EUROPA-KOMMISSIONEN Strasbourg, den 5.4.2022 COM(2022) 150 final 2022/0099(COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fluorholdige drivhusgasser, om ændring af direktiv (EU) 2019/1937 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 517/2014 (EØS-relevant tekst) {SEC(2022) 156 final} - {SWD(2022) 95 final} - {SWD(2022) 96 final} - {SWD(2022) 97 final}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Med den europæiske grønne pagt blev en ny vækststrategi for EU iværksat med det formål at omdanne EU til et retfærdigt og velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi. Den europæiske grønne pagt bekræfter på ny Kommissionens ambition om at øge sine klimamål og gøre Europa til det første klimaneutrale kontinent inden 2050. Den har desuden til formål at beskytte borgernes sundhed og trivsel mod miljørelaterede risici og virkninger. Som reaktion på det presserende behov for en klimaindsats øgede EU sine klimaambitioner ved forordning (EU) 2021/1119 (den europæiske klimalov), som blev vedtaget i 2021. I klimaloven fastsættes et bindende mål om, at nettodrivhusgasemissionerne skal reduceres med mindst 55 % frem til 2030 sammenlignet med 1990-niveauerne, og at EU skal være klimaneutralt senest i 2050. EU har ligeledes øget det oprindelige nationalt fastsatte bidrag i henhold til Parisaftalen om klimaændringer fra en reduktion af drivhusgasemissionerne på mindst 40 % frem til 2030 til en nettoreduktion af drivhusgasemissionerne på mindst 55 %. For at nå målsætningerne og dermed få mulighed for at holde den globale gennemsnitlige temperaturstigning under 1,5 °C er det nødvendigt at styrke alle instrumenter, der er relevante for dekarboniseringen af EU's økonomi Forordningen om F-gasser er et centralt instrument med hensyn til emissioner af fluorholdige drivhusgasser (F-gasser). F-gasser er menneskeskabte kemikalier, som er meget stærke drivhusgasser, ofte flere tusinde gange kraftigere end kuldioxid (CO2). Sammen med kuldioxid, methan og nitrogenoxid tilhører de den gruppe drivhusgasemissioner, der er omfattet af Parisaftalen om klimaændringer. I dag tegner F-gasser sig for 2,5 % af EU's samlede drivhusgasemissioner, men mængden blev fordoblet fra 1990 til 2014 i modsætning til andre drivhusgasemissioner, der blev reduceret. Det skyldes, at F-gasser typisk er blevet anvendt til at erstatte ozonlagsnedbrydende stoffer i anvendelser, hvor sidstnævnte for at beskytte stratosfærens ozonlag blev forbudt at anvende i EU i henhold til kravene i Montreal-protokollen fra 1987 om stoffer, der nedbryder ozonlaget ("protokollen"). Forordning (EU) nr. 517/2014 om fluorholdige drivhusgasser ("forordningen om F-gasser") blev vedtaget for at vende stigningen i F-gasemissionerne. Hydrofluorcarboner (HFC) er den vigtigste gruppe af F-gasser med hensyn til emissioner, der er relevante for klimaet, og den vigtigste nyhed i forordningen om F-gasser var indførelsen af en "udfasning af HFC i EU", nemlig et kvotesystem, der skulle sikre en gradvis reduktion af den mængde HFC, som importører og producenter må bringe i omsætning hvert år. EU's politik vedrørende F-gasser skal ses i sammenhæng med IPCC's seneste særrapport. For at begrænse den globale opvarmning til 1,5 °C kræves emissionsreduktioner for F-gasser på op til 90 % senest i 2050 globalt i forhold til 2015. Med henblik på at få vendt stigningen i HFC-emissioner og deres klimapåvirkning, selv om HFC-emissioner ikke nedbryder ozonlaget, besluttede parterne i protokollen i 2016 med Kigaliændringen at gennemføre en global udfasning af HFC, som skal nedbringe HFC-produktionen og forbruget heraf med mere end 80 % over de næste 30 år på globalt plan. Det indebærer, at parterne skal følge en plan for reduktion af forbrug og produktion af HFC samt begrænsning af import-/eksporttilladelser og indberetning af HFC-emissioner. Forskere har anslået, at Kigaliændringen alene indebærer en reduktion af den yderligere opvarmning på op til 0,4 °C inden udgangen af århundredet. Som konkluderet i den evaluering, som Kommissionen har udarbejdet, har forordningen om F-gasser vendt udviklingen og ført til et årligt fald i F-gasemissionerne fra 2015. Desuden faldt udbuddet af HFC på EU-markedet med 37 % i ton og 47 % i ton CO2-ækvivalenter fra 2015 til 2019. Der er sket et klart skift i brugen af alternativer med lavere globalt opvarmningspotentiale (i det følgende benævnt "GWP"), herunder naturlige alternativer (f.eks. CO2, ammoniak, kulbrinter, vand) i mange typer anlæg eller udstyr, der tidligere anvendte F-gasser. De estimerede emissionsbesparelser frem til 2030 bliver dog ikke realiseret i fuldt omfang, og der er et uudnyttet potentiale for at reducere emissionerne yderligere. Selv om forordningen om F-gasser blev vedtaget forud for Kigaliændringen, og selv om den var afgørende for at opnå den globale aftale, kan forordningen ikke fuldt ud sikre overholdelse af alle forpligtelserne (navnlig efter 2030). Endelig bekræfter erfaringerne fra perioden med gennemførelsen af forordningen og feedback fra interessenterne, at der er behov for at løse en række udfordringer i forbindelse med kvotesystemet. Det spænder fra ulovlige aktiviteter, herunder smugleri og erhvervsdrivende, der i spekulationsøjemed går til kanten af loven, til mangel på kvalificerede teknikere. En række mangler i overvågningen skal løses, indberetnings- og verifikationsaktiviteternes effektivitet skal forbedres, og flere eksisterende regler skal præciseres yderligere, da de fleste interessenter fra industrien, ngo'er og myndigheder har fremhævet dette som et vigtigt mål for revisionen. Det var således klart, at hovedelementerne i forordningen skulle bibeholdes, men der var behov for at finjustere og tilføje yderligere bestemmelser. De generelle målsætninger for EU's politik vedrørende F-gasser er at: (1)forebygge yderligere emissioner af F-gasser og derved bidrage til at opfylde EU's klimamål (2)sikre overholdelse af protokollen for så vidt angår forpligtelser vedrørende hydrofluorcarboner ("HFC"). Emissioner kan forebygges på to måder: ved at hindre, at F-gasser overhovedet anvendes (dvs. reducere efterspørgslen efter F-gasser), og ved at sikre, at der er indført foranstaltninger til at forhindre emissioner eller udsivning, når gasserne produceres, anvendes og bortskaffes ("indeslutning"). Derfor indeholder politikken for F-gasser specifikke målsætninger om at: ·modvirke brugen af F-gasser med et højt globalt opvarmningspotentiale og tilskynde til anvendelse af alternative stoffer eller teknologier, der medfører lavere drivhusgasemissioner uden at skade sikkerhed, funktionalitet og energieffektivitet ·forebygge lækage fra anlæg eller udstyr og korrekt behandling af F-gasser ved endt produktlevetid ·fremme bæredygtig vækst, stimulere innovation og udvikle grønne teknologier ved at forbedre markedsmulighederne for alternative teknologier og gasser med lavt globalt opvarmningspotentiale. På grundlag af konklusionerne af en evaluering af forordningen har Kommissionen følgende målsætninger for revisionen: (1)yderligere reducere emissionerne af F-gasser for at bidrage til emissionsreduktionerne på 55 % senest i 2030 og nettokulstofneutralitet senest i 2050

(2)sikre fuld tilpasning til protokollen (3)fremme bedre gennemførelse og håndhævelse i sager om ulovlig handel, kvotesystemets funktion og uddannelsesbehov vedrørende alternativer til F-gasser (4)forbedre overvågning og indberetning for at løse eksisterende mangler og forbedre processen og datakvaliteten med henblik på overholdelse (5)sikre større klarhed og intern sammenhæng for at støtte en bedre gennemførelse og forståelse af reglerne. Initiativet bidrager til 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og dens mål for bæredygtig udvikling, navnlig at "bekæmpe klimaændringer". •Sammenhæng med de gældende regler på samme område For at nå de juridisk bindende klimamål i den europæiske klimalov har Kommissionen foreslået at øge medlemsstaternes emissionsreduktionsmål for 2021-2030 gennem en ændring af den såkaldte forordning om indsatsfordeling. Forordningen om indsatsfordeling dækker emissioner fra sektorer, der ikke er omfattet af EU's nuværende emissionshandelssystem (ETS), og emissioner af F-gasser udgør næsten 5 % af de emissioner, der er omfattet af den nævnte forordning. Medlemsstaternes individuelle mål vedrører denne overordnede kurv af drivhusgasser. EU eller medlemsstaterne har derfor ingen bindende mål, der er specifikke for emissioner af F-gasser. Det er imidlertid afgørende, at emissioner af F-gasser primært reduceres gennem forordningen om F-gasser, fordi en sådan indsats har vist sig at være både effektiv og omkostningseffektiv at gennemføre på europæisk plan. En sådan indsats supplerer de yderligere foranstaltninger til reduktion af F-gasser, der med fordel kan træffes på nationalt plan i overensstemmelse med nærhedsprincippet, f.eks. yderligere affaldspolitiske foranstaltninger, strengere tilsyn med sektorerne eller finansielle incitamenter til alternativer. Tilsammen skal de foranstaltninger, der træffes på EU-plan og nationalt plan vedrørende alle typer emissioner, sikre, at hver medlemsstat effektivt kan nå de nationale mål for drivhusgasemissioner som fastsat i forordningen om indsatsfordeling. Forordningen om F-gasser dækker alle sektorer, der er relevante med hensyn til emissioner af F-gasser, og suppleres af direktiv 2006/40/EF om mobile luftkonditioneringsanlæg (MAC), der specifikt forbyder anvendelse af kølemidler med et GWP på over 150 i nye personbiler fra 2017 og frem. Forud for dette forbud var det anvendte kølemiddel en HFC med et GWP på 1 430. •Sammenhæng med Unionens politik på andre områder Den foreslåede forordning (og den gældende forordning om F-gasser) har mange ligheder med forordning (EF) nr. 1005/2009 om stoffer, der nedbryder ozonlaget (forordningen om ozonlagsnedbrydende stoffer), som er under samtidig revidering. De to forordninger skal tilsammen sikre, at Unionen opfylder sine forpligtelser vedrørende HFC og ODS i henhold til protokollen. Selv om de to revisioner ikke har direkte sammenhæng, omhandler de sammenlignelige interessenter, sektorer og aktiviteter (handel, anvendelse af anlæg eller udstyr osv.), og de anvender sammenlignelige kontrolforanstaltninger, herunder et forvaltningssystem for handel i henhold til kravene i protokollen. Både industrien og myndighederne har derfor opfordret til, at de relevante regler afstemmes (f.eks. vedrørende toldkontrol, regler vedrørende lækage, definitioner osv.). Det bidrag, som den reviderede forordning om F-gasser sikrer til at nå drivhusgasmålene på medlemsstatsniveau i henhold til forordningen om indsatsfordeling, suppleres af revisionen af direktivet om industrielle emissioner (IED: direktiv 2010/75/EU), som dækker aktiviteter, der udgør ca. 15 % af EU's samlede drivhusgasemissioner, der ikke er omfattet af ETS. IED omhandler primært på emissioner af forurenende stoffer og drivhusgasemissioner fra industrielle kilder, der ikke er omfattet af EU ETS. Forordningerne om stoffer, der nedbryder ozonlaget, og F-gasser fokuserer derimod hovedsageligt, men ikke udelukkende, på omsætning og anvendelse af ozonlagsnedbrydende stoffer og fluorholdige gasser for at forhindre emissioner af de kemikalier, der er meget kraftige drivhusgasser. Direktivet om industrielle emissioner giver mulighed for systematisk at inddrage F-gasemissioner som en central miljøparameter ved udarbejdelse af referencedokumenter om den bedst tilgængelige teknik for industrisektorer. Sidstnævnte danner grundlag for fastsættelse af emissionsgrænseværdier for industrianlæg med henblik på at begrænse deres emissioner af F-gasser og ozonlagsnedbrydende stoffer. Desuden vil E-PRTR-forordningen (forordning (EF) nr. 166/2006) blive moderniseret for at forbedre indberetningen og den offentlige tilgængelighed af oplysninger om emissioner af både forurenende stoffer og drivhusgasser og bør i fremtiden give mulighed for en større detaljeringsgrad i emissionsdata for F-gasser og ozonlagsnedbrydende stoffer fra sådanne anlæg. Der er også tæt synergi med energipolitikken, især direktiv 2009/125/EF om miljøvenligt design, da indirekte emissioner fra energianvendelse af F-gasanlæg eller-udstyr er relevant. Forslaget følger princippet om "energieffektivitet først" ved kun at tage hensyn til alternativer, der er mindst lige så energieffektive som anlæg eller udstyr, der anvender traditionel F-gas. Der er også lagt særlig vægt på, at dekarboniseringen af energisystemet vil kræve høje vækstrater for varmepumper, der i øjeblikket markedsføres med F-gas i Unionen. Det skyldes især den seneste geopolitiske udvikling, der kræver en højere vækst i varmepumper for at mindske afhængigheden af olie og gas som skitseret i meddelelsen RePowerEU. For at opnå klimaneutralitet er det vigtigt at indføre politikker, der øger energieffektiviteten mest muligt og begrænser de direkte emissioner af F-gasser. Dette er særlig vigtigt, da varmepumpeanlæg eller -udstyr med F-gas, der tages i brug i dag, vil føre til direkte drivhusgasemissioner i mange år i fremtiden som følge af lækage, nødvendig servicering med flere F-gasser og mulige emissioner, når udstyret går ind i affaldsstrømmen. Det bør undgås, hvor det er muligt, og derfor er specifikke produktforbud omfattet. Samlet set anslås det, at den foreslåede revision af kvotesystemet efter den foretrukne løsning i konsekvensanalysen giver tilstrækkelig margin til at muliggøre en sådan vækst i udbredelsen af varmepumper. Hvad angår bestemmelserne om import og indberetning, er der synergier med REACH-lovgivningen, da importører af fluorholdige gasser er berørt af begge. De mere detaljerede data, der indsamles, og de strenge importkrav i forbindelse med F-gasforordningens kvotesystem kan give et bedre overblik over og styrke overholdelsen af registreringsforpligtelserne i henhold til REACH som påpeget af den kemiske industri. Det reviderede forslag styrker i høj grad forbindelserne med told, markedsovervågning, miljøkriminalitet og whistleblowing ved at præcisere de økonomiske operatører og de kompetente myndigheders konkrete forpligtelser til at bekæmpe ulovlige aktiviteter, herunder smugling, og sikre forordningens miljømæssige integritet. Desuden er der en direkte forbindelse til affaldspolitikken, da afslutningen af produkternes livscyklus er en afgørende fase med omfattende emissioner, hvis de eksisterende forpligtelser ikke overholdes. Genvindingsforpligtelserne i forordningen om F-gasser suppleres af henvisninger i den relevante affaldslovgivning (f.eks. WEEE-direktivet og direktivet om overførsel af affald). Ordninger med udvidet producentansvar, som understøttes af forordningen om F-gasser, kan udgøre et væsentligt bidrag til at forbedre den gældende praksis og nedbringe emissionerne ved endt produktlevetid. Det er en mulighed i lyset af den igangværende revision af affaldsrammedirektivet. Sidst, men ikke mindst, er en løbende og rettidig ajourføring af sikkerhedsstandarder samt kodekser og lovgivning på alle niveauer, europæisk, nationalt, regionalt og lokalt, afgørende for at følge den hastige teknologiske udvikling og sikre, at anvendelsen af klimavenlige kølemidler kan maksimeres, uden at det går ud over sikkerheden. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Dette forslag er baseret på artikel 192, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i overensstemmelse med målet om at bevare, beskytte og forbedre miljøkvaliteten, beskytte menneskers sundhed, og fremme foranstaltninger på internationalt plan til håndtering af klimaændringerne. •Nærhedsprincippet

Forslaget supplerer den EU-lovgivning, der har eksisteret på EU-plan siden 2006, og det er klart i overensstemmelse med nærhedsprincippet af følgende årsager: For det første er beskyttelse af klimasystemet et grænseoverskridende spørgsmål, og problemets omfang kræver handling på verdensplan. For det andet er de mest effektive foranstaltninger at forbyde eller begrænse anvendelsen eller omsætningen af F-gasser eller F-gasprodukter, -anlæg og -udstyr. Af hensyn til EU's indre markeds funktion og den frie bevægelighed for varer er det bedst, at sådanne foranstaltninger træffes på EU-plan. For det tredje definerer protokollen EU som en regional organisation for økonomisk integration (REIO), og EU skal derfor overholde protokollens forpligtelser på EU-plan (f.eks. angående indberetning, forvaltningssystem og udfasning af forbrug). Det kræver relevant lovgivning på samme niveau. Det ville være meget vanskeligt, om ikke umuligt, at opnå overholdelse gennem de 27 forskellige nationale systemer. Den eneste undtagelse fra REIO-klausulen er protokollens udfasningsplan for HFC-produktion, der indeholder krav om overholdelse i medlemsstaterne. Alligevel har nogle medlemsstater anmodet om, at produktionen også reguleres på EU-plan, da det vil øge fleksibiliteten for de berørte virksomheder. •Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Forslaget sikrer, at F-gasemissionerne reduceres yderligere, og at EU fortsat opfylder sine internationale forpligtelser i henhold til protokollen om at udfase produktionen og forbruget af HFC. De foreslåede foranstaltninger er baseret på en grundig vurdering af deres omkostningseffektivitet, som viser, at de marginale emissionsreduktionsomkostninger for en given sektor ligger inden for det interval, som andre sektorer i økonomien forventes at skulle afholde for at sikre den nødvendige omstilling til klimaneutralitet senest i 2050. Desuden vil de afbødende foranstaltninger på lang sigt resultere i generelle omkostningsbesparelser. Nogle foranstaltninger vil betyde let øgede administrative byrder for industrien, men nogle af dem er afgørende for overholdelsen af protokollen, og andre er nødvendige for at lette den nødvendige håndhævelse af reglerne og overvåge fremtidige trusler. Ingen af de sidstnævnte foranstaltninger medfører høje omkostninger. Der foreslås ikke detaljerede bestemmelser på områder, hvor målsætningerne bedre kan nås ved en indsats på andre politikområder, f.eks. gennem lovgivning om affald. De fordele, der opnås ved disse foranstaltninger, kan ikke opnås lige så omkostningseffektivt for industrien og medlemsstaterne ved yderligere at indføre 27 forskellige politikker for F-gasser i medlemsstaterne. •Valg af retsakt Den valgte retsakt er en forordning, da forslaget har til formål at erstatte og forbedre forordningen om F-gasser og samtidig fastholde den generelle struktur for kontrolforanstaltningerne. Forordningen om F-gasser har vist sig at være effektiv. Da forslaget indeholder flere ændringer og tilpasninger af strukturen i forordningen om F-gasser, bør forordningen om F-gasser ophæves og erstattes af en ny forordning af hensyn til den retlige klarhed. Enhver større ændring (dvs. ophævelse eller omdannelse til et direktiv) ville pålægge medlemsstaterne en urimelig byrde og skabe yderligere usikkerhed for de virksomheder, der er aktive i denne sektor. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSENTER OG KONSEKVENSANALYSER •Efterfølgende evaluering Kommissionen foretog en evaluering af forordningen om F-gasser i overensstemmelse med kravene om "bedre regulering" og opfyldte dermed kravene i artikel 21, stk. 2, i forordningen om F-gasser om, at Kommissionen skal offentliggøre en omfattende rapport om forordningens virkninger senest den 31. december 2022. Kommissionen konkluderer i evalueringen, at forordningen om F-gasser for det meste har været effektiv med hensyn til at opfylde de oprindelige mål om både at reducere emissionerne af F-gasser og bidrage til at opnå en international aftale om reduktion af HFC. Desuden blev det konstateret, at de enkelte foranstaltninger har fungeret godt i samspil for at nå målene. Som et direkte resultat af lovgivningen er emissionerne af F-gasser faldet år for år fra 2015 efter et årti med stigninger. Emissionsbesparelserne blev opnået med meget lave reduktionsomkostninger som følge af den teknologiske udvikling (dvs. 6 EUR pr. ton CO2-ækvivalenter i gennemsnit) og uden at reducere det pågældende anlægs eller udstyrs energieffektivitet. Forordningen om F-gasser har sikret høje miljøambitioner ved at opretholde de samme forpligtelser i hele EU, samtidig med at der sikres lige vilkår i det indre marked for de berørte industrier og virksomheder. Samtidig konkluderes det i evalueringen, at en række vigtige tiltag siden vedtagelsen af forordningen (navnlig den europæiske grønne pagt og et ændret internationalt politisk miljø med Parisaftalen og Kigaliændringen) har ændret den relevante politiske ramme, og det indebærer, at EU's forordning om F-gasser ikke helt opfylder formålet, både hvad angår udnyttelse af det uudnyttede potentiale for at opnå yderligere emissionsreduktioner og sikring af fremtidig overholdelse af protokollen. Modelberegninger viser, at reduktionen af F-gasemissioner i 2030 vil være lavere end forventet i konsekvensanalysen fra 2012, der fastsatte en målsætning om at bidrage til at nå det tidligere klimamål for 2030 (reduktion på mindst 40 % i forhold til 1990). Nogle sektorer anvender og udleder også fortsat F-gasser med stort opvarmningspotentiale, selv om det kunne undgås (f.eks. med den teknologiske udvikling), og der forekommer emissioner fra sektorer eller stoffer, der i øjeblikket ikke er omfattet af forordningens anvendelsesområde. Evalueringen identificerer også andre udfordringer, herunder ulovlig import af HFC med omgåelse af kvotesystemet, og "useriøse erhvervsdrivende" (en mangedobling af importører af bulkvarer, ofte uden forbindelse til sektoren, der deltager på med spekulation for øje og/eller drager uforholdsmæssigt stor fordel af kvotesystemet). Desuden hindres udbredelsen af klimavenlige alternativer af manglen på personale, der er uddannet til at installere og vedligeholde udstyr med klimavenlige alternativer, samt sikkerhedsstandarder, der ikke er fuldt ajourført i henhold til den teknologiske udvikling. En bedre emissionsbegrænsning kunne også afhjælpe nogle af bekymringerne om mulige økotoksikologiske konsekvenser af atmosfæriske nedbrydningsprodukter af HFC og hydro(chlor)fluorolefiner (H(C)FO). Desuden kan mangler undgås med hensyn til de stoffer og aktiviteter, der er omfattet af overvågnings- og indberetningsforanstaltninger. Samtidig kan nogle få forpligtelser i forbindelse med indberetnings- og verifikationsforpligtelserne gøres mere effektive. Endelig blev det opfattet som en trussel, at der i øjeblikket ikke er fleksibilitet til at reagere hurtigt i tilfælde af uønskede virkninger af kvotesystemet såsom en betydelig forsyningsmangel vedrørende HFC. Generelt blev det konstateret, at forordningen om F-gasser var i ekstern overensstemmelse og sammenhængende med andre interventioner med lignende målsætninger; dog er der på en række områder manglende sammenhæng, som skal afhjælpes. Et vigtigt område er toldlovgivningen, hvor synergi med EU's kvikskrankemiljø på toldområdet bør udnyttes, og effektiv grænsekontrol bør gøres lettere for at standse ulovlige aktiviteter. Der er også en vigtig synergi til REACH-forordningen, hvor en indsats ledet af medlemsstaterne er undervejs med det mål at undersøge relevansen af persistente nedbrydningsprodukter fra H(C)FO. Forordningens interne sammenhæng er god, men der er behov for visse præciseringer og tilpasninger. På grundlag af de nævnte resultater blev de fem revisionsmålsætninger identificeret, jf. afsnit 1. •Høringer af interessenter Kommissionen gennemførte en bred høring af de interessnter. Med Høringen om køreplanen for revision fra den 29. juni 2020 til den 7. september 2020 og den offentlige onlinehøring fra den 15. september 2021 til den 29. december 2021 fik alle interessenter mulighed for at bidrage med synspunkter om forordningen om F-gasser, uanset respondenternes kendskab til forordningen. Der blev modtaget henholdsvis 76 og 241 svar til de to høringer. De individuelle svar og et resumé er offentligt tilgængelige på Kommissionens websted "Deltag i debatten". Der blev gennemført en målrettet høring i form af 34 semistrukturerede interviews, der var skræddersyet til kompetente myndigheder med ansvar for F-gasser, toldmyndigheder, ngo'er, erhvervssammenslutninger og -organisationer i EU samt flere individuelle virksomheder. Den 6. maj 2021 blev der afholdt en åben workshop for interessenter med 355 deltagere, hvor de foreløbige resultater af evalueringen og konsekvensanalysen blev fremlagt. Dagsordenen, baggrundsbriefingen og præsentationen fra workshoppen findes på GD CLIMAs websted. Gennem høringerne blev der indsamlet synspunkter om forordningens hidtidige resultater med hensyn til relevans, effektivitet, EU-merværdi og intern og ekstern sammenhæng. Der blev desuden indsamlet feedback om mulige foranstaltninger og deraf afledte sandsynlige miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger under hensyntagen til den europæiske grønne pagt og de mere ambitiøse mål samt forpligtelserne vedrørende hydrofluorcarboner i henhold til protokollen. Interessenterne var generelt enige om, at forordningen om F-gasser var meget vellykket, men at den kan og bør forbedres. Desuden blev det klart bemærket, at forordningens målsætninger ikke bedre kan opfyldes ved handling på medlemsstatsniveau (frem for på EU-plan). De fleste interessenter, og navnlig de kompetente myndigheder, anførte, at forordningen skal tilpasses protokollen efter 2030 for at sikre fremtidig sammenhæng og overholdelse. Selv om nogle interessenter i industrien og erhvervslivet, der ofte arbejder med F-gasser i køle-, luftkonditionerings- og varmepumpesektoren, ikke ønskede at hæve ambitionsniveauet i forhold til den gældende forordning om F-gasser, støttede producenterne af anlæg eller udstyr, der anvender alternative kølemidler, samt ngo'erne i høj grad de højere ambitioner. På tværs af alle høringsaktiviteter udtrykte interessenterne fra industrien stærk støtte til forskellige foranstaltninger, der sigter på at hindre ulovlig handel og udfordringer vedrørende kvotesystemet, og det ses som udtryk for, at de anser det for et centralt spørgsmål for at forbedre forordningen (forskellige foranstaltninger støttes i forskelligt omfang). De pågældende interessenter udtrykte også en høj grad af støtte til yderligere uddannelse og certificering af teknikere inden for alternativer til F-gasser, og de fremhævede, at det er en central hindring for udbredelsen af alternativer. •Indhentning og brug af ekspertbistand

Kommissionen har indhentet omfattende teknisk rådgivning via en række ekspertundersøgelser, herunder Kommissionens rapporter om luftkonditionering, koblingsanlæg, adgang til HFC, kommerciel køling, kvotetildeling, sikkerhedsstandarder og uddannelse af servicepersonale. Desuden blev der gennemført en omfattende forberedende undersøgelse med henblik på en revision af forordningen foretaget af eksterne konsulenter. Den omfattede en detaljeret bottom-up-lagermodel for de sektorer, der benytter F-gasser (AnaFgas-modellen) med henblik på at beregne efterspørgsels- og emissionsscenarier for F-gasser for basisscenariet og de politiske valgmuligheder samt det relevante anlægs eller udstyrs energiforbrug for EU27 samt UK i perioden 2000-2050. Et tilhørende omkostningsmodul giver mulighed for at kvantificere de forbundne omkostninger for operatører af anlæg eller udstyr, der er afhængigt af F-gasser, eller alternativer hertil. De makroøkonomiske virkninger blev modelleret ved hjælp af Det Fælles Forskningscenters GEM-E3-model. Den forberedende undersøgelse og bilagene hertil (Öko-Recherche et al., 2021) samt underliggende data, antagelser og detaljerede resultater offentliggøres på GD CLIMAs websted. Industrisektoren, medlemsstaternes myndigheder og civilsamfundet gav omfattende input og teknisk støtte til undersøgelsen. •Konsekvensanalyse Kommissionen har gennemført en konsekvensanalyse med en undersøgelse af, hvor effektivt tre politiske løsningsmodeller når de tilstræbte målsætninger samt disses miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger. For hvert revisionsmål blev en række foranstaltninger udpeget. Foranstaltningerne, som supplerer hinanden og ikke udelukker hinanden, blev inddelt i tre politiske løsningsmodeller på grundlag af de forventede (reduktions)omkostninger: Alle tre løsningsmodeller omfatter forbedringer, der har til formål at præcisere reglerne eller gøre dem mere sammenhængende. Der er følgende tre løsningsmodeller: ·Løsningsmodel 1: Tilpasning til protokollen — billige foranstaltninger. Den omfatter alle foranstaltninger til at sikre overholdelse af protokollen på lang sigt. Løsningsmodellen omfatter også eventuelle gavnlige foranstaltninger vedrørende alle mål, der forventedes at medføre meget lave eller ingen omkostninger og indsats. ·Løsningsmodel 2: Forholdsmæssige emissionsreduktioner og forbedringer af gennemførelsen. Ud over løsningsmodel 1 omfatter den foranstaltninger, der fører til emissionsreduktioner og forbedringer af gennemførelsen med moderate omkostninger og en moderat indsats, så en delsektor ikke skal betale mere end de marginale sektorspecifikke reduktionsomkostninger, der forventes, for at økonomien samlet set kan blive kulstofneutral i 2050. HFC-kvoteniveauerne er derfor mere restriktive end i løsningsmodel 1, og yderligere forbud mod F-gasser med specifikke GWP-grænser og -datoer supplerer udfasningen. Løsningsmodellen omfatter også flere foranstaltninger til forbedring af håndhævelse og overvågning, forudsat at de ikke medfører høje omkostninger. ·Løsningsmodel 3: Maksimal gennemførlighed og forbedringer af gennemførelsen. Løsningsmodel 3 indebærer høje omkostninger. Ud over alle tidligere foranstaltninger i løsningsmodel 1 og 2 vil løsningsmodel 3 omfatte foranstaltninger, hvis formål er at nå de maksimale reduktioner af drivhusgasemissioner baseret på den nuværende tekniske gennemførlighed, samtidig med at der tages hensyn til energieffektivitets- og sikkerhedsaspekter, men uanset omkostninger. Denne løsningsmodel har det mest progressive kvotesystem. Alle foranstaltninger til forbedring af håndhævelse og overvågning, der blev anset for gennemførlige, er også omfattet af denne løsningsmodel. Selv om alle løsningsmodeller vil sikre fuld overholdelse af protokollen, viser den detaljerede konsekvensanalyse klart, at løsningsmodel 2 vil resultere i den mest hensigtsmæssige balance mellem omkostninger og fordele, idet der opnås en meget betydelig mængde yderligere emissionsreduktioner sammenlignet med den gældende forordning (dvs. referencescenariet) for beskedne omkostninger, samtidig med at unødige problemer for de berørte sektorer undgås. I forbindelse med 2030 anslås det, at den foreslåede forordning vil medføre yderligere kumulative besparelser på 40 mio. tCO2-ækvivalenter. Det er vigtigt at påpege, at besparelserne kommer oven i de 430 mio. tCO2-ækvivalenter, der skønnes opnået ved den gældende forordning. I 2050 vil de yderligere besparelser ved løsningsmodel 2 være ca. 310 mio. tCO2-ækvivalenter. Det betyder, at de årlige restemissioner af F-gasser i 2050 estimeres til kun 14 mio. tCO2-ækvivalenter. Løsningsmodel 2 anses derfor for at være forenelig med at opnå klimaneutralitet senest i 2050, da den reducerer behovet for politikker for kulstoffjernelse med det mål at kompensere for emissioner, der ikke kan undgås, for at opnå nettoneutralitet i 2050. Den nødvendige teknologiske tilpasning fører til samlede omkostningsbesparelser i mange delsektorer på grund af lavere energiomkostninger for brugerne. Der er dog nogle omkostninger for slutbrugerne, som ikke omlægges til alternativer som følge af højere priser på HFC under et udbygget kvotesystem. Ikke desto mindre vil nogle økonomiske sektorer på længere sigt opnå fordele ved den teknologiske omstilling, og det vil føre til øget produktion, innovation og beskæftigelse. Løsningsmodel 2 er derfor den løsningsmodel, der i størst grad er i overensstemmelse med målsætningerne for den europæiske grønne pagt og princippet om "ikke at gøre væsentlig skade". Som bekræftet af interessenterne tilfører de forskellige typer foranstaltninger i løsningsmodel 2 merværdi for EU. Det betyder, at det omfang af fordele, der opnås ved disse foranstaltninger, ikke kan opnås lige så omkostningseffektivt for industrien og medlemsstaterne ved at indføre 27 yderligere og forskellige politikker for F-gasser i medlemsstaterne. Det viser sig, at løsningsmodel 1 ikke giver yderligere kumulative emissionsbesparelser i forhold til den gældende forordning, og i betragtning af besparelsespotentialet i løsningsmodel 2 og 3 vil løsningsmodel 1 simpelthen være mindre hensigtsmæssig i lyset af EU's ambitiøse klimamål. Løsningsmodel 3 vil på den anden side føre til marginalt højere emissionsbesparelser sammenlignet med løsningsmodel 2, men de yderligere besparelser opnås med meget høje omkostninger for nogle sektorer (marginalomkostninger til sektorspecifikke reduktioner frem til 2050 på op til 2 111 EUR/tCO2-ækvivalenter for løsningsmodel 3 sammenlignet med maksimalt 336 EUR/tCO2-ækvivalenter for løsningsmodel 2, teknologiske tilpasningsomkostninger for alle sektorer på 113 mio. EUR årligt for løsningsmodel 3 sammenlignet med 12 mio. EUR årligt for løsningsmodel 2, og dermed er det at foretrække at finde andre metoder til at bidrage til opfyldelsen af de nationale mål for reduktion af drivhusgasemissioner. Løsningsmodel 2 vil også sikre bedre kontrol ved en moderat stigning i den administrative byrde for industrien og myndighederne (de samlede nettoomkostninger blev anslået til 7,6 mio. EUR for industrien som tilbagevendende årlige omkostninger ud over engangsomkostninger på 3 mio. EUR). Ændringerne bør muliggøre en effektiv håndhævelse og håndtering af de udpegede eksisterende udfordringer, navnlig vedrørende ulovlig handel. Desuden vil overvågningsreglerne blive mere strømlinede og omfattende, da de dækker nye aspekter, der er blevet relevante. De detaljerede resultater af de miljømæssige, økonomiske og sociale virkninger præsenteres i konsekvensanalysen. Der er opnået en række forenklinger på overvågningsområdet. De omfatter besparelser som følge af ændringer af kvoteangivelsesprocessen (1,2 mio. EUR i sparede omkostninger årligt), tilpasning af indberetnings- og godkendelsesgrænserne for udstyrsimportører (0,09 mio. EUR årligt), lempelse af kontrolgrænsen for anlægs- eller udstyrsimportører (1,7 mio. EUR årligt) og digitalisering af kontrolprocessen (1,5 mio. EUR årligt). Udvalget for Forskriftskontrol afgav en positiv udtalelse med visse forbehold om konsekvensanalysen den 25. februar 2022. De endelige anbefalinger om bedre at forklare sammenhængen med forordningen om indsatsfordeling, behovet for at øge ambitionsniveauet, en mere detaljeret beskrivelse af metoden og en beskrivelse af succesparametrene blev behandlet i en revideret tekst til konsekvensanalysen. Alle detaljerede bemærkninger fra udvalget, og hvordan de blev behandlet, er anført i konsekvensanalysen. Denne fuldstændige konsekvensanalyse og et resumé findes på GD CLIMAs websted. •Grundlæggende rettigheder De foreslåede regler for dette initiativ sikrer fuld overholdelse af de rettigheder og principper, der er fastsat i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. 4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Dette forslag omfatter en fast kvotepris for en stor del af HFC-kvoten, der årligt tildeles importører og producenter. De maksimale årlige indtægter fremgår af nedenstående tabel. mio. EUR/år 2025-2026 125 2027-2029 53 2030-2032 27

2033-2035 25 2036-2038 20 Den yderligere udvikling, drift, vedligeholdelse og IT-sikkerhed vedrørende HFC-kvotesystemet og F-gas- og ODS-forvaltningssystemet, der kræves i henhold til Montrealprotokollen, samt den nødvendige sammenhæng med EU's kvikskrankemiljø på toldområdet og fremme af bedre håndhævelse kræver imidlertid yderligere ressourcer. Det foreslås derfor, at indtægterne fra kvotesalget anvendes til at dække omkostningerne i forbindelse med de nævnte aktiviteter, og at de resterende indtægter fra kvotesalg indgår i EU-budgettet som generelle indtægter. 5.ANDRE FORHOLD •Planer for gennemførelsen og foranstaltninger til overvågning, evaluering og indberetning Den fremtidige overvågning og evaluering af forordningen kan baseres på de årlige virksomhedsdata i henhold til forordningen, som indsamles og aggregeres af Det Europæiske Miljøagentur hvert år. Agenturet udarbejder en rapport om aktiviteter vedrørende F-gasser for medlemsstaternes repræsentanter og Kommissionen (GD CLIMA), som bl.a. omfatter data om import, eksport, produktion, destruktion og regenerering af relevans for F-gasser i bulk og anlæg eller udstyr, der indeholder sådanne gasser. For at overholde protokollen anvender Kommissionen desuden dataene til årligt at rapportere om HFC-produktion, råvarer, destruktion, import og eksport til protokollens ozonsekretariat på vegne af EU. Desuden findes der en offentligt tilgængelig udgave af rapporten i form af en webbaseret indikator for F-gasser, som Miljøagenturet offentliggør og ajourfører regelmæssigt. De foreslåede foranstaltninger vedrørende indberetning og overvågning skal forbedre datagrundlaget yderligere i fremtiden. Ændringerne af indberetningens omfang (nye stoffer, modtagere af fritagne kvoter, regenereringsfaciliteter) sikrer en fuldt overblik over relevante gasser og anvendelser. Databaserne til indberetning af emissioner skal sikre en bedre viden om emissioner og dermed F-gassektorens indvirkning samt en bedre kvalitet af de data, der indberettes under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC). Strømliningen af indberetnings- og verifikationsreglerne bør også bidrage til mere effektivt at opnå en bedre datakvalitet. Desuden vil Kommissionen fortsat nøje overvåge priserne, kvotesystemets funktion og anden markedsudvikling i sektoren på grundlag af kontrakter med eksterne eksperter. Medlemsstaterne ajourfører regelmæssigt om relevante gennemførte aktiviteter såsom i) indsamling og anvendelse af data til bestemmelse af emissioner, ii) producentansvarsordninger, iii) håndhævelse og andre foranstaltninger vedrørende ulovlige aktiviteter, herunder sanktioner til det gennemførelsesudvalg, der er nedsat ved forordningen. Endelig overvåger Kommissionen gennemførelsen af de foreslåede foranstaltninger. Med det formål indgår Kommissionen i tæt samarbejde med de nationale myndigheder, f.eks. de nationale eksperter i ozonlagsnedbrydende stoffer, toldmyndighederne og markedsovervågningsmyndighederne. Det udvalg, der henvises til i forslaget, bistår Kommissionen i dens arbejde og drøfter spørgsmål om en harmoniseret håndhævelse af de foreslåede regler, hvor det er relevant. Udviklingen i Den Europæiske Unions Domstols relevante retspraksis overvåges ligeledes, samt afgørelser truffet af Montrealprotokollens gennemførelsesudvalg vedrørende EU's og medlemsstaternes overholdelse af reglerne. En god gennemførelse af forordningen vil indebære, at: ·emissionerne af F-gasser aftager som forudset i den modellering, der er foretaget i henhold til den ledsagende konsekvensanalyse, dvs. at de årlige emissioner i 2030 bør være 37 mio. tCO2-ækvivalenter ·der ikke bør være problemer med overholdelse af Montrealprotokollen med hensyn til forpligtelser vedrørende HFC ·en problemfri gennemførelse af kvotesystemet og reduktion af ulovlig handel for at undgå skader i miljømæssig, økonomisk eller omdømmemæssig henseende ·at overvågning og indberetning understøtter evaluering af politikken og kontrol af overensstemmelse på en mere effektiv og samtidig virkningsfuld måde. Forordningens virkninger bør evalueres regelmæssigt. Den første evaluering, der er baseret på disse data, bør offentliggøres senest i 2033. I den forbindelse vil der være behov for en ekspertundersøgelse til vurdering af de fremskridt, der er gjort med hensyn til skumbanker. Evalueringen bør også undersøge udviklingen i de administrative omkostninger. •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget. De foranstaltninger, der er fastsat i henhold til forordningen om F-gasser, til reduktion af emissioner af fluorholdige drivhusgasser, drages ikke i tvivl i det foreliggende forslag. Forslaget sikrer primært, at den foreslåede forordning bringes i overensstemmelse med EU's ambitiøse klimamål, og at det sikres, at de internationale forpligtelser overholdes på lang sigt. De eksisterende regler præciseres og styrkes for at sikre en bedre håndhævelse. Kapitel I Forslaget fastsætter forordningens genstand og anvendelsesområde og indeholder de nødvendige definitioner. Kapitel II

Forslaget indeholder regler om indeslutning (forebyggelse af emissioner, lækagekontrol, lækagedetektionssystem og regler for genvinding). Forebyggelse af emissioner omfatter F-gasser, der er opført i bilag I og II, og pålægges alle relevante aktører under produktion, oplagring, transport, fremstilling og drift af F-gasser og anlæg eller udstyr, der indeholder dem. Lækagekontrol og registrering omfatter også gasser, der er opført i bilag II, afsnit I. Genvindingsforpligtelser for fluorholdige drivhusgasser udvides til også at omfatte skum i sandwichpaneler og laminatplader, når de nedtages fra bygninger. Forslaget fastsætter også uddannelses- og certificeringsforpligtelser, der også omfatter opgaver i forbindelse med anlæg eller udstyr, der indeholder gasser, der anvendes som erstatning for fluorholdige drivhusgasser (alternative gasser), for at fremme sikker anvendelse og håndtering heraf. Uddannelses- og certificeringsprogrammerne bør også omfatte aspekter vedrørende energieffektivitet. Kapitel III Forslaget indeholder begrænsninger og forbud mod omsætning af F-gasser og de pågældende produkter og det pågældende anlæg eller udstyr. Det præciseres, at produkter og anlæg eller udstyr, der ulovligt er bragt i omsætning, ikke kan anvendes eller fremover leveres. For produkter og anlæg eller udstyr, der lovligt er bragt i omsætning, er yderligere levering heraf to år efter forbudsfristen kun tilladt, hvis der fremlægges dokumentation for den (oprindelige) lovlige omsætning. Ikkegenopfyldelige beholdere må ikke føres ind i toldområdet og yderligere anvendes eller leveres. Forslaget indeholder også mærkningskrav ved omsætning af F-gasser i beholdere og i visse former for anlæg eller udstyr. Kravene omfatter hydrofluorcarboner, der er undtaget fra kvotekravene, for at sikre håndhævelse af undtagelserne. Forslaget omfatter også et forbud mod særlige anvendelser af udvalgte F-gasser. Kapitel IV Forslaget fastsætter en plan for reduktion af produktionen af HFC i overensstemmelse med Montrealprotokollens bindende regler. Produktion, der opretholdes på nuværende tidspunkt, får tildelt rettigheder baseret på det tidligere referenceniveau for 2011-2013, mens Kommissionen efter anmodning fra en medlemsstat og inden for de produktionsgrænser, der er fastsat i protokollen, kan tildele nye aktører yderligere rettigheder. Sidstnævnte indebærer ikke undtagelse for HFC, der eksporteres i produkter og anlæg eller udstyr. Forslaget fastsætter også en reduktionsplan for omsætning af HFC ved at fastsætte individuelle kvantitative begrænsninger (kvoter) for producenter og importører. Importører og producenter skal sikre, at de har tilstrækkelige kvoter til at dække de mængder HFC, der omsættes, på det tidspunkt, hvor de bringes i omsætning (dvs. for importører på tidspunktet for overgang til fri omsætning). HFC til visse anvendelser er undtaget fra kvotekravene. Undtagelsen fra udfasningen for inhalationsaerosoler til farmaceutisk brug ophæves imidlertid for at bringe den i overensstemmelse med Montrealprotokollens tidsplan for udfasning af forbruget, hvor produkterne ikke er undtaget. Anvendelsen af HFC som drivmiddel i inhalationsaerosoler omsættes fuldt ud til emissioner, dvs. at hele den HFC-mængde, der fyldes i produkterne, ender i atmosfæren, og mængden er steget med 45 % fra 2015 til 2019. Selv om der findes to egnede klimavenlige alternativer, som ikke kræver tilpasning for patienterne ved brug af inhalationsaerosoler, og lægemiddelagenturets (EMA) godkendelsesproces er i gang, forventer industrien en langsom udbredelse på markedet uden politiske signaler. Ved at medtage inhalationsaerosoler i kvotesystemet kan der spares en betydelig mængde emissioner frem til 2050 med meget få omkostninger for fabrikanter og patienter. Kvoter tildeles hvert år udelukkende til nye markedsaktører på grundlag af en erklæring og til allerede eksisterende importører og producenter (etablerede operatører) på grundlag af deres referenceværdier (og på grundlag af en eventuel erklæring). Der gælder visse betingelser for tildeling af kvoter til alle importører og producenter, herunder betaling for tildeling. Importører og producenter, der har samme egentlige ejer(e), betragtes som én virksomhed med henblik på fastsættelse af referenceværdier og tildeling af kvoter. Der bør i kvotesystemet også tages hensyn til HFC, der er fyldt på visse anlæg eller udstyr. Importører og producenter, der har en referenceværdi, kan overføre en del af eller hele deres tildelte kvote til en anden virksomhed med henblik på at omsætte HFC i bulk, og de kan tillade, at hele eller en del af deres kvote anvendes af en anden virksomhed med henblik på omsætning af anlæg eller udstyr påfyldt HFC. Forslaget indeholder også bestemmelser om drift af F-gas-portalen til gennemførelse af kvotetildelingssystemet, tilladelses- og indberetningsforpligtelser og dens sammenkobling med EU's kvikskranke på toldområdet. Registrerede importører og producenter har adgang til deres individuelle kvotetildelinger, sanktioner, omsatte mængder som indberettet samt overførsler og tilladelser til at anvende kvoter, som disse virksomheder har registreret. Eventuelle påståede regne- eller skrivefejl ved virksomhedernes registrering af oplysninger og i de indberettede data skal underbygges af beviser og skal rettidigt forelægges Kommissionen. Kapitel V Som forudsætning for handel pålægger forslaget, at en gyldig licens fremlægges for toldmyndighederne i tilfælde af import og eksport. Forslaget præciserer også den rolle, som toldmyndighederne og markedsovervågningsmyndighederne spiller med hensyn til at håndhæve den kontrol af handelen, der er fastsat i forslaget. De oplysninger, der bør gives i forbindelse med import og eksport, er anført på samme måde som de oplysninger, som toldmyndighederne bør kontrollere, navnlig i forbindelse med risikobaseret toldkontrol. Ikkegenopfyldelige beholdere bør konfiskeres, beslaglægges eller fjernes fra markedet. For så vidt angår andre varer træffer told- og markedsovervågningsmyndighederne alle nødvendige foranstaltninger, herunder konfiskation eller beslaglæggelse, hvis det er nødvendigt, for at sikre, at forbudte varer ikke bringes på markedet igen fra et andet EU-toldsted. Reeksport af ulovlige gasser eller produkter, der er omfattet af forordningen, er forbudt. Kun udpegede eller godkendte steder og toldkontorer må behandle sager vedrørende import og eksport af F-gasser, og kun disse udpegede steder og kontorer må indlede eller afslutte en forsendelsesprocedure. Endelig indfører forslaget med virkning fra 2028 et forbud mod handel med HFC med aktører, der ikke er parter i protokollen, i overensstemmelse med forpligtelserne i henhold til protokollen. Kapitel VI Forslaget fastsætter forpligtelserne til indberetning navnlig for producenter, importører af gasser i bulk samt påfyldt i produkter og anlæg eller udstyr, eksportører, brugere af råvarer, destruktions- og regenereringsanlæg og virksomheder, der har modtaget hydrofluorcarboner, som er omfattet af undtagelserne fra kvotereglerne. Indberetningen sker elektronisk via F-gas-portalen. Med forbehold for kvantitative begrænsninger skal de indberettede data også verificeres via F-gas-portalen. Forslaget pålægger medlemsstaterne at indsamle emissionsdata elektronisk, hvis det er muligt. Kapitel VII I forslaget angives de tilfælde, hvor der er behov for udveksling af oplysninger og samarbejde med kompetente myndigheder i en medlemsstat samt mellem medlemsstaterne og med kompetente myndigheder i tredjelande. Forslaget fastsætter også en forpligtelse for de kompetente myndigheder til at kontrollere, om virksomhederne overholder forordningen, på grundlag af en risikovurdering, og hvor konkret dokumentation foreligger.

Forslaget sikrer også, at indberetninger fra whistleblowere i forbindelse med overtrædelser af forordningen gives det beskyttelsesniveau, der er fastsat i direktiv (EU) 2019/1937. Kapitel VIII Endelig fastsættes det i forslaget, at niveauet og typen af administrative sanktioner for overtrædelser af forordningen skal være effektive, have afskrækkende virkning og stå i rimeligt forhold til overtrædelsen, samt at der skal tages hensyn til relevante kriterier (såsom overtrædelsens art og alvor). Forordningen indebærer navnlig, at der pålægges en administrativ bøde i tilfælde af ulovlig produktion af, anvendelse af eller handel med gasser og produkter og anlæg eller udstyr, der er omfattet af denne forordning. De foreslåede bestemmelser er afstemte med og supplerer Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om beskyttelse af miljøet ved hjælp af strafferetlige sanktioner, der blev vedtaget den 15. december 2021. Med forslaget oprettes der også et høringsforum med deltagelse af medlemsstaterne og repræsentanter for civilsamfundet, herunder miljøorganisationer, repræsentanter for fabrikanter, operatører og certificerede personer, som skal rådgive og yde ekspertise til Kommissionen i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning. 2022/0099 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fluorholdige drivhusgasser, om ændring af direktiv (EU) 2019/1937 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 517/2014 (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)Med den europæiske grønne pagt blev en ny vækststrategi for Unionen iværksat med det formål at omdanne Unionen til et retfærdigt og velstående samfund med en moderne, ressourceeffektiv og konkurrencedygtig økonomi. Det bekræfter Kommissionens ambition om at øge klimamålene og gøre Europa til det første klimaneutrale kontinent senest i 2050, hvor målet er at beskytte borgernes sundhed og trivsel mod miljørelaterede risici og virkninger. Unionen er desuden forpligtet af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling og målene heri for bæredygtig udvikling. (2)Fluorholdige drivhusgasser er menneskeskabte kemikalier, som er meget kraftige drivhusgasser, ofte flere tusinde gange kraftigere end kuldioxid ("CO2"). Sammen med CO2, methan og dinitrogenoxid tilhører de den gruppe drivhusgasemissioner, der er omfattet af Parisaftalen, der blev vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer ("Parisaftalen"). Emissioner af fluorholdige drivhusgasser udgør i dag 2,5 % af de samlede drivhusgasemissioner i Unionen, men de er fordoblet fra 1990 til 2014 i modsætning til andre drivhusgasemissioner, der er aftaget. (3)Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 517/2014 blev vedtaget for at vende stigningen i emissionerne af fluorholdige drivhusgasser. Som konkluderet i en evaluering udarbejdet af Kommissionen har forordning (EU) nr. 517/2014 ført til et fald fra år til år i emissionerne af fluorholdige drivhusgasser. Udbuddet af hydrofluorcarboner ("HFC") er faldet med 37 % i ton og 47 % i ton CO2-ækvivalenter fra 2015 til 2019. Der har også været en tydelig omlægning til brug af alternativer med lavere globalt opvarmningspotentiale ("GWP"), herunder naturlige alternativer (f.eks. CO2, ammoniak, kulbrinter og vand) i mange typer anlæg eller udstyr, der traditionelt anvendte fluorholdige drivhusgasser.

(4)I særrapporten fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) konkluderes det, at der globalt vil være behov for et fald i emissionerne af fluorholdige drivhusgasser på op til 90 % senest i 2050 i forhold til 2015. Som reaktion på det presserende behov for en klimaindsats øgede Unionen sine klimaambitioner ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/1119 (den europæiske klimalov). I forordningen fastsættes et bindende mål om, at nettodrivhusgasemissionerne skal reduceres med mindst 55 % frem til 2030 sammenlignet med 1990-niveauerne, og om klimaneutralitet senest i 2050. Unionen har ligeledes øget det oprindelige nationalt fastsatte bidrag i henhold til Parisaftalen fra en reduktion af drivhusgasemissionerne på mindst 40 % senest i 2030 til mindst 55 %. Evalueringen af forordning (EU) nr. 517/2014 viser imidlertid, at de forventede emissionsbesparelser frem til 2030 i forbindelse med Unionens forældede klimamål, ikke vil blive nået i fuldt omfang. (5)På grund af stigende HFC-emissioner på verdensplan besluttede parterne til Montrealprotokollen fra 1987 om stoffer, der nedbryder ozonlaget ("protokollen") i 2016 i Kigaliændringen at gennemføre en udfasning af HFC, som skal reducere HFC-produktionen og -forbruget med mere end 80 % over de næste 30 år. Det indebærer, at parterne skal følge en plan for reduktion af forbrug og produktion af HFC og sikre etablering af et forvaltningssystem vedrørende import, eksport og indberetning af HFC. Det anslås, at Kigaliændringen alene indebærer en reduktion af den yderligere opvarmning på op til 0,4 °C inden udgangen af århundredet. (6)Det er vigtigt, at denne forordning sikrer, at Unionen opfylder sine internationale forpligtelser i henhold til Kigaliændringen af protokollen på lang sigt, navnlig med hensyn til reduktion af forbrug og produktion af HFC, krav vedrørende indberetning og tilladelser, navnlig ved at indføre en udfasning af produktionen og en trinvis reduktion af omsætningen af HFC efter 2030. (7)For at sikre sammenhæng med protokollens krav til indberetning bør det globale opvarmningspotentiale knyttet til HFC beregnes ud fra det globale opvarmningspotentiale over 100 år for et kilogram gas sammenlignet med et kilogram CO2 på grundlag af IPCC's fjerde vurderingsrapport. For andre stoffer bør IPPC's seneste vurderingsrapport anvendes. Hvor det er muligt, bør det globale opvarmningspotentiale over 20 år oplyses for bedre at informere om klimavirkningerne af de stoffer, der er omfattet af denne forordning. (8)Forsætlig udledning i atmosfæren af fluorholdige stoffer, når en sådan udledning er ulovlig, udgør en alvorlig overtrædelse af denne forordning og bør udtrykkeligt forbydes. Operatører og fabrikanter af anlæg og udstyr bør forpligtes til at forhindre lækage af sådanne stoffer i det omfang, det er muligt, herunder gennem lækagekontrol af de(t) mest relevante anlæg eller udstyr. (9)Da processerne til produktion af nogle fluorforbindelser kan medføre betydelige emissioner af andre fluorholdige drivhusgasser som biprodukt, bør sådanne emissioner fra biprodukter destrueres eller genvindes til efterfølgende brug som forudsætning for, at fluorholdige drivhusgasser må bringes i omsætning. Producenter og importører bør pålægges at dokumentere de foranstaltninger, der er truffet for at forebygge emissioner af trifluormethan i produktionsprocessen. (10)For at forebygge emissioner af fluorholdige stoffer er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser om genvinding af stoffer fra produkter og anlæg eller udstyr og om forebyggelse af lækage af sådanne stoffer. Skum, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, bør behandles i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/19/EU. Forpligtelse til genvinding bør også udvides til at omfatte bygningsejere og entreprenører ved nedtagning af visse typer skum fra bygninger for at maksimere emissionsreduktionerne. (11)For at tilskynde til anvendelse af teknologier uden eller med lavere indvirkning på klimaet, der muligvis indebærer anvendelse af stoffer, der er giftige, brandfarlige eller er under højt tryk, bør uddannelsen af fysiske personer, der udfører aktiviteter med fluorholdige drivhusgasser, omfatte teknologier, der erstatter eller reducerer anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser, herunder oplysninger om energieffektivitetsaspekter og gældende forskrifter og tekniske standarder. Certificerings- og uddannelsesprogrammer i henhold til forordning (EU) nr. 517/2014, der kan integreres i de nationale erhvervsuddannelsessystemer, bør revideres eller tilpasses, så teknikerne er i stand til at håndtere alternative teknologier på sikker vis. (12)De eksisterende forbud mod specifikke anvendelser af svovlhexafluorid, som er det mest klimaskadelige kendte stof, bør bibeholdes og suppleres med yderligere begrænsninger for anvendelse i den kritiske strømforsyningssektor. (13)Der bør indføres forbud mod omsætning af nye anlæg eller nyt udstyr til køling, luftkonditionering og brandsikring, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af, specifikke fluorholdige drivhusgasser, når der findes egnede alternativer til anvendelsen af disse. Når der ikke findes alternativer, eller disse ikke kan anvendes af tekniske eller sikkerhedsmæssige grunde, eller brugen af disse alternativer ville medføre urimeligt store udgifter, bør Kommissionen kunne give tilladelse til en undtagelse, således at sådanne produkter og anlæg eller sådant udstyr kan omsættes i en tidsbegrænset periode. (14)For at mindske den indirekte klimaeffekt ved drift af køle- og klimaanlæg bør det maksimale energiforbrug for sådanne anlæg eller sådant udstyr som fastsat i de relevante gennemførelsesforanstaltninger, der er vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF, fortsat betragtes som begrundelse for at undtage bestemte typer anlæg eller udstyr fra forbuddet mod brug af fluorholdige drivhusgasser. (15)Ikkegenopfyldelige beholdere til ozonlagsnedbrydende stoffer bør forbydes, da en mængde kølemiddel uundgåeligt forbliver i disse beholdere, når de tømmes, og derefter frigives i atmosfæren. I den forbindelse bør denne forordning indeholde forbud mod import, omsætning, efterfølgende levering eller tilgængeliggørelse på markedet, anvendelse, undtagen til laboratorie- og analyseformål, og eksport heraf. (16)For at lette håndhævelsen af forbud mod omsætning og begrænsninger for produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, eller hvis funktion er afhængig af disse gasser, herunder når de omsættes i beholdere, er det vigtigt at fastsætte de nødvendige mærkningskrav for disse varer. (17)For at gennemføre protokollen, herunder den gradvise reduktion af mængden af HFC, bør Kommissionen fortsat tildele kvoter til individuelle producenter og importører til omsætning af HFC, så det sikres, at den samlede tilladte kvantitative grænse og protokollen ikke overtrædes. For at beskytte integriteten af den gradvise reduktion af mængden af HFC, der kan omsættes, bør der i kvotesystemet fortsat tages hensyn til HFC, der er indeholdt i anlæg eller udstyr. (18)Beregningen af referenceværdierne og tildelingen af kvoter til individuelle producenter og importører var i starten baseret på de mængder HFC, som de indberettede som omsat i referenceperioden fra 2009 til 2012. For ikke at udelukke virksomheder fra at komme ind på markedet eller udvide deres aktiviteter bør en mindre del af den samlede maksimale mængde dog forbeholdes importører og producenter, der ikke tidligere har omsat HFC, og importører og producenter, der har en referenceværdi, og som ønsker at øge deres kvotetildeling. (19)Kommissionen bør hvert tredje år genberegne referenceværdierne og kvoterne for at sikre, at virksomheder kan fortsætte deres aktiviteter på grundlag af de gennemsnitlige mængder, de har omsat i de seneste år, herunder også virksomheder, der tidligere ikke havde en referenceværdi. (20)I betragtning af markedsværdien af den tildelte kvote er det passende at opkræve et beløb for tildelingen. Derved undgås en yderligere opsplitning af markedet til skade for de virksomheder, der har behov for forsyninger af HFC, og som allerede er afhængige af handel med HFC på det vigende marked. Det antages, at virksomheder, der beslutter ikke at gøre krav på og betale for kvoter, som de ville være berettiget til i året/årene forud for beregningen af referenceværdierne, har besluttet at forlade markedet, og de får dermed ikke tildelt en ny referenceværdi. Indtægterne bør anvendes til at dække administrative omkostninger. (21)For at opretholde fleksibiliteten på markedet for HFC i bulk bør det være muligt at overdrage kvoter fra virksomheder, der har fået tildelt en referenceværdi, til andre producenter eller importører i Unionen eller til andre producenter eller importører, som er repræsenteret i Unionen af en enerepræsentant. (22)En central såkaldt F-gas-portal bør oprettes og drives af Kommissionen til forvaltning af kvoter for omsætning af HFC, registrering af berørte virksomheder og indberetning af alle stoffer og anlæg og alt udstyr, der bringes i omsætning, navnlig hvis udstyret på forhånd er påfyldt HFC, som ikke er blevet omsat før påfyldningen. For at sikre, at kun egentlige operatører registreres på F-gas-portalen, bør der fastsættes særlige betingelser. En gyldig registrering på F-gas-portalen bør udgøre en tilladelse, og det er et af protokollens væsentlige krav med hensyn til overvågning af handel og forebyggelse af ulovlige aktiviteter på området. (23)For at sikre automatisk toldkontrol i realtid på forsendelsesniveau samt elektronisk udveksling og lagring af oplysninger om alle forsendelser af fluorholdige drivhusgasser og berørte produkter og anlæg eller udstyr, som frembydes for toldmyndighederne, er det nødvendigt at sammenkoble F-gas-portalen med Den Europæiske Unions kvikskrankemiljø på toldområdet, der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) ..../... [henvisning indsættes, når denne forordning er vedtaget].

(24)For at gøre det muligt at overvåge denne forordnings effektivitet bør indberetningsforpligtelserne udvides til også at omfatte andre fluorholdige stoffer, der har et betydeligt globalt opvarmningspotentiale, eller som formentlig vil erstatte anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser. Af samme årsag bør destruktion af fluorholdige drivhusgasser og import til Unionen af sådanne gasser i produkter og anlæg eller udstyr også indberettes. Der bør fastsættes bagatelgrænser for at undgå administrative byrder, som ikke står i et rimeligt forhold til målet, navnlig for små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder, når det ikke indbærer manglende overholdelse af protokollen. (25)For at sikre, at indberetninger vedrørende betydelige mængder af stoffer er nøjagtige, og at der i EU's kvotesystem tages højde for mængder af HFC indeholdt i anlæg eller udstyr, der på forhånd er påfyldt, bør der stilles krav om tredjepartsverifikation. (26)Anvendelsen af konsekvente data af høj kvalitet er af afgørende betydning for at sikre kvaliteten af indberetningen af emissioner af fluorholdige drivhusgasser i henhold til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer. Medlemsstaternes indførelse af indberetningssystemer for emissioner af fluorholdige drivhusgasser vil sikre overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1999. Data om lækage af fluorholdige drivhusgasser fra anlæg eller udstyr, der indsamles af virksomheder i henhold til nærværende forordning, kan i væsentlig grad forbedre disse emissionsindberetningssystemer. På den måde bør det sikre et bedre skøn over emissioner af fluorholdige drivhusgasser i de nationale drivhusgasopgørelser. (27)For at lette toldkontrollen er det vigtigt at præcisere, hvilke oplysninger der skal indgives til toldmyndighederne i tilfælde af import og eksport af de gasser og produkter, der er omfattet af denne forordning, samt de opgaver, der påhviler toldmyndighederne, når de gennemfører forbud og begrænsninger for import og eksport af stoffer og produkter og anlæg eller udstyr, der er omfattet af denne forordning. (28)Medlemsstaternes kompetente myndigheder bør træffe alle nødvendige foranstaltninger, herunder konfiskation og beslaglæggelse, for at forhindre ulovlig indførsel til eller udførsel fra Unionen af gasser og produkter, der er omfattet af denne forordning. Reeksport af ulovligt importerede produkter omfattet af denne forordning bør under alle omstændigheder forbydes. (29)Medlemsstaterne bør sikre, at de toldmyndigheder, der foretager kontrol i henhold til denne forordning, har de nødvendige ressourcer og den fornødne viden, f.eks. ved at de tilbydes uddannelse, og er tilstrækkeligt udstyret til at håndtere tilfælde af ulovlig handel med de gasser samt produkter og anlæg eller udstyr, der er omfattet af denne forordning. Medlemsstaterne bør udpege de toldsteder, der opfylder disse betingelser, og som derfor har mandat til at foretage toldkontrol ved import, eksport og transit. (30)Samarbejde og udveksling af de nødvendige oplysninger mellem alle kompetente myndigheder, der er involveret i gennemførelsen af denne forordning, dvs. toldmyndigheder, markedsovervågningsmyndigheder, miljømyndigheder og andre kompetente myndigheder, der foretager inspektion, mellem medlemsstaterne og med Kommissionen, er yderst vigtigt for at bekæmpe overtrædelser af denne forordning, navnlig ulovlig handel. Af hensyn til fortroligheden ved udveksling af oplysninger vedrørende toldrisiko bør toldrisikostyringssystemet anvendes til dette formål. (31)Kommissionen bør bistås af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) ved udførelse af de opgaver, der pålægges ved denne forordning, og med henblik på at fremme samarbejde og passende udveksling af oplysninger mellem de kompetente myndigheder og Kommissionen i tilfælde af overensstemmelseskontrol og ulovlig handel med fluorholdige drivhusgasser. OLAF bør have adgang til alle nødvendige oplysninger for at lette udførelsen af kontorets opgaver. (32)Import og eksport af HFC samt produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder HFC, eller hvis funktion er afhængig af disse gasser, fra og til en stat, der ikke er part i protokollen, bør forbydes fra 2028. Det parallelle forbud, der er fastsat i protokollen fra 2033, bliver dermed fremrykket for at sikre, at foranstaltningerne til global reduktion af HFC-emissioner fastsat i Kigaliændringen skaber de forventede klimafordele hurtigst muligt. (33)Medlemsstaterne bør fastsætte regler om sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af denne forordnings bestemmelser, og sikre, at de gennemføres. Sanktionerne bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelserne og have afskrækkende virkning. (34)Det er også nødvendigt at fastsætte administrative sanktioner af en sådan størrelse og type, at de reelt afskrækker fra at overtræde denne forordning. (35)Alvorlige overtrædelser af denne forordning bør også retsforfølges i henhold til straffelovgivningen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/99/EF. (36)Medlemsstaternes kompetente myndigheder, herunder miljømyndigheder, markedstilsynsmyndigheder og toldmyndigheder, bør foretage kontrol efter en risikobaseret tilgang for at sikre overholdelse af alle bestemmelser i denne forordning. En sådan tilgang er nødvendig for at målrette indsatsen mod de aktiviteter, der udgør den største risiko for ulovlig handel med eller ulovlig udledning af fluorholdige drivhusgasser i atmosfæren. Desuden bør de kompetente myndigheder foretage kontrol, når de er i besiddelse af dokumentation for eller andre relevante oplysninger om mulige tilfælde af manglende overholdelse. Hvis det er relevant, og i det omfang det er muligt, bør sådanne oplysninger meddeles toldmyndighederne med henblik på at foretage en risikoanalyse forud for kontrol i overensstemmelse med artikel 47 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013. Det er vigtigt at sikre, at de kompetente myndigheder med ansvar for opfølgning i form af pålæggelse af sanktioner underrettes, når andre kompetente myndigheder har konstateret overtrædelser af denne forordning. (37)Whistleblowere kan gøre de kompetente myndigheder opmærksomme på nye oplysninger, hvilket kan hjælpe de kompetente myndigheder med at opdage overtrædelser af denne forordning og sætte dem i stand til at pålægge sanktioner. Det bør derfor sikres, at der er indført passende ordninger til at gøre det muligt for whistleblowere at advare de kompetente myndigheder om aktuelle eller mulige overtrædelser af denne forordning og til at beskytte whistleblowerne mod repressalier. Til det formål bør denne forordning indeholde bestemmelser om, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1937 finder anvendelse på indberetning af overtrædelser af dette direktiv og på beskyttelse af personer, der indberetter sådanne overtrædelser. (38)For at øge retssikkerheden bør anvendelsen i henhold til denne forordning af direktiv (EU) 2019/1937 på indberetninger af overtrædelser af denne forordning og på beskyttelsen af personer, der indberetter sådanne overtrædelser, afspejles i direktiv (EU) 2019/1937. Bilaget til direktiv (EU) 2019/1937 bør derfor ændres. Det er op til medlemsstaterne at sikre, at denne ændring afspejles i de gennemførelsesforanstaltninger, de vedtager i overensstemmelse med direktivet, selv om hverken ændringen eller tilpasningen af nationale gennemførelsesforanstaltninger er en betingelse for, at direktiv (EU) 2019/1937 finder anvendelse på indberetning af overtrædelser af denne forordning og på beskyttelsen af indberettende personer. (39)Ved gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen etablere et såkaldt høringsforum for at sikre en afbalanceret deltagelse af medlemsstaternes repræsentanter og repræsentanter for civilsamfundet, herunder miljøorganisationer, repræsentanter for producenter, operatører og autoriserede personer. (40)For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår krævet dokumentation for destruktion eller genvinding af biproduktion af trifluormethan under fremstillingen af andre fluorholdige stoffer, krav til tæthedskontrol, format for, oprettelse og ajourføring af fortegnelser, mindstekrav til certificeringsprogrammer og uddannelsesbeviser, format for meddelelsen om certificerings- og uddannelsesprogrammer, undtagelser for produkter og anlæg eller udstyr, der er omfattet af et forbud mod omsætning, etiketternes udformning, fastsættelse af produktionsrettigheder for producenter af HFC, undtagelser fra kvotekravet for HFC til specifikke anvendelser eller specifikke kategorier af produkter, anlæg eller udstyr, fastsættelse af referenceværdier for producenter og importører med henblik på omsætning af HFC, de nærmere bestemmelser og detaljerede ordninger for betaling af det skyldige beløb, de nærmere ordninger for overensstemmelseserklæringen for anlæg eller udstyr, der på forhånd er påfyldt, og verifikationen heraf samt for akkreditering af verifikatorer, et velfungerende register, tilladelse til handel med enheder, der ikke er omfattet af protokollen, nærmere oplysninger om verifikation af indberetning og akkreditering af verifikatorer samt format for indsendelse af indberetninger. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011. (41)For at ændre visse ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ("TEUF") for så vidt angår opstilling af en liste over produkter og anlæg eller udstyr, for hvilke genvinding af gasser eller destruktion heraf er teknisk og økonomisk gennemførlig, og specificering af de teknologier, der skal anvendes, mærkningskrav, udelukkelse fra kvotekrav for HFC i overensstemmelse med beslutninger truffet af parterne til protokollen, vedrørende skyldige beløb for kvotetildeling og mekanismen for tildeling af resterende kvoter, supplerende foranstaltninger til overvågning af stoffer og produkter og anlæg eller udstyr under midlertidig opbevaring og toldprocedurer, gældende regler for overgang til fri omsætning af produkter og anlæg eller udstyr, der importeres fra og eksporteres til enhver enhed, der ikke er omfattet af protokollen, ajourføring af de opførte stoffers globale opvarmningspotentiale. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at disse høringer gennemføres i overensstemmelse med principperne i den interinstitutionelle aftale af 13. april 2016 om bedre lovgivning. For at sikre lige deltagelse i forberedelsen af delegerede retsakter modtager Europa-Parlamentet og Rådet navnlig alle dokumenter på samme tid som medlemsstaternes eksperter, og deres eksperter har systematisk adgang til møder i Kommissionens ekspertgrupper, der beskæftiger sig med forberedelsen af delegerede retsakter. (42)Beskyttelsen af fysiske personer i forbindelse med medlemsstaternes behandling af personlige data er underlagt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679, og beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med Kommissionens behandling af personoplysninger er underlagt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725, især for så vidt angår krav til fortrolighed og behandlingssikkerhed, videregivelse af personoplysninger fra Kommissionen til medlemsstaterne, lovligheden af behandlingen samt den registreredes rettigheder, hvad angår oplysning om, indsigt i og berigtigelse af deres personoplysninger. (43)Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725 og afgav udtalelse den [date of delivery of the opinion].

(44)Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af den grænseoverskridende karakter af de miljømæssige problemer, der behandles, og forordningens virkning på handel inden for Unionen og på ekstern handel bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. (45)Der skal foretages en række ændringer af forordning (EU) nr. 517/2014. Forordningen bør af klarhedshensyn ophæves og erstattes. (46)I betragtning af den årlige kvotetildeling og indberetningsprocessen, der er fastsat i denne forordning, bør denne forordning anvendes fra den 1. januar [OP please insert the year after the year of the date of entry into force of this Regulation] — VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 Genstand Ved nærværende forordning: (a)fastsættes regler om indeslutning, anvendelse, genvinding og destruktion af fluorholdige drivhusgasser og om tilknyttede hjælpeforanstaltninger og sikker anvendelse af alternative stoffer fremmes (b)indføres betingelser for import, eksport, omsætning, yderligere levering og anvendelse af fluorholdige drivhusgasser og specifikke produkter, anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, eller hvis funktion er afhængig af disse gasser (c)indføres betingelser for specifikke anvendelser af fluorholdige drivhusgasser (d)fastsættes kvantitative begrænsninger for omsætning af hydrofluorcarboner (e)fastsættes regler om indberetning. Artikel 2 Anvendelsesområde 1.Denne forordning finder anvendelse på de fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I, II og II, enten alene eller i en blanding. 2.Denne forordning finder også anvendelse på produkter og anlæg eller udstyr samt dele heraf, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, eller hvis funktion er afhængig af disse gasser. Artikel 3

Definitioner I denne forordning forstås ved: (1)"globalt opvarmningspotentiale" eller "GWP": en drivhusgas' klimaopvarmningspotentiale set i forhold til kuldioxids ("CO2") potentiale beregnet som opvarmningspotentialet af et kilogram drivhusgas over en periode på 100 år, medmindre andet angives, set i forhold til et kilogram CO2 som fastsat i bilag I, II, III og VI, eller for så vidt angår blandinger beregnet i overensstemmelse med bilag VI (2)"blanding": en væske, der består af to eller flere stoffer, hvoraf mindst et er et stof opført i bilag I, II eller III (3)"ton CO2-ækvivalenter": en mængde drivhusgasser udtrykt som produktet af drivhusgassernes vægt i ton og deres globale opvarmningspotentiale (4)"hydrofluorcarboner" eller "HFC": stoffer, som er opført i bilag I, del 1, eller blandinger, der indeholder et af disse stoffer (5)"operatør": den virksomhed, der udøver de faktiske beføjelser med hensyn til den tekniske funktion af produkter og anlæg eller udstyr, der er omfattet af denne forordning, eller ejeren, når en medlemsstat har udpeget denne som ansvarlig for operatørens forpligtelser i særlige tilfælde (6)"bringe i omsætning": levere til eller stille til rådighed for tredjemand inden for Unionen for første gang mod eller uden betaling, toldmæssig overgang til fri omsætning i Unionen samt anvendelse af fremstillede stoffer eller anvendelse af produkter, anlæg eller udstyr, der er fremstillet til eget brug (7)"import": indførsel af stoffer, produkter, anlæg eller udstyr, der er omfattet af denne forordning i Unionens toldområde, såfremt området er dækket af en ratifikation af Montrealprotokollen fra 1987 om stoffer, der nedbryder ozonlaget, og omfatter midlertidig opbevaring og toldprocedurerne som omhandlet i artikel 201 og 210 i forordning (EU) nr. 952/2013 (8)"eksport": udførsel fra Unionens toldområde, for så vidt området er omfattet af en ratifikation af Montrealprotokollen af 1987 om stoffer, der nedbryder ozonlaget, af stoffer, produkter og anlæg eller udstyr (9)"hermetisk lukket anlæg eller udstyr": anlæg eller udstyr, hvori alle dele, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, gøres tætte under fremstillingsprocessen i fabrikantens lokaler ved svejsning, lodning eller en lignende permanent aflukning, herunder eventuelt lukkede ventiler eller indkapslede serviceåbninger, der muliggør korrekt reparation eller bortskaffelse (10)"beholder": et produkt, der primært er udformet til at transportere eller opbevare fluorholdige drivhusgasser (11)"genvinding": indsamling og opbevaring af fluorholdige drivhusgasser fra produkter, herunder beholdere, og anlæg eller udstyr i forbindelse med vedligeholdelse eller servicering eller inden bortskaffelse af produkter, anlæg eller udstyr (12)"genanvendelse": fornyet anvendelse af genvundne fluorholdige drivhusgasser efter en grundlæggende rensningsproces, herunder filtrering og tørring (13)"regenerering": fornyet forarbejdning af genvundne fluorholdige drivhusgasser med henblik på at overholde en specificeret standard for et ubrugt stof, under hensyntagen til stoffets påtænkte anvendelse (14)"destruktion": den proces, hvorved det hele eller det meste af en fluorholdig drivhusgas, i det mulige omfang, permanent omdannes eller nedbrydes til et eller flere stabile stoffer, som ikke er fluorholdige drivhusgasser (15)"nedlukning": udtagning af drift eller brug af et produkt, anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, herunder en installering, der standses endeligt (16)"reparation": retablering af produkter, anlæg eller udstyr, som er beskadiget eller lækker, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser, for så vidt angår en del, som indeholder eller er udformet til at indeholde sådanne gasser (17)"installering": montering af to eller flere anlæg, udstyr eller kredsløb, der indeholder eller er udformet til at indeholde fluorholdige drivhusgasser, med det formål at montere et system på det sted, hvor det skal være i drift, som medfører samling af gasrør i et system for at slutte et kredsløb (18)"vedligeholdelse eller servicering": alle aktiviteter, undtagen genvinding, jf. artikel 8, og lækagekontrol, jf. artikel 4 og artikel 10, stk. 1, litra b), i denne forordning, som indebærer et brud i kredsløbene, der indeholder eller er udformet til at indeholde fluorholdige drivhusgasser, forsyning af systemet med fluorholdige drivhusgasser, fjernelse af et eller flere kredsløb, anlæg eller udstyr, montering på ny af to eller flere kredsløb, anlæg eller udstyr og reparation af lækager

(19)"ubrugte stoffer": stoffer, som ikke tidligere har været brugt (20)"stationær": ikke normalt i bevægelse, når det er i anvendelse, herunder flytbare klimaanlæg til indendørs anvendelse (21)"mobil": normalt i bevægelse, når det er i anvendelse (22)"enkomponentskum": en skumsammensætning i en spraydåse i ureageret eller delvis reageret flydende form, som udvider sig og hærdes, når det forlader spraydåsen (23)"kølelastbil": et motorkøretøj med en masse på over 3,5 ton, der først og fremmest er konstrueret og fremstillet til godstransport, og som er udstyret med en køleenhed (24)"kølepåhængskøretøj": et køretøj, der er konstrueret og fremstillet til at blive trukket af en lastbil eller en traktor, som først og fremmest er beregnet til godstransport, og som er udstyret med en køleenhed (25)"lækagedetektionssystem": en kalibreret mekanisk, elektrisk eller elektronisk anordning til detektion af lækage af fluorholdige drivhusgasser, som ved detektion alarmerer operatøren (26)"virksomhed": enhver fysisk eller juridisk person, der udøver en af de aktiviteter, der er omhandlet i denne forordning (27)"råvare": alle fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I og II, og som omdannes kemisk i en proces, hvori dens oprindelige sammensætning ændres fuldstændig, og hvis emissioner er ubetydelige (28)"kommerciel brug": anvendelse til opbevaring, udstilling eller distribution af produkter til salg til slutbrugere i detailhandlen eller restaurationstjenester (29)"brandsikringsudstyr": anlæg, udstyr og systemer, der bruges til brandforebyggelses- eller brandslukningsformål, herunder brandslukkere (30)"Rankinekredsproces med organisk medium (organic Rankine cycle)": en kredsproces, der indeholder kondenserbare stoffer og omdanner varme fra en varmekilde til energi til produktion af elektrisk eller mekanisk energi (31)"forsvarsmateriel": våben, ammunition eller materiel, der er bestemt specielt til militære formål, og som er nødvendigt til beskyttelse af medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser (32)"elektriske koblingsanlæg": afbrydere og kombinationer deraf med tilhørende kontrol-, måle-, beskyttelses- og reguleringsudstyr samt samlede enheder af sådanne anordninger og sådanne anlæg eller sådant udstyr med tilhørende sammenkoblinger, tilbehør, indkapslinger og understøtninger beregnet til anvendelse i forbindelse med produktion, transport, distribution og omdannelse af elektrisk energi (33)"centralkølesystemer med multikompressor (parallelanlæg)": systemer med to eller flere kompressorer, der drives parallelt, og som er tilsluttet en eller flere almindelige kondensatorer og en række køleanordninger såsom kølediske, kummefrysere, dybfrysere eller afkølede lagerrum (34)"primært kølemiddelkredsløb i kaskadesystemer": det primære kredsløb i indirekte mellemtemperatursystemer, hvori en kombination af to eller flere separate kølekredsløb er forbundet i serier, således at det primære kredsløb absorberer kondensatorvarmen fra et sekundært kredsløb for mellemtemperaturen (35)"anvendelse": anvendelse af fluorholdige drivhusgasser i forbindelse med produktion, vedligeholdelse eller servicering, herunder genpåfyldning, af produkter og anlæg eller udstyr, eller i forbindelse med andre aktiviteter, der omhandles i denne forordning (36)"etablering i Unionen": for så vidt angår en fysisk person, enhver person, som har sit sædvanlige opholdssted i Unionen, og for så vidt angår en juridisk person, enhver person, der har fast forretningssted i Unionen, jf. artikel 5, nr. 32), i forordning (EU) nr. 952/2013. KAPITEL II INDESLUTNING

Artikel 4 Forebyggelse af emissioner 1.Forsætlig udledning i atmosfæren af fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I og II er forbudt, når udledningen ikke er teknisk nødvendig for den tilsigtede anvendelse. 2.Operatører og fabrikanter af anlæg eller udstyr og installeringer, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I eller II, samt virksomheder, der er besiddelse af sådanne anlæg eller sådant udstyr under transport eller oplagring, træffer alle nødvendige forholdsregler for at forhindre utilsigtet udledning af sådanne gasser. De træffer alle teknisk og økonomisk gennemførlige foranstaltninger for at minimere lækage af fluorholdige drivhusgasser. 3.Under produktion, oplagring, transport og overførsel af fluorholdige drivhusgasser fra en beholder eller et system til en anden beholder eller til et anlæg eller udstyr eller installering, der er opført i bilag I og II, træffer virksomheden alle nødvendige forholdsregler for i videst muligt omfang at begrænse udledningen af de fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I og II. Dette stykke gælder også, når fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I og II produceres som biprodukter. 4.Hvis der konstateres lækage af fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I eller II, skal operatørerne, producenterne af anlæg eller udstyr og installeringer samt de virksomheder, der er i besiddelse af udstyret under transport eller oplagring, sikre, at udstyret eller anlægget repareres uden unødigt ophold. Er anlæg eller udstyr underlagt lækagekontrol i henhold til artikel 5, stk. 1, og er en lækage i anlægget eller udstyret blevet repareret, sikrer operatøren, at anlægget eller udstyret kontrolleres af en autoriseret fysisk person i henhold til artikel 10 inden for en måned efter reparationen for at verificere, at reparationen har været effektiv. 5.Med forbehold for artikel 11, stk. 1, første afsnit, er det forbudt at omsætte fluorholdige drivhusgasser, medmindre producenter eller importører på tidspunktet for omsætningen over for den kompetente myndighed dokumenterer, at alt trifluormethan, der produceres som biprodukt under fremstillingsprocessen, herunder ved fremstilling af råvare til deres produktion, er blevet destrueret eller genvundet med henblik på efterfølgende anvendelse med de bedste tilgængelige teknikker. Med henblik på at tilvejebringe denne dokumentation udarbejder importører og producenter en overensstemmelseserklæring og vedlægger støttedokumenter om produktionsanlægget og de afbødende foranstaltninger, der er truffet for at forebygge emissioner af trifluormethan. Producenter og importører opbevarer overensstemmelseserklæringen og den tilhørende dokumentation i mindst fem år efter, at produkterne er bragt i omsætning, og stiller dem til rådighed på anmodning for de nationale kompetente myndigheder og Kommissionen. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastsætte de nærmere ordninger vedrørende overensstemmelseserklæringen og den tilhørende dokumentation omhandlet i andet afsnit. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages i overensstemmelse med artikel 34, stk. 2. 6.Fysiske personer, der udfører de i artikel 10, stk. 1, litra a)-c), omhandlede opgaver, er autoriserede i overensstemmelse med artikel 10 og træffer forholdsregler for at forebygge lækage af fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I og II. Virksomheder, der udfører installering, servicering, vedligeholdelse, reparation eller nedlukning af anlæg eller udstyr, der er anført i artikel 5, stk. 2, litra a)-f), er autoriserede i overensstemmelse med artikel 10 og træffer forholdsregler for at forebygge lækage af fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I og II. Artikel 5 Lækagekontrol 1.Operatører af anlæg eller udstyr, der indeholder 5 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I, eller 1 kg eller derover af de fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag II, afsnit I, og som ikke er indeholdt i skum, sikrer, at anlægget eller udstyret kontrolleres for lækager. Hermetisk lukkede anlæg eller udstyr, der indeholder mindre end 10 ton CO2-ækvivalenter af fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I eller 2 kg fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag II, afsnit I, kontrolleres ikke for lækager, forudsat at udstyret er mærket som hermetisk lukket, og de forbundne dele har en testet lækagerate på mindre end 3 g pr. år ved et tryk på mindst en fjerdedel af det maksimalt tilladte tryk. Elektriske koblingsanlæg kontrolleres ikke for lækage, forudsat at en af følgende betingelser er opfyldt: (a)de har en testet lækagerate på mindre end 0,1 % pr. år, jf. producentens tekniske specifikation, og er mærket i overensstemmelse hermed (b)de er udstyret med en anordning til overvågning af tryk eller massefylde, (c)de indeholder mindre end 6 kg fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I.

2.Stk. 1 finder anvendelse på operatører af følgende anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I eller bilag II, afsnit I: (a)stationære køleanlæg eller stationært køleudstyr (b)stationære luftkonditioneringsanlæg eller stationært luftkonditioneringsudstyr (c)stationære varmepumper (d)stationært brandsikringsudstyr (e)køleenheder til kølelastbiler og -påhængskøretøjer (f)Rankinekredsprocesser med organisk medium (organic Rankine cycles). (g)elektriske koblingsanlæg. For så vidt angår de anlæg og det udstyr, der er omhandlet i første afsnit, litra a)-f), udføres kontrollen af fysiske personer, der er autoriseret i overensstemmelse med reglerne i artikel 10. 3.Lækagekontrollen i medfør af stk. 1 gennemføres med følgende hyppighed: (a)for anlæg eller udstyr, der indeholder mindre end 50 ton CO2-ækvivalenter af fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I eller mindre end 10 kg fluorholdige drivhusgasser opført i bilag II, afsnit I: mindst hver 12. måned, eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver 24. måned (b)for anlæg eller udstyr, der indeholder 50 ton CO2-ækvivalenter eller derover, men mindre end 500 ton CO2-ækvivalenter af fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I eller mellem 10 og 100 kg fluorholdige drivhusgasser opført i bilag II, afsnit I: mindst hver sjette måned eller, hvis der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver 12. måned (c)for anlæg eller udstyr, der indeholder 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I, eller mere end 100 kg fluorholdige drivhusgasser opført i bilag II, afsnit I: mindst hver tredje måned eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver sjette måned. 4.Forpligtelserne i medfør af stk. 1 vedrørende brandsikringsudstyr som omhandlet i stk. 2, litra d), anses for at være opfyldt, såfremt følgende to betingelser er opfyldt: (a)den eksisterende kontrolordning opfylder ISO 14520- eller EN 15004-standarden, og (b)brandsikringsudstyret kontrolleres lige så hyppigt, som det kræves i henhold til stk. 3. 5.Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter præcisere kravene til de lækagekontroller, der i henhold til stk. 1 skal foretages for hver type anlæg eller udstyr som omhandlet i stk. 2 og identificere de dele af anlægget eller udstyret, der indebærer størst risiko for lækage. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2. Artikel 6 Lækagedetektionssystemer 1.Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 5, stk. 2, litra a)-d), og som indeholder fluorholdige drivhusgasser anført i bilag I i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, sikrer, at anlægget eller udstyret er forsynet med et lækagedetektionssystem, som advarer operatøren eller en virksomhed med ansvar for servicering om alle lækager.

2.Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 5, stk. 2, litra f) og g), og som indeholder fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I, i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, og som er installeret den 1. januar 2017 eller derefter, sikrer, at anlægget eller udstyret er forsynet med et lækagedetektionssystem, som advarer operatøren eller en virksomhed med ansvar for servicering om alle lækager. 3.Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 5, stk. 2, litra a)-d) og f), og som er omfattet af stk. 1 eller 2, sikrer, at lækagedetektionssystemerne kontrolleres mindst en gang hver 12. måned for at sikre, at de fungerer tilfredsstillende. 4.Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 5, stk. 2, litra g), og som er omfattet af stk. 2, sikrer, at lækagedetektionssystemerne kontrolleres mindst en gang hvert 6. år for at sikre, at de fungerer tilfredsstillende. Artikel 7 Registrering 1.Operatører af anlæg eller udstyr, der skal kontrolleres for lækage i henhold til artikel 5, stk. 1, etablerer og fører for ethvert sådant anlæg eller udstyr fortegnelser, som angiver følgende oplysninger: (a)mængden og typen af installerede gasser (b)de tilføjede mængder af gasser under installation, vedligeholdelse eller servicering eller på grund af lækage (c)hvorvidt mængderne af gasser er blevet genanvendt eller regenereret, herunder navn og adresse i Unionen på genanvendelses- eller regenereringsanlægget og i givet fald autorisationsnummer (d)mængden af genvundne gasser (e)identiteten af den virksomhed, der har installeret, serviceret, vedligeholdt og eventuelt repareret eller nedlukket anlægget eller udstyret, herunder i givet fald nummeret på dens autorisation (f)datoer for og resultater af kontrol foretaget i henhold til artikel 5, stk. 1, 2 og 3, samt datoer for og resultater af eventuelle lækagereparationer (g)for så vidt angår nedlukkede anlæg eller nedlukket udstyr, de foranstaltninger, der er truffet med henblik på genvinding og bortskaffelse af gasserne. 2.Medmindre de fortegnelser, der er omhandlet i stk. 1, lagres i en database, som oprettes af medlemsstaternes kompetente myndigheder, gælder følgende regler: (a)de i stk. 1 omhandlede operatører opbevarer de i nævnte stykke omhandlede fortegnelser i mindst fem år (b)de virksomheder, der udøver de i stk. 1, litra e), omhandlede aktiviteter for operatører, opbevarer kopier af de i stk. 1 omhandlede fortegnelser i mindst fem år. De i stk. 1 omhandlede fortegnelser stilles på anmodning til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed og Kommissionen. 3.Med henblik på artikel 11, stk. 5, etablerer virksomheder, der leverer fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I og bilag II, afsnit 1, fortegnelser over relevante oplysninger om køberne af fluorholdige drivhusgasser, herunder følgende: (a)numrene på købernes autorisationer (b)de respektive indkøbte mængder af sådanne gasser.

Virksomheder, der leverer sådanne gasser, fører disse fortegnelser i mindst fem år. Virksomheder, der leverer sådanne gasser, stiller på anmodning sådanne fortegnelser til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed eller Kommissionen. 4.Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt fastlægge formatet for de fortegnelser, der er omhandlet i stk. 1 og 3, og præcisere, hvordan de bør etableres og føres. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 34, stk. 2. Artikel 8 Genvinding og destruktion 1.Operatører af stationære anlæg eller stationært udstyr eller af køleenheder på kølelastbiler og –påhængskøretøjer, der indeholder fluorholdige drivhusgasser opført i bilag I og bilag II, afsnit 1, som ikke er indeholdt i skummaterialer, sikrer, at genvindingen af disse gasser udføres af fysiske personer, der har de relevante autorisationer, jf. artikel 10, således at gasserne genanvendes, regenereres eller destrueres. Dette krav gælder for operatører af følgende anlæg eller udstyr: (a)kølekredsløb i stationære køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr (b)kølekredsløb i køleenheder til kølelastbiler og -påhængskøretøjer (c)stationære anlæg eller stationært udstyr, der indeholder opløsningsmidler, som er baseret på fluorholdige drivhusgasser (d)stationært brandsikringsudstyr (e)stationære elektriske koblingsanlæg. 2.Genvundne fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I og bilag II, afsnit 1, må ikke anvendes til påfyldnings- eller genpåfyldningsudstyr, medmindre gassen er genanvendt eller regenereret. 3.Den virksomhed, som anvender en beholder med fluorholdig drivhusgas opført i bilag I og bilag II, afsnit 1, skal umiddelbart inden bortskaffelsen heraf, sørge for, at eventuelle restgasser genvindes for at sikre, at de genanvendes, regenereres eller destrueres. 4.Fra den 1. januar 2024 skal bygningsejere og entreprenører sikre, at emissionerne ved renoverings-, ombygnings- eller nedrivningsaktiviteter, der indebærer fjernelse af metalbelagte paneler, der indeholder skum med fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I og bilag II, afsnit 1, så vidt muligt undgås ved genvinding med henblik på genbrug eller destruktion af skum og gasser deri. Genvindingen foretages af behørigt autoriserede fysiske personer. 5.Fra den 1. januar 2024 skal bygningsejere og entreprenører sikre, at emissionerne ved renoverings-, ombygnings- eller nedrivningsaktiviteter, der indebærer fjernelse af skum, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I og bilag II, afsnit 1, i laminatplader, der er installeret i hulrum eller opbyggede strukturer, så vidt muligt undgås ved genvinding med henblik på genbrug eller destruktion af skum og gasser deri. Genvindingen foretages af behørigt autoriserede fysiske personer. Hvis det ikke er teknisk muligt at genvinde det skum, der er omhandlet i første afsnit, udarbejder bygningsejeren eller entreprenøren dokumentation for, at genvinding i det konkrete tilfælde er umulig. Dokumentationen skal opbevares i fem år og skal på anmodning stilles til rådighed for den kompetente myndighed i en medlemsstat og for Kommissionen. 6.Operatører af produkter og anlæg eller udstyr, der ikke er anført i stk. 1, 6 og 7, og som indeholder fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I og bilag II, afsnit 1, sørger for genvinding af gasserne, medmindre det kan fastslås, at det ikke er teknisk muligt eller medfører uforholdsmæssigt store omkostninger. Operatørerne sikrer, at genvindingen udføres af behørigt autoriserede fysiske personer, således at gasserne genvindes, regenereres eller destrueres, eller sørger for, at de destrueres uden forudgående genvinding. Genvinding af fluorholdige drivhusgasser, anført i bilag I og bilag II, del 1, fra luftkonditioneringsanlæg i vejkøretøjer, der ikke er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/40/EF, udføres af fysiske personer med de fornødne kvalifikationer. For så vidt angår genvinding af fluorholdige drivhusgasser anført i bilag I og bilag II, del 1, fra luftkonditioneringsanlæg i motorkøretøjer, der er omfattet af direktiv 2006/40/EF, anses kun fysiske personer, der mindst har et uddannelsesbevis i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, for at have de fornødne kvalifikationer.

7.De i bilag I, del 1, opførte fluorholdige drivhusgasser og produkter, der indeholder disse gasser, må udelukkende destrueres ved hjælp af teknologier, som er godkendt af parterne i Montrealprotokollen fra 1987 om stoffer, der nedbryder ozonlaget ("protokollen"), eller ved hjælp af teknologier, der endnu ikke er godkendt, men som er miljømæssigt ækvivalente og forenelige med EU-lovgivningen og den nationale lovgivning om affald og med de supplerende krav i henhold til denne lovgivning. Andre fluorholdige drivhusgasser, for hvilke destruktionsteknologier endnu ikke er godkendt, må udelukkende destr