Nr. C 23/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1. 89 
Udtalelse om Memorandummet fra Kommissionen, indre marked og industrisamarbejde, 
statut for Det europæiske Selskab, hvidbogen om det interne marked, punkt 137 
(89/C 23/13) 
Kommissionen besluttede den 20. juli 1988 under henvisning til EØF-traktatens artikel 198 
at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om Memorandumnet fra 
Kommissionen. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede Jens Peter Petersen til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse 
den 9. november 1988. 
Sektionen for social-, familie-, uddannelses- og kulturspørgsmål blev anmodet om at udarbej­
de en supplerende udtalelse med Danilo Beretta som ordfører. De forslag, der blev fremsat i 
den supplerende udtalelse, er i vidt omfang blevet indarbejdet i nærværende udtalelse. 
Det økonomiske og sociale Udvalg (ØSU) vedtog på sin 260. plenarforsamling (mødet den 
24. november 1988) med 96 stemmer for, 25 imod, mens 21 stemte hverken for eller imod, 
følgende udtalelse (afstemning med navneangivelse). 
1. Indledning 
1.1. Den Europæiske Fælles Akt, der har været i 
kraft siden 1. juli 1987, har sat afgørende skub i den 
europæiske integrationsproces. Der har sjældent før 
været så gode chancer for at få standset den mangeårige 
politiske stagnation og den gradvise udvanding af den 
europæiske idé. Efter ØSU's mening, må disse chancer 
udnyttes konsekvent på det politiske plan, hvis det 
ambitiøse mål om inden 1992 at skabe et indre marked 
uden grænser for varer, tjenesteydelser, kapital og per­
soner skal nås. 
1.2. Til ovennævnte mål hører også, at virksomheder 
i EF uhindret kan operere på tværs af grænserne, og at 
der hersker ensartede retlige vilkår i medlemsstaterne. 
Det står klart, at dette vil nødvendiggøre en række 
forskellige foranstaltninger i de kommende år, ikke 
mindst på det selskabsretlige område. 
Der kan være forskellige meninger om, hvor vidtgående 
harmoniseringen af selskabsretten skal være. Der burde 
dog herske enighed om, at det af hensyn til det fælles 
indre marked er nødvendigt at harmonisere den natio­
nale selskabsret på et bestemt niveau. Desuden bør 
man også kunne råde over overnationale retsinstitutter, 
såsom Europæiske Økonomiske Firmagrupper (EØFG), 
der bygger på en selvstændig EF-ret. 
1.3. ØSU har i sin udtalelse om det ændrede forslag 
til Rådets forordning (EØF) om kontrol med virksom­
hedssammenslutninger i1) kraftigt opfordret Rådet og 
Kommissionen til på det selskabsretlige område »at 
intensivere deres indsats på områder, hvor der er forsin­
kelser, og udforme en tilfredsstillende lovgivning«. 1.4. På baggrund af disse overvejelser ser ØSU med 
tilfredshed, at Kommissionen nu gør et nyt forsøg på 
at få sat gang i de forhandlinger om en statut for 
europæiske aktieselskaber (Societas Europaea = SE), 
som har været afbrudt i årevis. 
1.5. Kommissionen gjorde for næsten 20 år siden de 
første forsøg på at udarbejde en statut for europæiske 
selskaber. Efter et intensivt forarbejde fremlagde den i 
1970 et forordningsforslag, hvorom ØSU udtalte sig i 
1972 og Europa-Parlamentet i 1974. I 1975 fremlagde 
Kommissionen et ændret forordningsforslag på grund­
lag af et vidtgående forslag om medindflydelse fra Euro­
pa-Parlamentet. Den arbejdsgruppe af regeringseksper-
ter, som Rådet nedsatte, påbegyndte sine drøftelser i 
1976. Drøftelserne blev stillet i bero i 1982, da man 
ikke kunne nå til enighed, og de er ikke siden blevet 
genoptaget. 
1.6. ØSU indtog i sin udtalelse af 25. oktober 1972 
— trods divergerende synspunkter i detailspørgsmål — 
en generelt positiv holdning til forslaget om en statut 
for et europæisk aktieselskab. ØSU så i Kommissionens 
forslag en mulighed for at overvinde grænserne inden 
for EF på det økonomiske, sociale og samfundspolitiske 
område. Virksomhederne havde brug for større spille­
rum og mere bevægelsesfrihed for at kunne klare den 
uundgåelige strukturelle tilpasningsproces på EF-plan 
så gnidningsløst som muligt. Kun således kunne man 
forbedre de europæiske virksomheders konkurrenceev­
ne, effektivt imødegå det voksende pres fra multinatio­
nale virksomheder i tredjelande og sikre varige arbejds­
pladser. 
1.7. Det bør fremhæves, at ØSU gav sin principielle 
tilslutning (2) til Kommissionens tanke om, at det i alle 
(') EFTnr. C 208 af 8. 8. 1988, s. 11. (2) ØSU's udtalelse om grønbogen om medindflydelse (EFT nr. 
C 94 af 10.4. 1979, s. 3). 
30. 1. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/37 
medlemsstater skulle gøres muligt at få arbejdstagernes 
interesser fælles repræsenteret inden for virksomheden 
samt at få arbejdstagerne inddraget i visse virksomheds-
afgørelser, uden at dette skulle svække ledelsens ansvar 
og effektivitet. Der var imidlertid uenighed om, hvorle­
des dette konkret skulle foregå. 
ØSU udtrykte ligeledes forventning om, at en statut for 
europæiske selskaber, som udsprang af EF-retten og 
byggede på originale idéer, ville være i stand til at 
på afgørende vis at præge den videre udvikling i den 
nationale lovgivning. 
2. Kommissionens memorandum 
2.1. Kommissionens »memorandum« er en reaktion 
på den opfordning, som Det Europæiske Råd på mødet 
i Bryssel i juni 1987 rettede til Kommissionen, og ligger 
i forlængelse af konklusionerne af topmødet i Hanno­
ver. I memorandummet gives en fremstilling af de for­
udsætninger, som efter Kommissionens opfattelse og 
ud fra dens erfaringer med problemstillingen må være 
opfyldt for »hurtigt at nå videre med de tilpasninger til 
selskabsretten, der kan bane vejen for indførelsen af 
europæiske selskaber«. 
2.2. ØSU finder, at Kommissionen gør ret i først 
og fremmest at skabe klarhed omkring de politisk set 
væsentligste problemer, der hidtil har gjort det umuligt 
at få vedtaget statutten for Det europæiske Selskab. 
Forhandlingerne om detailspørgsmål bør også efter 
ØSU's mening først genoptages, når der er fundet hold­
bare løsninger på de vigtigste principielle områder. 
2.3. Dette gælder navnlig for arbejdstagernes delta­
gelse i virksomhedernes beslutningsproces; medindfly-
delsesproblematikken har nemlig hidtil bevirket, at ad­
skillige kommissionsforslags politiske skæbne — trods 
mange års forhandlinger — stadig er usikker. Her skal 
nævnes det 5., det 9. og det 10. direktiv om selskabsret 
og — ikke mindst — statutten for Det europæiske 
Aktieselskab. Det uløste spørgsmål om arbejdstagernes 
medindflydelse udgør således en væsentlig hindring for 
harmoniseringen af selskabsretten. Først når det er lyk­
kedes at nå frem til et holdbart kompromis på dette 
vanskelige område, vil vejen være åben for en hurtig 
behandling af statutten for Det europæiske Aktiesel­
skab. 
2.4. ØSU anser statutten for Det europæiske Aktie­
selskab for at være egnet til at styrke det grænseover­
skridende virksomhedssamarbejde og den økonomiske 
integration i EF. I denne forbindelse bemærker ØSU 
med tilfredshed, at oprettelsen af et europæisk aktiesel­
skab fortsat skal være forbeholdt virksomheder, som 
er stiftet efter medlemsstaternes lovgivning. Statutten 
vil derfor entydigt komme de europæiske virksomheder 
til gode. ØSU forventer, at Det europæiske Selskab også 
vil give de små og mellemstore virksomheder mulighed 
for at drage fordel af statutten. 2.5. Med hensyn til nogle særlige selskabstyper, 
såsom kooperativer, gensidige selskaber og selvstyrende 
virksomheder, opfordrer ØSU Kommissionen til at 
overveje nye forslag for at sætte disse virksomheder i 
stand til at tilpasse sig de krav, der stilles på det store 
enhedsmarked. Der bør udformes en særlig statut for 
sådanne virksomheder, fordi de frembyder yderst betyd­
ningsfulde karakteristika, som der bør værnes om, og 
som der ikke i det foreliggende oplæg foreslås nogen 
passende retlig form for. 
ØSU rejser spørgsmålet, om man ikke kunne overveje 
muligheden for en særlig statut for et europæisk sel­
skab, som — efter en formel erklæring fra Kommissio­
nen — skulle gælde for organer, hvis oprettelse anerken­
des som værende af ganske særlig betydning for 
gennemførelsen af visse af EF's målsætninger. Denne 
løsning bør ikke opfattes som et alternativ til forslaget 
om et europæisk selskab med bredere rækkevidde, men 
som en sideordnet løsning, der forbeholdes særlige ini­
tiativer, og som eventuelt skal bygge på sit eget specifik­
ke regelsæt. 
2.6. Der bør dog ikke stilles for store forventninger 
til statutten. ØSU gør i sin udtalelse opmærksom på 
begrænsninger og vilkår, der bør tages hensyn til ved 
revisionen af forordningsforslaget. 
2.7. ØSU fastslår, at det på nuværende tidspunkt 
ikke er muligt at foretage en grundig vurdering af alle 
de problemer, der knytter sig til memorandummet. ØSU 
er dog allerede nu af den opfattelse, at statutten kan 
yde et reelt bidrag til gennemførelsen af det indre mar­
ked under forudsætning af, at den gives en praktisk 
anvendelig form. 
Der kan først tages endelig stilling til statutten, når det 
reviderede forordningsforslag foreligger i sin helhed. 
ØSU forventer derfor ligeledes at blive hørt om det 
formelle forslag til statutten for Det europæiske Sel­
skab, som skulle foreligge i begyndelsen af 1989. 
I øvrigt mangler der i memorandummet en henvisning 
til forordningens retsgrundlag. I betragtning af forsla­
gets virksomheds-, social- og skattepolitiske betydning 
og under henvisning til artikel 100 a, stk. 2, i EØF-
traktaten (indføjet med Den Europæiske Fælles Akt) 
gør ØSU opmærksom på, at forordningen skal vedtages 
enstemmigt. Så meget des vigtigere er det at tage hensyn 
til, hvorledes arbejdsmarkedets parter i medlemslande­
ne stiller sig. Kun derved kan der sikres, at der bliver 
taget tilstrækkelig højde for forskelle i holdninger og 
traditioner. 
Med disse forbehold tager ØSU nedenfor stilling til de 
tre centrale spørgsmål i memorandummet og benytter 
i den forbindelse lejligheden til ligeledes at udtale sig 
om nogle andre vigtige spørgsmål. 
Nr. C 23/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1. 89 
2.8. Princippet om en fakultativ statut 
2.8.1. Dette princip betyder, at Det europæiske Sel­
skab som retlig organisationsform skal supplere og 
eksistere side om side med de andre selskabsformer, der 
er omfattet af medlemsstaternes nationale love. 
2.8.2. ØSU finder dette princip rigtigt og nødvendigt. 
Virksomhederne må selv kunne afgøre, om de vil gøre 
brug af den mulighed, statutten giver, eller om de fortsat 
vil benytte sig af de organisationsmuligheder, der er 
hjemlet i den nationale selskabsret. 
2.8.3. De økonomiske og politiske processer bliver 
stadig mere komplicerede såvel på nationalt som på 
internationalt plan, hvilket nødvendigvis gør det van­
skeligere at drive en virksomhed. Hvad der er påkrævet, 
er en høj grad af fleksibilitet og viljen til at løbe en 
risiko. Dette betyder bl.a., at de europæiske virksom­
heder må kunne vælge imellem så mange forskellige 
selskabsformer som muligt. Der bør ikke røres ved 
virksomhedernes ret til frit at vælge den rigtige organi­
sationsform, der bedst egner sig til de givne økonomiske 
forhold. 
2.9. Statuttens uafhængighed af de nationale lov­
givninger 
2.9.1. Med dette princip vil Kommissionen under­
strege, at statutten for Det europæiske Selskab er et 
retssystem i sig selv, som bygger på EF-retten, og som 
er uafhængigt af selskabsretten i medlemslandene. 
2.9.2. ØSU tilslutter sig målet om at skabe en sel­
skabsretlig ordning, der er så ensartet og så uafhængig 
af den nationale ret som muligt. Det giver faktisk kun 
mening at oprette et europæisk selskab, hvis de juridiske 
betingelser for et sådant selskab så vidt muligt er de 
samme overalt, uanset hvor selskabet er beliggende. 
2.9.3. ØSU er klar over de vanskeligheder, der vil 
være forbundet med at realisere dette idealmål. En 
enhedsordning er principielt ønskværdig, men den kan 
ikke realiseres på nuværende stadium, fordi forskellene 
mellem de sociale og retlige betingelser i medlemsstater­
ne stadig er for store. 
2.9.4. ØSU forstår derfor, hvorfor Kommissionen i 
første omgang foreslår at udelukke nogle retlige områ­
der fuldstændig fra statutten og ikke at behandle andre 
ens. Dette vil gøre det langt enklere at opstille regler. 
Der må imidlertid tages hensyn til enhedsprincippet, så 
snart den politiske og sociale udvikling i medlemslande­
ne tillader det. 
2.9.5. ØSU gør imidlertid samtidig opmærksom på 
begrænsningerne for en sådan målsætning. Det euro­
pæiske Selskab skal, overalt hvor det opererer, indpas­
ses i det nationale rets- og socialsystem. Princippet om 
uafhængighed af den nationale lovgivning gælder kun for den juridiske form, og kun for så vidt som statutten 
indeholder udtrykkelige bestemmelser. Eftersom forhol­
det mellem den nationale lovgivning og den planlagte 
forordning endnu ikke er tilstrækkelig afklaret, udeluk­
ker ØSU ikke, at anvendelsen af statutten i enkelte 
tilfælde kan være forbundet med vanskeligheder. 
2.10. Indførelse af de tre modeller for lønmodtagernes 
medindflydelse 
2.10.1. Principielt er ØSU enig med Kommissionen 
i, at spørgsmålet om lønmodtagernes medindflydelse 
skal løses inden for rammerne af en statut for Det 
europæiske Selskab. Hvad der ville svare bedst til ka­
rakteren af et sådant retsinstitut, er et fælles system for 
arbejdstagerrepræsentation på virksomhedsplan, såle­
des som ØSU understregede det i sin udtalelse i 1972. 
2.10.2. Eftersom de gældende bestemmelser om med­
indflydelse er meget forskellige inden for EF, forekom­
mer det lidet realistisk, at der i statutten kan indarbejdes 
en medindflydelsesordning, som alle medlemsstater kan 
acceptere. Dette gælder navnlig for den model, som i 
1975 blev medtaget i det ændrede forslag til en statut. 
Denne blev selv i lande med vidtgående medindflydel-
sesbestemmelser betragtet som yderst kontroversiel. I 
den henseende kan den mere fleksible løsning med 
alternative modeller for medindflydelse, som Kommis­
sionen har valgt, gøre det lettere at få godkendt forslaget 
og dermed øge dets politiske gennemførlighed. 
2.10.3. Det er utvivlsomt vigtigt med løsningsforslag, 
som øger den politiske gennemførlighed. Afgørende er 
det imidlertid, at man når frem til den tilstræbte, prak­
tisk anvendelige retsform. Efter ØSU's mening vil de 
foreslåede valgmuligheder for medindflydelse medføre, 
at der for europæiske selskaber vil gælde meget forskel­
lige niveauer for medindflydelse i medlemsstaterne, 
hvilket vil udgøre en trussel mod ideen om en fælles 
retsordning. 
2.10.4. På grund af dels de mange forskellige syste­
mer og erfaringer, der foreligger, og dels de forhold, 
der taler for en hurtig udformning af EF-regler på 
området, kan ØSU dog tilslutte sig Kommissionens 
fremgangsmåde, hvorefter der i statutten for Det euro­
pæiske Selskab indbygges en medindflydelsesmodel, 
som ikke nødvendigvis skal være ens overalt. 
ØSU finder det således vigtigt, at man undgår bindende 
og usmidige strukturer, hvis manglen på fleksibilitet 
dels vil kunne skade den videre udbygning af medindfly­
delsen og dels vil kunne fratage virksomhederne de 
fordele, statutten for Det europæiske Selskab kan give. 
2.10.5. ØSU finder i øvrigt, at valget mellem de 
forskellige mulige medindflydelsesmodeller bør træffes 
i samråd mellem de faglige organisationer, der er repræ-
30. 1. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/39 
senteret i virksomhederne eller disse organisationers 
repræsentation på virksomheden, og ledelsen af den 
pågældende virksomhed (bedriftsråd m.v.). 
2.10.6. Uanset valget af model finder ØSU det væ­
sentligt, at medindflydelsens indhold defineres, bl.a. for 
at opnå en vis ensartethed med hensyn til medindflydel­
sens minimale omfang. Der må herske klarhed om, 
hvilke former for beslutninger i virksomhedsledelsen, 
der er underlagt kravet om godkendelse, samt hvilke 
informationsrettigheder og -pligter, der skal gælde. Det 
må i denne sammenhæng være et krav, at medarbejder­
ne informeres og høres forudgående — i henhold til 
national lovgivning og kollektive overenskomster — 
for så vidt angår ledelsens beslutninger om virksom­
hedslukning eller flytning, om fusion eller optagelse i 
en koncern samt om væsentlige omstillinger af produk­
tionen og vidtrækkende organisatoriske omlægninger i 
virksomhedens drift; dette skal ske under iagttagelse af 
tavshedspligten. 
2.10.7. Med hensyn til udøvelsen af medbestemmel­
sesret gennem kollektiv overenskomst finder ØSU det 
påkrævet, at det klart anføres, at denne mulighed skal 
gå i retning af model 1 eller 2 i Kommissionens memo­
randum. ØSU gør opmærksom på de problemer, som 
kan opstå i medlemsstater, hvor lønmodtagerindflydel­
se på virksomhedsplan udelukkende er fastsat ved lov, 
hvis det bliver muligt at indføre medindflydelse i euro­
pæiske aktieselskaber gennem kollektive overenskom­
ster. Det forbeholder sig ret til at komme nærmere ind 
på dette spørgsmål, når det konkrete forslag til en statut 
foreligger. 
2.10.8. Hvad angår den generelle henvisning til den 
»tyske ordning«, skal det for klarhedens skyld bemær­
kes, at der under denne ordning opereres med forskelli­
ge former for medindflydelse, som er baseret på en 
række kriterier (antal ansatte, retlig organisationsform 
osv.). En generel henvisning til den »tyske ordning« kan 
derfor føre til juridisk usikkerhed. ØSU bemærker, at 
Kommissionen ikke har udtalt sig om spørgsmålet om 
aktionærernes ret til at træffe den endelige afgørelse. 
Det forventer en afklaring i det bebudede forslag, hvor 
der tages hensyn til virksomhedernes behov for at kunne 
træffe afgørelser og til aktionærernes rettigheder. 
2.10.9. ØSU bemærker, at Kommissionen har til hen­
sigt ikke at lade statutten omfatte regler om medindfly­
delse i den enkelte bedriftsenhed. De problemer, der 
her rejser sig, er så komplicerede, at det ville hindre 
en hurtig vedtagelse af statutten. ØSU er enig med 
Kommissionen i, at arbejdstagerne i et europæisk sel­
skab er sikret en tilstrækkelig information. 
2.10.10. ØSU forbeholder sig ret til, når den får 
mulighed for at tage stilling til Kommissionens konkrete forslag, at udtale sig om specifikke spørgsmål af vigtig­
hed f.eks. om de tærskelværdier, der skal være overskre­
det, for at medindflydelsen bliver en realitet, om de 
variabler, der skal indgå i fastsættelsen af disse værdier, 
samt om forudsætningerne for, at samtlige medarbejde­
re kan sikres lige adgang til de repræsentative organer, 
hvorigennem de skal udøve deres medindflydelse. 
2.11. Koncernret 
2.11.1. Hvad angår koncernproblematikken, tvivler 
Kommissionen på, at statutten er det rette sted at indfø­
re et omfattende regelsæt vedrørende koncerner. Den 
antyder dermed, at særlige bestemmelser vedrørende 
koncerner kan undværes i statutten. 
2.11.2. ØSU er enig med Kommissionen i, at proble­
met med koncerner, som udøver virksomhed i EF, i alle 
tilfælde giver anledning til et krav om, at høringen af 
arbejdstagerne primært må ske på det niveau i Det 
europæiske Selskab, hvor virksomhedens strategiske be­
slutninger træffes. 
2.11.3. Ligesom Kommissionen mener ØSU, at kon­
cerner bør behandles særskilt, i særdeleshed med hensyn 
til beskyttelsen af minoritetsaktionærer, kreditorer og 
arbejdstagere. 
Diskussionen om den planlagte samordning af med­
lemslandenes koncernret viser dog, at det på nuværende 
tidspunkt næppe er muligt at få skabt enighed om en 
holdbar europæisk koncernret. Medlemsstaterne har 
udviklet yderst divergerende retsordninger, som sikrer, 
at koncerner kan operere effektivt. 
ØSU mener derfor, at diskussionen om at udarbejde en 
selvstændig koncernret i statutten bør udsættes, i det 
mindste midlertidigt. 
2.11.4. Udviklingen i den internationale integrations­
proces fremhæver problemet om information og høring 
af arbejdstagerne i virksomheder, der tilhører multina­
tionale koncerner, hvis beslutningscenter ligger uden 
for Fællesskabet. ØSU opfordrer i denne sammenhæng 
Kommissionen til — naturligvis ikke blot i forbindelse 
med statutten for Det europæiske Selskab — at gøre 
sig overvejelser om behovet for at indføre arbejdstager-
høring på det niveau, hvor beslutninger om fordeling 
af produktion og arbejde træffes, som influerer på 
arbejdsvilkårene for de ansatte i europæiske datter­
selskaber. 
2.12. Beskatning 
2.12.1. Kommissionen gør med rette opmærksom på 
de vanskeligheder som forskellene i national skattelov­
givning frembyder for grænseoverskridende samarbejde 
mellem europæiske virksomheder. Ligesom Kommissio­
nen finder ØSU det nødvendigt, at de enkelte forslag, 
Kommissionen omtaler, vedtages hurtigst muligt, in 
casu forslagene om den skattemæssige behandling af 
Nr. C 23/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1. 89 
fusioner og tilsvarende transaktioner, om den skatte­
mæssige behandling af moderselskaber og datter­
selskaber samt om en voldgiftsprocedure, der skal elimi­
nere dobbeltbeskatning. 
Der må findes en tilfredsstillende løsning på skattepro­
blemerne, idet der kun vil blive gjort brug af den fore­
slåede retsordning, hvis der ingen skattehindringer er. 
2.12.2. Efter de gældende skatteregler i medlemssta­
terne ville det praktisk talt være umuligt at oprette 
europæiske selskaber, idet dette ville indebære blotlæg­
ning og beskatning af de latente reserver. Dobbeltbe­
skatningen af det udbytte, et datterselskab udlodder til 
sit moderselskab, ville ligeledes udgøre en betydelig 
hindring for et samarbejde på tværs af grænserne. 
2.12.3. Ligeledes måtte der findes en løsning på pro­
blemet med de interne afregningspriser i internationale 
koncerner samt på problemet med dobbeltbeskatning 
af udbytte, som skyldes manglende samordning mellem 
skattemyndighederne i forbindelse med dobbeltbe­
skatningsaftaler. 
Bryssel, den 24. november 1988. 2.12.4. ØSU godkender Kommissionens forslag om 
modregning af underskuddene i udenlandske filialer 
eller datterselskaber, men understreger, at de øvrige 
skattehindringer ligeledes må fjernes. 
2.12.5. Det ville imidlertid være forkert at udforme 
skattefordelene således, at der opstår skattemæssigt 
betingede konkurrenceforvridninger i forhold til andre 
virksomheder, der ikke er organiseret som europæiske 
selskaber. 
3. Konklusion 
ØSU udtrykker endnu engang forståelse for Kommis­
sionens beslutning om at gøre statutten for Det euro­
pæiske Aktieselskab fleksibel, således at den bliver lette­
re at få accepteret på politisk plan. Det gør dog op­
mærksom på faren for, at statutten kunne fjerne sig for 
meget fra enhedsprincippet. Dette ville føre til en uhel­
dig situation, hvor forskellige nationale ordninger og 
ikke-sammenlignelige former for virksomhedsorganisa­
tion lever side om side. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
30. 1. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 23/41 
BILAG 1 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Nedenstående tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte for udtalelsen: 
Amato, Årets, Aspinall, Beretta, Berger, Bleser, Boddy, Boisserée, Bos, Briganti, Broicher, Burnel, Lobo 
Brandåo R. Cai, Calvet-Chambon, Carroll, Cavazzuti, Ceballo-Herrero, Christie, Cortois, van Dam, von der 
Decken, Delhomenie, Della Croce, Dodd, Donck, Dos Santos, Drilleaud, Elstner, Etty, Eulen, Flum, Frandi, 
Fresi, Gayetot, Geuenich, Giacomelli, Glesener, Gomez-Martinez, Haas, Hilkens, Horsken, Houthuys, Hov­
gaard-Jakobsen, Jenkins, Kazazis, Kelly, Kirchfeld, Kitsios, Kroger, Landaburu, Larsen, Liverani, Lojewski, 
Low, Maddocks, Margot, Matteoli, Meyer-Horn, Morselli, Muhr, Muller, Murphy, Neto Da Silva, Nielsen 
B., Nielsen P., Nierhaus, Nieuwenhuize, Orsi, Pardon, Petersen, Proenca, Pronk, Proumens, Ramaekers, 
Rangoni-Machiavelli, Rea, Rolåo-Goncalves, Saiu, Salmon, Santillan-Cabeza, Schmitz, Schnieders, Schopges, 
Silva, Smith A., Smith L., Spijkers, Stådelin, Telles, Tukker, Vallejo-Calderon, Vanden Broucke, Velasco-
Mancebo, Vidal, Wick, Zufiaur-Narvaiza. 
Nedenstående tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod udtalelsen: 
Aparicio-Bravo, Corell-Ayora, Coyle, Dunet, Gardner, Green, Hancock, Kaaris, Kenna, Moreland, de 
Normann, Panizo-Arcos, Pearson, Pelletier, Perrin-Pelletier, Poeton, Riera-Marsa, Robinson, Schade-Poulsen, 
Speirs, Storie-Pugh, Tamlin, Termes-Carrero, Tixier, Whitworth. 
Nedenstående tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte hverken for eller imod udtalelsen: 
Bagliano, Beltrami, Berns, Bredima-Savopoulou, Campbell, Ceyrac, Collas, De Tavernier, Drago, Jaschick, 
Laur, Mainetti, Noordwal, Nugeyre, Petropoulos, Ribiére, Romoli, Solari, Wagner, Williams, Yverneau. 
BILAG 2 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
Følgende ændringsforslag, som var indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, blev forkastet under 
forhandlingerne: 
Side 3 - pkt. 2.5 
Andet punktum i punkt 2.5 affattes således: 
»Den mener dog, at virksomhederne kun vil vælge det europæiske selskab, hvis det er udformet under 
hensyntagen til deres behov.« 
Begrundelse 
Man bør huske på, at det europæiske selskab er fakultativ for virksomhederne. Statutten for Det europæiske 
Selskab konkurrerer følgelig med den nationale selskabsret. Virksomhederne vil kun vælge det europæiske 
selskab, hvis det er mere fordelagtigt for dem end den nationale ret, med andre ord, hvis det bidrager til at 
forbedre deres konkurrenceevne. 
Dette bør klart understreges i ØSU's udtalelse, således at man undgår at spilde betydelige finansielle og 
menneskelige ressourcer på at udarbejde og få vedtaget en statut, som vil forblive ren teori. 
Afstemningsresultat 
32 stemmer for, 77 stemmer imod, 11 stemmer hverken for eller imod. 
Side 5 - punkt 2.8.1 
Første punktum i punkt 2.8.1 affattes således: 
»ØSU mener,- at spørgsmålet om lønmodtagernes medindflydelse ikke kan forbigås i statutten for Det 
europæiske Selskab.« 
Nr. C 23/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 1. 89 
Begrundelse 
De tre modeller for lønmodtagernes medindflydelse, der foreslås i Kommissionens memorandum, er endnu 
ikke blevet grundigt gennemarbejdet, og det er derfor ikke muligt at tage stilling til dem på et forsvarligt 
grundlag. På nuværende tidspunkt bør man følgelig ikke udelukke andre muligheder end dem, Kommissionen 
foreslår. Anvendelse af ordningen fra den medlemsstat, hvor det europæiske selskab er etableret, bør således 
ikke uden videre afvises. I lighed med hvad der gælder i de medlemsstater, som har en lovgivning om 
lønmodtagernes medindflydelse, bør små og mellemstore virksomheder endvidere kunne anvende statutten 
for Det europæiske Selskab uden at være forpligtet til at benytte en model for medindflydelse. 
Afstemningsresultat 
34 stemmer for, 75 stemmer imod, 13 stemmer hverken for eller imod. 
Side 5 - punkt 2.8.1 
Punktet affattes således: 
»ØSU mener, at spørgsmålet om lønmodtagernes medindflydelse nødvendigvis må behandles i statutten for 
Det europæiske Selskab, men at der deri skal hjemles mulighed for, at det løses inden for rammerne af 
national lovgivning.« 
Begrundelse 
De modeller, der foreslås for lønmodtagernes medindflydelse, bør ikke udelukke anvendelse af medlemsstater­
nes lovgivning, navnlig dér hvor medindflydelse ikke er obligatorisk på nationalt plan. 
Afstemningsresultat 
35 stemmer for, 68 stemmer imod, 14 stemmer hverken for eller imod. 
Side 8 - punkt 3 
Sidst i udtalelsen tilføjes følgende: 
»Under alle omstændigheder skal ØSU understrege, at vedtagelsen af en statut for Det europæiske Selskab 
ikke er en uomgængelig forudsætning for gennemførelsen af det indre marked.« 
Afstemningsresultat 
40 stemmer for, 76 stemmer imod, 14 stemmer hverken for eller imod.