter ikke 
mindre mængder af radioaktivt materiale, såsom lukkede strålekilder, medmindre en 
medlemsstat erklærer det for radioaktivt affald 
9) "håndtering af radioaktivt affald": alle aktiviteter, her under nedlæggelsesaktiviteter, i 
forbindelse med manipulation, forbehandli ng, behandling, emballering, oplagring 
eller deponering af radioaktivt affald, bor tset fra overførsel. Kan også omfatte 
udledninger 
10) "tilsynsmyndighed": et eller flere organe r, som af medlemsstaten  har fået juridisk 
myndighed til at udstede tilladelser og re gulere sikkerheden i forbindelse med 
håndtering af brugt brændsel  eller radioaktivt affald 
 
DA 20   DA 11) "tilladelse": en godkendelse, fuldmagt eller bevilling fra tilsynsmyndigheden til at 
udføre aktiviteter i forbindelse med håndterin g af brugt brændsel eller radioaktivt 
affald 
12) "oparbejdning", en proces eller aktivitet, hvis formål er at udvinde nukleart materiale 
af brugt brændsel med henblik på fornyet anvendelse; 
13) "overførsel": alle tiltag , som er nødvendige for at tr ansportere brugt brændsel og 
radioaktivt affald fra opri ndelses- til bestemmelsessted et og herunder transport med 
sigte på opbevari ng eller deponering 
14) "brugt (nukleart) brænds el", nukleart brændsel, som er blevet bestrålet i en 
reaktorkerne og permanent fjernet fra denne 
15) "oplagring": opbevaring af brugt nukleart br ændsel eller radioaktivt affald på et 
anlæg, der sørger for dets indeslut ning, med tanke på senere udtagning. 
Artikel 3 
Generelle krav til sikker håndt ering af brugt nukleart bræ ndsel og radioaktivt affald 
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at brugt 
nukleart brændsel og radioaktivt affald forva ltes på en sådan måde, at arbejdstagere 
og miljøet beskyttes tilstrækkeligt mod strålingsfaren.  
2. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige fora nstaltninger for at sikre, at der dannes 
mindst muligt radioaktivt affald. 
3. Medlemsstaterne opretter eller udpeger hve r især en tilsynsmyndighed, som har til 
opgave at overvåge gennemførelsen af de relevante nationale l ove og bestemmelser, 
der gælder for sikkerheden i forbindelse med håndtering af brugt brændsel eller 
radioaktivt affald, og som får tilst rækkelig myndighed og kompetence samt 
finansielle og menneskelige ressourcer til at kunne udføre de opgaver, den pålægges. 
Tilsynsmyndighedens funktioner skal ved udførelsen af dens opgaver være reelt 
adskilt fra ethvert organs eller enhver or ganisations funktioner, privat såvel som 
offentlig, der er involveret i håndtering af  brugt brændsel eller radioaktivt affald. 
4. Medlemsstaterne sikrer om nødvendigt, at de r stilles tilstrækkelige finansielle midler 
til rådighed for at støtte en sikker hå ndtering af brugt nukleart brændsel og 
radioaktivt affald og herunder aktiv iteter i forbindelse med nedlæggelse.   
5. Medlemsstaterne sikrer åbenhed om emne r vedrørende håndtering af brugt nukleart 
brændsel og radioaktivt affald på deres territorium. Dette skal opnås ved effektiv 
information af befolkningen og ved, at bor gerne og de kompetente myndigheder i de 
stater, der ligger i nærheden af anlæg til bortskaffelse eller oplagring, bliver hørt i 
relevant omfang, hvis en strålingsfare på  sådanne anlæg vil kunne berøre dem. 
Medlemsstaterne sikrer, at befolkningen info rmeres om de foranstaltninger, der skal 
træffes, og om, hvor man er i beslutni ngsprocessen, navnlig med hensyn til de 
metoder, der er opstillet for udvælgelse af anlæg til oplagring eller eventuel 
bortskaffelse.  
 
DA 21   DA Artikel 4 
Nationale programmer for håndter ing af radioaktivt affald 
1. Medlemsstaterne opstiller og ajourfører et  klart defineret nationalt program for 
håndtering af radioaktivt affald; programmet skal omfatte alt radioaktivt affald på 
medlemsstaternes territorium og alle faser af håndteringen.  
Medlemsstaterne undersøger mulighederne fo r at prioritere en løsning, hvor 
langlivet radioaktivt affald deponeres  i undergrunden, under hensyntagen til 
det enkelte lands specifikke forhold.  
2. Det nationale program omfatter en opgørel se over den mængde radioaktivt affald, 
der forvaltes i medlemsstaten. Denne opgørelse udarbejdes under medlemsstatens 
kontrol. Programmet skal omfatte alle as pekter af håndteri ng på lang sigt af 
radioaktivt affald og brugt brændsel, som ikke er bestemt til oparbejdning, eller - for så vidt angår brændsel til forskningsreaktorer - ikke er bestemt til oparbejdning eller ikke er omfattet af tilbagetagelsesaftaler med forarbejdningslandet.  
Programmets trin skal afspejle aktivite tsniveauet og omfanget af det radioaktive 
affald, der produceres i medlemsstaten.  
3. I programmet skal der lægges særlig vægt  på de generelle krav i artikel 3. 
4. Overførsel af radioaktivt affald til en  anden medlemsstat el ler tredjeland må kun 
omfattes af programmet, hvis oprindelses landet og bestemmelseslandet har godkendt 
overførslen, inden den finder ste d, og hvis sådanne overførsler: 
(a) opfylder gældende EU-lovgivning, pr imært direktiv 92/3/Euratom, og de 
internationale forpligtelser  
(b) er omfattet af bilaterale eller multilaterale aftaler mellem stater (c) kun finder sted til stater med egnede anlæg, som opfylder normer og 
standarder, der er godke ndt i oprindelseslandet, og såfremt overførslen 
omfatter materialer omfattet af traktate ns artikel 197, at den er underlagt en 
passende sikkerhedskontrol. 
Artikel 5 
Tidsplan for håndtering af radioaktivt affald  
1. Det nationale håndteringsprogram skal omfatte den tidsplan, der er valgt til 
håndtering på langt sigt af radioaktiv t affald, herunder l av- og mellemaktivt 
affald samt højaktivt affald.  
2. Hvis der efter en medlemsstats opfattels e ikke findes noget egnet alternativ til 
deponering, og en sådan deponeringsmulig hed endnu ikke står til rådighed, skal 
denne medlemsstat som et minimum inds ætte datoerne for følgende punkter i 
sine programmer:  
(a) tilladelse til at anlægge et (eller flere) depoter  
 
DA 22   DA (b) driftstilladelse til et el ler flere deponeringsanlæg.  
(c) Medlemsstaterne kan beslutte at de ponere mere end én kategori affald i 
det samme anlæg.  
3. Medlemsstaterne kan senere supplere ti dsplanen, således at bl.a. yderligere 
deponeringsanlæg og -depoter bliver omfattet.  
Artikel 6 
Forskning og teknologisk udvikling inden for håndtering af radioaktivt affald 
1. Programmet til håndtering af radioaktivt affald, jf. artikel 4 i nærværende direktiv, 
tager forskningen og den teknologiske udvik ling på området radioaktivt affald i 
betragtning.  
2. På grundlag af de nationale rapporter, der udarbejdes af medlemsst aterne i medfør af 
direktivets artikel 8, udpeger Kommissi onen de områder, hvor fælles forskning og 
teknologisk udvikling kunne samordnes på fællesskabsplan under hensyntagen til de 
aktiviteter, der er planlagt i forbindelse med de forsknings- og 
undervisningsprogrammer, der fastlægges i henhold til traktatens artikel 7. 
3. Kommissionen tilskynder til samarbejde mellem medlemsstaterne på områder af 
fælles interesse inden for forskning og teknologisk udvikling i overensstemmelse 
med bestemmelserne i traktatens afsnit II, kapitel 1, hovedsag eligt ved hjælp af 
instrumenterne i rammeprogrammet fo r forskning og teknologisk udvikling.  
Artikel 7 
Ekspertudvalg  
1. Der nedsættes et ekspertudvalg (i det følgende benævnt "Udvalget"), som skal 
udføre de opgaver, der er blevet det pålagt i henhold til artikel 8.  
2. Udvalget sammensættes af ekspert er udpeget af hver medlemsstat.  
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden og udpeger sin formand blandt 
medlemmerne. Kommissionen fungerer som udvalgets sekretariat.  
Artikel 8 
Nationale rapporter og sammenfattende rapporter 
1. Den enkelte medlemsstat fo relægger Kommissionen en de taljeret national rapport om 
de aktiviteter, der er genne mført i henhold til artikel 3, og  om det program, der er 
omhandlet i artikel 4 og 5. Medlemsstaterne kan angive, hvilke dele af rapporten der 
skal betragtes som fortrolige. 
2. Første rapport forelægges inde n [tre år] fra den dato, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, 
og derefter med samme intervaller som de ra pporter, der skal udarb ejdes i henhold til 
artikel 32 i den internationale fælles konvention om sikker håndtering af brugt 
brændsel og radioaktivt affald. 
 
DA 23   DA Kommissionen skal i samråd med Udvalget  udstikke retnings linjer for indholdet og 
hyppigheden af disse rapporter med henb lik på så vidt muligt at sikre 
overensstemmelse med de rapporter, der skal udarbejdes i medfør af artikel 32 i den 
fælles konvention. 
3. Rapporten i stk. 1 skal indeholde en sammenfatning af forskning og teknologisk 
udvikling inden for håndtering af radioaktiv t affald, som medlemsstaten gennemfører 
eller planlægger, under hensyn til legitime  fortrolighedskrav, herunder oplysninger 
om forventet varighed og færdiggørelsesdato.  
4. Rapporten i stk. 1 underkastes revision  i udvalget. Udvalget afgiver udtalelse 
om hver rapport, der kan indeholde anbefalinger til den pågældende 
medlemsstat. Kommissionen står for rev isionen, og i forbindelse hermed kan 
medlemsstaterne blive anmodet om at fremlægge supplerende oplysninger. 
Kommissionen fremsender udtalelsen fra Udvalget til den berørte medlemsstat, 
som senest seks måneder efter modt agelsen fremlægger sine eventuelle 
bemærkninger, herunder hvilke foransta ltninger den måtte h ave truffet eller 
agter at træffe som svar på Udvalgets udtalelse.  
5. Kommissionen forelægger efter høring af U dvalget Europa-Parlamentet og Rådet en 
statusrapport over håndteringen af radioaktivt affald i Den Europæiske Union, jf. 
tidsplanen fastsat i stk. 2. Rapporten skal bygge på oplysninge rne i de nationale 
rapporter, jf. stk. 1, samt resultater ne af den i stk. 4 nævnte revision.  
Artikel 9 
Gennemførelse 
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love  og administrative bestemmelser i kraft 
for at efterkomme dette dire ktiv inden [to år efter den i artikel 10 omhandlede dato]. 
2. Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisni ng til dette direktiv 
eller skal ved offentliggørelsen ledsages af  en sådan henvisning. De nærmere regler 
for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.  
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de  vigtigste nationale bestemmelser, som 
de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.  
Artikel 10 
Ikrafttræden 
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions 
Tidende . 
Artikel 11 
Adressater 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
 
DA 24   DA Udfærdiget i Bruxelles, den 
 På Rådets vegne 
 Formand