Kriminalitet i hele Europa underminerer EU-borgernes sikkerhed og velfærd. For at kunne bekæmpe kriminalitet effektivt har de retshåndhævende myndigheder brug for solide og effektive redskaber. Samarbejde og informationsudveksling er de mest effektive midler til at bekæmpe kriminalitet og til at retsforfølge som nævnt i strategien for EU's sikkerhedsunion fra 2020. Ifølge trusselsvurderingen af grov og organiseret kriminalitet fra 2021 er over 70 % af de organiserede kriminelle grupper til stede i mere end tre medlemsstater. Selv den tilsyneladende mest lokale kriminalitet kan have forbindelser til andre steder i Europa, hvor den samme gerningsmand har begået sine kriminelle handlinger. I den forbindelse skal de retshåndhævende myndigheder være i stand til at udveksle oplysninger rettidigt. I et område uden indre grænser er der stadig grænser og hindringer for udveksling af oplysninger mellem de retshåndhævende myndigheder, hvilket fører til blinde vinkler og smuthuller for mange kriminelle og terrorister, der er aktive i mere end én medlemsstat. Medlemsstaterne kan ikke lukke informationskløften på egen hånd på grund af den grænseoverskridende karakter af kriminalitetsbekæmpelse og forbedring af sikkerheden. Medlemsstaterne må forlade sig på hinanden i disse spørgsmål.

De retshåndhævende myndigheder i EU samarbejder og udveksler oplysninger, navnlig inden for rammerne af Prümafgørelserne (Rådets afgørelse 2008/615/RIA og 2008/616/RIA) for udveksling af oplysninger om DNA-profiler, fingeraftryk og køretøjsregistrering, men der er væsentlige mangler.

Der er fire hovedproblemer, som hindrer de retshåndhævende myndigheder i at bekæmpe kriminalitet gennem denne ramme, og som alle vedrører søgning og levering af oplysninger mellem de retshåndhævende myndigheder i EU:

1)De retshåndhævende myndigheder er ikke altid i stand til at finde ud af, om de oplysninger om DNA-profiler, fingeraftryk eller køretøjsregistrering, som de har brug for til at udføre deres opgaver, er tilgængelige i en anden medlemsstats nationale database.

2)De retshåndhævende myndigheder har ikke effektive midler til at søge i og få adgang til andre relevante kategorier af oplysninger, der er lagret i andre medlemsstaters nationale databaser (ud over oplysninger om DNA-profiler, fingeraftryk og oplysninger fra køretøjsregistre), som de har brug for for at kunne udføre deres opgaver

3)De retshåndhævende myndigheder har ikke effektive midler til at søge i og få adgang til oplysninger om DNA-profiler, fingeraftryk og eventuelle andre relevante kategorier af oplysninger, der er tilgængelige i Europols database, og som de har brug for for at kunne udføre deres opgaver

4)Når de retshåndhævende myndigheder modtager en indikation af, at der findes oplysninger i en anden medlemsstats database (et "hit"), har de ikke altid effektiv adgang til de pågældende faktiske oplysninger, der er lagret i den pågældende medlemsstats nationale database.

Disse fire indbyrdes forbundne hovedproblemer er problemer på grund af deres indvirkning på den effektive bekæmpelse af kriminalitet og på EU-borgernes sikkerhed og velfærd. De giver anledning til vigtige politiske valg, som kræver en detaljeret vurdering af kilderne til problemerne, de relaterede mål, de tilgængelige løsningsmodeller og deres virkninger.