Tir £ KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 27.11.1996 
KOM(96) 547 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
om bekæmpelse af børnesex-turisme 

Indledning 
1. Den voldsomme udvikling af børnesex-turisme er et relativt nyt fænomen, som 
lil dels skyldes en væsentlig forøgelse af antallet af forretningsrejser og international 
turisme i anden halvdel af det tyvende århundrede. 
I denne forbindelse betragtes turismen som en af faktorerne i den seksuelle udnyttelse 
af børn i kommercielt øjemed. Samtidig kommer det til at stå mere og mere klart, at 
det er af afgørende betydning for løsningen af problemet, at turismeindustriens og 
dens udøvere i højere grad bidrager til bekæmpelsen af denne svøbe. 
2. Sexuel udnyttelse af børn i turismen begås ikke kun af pædofile, som udgør 
den hårde kerne af personer, der misbruger børn sexuelt, men ligeledes af personer 
med pædofile tilbøjeligheder og personer, som af og til misbruger børn1. 
Denne distinktion mellem de forskellige typer personer, der misbruger børn seksuelt, 
der er baseret på forskellige videnskabelige arbejder, er af ikke alene af praktisk 
betydning, hvad angår målgruppen - hovedsagelig de personer, som af og til 
misbruger børn - for oplysnings- og bevidstgørelseskampagnen angår, men også med 
hensyn til behandling og reintegrering af ofrene, som kan variere alt efter barnets 
udviklingsfase og den form for misbrug, det har været udsat for. Men den må under 
ingen omstændigheder sløre, at fænomenet i alle dets afskygninger er forkasteligt. 
Der er gjort væsentlige fremskridt med hensyn til påvisning af de årsager, såvel de 
psykologiske som de sociale og kulturelle, som kan lede en turist ud i seksuelt 
misbrug af børn (jf. bilag 1). Skønt der er en vis uklarhed omkring sexturistens 
identitet, motivation og adfærd, er det ingen hindring for fastlæggelse og 
gennemførelse af foranstaltninger til bekæmpelse af en sådan praksis. 
3. Som det fremgik af de forberedende aktiviteter på verdenskongressen i 
Stockholm i august 1996, er det sexuelle misbrug af børn inden for turismen en 
veritabel "handelsvare" på internationalt niveau. Det kender hverken geografiske, 
kulturelle eller sociale grænser. Det er et, ofte åbenlyst organiseret, usædvanligt 
lukrativt fænomen med ringe risiko for retsforfølgelse og sanktioner. 
Der er imidlertid stadig visse usikkerhedsmomenter, fordi det, skønt der ikke er nogen 
tvivl om, at den seksuelle udnyttelse af børn er tiltagende, på grund af mangel på 
kvalitative og kvantitative undersøgelser er vanskeligt at danne sig et præcist billede 
af dens art og omfang. Ikke desto mindre erkendes det, at ikke alene er praksis i 
øjeblikket tiltagende, men den spredes også geografisk. 
Udtrykket 'personer med pædofile tilbøjeligheder' bruges om personer med en seksuel 
præference for unge der har nået eller er ude over puberteten. Udtrykket 'personer, der 
lejlighedsvis misbruger børn' bruges om personer, der udnytter børn seksuelt uden at deres 
seksuelle interesse udelukkende er koncentreret om børn. Disse begreber kan man læse mere 
om i et dokument med titlen L'exploiteur sexuel, der af ECPAT blev forelagt på 
verdenskonferencen mod seksuel udnyttelse af børn i kommercielt øjemed (Stockholm, august 
1996). 
Del er tydeligt, at antallet af prostituerede børn fortsat stiger. Skønt de lal, der 
offentliggøres fra forskellige hold, bør behandles med største varsomhed, er det ifølge 
de aktuelle skøn et faktum, at 1 million børn i verden hvert år bliver ofre for 
sexturisme og organiseret prostitution. 
Fænomenet synes også at udbredes. Strømmen af sexturister går hovedsagelig fra de 
industrialiserede lande i Vesteuropa, Nordamerika og Australien og Asien til de 
fattigere lande i andre regioner. Sexturisme med udnyttelse af børn, der oprindelig var 
koncentreret i Sydøstasien, har nu bredt sig til mange lande i hele Asien, Sydamerika, 
Caraibien og Afrika. Der er imidlertid også personer i visse mindre udviklede lande, 
som dyrker sexturisme. Tilsvarende er der et antal destinationer for sexturisme i 
industrilande. Desuden er visse lande i Østeuropa også begyndt at tiltrække sexturister 
og eksportere børneprostitution til andre lande. 
Organisationen af sexturisme på internationalt plan, navnlig i de store turistlande, er 
som regel knyttet til netværk af organiseret kriminalitet. På internationalt plan 
fungerer markedsføringen og organiseringen af sexturisme med udnyttelse af børn -
marginale forekomster i sammenligning med den samlede turistaktivitet - på 
forskellige måder (jf. bilag II). 
4. I bekæmpelsen af dette fænomen bør turismen og turistindustrien ikke 
miskrediteres, og turistmålene bør heller ikke rammes af denne svøbe, men man bør 
koncentrere sig om at fremme udarbejdelsen og anvendelsen af adfærdskodekser, som 
med sandsynlighed kan eliminere adfærdsmønstre, der ikke passer ind i 
turismcetikken. 
Udbredelsen af børnesex-turisme er i slående modsætning til ånden og bogstavet i 
bestemmelserne for verdensturismeorganisationens (WTO) Tourism Bill of Rights og 
Tourist Code, som blev vedtaget på WTO's generalforsamling under den 6. samling 
(september 1985). 
Derfor også erklæringen fra WTO om forebyggelse af organiseret sexturisme, som 
blev vedtaget af generalforsamlingen under dens 11. samling (oktober 1995), som 
"forkaster og fordømmer børnesex-turisme i særdeleshed og betragter det som en 
overtrædelse af artikel 34 i konventionen om barnets rettigheder (Forenede Nationer 
1989) der kræver strenge juridiske foranstaltninger af lande, som sender og modtager 
turister". 
5. Kommissionen er udmærket klar over problemets omfang og alvor samt det 
faktum, at den europæiske offentlige opinon generelt, turister og turistindustrien i 
sædelshed i stigende grad bliver bevidste om denne svøbe. 
Eftersom Kommissionen betragter det som sin pligt at sikre, at den sårbarhed, der 
misbruges, og som gør børn til et let bytte, også bør give dem ret til særlig 
Helena Karlen og Christina Hagner, L'exploitation sexuelles des enfants à des fins 
commerciales dans certains pays de l'Europe de l'Est, ECPAT, 1996. 
opmærksomhed og beskyttelse, har den taget initiativ til udarbejdelse af denne 
meddelelse, specifikt om bekæmpelse af sexturisme, der involverer børn. 
1 denne forbindelse bør man huske på, al forslaget til en rådsbeslutning om det første 
llerårige program til fordel for europæisk turisme, PHILOXEN1A3, som blev vedtaget 
af Kommissionen i april 1996, allerede specifikt omtalte problemet med børnesex­
turisme. 
Denne meddelelse omfatter resultaterne af kongressen i Stockholm, der blev afholdt i 
august 1996 mod den seksuelle udnyttelse af børn i kommercielt øjemed, navnlig de 
forskellige henvisninger i handlingsplanen til sexturisme eller turistindustrien. Den 
giver, inden for rammerne af Den Europæiske Union's generelle bidrag til 
bestræbelserne på at bekæmpe misbrug og sexuel udnyttelse af børn, specifikke, 
konkrete forslag med hensyn til at bekæmpe børnesex-turisme. 
Det memorandum med titlen The European Union's contribution to reinforcing the prevention of the 
sexual abuse and exploitation of children, som på Kommissionens vegne blev forelagt på det uformelle 
ministerrådsmøde (retlige og indre anliggender) den 26. og 27. september 1996, giver et generelt 
billede, der viser Kommissionens ønske om at skabe større sammenhæng i det arbejde, der vedrører 
beskytlclse uf bom. 
Det indeholder detaljerede oplysninger om Kommissionens aktioner vedrørende dette anliggende, med 
en liste over de forskellige aktioner, der allerede er gennemført, de igangværende og de planlagte. 
Nogle af de sidstnævnte er allerede blevet fulgt op. ! oktober 1996 vedtog Kommissionen f.eks. både 
meddelelsen om skadeligt og ulovligt indhold på Internet og Grønbogen om beskyttelse af 
mindreårige og menneskets værdighed i audiovisuelle og oplysnings orienterede tjenester.5 
Disse to specifikke bidrag, som er i tråd med Kommissionens generelle synspunkt, er af interesse i 
forbindelse med to andre områder. F.eks. er forbindelsen til bekæmpelse af børnesex-turisme særdeles 
tydelig, hvis alle de nye muligheder, som tilbydes af det teknologiske fremskridt, tages i betragtning, 
navnlig vedrørende udveksling af oplysninger mellem sexturister og markedsføring og organisering af 
sexturisme. 
Formålet med meddelelsen om handel med kvinder med seksuel udnyttelse som formål, blev vedtaget i 
november 19966 er også særdeles relevant i forbindelse med bekæmpelsen af seksuel udnyttelse af 
børn. 
Kommissionen er af den opfattelse, at selv om barnet er og bliver centrum for 
overvejelserne, består løsningen på problemet børnesex-turisme dog i afskrækkelse og 
afstraffelse af børnemisbrugere. 
Det er navnlig nødvendigt at være opmærksom på kunden, eftersom begrænsning af 
efterspørgslen er en facet af børnebeskyttelsen, som ofte glemmes. Opmærksomheden 
er ofte skævt fordelt, idet der fokuseres mere på den, der udnyttes, end den, der 
udnytter. Og man søger løsninger, som vedrører forsyningskilden uden at træffe 
foranstaltninger til at stoppe efterspørgslen efter børn. 
KOM(96) 168 endelig udg. af 30.4.1996 
KOM(96) 487 endelig udg. af 30.4.1996 
KOM(96) 483 endelig udg. af 16.10.1996 
KOM(96) 567 endelig udg. af 20.11.1996 
Kommissionen er klar over, at turistindustriens muligheder for handling er 
begrænsede, skønt den kan bidrage til bekæmpelse af børnesexturismen. Effektive 
bestræbelser fra industriens side skal være en del af en samlet indsats, som omfatter 
ogel indsats fra såvel medlemsstaternes som de relevante internationale 
organisationers side samt de mange foranstaltninger, der træffes af samfundet og ikke-
statslige organisationer med anerkendt erfaring på dette område. 
Fællesskabets indsats på dette område er berettiget i mere end én henseende. For det 
første er der fænomenets tværnationale karakter og dets indvirkninger, som i 
væsentlig grad begrænser rækkevidden af punktaktioner eller isolerede 
foranstaltninger. Der er også den risiko, at foranstaltningerne vil blive spredt for tyndt, 
hvis der ikke gøres en betydelig indsats på at øge koordineringen. Endelig har 
Kommissionen mulighed for at mobilisere et stærkere politisk og økonomisk 
engagement både inden for Europa og i dets relationer med tredjelande. 
De nedenstående Ibislag til aktioner bør betragtes som referencerammer for 
bekæmpelsen af børnesex-turisme, med perspektiver på mellemlang og lang sigt og 
med fokus på et begrænset antal målsætninger som reaktion på behovet for: 
at afskrække og straffe personer, der misbruger børn seksuelt; 
at bremse såvel efterspørgslen efter som udbuddet af børnesexturisme; 
at opfordre medlemsstaterne til at indtage et fælles standpunkt mod denne 
svøbe. 
Personer, som misbruger børn seksuelt, skal afskrækkes og straffes 
Kommissionen deler følgende synspunkt: "Det skal udtrykkeligt fastslås, at seksuelt 
misbrug af børn i kommercielt øjemed er ulovligt og umoralsk. Desuden bør der ikke 
herske nogen som helst tvivl om, at det i dette specielle tilfælde aldrig er børnene, der 
er ophavsmændene til forbrydelsen - det er tværtimod dem, der er ofre for den" 
For personer, som har tilbøjelighed til at foretage bestemte handlinger, er det vigtigt at 
vide, om de kan retsforfølges, eller om de tværtimod kan udnytte huller i 
lovgivningen. Man bør derfor i højere grad koncentrere sig om alle de mange 
lovbestemmelser, der kan lette bekæmpelsen af børnesex-turisme, og sikre, at de 
anvendes. 
Så meget mere som der især under pres fra humanitære foreninger og den offentlige 
mening indføres love , som f.eks. gør det muligt at straffe personer, som misbruger 
børn seksuelt, for forbrydelser begået i udlandet. Flere medlemsstater er slået ind på 
Programtale af Ofelia Calcetas-Santos, De Forenede Nationers særlige ordfører vedrørende 
handel med børn, børneprostitution og børnepornografi (Verdenskongressen mod seksuel 
udnyttelse af børn i kommercielt øjemed, Stockholm, august 1996) 
En samlet præsentation findes i dokumentet Le cadre international légal, les réponses 
législatives existant au niveau national et leur mise en application, som ECPAT forelagde på 
Verdenskongressen mod seksuel udnyttelse af børn i kommercielt øjemed (Stockholm, august 
1996); se også: ECPAT, Enforcing the Law against the Commercial Sexual Exploitation of 
Children, Nitiporn Printing Co., Ltd., 1996. 
den kurs - eller er ved at gøre det . Kommissionen hilser de foranstaltninger, som 
medlemsstaterne træffer for at bekæmpe børnesex-turismen1 ', velkommen. 
Del er selvfølgelig op til medlemsstaterne selv at tinde ud af- hvis de ikke allerede 
har fundet ud af det - om de ønsker at indføre sådanne bestemmelser i deres eget land 
eller ikke. Hvis de ønsker det, bør de sørge for, at bestemmelserne anvendes. Det 
synes trods alt hensigtsmæssigt at henlede medlemsstaternes opmærksomhed på to 
nøgleelementer i kampen mod børnesex-turisme, nemlig muligheden for at give de 
nationale domstole en eksterritorial kompetence, når der er tale om forseelser og 
forbrydelser begået mod børn i udlandet, bl.a. hvis den formodede forseelse eller 
forbrydelse ikke betragtes og behandles som sådan i det retssystem, inden for hvilket 
den er blevet begået. 
Hvad Kommissionen angår, vil dennes indsats primært tage sigte på at stimulere og 
fremme såvel en effektiv afskrækkelse af de personer, der misbruger børn seksuelt, 
som passende straffe for de handlinger, som disse personer gør sig skyldige i. 
i) En første opgave vil bestå i regelmæssigt at foretage en evaluering af de 
fremskridt, der opnås på dette område, og der vil her navnlig være tale om 
iværksættelse af retlige reformer og hertil knyttet retspraksis. 
Inden for rammerne af dens kompetence og i overensstemmelse med de ønsker, som 
Parlamentet har givet udtrykt for, har Kommissionen allerede indledt en nærmere 
undersøgelse af spørgsmålet. Dette er bl.a. grunden til, at medlemsstaternes 
repræsentanter i Det Rådgivende Udvalg for Turisme er blevet opfordret til fra og 
med 1995 at fremlægge en detaljeret status over indførte eller påtænkte 
foranstaltninger til bekæmpelse af børnesex-turisme. 
På baggrund af de oplysninger, der foreligger nu, er det bydende nødvendigt at styrke 
det retlige samarbejde mellem medlemsstaterne. Om ikke andet, så fordi 
definitionerne af forbrydelser varierer, f.eks. hvad angår aldersgrænsen for, om en 
person betragtes som barn i henseende til seksuel udnyttelse, eller fordi ikke alle 
medlemsstater kræver retsforfølgning af deres statsborgere eller andre personer med 
fast bopæl i landet, der begår seksualforbrydelser mod børn i udlandet. Mere generelt 
viser erfaringerne, at behandlingen af sager med en international dimension støder på 
en lang række specielle vanskeligheder. En sådan situation kræver konkrete 
bredspektrede løsninger, som især skal bygge på et øget samarbejde mellem de 
kompetente myndigheder. 
Rådet undersøger for øjeblikket mulighederne for at starte en fælles aktion, som tager 
sigte på at udvide Europols Narkotikaenheds kompetenceområde, således at det også 
kommer til at omfatte bekæmpelse af menneskehandel. Enheden vil ligeledes 
udarbejde en fortegnelse over specialiserede instanser i medlemsstaterne inden for 
bekæmpelse af organiseret kriminalitet på internationalt plan. Denne fortegnelse vil 
også omfatte specialister i bekæmpelse af menneskehandel. I øvrigt er Rådet i gang 
Sverige, Tyskland (1993), Frankrig (1994), Belgien (1995). 
Italien, Irland, Det Forenede Kongerige. 
Jf. bl.a. Anita Gradins svar på skriftlig forespørgsel E-1594/95 af Alexandras Alavanos om et 
initiativ fra Kommissionen til bekæmpelse af børneprostitution, EFT C 270 af 16.10.95, s. 37. 
med at behandle et flerårigt aktionsprogram for bekæmpelse af menneskehandel og 
seksuel udnyttelse af born. Programmet åbner mulighed for aktiviteter inden for 
forskning, uddannelse og udveksling af personer, som arbejder inden for dette 
område. 
Desuden fik Rådet (retlige og indre anliggender) i september 1996 forelagt et udkast 
til fælles aktion til styrkelse af det retslige samarbejde til bekæmpelse af 
menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn. Dette udkast, som for øjeblikket er til 
drøftelse i Rådet, åbner mulighed for at indføre eksterritorial kompetence, som gør det 
muligt i EU-medlemsstaterne at retsforfølge børnesex-forbrydelser begået uden for 
Unionen. 
Kommissionen hilser disse initiativer velkommen, som den betragter som de første på 
vejen til et styrket samarbejde på det strafferetlige og politimæssige område. 
ii) Sideløbende hermed vil indsamling og udveksling af andre oplysninger end 
oplysninger af rent juridisk karakter gøre det muligt at forbedre vidensniveauet på 
dette område med henblik på dels at kunne synliggøre seksuel udnyttelse eller 
seksuelt misbrug af børn, dels at sikre, at børnene ikke længere udsættes herfor. 
Selv om de Heste af landene råder over udmærkede statistikker og 
efterforskningsmuligheder vedrørende de andre sociale spørgsmål, findes der kun få 
data om de forskellige aspekter af børnesex-turisme. 
Det er derfor først og fremmest planen at få registreret og fremlagt de allerede 
eksisterende oplysninger om de vigtigste spørgsmål af fælles interesse, bl.a.: 
- forbindelsen mellem turisme og prostitution generelt, og især mellem turisme og 
børneprostitution; 
- sexturisters identitet, deres motiver til at dyrke sexturisme og deres adfærd; 
oplysningerne om sexturisme i turistguider og -brochurer samt de audiovisuelle 
hjælpemidler, som turistsektoren anvender til at sprede disse oplysninger; 
- sexturismens indvirkning på den offentlige sundhed. 
Dernæst kunne man finde ud af, om det ville være nyttigt at støtte gennemførelsen af 
supplerende undersøgelser vedrørende disse spørgsmål og spredningen af resultaterne 
af disse undersøgelser. 
12 
Det Rådgivende Udvalg for Turisme , som består af medlemmer udpeget af hver 
enkelt medlemsstat, og som har til opgave at "fremme udvekslingen af informationer, 
konsultationen og i givet fald samarbejdet på turistområdet", udgør en passende 
ramme for gennemførelsen af det arbejde, der skal udføres i den henseende. 
iii) Uanset den egentlige hensigt hermed vil både evalueringen af de fremskridt, 
der nås med hensyn til iværksættelse af juridiske reformer og den hertil knyttede 
retspraksis, og indsamlingen og udvekslingen af andre informationer end 
Rådets afgørelse af 22. december 1986 om indførelse af en konsultations- og 
samarbejdsprocedure på turistområdet, EFT L 384 af 31.12.86, s. 52-53 
informationer af rent juridisk karakter ligeledes kunne bane vejen for en fælles 
holdning i forbindelse med aktioner på nationalt plan og et initiativ på internationalt 
plan. 
De vil således i første række kunne lette medlemsstaternes aktion til fordel for en 
mobilisering af de nationale turistadministrationer med henblik på at træffe 
forebyggende foranstaltninger mod børnesex-turisme. navnlig hvad angår information 
af de rejsende. 
Som det så ofte er blevet anført, er det at rejse i et fremmed land ikke helt problemfrit. 
Derfor bør enhver rejsende, der begiver sig til et andet land end sit eget, gøres 
opmærksom på de forskelle (det være sig økonomiske, sociale, kulturelle, religiøse 
osv.), der kan eksistere mellem det pågældende land og det land, han selv kommer fra. 
Kort sagt: det bør indprentes, at man ikke kun skal respektere det besøgte lands 
værdier, men også visse grundlæggende adfærdsregler. 
For at afskrække sexturister kunne man med fordel fokusere på passende information 
af de rejsende som led i de formaliteter, der er forbundet med rejsen, hvad enten det 
drejer sig om politi-, told- eller sundhedskontrol. Enhver form for kontrol kan således 
bruges til at give særlige oplysninger til de rejsende og advare dem mod børnesex­
turisme. 
Disse foranstaltninger vil desuden kunne fremme en koordineret EU-reaktion - da det 
både drejer sig om medlemsstaterne og turistsektoren - på det nyligt fremsatte forslag 
fra Verdensturismeorganisationen om oprettelse af en "taskforce" mod sexturisme. 
"sammensat af grupper fra turistsektoren [...J samt fra UNICEF, ECPAT [...] og flere 
af medlemslandene i WTO", og som blandt andet "skal samle [...] informationer om 
sexturisme og om de foranstaltninger, som har kunnet forhindre den, med henblik på 
derefter at sprede disse oplysninger i turistbranchen over hele verden". 
Det Rådgivende Udvalg for Turisme og turistsektorens konsultationsmøder udgør en 
passende ramme for gennemførelse af det arbejde, der skal udføres i den henseende. 
Strømmen af sexturister fra medlemsstaterne skal bremses 
Årsagerne til fænomenet børnesex-turisme er lige så talrige, som de er komplekse, og 
de er tæt forbundne. Fattigdom nævnes ofte som en af de faktorer, der er årsag til 
seksuel udnyttelse af børn i kommercielt øjemed. Men selv om det er rigtigt, at 
fattigdom er en af de grundlæggende årsager til udnyttelse af børn, har dens 
virkninger at gøre med udbuddet og forklarer ikke rigtigt den efterspørgsel, der er på 
verdensplan. 
På den baggrund - og da de turister, som udnytter børn seksuelt, primært kommer fra 
de industrialiserede lande, altså for en dels vedkommende fra EU-medlemsstaterne -
anser Kommissionen det for absolut nødvendigt at træffe foranstaltninger, som kan 
bremse strømmen af sexturister fra disse lande. 
Herunder information af afskrækkende art om de hermed forbundne risici (bl.a. retsforfølgelse 
og sundhedsmæssige problemer). 
Den deler således den bekymring, som næres af Europa-Parlamentet, som har 
anmodet EU-institutionerne om at erklære denne praksis, som udøves af europæiske 
"forbrugere", som værende en klar krænkelse af de mindreårige ofres grundlæggende 
rettigheder og individuelle frihedsrettigheder og følgelig at træffe alle nødvendige 
foranstaltninger til at forbyde reklame, som tilskynder til sexturisme-rejser fra EU-
medlemsstaterne 
I denne forbindelse skal det nævnes, at Europa-Parlamentet også har opfordret 
Kommissionen til at lancere en oplysningskampagne om konsekvenserne af 
sexturisme samt til at træffe andre foranstaltninger, som kan forhindre denne form for 
turisme \ 
i) Det viser sig faktisk, at oplysnings- og bevidstgørelseskampagner mod 
børnesex-turisme spiller en væsentlig rolle i den henseende. 
Kommissionen mener, at en øget koordinering af disse kampagner på europæisk plan 
vil kunne øge deres indvirkning og fremme den bevidstgørelsesproces, som disse 
kampagner skal sætte i gang. 
Af effektivitetshensyn bør koordineringen af disse kampagner på europæisk plan 
primært være koncentreret om at opstille fælles generelle retningslinjer, udarbejde og 
iværksætte operationelle strategier på basis heraf samt evaluere resultaterne af de 
gennemførte aktioner. 
I betragtning af at den lethed, hvormed en turist kan "få fat i" et barn med henblik på 
at udnytte det seksuelt, i sig selv er et så kraftigt incitament, at visse personer let lader 
sig friste til sådanne "eventyr", bør oplysnings- og bevidstgørelseskampagnerne ikke 
kun være rettet mod turisterne, men også mere generelt mod den europæiske 
offentlige mening. 
Et eventuelt finansielt bidrag fra Kommissionen på dette område, naturligvis inden 
for grænserne af de disponible midler, vil ikke blot give Kommissionen mulighed for 
at overtage rollen som drivkraft bag koordineringen, men vil også være med til at 
fremme den nødvendige finansielle støtte andetsteds fra. 
En sådan fællesskabsstøtte skulle være betinget af, at der både ved udarbejdelsen, 
igangsættelsen, gennemførelsen og opfølgningen af oplysnings- og 
bevidstgørelseskampagnerne både blev inddraget virksomheder fra turistsektoren og 
ikke-statslige organisationer, som er aktive inden for dette område. 
Beslutning om kvinders frihedsrettigheder og andre grundlæggende rettigheder, af 6. maj 
1994, EFT C 205 af 25.7.94, s. 489-492. Se også beslutning om menneskehandel, af 18. 
januar 1996, EFT C 32 af 5.2.96, s. 88-93, hvori Europa-Parlementet opfordrer til, "at der 
indføres regler vedrørende eksterritorial kompetence med henblik på at muliggøre 
retsforfølgelse og domfældelse af personer, som har begået lovovertrædelser I forbindelse 
med seksuel udnyttelse af børn og unge udenfor EU's område ". 
Beslutninger om turismen på vej mod år 2000 af 18. januar 1994, EFT C 44 du 14.2.94, s. 61-
65 og om Kommissionens rapport om fælles aktioner med indvirkning på turismen af 15. 
december 1994, EFT C 18 af 23.1.95, s. 159-165. 
Det forholder sig nemlig sådan, at en fælles indsats fra disse to parters side har vist sig 
at være effektiv i bekæmpelsen af børnesex-turisme, og denne partnerskabs-
fremgangsmåde er i overensstemmelse med de retningslinjer, Kommissionen har 
fastlagt i sit forslag til Rådets afgørelse om det første flerårige program til støtte for 
turismen i Europa (PM1LOXEN1A). Selv om det i begrundelsen til dette forslag 
anbefales, at man tager fat på spørgsmålet om bekæmpelse af børnesex-turisme, så 
gøres det ud fra et særligt motiv, nemlig at få styrket samarbejdet mellem 
medlemsstaterne, turistsektoren og andre berørte parter. 
I den henseende er det opmuntrende at konstatere, at der for øjeblikket i mange 
brancher inden for turistsektoren er ved at dukke en ægte følelse af kollektivt ansvar 
op, som kan forøge den støtte, der ydes fra disse branchers side. 
Disse kampagner kunne også være en lejlighed til at tilskynde medierne til at opstille 
strategier, som kan styrke deres rolle, "som består i at levere oplysninger - som er af 
så god kvalitet og af så stor præcision muligt, og som opfylder de højeste etiske 
normer - om alle aspekter af seksuel udnyttelse af børn i kommercielt øjemed "16. 
Uafhængigt af en eventuel finansiel støtte fra Fællesskabet til en europæisk 
koordinering af oplysnings- og bevidstgørelseskampagnerne mod børnesex-turisme 
overvejer Kommissionen muligheden af at mobilisere de forskellige net til formidling 
af fællesskabsinformation vedrørende dette spørgsmål. 
ii) Kommissionen mener også, at der bør iværksættes uddannelsesprogrammer og 
-aktioner med henblik på at bibringe turistbranchen de vejledende principper i kampen 
mod børnesex-turisme. 
Målet må være at sikre, at de personer, der arbejder - eller vil kunne komme til at 
arbejde - inden for turistsektoren, så hurtigt som muligt får nogle faste retningslinjer 
at holde sig til på dette område. 
17 
Man kunne f.eks. udarbejde uddannelsesmoduler , som både indeholder information 
om målsætningerne og mekanismerne i kampen mod børnesex-turisme og om en mere 
generel behandling af problematikken omkring sexturisme. Endemålet må være, at 
uddannelsesaktionerne og -programmerne kommer til at indeholde den etiske 
dimension af en ansvarlig turisme, som søger at bevare børnenes værdighed og 
fysiske og moralske integritet. 
I denne forbindelse - og da det specielt drejer sig om elever, som er under 
erhvervsmæssig uddannelse inden for turistbranchen - kunne man også undersøge 
muligheden for i samarbejde med turistsektorens brancheforeninger at yde støtte til at 
Jf. dokumentet med titlen Prime Time for Children: Media, Ethics and Reporting of 
Commercial Sexual Exploitation of Children, forelagt af International Federation of 
Journalists på Verdenskongressen mod seksuel udnyttelse af børn i kommercielt øjemed 
(Stockholm, august 1996), s. 32. 
Som led i programmer som f.eks. Leonardo og Socrates. 
10 
arrangere konkurrencer , som kan gøre dem mere motiverede, la dem til at fatte det 
grundlæggende i problematikken og lå dem til at føle sig engagerede. 
iii) Endelig påtænker Kommissionen med henblik på bekæmpelse af børnesex-
turismen at fremme udarbejdelsen og opstramningen af turistsektorens 
adfærdskodekser og selvkontrollerende mekanismer. 
Udarbejdelse og opstramning af adfærdskodekser og selvkontrollerende mekanismer 
inden for turistsektoren med henblik på at bekæmpe børnesex-turisme udgør både den 
logiske forlængelse og den konkrete gennemførelse på fællesskabsplan af de 
principerklæringer, der er vedtaget på internationalt plan af forskellige 
brancheforeninger inden for turistsektoren . 
Alle de personer inden for turistsektoren, som er i kontakt med turisten under 
forberedelsen og gennemførelsen af hans rejse, bør kontaktes enten med henblik på en 
revision af deres informationsmetoder og forretningspraksis vedrørende de lande, der 
besøges, eller med henblik på at få dem til at fungere som formidlere af information 
om problemet børnesex-turisme. 
Kommissionen vil bestræbe sig på at få indført, at de forskellige brancher inden for 
turistsektoren frivilligt underkaster sig en række minimumsforpligtelser. De skal 
forpligte sig til: 
- at forbyde enhver form for explicit eller implicit, mundtlig, skriftlig eller billedlig 
tilskyndelse til sexturisme; 
- som led i deres forskellige aktiviteter at inkludere objektiv information til 
kunderne om sexturisme ; 
som led i deres forretningspraksis at træffe alle passende foranstaltninger til at 
sikre, at turistsektoren rent faktisk respekterer forbudet mod børnesex-turisme 20 
F.eks. i stil med den af ECPAT-France arrangerede konkurrence "Dire non à l'exploitation 
des enfants liée au tourisme sexuel". Denne er baseret på den kendsgerning, at "de studerende 
på turistskolerne i dag vil være dem, der arbejder indenfor turistsektoren i morgen. De bør 
reagere i dag og komme frem med deres ideer og forslag til, hvordan man undgår, at "sex " 
automatisk forbindes med "turisme". 
Således har f.eks. Universal Federation of Travel Agents' Associations (UFTAA) og 
International Hotel Association (IAH) hhv. i november 1993 og januar 1995 vedtaget 
resolutioner til støtte for ECPAT's kampagne mod børneprostitution. UFTAA står ligeledes 
bag chartret L 'agent de voyage et l 'enfant, i henhold til hvilket medlemmerne af og de 
tilsluttede til denne organisation som medunderskrivere af chartret forpligter sig til at 
bekæmpe børneprostitution i forbindelse med sexturisme og til at beskytte de børn, som bliver 
ofre for sådanne turister. Den Internationale Luftfartssammenslutning IATA (International Air 
Transport Association) har i november 1996 ligeledes vedtaget en resolution om dette emne. 
Som eksempel på, at turistsektoren selv gennemfører kontrolforanstaltninger, kan nævnes de 
aftaler, der er indgået mellem den tyske rejsebranche og foreningen Terre des Hommes, som 
går så langt som til at fastsætte bestemmelser om opsigelse af aftaler indgået med hoteller, 
som viser sig at være involveret i tilfælde af børneprostitution. 
11 
- over for både arbejdsgiverne og de ansatte at præcisere rækkevidden af 
forpligtelsen samt de praktiske regler for underretning af de kompetente 
myndigheder om tilfælde af børnesex-turisme. 
Kommissionen kunne sammen med medlemsstaterne også deltage i evalueringen af 
anvendelsen af disse adfærdskodekser, eftersom det svage punkt netop er 
håndhævelsen af bestemmelserne i disse kodekser. 
Det Rådgivende Udvalg for Turisme og turistsektorens konsultationsmøder er en 
passende ramme for gennemførelse af størstedelen af de foranstaltninger, der sigter 
mod at bremse strømmen af sexturister fra medlemslandene. 
Sexturisme i tredjelande skal bekæmpes 
Som det fremgår af artikel F i traktaten om Den Europæiske Union lægger Den 
Europæiske Union særlig vægt på, at de demokratiske principper og 
menneskerettighederne overholdes. 
På det generelle plan har Rådet igen og igen erklæret, at det tillægger respekten for 
menneskerettighederne og dermed ikke mindst børns rettigheder den allerstørste 
betydning såvel i som uden for Unionen . I denne forbindelse fortsætter Den 
Europæiske Union sine bestræbelser på at få alle regeringerne til at gennemføre 
konventionen om barnets rettigheder samt handlingsplanen om forebyggelse af handel 
med børn, børneprostitution og børnepornografi. Den er endvidere aktiv i en 
arbejdsgruppe under FN's menneskerettighedskommission, som i øjeblikket er ved at 
udarbejde et udkast til tillægsprotokol til konventionen om barnets rettigheder på dette 
område" . 
Hertil kommer at både Kommissionens meddelelse om Hvorledes overholdelse af de 
demokratiske principper og menneskerettighederne indgår i aftalerne mellem 
Fællesskabet og tredjelande og meddelelsen om Den Europæiske Union og de 
udenrigspolitiske aspekter af menneskerettighederne - fra Rom til Maastricht­
traktaten og tiden fremover skaber grundlag for en mere systematisk hensyntagen til 
aspekterne i relation til børnesex-turisme i forbindelserne med tredjelande 3. 
Til flere af de lande, som især er hjemsøgt af problemer med økonomisk udnyttelse af 
børn, der er overladt til sig selv og/eller til prostitution, yder Fællesskabet allerede 
støtte i form af specifikke projekter, som har til formål at fremme social bistand, 
beskyttelse, trivsel, reintegrering og uddannelse. 
Jf. bl.a. Rådets svar på skriftlig forespørgsel E-3528/95 af Roberto Mezzaroma om beskyttelse 
af børn i Sydamerika og Sydøstasien, som udsættes for seksuelle overgreb, EFT nr. C 183 af 
24.6.96, s. 4. 
Rådets svar på skriftlig forespørgsel E-8/95 af Clive Needle om børneprostitution, EFT nr. C 
139 af 5.6.95, s. 47-48. 
Jf. Europa-Kommissionen, Den Europæiske Union og menneskerettighederne i verden, 
bulletin for Den Europæiske Union, supplement 3/95. 
12 
En ekstra indsats er imidlertid nødvendig for yderligere at beskytte ofrene for 
sexturisme i tredjelande ved hjælp af præventive foranstaltninger hos familierne og i 
de enkelte samfund, strafferetlige foranstaltninger for misbrug på lokalt plan eller 
behandling og reintegrering af børn, som har været udsat for seksuelle overgreb. 
i) På baggrund heraf vil der blive lagt vægt på rationalisering af 
interventionsmetoderne og koordinering af de fællesskabsmidler, der er til rådighed 
for beskyttelse af børn, som er ofre for sexturisme. 
Flere finansielle instrumenter kan tages i anvendelse for at opfylde målsætningen, 
som består i at gøre overholdelsen af de demokratiske principper og 
menneskerettighederne til en af hovedhjørnestenene i Unionens politik for samarbejde 
med tredjelande (jf. bilag 3). 
Da nogle af disse instrumenter allerede kan anvendes til at finansiere 
foranstaltningerne til fremme og beskyttelse af barnets rettigheder, påtænker 
Kommissionen ligeledes at anvende dem mere specifikt til finansiering af 
foranstaltningerne til fordel for børn, som er ofre for sexturisme. 
Det forekommer derfor hensigtsmæssigt at føre en politisk dialog med de 
udviklingslande, hvor problemet er størst. Da det især er AVS-landene, kan en sådan 
politisk dialog eventuelt tilskynde dem til at anvende eksisterende EUF-midler til 
bekæmpelse af børnesex-turisme. 
Under alle omstændigheder er det nødvendigt først at foretage en mere dybtgående 
analyse af arten og omfanget af børnesex-turisme i tredjelande samt af de 
foranstaltninger, som disse lande har iværksat for at bekæmpe fænomenet. Hensigten 
er at præcisere arten af og de nærmere retningslinjer for Fællesskabets støtte, som 
ydes til dette formål. 
En sådan analyse, der foretages i samarbejde med de pågældende tredjelande, er især 
vigtig, fordi programmerne til beskyttelse af ofrene ofte er kostbare og vanskelige at 
gennemføre og ikke altid giver de forventede resultater. Dette gælder f.eks. 
reintegrering især på grund af de alvorlige traumatiske oplevelser, børnene har haft, de 
store vanskeligheder, de støder på, når de skal reintegreres i de samfund, som er parate 
til at tage imod dem, de alvorlige sundhedsmæssige risici, de har været og ofte stadig 
er udsat for og den afhængighedssituation, de er blevet påtvunget. 
Da der netop er tale om reintegrering af børn, som har været udsat for seksuelle 
overgreb, bør man dels inddrage programmernes målgrupper i udformningen, 
forvaltningen og evalueringen af disse programmer, dels samarbejde med familierne 
og de enkelte samfund, som skal gøres bevidste om den nedbrydende virkning på 
børn, som har været udnyttet seksuelt. Endvidere vil der blive taget særlig hensyn til 
de ikke-statslige organisationers erfaringer med beskyttelse af tredjelandes børn, som 
. 24 
har været ofre for sexturisme . 
Angående en samlet oversigt over omfattende erfaringer på området henvises til NGO Group 
for the Convention on the Rights of the Child, A Right to Happiness - Approaches to the 
13 
Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at børnesex-turisme ikke bør få 
konsekvenser for turismens store bidrag til den økonomiske og sociale udvikling i 
disse lande. Hertil kommer, at et stigende antal turistmål, som i særlig grad er plaget 
af dette fænomen, har iværksat en strategi til imødegåelse heraf, da man er 
opmærksom på de potentielt negative virkninger af turismen som følge af den 
seksuelle udnyttelse af børn i kommercielt øjemed og navnlig på grund af de store 
omkostninger, som på længere sigt følger af sexturismen. 
På baggrund heraf og i betragtning af turismeprojekternes voksende betydning i 
udviklingslandene, mener Kommissionen, at foranstaltningerne til fremme af turismen 
på de pågældende turistmål bør sigte mod at tilbyde et reelt alternativ i form af en 
afbalanceret og varig udvikling, som hovedsagelig er baseret på en kvalitativ 
forbedring af udbuddet af turistserviceydelser i disse lande eventuelt ledsaget af andre 
passende foranstaltninger. Overførsel af knowhow og udveksling af god praksis kan 
spille en vigtig rolle i denne forbindelse. 
lifter Kommissionens opfattelse betragtes anvendelsen af de disponible finansielle 
midler til bekæmpelse af børnesex-turisme også som en lejlighed til dels at 
tilvejebringe et integreret svar på et mere generelt problem, nemlig seksuel udnyttelse 
af børn i kommercielt øjemed i de lande, som er plaget af dette problem, dels at styrke 
samarbejdet globalt set mellem Den Europæiske Union og tredjelande. 
ii) Endvidere er overholdelsen af de demokratiske principper og 
menneskerettighederne et væsentligt element i aftalerne mellem Fællesskabet og 
tredjelande. 
Rådet (almindelige anliggender) vedtog i maj 1995 en standardklausul, som giver 
Unionen mulighed for at suspendere aftaler med tredjelande, hvis det kan godtgøres, 
at disse lande overtræder menneskerettighederne. Kommissionen understregede i 
denne forbindelse, at klausulen "væsentligt element" kun kan lægges til grund for en 
suspendering af aftaler, hvis de pågældende stater har begået meget alvorlige 
overtædelser af menneskerettighederne. 
Mere specifikt kan det nævnes, at konsolideringen af demokratiske principper og 
retsstatsprincipper samt overholdelse af menneskerettighederne og de fundamentale 
frihedsrettigheder er væsentlige elementer i udviklingssamarbejdet. Lomé-
konventionen indeholder i øvrigt bestemmelser om en konsultationsprocedure, som 
kan være grundlag for drøftelser om menneskerettighederne. 1 denne forbindelse er 
det nødvendigt med en hensigtsmæssig koordinering mellem Fællesskabets initiativer 
og medlemsstaternes foranstaltninger både på det politiske plan og i forbindelse med 
den praktiske gennemførelse. 
Seksuel udnyttelse af børn i kommercielt øjemed begås ikke nødvendigvis af 
statsmyndigheder, men af enkeltpersoner og forskellige grupper i alle samfundslag. 
Der er dog stor forskel på, i hvort stort omfang værtslandene er impliceret i denne 
sexturisme. Adskillige af disse lande er udsat for økonomisk og politisk pres, som 
Prevention <t Psycho-social Recovery of i. 'hild Victims of i Commercial Sexual Exploitation, 
1996. 
14 
tvinger dem til at fremme turismen og dermed øge valutaindtjeningen. I visse tilfælde 
kan denne politik gå så vidt som til en næsten officiel anerkendelse af, at "turisme" 
praktisk talt er synonymt med "sexturisme", således at børnesex-turisme betragtes 
som en omend beklagelig, men uundgåelig følge af turismens udvikling. 
Kommissionen deler ikke denne opfattelse og udelukker derfor ikke, at man i dialogen 
med tredjelande lægger pres på de lande, som viser sig for eftergivende over for 
seksuel udnyttelse af børn i forbindelse med sexturisme. 
Unionens medlemsstater opfordres til at gøre fælles front mod børnesex-turisme 
Den Europæiske Unions medlemsstater er i flere henseender bekymrede over 
børneprostitutionens tragiske vækst. 
• Medlemsstaterne er bekymrede, fordi de turister, som udnytter børnene seksuelt, 
for størstedelens vedkommende kommer fra de industrialiserede lande og dermed i 
et vist omfang fra Europa. 
• Medlemsstaterne er bekymrede, fordi børneprostitution findes i Europa, og selv om 
hovedårsagen hertil endnu ikke er sexturisme, risikerer Europa at opleve en 
udvikling i dette fænomen i nærmeste fremtid. 
• Medlemsstaterne er bekymrede over situationen og har derfor ratificeret 
konventionen om barnets rettigheder og er i henhold til artikel 34 heri forpligtet til 
at "beskytte børn mod alle former for seksuel udnyttelse og seksuelle overgreb". 
Man kan derfor af medlemsstaterne kræve, at de ikke blot fordømmer børnesex­
turisme, men at de også bestræber sig på at bekæmpe den. 
Kommissionen, der er opmærksom på situationens alvor og på behovet for at skride til 
handling, som flere medlemsstater har givet udtryk for, kan kun opfordre samtlige 
medlemsstater til at gå videre i denne sag. 
I denne henseende finder Kommissionen det i høj grad ønskeligt, at Rådet efter at 
have fået forelagt Europa-Parlamentets beslutninger og nærværende meddelelse om 
bekæmpelse af børnesex-turisme tager stilling og opfordrer medlemsstaterne til at 
bortrydde enhver tvivl om deres vilje eller evne til at bekæmpe dette fænomen. 
Kommissionen agter inden for to år efter vedtagelsen af nærværende meddelelse at 
forelægge en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale 
Udvalg og Regionsudvalget om iværksættelse af de planlagte foranstaltninger og de 
opnåede fremskridt for så vidt angår bekæmpelse af børnesex-turisme. 
15 
Bilag 1 
Nar turister er væk hjemmefra, oplever de en anonymitet, som frigorer dem fra de 
normale samfundsmæssige begrænsninger, som bestemmer adfærden i hjemlandet. En 
mand, som aldrig ville overveje at besøge et bordel i sin hjemby, vil ofte gøre det i et 
fremmed land, hvor det er lidet sandsynligt, at han bliver opdaget. Mange lande har 
bemærket dette fænomen. 
I "eksotiske" turistlande kan besøgende normalt ikke forstå sproget eller samfundets 
kulturelle nuancer. Dette fører til antagelser, som sandsynligvis er usande, men som 
gør dem i stand til at rationalisere deres ændrede adfærd. Det er normalt, at de turister, 
som udnytter børn seksuelt, forklarer deres adfærd ved at sige, at sex med børn "er 
mere acceptabelt i denne kultur, og at folk her ikke har de samme seksuelle 
hæmninger, som vi har i vort land". 
Turisme ændrer ikke alene adfærden, den kan også bestyrke fordommene. Besøgene, 
som har stærke overbevisninger, eksplicitte eller skjulte, om andre folks mindreværd, 
får normalt deres racistiske holdninger bestyrket i fremmede lande. De ser det, de 
ønsker at se. Visse mennesker har ingen skrubler med at udnytte andre, fordi de 
betragter dem som mindreværdige. 
Oplevelsen af økonomisk overlegenhed i et fattigere land frister nogle besøgende til 
seksuel udnyttelse og misbrug af lokalbefolkningen. Moderne turister fra 
industrilande har muligvis ret lave positioner i deres eget land, men forskellen i 
lønninger kan betyde, at de er forholdsvis rigere, når de rejser til et fattigt land. 
Turister flygter somme tider fra et ulykkeligt seksuelt forhold hjemme og er åbne for 
nye seksuelle oplevelser. Aspekter heraf er blevet bemærket blandt mænd fra 
industrisamfundene i Vesten. Efterhånden som det patriarkalske samfunds 
traditionelle privilegier langsomt afskaffes i mange vestlige lande, føler mange mænd 
sig ude af stand til at leve med forandringen. En af de mest betydningsfulde årsager 
til, at seksuel udnyttelse af børn finder sted blandt turister er, at børnene er let 
tilgængelige. Den lethed, hvormed turister i visse lande kan skaffe sig et barn som 
seksualpartner, er i sig selv et kraftigt incitament tbr nogle til at prøve noget nyt, f.eks. 
et barn som seksualpartner. 
Kilde: Dokument med titlen Tourism, Children and Prostitution, forelagt af ECPAT på 
Verdenskongressen mod seksuel udnyttelse af børn i kommercielt øjemed (Stockholm, august 1996). 
16 
Bilag 2 
Der findes individuelle mænd og grupper af mænd, som tilsyneladende betragter den 
seksuelle udnyttelse af mennesker i den tredje verdens lande som en godartet "hobby" 
og ser det som deres opgave at skaffe oplysninger til ligestillede individer uden at få 
profit af det. Dette kan ganske enkelt indebære udvekslingen af oplysninger mellem 
mænd på sexturisme-destinationer, eller i barer og på golfbanen derhjemme. Det sker 
også via Internet, hvor nogle mænd til gavn for andre bidrager med pornografiske 
beretninger om deres seksuelle oplevelserog leverer oplysninger om barer, bordeller, 
priser osv. på forskellige sexturisme-destinationer, somme tider med beskrivelser af 
børn og/eller oplysninger om, hvordan man skaffer sig prostituerede børn. 
Enkeltpersoner og virksomheder skriver og udgiver rejsehåndbøger, som, i hvert fald 
underforstået, markedsfører sexturisme. Visse håndbøger henvender sig ganske enkelt 
og udelukkende til sexturist-markedet og giver en mængde oplysninger til dem, der 
foretrækker at misbruge børn. 
Skønt der er meget få turoperatører, som decideret arrangerer børnesex-rejser, er der 
alligevel forskellige små virksomheder i Europa, Australien, Nordamerika og Japan, 
som markedsfører og letter sexturismen ved at udpege feriemål, hvor prostitutionen er 
udbredt; ved at indgå aftaler med lokale hoteller for at sikre, at deres klientel ikke 
bliver krævet for at tage "ledsagere" med på værelset for natten; ved at arrangere 24-
timers kvindelige "guides" for klienter, samt ved at levere stedlige "rejseledere" med 
et grundigt kendskab til prostitutionen i byer og på feriesteder. 
Kilde: Dokument med titlen Tourism, Children and Prostitution, forelagt af ECPAT på 
Verdenskongressen mod seksuel udnyttelse af børn i kommercielt øjemed (Stockholm, august 1996) 
17 
Bilag 3 
Vejledende liste over finansielle instrumenter, som kan anvendes til opfyldelse af 
målsætningen om at gøre overholdelse af de demokratiske principper og 
menneskerettighederne til hovedhjørnestenen i Unionens samarbejde med tredjelande: 
budgetkonto B7-6000: fællesskabsdeltagelse i foranstaltninger til fordel for 
udviklingslande, som gennemføres af ikke-statlige organisationer 
budgetkonto B7-7000: program for demokrati i de central- og østeuropæiske 
lande 
budgetkonto B7-7001 : fællesskabsforanstaltninger til støtte for demokratiet og 
fredsprocessen i republikkerne fra det tidligere Jugoslavien 
budgetkonto B7-701: støtte til demokrati i de uafhængige stater i det tidligere 
Sovjetunionen 
budgetkonto B 7-702: menneskerettigheder og demokrati i udviklingslande 
budgetkonto B7-703: demokratiseringsprocessen i Latinamerika 
budgetkonto B7-704: tilskud til visse former for virksomhed, der udføres af 
organisationer, med menneskerettighedsfremmende formål 
budgetkonto B7-705: Meda-programmet for demokrati 
budgetkonto B7-707: støtte til genoptræningscentre for torturofre og til 
organisationer, der yder konkret bistand til ofre for overtrædelser af 
menneskeretti ghederne 
midler fra Den Europæiske Udviklingsfond (under forudsætning af at der 
foreligger udtrykkelig anmodning herom og tilsagn fra det pågældende AVS-
land) 
finansiering ved hjælp af midler, der er bevilget til finansiel og teknisk bistand 
til lande i Asien og Latinamerika og til økonomisk samarbejde med disse lande 
udligningsbeløb, der stammer fra forskellige fællesskabsinstrumenter i 
forbindelse med finansieringen af udviklingssamarbejdet med AVS-landene. 
(*) Kommissionen vil undersøge om det er muligt og oportunt at bruge disse 
finansielle instrumenter spesifiket i bekæmpelsen av sexturisme der involverer børn. 
18 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 547 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 06 11 05 
Katalognummer : CB-CO-96-625-DA-C 
ISBN 92-78-12830-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg