Forslag til Rådets forordning (EF) om overgangsbestemmelser til forordning (EF) nr. 1626/94 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet (96/C 176/06) KOM(96) 128 endelig udg. - 96/0091(CNS)

(Forelagt af Kommissionen den 30. april 1996)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 43,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

Anvendelsen i Adriaterhavet af bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet (1) giver anledning til specifikke problemer, fordi det ikke kan undgås, at en stor andel af fangsterne er undermålsfisk; dette gælder især for kulmule og mulle;

i Adriaterhavet forstærkes dette problem af tilstedeværelsen af fiskerflåder, som sejler under visse tredjelandes flag, og som konkurrerer om de samme fiskebestande og de samme markeder, men ikke er forpligtede til at overholde de samme tekniske normer som dem, som gælder for EF's fiskere;

det er nødvendigt at finde frem til løsninger, som ikke influerer på de bestemmelser, der trådte i kraft i 1995, og som skal medvirke til en bedre bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet; der bør derfor indføres midlertidige undtagelser fra bestemmelserne om mindstemål, jf. bilag IV til forordning (EF) nr. 1626/94, således at de kan anvendes i Adriaterhavet;

formålet med at indføre disse midlertidige undtagelser er at give fiskerne i Adriaterhavsregionen mulighed for gradvist at tilpasse sig mere selektive metoder, navnlig for så vidt angår fiskeriet efter kulmule og mulle;

Europa-Parlamentet vedtog den 5. april 1995 en beslutning, hvori det anbefaler en ændring af forordning (EF) nr. 1626/94, således at fiskerne i de italienske regioner får mulighed for at anvende forordningens bestemmelser;

der kunne opstå en lignende situation i andre områder af Middelhavet; der bør derfor fastsættes en fremgangsmåde, som åbner mulighed for at udvide de i denne forordning fastsatte bestemmelser til også at gælde for disse områder;

der bør endvidere fastsættes særlige bestemmelser for afsætningen af de pågældende arter i de italienske kystområder ved Adriaterhavet -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Uanset artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1626/94 er bundtrawlfiskeri i Adriaterhavet af kulmule (Merluccius merluccius) og mulle (Mullus spp.), som ikke opfylder de i forordningens bilag IV anførte mindstemål, tilladt på følgende betingelser:

- indtil den 31. december 1996 må antallet af kulmuler, der beholdes om bord, og som størrelsesmæssigt ligger mellem 14 og 20 cm, ikke overstige 30 % af fangsterne. Denne minimumslængde forhøjes til 17 cm i perioden fra den 1. januar 1997 til den 31. december 1998

- indtil den 31. december 1996 må antallet af muller, der beholdes om bord, og som størrelsesmæssigt ligger mellem 7 og 11 cm, ikke overstige 30 % af fangsterne. Denne minimumslængde forhøjes til 9 cm i perioden fra den 1. januar 1997 til den 31. december 1998.

Artikel 2

Med henblik på anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 103/76 af 28. januar 1976 (2) fastsættes mindstemålet for kulmuler, der afsættes i de italienske kystområder ved Adriaterhavet, til 14 cm indtil den 31. december 1996 og til 17 cm i perioden fra den 1. januar 1997 til den 31. december 1998.

Artikel 3

Efter behørigt begrundet anmodning fra en medlemsstat kan den i artikel 1 fastsatte undtagelsesbestemmelse, efter fremgangsmåden i artikel 18 i Rådets forordning (EF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 (3), i den i artikel 1 og 2 nævnte periode udvides til også at omfatte ethvert andet område, hvor fiskeriet er rettet mod bestande, der deles med tredjelande.

Artikel 4

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

(1) EFT nr. L 171 af 6. 7. 1994, s. 1.

(2) EFT nr. L 20 af 28. 1. 1976, s. 29.

(3) EFT nr. L 389 af 31. 12. 1992, s. 1.