Europa-Parlamentets beslutning

af 25. oktober 2011

med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion II — Rådet

EUROPA-PARLAMENTET,

der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009 [1],

der henviser til Den Europæiske Unions endelige årsregnskab for regnskabsåret 2009 (SEC(2010)0963 — C7-0213/2010) [2],

der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2009,

der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2009 med de kontrollerede institutioners svar [3],

der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde [4],

der henviser til afgørelse af 10. maj 2011 [5] om udsættelse af afgørelsen om decharge for regnskabsåret 2009 og den vedføjede beslutning,

der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276 og artikel 314, stk. 10 og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [6] (finansforordningen), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

der henviser til afgørelse nr. 190/2003 truffet af Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer [7],

der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning [8],

der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0328/2011),

A. der henviser til, at "borgerne har ret til at vide, hvad deres skatter bliver brugt til, og hvordan de politiske organer forvalter den magt, de får betroet" [9];

B. der henviser til, at Rådets administration bør være underlagt demokratisk kontrol over for EU-borgerne for så vidt angår anvendelsen af EU-midler;

C. der henviser til, at det også er vigtigt at sikre større gennemsigtighed i forbindelse med anvendelsen af EU-lovgivningen, og at de europæiske borgere også har ret til at blive bedre informeret herom; der hilser aftalen indgået med Rådet om sammenligningstabeller velkommen;

D. der henviser til, at Parlamentet er den eneste af EU-institutionerne, der er direkte valgt, og at det har ansvaret for meddelelsen af decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget;

Udestående spørgsmål

1. beklager de problemer, der opstod under dechargeprocedurerne for 2007-2009, og bekræfter den holdning, det har givet udtryk for i sine tidligere dechargebeslutninger for de pågældende regnskabsår;

2. anerkender modtagelsen den 28. februar 2011 af en skrivelse fra Rådets generalsekretær indeholdende en række dokumenter vedrørende Rådets dechargeprocedure for 2009 (det endelige årsregnskab for 2009 med regnskaberne, beretningen om de finansielle aktiviteter og resuméet af de interne revisioner for 2009), som det betragter som et konstruktivt bidrag til at sikre demokratisk kontrol med Rådets administrationsbudget;

3. glæder sig over, at Rådet udleverede de ovennævnte dokumenter til Parlamentet, og at Rådets formandskab deltog i det plenarmøde, hvor forhandlingen om decharge for 2009 fandt sted; minder imidlertid om, at meddelelsen af decharge blev udsat, fordi Parlamentet ikke havde fået svar på en række udestående spørgsmål vedrørende decharge til Rådet for 2009, som var blevet rejst på et tidligere tidspunkt, herunder:

a) Rådets administration har ikke accepteret nogen indbydelse til at mødes med Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren med henblik på at drøfte spørgsmål vedrørende Rådets gennemførelse af 2009-budgettet, og Parlamentet har således stadig ikke fået bekræftet, at Rådets generalsekretær er parat til personligt at deltage i et møde i det udvalg, der har ansvar for dechargeproceduren, for at besvare udvalgsmedlemmernes spørgsmål

b) Parlamentet har ikke modtaget de oplysninger og dokumenter fra Rådet, som det anmodede om i sin beslutning af 10. maj 2011;

Parlamentets ret til at meddele decharge

4. noterer sig skrivelsen af 2. juni 2011 fra Rådets formandskab til Europa-Parlamentets formand, hvori Rådet fastslår, at der er meddelt decharge for alle Unionens regnskaber for 2009, herunder Rådets eget, i overensstemmelse med EU-retten med Parlamentets afstemning den 10. maj 2011, jf. artikel 319 i TEUF;

5. understreger Parlamentets ret til at meddele decharge, jf. en samlet læsning af artikel 316, 317 og 319 i TEUF, der bør fortolkes under hensyntagen til baggrund og formål, som er uden undtagelse at underkaste hele Den Europæiske Unions budget parlamentarisk kontrol og at meddele decharge uafhængigt, ikke kun for den sektion af budgettet, der gennemføres af Kommissionen, men også for de sektioner, der gennemføres af de øvrige institutioner, som omhandlet i finansforordningens artikel 1;

6. mener, at de øvrige institutioner i henhold til artikel 319 i TFEU og artikel 50 i finansforordningen skal overholde de samme regler og vilkår som Kommissionen ved gennemførelsen af dens budget; mener, at ansvaret for gennemførelsen af hvert enkelt budget derfor ligger hos hver enkelt institution og ikke hos Kommissionen alene;

7. understreger, at Parlamentet, trods eventuelle forskellige juridiske fortolkninger af den selvstændige afslutning af regnskaberne, er af den opfattelse, at den politiske vurdering af institutionens økonomiske forvaltning i det pågældende år stort set skulle fuldføres, hvorved man bevarer den nuværende institutionelle ligevægt, i overensstemmelse med hvilken Parlamentet er ansvarlig for sikringen af den demokratiske ansvarlighed over for Unionens borgere;

8. er af den opfattelse, at ovennævnte juridiske argumenter og den etablerede praksis med at vedtage individuelle dechargeafgørelser for de enkelte EU-institutioner og -organer støtter denne fortolkning, samt at dechargeafgørelserne skal vedtages enkeltvis af operationelle årsager for at undgå diskontinuitet og splittelse i Unionens arbejde;

9. er af den opfattelse, at den korrekte fortolkning af finansforordningens artikel 147 og artikel 265 i TFEU er, at undladelse af at tage de passende skridt til at handle på grundlag af de iagttagelser, der ledsager Parlamentets dechargeafgørelse, berettiger Parlamentet til at indlede et passivitetssøgsmål;

Forskellige roller til Parlamentet og Rådet i forbindelse med dechargeproceduren

10. konstaterer, at det "aftalememorandum", der blev vedtaget af COREPER den 2. marts 2011, ifølge den erklæring, Rådets formandskab afgav på Budgetkontroludvalgets møde den 21. juni 2011, skal danne grundlag for forbindelserne mellem Parlamentet og Rådet hvad angår decharge for gennemførelsen af deres respektive budgetter; konstaterer endvidere, at dette memorandum kræver fuld gensidighed Parlamentet og Rådet imellem med hensyn til udlevering af dokumenter, besvarelse af spørgsmål og tilrettelæggelse af et årligt bilateralt møde mellem repræsentanter for Rådet og Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren samt de to institutioners generalsekretærer;

11. respekterer fuldt ud Rådets rolle som den myndighed, der kan rette henstillinger under den årlige dechargeprocedure, jf. artikel 319 i TEUF; ville imidlertid være uenig med Rådet, hvis det skulle være af den opfattelse, at det var i samme position som Parlamentet med hensyn til meddelelse af decharge;

12. gentager, at der bør opretholdes en skelnen mellem Parlamentets og Rådets forskellige roller i forbindelse med dechargeproceduren, og at Rådets administration (generalsekretariatet) i lighed med andre EU-institutioners administrationer, herunder også Parlamentets egen administration, bør være underlagt Revisionsrettens kontrol og i fuldt omfang bør stå til regnskab over for EU-borgerne for gennemførelsen af deres respektive budgetter igennem dechargeproceduren som fastsat i TEUF;

13. bemærker, at Revisionsretten gennemfører sine kontroller med disse institutioner uafhængigt af Kommissionens kontroller, og understreger, at det sidste led i kontrolkæden bør være den demokratiske kontrol igennem decharge meddelt af Parlamentet;

14. minder Revisionsretten om Parlamentets forslag om at foretage en grundig vurdering af overvågnings- og kontrolsystemerne i Rådet i lighed med den vurdering, den har foretaget for Domstolen, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse i forbindelse med udarbejdelsen af årsberetningen for regnskabsåret 2010;

Hovedpunkter i forbindelse med decharge til Rådet

15. gør opmærksom på, at Rådets udgifter skal gennemgås på samme måde som de øvrige institutioners udgifter, og at hovedpunkterne i en sådan gennemgang bør være:

a) et formelt møde mellem repræsentanter for Rådet og Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren, eventuelt for lukkede døre, med henblik på at få besvaret udvalgsmedlemmernes spørgsmål; i dette møde bør også Rådets generalsekretær, formandskabet for udvalget med ansvar for dechargeproceduren, ordføreren og de medlemmer, der repræsenterer de politiske grupper (koordinatorer og/eller skyggeordførere) deltage

b) som nævnt i beslutningen af 16. juni 2010 [10] om decharge til Rådet for regnskabsåret 2008 bør dechargen baseres på følgende skriftlige dokumenter, som forelægges af alle institutioner:

- regnskabet for det foregående regnskabsår, som viser budgettets gennemførelse

- en oversigt over aktiver og passiver

- en årlig aktivitetsrapport om den budgetmæssige og finansielle forvaltning

- den interne revisors årsberetning.

[1] EUT L 69 af 13.3.2009.

[2] EUT C 308 af 12.11.2010, s. 1.

[3] EUT C 303 af 9.11.2010, s. 1.

[4] EUT C 308 af 12.11.2010, s. 129.

[5] EUT L 250 af 27.9.2011, s. 23.

[6] EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

[7] Afgørelse baseret på Rådets forretningsorden af 22. juli 2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 7).

[8] EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

[9] Det europæiske åbenhedsinitiativ.

[10] EUT L 252 af 25.9.2010, s. 22.

--------------------------------------------------