KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(93) 11 endelig udg. - SYN 285 
Bruxelles, den 26 januar 1993 
«S' 
«fe 
Rev I deret forslag ti I 
RÅDETS DIREKTIV 
fe »fe ï.^t Om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler 
fey 
is,!*!!-(forelagt af Kommissionen i henhold til EØF-Traktatens 
artikel 149, stk. 2, Iitra d) 
KÉ& 
i® 
- 2 -
Begrundelse 
Den 15.-16. december 1992 afsluttede Europa-Parlamentet andenbehandlingen af 
forslaget til Rådets direktiv om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler 
og foreslog syv ændringer til den fælles holdning, Ministerrådet havde 
fastlagt den 22. september 1992. 
Som det klart fremgår, er to af disse ændringsforslag medtaget i det 
genbehandlede forslag , nemlig ændringsforslag nr. 3 og 5, og der er taget 
hensyn til filosofien bag ændringsforslag nr. 4. Betragtning nr. 17 og 21 er 
blevet ændret som følge af de ændringer, der er blevet foretaget i den 
dispositive del af direktivforslaget. 
Kommissionen har forkastet ændringsforslag nr. 1, 2, 6 og 7. 
I ændringsforslag nr. 3 genindføres det andet generelle kriterium for 
vurdering af, hvad der er urimelige kontraktvilkår, som allerede var 
indeholdt i Kommissionens ændrede forslag (fra marts 1992). 
I henhold til dette kriterium betragtes et kontraktvilkår som urimeligt, hvis 
det til trods for kravene om god tro bevirker, at kontraktopfyldelsen i 
betydelig grad afviger fra det, forbrugeren med rette kunne forvente. Selv om 
det er korrekt, at denne situation ti I en vis grad kan betragtes som allerede 
omfattet af kriteriet i den fælles holdning, viser det sig ikke desto mindre, 
at det andet kriterium kan være en hjælp til bedre at få indkredset begrebet 
"urimeligt kontraktvilkår", og at det har den fordel, at det klart viser, at 
kravet om god tro ikke kun omfatter forholdene på det tidspunkt, hvor 
kontrakten udarbejdes, men at der også skal tages hensyn til de mulige følger 
af gennemførelsen af kontrakten for forbrugeren. 
Ændringsforslag nr. 5 er især et spørgsmål om formulering. Den civilretlige 
sanktion, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, i den fælles holdning 
(urimelige kontraktvilkår "kan ikke gøres gældende"), har et konkret formål, 
nemlig at intet urimeligt kontraktvilkår kan gøres gældende mod forbrugeren. 
Det overlades til medlemsstaterne i deres retssystemer at vælge en præcis 
juridisk formulering (at vilkårene bliver relativt eller absolut ugyldige, at 
de betragtes som ikke-eksisterende, at de ikke kan gøres gældende etc.). Det 
forekommer, at begrebet "kan ikke gøres gældende" i den forbindelse ikke er 
tilstrækkeligt "neutralt". Der er derfor blevet foreslået en ny formulering: 
er ikke bindende for forbrugeren. 
Ændringsforslag nr. 4 vedrører bilagets juridiske værdi og har til formål at 
få genindført princippet om en "sort liste", dvs. en liste over de vilkår, 
der altid betragtes som urimelige. Betegnelsen "sort" om listen er imidlertid 
til en vis grad dårlig valgt i forbindelse med den nuværende udformning af 
vilkårene i bilaget, navnlig i forbindelse med de diskretionære begreber, som 
mange af vilkårene indeholder. 
Endvidere har de drøftelser, der har fundet sted i forbindelse med Rådets 
arbejde, vist, at de fleste af medlemsstaterne ville have svært ved at 
acceptere løsningen med en "absolut sort" liste. 
3 -
Den i den fælles holdning valgte løsning synes dog heller ikke fuldt 
tilfredsstillende. Begrebet "vejledende" liste er alt for upræcist til at 
skabe forståelse for, hvilke mål man ønsker at nå. Det bliver derfor 
ligeledes sværere at inkorporere denne del af forslaget. 
Kommissionen mener således, at det ville være nyttigt at præcisere den 
juridiske værdi af bilaget. Den har derfor taget hensyn ti! filosofien bag 
ændringsforslag nr. 4 ved at vedtage princippet om en liste over de former 
for vilkår, der formodes at være urimelige. Det er generelt set berettiget at 
antage samme holdning til alle disse vilkår. Listen kan eventuelt bruges af 
en erhvervsdrivende, som vil undgå at benytte sig af sådanne 
kontraktbestemmelser i en givet situation. 
Europa-Parlamentets øvrige ændringsforslag blev forkastet af Kommissionen. 
Ændringsforslag nr. 1 og 2 er baseret på den betragtning, at ordet "bindende" 
er anvendt i en betydning, der henviser til den sondring i den civile rets­
pleje, der eksisterer mellem "præceptive" og "deklaratoriske" bestemmelser, 
og har således til formål at fjerne modsætningen mellem artikel 1, stk. 2, og 
betragtning nr. 13. Det er imidlertid kun tilsyneladende, at der findes en 
sådan modsætning, for ordet "bindende" i artikel 1, stk. 2, henviser ikke ti! 
denne sondring i den civile retspleje, men dækker en række mere generelle 
forhold. 
Ændringsforslag nr. 6 er uhensigtsmæssigt i lyset af de mål, man ønsker at 
nå. Ved at erstatte medlemsstaternes forpligtelse til at sikre, at der findes 
"egnede og effektive midler til at bringe anvendelsen af urimelige kontrakt­
vilkår til ophør" med en forpligtelse til at "forbyde" urimelige kontrakt­
vilkår, sikres der Ikke nødvendigvis en øget beskyttelse af forbrugerne. 
Endvidere har de drøftelser, der har fundet sted i forbindelse med Rådets 
arbejde, vist, at ordet "forbyde" skabte fortolkningsmæssige problemer 
vedrørende medlemsstaternes forpligtelse til at sikre strafferetlige 
sanktioner. Kommissionen finder imidlertid på ingen måde, at kontrol med 
urimelige kontraktvilkår ved hjælp af strafferetten er den eneste hensigts­
mæssige måde at undgå anvendelsen af sådanne vilkår, selv om det kan være et 
effektivt middel til at gennemføre direktivet. 
Endelig har ændringsforslag nr. 7 til formål at indføre en "fortrydelsesret" 
på 14 dage til fordel for forbrugere, der indgår timesharekontrakter. Selv om 
Kommissionen i sit oprindelige forslag havde medtaget en lignende 
bestemmelse, har den i mellemtiden fremsat et særskilt forslag til direktiv 
med henblik på at beskytte forbrugerne i forbindelse med indgåelse af 
kontrakter om brugsret til fast ejendom på timesharebasis (KOM (92) 220 
endelig udg. af 24.07.1992). 
_ 4 -
I det pågældende direktivforslag er princippet om en fortrydelsesret allerede 
medtaget; fortrydelsesretten er i visse tilfælde endda længere end den, 
Europa-Parlamentet havde bedt om, hvorved forbrugerne sikres en meget mere 
fuldstændig beskyttelse. 
Endvidere har ændringsforslag nr. 7 ingen berettigelse i den reducerede tekst 
i den fælles holdning. 
- 5 -
Revideret forslag ti I 
RÅDETS DIREKTIV 
Qffl 
urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler 
(.Forelagt af Kommissionen i henhold til EØF-Traktatens artikel 149^ stk. 2) 
Rådet s fg M es ho Idn r nq Revtttorat forsfag 
Betragtning nr. t-t6 uændret 
Betragtningnr. 17 Betragtning nr. 17 
listen over kontraktvilkår i 
bilaget kan kun betragtes som 
vejledende, og, da der i øvrigt er 
tale om et minimumsdirektiv, kan 
medlemsstaterne gennem deres 
lovgivning foretage tilføjelser 
eller udforme mere restriktive 
bestemmelser, navnlig hvad angår 
kontraktvilkårenes rækkevidde; det vil være hensigtsmæssigt i et 
bilag at vedlægge en liste over 
kontraktvilkår, der formodes at være 
ur i melige; da der endvidere er tale om 
et minimumsdirektiv, kan medlems­
staterne gennem deres lovgivning 
foretage tilføjelser til i i sten eller 
udforme mere restriktive bestemmelser, 
navnlig hvad angår kontraktvilkårenes 
rækkevidde; 
Betragtning nr. 18-20 uændret 
Betragtning nr. 21 Betragtning nr. 21 
medlemsstaterne skal træffe de 
nødvendige foranstaltninger til at 
hindre, at der fastsættes urimelige 
kontraktvilkår i aftaler, der 
indgås mellem en forbruger og en 
erhvervsdrivende, og til at sikre, 
at de, hvis de alligevel findes, i 
det mindste ikke kan gøres gældende 
over for forbrugeren, og at aftalen 
fortsat er bindende for parterne på 
samme vilkår, hvis den kan 
videreføres uden de urimelige 
v i Ikår ; medlemsstaterne skal træffe de 
nødvendige foranstaltninger til at 
hindre, at der fastsættes urimelige 
kontraktvilkår i aftaler, der indgås 
mel lem en forbruger og en erhvervs­
drivende, og til at sikre, at de, hvis 
de alligevel findes, ikke er bindende 
for forbrugeren, og at aftalen fortsat 
er bindende for parterne på samme 
vilkår, hvis den kan videreføres uden 
de ur imeIige viIkår; 
6 -
Rådets fælles holdning Revideret forslag 
Betragtning nr. 22-24 uændret 
Artikel 1 og 2 uændret 
Artikel 3 Artikel 3 
1 1. 
1. Et kontraktvilkår, der ikke har 
været genstand for individuel 
forhandling, anses for urimeligt, 
hvis det til trods for kravene om 
god tro bevirker en betydelig 
skævhed i parternes rettigheder og 
forpligtelser ifølge aftalen til 
skade for forbrugeren. 1. Et kontraktvilkår, der ikke har 
været genstand for individuel 
forhandling, anses for urimeligt, hvis 
det til trods for kravene om god tro: 
- bevirker en betydelig skævhed i 
parternes rettigheder og forpligtelser 
ifølge aftalen til skade for 
forbrugeren 
el ler 
- bevirker, at k on t raktopfy Idelsen i 
betydel ig grad afviger fra det^ 
forbrugeren med rette kunne forvente. 
2. 2. Uændret 
3. Bilaget indeholder en vejledende 
liste over de kontraktvilkår, der 
kan betegnes som urimelige. 3. Bi laget 
kontraktviIkår. 
ur ime Iige. indehojjjej-
der en I iste over 
formodes at være 
Artikel 6 Artikel 4 og 5 uændret 
Artikel 6 
1 1 
Medlemsstaterne fastsætter, at 
urimelige kontraktvilkår i en 
aftale, som en erhvervsdrivende har 
indgået med en forbruger, i henhold 
til deres nationale lovgivning ikke 
kan gøres gældende mod forbrugeren, 
og at aftalen forbliver bindende 
for parterne på i øvrigt samme 
vilkår, hvis den kan opretholdes 
uden de urimelige kontraktvilkår. Medlemsstaterne fastsætter, at 
urimelige kontraktvilkår i en aftale, 
som en erhvervsdrivende har indgået 
med en forbruger, i henhold til deres 
na t i onaIe I ovg i vn i ng ikke er bindende 
for forbrugeren, og 
bliver bindende for 
øvr igt samme v iIkår 
opretholdes uden 
kontraktv i Ikår. at aftalen for­
parterne på i 
hvis den kan 
de ur i me Iige 
- 7 -
Rådets fælles holdning Rav Idarat forslag 
2. 2- Uændret 
Artikel 7-tt uændret 
Bilaget uændret 
- 8 -
Ændringsforslag fra Europa-Par Iamentet. der blev forkastet af Kommissionen 
udtrykket "love og bindede 
administrative bestemmelser" i (Ændringsforslag nr. 1) 
13. betragtning 
Udgår 
art ikel 1 , stk 2. omfatter 
ligeledes de regler, som ifølge 
lovgivningen gælder mellem de 
kontraherende parter, når der ikke 
er aftalt anden ordning; 
(Ændringsforslag nr. 2) 
Artikel 1, stk. 2 
Kontraktvilkår, som afspejler love 
eller bindende administrative 
bestemmelser samt bestemmelser 
eller principper i internationale 
konventioner, som medlemsstaterne 
eller Fællesskabet er part i, bl.a. 
på transportområdet, er ikke 
underlagt dette direktivs 
bestemmelser. Kontraktvilkår, som afspejler love 
eller administrative bestemmelser samt 
bestemmelser eller principper i 
internationale konventioner, som 
medlemsstaterne eller Fællesskabet er 
part i, bl.a. på transportområdet, er 
ikke underlagt dette direktivs 
bestemmelser. 
(Ændringsforslag nr. 6) 
Artikel 7, stk. 1 
Medlemsstaterne sikrer, at der i 
forbrugerens og konkurrenternes 
interesse findes egnede og 
effekt i ve midler til at br inge 
anvendelsen af urimelige kontrakt­
vilkår i aftaler, der indgås mellem 
forbrugere og en erhvervsdrivende. 
t i I ophør. 1. Medlemsstaterne forbyder. at en 
erhvervsdrivende anvender urimelige 
kontraktvilkår i forbrugeraftaler: 
denne bestemmelse fratager ikke 
sælgeren retten til at opnå erstatning 
fra sine egne leverandører. 
(Ændringsforslag nr. 7) 
Bilag, punkt 1, litra g) a (nyt) 
i forbindelse med aftaler om køb af en 
t imeshare-andel i en ejendom at fast­
sætte datoen for kontraktens indgåelse 
på en sådan måde, at forbrugeren fra­
tages muligheden for at opsige kon­
traktforholdet inden 
efter indgåelsen-. for 14 heje dage 
-3 -
ISSN 0254-1459 
KOM(93) 11 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA io 06 
Katalognummer : CB-CO-93-015-DA-C 
ISBN 92-77-51945-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg