DA    DA DA 
 
DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 13.11.2008 
SEK(2008) 2863  
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Ledsagedokument til 
 
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 
om angivelse af energirelate rede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af 
mærkning og standardiserede vareoplysninger 
 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
  
{COM(2008) 778 endelig} 
{SEC(2008) 2862} 
 
DA 2   DA LÆGMANDSRESUMÉ 
Denne konsekvensanalyse ledsager forslaget ti l omarbejdning af direktivet 92/75/EØF om 
energimærkning af husholdningsapparater1 (herefter "energimærkningsdirektivet"). 
Omarbejdningen af energimærkningsdirektivet er et af punkterne i handlingsplanen for 
bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig industripolitik (SCP/SIP-
handlingsplanen). 
 
I henhold til energimærkningsdirektivet, som blev vedtaget i 1992, skal detailhandlende 
anbringe en sammenlignende tabel, der vi ser et niveau for hu sholdningsapparaters 
energiforbrug, synligt for forbr ugerne på salgsstedet. Det an slås, at energimærkningen har 
bidraget til årlige en ergibesparelser i stør relsesordenen 3 Mtoe2, hvad der svarer til 
emissionsreduktioner på cirka 14 mio. tons CO 2 om året i perioden 1996-2004. 
Energimærket er obligatorisk fo r produkter, der er omfattet af  gennemførelsesdirektiver under 
rammedirektivet om energimærkning. Med ener gimærkningsordningen er det lykkedes at 
                                                 
1 Rådets direktiv 92/75/EØF af 22. september 1992 om angivelse af husholdningsapparaters energi- og 
ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede vareoplysninger. 
2 I dette tal er der ikke taget hensyn til energibesparelser, der skyldes tilsvarende frivillige forpligtelser 
indgået af Ceced (hårde hvidevarer ) og Eicta (fjernsynsapparater).  
 
DA 3   DA bidrage til at trække markedet  for husholdningsapparater i retn ing af mere energieffektive 
produkter. Ordningen giver forbru gerne nyttige og sammenlignelige oplysninger, så de kan 
tage stilling til, om de vil investere i apparate r med bedre præstationer for at opnå besparelser 
på driftsomkostningerne (hovedsagelig  energiforbruget under anvendelse). 
Den hjælper også producenterne til at positionere  deres produkter på markedet og få udbytte 
af deres investeringer i bedre og mere innovative apparater. Ordningen anse s derfor for at give 
gevinster for både forbrugerne, industrien og miljøet. 
Som annonceret i handlingsplanen for bære dygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en 
bæredygtig industripolitik (S CP/SIP) kunne der opnås endnu større energibesparelser og 
endnu større reduktioner af miljøbelastningen, hvis energimærkningsdirektivet og direktivet 
om miljøvenligt design blev udvidet til at omfatte alle energirelaterede produktgrupper 
(produkter der påvirker energifo rbruget under deres anvendelse). 
Det nuværende energimærkningsdirektiv er et rammedirektiv, der bemyndiger Kommissionen 
(bistået af et forskriftsudva lg) til at vedtage gennemførelse sbestemmelser om mærkning af 
bestemte husholdningsapparater3. For disse apparater er en ajourføring af de eksisterende 
etiketter under udarbej delse med henblik på vedtagelse i 2009 og 2010. 
Konsekvensanalysen for SCP/SIP-handlingsplan en viste, at energi mærkningsdirektivets 
begrænsede anvendelsesområde sætter snævre grænser for dets mulighed for yderligere at 
afbøde klimaændringerne og bidrage til indsatsen for at nå EU's mål om 
energieffektivitetsgevinster på 20 % inden 2020 og mere generelt om bæredygtighed inden for 
produktion og forbrug. Denne rapport om kons ekvensanalysen går derfor dybere i 
spørgsmålet om, hvorvidt energimærkningsdire ktivets anvendelsesområde og virkemåde kan 
styrkes, hvordan det kan ske, og hvilke virkninger det kunne få. Da 
energimærkningsdirektivet er et rammedirektiv, som ingen direkte virkninger har for 
produkterne, kan der imidlertid kun sættes mere  præcise tal på de miljømæssige, økonomiske 
og sociale virkninger for de gennemførelsesf oranstaltninger, der skal vedtages for 
enkeltprodukter. Derfor gennemgås  de potentielle fordel e og ulemper ved en eventuel revision 
ved at belyse forholdene for et udvalg af prioriterede produktgrupper med stor 
miljøbelastning, hvor mærkning synes at være et relevant politisk virkemiddel. 
Hvad angår energimærkningsdirektivets virkemåde,  sigtes der mod at øge direktivets og dets 
gennemførelsesforanstaltningers effektivitet, samtidig med at den administrative byrde lettes, 
og mod at udforske brugen af energimærknings direktivet som ramme for harmoniserede 
forpligtelser ved offentlige indkøb og harmoni serede incitamenter på det indre marked. 
Følgende fire alternativer har været unde r overvejelse: 
1) Uændret politik, herunder to delalternativer: 
1a) Status quo.  1b) Status quo +1: fuld gennemførelse af energimærkningsdirektivet på det 
nuværende anvendelsesområde. 
                                                
 
3 Køleskabe, frysere og kombinationer af køles kabe og frysere, vaskemaskiner, tørretumblere og 
kombinationer af vaskemaskiner og tørretumblere, opvaskemaskiner, ovne, vandvarmere og 
varmtvandsbeholdere, lyskilder og luftkonditioneringsanlæg. 
 
DA 4   DA 2) Øget indsats uden regelændringer. 
3) Ændring af direktivet: Fuld gennemførel se af energimærkningsdirektivet på dets 
nuværende anvendelsesområde plus dækning af alle energirelaterede produkter 
undtagen transportmidler. 
4) Ophævelse af direktivet og gennemførelse af dets bestemmelser inden for direktivet 
om miljøvenligt design: Fuld  gennemførelse af energimæ rkningsdirektivet på dets 
nuværende anvendelsesområde plus dækning af alle energirelaterede produkter 
undtagen transportmidler.  
Det anslås, at alternativ 1b (fuld gennemførelse af de nuværende rammebestemmelser) på 
grundlag af de undersøgte priorite rede apparater kunne føre til be sparelser på cirka 22 Mtoe i 
2020, svarende til emissionsreduktioner på cirka 65 mio. tons CO 2. Over halvdelen af disse 
besparelser vil komme fra varmeapparater og vandvarmere, som endnu ikke er taget op under 
energimærkningsdirektivet. Resten  af besparelserne vil komme fra modernisering af de otte 
eksisterende regelsæt og fra et nyt sæt regler for fjernsynsapparater.  
Alternativ 2 (frivillige aftaler og forpligtelser) ville have den fordel, at hverken erhvervslivet 
eller administrationerne ville blive pålagt nogen nævneværdig ekstra administrativ byrde, afhængigt af hvordan denne indsats vil blive ge nnemført. På den anden side ville indsatsen 
være helt afhængig af gennemførligheden og af industriens beredvillighed, og netop 
industrien har afvist denne mulighed (CECED
4 og EICTA5). De yderligere energibesparelser, 
der kunne opnås ved dette alternativ, blev  anset for i bedste fald marginale. 
Alternativ 3 (udnytte de nuværende rammeregler til bunds og udvide anvendelsesområdet for 
dem til alle energirelaterede produkter) medfører en vis administrativ byrde i forbindelse med 
omarbejdningen, men vil føre til besparelse r på cirka 4 mio. EUR på gennemførelsen i 
national ret for hver moderniseret eller nyudformet gennemførelsesforanstaltning, hvis 
gennemførelsesdirektiverne blev erstattet af  gennemførelsesforordninger. Det anslås, at 
udvidelsen af energimærkningsdirektivets anvendelsesområde til alle energirelaterede produkter vil føre til yderligere be sparelser på cirka 27 Mtoe i 2020
6, svarede til 
emissionsreduktioner på tæt ved 80 millioner tons CO 2 i forhold til en uændret videreførelse 
af den nuværende politik. Dermed opnås en yderlig ere besparelse på cirka 5 Mtoe i forhold til 
alternativet "Status quo +1" alene på grun dlag af de tre prioriterede produktgrupper 
(erhvervsmæssig opvarmning og køling samt  vinduer). Mere præcise oplysninger om 
besparelsespotentialet i disse produkter vil kunne fås fra de forberedende undersøgelser om 
miljøvenligt design fulgt af produktspecifikke ko nsekvensanalyser. Yderligere ændringer som 
f.eks. indførelse af bestemmelser  om juridisk beskyttelse af br ugen af etiketten,  tydeliggørelse 
af oplysningskravene og indfør else af rammebestemmelser for forpligtelser i forbindelse med 
offentlige indkøb og incitamenter vil yderligere styrke ordningens effektivitet og øge besparelserne. 
                                                
 
4 European Committee of Manuf acturers of Domestic Equipment 
5 European Information & Communications Technology Industry Association 
6 Dette tal består af de anslåede 22 Mtoe besparelser i 2020 ved fuld gennemførelse af 
energimærkningsdirektivet og cirka 5 Mtoe yderligere besparelser fra udvidelsen af 
anvendelsesområdet, når der tages udgangspunkt i tre prioriterede produktgrupper (vinduer, 
erhvervsmæssige køleskabe og erhvervsmæssige varmeapparater).  
 
DA 5   DA Alternativ 4, ophævelse af energimærkningsdirektivet og ge nnemførelse af energimærkningen 
inden for rammerne af direktivet om milj øvenligt design, kunne teoretisk set føre til 
besparelser af samme omfang som alternativ 3 og ville reducere an tallet af retsakter, men det 
kunne næppe anses for en forenkling. Det skyldes retsakternes forskellige karakter: Direktivet 
om miljøvenligt design omfatter forbud mo d dårlige produkter ud fra en miljømæssig 
helhedsbetragtning, hvorunder der fokuseres  på miljøbelastningen i hele produktets 
livscyklus. Energimærkningsdirektivet indeho lder forskrifter om en energimærkning, der 
viser forbrugerne, hvor energieffektivt produkt et er under anvendelse (og hvor effektivt det 
udnytter andre ressourcer (f.eks. va nd) hvor det er relevant).  
Analyserne og sammenligningen af alternativerne  viser, at alternativ 1b og 3 er de mest 
omkostningseffektive og velegnede muligheder for at gøre en indsats, der kan føre frem mod 
de politiske mål, og som har stør st opbakning fra interessenterne. 
Overvågning og evaluering foreslås samlet inden for rammerne af handlingsplanen for 
bæredygtigt forbrug, bæredygtig produktion og en bæredygtig i ndustripolitik i sammenhæng 
med retsakterne om miljøvenligt design, miljømærkning m.v.