Europa-Parlamentets beslutning

af 10. maj 2011

med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2009

EUROPA-PARLAMENTET,

der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for regnskabsåret 2008 (KOM(2010) 650) og til de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SEK(2010) 1437 og SEK(2010) 1438,

der henviser til balancer og regnskaber for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2009 (KOM(2010) 402 — C7-0220/2010),

der henviser til Kommissionens årsberetning af 29. april 2010 om den finansielle forvaltning af 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond i 2009,

der henviser til de finansielle oplysninger om de europæiske udviklingsfonde (KOM(2010) 319),

der henviser til Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter i regnskabsåret 2009 med Kommissionens svar [1],

der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) [2],

der henviser til Revisionsrettens særberetning nr. 10/2008 om EF's udviklingsbistand til sundhedstjenester i Afrika syd for Sahara,

der henviser til Revisionsrettens særberetning nr. 18/2009 om effektiviteten af EUF-støtten til regional økonomisk integration i Østafrika og Vestafrika,

der henviser til Den Europæiske Investeringsbanks årsberetning 2009 om investeringsfaciliteten,

der henviser til Rådets henstillinger af 15. februar 2011 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under de europæiske udviklingsfonde for regnskabsåret 2009 (05469/2011 — C7-0050/2011, 05472/2011 — C7-0049/2011, 05473/2011 — C7-0048/2011),

der henviser til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 [3] og revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 [4],

der henviser til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab ("associeringsafgørelse") [5], ændret ved afgørelse 2007/249/EF [6],

der henviser til artikel 33 i den interne aftale af 20. december 1995 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention [7],

der henviser til artikel 32 i den interne aftale af 18. september 2000 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse [8],

der henviser til Parlamentets beslutning af 5. maj 2010 [9] med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion III — Kommissionen og forvaltningsorganerne, særlig stk. 268-274 deri,

der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

der henviser til artikel 74 i finansforordningen af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS/EF-konvention [10],

der henviser til artikel 119 i finansforordningen af 27. marts 2003 for den 9. Europæiske Udviklingsfond [11],

der henviser til artikel 142 i Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond [12],

der henviser til de svar, som Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) gav på spørgsmålene fra Budgetkontroludvalget den 25. januar 2011,

der henviser til forretningsordenens artikel 76 og 77, tredje led, og bilag VI,

der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udviklingsudvalget (A7-0140/2011),

A. der henviser til, at Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) er EU's vigtigste finansielle instrument for udviklingssamarbejde med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet,

B. der henviser til, at EUF trods Parlamentets gentagne anmodning om, at EUF skal opføres på budgettet, på nuværende tidspunkt ikke hører under Den Europæiske Unions almindelige budget og finansforordningen, men i stedet gennemføres i henhold til særlige finansielle bestemmelser,

C. der henviser til, at det samlede støttebeløb, der kanaliseres gennem EUF, vil stige betydeligt i de kommende år, fordi Unionens støttebeløb under 10. EUF for 2008-2013 er fastsat til 22682000000 EUR, hvilket er en stigning på 64 % sammenlignet med de finansielle tildelinger under 9. EUF, og til, at der er behov for opmærksomhed om det truende problem med absorptionskapaciteten, hvilket kræver fuldt indblik i hensigtsmæssige udgifter,

D. der henviser til, at den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik den 2. februar 2011 meddelte Parlamentet, at Unionens naboskabspolitik er slået fejl; der henviser til, at de seneste begivenheder i Nordafrika har vist, at kombinationen af skarpe demografiske stigninger og stagnerende økonomier ofte fører til eksplosive situationer, og til, at disse begivenheder viser, at sådanne demografiske stigninger kræver vellykkede økonomier, og at politiske tiltag kun er hensigtsmæssige, hvis de har gennemslagskraft på det praktiske plan og skaber positiv forandring;

1. minder om, at EUF (22682000000 EUR til den nuværende 10. EUF for 2008-2013) ikke er integreret i EU-budgettet, samtidig med at den er det vigtigste instrument for EU-udviklingsbistand til landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-landene) og de oversøiske lande og territorier (OLT); understreger, at EUF består af flere instrumenter: tilskud, der forvaltes af Kommissionen, risikovillig kapital og lån til den private sektor forvaltet af EIB under investeringsfaciliteten og Flexmekanismen, der har til formål at afhjælpe de negative virkninger af instabilitet på eksportindtægterne;

Opførelse af EUF på budgettet

2. gentager sin støtte til opførelse af EUF på budgettet, hvilket vil styrke den demokratiske kontrol, ansvarligheden og gennemsigtigheden med hensyn til støtten og skabe en mere sammenhængende EU-politik vedrørende AVS-landene;

3. minder igen om Kommissionens erklæring om, at den under drøftelserne af den næste finansielle ramme vil foreslå at integrere EUF i Unionens budget, og at den vil holde Parlamentets Budgetkontroludvalg orienteret om dette initiativ; insisterer dog på, at indarbejdelsen af EUF i Unionens budget ikke må føre til en generel reduktion af udviklingsmidlerne til de to nuværende finansieringsinstrumenter;

4. opfordrer Rådet og medlemsstaterne til at reagere positivt på Kommissionens forslag og til at blive enige om at integrere EUF fuldstændigt i Unionens budget fra 2014 som en del af de kommende finansielle rammer; finder, at denne foranstaltning er hårdt tiltrængt, og at EUF bør optages på budgettet hurtigst muligt;

Prioriteringer på udviklingsområdet

5. minder om Kommissionens forpligtelse [13] til at sikre et referencebeløb på 20 % af den tildelte bistand under instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI) til grundlæggende og sekundær undervisning og grundlæggende sundhed; opfordrer til, at der stilles rapportering til rådighed for EUF'erne på grundlag af det samme referencebeløb; opfordrer Kommissionen til at prioritere støtte til styrkelse af sundhedssystemer ved navnlig at målrette indsatsen mod de fattigste mennesker og til forbedring af undervisningskvaliteten og hjælp til at etablere politikrammer, der tilgodeser de fattige og inddrager kønsaspektet; rberetninger nr. 10/2008 og 12/2010; opfordrer Kommissionen til at forhøje dette beløb til 25 % i fremtiden; opfordrer Kommissionen til at lægge større vægt på mødresundhed og betoner betydningen af uddannelse og opmærksomhed om seksuel og reproduktiv sundhed som en integrerende del af sundhedsdagsordenen for kvinder, eftersom fremskridtene vedrørende netop dette 2015-mål har været mest skuffende;

6. glæder sig over det rekordhøje antal forpligtelser, der blev nået i 2009; er også tilfreds med en række andre forbedringer i Kommissionens forvaltning af EUF, herunder styrkelse af regnskabsmiljøet (nyt periodiseringsbaseret system), bedre vejledning til svagt funderede stater i forbindelse med budgetstøtte og mere effektive, produktive og nøje overvågede eksterne revisioner; erkender imidlertid, at svagt funderede stater først og fremmest har brug for en bedre fastsat strategi og mere opmærksomhed omkring særlige sektorer i deres økonomier;

7. understreger endnu en gang, at den 10. EUF bør fokusere på et begrænset antal områder og samtidig inddrage ikkestatslige organisationer (ngo'er), som er effektive på lokalt plan og behørigt revideres, for at undgå de skadelige virkninger af spredningen af mål; opfordrer Kommissionen til at gøre meritbaseret brug af lokale og europæiske ngo'er, særlig i de tilfælde hvor det er mere effektivt og omkostningseffektivt, at ngo'er eller internationale organisationer (multidonortrustfonde) forvalter projekter og programmer, end når Kommissionen forvalter dem, og hvor deres aktiviteter skaber projekter, der forbliver bæredygtige, efter at den finansielle støtte er ophørt; opfordrer indtrængende Kommissionen til at forsyne Parlamentet med klare oplysninger om sammensætningen af ngo'ernes egne ressourcer til specifikke projekter, der delvist finansieres af EUF og ngo'erne selv;

8. fremhæver, at mekanismer for udviklingsbistand også bør have til formål at fremme skabelse af velstand og støtte små og mellemstore virksomheder, idet skabelse af velstand er et afgørende instrument til at bekæmpe fattigdom; minder om, at der hvert år går ca. 800000000000 EUR tabt for udviklingslande gennem ulovlige kapitalstrømme, og at det kunne bidrage afgørende til bekæmpelsen af fattigdom og opnåelsen af 2015-målene, hvis dette tab blev forhindret;

Finansiel forvaltning af EUF

9. påpeger, at Kommissionens årsberetning om den økonomiske forvaltning af 8., 9. og 10. EUF i 2009 efter Revisionsrettens mening "giver en pålidelig redegørelse for virkeliggørelsen af Kommissionens operationelle mål for regnskabsåret (navnlig vedrørende den finansielle gennemførelse og kontrolaktiviteterne)", på trods af den negative virkning af den økonomiske krise, som har ramt en lang række udviklingslande;

10. understreger imidlertid, at Kommissionens opfølgning på Revisionsrettens bemærkninger i visse tilfælde er utilstrækkelig (f.eks. bør gennemførelsesorganisationernes forvaltning støttes bedre, de forudgående kontroller bør forbedres ved, at der fokuseres mere på centrale risici, og "CRIS Audits funktionaliteter" bør udvikles, så de muliggør en mere produktiv og effektiv overvågning af revisionerne); understreger, at Kommissionens opfølgning på Revisionsrettens anbefalinger er et vigtigt led i, at dechargemyndigheden skal være ansvarlig; opfordrer derfor Kommissionen til at underrette Parlamentets kompetente udvalg om de foranstaltninger, den har truffet eller agter at træffe, for at afhjælpe de mangler, Revisionsretten har påpeget;

11. er bekymret over visse svagheder, som Revisionsretten har påpeget, navnlig med hensyn til offentlige indkøbsprocedurer [14], forudgående kontroller i delegationer [15] og partnerlandes interne kontrolsystemer [16], og opfordrer indtrængende Kommissionen til energisk at fremme og udvide eksisterende uddannelsesprogrammer for alle ansatte, der arbejder i delegationer og de nationale anvisningsberettigedes kontorer;

12. påpeger, at Revisionsrettens revisionserklæring ikke dækker 9. og 10. EUF's midler, som EIB forvalter på eget ansvar [17]; finder det politisk uheldigt og af hensyn til ansvarligheden, at investeringsfaciliteten ikke er dækket af Revisionsrettens revisionserklæring eller af Parlamentets dechargeprocedure og er enig med Revisionsretten i, at disse bestemmelser begrænser Parlamentets dechargebeføjelser, da EUF-midlerne tilmed stammer fra offentlige midler, som de europæiske skatteydere og ikke finansmarkederne bidrager med;

13. glæder sig over, at det er Revisionsrettens opfattelse, at det endelige årsregnskab for 8., 9. og 10. EUF i alt væsentligt giver et retvisende billede af EUF's finansielle stilling pr. 31. december 2009; påpeger imidlertid, at Revisionsretten gør opmærksom på en for lav angivelse af beløbet for garantier modtaget med hensyn til forfinansiering og på en for høj angivelse af beløbet for tilbageholdelsesgarantier, som er oplyst i noterne til årsregnskabet; opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at afhjælpe disse mangler;

14. understreger, at regnskaberne ved udgangen af 2009 vedrørende det løbende beløb for garantier modtaget med hensyn til forfinansiering omfattede et beløb på 413600000 EUR, og at dette beløb var ansat 82300000 EUR eller 19,9 % for lavt, og at beløbet for tilbageholdelsesgarantier til årsregnskabet var 186200000 EUR, og at dette beløb var ansat 58400000 EUR eller 31,4 % for højt; opfordrer Kommissionen til i hvert enkelt tilfælde at forklare disse for lave og for høje angivelser;

EUF's regnskabssystem

15. glæder sig over indførelsen af det nye periodiseringsbaserede regnskabssystem (ABAC-EUF) i februar 2009; understreger, at årsregnskabet 2009 for EUF er det første regnskab, som er udarbejdet på grundlag af ABAC-EUF; påpeger, at det nye system begrænser antallet af nødvendige manuelle justeringer, og at det styrker regnskabsmiljøet;

16. understreger, at EuropeAids efterfølgende kontrol påviste en øget hyppighed af indkodningsfejl (kontrakttype og kontraktens start- og slutdato); erindrer imidlertid om, at EuropeAids centrale tjenestegrene ved udgangen af 2009 oprettede en afdeling, der skulle overvåge kvaliteten af de oplysninger, der blev indkodet i CRIS, hvilket bør forbedre pålideligheden af de data, der anvendes til at udarbejde årsregnskaberne yderligere; ønsker at blive holdt underrettet om fremskridtene i denne forbindelse;

Transaktionernes formelle rigtighed

17. glæder sig over, at det er Revisionsrettens opfattelse, at de indtægter, forpligtelser og betalinger, der ligger til grund for 8., 9. og 10. EUF's regnskab for det regnskabsår, der afsluttedes den 31. december 2009, i alt væsentligt er lovlige og formelt rigtige (revisionserklæringen, punkt VIII); beklager imidlertid, at Revisionsretten var nødt til at gøre opmærksom på den høje forekomst af ikkekvantificerbare fejl, der indvirker på forpligtelserne og betalingerne, men som ikke er medtaget i skønnet over den samlede fejlforekomst; minder imidlertid om, at selv om EuropeAids overvågnings- og kontrolsystemer er blevet forbedret væsentligt år for år, vurderede Revisionsretten generelt, at EuropeAids overvågnings- og kontrolsystemer kun er delvist effektive; forventer derfor en løbende opfølgning fra Kommissionen og anmoder om en rapport om de foranstaltninger, der træffes for at løse de ovennævnte problemer;

18. understreger, at de påviste fejl vedrørte overensstemmelse med udbudsreglerne, lovbestemte frister for underskrivelse af kontrakter og bestemmelser om obligatoriske garantier; understreger, at Revisionsretten med hensyn til forpligtelserne til budgetstøtte fandt, at EuropeAid i forbindelse med Kommissionens dynamiske fortolkning af Cotonouaftalen [18] handlede i overensstemmelse med kravene i denne aftale; tager til efterretning, at der ifølge Kommissionen ikke blev foretaget udbetalinger, som ikke var dækket af finansielle garantier;

19. understreger, at den primære type kvantificerbare fejl, der blev påvist vedrørende projektudbetalinger, var følgende: a) nøjagtighed: regnefejl, b) forekomst: manglende fakturaer eller anden dokumentation for ydede tjenesteydelser eller leverede varer, c) støtteberettigelse: udgifter afholdt uden for gennemførelsesperioden eller vedrørende punkter, der ikke var indeholdt i kontrakten, uretmæssig betaling af moms eller undladelse af at anvende obligatoriske sanktioner; bemærker, at de ikkekvantificerbare fejl primært vedrørte manglende overholdelse af de gældende regler for bankgarantier og forkerte beregninger af refusionen af forskud fra kontrahenter; understreger imidlertid Kommissionens bemærkning om, at alle fejlene i beregningen af refusionen af forskud blev rettet før kontraktens udløb; opfordrer alligevel Kommissionen til at styrke den forudgående kontrol for at forhindre denne type fejl og eventuelle tab som følge af manglende overholdelse af reglerne for bankgarantier;

Tilsynet med gennemførelsesorganisationerne

20. glæder sig over EuropeAids og delegationernes bestræbelser på at afhjælpe de forskellige svagheder, som stadig findes i gennemførelsesorganisationernes, de tilsynsførendes og de nationale anvisningsberettigedes finansielle procedurer og kontroller; opfordrer EuropeAid til at øge sin indsats på disse områder i fremtiden; minder også om Revisionsrettens anbefaling om, at EuropeAid bør fortsætte sine bestræbelser på at sikre, at delegationerne registrerer data i CRIS Audit i fuldt omfang og i rette tid [19];

21. er dybt bekymret over Revisionsrettens konstatering af, at delegationernes overvågning og kontrol kun er delvist effektiv; beklager den manglende kapacitet hos de fleste nationale anvisningsberettigede i modtagerlandene, hvilket medfører ringe dokumenterede og ineffektive kontroller, samt manglerne i de finansielle procedurer og kontroller, som gennemførelsesorganisationerne og de tilsynsførende havde fastlagt; tilslutter sig Revisionsrettens konstatering af, at delegationerne er underlagt ressourcemæssige begrænsninger, hvilket ofte begrænser deres kapacitet til at udføre en række opgaver; opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at finde en løsning på dette problem;

Revisionsrettens særberetning nr. 18/2009

22. glæder sig over Revisionsrettens særberetning nr. 18/2009 om effektiviteten af EUF-støtten til regional økonomisk integration i Østafrika og Vestafrika og den grundige analyse, som Revisionsretten har foretaget, og beklager dybt den utilfredsstillende situation, som afdækkes heri; fremhæver samtidig sine betænkeligheder ved manglen på komplementaritet mellem Kommissionen regionale og nationale samarbejdsstrategier og indskærper, at en gensidig tilpasning af de regionale og nationale strategier er afgørende for at kunne forøge virkningen af den hjælp, der ydes;

23. er dybt bekymret over de regionale organisationers utilstrækkelige absorptionskapacitet; opfordrer indtrængende Kommissionen til, i forbindelse med den midtvejsrevision af de regionale strategier, der skal foretages i første halvår af 2011, at tage hensyn til den regionale samarbejdssituation og i særlig grad til muligheden for at revidere de bevilligede beløb;

24. finder det ikke desto mindre uacceptabelt, at Revisionsretten, som følge af mangel på ordentlig indrapportering, ikke var i stand til at vurdere en række finansierede projekter;

25. er af den opfattelse, at Unionen bør være repræsenteret i hver regional organisation af en særligt udpeget delegationsformand, og at Unionens delegation skal have mandat til at drøfte tiltag til at afstemme medlemskaber inden for forskellige regionale grupperinger;

26. understreger, at Revisionsretten i sin særberetning nr. 18/2009 vurderede EUF-støtten til regional økonomisk integration i Øst- og Vestafrika, hvortil der var tildelt en væsentlig del — over 50 % — af EUF-støtten, som kun delvist effektiv; opfordrer Kommissionen til at informere Parlamentet om de foranstaltninger, der træffes på grundlag af Parlamentets anmodninger i dens beslutning af 5. maj 2010 [20], der er en integrerende del af afgørelsen om decharge til den 7., 8., 9. og 10. EUF, før påbegyndelsen af dechargeproceduren for 2010; vil også glæde sig over et samlet overblik over, hvilke af disse foranstaltninger, der er blevet vellykket gennemført i de berørte regioner;

27. erkender, at regional økonomisk integration kan skabe vækst og arbejdspladser i udviklingslandene og dermed bidrage til at reducere fattigdommen; glæder sig derfor over, at EUF's midler på dette område er mere end fordoblet i løbet af den pågældende regnskabsperiode;

28. beklager, at EUF-støtten til regional integration endnu ikke har været fuldt effektiv hovedsagelig som følge af de afrikanske myndigheders manglende kapacitet, sammenfaldende medlemskaber af afrikanske regionale økonomiske organisationer, der fører til dobbeltarbejde og spredning af ressourcer såvel som til utilstrækkelig støtte og koordinering fra Kommissionens delegationer hovedsagelig som følge af ressourcemangel;

29. opfordrer derfor Kommissionen til at styrke kapacitetsopbygningen for de øst- og vestafrikanske regionale økonomiske organisationer og deres institutioner, herunder støtte til nationale parlamenter og det lokale civilsamfund og aktivt at tilskynde til konvergens mellem regionale blokke med henblik på med tiden at eliminere de sammenfaldende medlemskaber, samtidigt med at partnerlandenes ejerskab af processen respekteres;

30. opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at afsætte flere midler for at gøre det muligt for EU-delegationerne at håndtere regionale integrationsprocesser mere effektivt og sikre øget koordinering og mere sammenhæng mellem regionale og nationale programmer;

31. fastholder, at Unionen ikke bør presse afrikanske stater til at indgå økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er) hurtigere, eller som omfatter et bredere spektrum af spørgsmål, end de ønsker, og at Unionen bør undgå at undergrave eksisterende regionale koalitioner ved at indgå ØPA'er med enkelte lande;

32. fastholder, at tildelingen af midler til små stater navnlig til de mindst udviklede lande bør være mere fokuseret på bæredygtig økonomisk udvikling, f.eks. via mekanismer for skabelse af velstand, for at reducere afhængigheden af regionale økonomiske "giganter" som f.eks. Nigeria i Vestafrika; opfordrer Kommissionen til at fortsætte sin finansiering af regionale programmer, som ellers var kendt som AVS-interne programmer, der omfatter flere eller alle lande i en bestemt region;

Brug af påløbne renter

33. bifalder ikke anvendelsen af de påløbne renter på EUF's løbende konti, (herunder overførsler fra perioden 2001-2007), som anslås til 34000000 EUR, til at finansiere personaleudgifter, og mener, at de kun skal anvendes til udgifter til projekter og programmer; anmoder Kommissionen om at redegøre for den tidligere politiske praksis og om nødvendigt fremsætte forslag til ændring af den gældende forordning i overensstemmelse med dette princip, så snart som muligt;

Budgetstøtte

34. minder om, at Parlamentets vurdering af budgetstøtte ikke kun bør fokusere på risiciene, men også på fordelene samt på risiciene og fordelene ved alternativ levering af bistand; anmoder Kommissionen om at fremlægge oplysninger om de tilfælde, hvor de fastsatte mål for EU-budgetstøtte blev nået, og om modtagerlande, hvor der blev konstateret særlige problemer;

35. er bevidst om, at budgetstøtte er et kontroversielt udviklingsredskab, som giver en fordel med lave transaktionsomkostninger, større ejerskab og øget dialog mellem partnere og donorer, men samtidig indeholder en risiko for uretmæssig tilegnelse og uhensigtsmæssig anvendelse af midler, hvis modtagerlandenes forvaltning af offentlige midler ikke er tilstrækkelig gennemsigtig, ansvarlig eller effektiv; understreger, at budgetstøtte ikke er det rigtige svar på enhver situation og ikke bør opfattes som den eneste mulighed;

36. minder om, at der i henhold til artikel 25, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 [21] kan ydes budgetstøtte, når partnerlandets forvaltning af offentlige udgifter er tilstrækkelig gennemskuelig, pålidelig og effektiv; udtrykker i denne forbindelse bekymring over risikoen for ineffektive offentlige udgifter som følge af Kommissionens "dynamiske" fortolkning af udvælgelseskriterierne; opfordrer Kommissionen til at fortsætte bestræbelserne på at godtgøre dens beslutninger vedrørende retten til budgetstøtte og til at sikre, at alle finansieringsaftaler giver et omfattende og klart grundlag for vurderingen af opfyldelsen af betalingsbetingelserne;

37. beklager det høje niveau af fejl i budgetstøttebetalinger (35 %); gentager sin opfordring til mere gennemsigtige og objektive tildelingskriterier for budgetstøtte og støtter Revisionsrettens henstilling til Kommissionen om, at "indikatorer, mål, beregningsmetoder og verifikationskilder defineres klart" [22]; opfordrer Kommissionen til at intensivere revisioner samt overvågnings- og kontrolsystemer og overvåge og rapportere tilbage, om det omfang disse kriterier er blevet opfyldt, i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 25, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1905/2006;

38. glæder sig over offentliggørelsen af grønbogen om EU's budgetstøtte til tredjelande i fremtiden (KOM(2010) 586), men beklager, at Kommissionen trods tidligere opfordringer fra Parlamentet ikke har udarbejdet en årlig rapport om anvendelsen af budgetstøtte, som omfatter nyttige, omfattende, pålidelige, analytiske og vurderende oplysninger om den planlagte og udbetalte budgetstøtte, opnåelsen af de forventede resultater som fastsat i donormålene og landestrategierne, eksistensen og kvaliteten af supplerende betingelser, dialogens effektivitet, status for donorharmonisering, den supplerende kapacitetsopbygning og virkningen af denne kapacitetsopbygning, om der er opnået forbedrede landesystemer, institutioner for ansvarlighed, institutioner til forvaltning af de offentlige finanser, overvågnings- og evalueringsinstitutioner, beløbet og satsen for uregelmæssige udgifter og en analyse af typerne af uregelmæssighed (systemiske og ikkesystemiske), som afsløres ved hjælp af kontroller og revisioner og trufne afhjælpende foranstaltninger;

39. understreger, at Parlamentets rolle, hvad angår budgetstøtte, er at holde Kommissionen ansvarlig for resultaterne af udgifterne, og at budgetstøtte er et bistandsinstrument, der kræver et paradigmeskift i kontroladfærden væk fra blot at have kontrol med input og over til kontrol med resultater i forhold til indikatorer, hvorved det sikres, at støtteudgifter gavner befolkningen i modtagerlandet;

40. mener, at der i forbindelse med Kommissionens revision af retningslinjerne for budgetstøtte skal lægges særlig vægt på overvågnings- og kontrolsystemer; forventer, at Kommissionen styrker overvågningen og den årlige rapportering om opfyldelsen af udvælgelseskriterierne; minder om, at kapacitetsopbygningsprojekter inden for budgetstøtteaktioners anvendelsesområde er underlagt det samme overvågnings- og kontrolsystem som ethvert andet projekt, der omfatter revisioner;

41. minder om, at budgetstøtte og strukturtilpasning under den 10. EUF tegnede sig for en betydelig stigning i andelen af afgørelser om kumulativ støtte i forhold til den 8. og 9. EUF; giver udtryk for bekymring over denne udvikling;

42. minder om, at Revisionsretten i sin årsberetning om EUF'erne for regnskabsåret 2009 anførte, at budgetstøttebetalingerne var berørt af en stor hyppighed af ikke-kvantificerbare fejl, og at "den væsentligste forklaring var, at delegationernes rapporter om vurderingen af forvaltningen af de offentlige finanser ikke beskrev de kriterier, som fremskridt skulle bedømmes […], de fremskridt, der var gjort, og årsagerne til, at reformprogrammet eventuelt ikke var gennemført efter modtagerregeringens plan" [23]; opfordrer indtrængende Kommissionen til at vurdere budgetstøttebetalingerne endnu strengere og stramme op på sine betalingsprocedurer fremover;

43. opfordrer Kommissionen til at sikre, at de særlige betingelser for resultatbaserede variable trancher klart angiver indikatorerne, målene, beregningsmetoderne og kontrolkilderne, og at delegationernes rapporter indeholder en struktureret og formaliseret påvisning af fremskridtene med hensyn til forvaltning af de offentlige finanser ved klart at fastsætte kriterierne for vurdering af fremskridtene, de gjorte fremskridt og grundene til, at reformprogrammet i givet fald ikke er gennemført i henhold til planen;

44. opfordrer Kommissionen til at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at bekæmpe korruption i modtagerlandene ved at føre en tæt dialog med partnerregeringer om korruptionsspørgsmål og til gennem en foregribende tilgang at sikre, at der etableres hensigtsmæssige systemer og kan iværksættes sanktioner, når det er nødvendigt; mener, at tildelingen af midler bør genovervejes, hvis der ikke kan opnås et sådant samarbejde eller nogen sikkerhed for, at systemerne grundlæggende set er effektive, for så vidt angår håndtering af korruption;

45. gentager sin opfattelse af, at det er nødvendigt at inddrage de nationale parlamenter, det civile samfund og de lokale myndigheder i partnerlandene for at opnå et ægte ejerskab af processen; gentager sin opfordring til Kommissionen til at bestræbe sig på at styrke dialogen med disse organer i alle programmeringsprocessens faser;

46. opfordrer Kommissionen til at hjælpe partnerlandene med at udvikle parlamentarisk kontrol og revisionskapacitet og til at inddrage nationale parlamenter såvel som partnere fra det lokale civilsamfund i udformningen af deres nationale udviklingsstrategier;

47. opfordrer Parlamentets relevante udvalg til at etablere direkte kontakter med deres søsterudvalg i parlamenterne i AVS-modtagerlandene for at fremme og støtte deres rolle med hensyn til at sikre bistandseffektiviteten gennem parlamenternes overvågningsaktiviteter;

48. opfordrer Kommissionen til at sikre bedre synlighed af aktiviteter i tredjelande, som finansieres af Unionen.

Modtagerlandenes erklæringer

49. understreger igen sin opfattelse af, at udviklingsbistand generelt og budgetstøtte i særdeleshed bør knyttes til en ex-ante oplysningserklæring, der afgives af modtagerlandets regering og undertegnes af finansministeren, vedrørende udvalgte spørgsmål, der indvirker på modtagerlandets styrings- og ansvarlighedsstruktur;

Menneskelige ressourcer

50. er særdeles bekymret over, at omfanget af ubesatte stillinger i tredjelandsdelegationer betragtes som en "kritisk risiko" [24], og at ressourcemæssige mangler, personalemangel og stor personaleudskiftning i betydeligt omfang vanskeliggør Kommissionens effektive gennemførelse af EUF-midler, navnlig med hensyn til projektstyring, uddannelse, overvågning og pålidelige og rettidige revisioner; forventer derfor, at EU-Udenrigstjenesten gør det til en prioritet at udstyre alle delegationer med et passende niveau af kvalificeret personale, navnlig eksperter på udviklingsområdet;

EuropeAid

51. beklager, at selv om Revisionsretten fandt, at de anvisningsberettigedes forudgående kontrol i Europe-Aids centrale tjenestegrene var effektiv, konkluderede den, at EuropeAids overvågnings- og kontrolsystem kun var delvist effektivt til at sikre, at udbetalingerne foregik i overensstemmelse med reglerne;

52. minder Kommissionen om, at:

- EuropeAid i forbindelse med den planlagte revision af dens samlede kontrolstrategi bør udvikle en nøgleindikator for den skønnede finansielle virkning af de fejl, som ikke er blevet rettet, efter at alle kontroller er gennemført

- EuropeAid i forbindelse med denne revision bør vurdere de forskellige kontrollers omkostningseffektivitet, særlig systemet til efterfølgende kontrol af transaktioner, og undersøge relevansen og gennemførligheden af en årlig revision af en repræsentativ statistisk stikprøve af afsluttede projekter

- EuropeAid vedrørende budgetstøtte bør sikre, at de særlige betingelser for betalinger fastsættes klart, og at delegationernes rapporter indeholder en struktureret og formaliseret påvisning af fremskridtene med hensyn til forvaltning af de offentlige finanser;

Investeringsfaciliteten

53. glæder sig meget over, at EIB under dechargeproceduren for regnskabsåret 2009 for første gang fremlagde sin årsberetning om gennemførelsen af investeringsfaciliteten for Parlamentets Budgetkontroludvalg og gav omfattende svar på medlemmernes skriftlige og mundtlige spørgsmål; opfordrer EIB til at indgå en rammeaftale med det udvalg i Parlamentet, som er ansvarlig for dechargeproceduren for de kommende år, herunder de oplysninger, som EIB skal stille til rådighed; forventer en bekræftelse fra EIB på den manglende overlapning mellem de projekter, som den finansierer, og projekter finansieret af Kommissionen;

54. forventer en bekræftelse fra EIB på den manglende overlapning mellem de projekter, som den finansierer, og projekter finansieret af Kommissionen og mener, at der er behov for en væsentlig styrkelse af koordinationen mellem Kommissionen og EIB, som generalsekretæren for eksterne aktioner i EIB mindede om den 25. januar 2011 i Budgetkontroludvalget; betvivler, at det er berettiget at stille EIB's personale til rådighed for EU-delegationer; forventer senest i september 2011 en fælles rapport fra begge institutioner om styrkelsen af deres samarbejde og de aftalte procedurer indeholdende bl.a. en analyse af det eventuelle behov for at udstationere personale fra EIB i delegationerne;

55. opfordrer EIB til at udvise rettidig omhu ved at kontrollere tilstedeværelsen af passende lokal offentlig høring om udviklingsrelaterede aspekter af projekter dækket af EU-garantien, inden projektet godkendes, herunder finansielle formidleres resultater ved anvendelsen af lånet fra EIB vedrørende disse aspekter; mener, at EIB, hvad angår långivning i udviklingslande, bør udvise streng øget rettidig omhu i overensstemmelse med standardprocedurer i henhold til international bedste praksis, for at bekæmpe hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme;

56. opfordrer endnu en gang EIB til at koncentrere sin rapportering om resultater og fremlægge fuldstændige, relevante og objektive oplysninger om resultater, fastsatte mål, opfyldte mål og grundene til en eventuel afvigelse samt udførte vurderinger og et resumé af resultaterne af vurderingen;

57. glæder sig over, at EIB nu ser ud til at være mere indstillet på at fokusere på rapportering af resultater, og at der i årsberetningen 2010 om investeringsfaciliteten, som er ved at blive færdiggjort, vil blive lagt større vægt på resultater i forhold til 2009; mener, at det er en positiv udvikling, at EIB nu arbejder på at udvikle resultatindikatorer, som forventes at være klar til implementering i andet halvår af 2011;

58. forventer, at EIB's næste årsberetning er mindre teoretisk og mere praktisk gennemførlig, særlig med hensyn til de resultater, der er opnået med de forskellige programmer og aktioner, som er finansieret af investeringsfaciliteten;

59. anmoder EIB om at få tilsendt yderligere oplysninger om den sorte liste over bedragere under overholdelse af den normale fortrolighed, der gælder for de igangværende sager; glæder sig over EIB's vilje til at oprette en enhed til bekæmpelse af svindel og forventer at blive holdt underrettet om udviklingen i oprettelsen af den;

60. er overrasket over EIB's erklæring om, at der ikke er konstateret tilfælde af svigagtig adfærd inden for rammerne af EIB's aktioner i investeringsfaciliteten;

61. mener, at det er nødvendigt at indføre en generel revision af alle projekter i udviklingslandene finansieret af EIB, som ikke bør begrænses til vigtige projekter, men også bør undersøge alle de tildelinger og garantier, som EIB er nødt til at afskrive;

62. opfordrer Kommissionen til at overvåge og nøje kontrollere gennemførelsen af investeringsfaciliteten med henblik på at garantere, at den opfylder målet med den, som er at være et udviklingsredskab, og til løbende at holde Parlamentets Budgetkontroludvalg orienteret om resultaterne.

[1] EUT C 303 af 9.11.2010, s. 243.

[2] EUT C 303 af 9.11.2010, s. 253.

[3] EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

[4] EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

[5] EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1 og EFT L 324 af 7.12.2001, s. 1.

[6] EUT L 109 af 26.4.2007, s. 33.

[7] EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

[8] EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

[9] EUT L 252 af 25.9.2010, s. 39.

[10] EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

[11] EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

[12] EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.

[13] Erklæring fra Kommissionen om artikel 5, DCI, vedføjet meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet af 24. oktober 2006 (KOM(2006) 628).

[14] Punkt IX, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

[15] Punkt 30, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

[16] Punkt 5, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

[17] Punkt 3, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

[18] Punkt 28 og 29 i Revisionsrettens særberetning nr. 2/2005 om budgetstøtten over EUF til AVS-landene (EUT C 249 af 7.10.2005, s. 1).

[19] Punkt 54, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

[20] EUT L 252 af 25.9.2010, s. 109.

[21] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 af 18. december 2006 om oprettelse af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 41).

[22] Punkt 55, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

[23] Punkt 25, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

[24] Punkt 40, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

--------------------------------------------------