[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 21.12.2007

KOM(2007) 844 endelig

2007/0286 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (omarbejdning)

(Omarbejdning)

(forelagt af Kommissionen) [KOM(2007) 843 endelig][SEK(2007) 1679][SEK(2007) 1682]

BEGRUNDELSE

1) FORSLAGETS BAGGRUND

Forslagets berettigelse og formål

Lissabon-dagsordenen, det sjette miljøhandlingsprogram og EU's strategi for bæredygtig udvikling har været vigtige drivkræfter i revisionen af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (IPPC-direktivet) og den øvrige lovgivning om industrielle emissioner. Et af hovedelementerne i disse lovtekster handler om at forbedre miljøet og samtidig sikre, at pengene bruges effektivt, og at den tekniske innovation fremskyndes. Desuden er dette revisionsarbejde udpeget i forbindelse med indsatsen for bedre regulering og omfattet af EF's rullende forenklingsprogram for perioden 2006-2009.

Generel baggrund

Industriaktiviteter er en vigtig del af vores økonomi. Men de forurener også, producerer affald og bruger energi. Trods nedgang i emissionerne gennem de senere årtier er industriaktiviteter stadig en væsentlig kilde til forurenende stoffer.

IPPC-direktivet omfatter cirka 52.000 anlæg. Disse anlægs luftforurening udgør en stor del af emissionerne af de centrale forurenende stoffer og ligger langt over målene i temastrategien for luftforurening. Uden yderligere nedskæringer i udledningerne fra IPPC-anlæg udebliver de positive virkninger for sundhed og miljø, som disse målsætninger skal medføre.

Industriaktiviteter belaster også miljøet på andre vigtige måder, f.eks. med vand- og jordforurening og med affald. Derfor er det afgørende at tage hensyn til belastningen af alle miljømedier ved udstedelsen af godkendelser.

Det centrale led i en sådan strategi er, at den bedste tilgængelige teknik tages i brug. Den defineres som anvendelse af den etablerede teknik, der mest effektivt bidrager etableringen af et højt niveau for miljøbeskyttelse som helhed, og som kan anvendes i den relevante sektor på økonomisk og teknisk realistiske vilkår under hensyntagen til omkostninger og fordele.

Kommissionen tilrettelægger en udveksling af oplysninger om bedste tilgængelige teknik (BAT) med medlemsstaterne og andre interessenter for at udarbejde referencedokumenter om BAT (BREF), hvoraf det fremgår, hvad der anses for BAT på EU-plan i hver industrigren.

Industrianlæg er også omfattet af sektordirektiver, der fastlægger driftsbetingelser og andre tekniske krav. I forhold til IPPC-direktivet skal disse bestemmelser betragtes som mindstekrav.

Eksisterende bestemmelser på forslagets område

Det foreliggende forslag sigter mod at revidere og omarbejde følgende retsakter og samle dem i ét direktiv:

Rådets direktiv 78/176/EØF af 20. februar 1978 om affald fra titandioxidindustrien, EFT L 54 af 25.2.1978, s. 19

Rådets direktiv 82/883/EØF af 3. december 1982 om metoder til overvågning af og kontrol med miljøer, der berøres af udledninger fra titandioxidindustrien, EFT L 378 af 31.12.1982, s. 1

Rådets direktiv 92/112/EØF af 15. december 1992 om fastsættelse af nærmere regler for harmonisering af programmer for nedbringelse af forureningen fra affald fra titandioxidindustrien med henblik på at bringe den til ophør EFT L 409 af 31.12.1992, s. 11 (de tre sidstnævnte benævnes under ét også "TiO 2 -direktiverne")

Rådets Direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening ("IPPC-direktivet"), EFT L 257 af 10.10.1996, s. 26

Rådets direktiv 1999/13/EF af 11. marts 1999 om begrænsning af emissionen af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg ("VOC-direktivet"), EFT L 85 af 29.3.1999, s. 1

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald ("affaldsforbrændingsdirektivet"), EFT L 332 af 28.12.2000, s. 91 .

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg ("direktivet om store fyringsanlæg"), EFT L 309 af 27.11.2001, s. 1

Forenelighed med EU's andre politikker og mål

Forslaget er foreneligt med artikel 175 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og sigter mod at yde et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed og for miljøet.

2) HØRING AF INTERESSENTER OG KONSEKVENSVURDERING

Høring af interessenter

Høringsmetoder, vigtigste målgrupper og respondenternes generelle profil

Gennemgangen af lovreglerne tog sin begyndelse i slutningen af 2005. Den omfatter et stort undersøgelsesprogram og løbende høring af interessenter, herunder oprettelse af en rådgivergruppe, afholdelse af et høringsmøde for interessenter og en internethøring.

Sammenfatning af indlæggene og hvordan der er taget hensyn til dem

Der blev holdt internethøring mellem den 17. april og den 18. juni 2007. Der indkom cirka 450 besvarelser, som alle blev analyseret.

Et stort flertal af respondenterne var enige om:

- at EU-reglerne fortsat bør omfatte alle de vigtigste miljøbelastninger fra IPPC-anlæg på en integreret måde

- at princippet om anvendelse af den bedste tilgængelige teknik fortsat bør være et nøgleprincip for forebyggelse/minimering af forurening fra industrianlæg, og at BREF'er bør spille en central rolle for ibrugtagningen af bedste tilgængelige teknik

- at der bør fastsættes mindsteregler på EU-plan for inspektioner og andre foranstaltninger med hensyn til overvågning og indberetning af emissioner

- at målrettet forskning kan være med til at udpege nye teknikker, der kan komme på bane som kommende BAT'er

- at driftslederne bør slippe for unødige overvågnings- og indberetningskrav, og at alle krav om indberetning fra medlemsstaterne til Kommissionen bør samordnes og strømlines.

Alle baggrundsoplysninger foreligger på det offentlige CIRCA-websted[1], som specielt handler om dette initiativ.

Indhentning og udnyttelse af sagkyndig bistand

Relevante områder inden for videnskab og sagkundskab

Under udarbejdelsen af dette forslag har følgende sagkundskabsfelter været inddraget: 1) vurdering af sundheds- og miljøbelastninger fra industrielle emissioner (til luft, vand og jord), 2) miljøteknologi, der kan forebygge eller mindske industrielle emissioner, 3) økonomiske analyse og modellering, 4) estimering af sundhedsbelastninger, herunder beløbsmæssig kvantificering, 5) estimering af gavnlige virkninger for økosystemer, 6) ekspertviden om godkendelse af og kontrol med industrianlæg.

Metoder

De vigtigste anvendte metoder har været møder med eksperter og iværksættelse af et omfattende program af undersøgelser, herunder modelberegning og indsamling af detaljerede oplysninger om gennemførelse ved hjælp af case-studier samt sektorvurderinger og geografisk afgrænsede vurderinger.

Væsentligste organisationer/sagkyndige, der er blevet hørt

Et bredt spektrum af eksperter fra medlemsstaterne, videnskabelige eksperter, industrien, miljøorganisationer og fagkonsulenter har været hørt.

Sammenfatning af den modtagne og udnyttede sagkyndige rådgivning

De udtalelser Kommissionen har fået, kan sammenfattes således: i) Industriemissioner kan føre til alvorlig fare for menneskers sundhed og for miljøet, men de kan forebygges og bekæmpes omkostningseffektivt ved anvendelse af den bedste tilgængelige teknik. ii) Det er nødvendigt at skærpe de nuværende bestemmelser for at udnytte BAT'ens potentiale til gavn for miljøet og for at støtte medlemsstaterne med at få gennemført sådanne bestemmelser. iii) Samspillet mellem forskellige dele af lovgivningen bør forbedres, og visse bestemmelser om indberetning og overvågning bør forenkles for at lette unødige administrative byrder og forbedre den nuværende gennemførelse.

Form for offentliggørelse af de sagkyndige bidrag

Alle rapporter (både i udkast og i den endelige form) fra sagkyndige og kontakter såvel som bemærkninger og indlæg fra interessenter er rutinemæssigt blevet offentliggjort på internettet.

Konsekvensvurdering

De vigtigste af de problemer, konsekvensvurderingen har peget på, vedrører 1) mangler i den nuværende lovgivning, der fører til utilfredsstillende gennemførelse og vanskeligheder for Fællesskabets indsats for håndhævelse samt til sundheds- og miljømæssige tab og 2) kompleksiteten og den manglende sammenhæng i dele af de gældende lovrammer. Disse problemer gør det ikke kun vanskeligt at nå målene i EU's strategi for bæredygtig udvikling og i de særlige temastrategier, men kan også medføre konkurrenceforvridning på grund af store forskelle i miljøstandarderne og unødige administrative byrder.

Konsekvensvurderingen opstiller på denne baggrund en række valgmuligheder for at finde frem til den mest omkostningseffektive pakke af foranstaltninger, der kan løse ovennævnte problemer. På baggrund af denne vurdering vil Kommissionen foreslå følgende:

Kompleksiteten og den manglende sammenhæng i det nuværende lovkompleks løses ved at samle IPPC-direktivet og seks sektordirektiver i ét.

Desuden må nogle af de gældende bestemmelser ændres for at afhjælpe mangler i den nuværende anvendelse af bedste tilgængelige teknik, løse problemer, der skyldes visse uklare krav (f.eks. om BAT-baseret godkendelse eller ajourføring af godkendelser), afhjælpe manglen på bestemmelser om håndhævelse og begrænsninger i bestemmelserne, hvad angår opfyldelsen af temastrategiernes mål. Blandt de vigtigste anbefalede regelændringer er følgende:

- tydeliggørelse og styrkelse af begrebet 'bedste tilgængelige teknik'

- revision af minimumsbestemmelser om emissionsgrænseværdier for store fyringsanlæg og anlæg, der producerer titandioxid, så de kommer på højde med BAT-standarden

- oprettelse af et udvalg, der skal tilpasse bestående ikke-væsentlige tekniske krav til den videnskabelige og tekniske udvikling eller fastsætte modeller for medlemsstaternes indberetninger

- indførelse af bestemmelser om inspektioner og miljøforbedringer

- stimulering af innovationen og udvikling og ibrugtagning af ny teknik

- forenkling og tydeliggørelse af visse bestemmelser om godkendelse, overvågning og indberetning for at bortskære de unødige administrative byrder

- udvidelse og tydeliggørelse af anvendelsesområdet og af forskrifterne for at opnå et bedre bidrag til temastrategiernes målsætninger.

Konsekvensvurderingen ligger på http://ec.europa.eu/environment/ippc/index.htm.

3) FORSLAGETS RETLIGE ELEMENTER

Resume af forslaget

Forslaget går ud på at revidere og samle syv bestående, særskilte direktiver om industrielle emissioner i et enkelt direktiv.

Med den særlige omarbejdningsmetode er det muligt at samle de indholdsmæssige ændringer til direktiverne og de uændrede oprindelige bestemmelser i en enkelt tekst.

Forslaget går desuden ud på at styrke nogle af bestemmelserne og tilføje andre for at sikre, at de nationale myndigheder kan gennemføre og håndhæve forskrifterne bedre med det mål at nå et højt miljøbeskyttelsesniveau, samtidig med at lovgivningen forenkles og unødige administrative byrder afskaffes. Tydeligere forskrifter giver Fællesskabet bedre muligheder for at overvåge og håndhæve lovgivningen.

Retsgrundlag

Direktivets hovedmål er at beskytte miljøet. Forslaget bygger derfor på EF-traktatens artikel 175.

Nærhed

Subsidiaritetsprincippet finder anvendelse, hvis et forslag ikke henhører under Fællesskabets enekompetence.

Af følgende grunde kan medlemsstaterne ikke hver for sig nå forslagets mål i tilstrækkelig grad:

Gældende forskrifter indeholde mindstenormer for forebyggelse og bekæmpelse af industrielle emissioner i hele Fællesskabet. Det princip fastholdes i forslaget. Dertil kommer, at de færreste industrielle emissioner (f.eks. til luft og vand) gør holdt ved statsgrænser. Alle medlemsstater må derfor tage skridt til at mindske den risiko, befolkningen og miljøet udsættes for i hver medlemsstat.

Af følgende grunde kan forslagets mål bedre nås ved en indsats på fællesskabsplan:

Forslagets hovedsigte er at ændre og forenkle gældende regler om industrielle emissioner, hvor der anlægges mindstenormer for forebyggelse og bekæmpelse af industrielle emissioner i hele Fællesskabet. Industrielle emissioner står for en stor del af de samlede emissioner til luft, vand og jord og af affaldsproduktionen og energiforbruget. Industrielle emissioner er også i høj grad grænseoverskridende, hvad der betyder, at forurenende stoffer, der udledes til luft eller vand, bidrager til den forurening, der måles i andre medlemsstater. Problemets omfang kræver en indsats, der omfatter hele Fællesskabet. De enkelte medlemsstater kan ikke løse det hver for sig; en samordnet indsats på EU-plan er påkrævet.

Forslaget er koncentreret om forenklinger af gældende regler og om at styrke nogle af reglerne for at forbedre gennemførelsen af dem i medlemsstaterne og Fællesskabet muligheder for at håndhæve dem. Det overlader det til de relevante myndigheder i medlemsstaterne at træffe afgørelse om, hvordan gennemførelse, håndhævelse og overholdelse sikres, således at der gælder mindstenormer for beskyttelsen af miljøet og for alle borgere i EU.

Derfor er forslaget i overensstemmelse med subsidiartitetsprincippet.

Proportionalitet

Forslaget overholder proportionalitetsprincippet af følgende grunde:

Som form for retsakt er valgt et direktiv, fordi, for det første, sigtet er at omarbejde og forenkle eksisterende direktiver, og, for det andet, der opstilles mål, som det overlades til medlemsstaterne at gennemføre.

Forslaget indfører en række nyskabelser, der vil mindske unødige økonomiske og administrative byrder, særlig ved at tilskynde medlemsstaterne til at samle godkendelser af anlæg, der er omfattet af forskellige EU-retsakter, ved at forenkle overvågnings- og indberetningskravene og ved at gå over til et fælles informationssystem og elektronisk indberetning om industrielle emissioner. Desuden vil nogle indberetningskrav blive ophævet.

Selvom forslaget indfører mere specifikke bestemmelser om håndhævelse, overholdelse og revision af godkendelser, får medlemsstaternes myndigheder tilstrækkelig smidige muligheder for at tilrettelægge gennemførelsesordningerne således, at forskrifterne formål kan opfyldes med så få omkostninger som muligt. Desuden tydeliggør forslaget lovgivningens anvendelsesområde for at undgå medlemsstaternes nuværende usammenhængende og ikke-harmoniserede fortolkninger. Ud fra en grundig analyse af virkningerne, der påviser, at en sådan udvidelse er nødvendig, rummer merværdi og står i et rimeligt forhold til udbyttet, foreslås det, at et begrænset antal yderligere sektorer medtages inden for reglernes anvendelsesområde.

Derfor er forslaget i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.

Valg af retsakt

Foreslået retsakt: Direktiv

Grundene til, at andre typer af retsakter ikke ville være tilstrækkelige, er:

Formålet med forslaget er at samle og forenkle syv eksisterende direktiver i en enkelt retsakt. Dertil kommer, at den gældende lovgivning opstiller fællesskabsmål og overlader gennemførelsesmidlerne til medlemsstaterne. Derfor er et direktiv det bedste middel.

4) BUDGETVIRKNINGER

Forslaget har ingen virkninger for Fællesskabets budget.

5 YDERLIGERE OPLYSNINGER

Forenkling

Med forslaget forenkles retsreglerne og de administrative procedurer for myndighederne (på EU-plan og nationalt).

Omarbejdningen vil forenkle og strømline de bestående bestemmelser. Overflødige bestemmelser og unødige forpligtelser ophæves, og indberetnings- og overvågningskravene forenkles ved at gå over til elektronisk indberetning. Det skulle støtte medlemsstaternes indsats for at beskære unødige administrative byrder, eftersom de største besparelser kommer af en ændring af medlemsstaternes gennemførelsespraksis. Dette stemmer overens med retsreglernes art, idet de fastsætter rammer og principper, og ikke går i detaljer med gennemførelsen.

Forslaget indgår i Kommissionens rullende program for forenkling af Fællesskabets regelværk og i arbejds- og lovgivningsprogrammet med referencen CLWP 2007/ENV/002.

Ophævelse af gældende forskrifter

Vedtages forslaget, vil de syv gamle direktiver blive ophævet.

Bestemmelse om ny vurdering/revision/udløb

Kommissionen vil hvert tredje år se på, hvordan forskrifterne gennemføres og aflægge rapport om det til Rådet og Europa-Parlamentet.

Sammenligningstabel

Medlemsstaterne skal meddele Kommissionen ordlyden af nationale bestemmelser til gennemførelse af direktivet og vedlægge en sammenligningstabel mellem disse bestemmelser og direktivet.

Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

Forslaget til retsakt handler om et EØS-anliggende og bør derfor gælde for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

Nærmere gennemgang af forslaget

De nuværende direktivers anvendelsesområde ændres ikke. Forslaget finder anvendelse på de aktiviteter, der er opført i bilag I (svarende til anvendelsesområdet for det nuværende IPPC-direktiv) og i del 1 af bilag VII (svarende til anvendelsesområdet for det nuværende VOC-direktiv), på fyringsanlæg, affaldsforbrændings- og -medforbrændingsanlæg samt anlæg der producerer titandioxid. Dog er det nuværende anvendelsesområde for bilag I ændret en smule ved medtagelse af yderligere aktiviteter som fyringsanlæg på mellem 20 og 50 MW, beskyttelse af træ og træprodukter samt produktion af træbaserede plader.

Forslaget er bygget op i syv kapitler. Kapitel I indeholder fælles bestemmelser for alle industriaktiviteter, der er omfattet af direktivet. Kapitel II omfatter aktiviteter, der er opregnet i bilag I, og fastlægger bestemmelser, der specielt gælder for dem, ved ændring af de nuværende krav i IPPC-direktivet. Kapitel III til VI indeholder tekniske mindstekrav til hhv. store fyringsanlæg, affaldsforbrændingsanlæg, anlæg, hvor der bruges opløsningsmidler, og titandioxidanlæg. Kapitel VII indeholder bestemmelser om kompetente myndigheder, indberetning fra medlemsstaterne, udvalg, sanktioner og de sædvanlige afsluttende bestemmelser.

Gennemgang af artiklerne

Vi gennemgår kun nye artikler og artikler, der rummer væsentlige ændringer.

- Fastsættelse af godkendelsesvilkår for aktiviteter i bilag I (artikel 14 til 17)

For at nå et højt niveau for beskyttelse af miljøet som helhed bør man sikre, at en godkendelse omfatter alle de nødvendige foranstaltninger foruden emissionsgrænseværdier for forurenende stoffer, relevante krav om jordbunds- og grundvandsbeskyttelse samt overvågningskrav. Godkendelsesvilkårene bør fastsættes ud fra den bedste tilgængelige teknik.

Til afgørelse af, hvad der anses for at være bedste tilgængelige teknik, og for at mindske skævheder i Fællesskabet, hvad angår omfanget af emissioner fra industrivirksomhed, vedtager Kommissionen referencedokumenter for bedste tilgængelige teknik (BAT-referencedokumenter) på grundlag af en udveksling af oplysninger med interessenterne.

En nærmere analyse har vist, at der er store mangler i indførelsen af bedste tilgængelige teknik, og at det skyldes vage bestemmelser om BAT i de nuværende regler, den store margen, de kompetente myndigheder har, til at afvige fra den i godkendelsesprocessen og BREF-dokumenternes uklare status. Det har ført til, at godkendelser, der er udstedt til gennemførelse af IPPC-direktivet, ofte indeholder vilkår, der ikke bygger på BAT som beskrevet i BREF-dokumenterne, uden at der er særlig gode grunde - om nogen overhovedet - til afvigelserne.

Disse mangler har betydet, at de oprindelig tilsigtede miljøforbedringer ikke har materialiseret sig, og at der stadig er store skævheder på det indre marked.

For at afhjælpe manglerne indeholder forslaget bestemmelser, der skal styrke og tydeliggøre brugen af bedste tilgængelige teknik. Det kræves, at BAT-referencedokumenterne bruges som reference ved fastsættelsen af godkendelsesvilkårene, og at emissionsgrænseværdierne ikke overskrider de niveauer, der er forbundet med anvendelse af den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-referencedokumenterne.

Med forslagets bestemmelser kan den kompetente myndighed tage hensyn til særlige forhold ved at dispensere fra de emissionsgrænseværdier, der er knyttet til den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-referencedokumenterne. Sådanne dispensationer bør dog bygge på veldefinerede kriterier og ikke overskride de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i direktivets kapitel III til VI. Desuden skal sådanne dispensationer og begrundelserne for dem offentliggøres.

Endvidere indfører forslaget en mulighed for, at den kompetente myndighed kan dispensere midlertidigt fra de emissionsniveauer, der er for bundet med den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-referencedokumenterne, med det formål at give driftslederne mulighed for at afprøve ny teknik med potentiale for bedre miljøbeskyttelse.

Der indføres også et nyt krav om periodisk overvågning af jordbund og grundvand på anlægsarealerne for at sikre den viden, der er nødvendig for at beskytte disse miljømedier mod forurening med farlige stoffer.

- Bestemmelser om overholdelse af bestemmelserne, fremadskridende miljøforbedringer for aktiviteterne i bilag I (artikel 22, 24 og 25)

De nuværende bestemmelser om indberetning af overholdelsen, inspektioner og revision af godkendelser er vage, og det fører til store variationer mellem medlemsstaternes anvendelse af lovgivningen og dermed til suboptimale miljøbeskyttelsesniveauer og skævheder på det indre marked.

Forslaget indeholder derfor mere specifikke bestemmelser for at sikre en effektiv gennemførelse og håndhævelse af direktivet. Der er således indsat en ny bestemmelse om, at driftslederne jævnligt skal afgive indberetning til den kompetente myndighed om overholdelsen af godkendelsesvilkårene. Medlemsstaterne bør også sørge for, at driftslederen og den kompetente myndighed træffer de nødvendige foranstaltninger i tilfælde, hvor direktivet ikke overholdes.

Efter forslaget bliver der krav om revurdering af godkendelsesvilkårene og om nødvendigt ajourføring af dem, når der kommer et nyt eller ajourført BAT-referencedokument, således at der kan tages hensyn til udviklingen inden for bedste tilgængelige teknik eller andre ændringer i driften af et anlæg.

Desuden stilles der krav om, at medlemsstaterne skal indføre et system af miljøinspektioner. Disse nye bestemmelser bygger hovedsagelig på henstilling 2001/331/EF om mindstekrav for miljøinspektioner i medlemsstaterne.

Disse ændringer vil være med til at sikre og i visse tilfælde fremskynde indførelsen af bedste tilgængelige teknik og dermed bidrage til, at temastrategiernes mål nås, og konkurrenceforvridningen mindskes.

- Lukning af anlæg og sanering af anlægsområdet, for så vidt angår aktiviteterne i bilag I (artikel 23)

Industriaktiviteter kan forringe jordbunds- og grundvandskvaliteten i betydelig grad på grund af brug, fremstilling eller udslip af farlige stoffer. De nuværende bestemmelser er vage, hvad angår krav til lukning af anlæg og sanering af anlægsområdet, når aktiviteten indstilles.

For at gøre disse krav klarere og bidrage til, at målene for temastrategien for jordbundsbeskyttelse kan nås, kræver forslaget, at driftslederne opstiller en udgangstilstandsrapport med kvantificerede data om status for jordbunds- og grundvandsforurening. Når aktiviteterne indstilles endegyldigt, skal driftslederen sanere anlægsområdet og føre det tilbage til den registrerede udgangstilstand.

- Emissionsgrænseværdier for fyringsanlæg (artikel 33 og 35 samt bilag V, del 1 og 2)

Luftforureningen fra store fyringsanlæg udgør en stor del af emissionerne af de centrale forurenende stoffer og ligger langt over målene i temastrategien for luftforurening. Uden yderligere nedskæringer i udledningerne fra disse anlæg udebliver de positive virkninger for sundhed og miljø, som disse målsætninger skal medføre. Derfor er det nødvendigt at fastsætte strengere emissionsgrænseværdier ud fra den bedste tilgængelige teknik for visse kategorier af fyringsanlæg og forurenende stoffer.

- Overvågningskrav til affaldsforbrændings- og -medforbrændingsanlæg (artikel 43 og 35 samt bilag VI, del 6)

For at forenkle lovgivningen og mindske unødige administrative omkostninger uden at ændre miljøbeskyttelsesniveauet indføres der med forslaget nogle yderligere dispensationsmuligheder for de gældende minimumskrav om overvågning af visse emissioner fra affaldsforbrændings- og -medforbrændingsanlæg. Disse dispensationer kan den kompetente myndighed kun give på nærmere bestemte betingelser, der er fastsat i forslaget.

- Emissionsgrænseværdier og indberetningskrav for anlæg, der producerer titandioxid (artikel 63 til 64 samt bilag VIII, del 1, 3 og 4)

Anlæg, hvor der fremstilles titandioxid, kan medføre betydelig forurening af luft og vand. For at mindske disse belastninger indføres der strengere emissionsgrænseværdier, som ligger på linje med den bedste tilgængelige teknik, for visse forurenende stoffer.

- Gennemførelsesbestemmelser

Direktivet tillægger Kommissionen gennemførelsesbeføjelser. De tilfælde, hvor Kommissionen får gennemførelsesbeføjelser, er udtrykkelig anført i hver relevant artikel. Kommissionens foranstaltninger skal vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. afgørelse 1999/468/EF, artikel 5a, stk. 1 til 4, og artikel 7.

Gennemførelsesbeføjelserne vil blive brug til at fastsætte kriterier for dispensation fra emissionsgrænseværdier, der er bestemt af den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-referencedokumenterne, og til at tilpasse 'ikke-væsentlige' minimumskrav i bilag V til VIII til den videnskabelige og tekniske udvikling.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

? nyt

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV

om ? industrielle emissioner ⎪ (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening)

(EØS-relevant tekst)

? EUROPA-PARLAMENTET OG ⎪ RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 130 S √ 175 ∏, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen[2],

under henvisning til udtalelse fra Det √ Europæiske ∏ Økonomiske og Sociale Udvalg[3],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[4],

efter proceduren i traktatens artikel 189 C √ 251 ∏[5], og

ud fra følgende betragtninger:

∫ nyt

1. Der skal foretages en række større ændringer i Rådets direktiv 78/176/EØF af 20. februar 1978 om affald fra titandioxidindustrien[6], Rådets direktiv 82/883/EØF af 3. december 1982 om metoder til overvågning af og kontrol med miljøer, der berøres af udledninger fra titandioxidindustrien[7], Rådets direktiv 92/112/EØF af 15. december 1992 om fastsættelse af nærmere regler for harmonisering af programmer for nedbringelse af forureningen fra affald fra titandioxidindustrien med henblik på at bringe den til ophør[8], Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening[9], Rådets direktiv 1999/13/EF af 11. marts 1999 om begrænsning af emissionen af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg[10], Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/76/EF af 4. december 2000 om forbrænding af affald[11] og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF af 23. oktober 2001 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg[12]. Derfor bør disse direktiver omarbejdes af klarhedshensyn.

2. For at forebygge, mindske og så vidt muligt eliminere forurening fra industrivirksomhed i overensstemmelse med principperne om, at forureneren betaler, og om forebyggelse af forurening må der fastlægges en samlet ramme for de vigtigste industriaktiviteter, hvor der fortrinsvis gribes ind ved kilden, og hvor det sikres, at naturressourcerne udnyttes forsigtigt.

3. Særskilte strategier til bekæmpelse af emissioner til luft, vand eller jord hver for sig vil kunne fremme overførsel af forurening mellem de forskellige miljømedier frem for at beskytte miljøet som helhed. Derfor bør der fastlægges en helhedsstrategi for integreret forebyggelse og bekæmpelse af emissioner til luft, vand og jordbund, for affaldshåndtering, effektiv energiudnyttelse og forebyggelse af uheld.

4. Forskrifterne om industrianlæg bør revideres for at forenkle og tydeliggøre de nuværende bestemmelser, mindske unødige administrative byrder og gennemføre Kommissionens meddelelser om temastrategien for luftforurening[13], temastrategien for jordbundsbeskyttelse[14], temastrategien for affaldsforebyggelse og -genanvendelse[15], der blev vedtaget som opfølgning til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 om fastlæggelse af Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram[16]. I disse temastrategier er der opstillet mål for beskyttelsen af menneskers sundhed og miljøet, der ikke kan opfyldes uden yderligere reduktioner af emissionerne fra industrivirksomhed.

5. For at sikre, at forurening forebygges og bekæmpes bør hvert enkelt anlæg kun kunne drives, hvis det er i besiddelse af en godkendelse eller, for visse anlæg og aktiviteter, der benytter organiske opløsningsmidler, kun hvis det er i besiddelse af en godkendelse eller er registreret.

6. For at gøre udstedelsen af godkendelser lettere bør det fastsættes, at medlemsstaterne kan stille krav til visse kategorier af anlæg i almindelige bindende forskrifter.

7. For at undgå dobbeltregulering bør godkendelser af anlæg, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF[17], ikke fastsætte emissionsgrænseværdier for drivhusgasser, medmindre det er nødvendigt for at sikre mod betydelig lokal forurening, eller anlægget midlertidigt er udelukket fra denne ordning.

8. Anlæggenes driftsledere bør ansøge den kompetente myndighed om godkendelse med de oplysninger, der er nødvendige for at fastsætte godkendelsesvilkårene. Når driftslederne indgiver ansøgning om godkendelse, bør de kunne udnytte oplysninger, der er fremkommet ved anvendelse af Rådets direktiv af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet[18] og Rådets direktiv af 9. december 1996 om kontrol med risikoen for større uheld med farlige stoffer[19].

9. En godkendelse bør omfatte alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at opnå et højt niveau for beskyttelse af miljøet som helhed, og desuden indeholde emissionsgrænseværdier for forurenende stoffer, relevante krav om jordbunds- og grundvandsbeskyttelse samt overvågningskrav. Godkendelsesvilkårene bør fastsættes ud fra den bedste tilgængelige teknik.

10. Til afgørelse af, hvad der anses for at være bedste tilgængelige teknik, og for at mindske skævheder i Fællesskabet, hvad angår omfanget af emissioner fra industrivirksomhed, bør Kommissionen vedtage referencedokumenter for bedste tilgængelige teknik (BAT-referencedokumenter) på grundlag af en udveksling af oplysninger med de berørte parter. Disse BAT-referencedokumenter bør lægges til grund ved fastsættelsen af godkendelsesvilkår. De kan suppleres med andre kilder.

11. Den kompetente myndighed bør kunne tage hensyn til særlige forhold ved at dispensere fra de emissionsgrænseværdier, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-referencedokumenterne. Sådanne dispensationer bør bygge på veldefinerede kriterier og ikke overskride de emissionsgrænseværdier, der er fastsat i dette direktiv.

12. Den kompetente myndighed bør også kunne dispensere midlertidigt fra de emissionsniveauer, der er for bundet med den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-referencedokumenterne, med det formål at give driftslederne mulighed for at afprøve ny teknik med potentiale for bedre miljøbeskyttelse.

13. Ændringer af et anlæg kan føre til øget forurening. Derfor bør den kompetente myndighed orienteres før enhver påtænkt ændring, der kunne belaste miljøet. Væsentlige ændringer af anlæg, der kan medføre betydelige negative virkninger for mennesker eller miljø bør være betinget af en revurdering af godkendelsen, så det sikres, at det pågældende anlæg fortsat lever op til kravene i dette direktiv.

14. Spredning af gødning og gylle fra husdyr kan medføre betydelige forringelser af miljøkvaliteten. For at sikre integreret forebyggelse og bekæmpelse af disse forringelser er det nødvendigt, at operatøren eller tredjeparter benytter den bedste tilgængelige teknik til at sprede gødning og gylle, der frembringes ved aktiviteter, der er omfattet af dette direktiv. Det bør for at give medlemsstaterne smidige muligheder for at opfylde disse krav kunne fastsættes i godkendelsen eller i andre foranstaltninger, hvordan kravet om anvendelse af den bedste tilgængelige teknik skal opfyldes, når driftslederen eller en tredjepart spreder gødning eller gylle.

15. For at tage hensyn til udviklingen i den bedste tilgængelige teknik eller andre forandringer i forbindelse med ændringer af et anlæg bør godkendelsesvilkårene jævnligt tages op til nyvurdering og om nødvendigt ajourføres, særlig når Kommissionen vedtager nye eller ajourførte BAT-referencedokumenter.

16. Det er nødvendigt at sikre, at driften af et anlæg ikke forringer jordbundens og grundvandets kvalitet. Godkendelsesvilkårene bør derfor omfatte bestemmelser om overvågning af jordbund og grundvand, og driftslederen bør sanere anlægsområdet, når aktiviteten ophører definitivt.

17. For at sikre en effektiv gennemførelse og håndhævelse af dette direktiv bør det pålægges driftslederne at afgive jævnlige indberetninger til den kompetente myndighed om, hvordan godkendelsesvilkårene overholdes. Medlemsstaterne bør sørge for, at driftslederen og den kompetente myndighed træffer de nødvendige foranstaltninger i tilfælde, hvor dette direktiv ikke overholdes, og tilrettelægge et system af miljøinspektioner.

18. Effektiv offentligheden i beslutningsprocessen er nødvendig, således at borgerne får mulighed for at fremsætte synspunkter og anliggender, der kan være relevante for beslutningerne, og beslutningstagerne for at tage hensyn til dem; det vil give mere ansvarlighed i beslutningsprocessen og gøre den mere gennemskuelig, og det vil øge offentlighedens opmærksomhed på og opbakning til de trufne beslutninger. Berørte borgere bør have mulighed for at gå rettens vej for at bidrage til beskyttelsen af retten til at leve i et miljø, der er foreneligt med personlig sundhed og velfærd.

19. Store fyringsanlæg er stærkt medvirkende til emissionerne af forurenende stoffer i luften og påvirker dermed i høj grad menneskers sundhed og miljøet. For at mindske disse påvirkninger og arbejde frem mod efterlevelse af kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/81/EF af 23. oktober 2001 om nationale emissionslofter for visse luftforurenende stoffer[20] og mod de mål, Kommissionen har opstillet i meddelelsen om temastrategien for luftforurening, må der sættes strengere emissionsgrænseværdier på fællesskabsniveau for visse kategorier af fyringsanlæg og forurenende stoffer.

20. Den kompetente myndighed bør i tilfælde af pludselige afbrydelser af forsyningerne med svovlfattigt brændstof eller gas på grund af alvorlig knaphed kunne fritage de berørte fyringsanlæg midlertidigt fra emissionsgrænseværdierne i dette direktiv.

21. Forureningens negative miljøvirkninger bør begrænses, ved at den berørte driftsleder ikke driver et fyringsanlæg i mere end 24 timer efter et svigt eller en fejlfunktion i rensningsudstyret, og ved at drift uden rensning ikke foregår i mere end 120 timer inden for en 12 måneders periode. De kompetente myndigheder bør dog kunne dispensere fra disse tidsgrænser, hvis hensynet til energiforsyningerne vejer tungere, eller hvis det er nødvendigt for at undgå en samlet emissionsstigning på grund af drift af et andet fyringsanlæg.

22. Sikringen af et højt niveau for beskyttelse af miljøet og menneskers sundhed og hensynet til, at overførsler af affald over grænserne til anlæg, der drives med ringere miljønormer, bør udgås, gør det nødvendigt at opretholde og fastsætte strenge driftsvilkår, tekniske krav og emissionsgrænseværdier for anlæg, der forbrænder eller medforbrænder affald i Fællesskabet.

23. Brugen af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg medfører emissioner af organiske forbindelser i luften, som bidrager til den lokale og grænseoverskridende dannelse af fotokemiske oxidanter, der skader naturressourcer og menneskers helbred. Derfor må brugen af organiske opløsningsmidler forebygges, og der må stilles krav om overholdelse af emissionsgrænseværdier for organiske forbindelser og af passende driftsvilkår. Det bør være muligt at fritage driftsledere fra at overholde emissionsgrænseværdierne, fordi andre foranstaltninger, som anvendelse af produkter eller teknikker, hvortil der kun bruges få eller ingen opløsningsmidler, giver alternative muligheder for at opnå tilsvarende emissionsgrænser.

24. Anlæg, hvor der fremstilles titandioxid, kan medføre betydelig forurening af luft og vand. For at mindske disse belastninger må Fællesskabet fastsætte strengere emissionsgrænseværdier for visse forurenende stoffer.

25. De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen[21].

26. Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelser til at fastsætte kriterier for udstedelse af dispensationer fra de emissionsniveauer, der er forbundet med anvendelse af den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-referencedokumenterne, for fastsættelse af, hvor hyppigt periodisk overvågning skal foregå, og af indholdet af udgangstilstandsrapporten samt kriterier for vurdering af den miljømæssige risiko. Desuden bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage foranstaltninger vedrørende udvikling og anvendelse af ny teknik, til i visse tilfælde at fastsætte en gennemsnitlig emissionsgrænseværdi for svovldioxid, til at fastsætte en dato for, hvornår kontinuerlige målinger af emissioner til luft af tungmetaller, dioxiner og furaner skal påbegyndes, til at fastsætte, hvilke typer af oplysninger medlemsstaterne skal stille til rådighed for Kommissionen om gennemførelsen af dette direktiv, og i hvilken form det skal ske, samt til at tilpasse bilag V til VIII til den videnskabelige og tekniske udvikling. For så vidt angår affaldsforbrændingsanlæg og affaldsmedforbrændingsanlæg kan dette omfatte opstilling af kriterier for dispensation fra kravet om løbende overvågning af emissionen af total støv. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv eller supplerer dette direktiv med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.

27. Medlemsstaterne bør fastsætte de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelser af nærværende direktiv og sikre, at de anvendes. Sanktionerne bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

28. For at give bestående anlæg den nødvendige tid til at tilpasse sig teknisk til de nye krav i dette direktiv, bør nogle af de nye krav først finde anvendelse på disse anlæg, når der er gået en vis tid efter den dato, fra hvilken dette direktiv finder anvendelse. For fyringsanlæg kræver det en vis tid at installere det rensningsudstyr, der er nødvendigt for at overholde emissionsgrænseværdierne i bilag V.

29. Målene for de foranstaltninger, der skal træffes for at opnå et højt niveau af miljøbeskyttelse og en forbedring af miljøkvaliteten kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne alene; fordi forurening fra industrivirksomhed har grænseoverskridende karakter, kan de bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

30. I dette direktiv overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkender. Dette direktiv søger særlig at fremme anvendelsen af artikel 37 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

31. Pligt til at gennemføre dette direktiv i en national ret bør begrænses til de bestemmelser, der rummer en væsentlig ændring i forhold til de tidligere direktiver. Pligten til at gennemføre de uændrede bestemmelser fremgår i forvejen er de tidligere direktiver.

32. Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne, der er anført i bilag IX, del B.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

KAPITEL I

√Fælles bestemmelser ∏

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde √ Genstand ∏

Dette direktiv tager sigte på √ fastsætter regler om ∏ integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening fra de √ industrielle ∏ aktiviteter, der er omhandlet i bilag I.

Det indeholder foranstaltninger med henblik på √ fastsætter også regler, der er udformet for ∏ at forebygge eller, hvis dette ikke er muligt, at begrænse √ udledninger til luft, vand og jord ∏ emissioner fra ovennævnte aktiviteter i luft-, vand- og jordbundsmiljøet, herunder foranstaltninger vedrørende √ samt forebygge, at der opstår ∏ affald, for generelt at nå et højt miljøbeskyttelsesniveau, uden at dette berører direktiv 85/337/EØF og andre fællesskabsbestemmelser på området.

∫ nyt

Artikel 2

Anvendelsesområde

1. Dette direktiv finder anvendelse på industrielle aktiviteter, der medfører forurening som anført i kapitel II til VI.

2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på forskningsaktiviteter, udviklingsaktiviteter eller afprøvning af nye produkter og processer.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

Artikel 2 3

Definitioner

I dette direktiv forstås ved √ gælder følgende definitioner ∏:

(1)1. "stof": Grundstoffer og kemiske forbindelser, undtagen:

a) radioaktive stoffer som omhandlet √ defineret ∏ i Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling[22] og

b) genetisk modificerede organismer som omhandlet √ mikroorganismer som defineret ∏ i Rådets direktiv 90/219/EØF af 23. april 1990 om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer[23] og

√ c) genetisk modificerede organismer som defineret i ∏ Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 90/220/EØF[24]2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF[25].

(2)2. "forurening": Direkte eller indirekte udledning som følge af menneskelige aktiviteter af stoffer, rystelser, varme eller støj i luft-, vand- og eller jordbundsmiljøet, der kan skade menneskers sundhed, eller miljøets kvalitet, medføre skade på eller materielle værdier, eller forringelse eller forstyrrelse af naturfaciliteter rekreative værdier og eller forstyrre andre legitime anvendelser af miljøet.

(3)3. "anlæg": En stationær teknisk enhed, hvor √ inden for hvilken ∏ der gennemføres én eller flere af de aktiviteter, som er nævnt i bilag I √ eller i bilag VII, del 1 ∏, og enhver anden hermed direkte forbundet aktivitet, der √ udføres på samme anlægsområde, ∏ er teknisk knyttet til de i de nævnte bilag opførte aktiviteter, der udføres på denne lokalitet, og som kan have indvirkning påvirke emissionerne og forureningen.

4. "bestående anlæg": anlæg, der enten er i drift, eller som er godkendt efter den lovgivning, der var gældende inden datoen for dette direktivs gennemførelse, eller for hvilke der efter den kompetente myndigheds opfattelse er indgivet en komplet ansøgning om godkendelse under forudsætning af, at anlægget sættes i drift senest et år efter dette direktivs frist for gennemførelse

(4)5. "emission": Direkte eller indirekte udledning til luft, vand eller jord af stoffer, rystelser, varme eller støj fra punktkilder eller diffuse kilder på et anlæg.

(5)6. "emissionsgrænseværdi": Den emissionsmasse, udtrykt i relation til ved bestemte parametre, en bestemt koncentration og/eller et bestemt niveau for en emission, der ikke må overskrides i løbet af et eller flere bestemte givne tidsrum. Der kan også fastsættes emissionsgrænseværdier for bestemte grupper, familier eller kategorier af stoffer, herunder navnlig for de stoffer, der er anført i bilag III. Emissionsgrænseværdierne for stofferne gælder normalt på det punkt, hvor emissionerne udledes fra anlægget, idet der ses bort fra enhver fortynding ved fastsættelsen af grænseværdier. Ved tilledning af spildevand til et rensningsanlæg kan der ved fastsættelse af emissionsgrænseværdierne for anlægget tages hensyn til effekten af dette behandlingsanlæg under forudsætning af, at der opnås en tilsvarende beskyttelse af miljøet som helhed, og at der ikke påføres miljøet en højere forureningsbelastning, uden at dette berører overholdelsen af bestemmelserne i direktiv 76/464/EØF og om gennemførelse heraf

(6)7. "miljøkvalitetsnorm": Den række krav, som et bestemt miljø eller en særlig del heraf skal opfylde på et bestemt tidspunkt ifølge Fællesskabets retsforskrifter.

8. "kompetent myndighed": den eller de myndigheder eller de organer, der i henhold til medlemsstaternes lovgivning skal udføre de opgaver, der følger af dette direktiv

(7)9. "godkendelse": En eller flere skriftlige afgørelser eller en del heraf, hvorved der gives tilladelse til at driveft af et anlæg √ eller et fyringsanlæg, affaldsforbrændingsanlæg eller affaldsmedforbrændingsanlæg ∏ eller en del heraf på visse vilkår med det formål at sikre, at anlægget opfylder direktivets krav. En godkendelse kan omfatte et eller flere anlæg eller dele af anlæg beliggende på samme område og drevet af samme driftsleder

(8)10. a)»driftsændring«: en ændring i et anlægs art eller funktion eller en udvidelse af anlægget, der kan få konsekvenser for miljøet

b)"væsentlig ændring": En driftsændring √ af et anlægs art eller funktionsmåde eller en udvidelse af et anlæg, herunder et fyrings-, affaldsforbrændings- eller -medforbrændingsanlæg ∏, som efter den kompetente myndigheds opfattelse kan have få negativ og betydelig indvirkning på mennesker eller miljø.

I forbindelse med denne definition anses enhver ændring eller udvidelse af et anlæg for at være væsentlig, når ændringen eller udvidelsen i sig selv opfylder de eventuelle tærskelværdier i bilag I

(9)11. "bedste tilgængelige teknik": Det mest effektive og avancerede trin i udviklingen af aktiviteter og driftsmetoder, som er udtryk for en given tekniks principielle praktiske egnethed som grundlag for emissionsgrænseværdier √ og andre godkendelsesvilkår ∏ med henblik på at forhindre eller, hvor dette ikke er muligt, generelt begrænse emissionerne og indvirkningen på miljøet som helhed; i dette udtryk forstås ved:

a) "teknik": både den anvendte teknologi og den måde, hvorpå anlæg konstrueres, bygges, vedligeholdes, drives og lukkes ned nedlægges

b) "tilgængelig": udviklet i en målestok, der medfører, at den pågældende teknik kan anvendes i den relevante industrisektor på økonomisk og teknisk mulige vilkår, idet der tages hensyn til omkostninger og fordele, uanset om teknikken anvendes eller produceres i den pågældende medlemsstat eller ej, når blot driftslederen kan disponere over teknikken på rimelige vilkår

c) "bedste": den mest effektive teknik til opnåelse af et højt generelt beskyttelsesniveau for miljøet som helhed.

Når den bedste tilgængelige teknik skal bestemmes, skal der især tages hensyn til punkterne i bilag IV

(10)12. "driftsleder": En fysisk eller juridisk person, der driver eller ejleder √ et anlæg, herunder et fyrings-, affaldsforbrændings- eller -medforbrændingsanlæg, ∏ anlægget, eller som efter national lovgivning har eller har fået overdraget den afgørende økonomiske dispositionsret med hensyn til over dets tekniske driften heraf.

⎢ 2003/35/EF art. 4, stk. 1, litra b) (tilpasset)

(11)13. "offentligheden": En eller flere fysiske eller juridiske personer og i henhold til national lovgivning eller praksis disses foreninger, organisationer eller grupper.

(12)14. "den berørte offentlighed": Den del af offentligheden, som er berørt af, kan blive berørt af eller har en interesse i beslutningsprocesser om udstedelse eller ajourføring af en tilladelse godkendelse eller af vilkårene herfor en godkendelse med sigte på denne definition skal ikke-statslige organisationer, der arbejder for at fremme miljøbeskyttelse, og som opfylder alle krav efter national lovgivning, anses for at have en interesse.

∫ nyt

13) "ny teknik": En ny teknik til en industriel aktivitet, der kan medføre et generelt hævet niveau for miljøbeskyttelse eller omkostningsbesparelser i forhold til de eksisterende bedste tilgængelige teknikker, hvis den udvikles forretningsmæssigt.

14) "farlige stoffer": Farlige stoffer og præparater som defineret i Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer[26] og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF af 31. maj 1999 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige præparater[27].

15) "udgangstilstandsrapport": En rapport med kvantificerede oplysninger om jordbundens og grundvandets tilstand med hensyn til forurening med farlige stoffer.

16) "rutinemæssig inspektion": En miljøinspektion, der udføres som led i et fastlagt inspektionsprogram.

17) "ikke-rutinemæssig inspektion": En miljøinspektion, der udføres som følge af en klage eller under efterforskning af et uheld, en hændelse eller et tilfælde af manglende overholdelse af forskrifterne.

⎢ 2001/80/EF art. 2 (tilpasset)

(18)6. "brændsel": Ethvert fast, flydende eller gasformigt brændbart stof, som føder et fyringsanlægget, med undtagelse af affald, der er omfattet af Rådets direktiv 89/369/EØF af 8. juni 1989 om forebyggelse af luftforurening fra nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg[28], Rådets direktiv 89/429/EØF af 21. juni 1989 om nedbringelse af luftforurening fra bestående kommunale affaldsforbrændingsanlæg[29] og Rådets direktiv 94/67/EF af 16. december 1994 om forbrænding af farligt affald[30] eller en senere EF-retsakt, der ophæver og træder i stedet for et eller flere af disse direktiver.

19)7) "fyringsanlæg": En teknisk indretning, hvori brændsel oxyderes med henblik på anvendelse af den således frembragte varme.

20)11) "biomasse": √ Ethvert af følgende produkter: ∏

a) produkter bestående af vegetabilsk materiale, helt eller dele heraf, hidrørende fra landbrug eller skovbrug, der kan anvendes som brændsel for at til udnyttelse af energiindholdet og

b) følgende affald, der når det anvendes som brændsel:

ai) vegetabilsk affald fra landbrug og skovbrug

bii) vegetabilsk affald fra levnedsmiddelindustrien, hvis forbrændingsvarmen genanvendes udnyttes

ciii) fiberholdigt vegetabilsk affald fra fremstilling af jomfrupulp og fremstilling af papir fra pulp, hvis det medforbrændes på produktionsstedet, og forbrændingsvarmen genanvendes udnyttes

div) korkaffald

ev) træaffald undtagen træaffald, der kan indeholde halogenerede organiske forbindelser eller tungmetaller som følge af behandling med træbeskyttelsesmidler eller overfladebehandling, herunder navnlig sådant træaffald fra bygge- og nedrivningsaffald.

(21)8. "blandet anlæg √ fyringsanlæg ∏ ": Fyringsanlæg, som kan fødes samtidig eller skiftevis med to eller flere brændselstyper.

(22)12. "gasturbine": En roterende maskine, der omdanner termisk energi til mekanisk arbejde, og som hovedsagelig består af en kompressor, en termisk anordning, hvori brændslet oxyderes med henblik på at opvarme arbejdsvæsken, og en turbine.

⎢ 2000/76/EF art. 3 (tilpasset)

1)23) "affald": enhver form for fast eller flydende Affald som defineret i artikel 3, litra a)1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 20../…/EF om affald [31] 75/442/EØF.

2)24) "farligt affald": enhver form for fast eller flydende √ Farligt ∏ affald som defineret i artikel 3, litra b)1, stk. 4, i Rådets direktiv 20../…/EF 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald.

(25)3. "blandet kommunalt affald husholdningsaffald": Husholdningsaffald samt handels-, industri- og institutionsaffald, som på grund af sin natur og sammensætning svarer til husholdningsaffald, bortset fra separat ved kilden indsamlede fraktioner, der er nævnt under pos. 20 01 i bilaget til Kommissionens beslutning 94/3/EF 2000/532/EF af 3. maj 2000 om udarbejdelse af en liste over affald[32], og andet affald, der er nævnt under pos. 20 02 i samme bilag.

(26)4. "forbrændingsanlæg √ affaldsforbrændingsanlæg ∏ ": Enhver stationær eller mobil teknisk enhed samt og tilsvarende udstyr, der udelukkende anvendes til varmebehandling af affald med eller uden genanvendelse udnyttelse af forbrændingsvarmen. √ved ∏ Dette omfatter forbrænding af affaldet ved oxidering samt såvel som ved andre varmebehandlingsprocesser såsom pyrolyse, forgasning eller nedsmeltning, hvis produkterne af denne behandling derefter forbrændes.

(27)5. "kombineret forbrændingsanlæg √ affaldsmedforbrændingsanlæg ∏ ": Enhver ethvert stationært eller mobilt √ teknisk enhed ∏ anlæg, hvis hovedformål er at producere energi eller fremstille materielle produkter, og som benytter affald som normalt brændsel eller tilskudsbrændsel, eller hvor behandler affald behandles termisk med henblik på bortskaffelse √ ved at forbrænde affaldet ved oxidering så vel som ved andre varmebehandlingsprocesser, hvis produkterne af denne behandling derefter forbrændes ∏.

(28)7. "nominel kapacitet": Den samlede forbrændingskapacitet i de ovne, som √ et affaldsforbrændings- eller -medforbrændingsanlæg ∏ forbrændingsanlægget består af, således som den er specificeret af konstruktøren og bekræftet af driftslederen, under hensyn til navnlig affaldets brændværdi, udtrykt ved den mængde affald, der forbrændes i timen.

(29)10. "dioxiner og furaner": Alle de polychlorerede dibenzo-p-dioxiner og dibenzofuraner, der er opført i bilag VI, del 2.

(30)13. "restprodukter": Enhver form for flydende eller fast √ affald, ∏ materiale (herunder bundaske og slagge, flyveaske og kedelstøv, faste reaktionsprodukter fra gasrensning, spildevandsslam fra spildevandsrensning, brugte katalysatorer og brugt aktivt kul), der i artikel 1, litra a), i direktiv 75/442/EØF defineres som affald, og som der frembringes af et √ affaldsforbrændings- eller -medforbrændingsanlæg ∏ affaldsforbrændingsanlæg eller et kombineret affaldsforbrændingsanlæg opstår ved forbrændingsprocessen eller medforbrændingsprocessen, røggas- eller spildevandsrensningen eller andre processer, der foregår inden for forbrændingsanlægget eller det kombinerede forbrændingsanlæg.

⎢ 1999/13/EF art. 2 (tilpasset)

16)31) "organisk forbindelse": Forbindelser, der mindst indeholder grundstoffet kulstof og et eller flere af stofferne brint, halogen, ilt, svovl, fosfor, silikone eller kvælstof, med undtagelse af kulilte og uorganiske carbonater og bicarbonater.

(32)17. "flygtig organisk forbindelse (VOC)": Enhver organisk forbindelse √ og den fraktion af creosot ∏, hvis damptryk ved 293,15 K er mindst 0,01 kPa, eller som har en tilsvarende flygtighed under de særlige anvendelsesforhold I dette direktiv anses den fraktion af creosot, som overskrider denne damptryksværdi ved 293,15 K, som en VOC.

(33)18. "organisk opløsningsmiddel": VOC √ En flygtig organisk forbindelse ∏, som anvendes √ til ethvert af følgende formål: ∏

a) alene eller sammen med andre agenser og uden at undergå kemisk ændring, med henblik på til at opløse råmateriale, produkter eller affaldsmateriale,

b) eller som anvendes som rensemiddel til opløsning af urenheder,

c) eller som opløsningsmiddelende

d) eller som dispergerende middel,

e) eller som middel til justering af viskositet

f) eller som middel til justering af overfladespænding,

g) eller som blødgøringsmiddel,

h) eller som konserveringsmiddel.

(34)20. "overfladebehandlingsmiddel": præparater, herunder organiske opløsningsmidler eller præparater, der indeholder organiske opløsningsmidler, som er nødvendige for dettes rette anvendelse, og som anvendes til at opnå dekorative, beskyttende eller andre funktionelle virkninger på en overflade √ Overfladebehandlingsmiddel som defineret i artikel 2, nr. 8, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/42/EF af 21. april 2004 om begrænsning af emissioner af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse malinger og lakker samt produkter til autoreparationslakering. ∏

Artikel 5

Godkendelsesvilkår for bestående anlæg

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den kompetente myndighed ved hjælp af godkendelser i overensstemmelse med artikel 6 og 8, eller på passende måde ved at revurdere og om nødvendigt ajourføre vilkårene, sørger for, at bestående anlæg senest otte år efter datoen for dette direktivs gennemførelse drives i overensstemmelse med kravene i artikel 3, 7, 9, 10, 13, artikel 14, første og andet led, og artikel 15, stk. 2, dog uden at andre særlige fællesskabsforskrifter berøres heraf.

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at bestemmelserne i artikel 1, 2, 11, 12, artikel 14, tredje led, artikel 15, stk. 1, 3 og 4, samt artikel 16, 17 og artikel 18, stk. 2, anvendes på bestående anlæg straks fra datoen for dette direktivs gennemførelse.

⎢ 96/61/EF art. 4 (tilpasset)

Artikel 4

Godkendelse af nye anlæg √ Pligt til at være i besiddelse af en godkendelse ∏

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at intet nyt anlæg √, herunder fyrings-, affaldsforbrændings- og -medforbrændingsanlæg ∏ tages i drift drives uden en godkendelse i henhold til dette direktiv, med forbehold for de undtagelser, der er fastsat i Rådets direktiv 88/609/EØF af 24. november 1988 om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg[33].

⎢ 1999/13/EF art. 3 (tilpasset)

√ Som undtagelse fra første afsnit kan medlemsstaterne fastsætte en procedure for registrering af anlæg, der kun er omfattet af kapitel V. ∏

⎢ 1999/13/EF art. 2 (tilpasset)

8. "registrering": procedure fastlagt √ Registreringsproceduren fastsættes ∏ i en √ bindende akt og omfatter i det mindste en underretning fra ∏ retsakt, hvorefter driftslederen i det mindste underretter √ til ∏ den kompetente myndigheder om planen om at drive et anlæg eller udføre en aktivitet, som er omfattet af dette direktiv.

⎢ 96/61/EF art. 2, stk. 9 (tilpasset)

2. En godkendelse kan omfatte et √ to ∏ eller flere anlæg eller dele af anlæg beliggende på samme √ eller forskellige anlægsområder ∏ område og drevet af samme driftsleder.

∫ nyt

Når en godkendelse omfatter to eller flere anlæg, skal hvert enkelt anlæg opfylde kravene i dette direktiv.

Artikel 5

Driftsledere

To eller flere fysiske eller juridiske personer kan i fællesskab varetage driftsledelsen af et anlæg, herunder et fyrings-, affaldsforbrændings- eller -medforbrændingsanlæg, eller kan være driftsledere for forskellige dele af et anlæg.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

Artikel 6 8

Afgørelser √ Udstedelse af en godkendelse ∏

1. Uden at det berører andre krav i medfør af nationale retsforskrifter eller fællesskabsforskrifter, træffer den Den kompetente myndighed afgørelse om en godkenderlse for anlægget indeholdende vilkår, der sikrer, at √ hvis ∏ anlæggdet opfylder kravene i dette direktiv, eller hvis dette ikke er muligt, afslår den at meddele en sådan godkendelse.

Enhver meddelt eller ændret godkendelse skal omfatte de bestemmelser om beskyttelsen af luft, vand og jord, der er fastsat i dette direktiv.

Artikel 7

Integreret fremgangsmåde for meddelelse af godkendelser

2. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til sikring af, at godkendelsesproceduren √ godkendelsesprocedurerne ∏ og -betingelserne koordineres fuldstændigt, hvis mere end én kompetent myndighed √ eller mere end én driftsleder er involveret ∏ medvirker, √ eller hvis der udstedes mere end én godkendelse, ∏ så der sikres en effektiv, integreret fremgangsmåde fra alle de myndigheders side, som er kompetente i forbindelse med denne procedure.

⎢ 96/61/EF art. 9 (tilpasset)

3.2. Ved nye anlæg eller væsentlige ændringer, hvor artikel 4 i direktiv 85/337/EØF finder anvendelse, skal der i forbindelse med meddelelse af godkendelsen tages hensyn til alle relevante oplysninger eller konklusioner, der er fremkommet i forbindelse med anvendelsen af artikel 5, 6 og 7 i nævnte direktiv √, gennemgås og udnyttes ∏ som led i godkendelsesproceduren.

Artikel 7

√ Almindelige bindende forskrifter ∏

8. Uden at det indskrænker berører forpligtelsen til at gennemføre √ være i besiddelse af ∏ en godkendelse,sprocedure i medfør af dette direktiv kan medlemsstaterne fastsætte bestemte krav til bestemte kategorier af anlæg √, fyrings-, affaldsforbrændings- og -medforbrændingsanlæg ∏ i almindelige bindende forskrifter i stedet for i godkendelsesvilkårene, under forudsætning af, at de garanterer, at der anvendes en integreret fremgangsmåde, og at miljøbeskyttelsesniveauet i sin helhed bliver tilsvarende højt.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

√ Hvor der gælder almindelige bindende forskrifter, kan godkendelsen nøjes med at henvise til dem. ∏

∫ nyt

Artikel 8

Indberetning om overholdelse af godkendelsesvilkårene

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre:

1) at driftslederen mindst en gang om året afgiver indberetning til den kompetente myndighed om overholdelsen af godkendelsesvilkårene

⎢ 96/61/EF art. 14 (tilpasset)

2) √ at ∏ driftslederen regelmæssigt straks underretter den kompetente myndighed om resultaterne af egenkontrollen med udledningerne og straks underretter den om hændelser eller uheld, der mærkbart berører miljøet.

Artikel 9 14

√ Manglende ∏ overholdelse af godkendelsesvilkårene i godkendelsen

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre √ sikrer ∏ , at: driftslederen overholder vilkårene i godkendelsen overholdes. under driften af anlægget

⎢ 1999/13/EF art. 10 (tilpasset)

? nyt

2. Konstateres det, at kravene i dette direktiv ikke bliver opfyldt, træffer √ sikrer ∏ medlemsstaterne passende foranstaltninger til sikring af, at:

a) √ at ∏ driftslederen √ omgående ∏ underretter den kompetente myndighed og

b) √ at driftslederen ∏ ? og den kompetente myndighed ⎪ træffer √ de nødvendige ∏ foranstaltninger for at sikre, at kravene hurtigst muligt atter opfyldes.

b) aktiviteten suspenderes, Hvis den manglende opfyldelse af kravene overholdelse medfører umiddelbar fare for menneskers sundhed √ eller for miljøet, indstilles driften af anlægget, ∏ indtil kravene atter er opfyldt som følge af foranstaltninger efter første afsnit, litra b) og det så længe som overholdelse på betingelserne i litra a) ikke kan genetableres.

⎢ 2003/87/EF art. 26 (tilpasset)

Artikel 10

√ Drivhusgasemission ∏

1. Er drivhusgasemissioner fra et anlæg anført i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF[34] i tilknytning til en aktivitet i det pågældende anlæg, skal godkendelsen ikke omfatte en emissionsgrænseværdi for direkte emissioner af denne gas, medmindre det er nødvendigt for at forhindre betydelig lokal forurening.

2. For så vidt angår aktiviteter, der er anført i bilag I til direktiv 2003/87/EF, kan medlemsstaterne vælge ikke at fastsætte energieffektivitetskrav for forbrændingsenheder eller andre enheder, som udsender kuldioxid på anlægsområdet stedet.

3. Om nødvendigt ændrer de kompetente myndigheder godkendelsen i overensstemmelse hermed.

4. De tre foregående afsnit Stk. 1 til 3 finder ikke anvendelse på anlæg, der midlertidigt er udelukket fra Fællesskabets ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i overensstemmelse med artikel 27 i direktiv 2003/87/EF.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

KAPITEL II

√ Særlige bestemmelser for aktiviteter, der er opført i bilag I ∏

∫ nyt

Artikel 11

Anvendelsesområde

Dette kapitel finder anvendelse på aktiviteter, der er anført i bilag I, og som i givet fald udføres i et omfang som angivet ved de kapacitetstærskler, der er anført i dette bilag.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

Artikel 123

Generelle principper for driftslederens grundlæggende forpligtelser

Medlemsstaterne træffer de nødvendige bestemmelser, for at de kompetente myndigheder sikrer sig, √ således ∏ at anlægget drives √ efter følgende principper ∏ på en sådan måde:

1) a) at der træffes Alle de nødvendige forebyggende relevante foranstaltninger træffes for at forebygge mod forurening.

2) navnlig ved anvendelse af den Den bedste tilgængelige teknik √ anvendes. ∏

3)b) at Der ikke forårsages nogen ingen væsentlig forurening.

4) c) at Affaldsfrembringelse undgås i overensstemmelse med direktiv 20../../EF. Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald;

5) Hvis dette ikke kan lade sig gøre Frembringes der alligevel affald, skal det genanvendes nyttiggøres det, og hvis dette er teknisk og økonomisk umuligt, skal det bortskaffes det på en sådan måde, at forurening enhver miljøbelastning forebygges eller begrænses.

6) d) at der sikres en effektiv Energien udnyttes effektivt. lse

7) e) at Der træffes de nødvendige foranstaltninger for at forebygge uheld og begrænse følgerne heraf uheld.

8) f) at der Ved endeligt ophør af aktiviteterne træffes de nødvendige foranstaltninger for at undgå forureningsfare √ al risiko for forurening ∏ og for at bringe stedet anlægsområdet tilbage i en tilfredsstillende stand √ til den konstaterede udgangstilstand, jf. artikel 23, stk. 2 og 3 ∏.

For at efterkomme denne artikel er det tilstrækkeligt, at medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder tager hensyn til de i denne artikel definerede generelle principper, når de fastsætter godkendelsesvilkårene.

Artikel 136

Ansøgning om godkendelse

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at ansøgningerne til den kompetente myndighed indeholder en beskrivelse af:

a) anlægget og arten og omfanget af dets aktiviteter

b) de råstoffer og hjælpematerialer, andre stoffer samt den energi, der anvendes i eller produceres af anlægget

c) kilderne til emission fra anlægget

d) stedets anlægsområdets tilstand

∫ nyt

e) en udgangstilstandsrapport, når en sådan skal foreligge

⎢ 96/61/EF

f) arten og mængden af forudselige de forventelige emissioner fra anlægget til de enkelte miljømedier samt en redegørelse for emissionernes signifikante miljøpåvirkninger

g) den valgte teknologi og andre teknikker, som kan forebygge eller, såfremt dette ikke er muligt, nedbringe emissionerne fra anlægget

h) foranstaltninger til forebyggelse og nyttiggørelse af affald, der produceres på anlægget, hvis der er behov herfor

i) andre påtænkte foranstaltninger til opfyldelse af de generelle principper for driftslederens grundlæggende forpligtelser i medfør af artikel 3 12

j) de foreslåede vilkår om foretagelse af emissionsmålinger påtænkte foranstaltninger til overvågning af emissionerne til miljøet

⎢ 2003/35/EF art. 4.2 (tilpasset)

k) de væsentligste af de eventuelle alternativer, som ansøgeren har undersøgt, √ til teknologi, teknikker og foranstaltninger som forslået i ansøgningen, ∏ i form af et resumé.

⎢ 96/61/EF

Ansøgningen skal ligeledes indeholde en ikke-teknisk sammenfatning af de i ovenstående led anførte oplysninger, der er omhandlet i første afsnit.

2. Såfremt oplysninger meddelt i overensstemmelse med kravene i direktiv 85/337/EØF eller en sikkerhedsrapport indgivet i henhold til Rådets direktiv 96/82/EF 82/201/EØF af 24. juni 1982 om risikoen for større uheld i forbindelse med en række industrielle aktiviteter, eller andre oplysninger meddelt i medfør af andre retsforskrifter opfylder nogle nogen af kravene i stk. 1 denne artikel, kan disse oplysninger indgå i eller vedlægges ansøgningen.

∫ nyt

Artikel 14

BAT-referencedokumenter

1. Kommissionen vedtager BAT-referencedokumenter på grundlag af resultaterne af den i artikel 29 omhandlede udveksling af oplysninger.

2. BAT-referencedokumenterne beskriver under særlig hensyntagen til kriterierne i bilag III navnlig den bedste tilgængelige teknik, de dertil svarende emissionsniveauer og den tilhørende overvågning, overvågningen af jordbund og grundvand og saneringen af anlægsområdet samt nye teknikker. Kommissionen gennemgår og ajourfører BAT-referencedokumenterne efter behov.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

Artikel 159

Vilkår i godkendelsen √ Godkendelsesvilkår ∏

1. Medlemsstaterne sørger for, at godkendelsen omfatter alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde de i artikel 312 og 1019 omhandlede krav vilkår for udstedelse af en godkendelse for at sikre beskyttelse af luft, vand og jord og således opnå et højt beskyttelsesniveau for miljøet som helhed.

2. Ved nye anlæg eller væsentlige ændringer, hvor artikel 4 i direktiv 85/337/EØF finder anvendelse, skal der i forbindelse med meddelelse af godkendelsen tages hensyn til alle relevante oplysninger eller konklusioner, der er fremkommet i forbindelse med anvendelsen af artikel 5, 6 og 7 i nævnte direktiv.

3. √ Foranstaltningerne ∏ Godkendelsen skal √ mindst ∏ omfatte √ følgende: ∏

a) emissionsgrænseværdier for √ de ∏ forurenende stoffer, navnlig de √ der er opført ∏ på listen i bilag III opførte, √ samt for andre forurenende stoffer, ∏ som under hensyn til deres art og deres potentielle evne til at overføre forurening fra et miljømedium til et andet (vand, luft og jord) vil kunne udledes fra det pågældende anlæg i betydelige mængder.;

b) Om nødvendigt skal godkendelsen indeholde passende forskrifter til beskyttelse af jordbund og grundvand og foranstaltninger vedrørende forvaltning af affald, der produceres på anlægget. Grænseværdierne kan eventuelt suppleres eller erstattes med tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger.

c) 5. Godkendelsen skal indeholde passende krav til overvågning af emissionsmålingerne med angivelse af målemetode, målingernes hyppighed og evalueringsprocedure, samt omfatte pligt til √ regelmæssigt ∏ at √ oplyse ∏ give den kompetente myndighed √ om resultaterne af emissionsovervågningen og om andre forhold ∏ de oplysninger, der er nødvendige for kontrollen med, at vilkårene i godkendelsen overholdes.

For de i punkt 6.6 i bilag I nævnte anlæg kan der ved fastsættelsen af krav efter dette stykke tages hensyn til omkostninger og fordele.

∫ nyt

d) krav om periodisk overvågning af forureningen af jordbund og grundvand på anlægsområdet med farlige stoffer, der kan tænkes at forekomme på området

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

e) 6. Godkendelsen skal indeholde foranstaltninger vedrørende driftsvilkårene bortset fra normale driftsvilkår. Der skal således, hvis der er risiko for, at miljøet berøres, tages passende hensyn til opstart, udslip, svigt, momentane standsninger og nedlukning af anlægget definitivt driftsophør

f) Godkendelsesvilkårene skal i alle tilfælde indeholde krav om størst mulig begrænsning af forurening over store afstande eller grænseoverskridende forurening og sikre et højt beskyttelsesniveau for miljøet som helhed.

Godkendelsen kan ligeledes indeholde midlertidige undtagelser fra kravene i stk. 4, såfremt en af den kompetente myndighed godkendt rehabiliteringsplan, sikrer, at disse krav overholdes inden for seks måneder, og at projektet fører til en nedsættelse af forureningen.

7. Godkendelsen kan i dette direktivs øjemed indeholde andre særlige vilkår, såfremt medlemsstaten eller den kompetente myndighed finder dem hensigtsmæssige.

2. √ Som supplement til eller i stedet for emissionsgrænseværdierne i stk. 1, litra a), ∏ kan eventuelt suppleres eller erstattes med tilsvarende √ der fastsættes andre ∏ parametre eller tekniske foranstaltninger √ med tilsvarende funktion ∏.

For de i punkt 6.6 i bilag I nævnte anlæg skal der for de emissionsgrænseværdier, der er fastlagt i henhold til dette stykke, tages hensyn til de praktiske forhold, der gælder for disse grupper af anlæg.

∫ nyt

3. BAT-referencedokumenterne lægges til grund ved fastsættelsen af godkendelsesvilkår.

4. I situationer, hvor et anlæg eller en del af et anlæg ikke er omfattet af BAT-referencedokumenter, eller hvor disse dokumenter ikke omhandler alle aktivitetens potentielle miljøvirkninger, afgør den kompetente myndighed på grundlag af kriterierne i bilag III, hvad den bedste tilgængelige teknik er for det pågældende anlæg eller de pågældende aktiviteter, og fastsætter godkendelsesvilkårene i overensstemmelse hermed.

5. For anlæg, der er opført i bilag I, punkt 6.6, anvendes stk. 1 til 4 uden indskrænkning for retsforskrifterne om dyrevelfærd.

⎢ 96/61/EF art. 2 (tilpasset)

Artikel 16

Emissionsgrænseværdier samt tilsvarende parametre og tekniske foranstaltninger

1.6. Emissionsgrænseværdierne for √ forurenende ∏ stofferne gælder normalt på det punkt, hvor emissionerne udledes fra anlægget, √ og når værdierne bestemmes, ∏ idet der ses der bort fra enhver eventuel fortynding √ før dette punkt ∏ ved fastsættelsen af grænseværdier.

Når √ forurenende stoffer ∏ udledes i vand via Ved tilledning af spildevand til et rensningsanlæg, kan der ved fastsættelse af emissionsgrænseværdierne for √ det pågældende anlæg ∏ anlægget tages hensyn fastsættes under hensyntagen til effekten af dette vandbehandlingsanlægget forudsat, at det med sikkerhed giver en lige så god der opnås en tilsvarende beskyttelse af miljøet som helhed, og at det ikke påfører miljøet en højere forureningsbelastning, uden at dette berører overholdelsen af bestemmelserne i direktiv 76/464/EØF og om gennemførelse heraf.

⎢ 96/61/EF art. 9

24. Uden at artikel 1910 berøres heraf, fastsættes emissionsgrænseværdierne, og de tilsvarende parametre og tekniske foranstaltninger, (jf. der er omhandlet i artikel 15, stk. 1 og 2 3), på grundlag af den bedste tilgængelige teknik, uden at der foreskrives anvendelse af en bestemt teknik eller teknologi, og under hensyn til det pågældende anlægs tekniske karakteristika, geografiske beliggenhed og de lokale miljøforhold. Godkendelsesvilkårene skal i alle tilfælde indeholde krav om størst mulig begrænsning af forurening over store afstande eller grænseoverskridende forurening og sikre et højt beskyttelsesniveau for miljøet som helhed.

∫ nyt

Den kompetente myndighed fastsætter emissionsgrænseværdier, som ikke ligger over de emissionsniveauer, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-referencedokumenterne.

3. På grundlag af en vurdering af omkostninger og udbytte i miljømæssig og økonomisk henseende, hvorunder der tages hensyn til det pågældende anlægs tekniske egenskaber, geografiske placering og de lokale miljøforhold, kan den kompetente myndighed dispensere fra stk. 2 ved at fastsætte emissionsgrænseværdier, der er højere end de emissionsniveauer, der er forbundet med de bedste tilgængelige teknikker som beskrevet i BAT-referencedokumenterne.

Sådanne emissionsgrænseværdier må dog ikke være højere end dem, der er fastsat i bilag V til VIII, hvor disse gælder.

Kommissionen kan fastsætte kriterier for dispensationer i henhold til dette stykke.

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 69, stk. 2.

4. Stk. 2 og 3 finder anvendelse på spredning af husdyrgødning uden for anlægsområdet som anført i bilag I, punkt 6.6. Medlemsstaterne kan fastsætte sådanne krav i andre foranstaltninger end en godkendelse.

5. For emissionsstigninger, der skyldes afprøvning af nye teknik kan den kompetente myndighed dispensere midlertidigt fra kravene i stk. 2 og fra artikel 12, første afsnit, nr. 1 og 2, forudsat at brugen af denne nye teknik enten ophører eller fører til emissionsniveauer, der mindst svarer til dem, der opnås med den bedste tilgængelige teknik, inden der er gået seks måneder, efter at dispensationen blev givet.

Artikel 17

Krav om overvågning

1. De overvågningskrav, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra c) og d), skal i de relevante tilfælde bygge på konklusionerne om overvågning som beskrevet i BAT-referencedokumenterne.

2. Den kompetente myndighed fastsætter i en godkendelse for hvert enkelt anlæg eller i almindelige bindende forskrifter, hvor hyppigt den periodiske overvågning, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra d), skal finde sted.

Den periodiske overvågning finder sted mindst hvert syvende år, jf. dog første afsnit.

Kommissionen kan fastsætte kriterier for, hvordan hyppigheden af den periodiske overvågning bestemmes.

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 69, stk. 2.

Artikel 18

Almindelige bindende forskrifter

⎢ 96/61/EF art. 9(8) (tilpasset)

1. √ Når medlemsstaterne fastsætter ∏ Uden at det berører forpligtelsen til at gennemføre en godkendelsesprocedure i medfør af dette direktiv kan medlemsstaterne fastsætte bestemte krav til bestemte kategorier af anlæg i almindelige bindende forskrifter i stedet for i godkendelsesvilkårene, under forudsætning af, at de garanterer√, sikrer de ∏, at der anvendes en integreret fremgangsmåde, og at miljøbeskyttelsesniveauet i sin helhed bliver tilsvarende lige så højt √ som det, der kan opnås med særlige godkendelsesvilkår for hvert anlæg ∏.

∫ nyt

2. Almindelige bindende forskrifter bør bygge på de bedste tilgængelige teknikker uden at foreskrive nogen teknik eller bestemt teknologi.

Medlemsstaterne sikrer, at almindelige bindende forskrifter indeholder emissionsgrænseværdier eller tilsvarende parametre eller tekniske foranstaltninger, der ikke giver højere udledningsniveauer end dem, der er forbundet med den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-referencedokumenterne.

3. Medlemsstaterne sørger for, at almindelige bindende forskrifter holdes ajour med udviklingen i den bedste tilgængelige teknik.

Når Kommissionen vedtager et nyt eller ajourført BAT-referencedokument, skal medlemsstaterne senest fire år efter offentliggørelsen om nødvendigt revurdere og ajourføre de almindelige bindende forskrifter for de pågældende anlæg.

4. Almindelige bindende forskrifter, der er vedtaget efter stk. 1 til 3, skal indeholde en henvisning til dette direktiv eller ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

? nyt

Artikel 1910

Den bedste tilgængelige teknik og mMiljøkvalitetsnormer

Hvor en miljøkvalitetsnormer kræver strengere betingelser end dem, der kan opnås ved anvendelsen af den bedste tilgængelige teknik, skal √ fastsættes ∏ der √ yderligere foranstaltninger ∏ især stilles yderligere vilkår i godkendelsen, uden at andre foranstaltninger, der kan træffes for at overholde miljøkvalitetsnormerne, berøres heraf.

Artikel 2011

Udvikling inden for den bedste tilgængelige teknik

Medlemsstaterne sørger for, at myndighederne følger med i eller underrettes om udviklingen inden for den bedste tilgængelige teknik. ? og om offentliggørelse af nye eller reviderede BAT-referencedokumenter. ⎪

Artikel 2112

Driftsledernes ændringer af anlæg

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at driftslederen oplyser den kompetente myndighed om planlagte ændringer i anlæggets √ art eller funktionsmåde og om udvidelser af anlægget, når dette kan få følger for miljøet ∏ drift, jf. artikel 2, nr. 10, litra a). I påkommende tilfælde ajourfører √ den kompetente ∏ myndigheden godkendelsen eller betingelserne.

2. Medlemsstaterne sørger for, at driftslederen ikke foretager gennemfører planlagte væsentlige ændringer af anlæggets drift, jf. artikel 2, nr. 10, litra b), førend ændringen er godkendt i henhold til dette direktiv.

Ansøgningen om godkendelse og den kompetente myndigheds afgørelse skal omfatte de dele af anlægget og de √ forhold som anført i artikel 13 ∏ elementer af artikel 5, der kan blive påvirket af √ den væsentlige ∏ ændringen. De relevante forskrifter i artikel 3, 6-10 og artikel 15, stk. 1, 2 og 4, finder tilsvarende anvendelse.

⎢ 96/61/EF art. 2(10)(b) (tilpasset)

3.b) I forbindelse med denne definition anses Enhver √ ændring af et anlægs art eller funktionsmåde ∏ eller √ og enhver ∏ udvidelse af et anlæg √ anses ∏ for at være væsentlig, når ændringen eller udvidelsen i sig selv opfylder de eventuelle tærskelværdier √ har et omfang, der mindst svarer til kapacitetstærsklerne ∏ i bilag I.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

Artikel 2213

Den kompetente myndigheds revurdering og ajourføring af godkendelsesvilkårene

1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at √ den ∏ de kompetente myndigheder med mellemrum revurderer √ alle vilkårene i godkendelsen ∏ og om nødvendigt ajourfører √ dem ∏ vilkårene i godkendelsen, √ når det er nødvendigt for at sikre, at direktivet efterleves ∏.

∫ nyt

2. På den kompetente myndigheds forlangende skal driftslederen fremlægge alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne revurdere godkendelsesvilkårene.

Under revurderingen af godkendelsesvilkårene udnytter den kompetente myndighed, hvad der måtte foreligge af oplysninger fra overvågning eller inspektioner.

3. Når Kommissionen vedtager et nyt eller ajourført BAT-referencedokument, skal medlemsstaterne senest fire år efter offentliggørelsen sikre, at den kompetente myndighed om nødvendigt revurderer og ajourfører godkendelsesvilkårene for de pågældende anlæg.

Første afsnit finder anvendelse også i forbindelse med eventuelle dispensationer i medfør af artikel 16, stk. 3.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

? nyt

42. √ Godkendelsesvilkårene ∏ Godkendelsen skal under alle omstændigheder tages op til revurdering, hvis √ revurderes, og ajourføres om nødvendigt, mindst i følgende tilfælde ∏:

a) √ hvis ∏ den forurening, som anlægget forårsager, er så omfattende, at det er nødvendigt at revidere godkendelsens emissionsgrænseværdier eller indføje nye

b) væsentlige ændringer i √ hvis ∏ den bedste tilgængelige teknik ? udvikler sig ⎪ √ på en sådan måde, at det bliver muligt at nedbringe ∏ skaber mulighed for en betydelig nedbringelse af emissionerne √ betydeligt ∏, uden at det medfører uforholdsmæssigt store omkostninger

c) √ hvis ∏ det af hensyn til driftssikkerheden i forbindelse med processen eller aktiviteten er påkrævet, at der anvendes andre teknikker

d) ? hvis det er nødvendigt for at opfylde en miljøkvalitetsnorm, jf. artikel 19. ⎪

nye lovbestemmelser i Fællesskabet eller medlemsstaten kræver det.

∫ nyt

Artikel 23

Lukning af anlæg og sanering af anlægsområdet

1. Uden indskrænkning for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/35/EF af 21. april 2004 om miljøansvar for så vidt angår forebyggelse og afhjælpning af miljøskader[35] og for Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 20../../EF om rammebestemmelser om beskyttelse af jordbunden og om ændring af direktiv 2004/35/EF[36] sikrer den kompetente myndighed, at de godkendelsesvilkår, der skal sikre overholdelse af artikel 12, nr. 8, opfyldes, når aktiviteterne ophører definitivt.

2. Hvor aktiviteten indebærer, at der bruges, fremstilles eller frigives farlige stoffer, skal driftslederen med henblik på en mulig forurening af jordbund eller grundvand på anlægsområdet, udarbejde en udgangstilstandsrapport, før han påbegynder driften af en anlæg, eller før godkendelsen af et anlæg ajourføres. Rapporten skal indeholde kvantificerede oplysninger, der gør det muligt at bestemme jordbundens og grundvandets udgangstilstand.

Kommissionen fastsætter kriterier for udgangstilstandsrapportens indhold.

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 69, stk. 2.

3. Ved definitivt aktivitetsophør vurderer driftslederen jordbundens og grundvandets tilstand med hensyn til forurening med farlige stoffer. Hvis anlægget har medført forurening af jordbund eller grundvand med farlige stoffer sammenholdt med den tilstand, der er konstateret i udgangstilstandsrapporten, jf. stk. 2, skal driftslederen sanere anlægsområdet og føre det tilbage til udgangstilstanden.

4. I de tilfælde, hvor driftslederen ikke har pligt til at udarbejde en udgangstilstandsrapport som anført i stk. 2, skal han ved definitivt aktivitetsophør træffe foranstaltninger, der sikrer, at anlægsområdet ikke frembyder nogen væsentlig risiko for menneskers sundhed eller miljøet.

∫ nyt

Artikel 24

Indberetning om overholdelse af godkendelsesvilkårene

Den i artikel 8, nr. 1, omhandlede indberetning om overholdelse af godkendelsesvilkårene, skal indeholde en sammenligning mellem driften af anlægget, herunder emissionsniveauerne, og den bedste tilgængelige teknik som beskrevet i BAT-referencedokumenterne.

Artikel 25

Inspektion

1. Medlemsstaterne opretter et system for inspektion af anlæggene.

Systemet skal indebære inspektioner på anlægsområdet.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

Artikel 14

Overholdelse af vilkårene i godkendelsen

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre √ sikrer ∏, at:

- driftslederen overholder vilkårene i godkendelsen under driften af anlægget

- driftslederen regelmæssigt underretter den kompetente myndighed om resultaterne af egenkontrollen med udledningerne og straks underretter den om hændelser eller uheld, der mærkbart berører miljøet

- anlæggenes driftslederne yder den kompetente √ myndigheder ∏ myndigheds repræsentanter al fornøden bistand, så den √ myndighederne ∏ kan gennemføre eventuelle inspektioner √ på anlægsområdet ∏ af anlægget, udtage prøver og indsamle alle oplysninger, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver i forbindelse med dette direktiv.

∫ nyt

2. Medlemsstaterne sikrer, at alle anlæg er omfattet af en inspektionsplan.

3. Hver inspektionsplan skal omfatte:

a) en generel vurdering af de relevante og væsentlige miljøproblemer

b) en angivelse af, hvilket geografisk område inspektionsplanen omfatter

c) et fortegnelse over de anlæg, der er omfattet af inspektionsplanen, og en generel bedømmelse af, hvor godt de opfylder kravene i dette direktiv

d) bestemmelser om, hvordan den revideres

e) en oversigt over hovedtrækkene i programmerne for rutinemæssige inspektioner i medfør af stk. 5

f) procedurer for ikke-rutinemæssige inspektioner i medfør af stk. 6

g) i givet fald bestemmelser om samarbejde mellem forskellige inspektionsmyndigheder.

4. Med udgangspunkt i inspektionsplanerne udarbejder den kompetente myndighed jævnligt inspektionsprogrammer, hvori den for forskellige anlægstyper fastsætter, hvor hyppigt anlægsområdet skal inspiceres.

Programmer skal omfatte mindst en inspektion hver tolvte måned på anlægsområdet for hvert anlæg, medmindre programmerne bygger på en systematisk bedømmelse af den miljømæssige risiko ved det enkelte berørte anlæg.

Kommissionen fastsætter kriterier for bedømmelsen af den miljømæssige risiko.

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 69, stk. 2.

5. Rutinemæssige inspektioner er tilstrækkelige for undersøgelsen af alle relevante miljøpåvirkninger fra det pågældende anlæg.

Rutinemæssige inspektioner skal sikre, at driftslederen overholder godkendelsesvilkårene.

Rutinemæssige inspektioner skal også tjene til at bedømme, hvor effektive kravene i godkendelsen er.

6. Der foretages ikke-rutinemæssige inspektioner for hurtigst muligt at efterforske alvorlige miljøklager, alvorlige miljøuheld, hændelser og tilfælde af manglende efterlevelse, samt, når det er relevant, før en godkendelse udstedes, revurderes eller ajourføres.

7. Efter hver rutinemæssig og ikke-rutinemæssig inspektion udarbejder den kompetente myndighed en rapport, som beskriver, hvordan anlægget opfylder kravene i dette direktiv, og munder ud i en konklusion om, hvorvidt der er behov for at foretage sig yderligere.

Rapporten forelægges for den berørte driftsleder og stilles til rådighed for offentligheden, senest to måneder efter at inspektionen har fundet sted.

Den kompetente myndighed sikrer, at alle de foranstaltninger, som rapporten har udpeget som nødvendige, træffes i løbet af en rimelig periode.

⎢ 96/61/EF

Artikel 2615

Adgang til oplysninger og offentlighedens indsigt i godkendelsesproceduren

⎢ 2003/35/EF art. 4.3 (tilpasset)

1. Medlemsstaterne sikrer, at den berørte offentlighed tidligt og på en effektiv måde får mulighed for at deltage i medvirke ved proceduren vedrørende √ følgende procedurer: ∏

a) udstedelse af en godkendelse til nye anlæg

b) udstedelse af en godkendelse til en væsentlig grundlæggende driftsmæssig ændring af eksisterende anlæg

c) ajourføring af en godkendelse eller af godkendelsesvilkårene for et anlæg i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, første led artikel 22, stk. 4, litra a).

∫ nyt

d) vedtagelse af almindelige bindende forskrifter i medfør af artikel 7 og 18.

⎢ 2003/35/EF art. 4.3 (tilpasset)

√ Denne medvirken foregår efter ∏ proceduren i bilag IV V finder anvendelse i forbindelse med denne deltagelse.

∫ nyt

2. Stk. 1, litra a) og b), finder ikke anvendelse, når alle følgende betingelser er opfyldt:

a) Det nye anlæg eller den væsentlige ændring er omfattet af direktiv 85/337/EØF.

b) Der findes almindelige bindende forskrifter for alle nødvendige godkendelsesvilkår.

c) Der er ikke grund til at stille strengere krav af hensyn til opfyldelsen af artikel 19.

⎢ 2003/35/EF art. 4.3 (tilpasset)

35. Når der er truffet en afgørelse √ om udstedelse, revurdering eller ajourføring af en tilladelse eller om ajourføring af almindelige bindende forskrifter ∏, underretter √ stiller ∏ den kompetente myndighed i overensstemmelse med de relevante procedurer offentligheden og stiller følgende oplysninger til rådighed for den √ offentligheden: ∏

a) afgørelsens indhold, herunder en kopi af godkendelsen og af vilkårene samt eventuelle senere ajourføringer, og

b) efter at have undersøgt de betænkeligheder og synspunkter, som den berørte offentlighed har givet udtryk for, de begrundelser og overvejelser, som ligger til grund √ begrundelsen ∏ for afgørelsen, herunder information om proceduren for offentlig deltagelse.

∫ nyt

c) resultaterne af de høringer, der er gennemført, inden afgørelsen blev truffet, og en redegørelse for, hvordan der er taget hensyn til dem i afgørelsen

d) titlerne på de BAT-referencedokumenter, der er relevante for det pågældende anlæg eller den pågældende aktivitet

e) hvordan de emissionsgrænseværdier, der er indeholdt i godkendelsen eller de almindelige bindende forskrifter er fastsat i forhold til den bedste tilgængelige teknik og de dertil svarende emissionsniveauer som beskrevet i BAT-referencedokumenterne

f) i de tilfælde, hvor der er givet dispensation i medfør af artikel 16, stk. 3: begrundelsen for dispensationen og de vilkår den er givet på

g) resultaterne af revurderingen af almindelige bindende forskrifter, jf. artikel 18, stk. 3, og af godkendelser, jf. artikel 22, stk. 1, 3 og 4

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

h)2. Rresultaterne af enhver overvågning af udledninger, som kræves ifølge der skal foretages i henhold til godkendelsesvilkårene vilkårene i godkendelsen som omhandlet i artikel 9, og som myndigheden er i besiddelse af, skal stilles til rådighed for offentligheden.

43. Stk. 1, 2 og 3 finder anvendelse med de begrænsninger, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger, artikel 4, stk. 1 og 2 artikel 3, stk. 2 og 3, i direktiv 90/313/EØF.

⎢ 2003/35/EF art. 4, nr. 4 (tilpasset)

Artikel 2715a

Adgang til klage og domstolsprøvelse

1. Medlemsstaterne sikrer inden for rammerne af deres relevante nationale lovgivning, at medlemmerne af den berørte offentlighed √ har adgang til ved en domstol eller ved et andet uafhængigt og upartisk ved lov nedsat organ at få prøvet den materielle og processuelle lovlighed af enhver afgørelse, handling eller undladelse, der er omfattet af artikel 26, når en af følgende betingelser er opfyldt ∏:

a) √ de ∏ har tilstrækkelig interesse, eller

b) √ de ∏ gør gældende, at en rettighed er krænket, når dette er en forudsætning i henhold til en medlemsstats forvaltningsretlige regler,.

har adgang til ved en domstol eller ved et andet uafhængigt og upartisk ved lov nedsat organ at få prøvet den materielle og processuelle lovlighed af enhver afgørelse, handling eller undladelse, der er omfattet af dette direktivs bestemmelser om offentlig deltagelse.

2. Medlemsstaterne afgør, på hvilket stadium der kan rejses indsigelse mod afgørelser, handlinger eller undtagelser.

3. Medlemsstaterne fastsætter, hvad der forstås ved tilstrækkelig interesse og krænkelse af en rettighed, i overensstemmelse med målet om at give den berørte offentlighed vidtgående adgang til klage og domstolsprøvelse.

Med henblik herpå anses den interesse, som enhver ikke-statslig organisation √, der arbejder for miljøbeskyttelse og opfylder eventuelle krav efter national lovgivning ∏, jf. artikel 2, nr. 14), måtte have har, for tilstrækkelig, jf. stk. 1, litra a).

Sådanne organisationer anses også for at have rettigheder, der kan krænkes, jf. stk. 1, litra b).

4. Denne artikel Stk. 1, 2 og 3 udelukker ikke muligheden af en forudgående klageprocedure ved et forvaltningsorgan for at indgive en foreløbig klage til en administrativ myndighed, og påvirker indskrænker ikke gyldigheden af et eventuelt krav i national lovgivning kravet om, at de administrative klagemuligheder skal være udtømt, inden sagen kan påklages eller indbringes for domstolene, såfremt et sådant krav findes i den nationale lovgivning.

Disse Sådanne procedurer skal være fair, rimelige, betimelige afbalancerede, hurtige og ikke uoverkommeligt dyre.

5. Med henblik på at gøre bestemmelserne i denne artikel mere effektive sikrer Medlemsstaterne sikrer, at √ offentligheden får ∏ praktiske oplysninger om de administrative klagemuligheder og adgangen til klage- og domstolsprøvelse stilles til rådighed for offentligheden.

⎢ 96/61/EF

Article 2817

Grænseoverskridende virkninger

⎢ 2003/35/EF art. 4, nr. 5, litra a) (tilpasset)

1. Konstaterer en medlemsstat, at driften af et anlæg vil kunne få en betydelig, negativ indvirkning på miljøet i en anden medlemsstat, eller fremsætter anmoder en medlemsstat, der kunne blive berørt i betydelig grad, en anmodning herom, fremsender den medlemsstat, på hvis område der blev ansøgt om godkendelse i henhold til artikel 4 eller artikel 12 21, stk. 2, den anden medlemsstat de oplysninger, der skal gives eller stilles til rådighed i henhold til bilag IV, samtidig med at den stiller disse til rådighed for √ offentligheden ∏ sine egne statsborgere.

Disse oplysninger danner grundlag for nødvendige konsultationer som led i de bilaterale forbindelser mellem de to medlemsstater på baggrund af princippet om gensidighed og lige behandling.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

2. Medlemsstaterne √ sikrer ∏ sørger som led i deres bilaterale forbindelser for, at der i de i stk. 1 omhandlede tilfælde også gives offentligheden i den stat, der kan blive berørt, adgang til ansøgningerne i et passende tidsrum, således at den får ret til at udtale sig herom, før den kompetente myndighed træffer sin afgørelse.

⎢ 2003/35/EF art. 4, nr. 5, litra b)

3. Den kompetente myndighed tager hensyn til resultaterne af de konsultationer, der omhandles i stk. 1 og 2, når den træffer afgørelse vedrørende ansøgningen.

4. Den kompetente myndighed underretter enhver medlemsstat, som er blevet hørt i henhold til stk. 1, om den afgørelse, der er blevet truffet vedrørende ansøgningen, og tilstiller den de oplysninger, der omhandles i artikel 15, stk. 5 26, stk. 3. Den pågældende medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at disse oplysninger stilles til rådighed på passende vis for den berørte offentlighed på dens eget område.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

? nyt

Artikel 2916

Udveksling af oplysninger

1. Med henblik på udveksling af oplysninger træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger, således at Kommissionen hvert tredje år og første gang inden 18 måneder efter datoen for direktivets gennemførelse modtager repræsentative data om de disponible grænseværdier for de enkelte kategorier af aktiviteter i bilag I og eventuelt underretning om den bedste tilgængelige teknik, som disse værdier bygger på, i overensstemmelse navnlig med artikel 9. I forbindelse med senere fremsendelser af disse oplysninger suppleres de i overensstemmelse med procedurerne i stk. 3 i denne artikel.

2. Kommissionen tilrettelægger sørger for udveksling af oplysninger mellem √ med ∏ medlemsstaterne, og de berørte industrier om den bedste tilgængelige teknik, om overvågningsbestemmelserne i forbindelse hermed og udviklingen i begge dele. ? og ikke-statslige organisationer, der arbejder for miljøbeskyttelse, om: ⎪

∫ nyt

a) anlæggenes præstationer med hensyn til emissioner, forurening, forbrug af råmaterialer, råmaterialernes art, brug af energi og produktion af affald

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

b) den bedste tilgængelige √ benyttede ∏ teknik, de dertil knyttede overvågningsforanstaltninger om overvågningsbestemmelserne i forbindelse hermed og udviklingen i √ denne teknik ∏ begge dele.

Kommissionen offentliggør hvert tredje år resultaterne af denne udveksling af oplysninger.

3. Der udarbejdes beretninger om gennemførelsen af dette direktiv og dets effektivitet sammenlignet med andre EF-styringsmidler med henblik på miljøbeskyttelse i overensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 5 og 6 i Rådets direktiv 91/692/EØF. Den første beretning skal dække et tidsrum på tre år efter gennemførelsesdatoen i artikel 21. Kommissionen forelægger Rådet denne beretning eventuelt ledsaget af forslag.

4. Medlemsstaterne opretter eller udpeger den eller de myndigheder, der skal være ansvarlige for udveksling af oplysninger i henhold til stk. 1, 2 og 3, og underretter Kommissionen herom.

∫ nyt

Artikel 30

Ny teknik

Medlemsstaterne tilrettelægger incitamenter for driftslederne til at udvikle og anvende ny teknik.

Med henblik på stk. 1 træffer Kommissionen foranstaltninger for at fastsætte:

a) hvilke typer industriaktiviteter, der skal lægges særlig vægt på med henblik på udvikling og ibrugtagning af ny teknik;

b) vejledende mål for medlemsstaterne med henblik på udvikling og ibrugtagning af ny teknik

c) værktøj til bedømmelse af, hvilke fremskridt der gøres med udvikling og ibrugtagning af ny teknik.

Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv ved at supplere det, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 69, stk. 2.

⎢ 96/61/EF (tilpasset)

Artikel 18

Fællesskabets emissionsgrænseværdier

1. På forslag af Kommissionen fastsætter Rådet i overensstemmelse med de i traktaten fastsatte procedurer emissionsgrænseværdier for:

- de kategorier af anlæg, der er nævnt i bilag I, bortset fra deponeringsanlæg omfattet af kategorierne 5.1 og 5.4 i samme bilag,

og

- de forurenende stoffer, der er nævnt i bilag III,

for hvilke der er konstateret behov for en fællesskabsaktion, bl.a. på grundlag af udvekslingen af oplysninger i henhold til artikel 16.

2. Hvis der ikke er fastsat nogen EF-emissionsgrænseværdier i henhold til dette direktiv, gælder de relevante emissionsgrænseværdier, som fastlagt i de i bilag II n