P6_TA(2004)0114

Bhopal

Europa-Parlamentets beslutning om Bhopal

Europa-Parlamentet,

- der henviser til forretningsordenens artikel 115, stk. 5,

A. der henviser til, at det i 2004 er tyve år siden, at Bhopal-tragedien, som er den værste industrikatastrofe nogensinde, indtraf,

B. der erindrer om, at der den 2. december 1984 om natten skete et udslip af over 35 tons giftgas fra en pesticidfabrik i Bhopal ejet af det amerikanske multinationale selskab Union Carbide Corporation (UCC)'s indiske filial Union Carbide India Limited (UCIL), hovedsagelig bestående af mindst 24 tons ekstremt giftig methylisocyanat (MIC),

C. der henviser til, at over 7000 mennesker døde, og mange flere kom til skade i de efterfølgende 2-3 dage, og at der i de sidste tyve år skønnes at være 15000-30000 mennesker, der er døde af sygdomme, der har forbindelse med, at de har været udsat for giftgas, og at 2003-årsrapporten fra Madhya Pradeshs regeringens Bhopal Gas Tragedy Relief and Rehabilitation Department i afslører, at der i oktober 2003 var blevet udbetalt erstatning i 15248 tilfælde af dødsfald og 554895 tilfælde af skader eller handicap,

D. der henviser til, at der i dag er mere end 100000 mennesker, der har været udsat for giftgassen, som fortsat lider af kroniske og invaliderende sygdomme, som stort set ikke kan behandles effektivt, som ofte medfører, at de er dømt til et liv som sociale tabere i fattigdom og elendighed, og som har ført til, at de opfattes som de "levende døde",

E. der henviser til, at Union Carbide tydeligvis ikke fulgte samme sikkerhedsstandarder med hensyn til konstruktion og aktiviteter i Bhopal, som selskabet havde indført i USA, navnlig ingen omfattende nødplaner eller systemer i Bhopal med henblik på at advare lokalbefolkningerne om udslip, og det på trods af at der helt tilbage i 1982 var blevet advaret om alvorlige sikkerhedsproblemer omkring fabrikken i Bhopal,

F. der henviser til, at de kemikalier, som Union Carbide efterlod, selv den dag i dag fortsat forgifter vandforsyningen og således forårsager kræft og fosterskader,

G. der henviser til, at lokale grundvands- og brøndvandsprøver i 1999 i nærheden af ulykkesstedet afslørede kviksølv på niveauer, der lå mellem 20000 og 6 mio. gange over det forventede, at der i vandet også blev fundet kemikalier, der forårsager kræft, hjerneskader og fosterskader, og at der blev fundet trikloroætylen (et kemikalie, som beviseligt kan hæmme fostres udvikling) på niveauer, der ligger 50 gange højere end de grænseværdier, der er fastsat af USA's miljøbeskyttelsesagentur,

H. der henviser til, at siden Union Carbide blev overtaget af Dow Chemicals i 2001 for over 10 mia. USD, har de nye ejere a) nægtet at rense grunden i Bophal, som fortsætter med at forurene, og b) nægtet at betale for lægebehandling til de berørte personer,

I. der henviser til, at de overlevende tyve år efter katastrofen stadig venter på at få en rimelig erstatning, passende lægebistand og -behandling og en generel økonomisk og social rehabilitering,

J. der henviser til, at Union Carbide og dets indiske filial i 1989 indgik et retligt forlig med Indiens regering om betaling af 470 mio. USD til dækning af alle krav, som blev bekræftet af Indiens højesteret og udbetalt fuldt ud til Indiens regering straks efter højesterets afgørelse,

K. der henviser til, at de 470 mio. USD, efter at der var betalt advokatsalærer og påstået bestikkelse til korrupte indisk embedsmænd, var blevet reduceret til sølle 300 USD til hvert offer for katastrofen, et beløb, som ikke engang dækkede lægeudgifterne,

L. der henviser til, at Indiens højesteret i juli 2004 pålagde Indiens regering at frigive alle yderligere beløb i henhold til forliget til ofrene,

M. der henviser til, at pengene, der var bestemt for 105000 ofre, gennem årene er blevet fordelt mellem mere end fem gange det antal døde, skadede og handicappede, som højesteret benyttede til at beregne erstatningsbeløbet, hvorved ofre er gjort stor uret, og at udbetalingen af de begrænsede midler begyndte først i 1992,

N. der henviser til, at den indiske regering ikke har gjort meget for at beskytte folk mod yderligere eksponering og skader, og at der stadig ikke er foretaget en vurdering af skadernes omfang eller udarbejdet en afhjælpningsplan,

O. der henviser til, at Indiens regering i henhold til det indgåede forlig påtog sig ansvaret for at dække lægeudgifterne for borgere i Bhopal i forbindelse med fremtidige sygdomstilfælde,

P. der henviser til, at det ringe sundhedssystem har ført til, at de fleste overlevende har måttet bruge størstedelen af deres erstatning på privat lægebehandling,

Q. der henviser til, at Madhya Pradeshs regering ved en højesteretsafgørelse fra maj 2004 fik pålagt at skaffe rent drikkevand til befolkningsgrupper, hvis vand var forurenet, men at regeringen endnu ikke har opfyldt denne afgørelse fuldt ud,

R. der konstaterer, at hverken UCC/Dow eller Indiens og Madhya Pradeshs regeringer havde opfyldt deres respektive forpligtelser til og ansvar for at forhindre gasudslippet og til fulde tage fat på dets konsekvenser og til at forhindre og standse den fortsatte forurening af miljøet og vandet gennem spredning af giftige og farlige stoffer,

1. udtrykker sin oprigtige medfølelse med de pårørende til de afdøde og dem, der stadig lider under eftervirkningerne af at have været udsat for giftgassen, og kræver bedre erstatning og behandling til ofrene;

2. fordømmer det forhold, at indbyggerne stadig ikke har adgang til noget, der kommer i nærheden af deres daglige behov for rent vand, mens juristerne fortsætter med at diskutere, hvem der bør påtage sig ansvaret for dem, der er berørt af katastrofen;

3. opfordrer Indiens og Madhya Pradeshs regeringer til at

a) sikre en effektiv og omgående dekontaminering og rensning af grunden i Bhopal

b) sikre regelmæssige og tilstrækkelige forsyninger af sikkert vand til brug i husholdningerne i de berørte områder i overensstemmelse med afgørelsen fra højesteret og sikre passende og tilgængelig sundhedspleje for alle overlevende

c) revurdere den erstatning, ofrene har modtaget, på baggrund af forliget fra 1989, og kompensere for eventuelle utilstrækkeligheder i overensstemmelse med højesterets afgørelse fra 1991;

4. beklager dybt, at forliget fra 1989 mellem Union Carbide og den indiske regering aldrig har haft nogen positive virkninger for dem, der blev udsat for giftgassen, eller på nogen måde har taget hensyn til de miljømæssige virkninger af udslippet;

5. understreger, at de overlevendes bestræbelser på at opnå retfærdighed gennem såvel de amerikanske som de indiske domstole samlet set hidtil ikke har båret frugt;

6. kræver en uafhængig undersøgelse af den nuværende situation i Bhopal, om muligt i FN's Menneskerettighedskommissions regi, hvorved de relevante særlige udsendinge skal besøge Indien for at undersøge indvirkningen af UCIL/UCC's aktiviteter og Bhopal-katastrofen på forureningen af grundvandet og miljøet og dermed på de berørte lokalsamfunds menneskerettigheder;

7. støtter det initiativ, som WHO indledte i december 2001 gennem det internationale program for sikkerhed i forbindelse med kemikalier (IPCS) med henblik på at forbedre beredskabet over for og håndteringen af kemikalieuheld på såvel nationalt som globalt plan gennem udvikling af et early warning-system og et program for at øge kapaciteten i medlemsstaterne;

8. understreger, at dårlige arbejdsvilkår, manglen på enhver form for egnede sikkerhedssystemer og en fuldstændig utilstrækkelig risikovurdering på fabrikken i Bhopal — elementer, som både fabrikkens ledelse og de indiske myndigheder havde fuldt kendskab til — var hovedårsagerne til katastrofen;

9. finder, at sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen bør være en forudsætning for alle virksomheder, der investerer i udviklingslande, hvis en sådan katastrofe skal undgås fremover;

10. opfordrer Kommissionen til at undersøge, hvordan Den Europæiske Union kan bidrage bistand til en altomfattende og endelig dekontaminering af grunden og — i mellemtiden — til drikkevandsforsyningen;

11. glæder sig over Kommissionens lovgivningsforslag (KOM(2003)0644) med henblik på at skaffe adgang til flere oplysninger om ca. 30000 kemiske stoffer, der anvendes i dag;

12. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, FN's Menneskerettighedskommission, Indiens og Madhya Pradeshs regering og Dow Chemical Company.

--------------------------------------------------