Indledning

Formålet med nærværende fælles meddelelse fra Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik er at bidrage til udarbejdelse af en ny handlingsplan vedrørende menneskerettigheder og demokrati for perioden 2015-2019.

Menneskerettigheder og demokrati som EU's styrende principper

Verden af i dag er ustabil og under hurtig forandring; det er en verden, hvor menneskerettigheder og demokratiske værdier ofte anfægtes og mange steder tilsidesættes. Der sker flere og mere alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, civilsamfundets tiltag stækkes, konflikter har fået mange facetter, og autoritære regimer er blevet dristigere. Med globaliseringen følger nye udfordringer, som komplicerer beskyttelsen af menneskerettighederne yderligere.

Under disse forhold rettes den internationale opmærksomhed begribeligvis mod stabilitet. Varig stabilitet kan imidlertid ikke opnås gennem sikkerhed og økonomisk velstand alene. Borgernes loyalitet mod staten og deres tiltro til fredelige virkemidler afhænger af, hvorvidt de føler, at de er beskyttet mod vilkårlige afgørelser, og at deres synspunkter kan påvirke den politiske beslutningstagning. Dette kan kun opnås i et demokratisk samfund baseret på respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, et samfund, hvor regeringen ikke er korrupt og skal stå til ansvar, parlamentet er i stand til at repræsentere befolkningens mange forskellige synspunkter og interesser, civilsamfundet er dynamisk, medierne frie og retssystemet uafhængigt.

Drøftelserne om målene for en bæredygtig udvikling efter 2015 med vægt på menneskerettigheder og kvinders rettigheder som selvstændige mål afspejler denne målsætning.

Dette er baggrunden for, at menneskerettighederne fortsat skal være i centrum af Unionens optræden udadtil. Unionens optræden udadtil bygger på artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), der også bekræfter EU's rolle med hensyn til at fremme bl.a. demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes universalitet og udelelighed samt respekt for grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er bindende for EU's institutioner og for medlemsstaterne, når de gennemfører EU-retten. Herudover er EU part i visse af De Forenede Nationers og Europarådets instrumenter som f.eks. FN's konvention om handicappedes rettigheder (UNCRPD). Unionens troværdighed som forkæmper for menneskerettighederne verden over hviler på disse grundpiller.

Menneskerettigheds- og demokratipakken 2012

I 2012 vedtog Unionen et ambitiøst program – den strategiske ramme for menneskerettigheder og demokrati – som beskriver, hvordan den agter at opfylde sin traktatfæstede forpligtelse til at fremme demokrati, retsstatsprincippet samt menneskerettighedernes universalitet og udelelighed.

Næsten tre år efter vedtagelsen ligger den strategiske ramme og dennes prioriteringer og styrende principper fortsat til grund for Unionens tiltag.

En anden milepæl i EU's menneskerettighedspolitik var beslutningen i 2012 om at oprette stillingen som EU's særlige repræsentant (EUSR) for menneskerettigheder. Den særlige repræsentant har styrket synligheden og effektiviteten af EU's menneskerettighedspolitik, øget samspillet med vores partnere og hjulpet os med at fremme specifikke prioriteringer. Rådets beslutning om at forlænge den særlige repræsentants mandat med yderligere to år er en anerkendelse af vedkommendes vigtige rolle.

Det tredje vigtige element i den i 2012 vedtagne menneskerettighedspakke var handlingsplanen vedrørende menneskerettigheder og demokrati (2012-2014), der bidrog til gennemførelsen af forpligtelserne i den strategiske ramme.

Denne handlingsplan indeholdt 97 tiltag inden for en bred vifte af menneskerettigheds- og demokratispørgsmål, som både EU og - på nationalt plan - medlemsstaterne skulle gennemføre. Den forpligtede samtlige berørte parter til at opfylde klare målsætninger inden for veldefinerede tidsfrister.

Resultater af handlingsplanen for 2012-2014

Handlingsplanen for 2012-2014 havde stor betydning med hensyn til at sikre alle relevante berørte parters engagement og sikrede, at de bevarede fokus på en række nøglemålsætninger. Det arbejde, der blev udført som led i handlingsplanen, førte til en række vigtige resultater.

Handlingsplanen øgede integreringen af menneskerettighedshensyn i samtlige EU's eksterne politikker og disses gennemførelsesforanstaltninger, hvilket gjorde en konkret forskel i praksis. De skridt, der er taget til at integrere menneskerettighedshensyn i de konsekvensanalyser, der foretages af lovgivningsmæssige og ikke-lovgivningsmæssige forslag, samt inddragelsen af menneskerettighedsevalueringer som en overordnet faktor ved udbetaling af EU-bistand er blot nogle få eksempler.

Handlingsplanen hjalp også EU med at udvikle de nødvendige værktøjer og ressourcer til at udforme og gennemføre en mere sammenhængende politik. Nedsættelsen i Bruxelles af Rådets Menneskerettighedsgruppe (COHOM), vedtagelsen af en række detaljerede EU-retningslinjer vedrørende centrale menneskerettighedsspørgsmål (religions- og trosfrihed, rettighederne for lesbiske, bøsser, biseksuelle, transpersoner og interseksuelle (LGBTI-rettigheder), ytringsfrihed online and offline), vedtagelsen af en værktøjskasse med henblik på en rettighedsbaseret tilgang til udvikling, vedtagelsen af lokale landestrategier for menneskerettigheder baseret på samarbejdet mellem EU-delegationerne og medlemsstaternes ambassader, oprettelsen af kontaktpunkter for menneskerettigheder i EU-delegationerne samt forbedringen af et målrettet uddannelsesforløb for EU-ansatte og medlemsstaternes diplomater har alt sammen bidraget til gennemførelsen af dette mål.

Handlingsplanen fremmede desuden effektiv multilateralisme gennem udarbejdelsen af årlige strategier og prioriteringer for EU i FN's menneskerettighedsfora, særlig FN's Menneskerettighedsråd. Den lagde desuden vægt på EU-tiltag inden for en række prioriterede nøgleområder, herunder kvinders og pigers rettigheder, børns rettigheder og LGBTI-rettigheder, og slog til lyd for en yderligere indsats på området økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder i overensstemmelse med Unionens tilsagn om menneskerettighedernes udelelighed. I handlingsplanen blev der endvidere gjort opmærksom på handicapspørgsmål i overensstemmelse med forpligtelserne i FN's konvention om handicappedes rettigheder (UNCRPD).

Handlingsplanen styrkede EU's samarbejde med og støtte til civilsamfundet i hele verden. Den gjorde det til almindelig praksis at høre civilsamfundsorganisationer forud for menneskerettighedsdialoger eller i forbindelse med vigtige politikdokumenter, fremmede civilsamfundsorganisationers inddragelse i udformningen af finansiel bistand og øgede EU's støtte til civilsamfundsorganisationer, som oplever restriktive foranstaltninger.