EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 18.12.2017 COM(2017) 780 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET Ottende rapport i henhold til artikel 12 i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 om momsopkrævning og kontrolprocedurer



Indholdsfortegnelse 1.Indledning 2.Betydningen af moms som en EU-indtægt 3.Vigtigste resultater 3.1.Generelle bemærkninger 3.1.1.Skatteforvaltningens organisation 3.1.2.Digitalisering og informationsteknologi (IT) 3.1.3.Analyse af momsgabet 3.2.Registrering og afregistrering af moms 3.2.1.Momsregistrering 3.2.2.Momsafregistrering 3.2.3.VIES-registrering og -afregistrering 3.3.Momsindberetning og -betaling 3.3.1.Indberetning 3.3.2.Betaling 3.4.Inddrivelse af momsgæld 3.5.Momsrefusion 3.6.Momsrevision og -kontrol 4.Gennemførelse af anbefalinger fra den syvende artikel 12-rapport og arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene

5.Mod en bedre (moms)afgiftsforvaltning via samarbejde



Liste over tabeller Tabel 1: EU's samlede indtægter fra momsbaserede egne indtægter i rapporteringsperioden (2013-2015) Tabel 2: Udviklingen i momsangivelser i EU's medlemsstater for perioden 2013-2015 Liste over figurer Figur 1: Momsgabet i EU 2011-2015 (i % af de samlede momsforpligtelser (VTTL) i mia. EUR) Figur 2: Udviklingen i anmodninger om momsregistrering i 21 EU-medlemsstater (2013-2015) Figur 3: Tilgængeligheden af de vigtigste funktioner i registreringsprocedurerne i de 28 EU-medlemsstater (2016) Figur 4: Behandlingstid for et moms- og et VIES-nummer i 22 EU-medlemsstater (2013-2015) Figur 5: Muligheden for elektronisk indberetning i 28 EU-medlemsstater (2013-2015) Figur 6: Elektronisk indberetning i 28 EU-medlemsstater (2013-2015) Figur 7: Mulighed for elektronisk betaling af moms i 28 medlemsstater (2013-2015) Figur 8: Rykkere ved forsinket betaling i 28 medlemsstater (2013-2015) Figur 9: Inddrivelse af momsgæld – oversigt over de vigtigste værktøjer og metoder, der anvendes i EU's 28 medlemsstater (2016) Figur 10: Momsopkrævning og momstilsvar efter revision i 22 af EU's medlemsstater (2013-2015) Figur 11: Gennemførelsesprocenten for anbefalingerne pr. afsnit til 27 medlemsstater Figur 12: Den samlede gennemførelsesprocent for tidligere anbefalinger

Liste over anbefalinger Anbefaling 1: Skatteforvaltningens organisation Anbefaling 2: Digitalisering og IT Anbefaling 3: Beregning og analyse af momsgabet Anbefaling 4: Momsregistrering for udenlandske skatteydere Anbefaling 5: Momsregistreringsnumre Anbefaling 6: Moms- og VIES-registreringens gyldighed Anbefaling 7: Kontrol efter registrering Anbefaling 8: Kontrol efter registrering Anbefaling 9: Forsinket udbetaling af momsrefusion Anbefaling 10: Revisions- og efterlevelsesstrategi Anbefaling 11: Toldprocedure 42 1.Indledning I henhold til artikel 12 i Rådets forordning (EØF/Euratom) nr. 1553/89 om den endelige ordning for ensartet opkrævning af egne indtægter hidrørende fra merværdiafgiften skal Kommissionen hvert tredje år forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de procedurer, medlemsstaterne anvender ved registrering af afgiftspligtige, samt ved fastlæggelse og opkrævning af moms, og om det nærmere indhold og virkningen af deres kontrolordninger på momsområdet. Denne ottende rapport dækker udviklingen i perioden 2013-2016. De numeriske data henviser til perioden mellem 2013 og 2015. Til udarbejdelsen af denne rapport har Kommissionen indhentet oplysninger fra alle EU-medlemsstaternes skattemyndigheder ved hjælp af et spørgeskema. For at opnå mere præcise oplysninger og præcisere nogle af svarene på spørgeskemaet, har Kommissionens tjenestegrene desuden besøgt 10 medlemsstater. Kapitel 2 i rapporten indeholder en forklaring på betydningen af moms og skatteforvaltningernes udfordringer som følge af momsgabet. De vigtigste resultater præsenteres i kapitel 3 i denne rapport efterfulgt af de centrale faser af momsforvaltningen, dvs. registrering og afregistrering af moms, indberetning og betaling af moms, inddrivelse af moms, momsrefusion samt momsrevision og -kontrol. Resultaterne viser visse tendenser i momsforvaltningen og fører til anbefalinger med henblik på at supplere den igangværende modernisering af EU's momssystem. Anbefalingerne præsenteres sammen med de relevante resultater. Kapitel 3 omhandler gennemførelsen af anbefalingerne fra sidste artikel 12-rapport, som omfattede forslag til forbedringer af skatteforvaltningen. Endelig sættes der fokus på et strategisk syn på momsforvaltningen i kapitel 4. Denne rapport er baseret på oplysninger fra de nationale skattemyndigheder. Kvaliteten og nøjagtigheden af de pågældende data svingede betydeligt. Da skatteforvaltningerne i stadigt stigende grad er organiseret omkring integrerede processer for alle typer af skatter og afgifter, var det desuden nogle gange vanskeligt at isolere specifikke momsspørgsmål fra den bredere skatteforvaltningsstruktur. Endelig ligger de særlige sociale, politiske, geografiske, økonomiske og historiske forhold, der påvirker strukturen i og organiseringen af et nationalt momsopkrævnings- og kontrolsystem, uden for rammerne af denne rapport. 2.Betydningen af moms som en EU-indtægt Momsindtægter udgør en vigtig indtægtskilde for medlemsstaternes budgetter og for EU's budget. De samlede momsbaserede egne indtægter for EU's budget er steget fra 14,019 mia. EUR i 2013 til 18,087 mia. EUR i 2015. Dette svarer til den relative andel af egne indtægter hidrørende fra moms, som medlemsstaterne har indbetalt i samlede egne indtægter, hvilket er en stigning på 3 procentpoint fra 9,4 % i 2013 til 12,4 % i 2015.

EGNE INDTÆGTER HIDRØRENDE FRA MOMS (mio. EUR) EU's samlede momsindtægter Procentdel af EU's samlede indtægter 2013 14 019 9,4 % 2014 17 667 12,3 % 2015 18 087 12,4 % Kilde: EU's budget (GD BUDG Financial reports 2013, 2014, 2015) Størrelsen af momsgabet, som er forskellen mellem de samlede momsindtægter, der opkræves, og det teoretiske beløb, som forventes opkrævet, er imidlertid betydeligt i EU. I perioden 2011-2015 steg momsgabet først og nåede sit højeste niveau i 2013, hvorefter det faldt og nåede sin laveste procentsats i 2015 (ca. 152 mia. EUR). Figur 1: Momsgabet i EU 2011-2015 (i % af de samlede momsforpligtelser (VTTL) i mia. EUR) Momsgabet (% af VTTL) Momsgabet (mia. EUR) Kilde: Undersøgelse og rapporter om momsgabet i de 28 EU-medlemsstater: 2017 Final Report Opkrævningen af moms påvirkes bl.a. af effektiviteten og virkningsgraden af skatteforvaltningens processer og procedurer. Følgelig påvirker skatteforvaltningens resultater størrelsen af egne indtægter hidrørende fra moms, som medlemsstaterne skal betale til EU. Derfor er forvaltningen af momssystemet en afgørende del af skatteforvaltningen. 3.Vigtigste resultater 3.1.Generelle bemærkninger 3.1.1.Skatteforvaltningens organisation I perioden 2013-2016 har flere medlemsstater ændret eller er i færd med at ændre (dele af) deres skatteforvaltning. Tendensen til at ændre forvaltningen fra at være baseret på afgiftstype til at være organiseret omkring typer af afgiftspligtige (store virksomheder, SMV'er og privatpersoner) eller funktioner (registrering, indberetning, betaling osv.) fortsætter. I stedet for særskilte procedurer for merværdiafgift (moms), selskabsskat, personlig indkomstskat osv. integreres disse processer i en enkelt proces for alle skatter og afgifter. Dermed indebærer målingen af momsprocedurernes effektivitet som nævnt i forordningens artikel 12 en vurdering af en skatteforvaltnings vigtigste funktioner, uanset typen af afgift. Skattemyndighederne står over for stigende udfordringer, der ofte opfattes som risici, såsom komplekse og nyskabende forretningsmodeller (især inden for den såkaldte deleøkonomi), nye finansielle produkter, et stort antal afgiftspligtige personer og tjenesteydelser, digitalisering af økonomien og den stærkt stigende e-handel. Dertil kommer, at skatteforvaltningerne skal forbedre deres effektivitet og ansvarlighed, samtidig med at de skal reducere budgetter og personale. Dette tvinger skatteforvaltningerne til at se sig om efter nye og fleksible foranstaltninger og tilgange til at opkræve skatter og afgifter, herunder moms. For at skabe synergieffekter og mindske omkostningerne har flere medlemsstater slået skatteforvaltningen, toldforvaltningen og/eller finansielle efterforskningsafdelinger sammen. Desuden bruger alle skattemyndigheder i større eller mindre omfang en risikobaseret tilgang, når de udfører deres centrale opgaver i skatteforvaltningen. Flere skatteforvaltninger har oprettet en særlig dataanalyse- og risikostyringsfunktion med ansvar for opsporing af risici og udformning og gennemførelse af en risikostyringsstrategi. Andre har indarbejdet risikobaserede procedurer i alle eller dele af skatteforvaltningens centrale funktioner, så ressourcerne kan fordeles bedre og blive mere effektive. Hertil kommer, at de lovgivningsmæssige ændringer (f.eks. indførelse af mini-one-stop-shop-ordningen, anvendelse af omvendt betalingspligt i visse sektorer, ændringer i momssatserne eller den såkaldte kasseregnskabsordning) har medført, at momssystemet måtte ændres på nationalt plan. For at vurdere virkningerne af ændringer i forvaltningen af momssystemet (dvs. reformer i organisation, processer og procedurer) bør medlemsstaterne have indført et overvågnings- og evalueringssystem, som kan rapportere om effektiviteten og virkningsgraden af de trufne foranstaltninger. 3.1.2.Digitalisering og informationsteknologi (IT) Løbende administrative processer er kendetegnet ved digitalisering og IT. Denne udvikling påvirker forholdet mellem skatteydere og skatteforvaltninger, idet den gør det lettere for skatteborgerne at opfylde deres forpligtelser og hjælper skattemyndighederne med at opspore og analysere risici i forbindelse med moms. Som følge af behovet for flere indtægter, større effektivitet og bedre efterlevelse i et miljø præget af stadig færre ressourcer er skattemyndighederne i stigende grad afhængige af digital indsamling og analyse af skattedata. Det gør det muligt for skattemyndighederne at indsamle skattedata næsten i realtid, navnlig når oplysningerne kan indsamles direkte fra de afgiftspligtiges egne systemer. Moms er en af de første afgifter, der bliver fuldt digitaliseret. E-tjenester, skatteyderens regnskab, e-fakturering og anvendelse af nationale kontrolerklæringer er eksempler på denne udvikling. I rapporteringsperioden er denne tendens til en stigende brug af IT klart identificeret, selv om gennemførelsesgraden varierer mellem medlemsstaterne. Dataudvinding og -analyse spiller en voksende rolle i efterlevelses- og revisionsinitiativer. På grundlag af oplysninger fra skatteyderne er skattemyndighederne bedre rustet til at afdække komplekse forretningsforbindelser og svigagtige aktiviteter, som f.eks. udløser revisioner eller standser udbetaling af refusioner.

Anvendelse af dataanalyse med henblik på efterlevelse vokser. På momsområdet har flere medlemsstater taget initiativer eller er i færd med at tage initiativer til at indhente oplysninger på fakturaniveau med henblik på at øge gennemsigtigheden af transaktioner på deres område eller er i færd med at indhente data om varebevægelser. Selv om informationsteknologi hjælper skattemyndighederne med at indsamle stadigt flere data, fører stigende mængder af information ikke nødvendigvis til en bedre risikovurdering, idet for meget information endog kan hindre identifikation af relevante data og resultere i ringere efterlevelse. Derfor er skattemyndighederne nødt til at finde den rette balance mellem behovet for oplysninger og korrekt behandling og analyse heraf på den ene side og den administrative byrde, som pålægges virksomhederne, på den anden. Endvidere oplever skattemyndighederne begrænsninger, når det gælder investeringer i IT. Ofte er IT-systemer (hardware og software) omkostningskrævende og er ikke altid kompatible med hinanden, hvilket kan hæmme udvekslingen af oplysninger mellem skattemyndigheder og/eller andre offentlige organer. Medlemsstaterne kan drage fordel af et tættere samarbejde med hinanden for at undgå dobbeltarbejde og -systemer, reducere IT-omkostninger og opnå gensidige fordele ved at investere i kompatible IT-løsninger. Anbefaling 2: Digitalisering og IT I takt med at digitalisering og IT omdannes til kritiske elementer af skatteforvaltningen, bør medlemsstaterne fortsætte med at digitalisere og automatisere data og opgaver. Derefter bør de sammen med andre medlemsstater undersøge, hvordan deres nationale data bedst kan udnyttes til også at hjælpe andre medlemsstater. Med henblik herpå kan det igangværende Transaction Network Analysis (TNA)-projekt tjene som et nyttigt referencegrundlag. 3.1.3.Analyse af momsgabet I rapporteringsperioden udviste momsgabet et lille fald både i volumen og i procent (se figur 1). På individuelt plan er forskellene i momsgabet mellem medlemsstaterne ikke desto mindre stadig betydelige (fra 0 % til 36,9 %). Selv om der kan være forskellige årsager til faldet i momsgabets størrelse, f.eks. bedre data eller økonomisk vækst, kan reduktionen også hænge sammen med bedre skatteforvaltning. I de vurderede år (2013-2016) har mange skattemyndigheder truffet nogle undertiden vidtrækkende foranstaltninger med sigte på at reducere momsgabet . Selv om der ikke er konkrete beviser på disse foranstaltningers indvirkning på størrelsen af momsgabet, er det sandsynligt, at de har påvirket graden af efterlevelse og dermed momsgabets størrelse. Ud over den rapport om momsgabet, som Kommissionen har offentliggjort, beregner et stigende antal medlemsstater deres eget momsgab, også på et mere detaljeret niveau, f.eks. ved at beregne momsgabet for den enkelte økonomiske sektor eller det enkelte geografiske område. Medlemsstaterne bør investere eller fortsætte med at investere i at beregne deres eget momsgab og foretage en mere detaljeret analyse af dette gab. 3.2.Registrering og afregistrering af moms Medlemsstaterne skal have indført et afgiftsregistreringssystem, der identificerer deres momspligtige, og skal lagre de relevante data om afgiftspligtige transaktioner inden for EU i VIES-systemet. 3.2.1.Momsregistrering En effektiv registreringsprocedure og korrekt tildeling af momsregistreringsnumre styrker centrale administrative processer i forbindelse med indberetning, betaling, beregning, opkrævning og tvistbilæggelse. Til dette formål bør de oplysninger, der indsamles på registreringstidspunktet og opbevares i skatteforvaltningens databaser, være fuldstændige, nøjagtige og ajourførte. Det er afgørende, at skattemyndighederne nøje følger registrerings- og afregistreringsprocedurerne, da misligholdelse på dette område vil have en betydelig indvirkning på opkrævningen af moms i de øvrige medlemsstater. Mens registreringsprocessen skal gå hurtigt for ikke at hæmme skatteyderne i at drive virksomhed, er det afgørende at undgå, at der gives momsregistreringsnumre til skatteydere med svigagtige hensigter. Derfor er en afbalanceret tilgang mellem hurtighed og sikkerhed vigtig. Forklaring: Anmodninger om momsregistrering (samlet antal) Anmodninger om momsregistrering i forhold til 2013 (udvikling) Afslag på registrering Kilde: Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. I rapporteringsperioden er det samlede antal anmodninger om momsregistrering i de 21 medlemsstater i grafikken mere eller mindre stabilt, mens antallet af afregistreringer fra VIES-systemet steg betydeligt i 2015. Der er ikke afdækket nogen særlig grund til denne stigning. Der er indført registreringsprocedurer i alle medlemsstaterne. "One-stop-shop"-registreringsfaciliteter er tilgængelige i nogle lande. I stedet for at skulle registreres til forskellige formål på flere kontorer (f.eks. handelskammeret, handelsretten og skattekontoret) kan virksomhederne registrere sig vedrørende alle forpligtelser på ét sted. Dette indebærer integrerede databaser og informationsudveksling mellem de relevante institutioner. Skatteydere kan få adgang til momsregistreringsinfo På fremmedsprog Momsregistrering er mulig på internettet Momsregistreringens ægthed kontrolleres Der er indført kontrol før momsregistrering IT-baseret moms- og VIES-registreringssystem Kontrol efter registrering i VIES

Kilde: Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. I tråd med tendensen til en bedre service til skatteyderne er onlineregistrering også ved at blive standardpraksis. Oplysninger om registreringsprocedurer og -forpligtelser meddeles hovedsagelig skatteyderne via skatteforvaltningens websted. Men i nogle medlemsstater er disse oplysninger stadig ikke til rådighed eller tilgængelige på et fremmedsprog, hvilket kan gøre det vanskeligt for afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i landet, at opfylde betingelserne for registrering. Til trods for anbefalingen i den foregående rapport bør nogle medlemsstater stadig investere mere i at hjælpe udenlandske skatteydere med at opfylde deres momsregistreringsforpligtelser. Medlemsstaterne har forskellige nummereringsmetoder til at identificere skatteyderne. Det varierer fra et enkelt identifikationsnummer for alle skatter og afgifter, herunder moms, til forskellige identifikationsnumre for moms og andre skatter og afgifter. I visse medlemsstater er selv VIES-registreringsnummeret forskelligt fra momsregistreringsnummeret. Denne opsplitning af momsregistreringsmetoder kan føre til øgede administrative byrder for virksomheder, der driver virksomhed i forskellige medlemsstater. Med henblik på at mindske denne administrative byrde bør medlemsstaterne og Kommissionen overveje tildelingen af momsregistreringsnumre og registreringsnumre i VIES. For at undgå, at et momsregistreringsnummer bruges til svigagtige aktiviteter, skal skatteforvaltningerne sikre, at oplysningerne fra den skattepligtige er ægte, korrekte og fuldstændige. Med henblik herpå skal et stort antal medlemsstater have indført en end-to-end-procedure, der omfatter kontrol af den skattepligtiges identitet, foreløbig kontrol forud for registrering, som er baseret på risikoanalyse, krydskontrol med oplysninger fra tredjemand, programmer til kontrol efter registrering med henblik på risikobetonede forhandlere, procedurer for afregistrering i tilfælde af, at skatteyderne ikke længere opfylder betingelserne for registrering. Selv om en række medlemsstater har gennemført denne end-to-end-proces, udføres de ledsagende aktiviteter ofte på ad hoc-basis, hvilket øger risikoen for upålidelige data i registreringssystemet. Med en mere systematisk tilgang er skatteforvaltningerne bedre rustet til at imødegå risici i registreringsproceduren. Medlemsstaterne bør kontrollere gyldigheden af moms- og VIES-registreringsdata på en mere systematisk måde. Generelt bevæger de fleste medlemsstater sig hen mod en registreringsprocedure, der er baseret på risikovurdering. For at undgå, at en sådan tilgang kan medføre forsinkelse i udstedelsen af momsregistreringsnumre, har flere skatteforvaltninger indført procedurer til at mindske denne risiko. Nogle medlemsstater angav i deres svar, at den tid, der er nødvendig for at udstede et moms- og/eller VIES-registreringsnummer, ligger inden for en uge, fra en til fem dage. Det lader derfor til, at risikovurderingen ikke medfører nævneværdige forsinkelser i udstedelsen af et registreringsnummer vedrørende moms og/eller VIES. Kilde: Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. I alle medlemsstater er momsregistreringsdatabasen tilgængelig i elektronisk format, hvilket giver skattemyndighederne mulighed for at knytte registreringsoplysningerne til andre IT-delsystemer, der er specifikt beregnet til momsindberetning og -betaling, -opkrævning og -revision. Endelig skal det bemærkes, at langt de fleste skatteforvaltninger har strategier for efterlevelse af reglerne, der omfatter initiativer til at opspore ikkeregistrerede afgiftspligtige personer. Oplysningskampagner, besøg på stedet og kontroller af indenlandske kontrolerklæringer er eksempler på sådanne initiativer. 3.2.2.Momsafregistrering I alle medlemsstaterne afregistrerer skatteforvaltningerne momspligtige på deres anmodning eller af egen drift, når den økonomiske virksomhed er ophørt. Nogle få medlemsstater har indført en mulighed for afregistrering af momspligtige, når de i et antal måneder ikke har indsendt momsangivelser. I andre tilfælde, f.eks. ved mistanke om svig, har de fleste medlemsstater ikke en juridisk mulighed for at afregistrere disse skatteydere fra momssystemet. 3.2.3.VIES-registrering og -afregistrering

Der er forskellige tilgange til registrering af momspligtige i VIES. I nogle medlemsstater indføres alle nationale momsregistreringer automatisk i VIES-systemet. Andre medlemsstater indfører kun de skattepligtige personer i VIES, som på tidspunktet for registrering eller senere erklærer, at de foretager transaktioner inden for EU. Medlemsstaternes svar viste, at mere end 30 % af skatteforvaltningerne ikke gennemførte en kontrol efter registreringsproceduren. Andre medlemsstaters skatteforvaltninger foretager kun punktuel kontrol efter registrering. Medlemsstater, der kun foretager foreløbig kontrol før registrering, bør gennemføre kontroller efter registreringen for at sikre, at oplysningerne i VIES er pålidelige. 3.3.Momsindberetning og -betaling Moms er en forbrugsafgift. Den betales af den endelige forbruger til leverandøren, som er en momspligtig person, der opkræver udgående moms af sit salg, modregner den i den indgående moms af sine køb og betaler den overskydende moms til staten. Da den afgiftspligtige person fungerer som skatteopkræver for staten, er det vigtigt, at momsangivelser indsendes, og betalinger foretages, til tiden. 3.3.1.Indberetning For at forbedre efterlevelsen tilbyder næsten alle medlemsstater muligheden for at indberette moms elektronisk. I de fleste medlemsstater er elektronisk indberetning obligatorisk for alle momsregistrerede virksomheder. Nogle medlemsstater har tilladt visse undtagelser, f.eks. for små virksomheder. Alle medlemsstater tilbyder elektronisk indberetning, og et stort antal medlemsstater har gjort det obligatorisk for mange momspligtige. Den elektroniske indberetningsgrad steg fra over 83 % i 2013 til næsten 95 % i 2015. Tilgængelig (frivillig) Obligatorisk Obligatorisk (kun for visse momspligtige) Kilde: Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. Kilde: Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. Alle medlemsstater overvåger automatisk indberetningsfristerne. I perioden 2013-2015 steg efterlevelsesgraden for rettidig indberetning af moms og nåede op på næsten 89 % i 2015. Under hensyntagen til de indsendte momsangivelser senest 30 dage efter fristens udløb var efterlevelsesgraden på over 96 %. 2013 2014 2015 Antal forventede angivelser i EU-medlemsstaterne (mio.) 127,9 130,1 132,3 Momsangivelser indsendt rettidigt (%) 87,1 88,6 88,9 Momsangivelser forsinket i under 30 dage (%) 4,6 4,4 4,7 Efterlevelsesgraden for momsangivelser (modtagne/forventede; %) 91,2 95,9 96,4 Kilde: Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. I tilfælde af for sen indberetning udsender de fleste medlemsstater rykkere (automatisk eller manuelt) efter fristens udløb. Nogle få medlemsstater udsender påmindelser inden den kommende frist. Ifølge disse medlemsstater har denne praksis reduceret antallet af for sene indberetninger. Alle medlemsstater har et sanktionssystem for at tilskynde de momspligtige til at indsende deres momsangivelser til tiden. Hvis der ikke indberettes moms, beregner størstedelen af medlemsstaterne et overslag over den skyldige moms og tilføjer en sanktion. Et forenklet momsindberetningssystem for små momspligtige anvendes i halvdelen af medlemsstaterne. 3.3.2.Betaling I de fleste medlemsstater giver skattemyndighederne mulighed for at betale den skyldige moms elektronisk. Imidlertid er elektronisk betaling kun obligatorisk i 50 % af medlemsstaterne. Nogle få medlemsstater giver stadig mulighed for at betale skyldig moms kontant, men fremmer anvendelsen af elektroniske midler. Betalingsfristerne overvåges ligeledes elektronisk. Når fristerne udløber, er det almindelig praksis, at skattemyndighederne automatisk sender rykkere. For små afgiftspligtige tilbyder skattemyndighederne en særlig forenklet betalingsordning.

Udstedes automatisk Tilgængelig Udstedes ad hoc Ikke tilgængelig Udstedes ikke Kilde: Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. Kilde: Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. I tilfælde af for sen betaling anvender alle medlemsstater et bøde- og rentesystem. Kommissionen er i øjeblikket i færd med at afdække medlemsstaternes praksis for pålæggelse af sanktioner for således at analysere juridiske begrænsninger og sanktioners indvirkning på efterlevelsen . 3.4.Inddrivelse af momsgæld Momsopkrævning er baseret på selvangivelse og frivillig betaling. Skattemyndighederne har til formål at opnå en høj grad af frivillig rettidig betaling og et lavt antal skatterestancer. For at nå dette mål er en høj grad af rettidig indberetning af moms nødvendig for at fastslå størrelsen af den skyldige moms, og en hurtig opfølgning er påkrævet, når betalingen er forfalden. Denne foranstaltning består normalt i at pålægge bøder og renter og gennemføre en gældsinddrivelsesplan. Med henblik på at forbedre effektiviteten har alle medlemsstater oprettet særlige enheder i deres skatteforvaltning til gældsinddrivelse eller sørget for at have medarbejdere med en specialuddannelse i gældsinddrivelse eller har udliciteret gældsinddrivelse til et halvstatsligt organ. I tilfælde af "interne" inddrivelsesaktiviteter sker disse hovedsagelig på nationalt plan. Langt de fleste skatteforvaltninger har en nøjagtig oversigt over udestående momsbetalinger, ofte opdelt efter år, beløb eller oprindelse (dvs. selvangivelse eller resultat af en revision). For nogle medlemsstater er denne oversigt tilgængelig i realtid. Nye skyldnere: Tidlig kontaktprocedure Modregning af afgiftstilgodehavender Brug af afdragsordninger Afskrivning af uerholdelige fordringer Virksomhedsledelsens momsansvar Moms kan betales af køberen (uden for omvendt betalingspligt) Kilde: Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. De juridiske værktøjer og tilgange i forbindelse med gældsinddrivelse varierer medlemsstaterne imellem. Den generelle tilgang i forbindelse med inddrivelse af skattegæld er at bruge ressourcerne dér, hvor der er en chance for at få opkrævet pengene. Mange medlemsstater har indført en procedure, som giver mulighed for tidligt at tage kontakt med nye skyldnere (pr. telefon eller e-mail), enten systematisk eller lejlighedsvis. Der lægges endvidere vægt på "unge" krav, for hvilke der er identificeret aktiver. Praksis viser nemlig, at succesen med at inddrive gammel gæld er mere begrænset. Visse skatteforvaltninger har dog en retlig forpligtelse til at håndhæve alle deres krav og inddrevne beløb bliver først tilskrevet deres ældste krav. Afdragsordninger og modregning af afgiftstilgodehavender (f.eks. momsrefusion) i udestående momsgæld er almindelig praksis. Mindre konventionel er modregning af en udenlandsk momsgæld i en udenlandsk momsrefusion, som er under drøftelse. I tilfælde af uerholdelig momsgæld kan en lang række skatteforvaltninger anvende afskrivningsprocedurer som led i deres forvaltning af skattegæld til det offentlige. Selv om adskillige medlemsstater har en juridisk mulighed for at håndhæve momsrestancer over for en virksomheds ledelse eller en køber (solidarisk hæftelse), er det vanskeligt at anvende dette værktøj, fordi bevisbyrden ligger hos skattemyndighederne. Kommissionen er i gang med at offentliggøre en evaluering af direktivet om gensidig bistand i forbindelse med inddrivelse. Medlemsstaterne opfordres til at tage hensyn til denne rapport. Da inddrivelse bidrager til en fair beskatning, bør medlemsstaterne gøre brug af alle tilgængelige inddrivelsesinstrumenter, herunder mekanismen for gensidig bistand. 3.5.Momsrefusion Begrænsede ressourcer hos skatteforvaltningen og virksomhedernes behov for at modtage penge i rette tid kræver, at skattemyndighederne finder den rette balance mellem en hurtig tilbagebetaling af moms til lovlydige virksomheder og en grundig kontrol i tilfælde af fejl og svig. Næsten alle medlemsstaters skatteforvaltninger har indført procedurer baseret på risikovurderingsmetoder, der sikrer, at en væsentlig del af de anmodninger om momsrefusion, som indebærer en lav risiko, behandles straks, mens de risikobetonede anmodninger kontrolleres nøje. I de fleste medlemsstater automatiseres disse procedurer via elektroniske processer. I nogle få medlemsstater skal alle anmodninger om momsrefusion kontrolleres, inden udbetalingen kan ske (systematisk forudgående kontrol), hvilket kan medføre en forsinkelse i refusionsproceduren. Budgetmæssige begrænsninger kan også påvirke tidsplanen for tilbagebetaling af moms. Begge situationer (systematisk forudgående kontrol og forsinkede tilbagebetalinger på grund af budgetbegrænsninger) lægger økonomisk pres på de lovlydige virksomheder og skaber hindringer for grænseoverskridende handel.

Kommissionen har iværksat en undersøgelse af indenlandsk og grænseoverskridende tilbagebetaling af moms. Inden for rammerne af denne undersøgelse vil den sammen med medlemsstaterne undersøge, hvordan denne proces kan forbedres og fremskyndes. 3.6.Momsrevision og -kontrol Alle skatteforvaltninger har revisionsafdelinger inden for deres organisation, som i mange tilfælde også omfatter specialiserede enheder til bekæmpelse af svig. Ud over den traditionelle revision har alle skatteforvaltninger gennemført e-revisionsteknikker. Der er udformet generelle revisionsstrategier og/eller -programmer, og ofte er der tilføjet målrettede strategier for moms. En række momsrevisioner (omfattende revisioner på stedet, emnespecifik revision, skrivebordsrevision osv.) gennemføres for at kontrollere, at oplysningerne i momsangivelserne er korrekte. En revision er imidlertid et dyrt instrument, da det er tidskrævende og kræver et stort antal menneskelige ressourcer. Endvidere er revisionens bidrag til den samlede momsopkrævning procentuelt begrænset. I dag erkender mange skatteforvaltninger, at en (fuld) revisionsdækning ikke længere forventes at være det mest effektive og virkningsfulde middel til at afskrække fra overtrædelse af bestemmelserne. I stedet for betragter disse forvaltninger revision som en sidste håndhævelsesforanstaltning, der skal anvendes, når andre proaktive initiativer, som fokuserer på at fremme frivillig overholdelse af skattelovgivning og -forpligtelser, ikke eller ikke længere er effektive. At finde den rette balance mellem overholdelse af reglerne, et voksende antal initiativer og kontrol på momsområdet er en af en skatteforvaltnings største udfordringer. Figur 10: Momsopkrævning og momstilsvar efter revision i 22 af EU's medlemsstater (2013-2015) Kilde: Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. Andre skatteforvaltninger baserer hovedsagelig deres tilgang til overholdelse (af momsreglerne) på overvågning og kontrol. Efter denne tilgang er det almindelig praksis at benytte risikostyringsteknikker til at forbedre effektiviteten af revisioner, navnlig ved udvælgelse af revisionssager. Der træffes foranstaltninger til at støtte risikoanalysen, f.eks. ved at indføre kontrolerklæringer, som gør det muligt for skattemyndighederne at krydstjekke salg og køb på nationalt plan. Også den øgede brug af oplysninger fra tredjemand bidrager til en mere målrettet revisionstilgang. De oplysninger, der indsamles ved denne fremgangsmåde, har vist sig at være en vigtig forudsætning for afsløringen af svig. En hindring for at gå fra en revisionstilgang til forebyggende foranstaltninger er den måde, hvorpå skatteforvaltningens effektivitet måles. Hvis effektiviteten måles på grundlag af revisions-/opkrævningsstatistikker, forudsætter et skifte til en efterlevelsesbaseret tilgang, at der benyttes andre parametre, som f.eks. momsgab og virksomhedernes vurdering af, om de har fået en retfærdig behandling af skatteforvaltningen i det konkurrencebaserede miljø. Medlemsstaterne bør sikre, at deres revisionsstrategi er en del af en overordnet strategi for efterlevelse af (moms)lovgivningen og ikke en selvstændig tilgang. Endelig er bekæmpelse af momssvig stadig et af skatteforvaltningernes og Kommissionens indsatsområder. Navnlig i tilfælde af bekæmpelse af grænseoverskridende momssvig skal det administrative samarbejde mellem medlemsstaternes skattemyndigheder styrkes. Dette er grunden til, at Kommissionen har evalueret de aktuelle administrative samarbejdsordninger og fremsætter et forslag til ændring af Rådets forordning om administrativt samarbejde vedrørende merværdiafgift. 4.Gennemførelse af anbefalinger fra den syvende artikel 12-rapport og arbejdsdokumentet fra Kommissionens tjenestegrene Den syvende artikel 12-rapport og det ledsagende arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene indeholder 32 anbefalinger rettet til 27 medlemsstater. Anbefalingerne var inddelt i syv afsnit: a) momsidentifikation, -registrering og -afregistrering, b) toldprocedure 42, c) momsindberetning og -betaling, d) momsopkrævning og inddrivelse af gæld, e) momsrevision og -kontrol, f) tvistbilæggelsesordning i afgiftssager og g) efterlevelse af momsreglerne. Hver enkelt anbefaling var gældende for mindst 2 og højst 27 medlemsstater. Kilde: Syvende artikel 12-rapport (tidligere anbefalinger). Medlemsstaternes besvarelse af 2017-spørgeskemaet. På grundlag af medlemsstaternes svar lader det til, at mere end to tredjedele af anbefalingerne er blevet helt eller delvis fulgt. Ser man nærmere på de enkelte gennemførelsesprocenter pr. medlemsstat og pr. anbefaling, viser der sig dog en betydelig variation. Nogle medlemsstater har næsten ikke taget forslagene til sig, mens andre har gennemført de fleste af dem. Nogle anbefalinger blev vel modtaget (f.eks. momsregistrering og -revision), mens andre foranstaltninger næsten ikke er blevet gennemført (f.eks. i forbindelse med tvistbilæggelse). Navnlig er det fortsat en kilde til stor bekymring, om VIES-systemet er nøjagtigt og føres ajour. I en række medlemsstater bliver gyldigheden af dataene i VIES-systemet stadig i dag ikke kontrolleret regelmæssigt, hvilket medfører betydelige vanskeligheder for de erhvervsdrivende, der driver virksomhed i det indre marked (se også punkt 2.2.3).