29.1.  79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 25/9 
BILAG  VI 
Minimumsstørrelser  for fisk,  omhandlet  i artikel  6 
(i cm) 
Den del  af region  1, 
der ligger  inden  for ICES 
underområde  II, V XII  og XIV Region  2 Region  3 
Torsk  (Gadus  morhua) 34 H 30 30 
Kuller  (Melanogrammus  aeglefinus) 31 27 27 
Kulmule  (Merluccius  merluccius) 30 30 30 
Rødspætte  (Pleuronectes  platessa) 25 25 25 
Skærising  (Glyptocephalus 
cynoglossus) 28 28 28 
Rødtunge  (Microstomus  kitt) 25 25 25 
Tunge  (Solea  solea) 24 24 24 
Pighvarre  (Psetta  maxima) 30 30 30 
Slethvarre  (Scophthalmus  rhombus) 30 30 30 
Glashvarre  (Lepidorhombus  spp) 25 25 25 
Hvilling  (Merlangius  meriangus) 27 27 23 
Ising  (Limanda  limanda) 15 15 15 
Sej (Pollachius  virens) 35 30 (*) 30 
Almindelig  blankesten 
(Pagellus  bogaraveo) — — 12 
Mulle  (Mullus  surmuletus) — — 15 
Bars  (Dicentrarchus  labrax) — 26 25 
Havål  (Conger  conger) — — 58 
Lubbe  (Pollachius  pollachius) — — 22 
Lange  (Molva  molva) — — 63 
Stamsild  (Alosa  spp) — — 30 
Stør (Acipenser  sturio) — — 145 
Multe  (Mugil  spp) — — 20 
Laks  (Salmo  salar) — — 48 
Ørred  (Salmo  trutta) — — 23 
(*) Minimumsstørrelsen  for  ICNAF  underområde  1 er på 40 cm. 
(s) Undtagen  landinger  af sej,  der  er fisket  i området  øst  for  en linje  trukket  fra  Hanstholm  til Lindesnes. 
Forslag  til Rådets  direktiv  om  tilnærmelse  af medlemsstaternes  lovgivninger  vedrørende 
sikkerhedsbestemmelser  for tårnkraner  til anvendelse  på byggepladser 
(Forelagt  Rådet  af Kommissionen  den  8. december  1978) 
RÅDET  FOR  DE  EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  100, 
under  henvisning  til forslag  fra Kommissionen, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Europa-Parlamentet, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Det  økonomiske  og sociale  Udvalg,  og 
ud fra  følgende  betragtninger: 
1 alle  medlemsstaterne  findes  der  sikkerhedsbestem-
melser  vedrørende  konstruktion  og  fremstilling  af 
tårnkraner  til anvendelse  på byggepladsen,  som  er 
forskellige  fra medlemsstat  til medlemsstat  og derfor 
hæmmer  samhandelen  med  disse  hejseapparater; 
disse  bestemmelser  bør  derfor  tilnærmes; 
Nr. C 25/10 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.1.  79 
Rådets  direktiv  EØF  af om  tilnærmelse 
af medlemsstaternes  lovgivninger  vedrørende  fælles 
bestemmelser  for  hejseapparater  og transportanlæg 
har fastlagt  en række  fælles  procedurer  som  f. eks. 
EØF-typegodkendelse,  EØF-typeafprøvning  og EØF-
fabrikanterklæring  for markedsføring  af disse  hejse-
apparater  og transportanlæg;  der  bør  fastsættes  pro-
cedurer  for  EØF-typeafprøvning  og EØF-kontrol  af 
demontable  tårnkraner; 
dette  direktiv  er ligesom  Rådets  direktiv  EØF 
af om  tilnærmelse  af  medlemsstaternes 
lovgivninger  vedrørende  de tilladte  støjgrænser  for 
tårnkraner  et  særdirektiv  efter  Rådets  direktiv 
EØF. 
den tekniske  udvikling  nødvendiggør  en hurtig  tilpas-
ning  af de tekniske  forskrifter;  ændringer  og tilpas-
ninger  af direktivet  bør  derfor  gennemføres  ved  den 
i artikel  22 i Rådets  direktiv  EØF  af 
fastsatte  procedure  — 
UDSTEDT  FØLGENDE  DIREKTIV: 
Artikel  1 
1. Dette  diretiv  finder  anvendelse  på demontable 
tårnkraner  til anvendelse  på byggepladser. 
2. Ved  »tårnkran  til anvendelse  på byggeplads« 
forstås  i dette  direktiv  et selvbevægende  hejseapparat 
bestående  af et lodret  tårn  forsynet  med  en udligger 
i eller  nær  toppen. 
Apparatet  skal  være  forsynet  med  anordninger  til at 
løfte  og sænke  hængende  byrder  og  til  vandret 
bevægelse  af disse  byrder  ved  ændring  af de løftende 
byrders  udhæng  ved  drejning  eller  forskydning  af hele 
apparatet. 
Apparatet  kan  være  fastmonteret  eller  forsynet  med 
bevægelsesanordning. 
3. Ved  »EF-tårnkran«  forstås  enhver  tårnkran  til 
anvendelse  på byggeplads,  som  modsvarer  bestem-
melserne  i dette  direktiv. 
4. Ved  »byggeplads«  forstås  i dette  direktiv  et 
område,  hvor  der  bygges  eller  udføres  offentlige 
arbejder,  og hvor  kranen  demonteres,  når  arbejdet 
er færdiggjort. 
5. Dette  direktiv  gælder  ikke  for 
— permanent  monterede  kraner; 
— mobilkraner  med  bevægelig  udligger  forsynet  med 
tårn som  tilbehør; 
— hammerkraner  og udrustningskraner 
(skibsværfter); 
— montagemaster  med  eller  uden  udligger. Artikel  2 
EF-tårnkraner  er underkastet  EØF-typeafprøvning  og 
EØF-kontrol  i overensstemmelse  med  artikel  2 i 
Rådets  direktiv  EØF  af 
Artikel  3 
1. Medlemsstaterne  drager  omsorg  for,  at de 
autoriserede  organer  i overensstemmelse  med  bestem-
melserne  i artikel  9—15  i Rådets  direktiv 
EØF  af kun  udsteder  attestation  for  EØF-
typeafprøvning,  hvis  krantypen  er i overensstemmelse 
med bestemmelserne  i bilaget  til dette  direktiv. 
2. De  autoriserede  organer  varetager  EØF-kontrol-
len i overensstemmelse  med  bestemmelserne  i artikel 
16—19  i Rådets  direktiv  EØF  af 
3. Det  autoriserede  organ  udsteder  for  hver  type 
tårnkran  til anvendelse  på byggepladser,  som  opfylder 
de sikkerhedsbestemmelser,  der er fastlagt  i bilaget  til 
dette  direktiv,  en attestation  for  EØF-typeafprøv-
ningen;  model  heraf  er vist  i bilag  III i Rådets 
direktiv  EØF  af 
4. Fabrikanten  eller  hans  befuldmægtigede  udsteder 
i henhold  til artikel  20 i Rådets  direktiv  EØF 
af for  hver  tårnkran,  bygget  i overensstem-
melse  med  den  type,  der  har  gennemgået  EØF-type-
afprøvningen,  en EØF-typeattesten;  model  heraf  er 
vist i bilag  IV i det nævnte  direktiv. 
5. Konstruktøren  eller  hans  befuldmægtigede 
anbringer  endvidere  EØF-godkendelsesmærket  enten 
på eller  ved  siden  af kranens  mærkeskilt  på en sådan 
måde,  at det  ikke  kan  fjernes  eller  slettes,  jævnfør 
artikel  20 i Rådets  direktiv  EØF  af og 
dets bilag  I. 
Artikel  4 
Medlemsstaterne  kan  ikke  som  følge  af de krav,  der 
er anført  i dette  direktiv,  nægte  tilladelse  til, forbyde 
eller  begrænse  markedsføring  og ibrugtagning  af 
tårnkraner  til  anvendelse  på  byggepladser  som 
omhandlet  i artikel  1, stk.  2 og 3, når  de ledsages  af 
den typeattest  og er udstyret  med  det  typemærke, 
som er nævnt  i artikel  3. 
Artikel  5 
De for tilpasning  af bilaget  til dette  direktiv  til den 
tekniske  udvikling  fornødne  ændringer  fastsættes  i 
overensstemmelse  med  fremgangsmåden  i artikel  22 
i Rådets  direktiv  EØF  af 
29.1.  79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 25/11 
Artikel  6 rettes  om  ethvert  forslag  til administrativt  eller  ved 
lov fastsatte  bestemmelser,  som  de påtænker  at ved-
1. Medlemsstaterne  sætter  de nødvendige  admini-  tage  på det  af dette  direktiv  omfattede  område  i så 
strativ  eller  ved  lov  fastsatte  bestemmelser  i kraft  for god  tid,  at Kommissionen  kan  fremsætte  sine  be-
at efterkomme  dette  direktiv  inden  18 måneder  fra  mærkninger  dertil. 
dets meddelelse  og underretter  straks  Kommissionen 
herom. 
Artikel  7 
2. Efter  meddelelsen  af dette  direktiv  drager  med-
lemsstaterne  omsorg  for,  at Kommissionen  under-  Dette  direktiv  er rettet  til medlemstaterne. 
BILAG 
1. Førerhus  og adgangsveje 
1.1. Kraner  med  vandret  udligger  på over  600  kNm  (*) lastmoment  eller  med  udlig-
geren  anbragt  i en højde  af over  25 m fra jordoverfladen  skal  være  forsynet  med 
et drejeligt  førerhus,  såfremt  kranen  styres  fra et sted  på selve  kranen  som  er 
mindst  2 m over  den  jordoverflade,  hvorpå  kranen  er installeret. 
Kraner  med  rejsbar  udligger  på over  600  kNm  (*) lastmoment  eller  hvor  udlig-
gerens  forankring  til tårnet  er placeret  i en højde  af over  20 m fra jordoverfladen 
skal være  forsynet  med  et drejeligt  førerhus,  såfremt  kranen  styres  fra et sted  på 
selve  kranen,  som  er mindst  2 m over  den  jordoverflade,  hvorpå  kranen  er 
installeret. 
1.2. Såfremt  kranen  er forsynet  med  førerhus,  må dette  ikke  være  ophængt  i ud-
liggeren. 
Det må være  anbragt  på tårnet,  men  således  at det ikke  knuses,  hvis  udliggeren 
ved et uheld  synker  ned. 
Hvis  førerhuset  er anbragt  på tårnet,  kan  udsynspartiet  være  placeret  uden  for 
mastestrukturen. 
1.3. Førerhuset  skal  være  tilstrækkeligt  rummeligt  til at sikre  en risikofri  styring  af 
kranen  og et korrekt  udsyn  fra sædet. 
1.4. Førerhusets  indvendige  nyttemål  må ikke  være  mindre  end: 
længde:  0,80  m, 
bredde:  0,80  m, 
højde:  2,00  m. 
1.5. Førerhusets  loft  skal  være  jævnt  og må ikke  have  nogen  fremspring. 
1.6. Førerhuset  skal: 
1.6.1.  —  være  forsynet  med  et tag som  på ethvert  sted  kan  bære  en masse  på 100  kg 
fordelt  på en 30 X 30 cm flade; 
1.6.2.  —  beskytte  kranføreren  mod  vejrliget  f. eks.  regn,  stærk  varme  eller  stærk  kulde; 
1.6.3.  —  indeholde  et effektivt  og tilstrækkeligt  brugssikkert  varmeanlæg;  anlægget  skal 
være  fastmonteret; 
1.6.4.  —  kunne  udluftes  på hensigtsmæssig  måde; 
1.6.5.  —  være  forsynet  med  en installation  der  muliggør  rationel  og tilstrækkelig 
kunstig  belysning; 
1.6.6.  —  være  forsynet  med  et komfortabelt  og indstilleligt  sæde  fastgjort  til førerhuset; 
1.6.7.  —  gøre  det muligt  at pudse  vinduer  uden  risiko;  det forreste  vindue  og om for-
nødent  de andre  vinduer  skal  være  forsynet  med  en vinduesvisker; 
(l) Se tilføjelse:  Definition  af nominelle  karakteristika  for  tårnkraner. 
Nr. C 25/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29. 1. 79 
1.6.8.  —  være  forsynet  med  holdbart  gennemsigtige  vinduesruder.  Ruderne  kan  være 
af sikkerhedsglas  eller  et svært  antændeligt  syntetisk  materiale; 
1.6.9.  —  være  forsynet  med  en fast  skridsikker  isoleringsrude  dér,  hvor  kranføreren 
sætter  fødderne; 
1.6.10.  —  være  fremstillet  af svært  antændeligt  materiale  bortset  fra vinduesruderne. 
1.7. Forbrændingsmotorer  skal  være  monteret  uden  for førerhuset.  Udstødningsrør  for 
forbrændingsgasserne  skal  være  fremstillet  og installeret  på en sådan  måde,  at 
gasserne  ikke  breder  sig i kabinen  eller  generer  udsynet. 
1.8. Adgangen  til førerhuset  skal  ske  igennem  en dør.  Denne  skal  åbnes  udad,  være 
forsynet  med  en mekanisk  lås og føre  ud til en afsats  eller  gangbro. 
1.9. Såfremt  der af konstruktionsmæssige  grunde  ikke  kan  anbringes  en adgangsdør 
(som  forudset  i 1.8),  er det dog  tilladt  at anvende  en lem  i førerhusets  gulv  eller 
loft. Sker  adgangen  gennem  en gulvlem,  er det en betingelse  at: 
— det  øvrige  gulvareal  (lemmen  åben)  er mindst  0,8 m X 0,5 m, 
— lemmen  kun  kan  åbnes  indad  i førerhuset, 
— der  indrettes  en nødudgang  gennem  en sikkerhedslem  placeret  enten  i loftet 
eller i førerhusets  side.  Denne  lem  skal  stå i forbindelse  med  en sikkerheds-
lejder. 
Lemmenes  dimensioner  skal  være  mindst  0,5 X 0,6  m, og de skal  være  forsynet 
med en låseanordning  i åben  stilling.  Loftslemme  må kun  kunne  åbnes  udad. 
1.10.  Såfremt  skrå  eller  lodrette  vægge  indeholder  vinduesruder  placeret  mindre  end 
1,00 m fra gulvet  skal  glaspartierne  være  beskyttet  op til 1,00  m højde  af vandrette 
stænger  0,25  m, 0,50  m og 1,00  m over  gulvet,  eller  af lodrette  stænger  med 
indbyrdes  afstand  0,20  m eller  af en passende  anordning,  der ikke  hindrer  kran-
førerens  udsyn.  Hver  stang  skal  kunne  modstå  en kraft  på 1 000 N uden  væsentlig 
deformation. 
1.11.  Såfremt  gulvet,  incl.  skrå  partier,  indeholder  vinduesruder,  skal  disse  være  beskyt-
tet på samme  måde  som  anført  i ovenstående  1.10. 
1.12.  I  det tilfælde,  hvor  der  findes  en styrepult  ved  kranens  fod,  skal  den  beskyttes 
med et tag,  som  kan  modstå  faldenergien  fra en 7 kg tung  stålkugle,  der falder  fra 
2 m højde. 
2. Adgang 
2.1.1.  Alle  styrepulte  og alle  installationer  på kranen,  som  kræver  regelmæssig  kontrol 
eller vedligeholdelse,  skal  have  sikre  adgangsveje. 
2.1.2.  De  i foregående  artikel  omtalte  steder,  som  ligger  mere  end  2 m over  jordover-
fladen  samt  på udliggeren,  skal  være  tilgængelige  ved  hjælp  af trapper,  afsatsér, 
gangbroer  eller  lejdere.  Lejdere  skal  være  monteret  med  gelænder  på begge  sider. 
2.1.3.  Med  henblik  på opstilling  og nedtagning,  afprøvning,  fejlretning  og vedlige-
holdelse  på steder,  som  ligger  mere  end  2 m over  jordoverfladen,  skal  kranen  incl. 
udliggeren  være  forsynet  med  de fornødne  anordninger  (gelændere,  håndtag,  trin-
plader,  sikkerhedsudstyr  osv.)  til sikring  af personalet,  og gøre  det  muligt  at 
komme  til de rigtige  steder.  Tovskiver  og tilbehør  for enden  af udliggeren  skal 
være  således  indrettet,  at al smøring  mellem  opstilling  og nedtagning  af kranen 
er unødvendig.  Er dette  ikke  tilfældet,  skal  udliggeren  være  forsynet  med  ad-
gangsveje. 
29.1.  79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 25/13 
Figur  1 
Sikkerhedsanordning 
mod  nedstyrtning 
in 
I CO 
300 mm 
Figur  2 
Sikkerhedsanordning 
mod  nedstyrtning 
o o (O co 
A VII 
300 mm 
Figur  3 
oo 
*4" "4" 
> 300 mm 
ad figur  1: 
På udliggere  med  en struktur  mindre  end  1,50  m i højden  skal  gangbroen  anbringes  langs  siden. 
I dette  tilfælde  er det  tilladt,  at personen  overskrider  strukturens  diagonalstænger.  Sikkerheds-
anordningen  mod  nedstyrtning  er da et gelænder  monteret  hele  vejen  langs  strækbjælken,  der 
tjener  som  skinne,  hvorpå  arbejderen  kan  hægte  sikkerhedsselen. 
ad figur  2: 
På udliggere  med  en struktur  større  ned  1,50  m, men  mindre  end  1,80  m i højden  skal  gang-
broen  ligeledes  anbringes  langs  siden.  Glideskinnen  omtalt  under  figur  1, der tjener  som  sikker-
hedsanordning  mod  nedstyrtning,  skal  monteres  1,50  m over  gangbroen. 
ad figur  3: 
På udliggere  med  en struktur  mere  end  1,80  m i højden,  skal  gangbroen  monteres  midt  mellem 
de nedre  langsgående  bjælker.  På mindst  een,  evt.  begge  sider  anbringes  gelændere  som  sikker-
hedsanordning  mod  nedstyrtning  1 m over  gangbroen. 
Nr. C 25/14 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.1.  79 
2.1.4.  Adgangsveje  på udliggere,  som  omtalt  ovenfor,  er ikke  nødvendige  såfremt  udlig-
geren  kan  sænkes  på en sådan  måde,  at der kan  foretages  et komplet  visuelt  efter-
syn, eller  at konstruktionen  er forsynet  med  andre  egnede  midler  til at gennemføre 
dette  visuelle  eftersyn. 
2.2. Trapper  og lejdere 
2.2.1.  Der  skelnes  mellem: 
2.2.1.1.  —  trapper:  adgangsveje,  som  danner  en vinkel  på 65°  eller  mindre  med  vandret; 
2.2.1.2.  —  lejdere:  adgangsveje,  som  danner  en vinkel  på mellem  75°  og 90°  med  vandret. 
2.2.1.3.  Adgangsveje  med  vinkler  over  65°  og under  75°  med  vandret  er ikke  tilladt. 
2.2.2.  Trapper 
2.2.2.1.  Trapper  skal  være  forsynet  med  et trappegelænder  på begge  sider  i 1 m højde 
målt  lodret  over  kanten  af hvert  trin  og bære  en underliste  i halv  højde. 
2.2.2.2.  Trinene  skal  være  skridsikre  og forsynet  med  en trinbeskytter.  Højden  mellem 
trinene  må ikke  overstige  0,20  m, og følgende  relation  bør  så vidt  muligt  over-
holdes: 
2 stigninger  + 1 grund  — 0,63  m. 
Trinenes  længde  bør  være  mindst  0,60  m. 
Afstanden  mellem  trinene  skal  være  konstant. 
2.2.3.  Lejdere 
Lejdere  skal  have  følgende  karakteristika: 
2.2.3.1.  —  mindste  bredde  mellem  vanger:  0,30  m; 
2.2.3.2.  —  konstant  mellemrum  mellem  stænger:  0,25  m — 0,30  m; 
2.2.3.3.  —  frit  rum  bag  stængerne  mindst  0,16  m i dybden  og mindst  lige  så bredt  som 
bredden  mellem  vangerne; 
2.2.3.4.  —  mindste  stangdiameter:  16 mm. 
2.2.3.5.  En  stang  skal  kunne  modstå  en kraft  på 1 200 N uden  blivende  deformation. 
2.2.3.6.  Lodrette  og let skrånende  lejdere,  som  giver  adgang  til højder  over  5 m, skal  fra 
og med  2,50  m over  udgangspunktet  have  en rygkurv  med  0,70  m — 0,80  m i 
diameter. 
2.2.3.7.  Afstanden  mellem  to buer  på rygkurven  må ikke  overstige  0,90  m. 
Buerne  skal  være  forbundet  med  mindst  3 langsgående  stænger  anbragt  i samme 
indbyrdes  afstand  på omkredsen. 
I alle  tilfælde  skal  der være  1 stang  diamentralt  modsat  lejderens  midterlinie. 
2.2.3.8.  Rygkurve,  som  er understøttet  af langsgående  stænger,  skal  på et vilkårligt  sted 
på en bue  kunne  modstå  en kraft  på 1 000 N fordelt  på 10 cm uden  synlig  de-
formation. 
2.2.3.9.  Rygkurve  er ikke  nødvendige,  hvis  lejderen  er anbragt  midt  i en konstruktion, 
såfremt  denne  opfylder  funktionen  som  rygbeskyttelse,  og hvis  den  fri passage 
mellem  lejder  og konstruktion  er mellem  0,70  m og 0,80  m. 
Dele  af strukturen  anses  for  at yde  en tilsvarende  beskyttelse,  såfremt  lodrette 
afstande  mellem  stænger  altid  er under  0,75  m i områder,  hvor  denne  beskyttelse 
er nødvendig,  og når  den  indskrevne  cirkel  mellem  lejder  og stænger  er mindre 
end 0,75  m. 
2.2.3.10.  Lejdere  skal  have  afsatser,  den  første  ikke  over  10 m fra bunden  og dernæst  for 
hver  6 m. 
29.1.  79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 25/15 
2.2.3.11. 
2.2.3.12. 
2.2.3.13. 
2.2.4. 
2.2.4.1. 
2.2.4.2. 
2.2.4.3. 
2.2.4.4. 
3. 
3.1. 
3.2. 
3.3.1. 
3.3.2. 
3.4. 
3.5.1. Trappeløb  skal  så vidt  muligt  være  klart  adskilt. 
Det nederste  trappeløb  i de ydre  master  på teleskopkraner  kan  alt  efter  kon-
struktionens  udformning  være  over  10 m. 
S i kker  hedsle  j de re 
Sikkerhedslejdere  som  omtalt  i 1.9  skal  opfylde  kravene  i 2.2.3.1  til 2.2.3.5 
inclusive. 
Gulve  og platforme 
Gulve  og platforme  anbragt  over  2 m over  jordoverfladen  skal  være  metalliske 
og skridsikre. 
De må ikke  kunne  samle  vand. 
De skal  være  forsynet  med  rækværk  bestående  af: 
— et gelænder  i en højde  af 0,90  m — 1 m over  gulvfladen, 
— en mellemstiver  i halv  højde, 
— en 0,10  m høj  fodliste, 
eller  enhver  anden  Ækvivalent  beskyttelsesanordning. 
Såfremt  der  anvendes  hulplader,  riste  eller  andre  materialer,  som  ikke  danner  en 
sammenhængende  overflade,  må der  ikke  kunne  passere  en kugle  med  20 mm  dia-
meter  gennem  hullerne  eller  mellemrummene,  og det  samlede  areal  må  i intet 
tilfælde  overstige  400  mm2. 
Styrepult  og -anordninger 
Styrepulten  skal  være  udført  og installeret  således,  at det  er muligt  at styre 
kranen  sikkert  og nemt. 
Kranførerens  udsyn  over  arbejdsområdet  må  desuden  ikke  hindres  af kranens 
dele uanset  kranens  position. 
Den nødvendige  kraft  til betjening  af håndtag  og styrestænger  må  ikke  over-
skride  100  N og til betjening  af pedaler  ikke  200  N. 
Styreanordninger  skal  være  konstrueret  og anbragt,  så de er nemme  at betjene, 
og således  at hverken  kranen  eller  byrden  uforudset  kan  sættes  i bevægelse  ved 
en ufrivillig  manøvre. 
Bevægelser  skal  ophøre  automatisk,  når styreanordningen  slippes. 
Enhver  anordning  til styring  af kranen  eller  byrden  skal  bære  letsynlige  indika-
tioner  for arten  og retningen  af den  styrede  bevægelse. 
Såfremt  der anvendes  styrestænger  med  kuglehoved  eller  kardanled,  skal  kranens 
bevægelser  svare  til følgende  bevægelser  af stangen: 
kranbevcegelse  retning  af stangbevcegelse 
— hejsning,  rejsning  af udligger,  be-  —  styrestang  mod  kranføreren  (styre-
vægelse  tilbage  af løbekat  eller  stang  bagud); 
udligger,  såfremt  denne  kan  for-
skydes  vandret, 
— firing  af byrde,  sænkning  af ud-
ligger,  bevægelse  fremad  af løbe-
kat eller  udligger,  såfremt  denne 
kan forskydes  vandret, — styrestang  bort  fra  kranføreren 
(styrestang  fremad); 
styrestang  mod  højre; 
— højredrejning, 
— venstredrejning, styrestang  mod  venstre. 
Nr. C 25/16 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29. 1. 79 
3.5.2.  For  styreanordninger  med  rat skal  kranens  bevægelser  svare  til følgende  drejning 
af rattet: 
kranbevcegelse  retning  af ratdrejning 
— hejsning,  rejsning  af  udligger,  drejning  med  uret; 
drejning  mod  højre,  bevægelse  til-
bage  af løbekat  eller  udligger 
såfremt  denne  kan  forskydes  van-
dret, 
— firing  af byrde,  sænkning  af ud-  —  drejning  mod  uret. 
ligger,  drejning  mod  venstre,  be-
vægelse  fremad  af løbekat  eller 
udligger,  såfremt  denne  kan  for-
skydes  vandret, 
3.6. Alle  indikationer,  der  er væsentlige  og nødvendige  for  en sikker  brug  af kranen 
under  normal  drift  samt  af sikkerhedsforanstaltninger,  der  skal  tages  i tilfælde 
af kraftig  vind  eller  uvejr,  skal  være  angivet  på styrepulten  og på andre  passende 
steder  på kranen  på iøjenfaldende  letlæselig  og holdbar  måde,  og på det  eller  de 
nationale  sprog. 
3.7. Hver  kran  skal  være  forsynet  med  en kasse  til opbevaring  af dokumenter  vedrø-
rende  kranens  sikkerhed. 
4. Beskyttelse  af drivmekanismer 
4.1. Alle  drivorganer  som  f. eks.  kiler,  frie  akselender,  remskiver,  drivremme,  kæder 
og koblinger,  som  udgør  en fare  under  normal  drift  og vedligeholdelse  eller  regu-
lering,  skal  være  effektivt  beskyttet. 
4.2. Drev,  som  udgør  fare,  skal  være  forsynet  med  en stiv  beskyttelsesskærm. 
4.3. Hjul  på  køremekanismen,  som  udgør  en  fare,  skal  være  forsynet  med  en 
beskytter. 
Spærreanordning  på koblinger  og transmissioner 
Klokoblinger  og omstyringsgear,  som  kan  udgøre  en fare  ved  utilsigtet  ind-  eller 
udkobling,  skal  være  forsynet  med  en effektiv  spærreanordning. 
6. Beskyttelse  mod  nedstyrtning  af genstande 
6.1. Fritbærende  dele  (bevægelige  eller  ikke)  eller  aftagelige  dele,  som  f. eks.  drev, 
hjul,  bremseskiver,  bremsekontravægte  beskyttere,  dæksler  og kapsler  skal  være 
samlet  og fastgjort,  så de ikke  kan  falde  ned,  såfremt  dette  fald  kan  medføre 
en fare. 
6-2. Dæksler  og døre  til skabe  skal  være  hængslet  eller  på anden  måde  sikret  mod 
nedstyrtning  samt  have  en spærreanordning  i åben  stilling. 
7. Drivmekanismer  og bremser 
7.1. Tårnkraner  skal  for  alle  bevægelser  have  bremser  eller  andre  ligeså  effektive  og 
formålstjenlige  anordninger,  som  er i stand  til at stoppe  og fastholde  kranens  og 
byrdens  kraftigste  bevægelser  (incl.  bevægelserne  under  afprøvning). 
7.2. Hvis  kranen  indeholder  en mekanisme,  der  kan  manøvrere  krogens  hejsning  og 
firing  ud over  et dødpunkt,  skal  et automatisk  system  kunne  standse  bevægelsen 
før dødpunktet  er passeret  og fastholde  stilstanden  under  manøvren.  Kæden  af 
bevægelser  skal  endvidere  være  således  indrettet,  at overføringsforbindelsen 
mellem  fastholdelsessystemet  og tromlen  ikke  kan  afbyrdes. 
29.1.  79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 25/17 
7.3. Hejsemekanismen  skal  være  således  indrettet,  at enhver  ukontrolleret  nedfiring 
af byrden  under  normale  arbejdsforhold  er udelukket. 
Nedfiring  af byrden  må under  normale  arbejdsforhold  ikke  kunne  ske  ved  brug 
af bremsen  alene. 
7.4. Hejsemekanismen  skal  være  således  indrettet,  at nedfiringshastigheden  ikke  over-
skriden  den  hastighed,  konstruktøren  har  fastlagt  for den  størst  tilladelige  byrde, 
med mere  end  lOVo. 
7.5. Når  styreanordningen  slippes,  skal  bremsen  eller  den  tilsvarende  anordning  for 
hejsning,  nedfiring,  kørsel  eller  bevægelse  af udliggerens  løbekat  automatisk 
aktiveres,  og bremser  eller  tilsvarende  anordninger  skal  forblive  tilspændt  ved 
standsningen.  Standsning  af bevægelser  skal  ske  således,  at kranen  ikke  udsættes 
for farlige  kraftpåvirkninger. 
7.6. Bremser  skal  opfylde  følgende  krav: 
7.6.1.  —  Automatisk  virkende  bremser:  være  konstrueret  og udført  således,  at menne-
skelig  indgriben  er udelukket,  når  der  bremses  fra en styrepult; 
7.6.2.  —  være  konstrueret  og udført  således,  at de fungerer  smidigt  uden  chok,  ryk 
eller  overdreven  retardation; 
7.6.3.  —  være  regulerbare; 
7.6.4.  —  være  effektivt  beskyttet  mod  vejrliget,  støv,  vand-  og oliesprøjt; 
7.6.5.  —  være  konstrueret,  så elementer  af vital  betydning  for  god  bremseevne  som 
f. eks.  kontravægte,  skiver  eller  fjedre  ikke  ændrer  indstilling  eller  løsner  sig; 
7.6.6.  —  såfremt  der anvendes  fjedre,  må de kun  virke  som  trykfjedre. 
7.7. Bremsers  eller  tilsvarende  anordningers  funktion  må  ikke  berøres  af svigtende 
drivenergi.  Energisvigt  bør  medføre,  at bremser  aktiveres  og den  eller  de pågæl-
dende  bevægelser  standses. 
7.8. Ovennævnte  bestemmelser  gælder  ikke  for  anordninger  beregnet  til at holde 
kranen  på plads. 
8. Tove  og kæder 
Bestemmelserne  gælder  ikke  fastsiddende  tove. 
8.1. Tove  til kraner  skal  være  af stål. 
8.2. Tove,  der  rulles  over  tromler  og skiver,  skal  være  af stål  og sammensat  af 
mindst  114  tråde.  De må ikke  indeholde  mere  end  een  textilkærne. 
8.3. Hvert  tov  skal  være  i eet stykke  og må ikke  indeholde  andre  splejsninger  end 
dem ved  enderne.  En eventuel  splejsning  skal  have  tre tørn  med  hele  kordeler  og 
to tørn  med  hver  kordel  tyndet  ud til det halve  trådtal.  Dette  krav  hindrer  ikke 
anvendelsen  af andre  former  for splejsninger  eller  forbindelser,  som  er mindst  lige 
så effektive. 
8.4. Ståltove  må  ikke  belastes  statisk  med  større  byrder  end  en femtedel  af tovets 
minimale  brudstyrke,  som  garanteret  af fabrikanten. 
8.5. Konstruktøren  skal  ved  beregning  påvise,  at forholdet  mellem  den  effektive  brud-
styrke  af det  ny tov  og den  største  kraftpåvirkning  af tovet  ved  tovskiven  ikke 
er mindre  end  3,55. 
8-6. Løbekattens  træktov  skal  have  en minimal  brudstyrke,  garanteret  af fabrikanten, 
på mindst  eller  lig med  4,5 gange  den  største  kraft,  som  tovet  påvirkes  med  af 
drivanordningen  under  de mest  ugunstige  driftsforhold  (vind,  start,  stop,  centri-
fugalkræfter  osv.). 
Træktove  må ikke  være  mindre  end  6 mm  nominel  diameter. 
Nr. C 25/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.1.  79 
8.7. Tove,  der  oprulles  på tromle,  skal  under  alle  mulige  arbejdsbetingelser  være  så 
lange,  at der  er mindst  to fulde  vindinger  tilbage  på tromlen. 
8.8. Kæder,  ringe  og tilbehør,  som  er faste  bestanddele  til kranen,  skal: 
— være  af stål, 
— ikke  udsættes  for  større  belastning  i tyvile  end  en femtedel  af brudstyrken 
i ny tilstand. 
9. Hejsekroge 
9.1. Hejsekroge  skal  være  af ældningsbestandigt  stål. 
9.2. Hejsekroge  må ikke  udvise  nogen  blivende  deformation  ved  en prøvebelastning 
på 2 gange  den  største  tilladte  byrde. 
9.3. Hejsekroge  skal  være  en model  eller  type,  der  udelukker  utilsigtet  frigørelse  af 
byrden.  De skal  have  en sådan  form,  at de ikke  utilsigtet  fisker  under  hejsningen. 
10. Tromler  og tovskiver 
10.1.  Tovtromler  til spil  for  hejsning,  rejsning,  løbekatbevægelser  eller  vandret  for-
skydning  af udliggeren  skal: 
10.1.1.  —  have  tovfurer  med  glat  overflade.  Diameter  og stigning  skal  passe  til tovdia-
meteren  for at sikre  korrekt  oprulning  af tovet  på tromlen;  metallet  skal  være 
tilstrækkelig  hårdt  til at undgå  indskæringer; 
10.1.2.  —  have  vanger  på siderne,  hvis  der  ikke  er taget  foranstaltninger  til at hindre 
tovet  i at skride  ud over  tromlen;  vangernes  højde  skal  være  mindst  2 tovdia-
metre  over  de sidste  lag oprullet  tov; 
10.1.3.  —  være  forsynet  med  en anordning  til at fastgøre  tovet  uden  at beskadige  det; 
denne  anordning  skal  muliggøre  et nemt  eftersyn; 
10.1.4.  —  have  en diameter  på mindst  20 gange  tovdiameteren,  målt  i furens  bund. 
10.2.  Oprulning  af tovet  på tromlen  skal  ske  i sammenstødene  og regelmæssige  vin-
dinger. 
10.3.  Tovskiver  skal: 
10.3.1.  —  være  forsynet  med  en indretning  til at hindre  tovafsporing; 
10.3.2.  —  have  en nominel  teoretisk  diameter  på mindst  22 gange  tovdiameteren,  målt  i 
tovfurens  bund; 
10.3.3.  —  have  en tovfure  passende  til tovets  diameter. 
ljD.4.  Drivspil  til tove  for løbekatbevægelse  og vandret  forskydning  af udliggeren  må 
ikke være  friktionsspil  eller  med  simpel  adhæsion,  undtagen  for  kraner  med 
tilladt  byrde  op til 10 kN,  eller  hvis  kranen  kan  hæve  sin største  byrde  ved  alle 
udhæng. 
11. Sikkerhedsanordninger 
11.1.  Tårnkraner  skal  for  mekanisk  skiftende  bevægelser  have  endestop,  der  hindrer 
bevægelse  ud over  yderstillingerne. 
11-2.  Endestoppene  skal  standse  mekanismen,  når  følgende  tilladte  yderstillinger  nås: 
11.2.1.  —  hejsekrogens  øverste  og nederste  stilling; 
29.1.  79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 25/19 
11.2.2.  —  udliggerens  tilladte  yderstillinger,  såfremt  rejsningen  er en normal  drifts-
bevægelse  med  byrde; 
11.2.3.  —  løbekattens  yderstillinger,  når  den  kører  på udliggeren.  For  kraner  med  løbe-
kathastigheder  op til 25 m pr. minut  og med  maximal  byrde  under  10 kN 
kan endestop  for  løbekatbevægelser  undværes,  såfremt  der  anvendes  ad-
hæsionsdrev; 
11.2.4.  —  teleskopudliggerens  yderstillinger  ved  vandret  bevægelse; 
11.2.5.  —  sporenderne  ved  skinnekørende  kraner; 
(hvis  kranen  er forsynet  med  køreanordning,  skal  endestoppene  være  placeret 
på kranens  undervogn). 
11.3.  De  ovennævnte  anordningers  funktion  må ikke  hindre  bevægelsen  modsat  den, 
der er blevet  standset  og bremset. 
11.4.  Kraner  skal  være  forsynet  med: 
11.4.1.  —  en overbelastningssikring,  der  indstilles  så nær  muligt  den  nominelle  byrde; 
11.4.2.  —  en lastmomentsikring,  såfremt  den  nominelle  belastning  varierer  med  ud-
hænget. 
Denne  sikring  skal  indstilles  så nær  muligt  den  nominelle  byrde  under  hensyn-
tagen  til udhænget. 
11.4.3.  Sikringerne  skal  i. alle tilfælde  hindre  hejsning  af byrder  tungere  end  1,10  gange 
den nominelle  belastning  under  normale  driftsbetingelser. 
11.4.4.  Når'  disse  anordninger  træder  i funktion,  skal  de standse  og bremse  følgende 
bevægelser: 
— hejsning; 
— ændring  af udhæng,  der  øger  momentet; 
— drejning; 
— kørsel. 
11.4.5.  Bevægelserne: 
— nedfiring; 
— ændring  af udhæng,  der mindsker  momentet,  skal  kunne  sættes  i gang  ved  de 
normale  manøvrer. 
11.4.6.  For  drejnings-  og kørselsbevægelsernes  vedkommende  skal  kranføreren  have 
mulighed  for at ophæve  funktionen  af de anordninger,  der har  forårsaget  stands-
ningen  af disse  bevægelser. 
12. Viseranordninger  og dataskilte 
12.1.  Kraner  med  et lastmoment  (største  udhæng  gange  største  byrde)  på over  600  kNm, 
eller  hvor  højden  under  krogen  er over  25 m, skal  i førerhuset  være  forsynet  med 
en tavle  med  angivelser  vedrørende: 
— momentet; 
— udhænget; 
— byrden. 
Disse  skal  kunne  aflæses  let og samtidigt  og være  placeret  i kranførerens  synsfelt. 
12.2.  Andre  kraner  skal,  hvis  de ikke  er udstyret  med  ovennævnte  angivelser,  være  for-
synet  med  markering  af udhænget  (skiver,  målestokke)  med  angivelse  af den 
tilsvarende  maksimale  byrde.  Alle  disse  markeringer  skal  være  tydeligt  synlige 
fra alle  styrepulte. 
Nr. C 25/20 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.1.  79 
12.3.  Kraner  skal  være  udstyret  med  anordning(er)  til lydsignaler  med  en karakteristisk 
tone.  Signalet  fra denne  (disse)  anordning(er)  skal  tydeligt  kunne  høres  inden  for 
kranens  aktionsradius. 
Lydsignalet  skal  kunne  betjenes  fra styrepulten. 
12.4.  Kraner  på over  25 m højde  skal  have  tilslutningsmulighed  for  et samtaleanlæg 
i førerhuset  og ved  kranens  fod. 
12.5.  Drejning  i vindretningen 
12.5.1.  Kraner  skal  være  forsynet  med  en anordning  til at dreje  udliggeren  i vindret-
ningen,  og manøvreorganet  skal  være  let tilgængeligt  og let at manøvrere  fra 
styrepulten. 
12.5.2.  Kraner  skal  desuden  kunne  forsynes  med  en tilsvarende  anordning,  som  kan 
styre  og kontrollere  udliggeren  i vindretningen  fra et let tilgængeligt  og tydeligt 
afmærket  sted  på jordoverfladen.  Denne  anordning  skal  træde  ud af funktion, 
når kranen  overgår  til normal  styring  fra styrepulten. 
12.5.3.  Kranføreren  skal  til enhver  tid kunne  overtage  kontrollen  med  drejningen  fra 
styrepulten. 
12.6.  Kraner  med  vandret  udligger  skal  være  forsynet  med  elastiske  buffere  som  ende-
stop for løbekatten. 
12.7.  Kraner  med  løbekat  eller  med  udligger  og vandret  forskydelig  kontravægt  skal 
være  forsynet  med  en blokeringsanordning  for løbekatten  eller  for udliggeren  og 
dens  kontravægt  for  det  tilfælde,  at tovet,  der  styrer  den  vandrette  bevægelse, 
knækker. 
12.8.  Skinnekørende  kraner  skal  umiddelbart  ved  hvert  kranhjul  eller  bogie  have.  en 
skinnerømmer  til at fjerne  fremmede  genstande  fra skinnen,  samt  en anordning 
til at hindre  kranen  i at vælte  ved  hjul-  eller  akselbrud.  Disse  to funktioner  kan 
være  kombineret  i en og samme  anordning. 
Afstanden  mellem  anordningens  nederste  del  og skinnehovedet  må  ikke  over-
stige  20 mm. 
12.9.  Skinnekørende  kraner  skal  være  forsynet  med  anordninger  til at hindre,  at 
kranen  flytter  sig ved  den  største  vindbelastning,  der  er fastsat  i beregnings-
reglerne.  De  skal  desuden  have  anordninger  til at holde  kranen  stille  under 
samme  vindbelastning,  når  den  er ude  af drift. 
13. Elektrisk  udrustning 
13.1.  Almindelige  bestemmelser 
De særlige  forskrifter  i dette  kapitel  vedrørende  installationen  og alle  elementer 
i den  elektriske  udrustning  gælder  også  for: 
— bøjelige  forsyningskabler  til kranen; 
— kabeloprullere; 
— anordninger  til adskillelse  og strømafbrydelse  anbragt; 
— på og neden  for  kranen. 
Komponenterne  i de elektriske  installationer  skal: 
a) overholde  kravene  i EF-direktiv  73/23/EØF  (lavspændingsdirektivet)  af 
19. januar  1973  (*); 
b) såfremt  der  ikke  findes  harmoniserede  normer,  overholde  IEC's  eller  CEE's 
(elektricitet)  sikkerhedsforskrifter,  som  er offentliggjort  ifølge  lavspændings-
direktivet  i De Europæiske  Fællesskabers  Tidende  (*); 
c) såfremt  der  ikke  findes  harmoniserede  normer  ifølge  a), eller  der  ikke  er 
offentliggjort  forskrifter  ifølge  b), overholdes  de nationale  sikkerhedskrav  i 
det land,  hvor  kranen  leveres. 
(') Anvendte  dokumenter:  (se side  21). 
29.1.  79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 25/21 
Harmoniserede  dokumenter  af CENELEC 
HD 308  Mærkning  og anvendelse  af ledninger  for  spændinger  ikke  over  lavspændings-
grænse  2 (1 000 V vekselspænding,  1 500 V jævnspænding,  se HD  193). 
Mærkning  af ledningers  ydre  kappe  for  spændinger  ikke  over  lavspændings-
grænse  2 (1 000 V vekselspænding,  1 500 V jævnspænding,  se HD  193). 
Mærkning  og  brug  af ledninger  for  spændinger  ikke  over  lavspændings-
grænse  2. 
HD 246—1  Skemaer,  diagrammer,  tabeller  — del  1: definitioner  og klassifikationer. 
HD 246—2  Samme  — del 2: identifikationsmærkning  af materiel. 
HD 365  Klassifikation  af materiellets  omslutning  med  hensyn  til tætheden  og eksplosions-
sikkerhed 
Publikationer  fra International  Electrotechnical  Commission  (IEC) 
IEC 364  (Under  overvejelse  i CENELEC/T.C.  64) 
Admissible  currants  in Wires 
Protection  of cable  conduites  against  overcurrents 
Protection  measures  against  direct  contacts 
Protection  measures  against  indirect  contacts. 
38 (1967)  IEC  standard  voltages 
117 Recommended  graphical  symbols 
144 Degrees  of protection  of enclosures  for low-  voltage  switchgear  and  controlgear 
158 (1970)  Low-voltage  controlgear 
Part 1: Contactors 
255 Electrical  relays 
337 Control  switches  (low  voltage  switching  devises  for  control  and  auxillary  cir-
cuits,  including  contactor  relays) 
408 (1972)  Low-voltage  air-break  switches,  air-break  disconnectors,  air-break  switch-
disconnectors  and  fuse-conbination  units. 
Valget  af ledningsføring  for modtagerapparater  bør  især  ske  ud fra følgende  kriterier:  vejrliget, 
støv og risiko  for mekanisk  overlast. 
Forsyningsspændingen  skal  vælges  som  en af normalspændingerne  i Europa  som  anført  i 
lEC's  publikation  38. 
Middelværdien  af jævnspændingen  og effektivværdien  af vekselspændingen  mellem  ledere  og 
jord må ikke  overstige  250  volt  for styrekredse  til sikkerhed,  belysning,  signalering  og måling. 
Bevægelige  metalliske  styrekasser  for  lavspænding  må  anvendes,  forudsat  at de overholder 
klasse  2 som  anført  i IEC's  dokument  529. 
Isolationsmodstanden  mellem  ledere  og mellem  ledere  og jord  skal  være  større  end  1 000 ohm 
pr. volt  eller  mindst  500  000 ohm  for  kredsløbene  til kraftforsyning  og til elektriske  sikkerheds-
anordninger,  styringer,  belysning,  signalering  og måling.  Ovennævnte  værdier  gælder  ikke  for 
elektroniske  kredse. 
Nullederen  og beskyttelseslederen  skal  altid  være  tydeligt  mærket. 
13.2.  Kanaler  — ledninger  — kabler 
Ledninger  og kabler  skal  opfylde  specifikationerne  i publikationerne  HD  21, 
HD 22,  HD  359  og HD  360. 
Nr. C 25/22 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.1.  79 
13.2.1.  Bøjelige  forbindelseskabler  på kranen  skal  være  af serien  H 07 R N F Uo/U  — 
450/750. 
13.2.2.  Bøjelige  ledninger  på kranen  skal  være  af serien  H 07 VK  Uo/U  = 450/750. 
13.2.3.  Stive  ledninger  på kranen  skal  tages  fra serierne  H 07 VU  — H 07 VR. 
13.2.4.  Uisolerede  tråde  og ledninger  må kun  anvendes  til intern  ledningsføring  i skabe. 
13.2.5.  Der  må uden  for skabe  kun  anvendes  bøjelige  ledninger  og kabler. 
13.2.6.  Bøjelige  ledninger  og kabler  fastgjort  til bjælkeværk  skal  være  beskyttet,  såfremt 
der er risiko  for mekanisk  overlast. 
13.2.7.  For  kredse  med  største  nominelle  forsyningsspænding  på 50 volt  mellem  ledere 
og jord  kan  der  anvendes  kabler  med  nominalspænding  Uo/U  = 300/500  volt. 
13.2.8.  Bøjelige  kabler  på kraner  må ikke  være  isolerede  med  eller  anbragt  i PVC-rør. 
13.3.  Installationsform  —  forbindelses-  og  fordelingsmateriel 
13.3.1.  Forbindelses-  og fordelingsmateriel  til lavspænding  skal  mindst  svare  til be-
skyttelsesgrad  I.P.  54 ifølge  dokument  HD  365. 
13.3.2.  Kapslinger  indeholdende  igangsætningsmodstande  kan  ikke  være  af denne  type. 
De bør  derfor  konstrueres  på en sådan  måde,  at berøring  af spændingsførende 
dele med  fingrene  er udelukket,  og placeres  således,  at muligheden  for opsamling 
af støv  og regnvand  er reduceret  mest  muligt  (mindste  beskyttelsesgrad  I.P.  23 
ifølge  dokument  HD  365). 
13.3.3.  Den  elektriske  installation  skal  være  forsynet  med  de nødvendige  indikationer 
for at lette  forståelsen. 
13.3.4.  Der  skal  være  nem  adgang  for personalet  til at udføre  normale  vedligeholdelses-
arbejder  på forbindelses-  og fordelingsmateriellet.  Der  skal  til dette  formål  være 
mindst  0,60  m frit  rum  vandret  mellem  materiellets  forside  og den  nærmeste  for-
hindring.  Det  nærmeste  frie  rum  skal  være  mindst  2 m højt  over  gangbroen. 
13.3.5.  Forbindelser,  klemrækker  og stikforbindelser  skal  være  anbragt  i skabe  eller 
dåser. 
13.3.6.  Klemrækker,  som  ved  en tilfældig  forbindelse  kan  forårsage  en farlig  funktion, 
skal være  klart  adskilt,  medmindre  deres  opbygning  udelukker  denne  risiko. 
13.3.7.  For  at sikre  en vedvarende  mekanisk  beskyttelse  skal  ledningers  og kablers 
beskyttelseskappe  føres  ind  i kasser  for  afbrydere  og apparater,  og kapperne 
afsluttes  med  en pakdåse. 
13.3.8.  Ledninger  til styring  af bevægelser  i forskellige  kredsløb  må ikke  føres  i samme 
kanal. 
Derimod  må  kabler  til styring  af bevægelser  i forskellige  kredsløb  fremføres 
sammen  og indføres  sammen  i skabe  og dåser. 
13.3.9.  Denne  bestemmelse  gælder  ikke  for styre-,  signal-  og måleledninger,  om de føres 
sammen  med  de tilsvarende  hovedledninger  eller  ikke. 
13.3.10.  Hvis  samme  rør eller  kabel  indeholder  ledere  for kredse  med  forskellig  spænding, 
skal alle  ledere  eller  kabler  have  en isolation  beregnet  for den  højeste  spænding. 
13.3.11.  Sløjfede  apparater  og stikbare  anordninger  i kredsløbene  skal,  såfremt  montage 
og demontage  kan  ske  uden  brug  af værktøj,  være  indrettet  og udført  således, 
at det er umuligt  at vende  forbindelser  om. 
29.1.  79 De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende  Nr.  C 25/23 
13.4.  Ledningstvcersnit 
13.4.1.  Tværsnittet  skal  vælges  i henhold  til IEC  dokument  364  (CENELEC  HD  8). 
13.4.2.  Ledningerne  skal  have  et mindste  tværsnit  på: 
— 1,00  mm2  for  styre-,  signal-,  telefon-  (eller  samtaleanlæg)  og måleledninger  i 
bøjelige  kanaler,  bortset  fra  ledninger  i elektriske  sikkerhedskredse 
og eventuelle  tilhørende  måleledninger; 
— 1,50  mm2  for  styre-,  signal-  og måleledninger  i fast  oplagte  kanaler  og for 
elektriske  sikkerheds-eller  målekredse. 
Hvis  sikkerhedsfunktionen  er positiv  (aktivering  ved  utilstrækkelig 
eller  ingen  spænding)  kan  tværsnittet  dog  begrænses  til 1 mm2; 
— 1,50  mm2  for  kanaler  mellem  elektriske  sikkerhedsanordninger  inkl.  måle-
kanaler; 
— 1,50  mm2  for  kanaler  mellem  fastmonterede  belysningsgenstande  og de til-
hørende  sikringer; 
— 1,50  mm2  for  kanaler  mellem  fastmonterede  motorer  og de dertil  hørende 
sikringer: 
Der skal  tages  hensyn  til, at kranens  forskellige  motorer  kan  køre 
samtidigt.  Dette  tværsnit  skal  desuden  være  fastlagt  således,  at 
lejlighedsvis  og samtidig  drift  med  kranens  forskellige  bevægelser 
ikke medfører,  at kanalerne  lider  overlast; 
— 1,50  mm2  for  alle  andre  ledninger 
disse  krav  vedrørende  forbindelseslederes  mindste  diameter  gælder 
ikke for ledninger,  der  forbinder  elektroniske  komponenter  i et og 
samme  kredsløb,  når  disse  er anbragt  i et og samme  rum,  der 
beskytter  dem  mod  vejrliget  og ydre  mekaniske  påvirkninger; 
— 0,25  mm2  for  bøjelige  ledningsforbindelser  mellem  elektroniske  komponenter. 
13.5.  Apparater  til adskillelse  og styring 
13.5.1.  Kranens  elektriske  udrustning  skal  omfatte  et apparat  med  en skillefunktion  og 
et med  en styrefunktion  eller  et enkelt  apparat  med  begge  funktioner.  Disse 
apparater  skal  obligatorisk  være  af en type,  der  skiller  alle  poler,  og være  let 
tilgængelige. 
13.5.2.  Apparater,  som  udelukkende  har  en skillefunktion,  må kun  kunne  betjenes,  hvis 
styreapparatet  er tilsluttet.  De skal  endvidere  ad mekanisk  vej kunne  sættes  ud 
af funktion  i åben  stilling.  Såfremt  ledningsadskilleren  kun  kan  betjenes  inde 
i et skab,  tillades  det,  at den  mekaniske  afspærring  svarende  til dette  krav  sker 
ved aflåsning  (med  nøgle  eller  hængelås)  af skabsdøren. 
13.5.3.  Der  skal  på styrepulten  være  en styring  til direkte  betjening  af kranens  eget 
hovedstyreapparat.  Kranen  må  kun  kunne  sættes  i drift  efter  oplåsning  og 
genindkobling  (*). Denne  genindkobling  af styreapparatet  kan  ske  fra styrepulten. 
13.5.4.  Alle  skabe  indeholdende  et udstyr  skal  være  forsynet  med  et styreapparat,  der 
kan spærres  mekanisk  i åben  stilling,  undtagen  hvis  hvert  skab  er forsynet  med 
en dørkontakt,  som  sikrer  åbning  af styreanordningen.  Dørkontakten  må  ikke 
kunne  genindkoble  styreanordningen. 
13.5.5.  Styreapparatet  skal  have  en styreeffekt  svarende  til kategori  AC  2', som  specifi-
ceret  i IEC's  rekommandation  158.1. 
(') Konstruktøren  kan  i særlige  tilfælde  anføre  afprøvninger  og  kontrolforanstaltninger  før  ny  ibrugtagning 
i instruktionsbogen. 
Nr. C 25/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.1.  79 
13.6.  Kontaktorer 
13.6.1.  Hoved-  og  kredsløbskontaktorer  skal  tilhøre  følgende  kategorier  specificeret 
i IEC's  publikation  158.1: 
— AC  2' for kontaktorer  til vekselstrømsmotorer; 
— DC  2 for kontaktorer  til jævnstrøm. 
13.7.  Beskyttelse  af kanaler  ,udstyr  og modtagerapparater 
Der skal  tages  forholdsregler  for at hindre,  at det elektriske  udstyr  eller  dele  deraf 
ikke  ødelægges  som  følge  af kortslutning,  overbelastning  eller  tilfældig  kortslut-
ning  til masse. 
Især skal  følgende  betingelser  overholdes: 
13.7.1.  Ved  strømtilgangen  skal  der  være  en kortslutningssikring,  der  bryder  alle  fase-
ledere  i1). 
13.7.2.  Hvert  kredsløb  skal  i hver  fase  i1) være  beskyttet  mod  kortslutning,  i særdeleshed 
hvis forgreningen  er et sektionsskift.  Der  kan  ses  bort  fra  denne  beskyttelse 
under  de omstændigheder,  der er anført  i IEC's  publikation  364  (harmoniserings-
dokument  473). 
13.7.3.  Kredsløb,  der  forsyner  flere  motorer  for  samme  bevægelse,  kan  have  en fælles 
kortslutningsbeskyttelse. 
Sektioner  af forbindelsesledninger  mellem  motorer  skal  have  et sådant  tværsnit, 
at beskyttelsen  mod  en kortslutning  er tilvejebragt. 
13.7.4.  Beskyttelsen  kan  ske  ved  hjælp  af smeltesikringer,  ledningsadskillere  eller  relæer 
og skal  bryde  alle  faseledere  (1). Ved  beskyttelse  med  sikringer  skal  afbrydelsen 
sikres  med  en anordning,  der  forhindrer  enfasedrift. 
13.7.5.  Motorer  over  1 kW,  der  sjældent  startes,  samt  motorer  over  15 kW,  der'startes 
ofte,  skal  være  beskyttet  mod  overbelastning. 
13.7.6.  Hver  fase  skal  være  overvåget  med  en overbelastningsføler,  som  kan  afbryde  alle 
faseledere  (*) (dokument  IEC  364). 
13.7.7.  For  motorer  op til 1 kW,  der  sjældent  startes,  samt  motorer  op til 15 kW,  som 
startes  ofte,  er en kortslutningsbeskyttelse  tilstrækkelig. 
13.7.8.  For  motorer  over  15 kW,  der  startes  ofte,  skal  overbelastningsbeskyttelsen  inde-
holde  en termisk  overstrømsføler  i motorens  vindinger.  Denne  føler  skal  udløse 
en afbrydelse  af alle  faseledere  (1). 
13.7.9.  Beskyttelsesanordninger  skal  have  manuelt  betjent  genindkobling;  dette  gælder 
dog ikke  for termisk  virkende  elementer. 
13.7.10.  Bremsers  elektromagneter  og bremsemotorer  skal  have  samme  beskyttelse  mod 
kortslutning  som  de motorer,  de funktionsmæssigt  hører  sammen  med,  eller  være 
uafhængigt  beskyttet  med  et system  med  samme  sikkerhed. 
13.7.11.  Motorer  til oprulning  af elektriske  kabler  må  ikke  være  beskyttet  individuelt, 
såfremt  de er specielt  dimensioneret  til dette  formål. 
(') Afbrydelse  af faseledere  ved  vekselstrøm,  henholdsvis  afbrydelse  af den  positive  og  den  negative  leder  ved 
jævnstrøm. 
29.1.  79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 25/25 
13.7.12.  Systemer  til kortslutningsbeskyttelse  som  omtalt  i § 13.7.10  og § 13.7.11  kan 
anvendes,  hvis  tilledningerne  til bremsemagneter,  bremsemotorer  og motorer  til 
kabeloprulning: 
a) er mindre  end  5 m lange; 
b) er tilpasset  den  normale  magnet-  eller  motorbelastning. 
13.7.13.  Kranens  elektriske  udrustning  skal  være  konstrueret  og udført  således,  at funk-
tionssikkerheden  ikke  forstyrres  af et større  spændingsfald  eller  spændingsudfald 
i een  eller  flere  af de elektriske  tilledninger.  Sådanne  forstyrrelser  i el-forsyningen 
må i særdeleshed  ikke  under  nogen  omstændigheder  forårsage: 
— utilsigtet  start  af en hvilken  som  helst  bevægelse; 
— modsatgående  bevægelse  af den,  der er manøvreret; 
— bevægelse  med  ukontrolleret  hastighed; 
— ukontrolleret  nedfiring  af byrden; 
— bortfald  af en sikkerhed. 
13.8.  Styre-  og signalkredsløb 
Fastlæggelsen  og udførelsen  af styre-  og signalkredsløb  skal  have  til formål  at 
varetage  personalets  sikkerhed  under  alle  forhold  og at beskytte  kranen  effektivt 
mod  følgerne  af fejl  i udstyret.  De skal  i særdeleshed  opfylde  de nedenstående 
anførte  bestemmelser. 
13.8.1.  Alle  styre-  og signalkredse  skal  uden  undtagelse  forsynes  fra een  eller  flere  trans-
formere,  som  skal  have  adskilte  viklinger  og være  tilsluttet  før  strømforsynings-
afbryderen. 
13.8.2.  Hvis  udrustningen  indeholder  flere  transformere  til samtidig  drift  af styringer  og 
signaler,  skal  hver  transformer  så vidt  muligt  forsyne  styrekredse,  der  hører  til 
mekanisk  adskilte  apparater. 
13.8.3.  Forsyningsledningerne  til transformere  til styrekredse  skal  være  forsynet  med 
smeltesikringer  eller  en tilsvarende  virkende  anordning. 
13.8.4.  Såfremt  det ene  yderpunkt  på sekundærviklingen  på en forsyningstransformer  til 
et sikkerhedskredsløb  er masseforbundet,  skal  den  anden  leder  være  beskyttet 
mod  kortslutning. 
Såfremt  styrekredsen  er forsynet  fra  en transformer  uden  masseforbindelse  på 
sekundærsiden,  skal  begge  ledere  være  beskyttet  mod  kortslutning. 
13.8.5.  Såfremt  et eller  flere  punkter  i et styrekredsløb  ved  en fejl  sluttes  til masse,  må 
dette  ikke  medføre  en utidig  igangsættelse  eller  unormal  funktion  og ikke  hindre 
standsning  af bevægelserne. 
13.8.6.  Sådanne  fejl  må ikke  sætte  masseforbindelserne  på farlige  spændinger. 
13.8.7.  Såfremt  en motor  eller  en hvilken  som  helst  anordning,  der  styrer  de samme 
bevægelser,  svigter,  skal  der  automatisk  ske  standsning  af alle  motorer  og 
hjælpeanordninger,  ifald  fortsat  drift  er til fare  for sikkerheden. 
13.8.8.  Alle  kontaktorer  og relæer,  der  styrer  mekanisk  forbundne  og modsat  virkende 
organer  eller  modgående  bevægelser,  skal  være  beskyttet  mod  enhver  fejlmanøvre. 
Omstyringskontaktorer  til reversering  af motorer  skal  kunne  spærres,  så der 
under  normal  drift  ikke  kan  ske  kortslutning  under  manøvren. 
13.8.9.  Spole-  og kontaktfbrbindelser 
I styrekredse  med  det  ene  yderpunkt  lagt  til masse,  skal  styreorganernes  ene 
klemme  være  direkte  forbundet  til dette  yderpunkt,  og alle  styrekontakterne  skal 
placeres  mellem  spolerne  og styrekredsens  andet  yderpunkt. 
Nr. C 25/26 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.1.  79 
Følgende  undtagelse  fra denne  regel  er tilladt: 
Kontakter  på beskyttelsesrelæer  (f. eks.  overbelastningsrelæer)  kan  være  placeret 
mellem  spolerne  og det  kredsløbsyderpunkt,  der  er masseforbundet,  hvis  lednin-
gerne  mellem  kontakterne  og spolerne  på de apparater,  der  styres  af disse  relæer, 
befinder  sig i samme  indkapsling  eller  rum  (dok.  HD—93.1). 
13.8.10.  Disse  bestemmelser  gælder  ikke  for elektroniske  styre-  og kontrolkredse,  forudsat 
at de er etableret  således,  at en fejl  ikke  kan  medføre  utidig  igangsætning  af en 
kranbevægelse  eller  sætte  en sikkerhedsanordning  ud af drift. 
13.8.11.  Intet  elektrisk  kredsløb  må  kunne  sluttes  parallelt  med  sikkerhedskontakterne 
undtagen  kredsløb  til: 
— indkobling  i modsat  retning  af en udkoblet  bevægelse; 
— overskridelse  af en normal  arbejdsstrækning  under  montage  og vedligeholdel-
sesarbejde,  forudsat  at parallel-koblingen  kun  kan  foretages  med  en mekanisk 
spærreanordning,  der er åben  under  normal  drift; 
— frigøring  af krandrejebremsen  uden  for  normal  drift; 
— omskiftning  af taljeværk. 
13.8.12.  Sikkerhedskontakter  i beskyttelsesudstyr  skal  udløses  mekanisk  og aktiveres  med 
færrest  muligt  mellemliggende  organer.  Luftafstanden  skal  være  mindst  3 mm. 
13.8.13.  Sikkerhedskontakter  skal  være  monteret  således,  at deres  justering  forbliver 
korrekt  under  alle  former  for driftspåvirkninger. 
13.8.14.  Det  elektriske  og elektroniske  bekyttelsesudstyr  skal  være  konstrueret  og anvendt 
således,  at en defekt  ikke  kan  forårsage  funktionsudfald  af andre  sikkerheds-
anordninger. 
Bemærkning 
Såfremt  disse  krav  ikke  kan  opfyldes,  kan  der  etableres  dublering  og sammen-
kobling  (*) af kredsløbene. 
13.9.  Beskyttelse  mod  overhastighed 
13.9.1.  For  bevægelserne  til hejsning  og rejsning  skal  der  etableres  en sikkerhedsanord-
ning  på to af de tre faser,  der forhindrer  overskridelse  af hastigheden. 
13.9.2.  Hvis  en lodret  bevægelse  sker  ved  hjælp  af motor  eller  transmission  med  variabelt 
moment,  må bremsen  kun  kunne  frigøres,  når motorens  moment  er tilstrækkeligt 
til at sikre  motorens  eller  transmissionens  rette  funktion. 
13.9.3.  På  lodrette  og udadgående  bevægelser  skal 
a) alle  bevægelser  styret  af jævnstrømsmotorer,  der  er forsynet  fra en generator, 
være  etableret  med  en anordning,  der  aktiverer  bremsen,  hvis  forsyningen  fra 
generatoren  afbrydes; 
b) alle  principielle  bevægelser  styret  af motorer  eller  transmissioner  med  elek-
tronisk  regulering  af forsyningen  skal  være  forsynet  med  en anordning  til 
kontrol  af hastigheden  og rotationsretningen,  og være  i stand  til om fornødent 
at stoppe  bevægelsen  inden  for den  givne  fastsatte  grænse. 
13.10.  Bremse  eller  anordning  til standsning  og  stilstand 
13.10.1.  Når  spændingen  til en motor  eller  en transmission  med  variabelt  moment 
afbrydes,  skal  dette  medføre,  at bremsen  eller  den  tilsvarende  anordning  akti-
veres,  og sikre,  at bevægelsen  stopper  og holdes  standset. 
(') Sammenkobling  betyder,  at såfremt  det  ene  kredsløb  svigter,  så forhindrer  det  andet  forbundne  kredsløb,  at 
motoren  starter,  førend  fejlen  er rettet. 
29.1.79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 25/27 
13.10.2.  Bremser  eller  tilsvarende  anordninger  for alle  bevægelser  må under  normale  drifts-
betingelser  ikke  frigøres,  når  drivmotoren  sluttes  til spændingen.  Dette  gælder 
ikke for kranens  drejeanordning. 
13.10.3.  Ved  motorer,  der  forsynes  med  variabel  spænding  eller  fra et elektronisk  udstyr, 
skal der  tages  forholdsregler  mod,  at motoren  kan  udvikle  et moment  af en 
størrelse,  der kan  medføre  bevægelse,  når  bremsen  ikke  er frigjort. 
13.11.  Elektriske  motorer 
El-motorer  skal  være  udført  med  beskyttelsesgrad  mindst  IPX4,  hvis  de ikke  på 
anden  måde  er beskyttet  mod  vand. 
13.12.  Installation  af belysning,  opvarmning  og  stikkontakter 
13.12.1.  Forsyningen  til disse  installationer  skal  være  tilsluttet  på tilgangssiden  af kranens 
hovedafbryder  (omtalt  i 13.5.1). 
13.12.2.  Der  skal  i forsyningsafgangen  placeres  et styreapparat,  der  kan  bryde  alle  spæn-
dingsførende  ledere. 
13.12.3.  Kredsløbene  til belysning  og opvarmning  skal  forsynes  fra særskilte  transformere. 
13.13.  Ubrudt  elektrisk  forbindelse  mellem  masseklemmer  og  metalliske  dele 
13.13.1.  Masseklemmerne  på elektriske  komponenter  skal  forbindes  med  en beskyttelses-
leder  i forsyningskablerne. 
13.13.2.  De  metalliske  masser  og gitterelementerne  skal  være  indbyrdes  forbundet,  så de 
har ubrudt  elektrisk  forbindelse. 
Elektriske  diagrammer  og planer  over  de nødvendige  data  skal  overdrages  til 
brugeren,  og der  skal  henvises  til IEC's  publikationer  117  — 113.1  — 113.2. 
Den tekniske  dokumentation  for el-udrustningen  skal  omfatte: 
Installationsplan 
Kredsløbsdiagram(mer) 
Skemaer  eller  fortegnelse  over  eksterne  forbindelser 
Funktionsbeskrivelse 
Navnefortegnelse  over  elektrisk  materiel 
Instruktion  for vedligeholdelse 
Liste  over  slid-  og reservedele,  det  anbefales  at have  på lager. 
14. Termiske  motorer 
14.1.  Almindeligt 
14.1.1.  Såfremt  en termisk  motor  svigter,  må dette  ikke  medføre  nedsat  sikkerhed  for 
brug  af kranen 
14.1.2.  I  særdeleshed  må det  resulterende  moment  ved  nedfiring  af en byrde  eller  ved 
bremsning  af en bevægelse  ikke  forårsage  en stigning  af den  termiske  motors 
drejningshastighed  på mere  end  10 %. 
14.1.3. Termiske  motorer  og deres  tilbehør  skal  være  indrettet,  så der  ikke  som  følge  af 
deres  placering  på maskinens  struktur  er fare  (forbrænding,  røg)  under  vedlige-
holdelsesarbejder  eller  adgang. 
Nr. C 25/28 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.1.  79 
14.1.4.  Alle  bevægelige  dele  skal  være  beskyttet  med  skærme  eller  modstandsdygtige 
kapper. 
14.1.5.  Drivremme 
1. Flade  eller  runde  drivremme  må ikke  anvendes. 
2. a) brugen  af kileremme  er ikke  tilladt  ved  drivmekanismer  for hejsning,  rejs-
ning  af udliggere  og for løbekatbevægelser; 
b) brugen  af kileremme  er kun  tilladt  ved  overføring  af bevægelser  som 
f. eks.  drejning  af kranen,  forskydning  af kraner  og løbekatte,  drev  til 
pumper  og generatorer. 
Antallet  af kileremme  hertil  skal  være  én større  end  det  teoretisk  nød-
vendige  for at overføre  motoreffekten,  og remspændingen  skal  være  ind-
stillelig. 
Bremsens  funktion  må ikke  påvirkes  af remsvigt.  Dens  funktion  skal  desuden 
være  i overensstemmelse  med  punkr  7.7. 
14.1.9.  Motorernes  støjdæmpning  skal  være  gennemført  på tilsvarende  måde  som  anført 
rystelser  til kranens  struktur. 
14.1.7.  Termiske  motorer  skal  være  forsynet  med  en hastighedsregulator,  og enhver 
unormal  gang  skal  signaleres  til kranens  styrepult. 
14.1.8.  Brændstoftank,  ledninger  og fittings  skal  være  termisk  og mekanisk  beskyttet. 
Indholdet  skal  kunne  række  til 10 timers  drift. 
14.1.9.  Motorenes  støjdæmpning  skal  være  gennemført  på tilsvarende  måde  som  anført 
i Rådets  direktiv  72/245/EØF  af 20. juni  1972. 
14.1.10.  Ved  brud  af flere  termiske  motorer  til drift  af en og samme  maskine  skal  motor-
styringerne  være  grupperet  og behørigt  mærket. 
14.2.  Drivmotorer  til: enten  en el-generator, 
eller  en hydraulikpumpe. 
Udstyret  skal  udføres  helt  i overensstemmelse  med  kapitel  13 for den  elektriske 
udrustning. 
14.3.  Motorer  med  direkte  mekanisk  overføring  til bevægelserne 
— een  og samme  motor  kan  drive  flere  bevægelser;  disse  bevægelser  kan  udføres 
samtidigt  eller  adskilt;  kontrollen  af alle  bevægelserne  skal  i alle  tilfælde  være 
effektiv  under  drift  eller  ved  stilstand; 
— kontrollen  med  byrden  og kranens  bevægelser  må  under  omstyring  af be-
vægelserne  ikke  på noget  tidspunkt  være  afbrudt. 
15. Montage 
Udover  nedenstående  regler  for  opstilling  og nedtagning  af kranen,  skal  kon-
struktørens  instruktion  vedrørende  sikkerheden  overholdes. 
15.1.  Disse  regler  skal  omfatte  alle  oplysninger  om: 
— udførelse  af spor  eller  understøtninger; 
— udførelse  af ballast,  om fornødent; 
— elektrisk  strømforsyning,  om fornødent; 
— detaljeret  montageanvisning  for alle  elementer  og for kranen  som  helhed; 
— anvisninger  til forbindelse  af de forskellige  enkeltdele; 
— vægten  af hvert  enkelt  kolli; 
— karakteristika  for  et eventuelt  hjælpehejseværk,  om fornødent; 
29.1.  79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 25/29 
— anvisning  på anhugning  af enkeltdele  om fornødent; 
— betingelserne  for vejrforhold,  hvorunder  montage  må foretages. 
15.2.  Kranens  stabilitet  og enkeltdelenes  styrke  skal  under  alle  opstillings-  og nedtag-
ningsfaserne  være  sikret  i overensstemmelse  med  beregningsreglerne. 
15.3.  Der  findes  to former  for montage: 
— montage  af selvrejsende  kraner; 
— montage  af konventionelle  kraner  ved  samling  af adskilte  elementer  ved 
hjælp  af et hjælpehejseværk. 
I begge  tilfælde  skal  montagemekanismen  (håndbetjent,  elektrisk  eller  hydraulisk) 
omfatte  alle  nødvendige  anordninger  for stilstand  og sikkerhed.  Alle  mekanismer 
med frakobling  skal  være  forsynet  med  en sikring,  der forhindrer  en hvilken  som 
helst  enkeltdel  i at styrte  ned  under  montage. 
15.4.  Tove,  kroge,  tromler  og  tovskiver,  som  hører  til kranen  men  udelukkende 
anvendes  under  montagen,  skal  være  i overensstemmelse  med  kapitlerne  8, 9 og 
10, dog  ikke  punkterne  8.4 og 8.5. 
Koefficienten  i punkt  10.1.4  kan  sættes  til 12,5  gange  tovdiameteren  i stedet  for 
20 gange. 
Koefficienten  i punkt  10.3.2  kan  sættes  til 14 gange  tovdiameteren  i stedet  for 
22 gange. 
15.5.  Anvisninger  for montage,  og vedligeholdelse 
Der skal  med  hver  kran  følge  en let forståelig  anvisning  for brugeren  udarbejdet 
af fabrikanten  eller  leverandøren.  Denne  anvisning  skal  omfatte  alle  karakteri-
stika  for  kranen,  dens  maskineri  og dens  køreskinner.  Den  skal  give  alle  nød-
vendige  instrukser  for  drift,  vedligeholdelse,  opstilling  og nedtagning  af dens 
enkeltdele.  Den  skal  oplyse  om  forholdsregler,  der  skal  tages  i tilfælde  af hård 
vind,  uvejr  og stærk  kulde. 
16. Opslag  på kranen 
Kranen  skal  være  forsynet  med  et let læselig  og holdbar  mærkeskilt  med: 
16.1.  fabrikantens  navn  eller  fabrikationsmærke,  og i påkommende  tilfælde  navnet  på 
kranleverandøren; 
16.2.  fabrikationsnummer, 
fabrikationsår, 
typebetegnelse; 
16.3.  største  tilladte  byrder  ved  de tilsvarende  udhæng; 
16.4.  største  tilladte  hejsehastigheder  med  tilsvarende  største  byrder  for  kraner  med 
flere  hejsehastigheder; 
16.5.  massen  af alle  ballastvægte. 
Tilføjelse  til punkt  1.1 
Definition  af tårnkraners  nominelle  karakteristik 
En tårnkrans  nominelle  karakteristik  er defineret  således: 
Kran:  type  M / P / N, 
hvori 
M = momentets  størrelse  omkring  drejningsaksen  i 10 kNm  ved  et udhæng  på A = 20 
log M—2. 
Hvis  kranen  kan  påmonteres  udliggere  med  udhæng  betydeligt  større  eller  mindre  end  A 
med forskellige  M—værdier,  ændres  typen  ikke; 
Nr. C 25/30 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 29.1.  79 
P = største  løfteevne  i 10 kN  for  løbekat  og talje,  som  momentværdien  M er beregnet 
efter; 
N = ydelse  i kW  for drivmotoren  til hejsemekanismen. 
Der er ingen  nedre  eller  øvre  grænse  for disse  værdier. 
Eksempler: 
1. Type  40/3,5/16 
Kran  på 1 333 daN 
2. Type  2 000/92/125 
Kran  på 31 200 daN 
3. Type  160/11/48 
Kran  på 3 800 daN 35 kN 
16 kW 
920 kN 
125 kW 
110 kN 
48 kW på 30 m med  udligger  lig med  eller  lidt  større 
end 30 m. 
maksimal  byrde 
hejsemotor. 
på 64 m med  udligger  lig med  eller  lidt  større 
end 64 m. 
maksimal  byrde 
hejsemotor. 
på 42 m med  udligger  lig med  eller  lidt  større 
ned 42 m. 
maksimal  byrde 
hejsemotor. 
Forslag  til Rådets  direktiv  om tilnærmelse  af medlemsstaternes  lovgivning  om 
manøvreringsrum,  adgangsforhold  til førerplads  (på-  og afstigningsindretninger), 
døre  og vinduer,  på landbrugs-  og skovbrugshjultraktorer 
(Forelagt  Rådet  af Kommissionen  den  11. december  1978) 
RÅDET  FOR  DE  EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  100, 
under  henvisning  til forslag  fra Kommissionen, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Europa-Parlamentet, 
under  henvisning  til udtalelse  fra Det  økonomiske  og 
sociale  Udvalg,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
De tekniske  forskrifter,  som  i medfør  af national 
lovgivning  skal  overholdes  for  traktorer,  vedrører 
blandt  andet  manøvreringsområde,  adgangsforhold 
til førerplads  (på-  og afstigningsindretninger),  samt 
døre  og vinduer; 
disse  forskrifter  er forskellige  fra  medlemsstat  til 
medlemsstat;  det  er derfor  nødvendigt,  at alle  med-
lemsstater  til supplering  af eller  i stedet  for  deres 
nuværende  lovgivning  fastsætter  ensartede  forskrifter, 
især for  at gøre  det  muligt  for  hver  traktortype  at 
sætte  den  fremgangsmåde  for EØF-standardtypegod-
kendelse  i kraft,  som  er omhandlet  i Rådets  direktiv 
74/150/EØF  af 4. marts  1974  om tilnærmelse  af med-
lemsstaternes  lovgivning  om godkendelse  af landbrugs-
og skovbrugshjultraktorer  (1), ændret  ved  direktiv 
(vj EFT  nr. L 84 af 28. 3. 1974,  s. 10. UDSTEDT  FØLGENDE  DIREKTIV: 
Artikel  1 
1. Ved  (landbrugs-  eller  skovbrugs-)  traktor 
forstås  ethvert  motordrevet  køretøj,  med  hjul  eller 
med bælter,  der har mindst  to aksler,  og hvis  funktion 
i det  væsentlige  ligger  i dets  trækkraft,  og som  er 
særlig  konstrueret  til at trække,  skubbe,  bære  eller 
drive  visse  redskaber,  maskiner  eller  påhængskøretøjer 
bestemt  til benyttelse  i landbrugs-  og  skovbrugs-
bedrifter,  Det  kan  være  indrettet  til transport  af gods 
og ledsagere. 
2. Dette  direktiv  finder  alene  anvendelse  på de i 
stk. 1 definerede  traktorer,  det er forsynede  med  luft-
gummiringe,  og som  har  to aksler,  en konstruktivt 
bestemt  maksimalhastighed  på mellem  6 og 25 km/h 
og en fast  eller  regulerbar  drivakselsporvidde  på 
mindst  1 150  mm. 
Artikel  2 
Medlemsstaterne  kan  hverken  nægte  EØF-standard-
typegodkendelse  eller  national  godkendelse  af en 
traktor  eller  nægte  eller  forbyde  salg,  indregistrering, 
ibrugtagning  eller  benyttelse  af en traktor  på grund-
lag af