EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 2.7.2019 COM(2019) 334 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET om opfølgningen på decharge for regnskabsåret 2017 (resumé)



Rapport om opfølgningen på anmodningerne i Europa-Parlamentets dechargebeslutninger og Rådets dechargehenstilling for regnskabsåret 2017 Indledning Den 26. marts 2019 meddelte Europa-Parlamentet - efter henstilling fra Rådet - Kommissionen decharge for regnskabsåret 2017. I sin dechargebeslutning tog Parlamentet ikke kun hensyn til den finansielle forvaltning af 2017-budgettet og resultaterne af programmer og politikker, men gjorde også opmærksom på Europa-Parlamentets bidrag til at etablere sunde finansielle forvaltningsstrukturer i Kommissionen og i medlemsstaterne i valgperioden 2014-2019. I denne periode har Europa-Parlamentet og Rådet anerkendt, at der er opnået betydelige resultater: -Europa-Parlamentet, Rådet, Den Europæiske Revisionsret og Kommissionen har øget fokuseringen på resultaterne af programmer og politikker. Resultatrammen for EU-budgettet er af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling blevet vurderet som den mest avancerede blandt organisationens medlemmer. Kommissionen har forbedret sin resultatrapportering i sin årlige integrerede regnskabs- og ansvarlighedsrapportering. Dette øgede fokus på performance blev afspejlet i dechargeproceduren, hvor drøftelserne i højere grad end tidligere var fokuseret på de resultater, som EU-budgettet havde leveret. -Den Europæiske Revisionsret anerkendte en vedvarende forbedring i forvaltningen af EU's finanser ved — for anden gang siden den i 1994 begyndte at fremlægge en årlig revisionserklæring — at udstede en revisionserklæring med forbehold i stedet for en negativ erklæring om betalingernes lovlighed og formelle rigtighed. -Den Europæiske Revisionsret udstedte på ny en revisionserklæring uden forbehold om årsregnskabet for EU's budget samt om indtægterne. -Den samlede fejlforekomst faldt for udgifternes vedkommende til 2,4 % for regnskabsåret 2017 (sammenlignet med 3,1 % for 2016, 3,8 % for 2015 og 4,4 % for 2014). -De rettighedsbaserede betalinger (f.eks. betalinger i forbindelse med direkte støtte til landbrugere, Erasmus-studerende, budgetstøtte til tredjelande og EU-personalelønninger), der tegnede sig for over halvdelen af betalingerne fra EU-budgettet i 2017, var ikke væsentligt fejlbehæftede. -Der blev vedtaget en ny finansforordning for EU, som bl.a. indførte enklere regler, en styrkelse af tilgangen med én enkelt revision og en styrkelse af ansvarlighedsrapporteringen. Denne positive udvikling afspejler det fortsatte og konstruktive samarbejde mellem Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Den Europæiske Revisionsret. Under debatten på plenarmødet den 26. marts 2019 understregede Ayala Sender, Europa-Parlamentets ordfører for decharge 2017 for EU's almindelige budget for Kommissionen og forvaltningsorganerne, betydningen af at lære sammen for at sikre, at EU-budgettet gennemføres efter hensigten (for så vidt angår prioriteter og med hensyn til formel rigtighed og lovlighed). Formanden for Rådet, George Ciamba, bemærkede, at Europa-Parlamentet og Rådet generelt synes at have samme tilgang. Vi glæder os over de forbedringer, som alle kan se, og vi ser gerne, at det gode arbejde, som medlemsstaternes myndigheder, Kommissionen og Revisionsretten har udført, videreføres og forbedres yderligere. Det er nødvendigt, at vi sender et klart signal til de europæiske borgere og skatteydere om, at EU-midlerne anvendes på en ansvarsbevidst og ansvarlig måde. Formanden for Den Europæiske Revisionsret, Klaus-Heiner Lehne, sagde, at de dechargeafgørelser, der blev vedtaget af Europa-Parlamentet, aldrig er nogen blankocheck — de er en del af en længere samarbejdsproces. Dechargeproceduren giver alle interessenter mulighed for at reflektere over den hidtidige udvikling og påpege god praksis samt svagheder med det formål at forbedre den økonomiske forvaltning yderligere og opnå bedre resultater med EU-budgettet. Visse erfaringer (f.eks. fra tidligere dechargeprocedurer, Revisionsrettens arbejde og Kommissionens evalueringer) blev brugt til Kommissionens forslag til den næste flerårige finansielle ramme med henblik på at forbedre resultatrammen, forenkle reglerne yderligere og tackle nye udfordringer ved at indføre moderne finansieringskilder samt styrke beskyttelsen af EU's budget mod generelle svagheder for så vidt angår retsstatsforholdene i medlemsstaterne. I forbindelse med dechargeproceduren for regnskabsåret 2017 fremsatte Europa-Parlamentet og Rådet anmodninger til Kommissionen med fokus på: -resultaterne af programmer og politikker -ansvarlighedsrapportering, herunder metoden til beregning af fejlprocenter

-udnyttelse af europæisk finansiering -andre specifikke spørgsmål som f.eks. interessekonflikter. Kommissionen behandler de vigtigste dechargeanmodninger i denne rapport, som indgår som en del af den integrerede regnskabs- og ansvarlighedsrapportering for 2018. De uddybende svar på Europa-Parlamentets og Rådets specifikke dechargeanmodninger for 2017, herunder anmodninger, der vedrører Revisionsrettens særberetninger, offentliggøres på et senere tidspunkt. 1.Resultaterne af programmer og politikker Europa-Parlamentet og Rådet understregede, at EU-budgettet for 2017 på vellykket vis støttede gennemførelsen af EU's prioriteter og politikker ved at supplere medlemsstaternes ressourcer. Som nævnt af Europa-Parlamentet var dette navnlig tilfældet for Horisont 2020, EU-programmet for virksomheders konkurrenceevne og små og mellemstore virksomheder (COSME), Samhørighedsfonden og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, programmerne for udvikling af landdistrikter samt Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden og humanitær bistand i 80 forskellige lande. Europa-Parlamentet og Rådet opfordrede Kommissionen til at forbedre rapporteringen om, hvordan den bruger resultatoplysningerne. Kommissionen fremlægger ajourførte resultatoplysninger i sine resultatrapporter og er i færd med at øge sin fokusering på datakvaliteten og rapporteringen om, hvordan resultatoplysninger anvendes. F.eks. blev konklusionerne af revisioner af resultaterne af de nuværende programmer, programovervågning og midtvejsevalueringer brugt til den samlede udgiftsanalyse, der ledsagede Kommissionens forslag til den fremtidige flerårige finansielle ramme og sektorprogrammerne med henblik på at styrke de fremtidige programmers fokus på resultater. Denne anmodning blev fuldt ud gennemført med vedtagelsen af den årlige forvaltnings- og resultatrapport den 25. juni 2019. Desuden fremlagde Kommissionen omfattende resultatoplysninger for hvert program i de programredegørelser, der ledsagede forslaget til EU-budgettet for 2020. Formålet med disse oplysninger er, at de skal anvendes af budgetmyndigheden i forbindelse med dens beslutningstagning. I forbindelse med den næste flerårige finansielle ramme har Kommissionen foreslået at styrke fokus på resultater på tværs af alle programmer, bl.a. ved at fastsætte klare mål og fokusere på færre resultatindikatorer for højere kvalitet. Det vil gøre det lettere at overvåge og måle resultaterne og træffe hensigtsmæssige foranstaltninger. Forslaget til den næste flerårige finansielle ramme er mere strømlinet, antallet af programmer er blevet reduceret, og fragmenterede finansieringskilder samles i nye integrerede programmer. Der er blevet foreslået en tættere sammenhæng mellem det europæiske semester og Samhørighedsfonden, og den fælles landbrugspolitik, og i den fælles landbrugspolitik vil vægten blive flyttet fra overholdelse og regler til resultater og effektivitet, f.eks. ved at indføre strategiske planer for medlemsstaterne. De vigtigste anmodninger fra Europa-Parlamentet og Rådet om den fremtidige udformning af politikkerne for landbrug, samhørighed, migration og forskning indgår som led i de igangværende forhandlinger om den næste generation af programmerne under den flerårige finansielle ramme. 2.Ansvarlighedsrapportering Den integrerede regnskabs- og ansvarlighedsrapportering er et vigtigt element i ansvarlighedsprocessen med hensyn til EU's finanser. Den samler omfattende oplysninger om gennemførelse, effektivitet, resultater, forsvarlig økonomisk forvaltning og beskyttelse af EU-budgettet. Den omfatter — som fastsat i finansforordningen fra 2018 — det endelige konsoliderede årsregnskab, den årlige forvaltnings- og resultatrapport, årsberetningen om interne revisioner, en langsigtet prognose for fremtidige indgående og udgående pengestrømme for de næste fem år, evalueringen af Unionens finanser på grundlag af de opnåede resultater og rapporten om opfølgningen på decharge. Rapporteringen for regnskabsåret 2018 vil omhandle adskillige anmodninger fra Europa-Parlamentet og Rådet vedrørende bl.a. langsigtede prognoser, resultatrapportering og præsentation af fejlprocenter. Kommissionen har et solidt overholdelsessystem. Det viser fejlprocenter for de enkelte tjenestegrene i de årlige aktivitetsrapporter og på tværs af politikområder i den årlige forvaltnings- og resultatrapport. Disse fejlprocenter er beregnet efter en konsekvent metode, idet der tages hensyn til, at de retlige rammer, forvaltningsmiljøer og andre specifikke forhold varierer mellem politikområderne. Der er indført flerårige interne kontrolsystemer for EU-budgettet for at forebygge og afsløre fejl, før der foretages betalinger — og foretage korrektioner, hvis der konstateres fejl efter betalingerne. Kommissionen giver interessenterne et fuldstændigt billede ved at fremlægge to indikatorer: risiko ved betaling (før korrektioner) og risiko ved afslutning (efter korrektioner). Kommissionens mål som forvalter af EU-midler er at sikre, at den resterende fejlforekomst, når et program er afsluttet og alle kontroller udført, fortsat ligger under 2 %. Kommissionen vil gøre en yderligere indsats for at forbedre og strømline sin rapportering i de årlige aktivitetsrapporter fra hver generaldirektør i de programredegørelser, der ledsager budgetforslaget, og den årlige forvaltnings- og resultatrapport, som Kommissionen har vedtaget. I den sammenhæng tager Kommissionen også hensyn til anbefalingerne fra Den Europæiske Revisionsret. Kommissionen har fuldstændig gennemsigtighed med hensyn til de konstaterede svagheder. De er klart anført i de forbehold, som hver enkelt generaldirektør har taget i sin årlige aktivitetsrapport. Når en generaldirektør tager et forbehold, skal han/hun også udarbejde en handlingsplan for at afhjælpe de pågældende svagheder. Ved delt forvaltning er det imidlertid op til medlemsstaterne at udarbejde de handlingsplaner, der følger af forbeholdene i den relevante generaldirektørs årlige aktivitetsrapport. De årlige aktivitetsrapporter, programredegørelser og evalueringsrapporter indgår i den årlige forvaltnings- og resultatrapport. Disse rapporter forbedres løbende, bl.a. på grundlag af feedback fra Kommissionens interne revisionstjeneste, Revisionsretten, Europa-Parlamentet og Rådet. Endelig er Kommissionen i løbende dialog med Revisionsretten om mulige metodologiske forbedringer af vurderingen og præsentationen af fejlprocenterne samt fremlæggelsen af de resultater, der er opnået med de programmer, der finansieres over EU-budgettet. Hvad angår både Europa-Parlamentets og Rådets anmodning vedrørende eventualforpligtelser indeholder EU's årsregnskaber detaljerede oplysninger om de eksisterende forpligtelser, herunder om EU-budgettets eksponering som følge af budgetgarantier og garantier i relation til finansielle bistandsprogrammer. Fra 2021 vil Kommissionen desuden i henhold til finansforordningen fra 2018 i et særligt arbejdsdokument, der vedlægges budgetforslaget, fremlægge en vurdering af disse forpligtelsers bæredygtighed.

Som svar på Europa-Parlamentets og Rådets anmodninger vedrørende finansiering i forbindelse med flygtninge- og migrationskrisen og finansielle instrumenter fremsendte Kommissionen i februar 2019 en rapport om gennemførelsen af finansiering i forbindelse med migrations- og flygtningekrisen (2015-2017) til Europa-Parlamentet og Rådet og vil fortsat gøre dette regelmæssigt. Med hensyn til anmodningen om oplysninger om afslutningen af de finansielle instrumenter for den flerårige finansielle ramme 2007-2013 vil Kommissionen rapportere om de fremskridt, der er gjort med afslutningen af de operationelle programmer for 2007-2013 i overensstemmelse med den gældende lovgivning. Kommissionen vil aflægge rapport om det endelige resultat af afslutningen af programmeringsperioden i forbindelse med de årlige aktivitetsrapporter fra de respektive generaldirektorater fra og med rapporteringsåret 2018. Denne rapport om afslutningen af programmeringsperioden omfatter for hvert enkelt operationelt program det støtteberettigede beløb ved afslutning, også for finansielle instrumenter, hvis det er tilgængeligt. Den omfatter også oplysninger om inddrivelser for de enkelte operationelle programmer. 3.Udnyttelse af EU-midler I sin årsberetning for 2017 fokuserede Revisionsretten på "Reste à liquider" (uinfriede forpligtelser), som efterfølgende blev et vigtigt tema i dechargedebatten. "Reste à liquider" svarer til summen af indgåede forpligtelser, der endnu ikke er betalt. Det er en mekanisk konsekvens af, at forpligtelserne fordeles forholdsvis ligeligt over tid i et flerårigt budget, mens betalingerne ofte falder til sidst, da de fleste af forpligtelserne vedrører investeringer, som det tager tid at gennemføre. Med projekter, der varer flere år, før de er gennemført, er det normalt at have en tidsforskydning mellem de oprindelige forpligtelser og de faktiske betalinger. Tidsforskydningen afhænger primært af, hvor længe projekterne finansieres, og hvilke regler der gælder for de enkelte programmer. Europa-Parlamentet har påpeget, at "Reste à liquider" er steget betydeligt, bl.a. på grund af den sene vedtagelse af den flerårige finansielle ramme 2014-2020, vanskelighederne med at gennemføre nye krav og en ændring af frigørelsesreglerne i samhørighedspolitikken fra N+2 til N+3. Dette har sammen med den øgede forfinansiering medvirket til en langsommere udnyttelse af EU-midlerne i begyndelsen af den nuværende flerårige finansielle ramme. Kommissionen mener, at det er afgørende, at den næste flerårige finansielle ramme vedtages rettidigt i efteråret 2019 for at undgå en gentagelse af disse problemer. Rådet var bekymret over risikoen for, at de disponible betalingsbevillinger ikke ville være tilstrækkelige til at dække alle betalingsanmodninger trods den øgede fleksibilitet i budgettet til at dække behovene i de sidste år af den nuværende flerårige finansielle ramme. Det opfordrede Kommissionen til løbende at forbedre både betalingsoverslag og overvågningsmekanismer for at forvalte denne risiko, foregribe en velordnet udbetaling af betalinger og sikre forudsigeligheden af nationale bidrag. Kommissionen overvåger løbende udviklingen i betalingsbehovene med henblik på at forbedre forudsigeligheden for budgettet og forvalte de dermed forbundne budgetmæssige risici. Siden 2015 har Kommissionen fremlagt en årlig prognose for EU's langsigtede betalingsbehov, der fra og med 2018 har form af en årlig prognoserapport for fremtidige ind- og udgående pengestrømme på EU-budgettet. Denne rapport indeholder en fremskrivning af de betalinger, der er nødvendige for at dække de uindfriede forpligtelser, som EU allerede har undertegnet (dvs. "Reste à liquider"), og betalinger for nye forpligtelser, der skal indgås, for en tidshorisont på 5 år, som det kræves i finansforordningen fra 2018. Den vigtigste faktor for pålideligheden og stabiliteten af betalingsoverslag er gennemførelsen af samhørighedspolitikken, som i øjeblikket udgør ca. en tredjedel af EU-budgettet og er den største udgiftspolitik, der gennemføres med opdelte bevillinger. Da den gennemføres ved delt forvaltning, afhænger gennemførelsestempoet og betalingsoverslagene i høj grad af medlemsstaternes planlægning. I sit forslag til den flerårige finansielle ramme 2021-2027 har Kommissionen søgt at sikre, at betalingslofterne er tilstrækkelige, og at gennemførelsen af de årlige budgetter bliver mere stabil og forudsigelig. Navnlig er der foreslået betalingslofter for årene 2021-2027 på et niveau, der er tilstrækkeligt til at dække tidligere års udestående forpligtelser og til at begrænse væksten i "Reste à liquider" og samtidig muliggør en gnidningsløs overgang til den næste generation af udgiftsprogrammer. For at bidrage til en mere stabil og forudsigelig udvikling i betalingerne har Kommissionen foreslået at tilpasse de specifikke gennemførelsesbestemmelser for samhørighedspolitikken (f.eks. tilbagevenden til N+2-frigørelsesreglen, lavere forfinansiering for at undgå akkumulering af inddrivelser og fremme af hurtigere gennemførelse). Kommissionen har også foreslået at opretholde mekanismerne i den samlede margen for betalinger og margenen til uforudsete udgifter, som inden for det samlede betalingsloft for perioden for den flerårige finansielle ramme kan anvendes til at dække eventuelle højde- og lavpunkter i betalingsbehovene. Disse instrumenter har allerede vist deres nytte i forbindelse med forvaltningen af betalinger i den periode, som den finansielle ramme 2014-2020 dækker. Desuden vil Kommissionen fortsat arbejde tæt sammen med medlemsstaterne for at sikre rettidig udnyttelse af EU-midler inden for den flerårige finansielle ramme 2014-2020 og yde betydelig støtte til medlemsstaterne, herunder teknisk bistand og rådgivningstjenester, med henblik på at forbedre deres kapacitet til at gennemføre EU-fondene. Erfaringerne fra taskforcen for bedre gennemførelse (der blev oprettet for at forbedre gennemførelsen af ESI-fondene for den foregående periode) er blevet integreret for programmer i vanskeligheder i den nuværende periode. Der er etableret en tæt dialog med de berørte medlemsstater for at forbedre situationen. 4.Specifikke spørgsmål 4.1 Indtægter Europa-Parlamentet bemærker, at GD Budget for andet år i træk tog forbehold over for værdien af de traditionelle egne indtægter, som Det Forenede Kongerige havde opkrævet, fordi landet ikke har stillet de toldafgifter til rådighed for EU-budgettet, der var blevet unddraget på import af tekstilvarer og fodtøj. Det ser positivt på den overtrædelsesprocedure, som Kommissionen indledte i marts 2018 til opfølgning af sagen om toldsvig. Efter flere retlige skridt og en analyse af Det Forenede Kongeriges svar, der blev modtaget i februar 2018, indbragte Kommissionen sagen for EU-Domstolen i marts 2019. I oktober 2017 begyndte de britiske myndigheder gradvis at indføre nogle af de afhjælpende foranstaltninger, som Kommissionen havde anmodet om, men de nægter stadig at stille de skyldige traditionelle egne indtægter til rådighed for EU-budgettet. En analyse af dataene viser en kraftig reduktion af tabene i de traditionelle egne indtægter i Det Forenede Kongerige siden indførelsen af de afhjælpende foranstaltninger. Europa-Parlamentet opfordrer også Kommissionen til at gribe ind i sådanne sager, idet det bekræfter, at der er et klart behov for øget samarbejde mellem toldmyndighederne i medlemsstaterne for at undgå at skade EU-budgettet, de nationale budgetter og EU's produktstandarder. Kommissionen er i færd med at træffe foranstaltninger for at undgå tab af toldafgifter. Hvis Kommissionen finder, at medlemsstaternes kontroller ikke er tilstrækkelig effektive og indebærer tab af traditionelle egne indtægter, gøres medlemsstaterne ansvarlige for disse tab, idet der pålægges store renter på de forsinkede betalinger. Kommissionen handler, så snart der konstateres uregelmæssigheder. Ansvaret for opkrævning af told ligger først og fremmest hos medlemsstaterne. Kommissionen arbejder derfor tæt sammen med medlemsstaterne for at sikre en ensartet anvendelse af EU's toldlovgivning i medlemsstaterne for at beskytte Unionens finansielle interesser.

Europa-Parlamentet opfordrer også Kommissionen til at forbedre sin overvågning af importstrømmene og til at revidere den eksisterende kontrolramme og i højere grad dokumentere dens anvendelse i kontrollen af medlemsstaternes beregninger af den vægtede gennemsnitssats, som medlemsstaterne fremlægger i deres momsopgørelser For så vidt angår overvågning og datamining, vil medlemsstaterne, efterhånden som handelsmængderne vokser, og de nationale toldmyndigheder står over for finansielle begrænsninger, mere end nogensinde være nødt til at basere sig på automatisk risikoanalyse for at fokusere indsatsen på de mest problematiske sendinger og samtidig lette den lovlige handel. Alle medlemsstater har allerede adgang til det automatiserede overvågningsværktøj for udenrigshandelen, som giver dem regelmæssige opdateringer om Kommissionens løbende analyse af importstrømme og importpriser (statistisk datamining). For at støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser på at forbedre deres kontrolaktiviteter vil Kommissionen imidlertid indhente mere detaljerede data om importen i de kommende år inden for rammerne af den nye EU-toldkodeks for at fremme en mere udbredt anvendelse af dataminingteknikker. Den kontrolramme, der er knyttet til beregningen af den vægtede gennemsnitssats, er ved at blive revideret med henblik på en yderligere harmonisering af arbejdsdokumentationen og checklisten for kontrol af den vægtede gennemsnitssats for moms. Denne anmodning skulle være fuldt ud gennemført inden udgangen af 2019. 4.2 Interessekonflikter I Parlamentets beslutning anmodes Kommissionen om at følge op på en specifik sag om påståede interessekonflikter i Den Tjekkiske Republik og om generelt at rejse spørgsmålet over for medlemsstaterne. Finansforordningen fra 2018 indeholder skærpede regler om forebyggelse og håndtering af interessekonflikter, der har været i kraft siden den 2. august 2018. For første gang finder de udtrykkeligt også anvendelse på medlemsstater, der forvalter EU-midler ved delt forvaltning. Kommissionen har vejledt medlemsstaterne om gennemførelsen af disse regler på en række møder med medlemsstaternes myndigheder i 2018. Alle medlemsstater skal meddele Kommissionen, hvilke foranstaltninger de har truffet for at sikre, at de nye regler overholdes. Den 10. april 2019 blev der afholdt en specifik konference om håndtering af interessekonflikter. Kommissionen giver fortsat vejledning. I forbindelse med den konkrete sag i Den Tjekkiske Republik er der foretaget omfattende revisioner vedrørende anvendelsen af EU-lovgivning og national lovgivning. Revisionsproceduren er i gang, i fuld overensstemmelse med de gældende regler og frister, der er fastsat i de relevante forordninger. For at beskytte EU's finansielle interesser gennemføres der som en sikkerhedsforanstaltning ingen relevante betalinger fra EU-budgettet under de europæiske struktur- og investeringsfonde, indtil situationen er blevet afklaret. Kommissionen vil holde Europa-Parlamentet underrettet under behørig hensyntagen til kravene om fortrolighed. 4.3 Decentrale agenturer I Parlamentets beslutning opfordres Kommissionen til at overvåge de agenturer, der opererer under udgiftsområde 3, og svaghederne i forvaltningen af Det Europæiske Asylstøttekontor påpeges. Kommissionen er ikke direkte ansvarlig for de decentrale agenturers budgetforvaltning. Derfor vedtages meddelelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet særskilt af Europa-Parlamentet for at understrege agenturernes autonomi som særskilte juridiske enheder. I overensstemmelse med den fælles tilgang til decentrale agenturer overvåger Kommissionen imidlertid, at agenturerne handler i overensstemmelse med Unionens regler og interesser. Mekanismerne for denne overvågning er blevet styrket med den nye finansforordnings ikrafttræden i maj 2019. De nye regler forpligter agenturerne til at anvende en effektiv intern kontrol baseret på den ramme for intern kontrol, som Kommissionen har fastlagt for sine egne tjenestegrene, til at udforme det interne kontrolsystem med henblik på at mindske de specifikke risici i forbindelse med aktiviteter, der udføres af kontorer adskilt fra hovedsædet, til i programmeringsdokumentet at medtage strategien for at undgå gentagelser af problemer, som har givet anledning til kritiske henstillinger fra revisorer, og til at rapportere om det interne kontrolsystems effektivitet og virkningsgrad. Som tidligere skal et agentur i sin årlige aktivitetsrapport rapportere om opfølgningen på alle henstillinger under en intern/ekstern revision og underrette bestyrelsen, hvor Kommissionen er repræsenteret. Andre foranstaltninger omfatter bl.a. agenturernes forpligtelse til straks at aflægge rapport til bestyrelsen om finansielle uregelmæssigheder og svig, som er identificeret af Den Europæiske Revisionsret, Den Interne Revisionstjeneste og OLAF. Kommissionen har ret til at indhente alle nødvendige oplysninger vedrørende budgettet. Hvad angår forvaltningen af Det Europæiske Asylstøttekontor, har Kommissionen taget og tager fortsat situationen meget alvorligt. I 2018 udarbejdede Det Europæiske Asylstøttekontor en handlingsplan for at afhjælpe svaghederne i sine forvaltnings- og kontrolsystemer, og det er aktivt i gang med at gennemføre den, samtidig med at det regelmæssigt aflægger rapport til Europa-Parlamentet. Kommissionen har støttet Det Europæiske Asylstøttekontor ved at tilbyde rådgivning og ekspertise om trufne foranstaltninger (navnlig i forbindelse med indkøb, budget og rekrutteringsspørgsmål). Parlamentet har udtrykt tilfredshed med den handlingsplan og de foranstaltninger, som kontoret har iværksat. Kommissionens repræsentant i agenturets bestyrelse vil fortsat overvåge, at agenturet gennemfører handlingsplanen, således at de tidligere konstaterede mangler afhjælpes, og at der træffes yderligere foranstaltninger, hvis der er behov for det. 4.4 Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI) Europa-Parlamentet opfordrede Kommissionen til at sikre, at EFSI's forvaltningsorganer tager hensyn til en passende geografisk balance ved undertegnelsen af låneaftaler og aflægger rapport til Parlamentet om de fremskridt, der er gjort.