Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om Resultattavle for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden

(KOM(2002) 89 endelig)

(2002/C 241/20)

Kommissionen besluttede den 19. februar 2002 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Jean-Michel Bloch-Lainé til ordfører og Christoforos Koryfidis til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. juni 2002.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 392. plenarforsamling af 17.-18. juli 2002, mødet den 17. juli, følgende udtalelse med 127 stemmer for, 2 imod og 1 hverken for eller imod.

1. Præambel

1.1. I forbindelse med vedtagelsen af EU's social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden understregede Parlamentet og Rådet betydningen af at udarbejde årlige "resultattavler", der ville give mulighed for at følge udviklingen samt bekræfte de forskellige aktørers engagement og bidrag. Den første resultattavle blev godkendt i marts 2001. Den anden, udarbejdet af Kommissionen i februar 2002, blev godkendt på Barcelona-topmødet den 14. og 15. marts i år. Det er positivt, at der er planlagt en regelmæssig revision. Det betyder meget i sådanne sager, at der sker opfølgning og evaluering.

1.2. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har allerede afgivet en udtalelse om selve dagsordenen og ønsker at deltage i evalueringen heraf i 2003.

1.3. Udvalget har i denne sammenhæng villet undgå to faldgruber: Den første er i stilhed at forbigå anden fase af en opfølgningsforanstaltning, som ØSU er stærk tilhænger af. Den anden består i at afgive kommentarer, der på én gang både ville være fremsat i utide og være en gentagelse af, hvad ØSU tidligere har sagt: Iværksættelsen af dagsordenen befinder sig i øjeblikket i en meget tidlig udviklingsfase, og det ville ikke føre til noget i næsten identiske vendinger og uden nogen form for fornyelse at gentage, hvad man allerede har udtalt i forbindelse med tidligere høringer.

1.4. Af samme årsag har Udvalget, som i forbindelse med midtvejsevalueringen har i sinde at afgive en detaljeret og tilbundsgående udtalelse, denne gang udarbejdet et kort og målrettet papir, hvormed man har til hensigt:

- først at fremkomme med en vurdering af en række forhold (II), og dernæst

- at give nogle anbefalinger (III).

2. Vurderinger

2.1. Enhver fasediagnostik er en svær øvelse, eftersom det er vanskeligt klart at skelne langsigtede økonomiske tendenser fra de faktiske forhold i den aktuelle økonomiske situation (som i øjeblikket viser tegn på afmatning). I den henseende er der behov for at erindre om følgende: Der vil altid være en tidsmæssig forskydning mellem en høj vækstrate og dens indvirkning på beskæftigelsen. Tager man højde for denne forsinkede effekt, bør man undlade at falde for fristelsen til at drage effektiviteten af de beskæftigelsespolitikker, der er medtaget i dagsordenen vedrørende beskæftigelsesspørgsmål, i tvivl. Tværtimod bør man konsolidere dagsordenens retningslinier og dens incitamenter.

2.2. I Udvalgets øjne havde det været ønskeligt, om den pågældende tekst i højere grad prioriterede de retningslinier, som den indeholder, samt at den ud over det katalog, som den opstiller vedrørende de foranstaltninger og de beslutninger, der er truffet eller planlagt, i højere grad oplyste om de faktiske forhold og de konstaterbare og håndgribelige ændringer. Det er vigtigt, at man i forbindelse med evalueringen i 2003 disponerer over velfunderede og mere fyldestgørende oplysninger herom for at kunne vurdere indvirkningen af den sociale og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden på EU-medlemsstaternes sociale og økonomiske struktur. Måske er det i virkeligheden "bærende elementer"/ansvarsområder eller noget helt tredje.

2.3. Når det er sagt, har den pågældende tekst den ubestridelige fordel at være klar og skarp. Faktisk sætter teksten periodens modsætningsfyldte karakter godt i perspektiv, herunder f.eks. at:

a. Antallet af nyoprettede job er steget betragteligt, men selv om det selvsagt er for tidligt at vide, om de mål på mellemlangt sigt, som blev fastlagt på Det Europæiske Råds møde i Stockholm og i Lissabon, vil blive nået, må det konstateres, at man ikke er kommet videre med spørgsmål vedrørende f.eks. ældre arbejdstagere.

b. Antallet af nye fuldtidsjob stiger yderligere, arbejdsløsheden er dalende, antallet af udbudte job til arbejdere, der har få kvalifikationer eller kvalifikationer på mellemniveau, er øget. Men der er fortsat strukturelle svagheder: kønsrelaterede lønforskelle og en fortsat meget høj arbejdsløshedsprocent, særligt blandt unge, hvor den er dobbelt så høj som gennemsnittet, mens de regionale forskelle inden for beskæftigelse og arbejdsløshed stadig er store.

c. Fattigdom og social udstødelse udgør fortsat et stort problem, men varierer stærkt i omfang fra medlemsstat til medlemsstat.

Teksten i "resultattavlen" munder forstandigt ud i en bøn om, at alle aktører udviser ansvarlighed og beslutsomhed.

3. Anbefalinger

3.1. ØSU har ikke i forbindelse med udarbejdelsen af nærværende udtalelse ønsket at genåbne debatter, der er afsluttede eller endnu ikke bragt til vejs ende, om forskellige emner, som "resultattavlen" kommer ind på.

Det ligger imidlertid ØSU på sinde at minde om, at man allerede har tilkendegivet meget klare holdninger om emner, som f.eks.:

- arbejdsmarkedspolitiske retningslinjer (Udtalelse om "Forslag til Rådets beslutning om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik for 2002", EFT C 36 af 8.2.2002. Udtalelse om "Forslag til Rådets beslutning om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik for 2001", EFT C 14 af 16.1.2001)

- arbejdskvalitet (Udtalelse om "Styrkelse af kvaliteten af social-, arbejdsmarkeds- og beskæftigelsespolitikken", EFT C 311 af 7.11.2001)

- sociale indikatorer (Udtalelse om "Sociale indikatorer", ØSU-udtalelse)

- sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen (Udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen - Tilpasning til ændringerne i arbejdslivet og i samfundet: en ny fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2002-2006", ØSU-udtalelse. Udtalelse om "Kommissionens forslag til Rådets henstilling om anvendelse af lovgivningen om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen på selvstændige", ØSU-udtalelse)

- pensioner (Udtalelse om Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg om: "Anvendelse af en integreret tilgang til at understøtte nationale strategier for sikre og bæredygtige pensioner" EFT C 48 af 21.2.2002. "Økonomisk vækst, beskatning og bæredygtighed i EU's pensionssystemer", EFT C 48/89 af 21.2.2002. "Afskaffelse af skattemæssige hindringer for grænseoverskridende ydelse af arbejdsmarkedsorienteret pension", EFT C 36/53 af 8.2.2002)

- nye styreformer ("Nye styreformer i EU", ØSU-udtalelse)

- beskæftigelse på lokalniveau (Udtalelse om Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget "Lokal handling til fordel for beskæftigelsen. Den lokale dimension i den europæiske beskæftigelsesstrategi", EFT C 14 af 16.1.2001. Udtalelse om "Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Styrkelse af den lokale dimension i den europæiske beskæftigelsesstrategi", EFT C 149 af 21.6.2002)

- almennyttige sociale tjenester (Udtalelse om "Almennyttige sociale tjenester i den private nonprofit-sektor i EU", EFT C 311 af 7.11.2001)

- ældre arbejdstagere (Udtalelse om "Ældre arbejdstagere", EFT C 14 af 16.1.2001)

- unge (Udtalelse om "Europa-Kommissionens hvidbog: Et nyt afsæt for europæisk ungdom", EFT C 149 af 21.6.2002).

3.2. Udvalget ønsker på nuværende stadium at understrege følgende:

3.2.1. Bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse vil fremover udgøre en væsentlig del af EU's socialpolitik. De nationale handlingsplaner for social integration, som medlemsstaterne indgav til Kommissionen i juni 2001, afslører en fattigdomsvision, som ikke begrænser sig til fattigdom i materiel forstand, men som også inddrager vanskeligheder og afsavn eller usikkerhed i relation til beskæftigelse, bolig, sundhed, uddannelse, kultur og adgang til serviceydelser. Denne anerkendelse af fattigdommens multidimensionelle karakter er et stort fremskridt. På trods heraf anbefaler Udvalget, at man går endnu længere i den retning. Det er ikke tilstrækkeligt for medlemsstaterne at opregne eksisterende politikker og på den måde etablere kataloger, som man gjorde med de planer, man indgav i 2001. Man bør vedtage en mere global og perspektivrig fremgangsmåde i overensstemmelse med de mål, som blev defineret i Lissabon i marts 2002.

Med dette mål for øje er det vigtigt, at man går videre end man gjorde i første omgang med den del af foranstaltningerne, der vedrører arbejdsmarkedet. Beskæftigelse er selvsagt en væsentlig faktor for social integration, men ikke den eneste. EU's strategi for bekæmpelse af udstødelse bør ikke begrænses til en beskæftigelsesstrategi, uanset hvor betydningsfuld en sådan end måtte være. Hvad man bør holde sig for øje, uafhængigt af hvor langt ude i fremtiden noget sådant måtte ligge, er adgang til et samlet hele af grundlæggende rettigheder.

ØSU bifalder vedtagelsen af et EU-handlingsprogram, der styrker samarbejdet mellem medlemsstaterne om bekæmpelse af social udstødelse. Programmet strækker sig over perioden 2002-2006. Det budget, der er afsat hertil, er på 75 millioner EUR over fem år. Er dette nok i sammenligning med bevillingsrammen for Den Europæiske Socialfond, som er det finansielle instrument, der først og fremmest er helliget den yderst vigtige og centrale beskæftigelsesstrategi? Burde man ikke udvide det område, som Den Europæiske Socialfond dækker, for bedre at kunne understøtte bekæmpelsen af fattigdom og social udstødelse?

3.2.2. Det foreliggende dokument kan efterlade det indtryk, at "arbejdsmarkedets parter" ikke yder et tilstrækkeligt bidrag til virkeliggørelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden. ØSU ønsker i den sammenhæng at slå to ting fast(1):

a. Selv om man kunne opfordre arbejdsmarkedets parter til at arbejde endnu mere målrettet, udfører de deres vanskelige opgave vedholdende og beslutsomt.

b. Man kan også anbefale og ønske, at man i forbindelse med "den sociale dialog" ikke nedprioriterer de svage i samfundet, dem "uden rettigheder" og de fattigste og deres bekymringer og sorger, til fordel for forsvaret af holdninger og velerhvervede rettigheder, uanset hvor berettiget dette måtte synes. Sker det, vil der på længere sigt opstå et alvorligt solidaritetsunderskud i EU. Det drejer sig blandt andet om at anbefale, at man i EU bliver mere opmærksom på og mere opfindsom med hensyn til spørgsmål, der vedrører asylret og indvandring. Desuden bør man, inden det bliver for sent, gå mere i dybden med spørgsmålet om, hvad der vil ske på det sociale område som følge af "udvidelsen".

3.2.3. Efter Udvalgets opfattelse lægger man i resultattavlen fortsat ikke tilstrækkelig vægt på den rolle, som de "almennyttige sociale tjenester", der medvirker til at fremme almennyttige interesser inden for EU, spiller i "det organiserede civilsamfund". ØSU har i en af sine udtalelser bl.a. mindet om, at Fællesskabet ikke fuldt ud har fattet rækkevidden af de aktiviteter, som disse tjenester gennem lang tid og i stadigt stigende grad udfører, og det ansvar, som de på deres facon påtager sig, på social- og sundhedsområdet i en række af EU's medlemsstater. Vores resultattavler indeholder på dette område utilstrækkelige "styringsparametre". Det er hævet over enhver tvivl, at begrebet og udtrykket "non-profit-sektoren" eller "den tredje sektor" i dag er forholdsvis flydende. Dette er dog ingen undskyldning for ikke at bestræbe sig på at få en bedre forståelse for de håndgribelige realiteter, som de dækker over, herunder i relation til foreninger, stiftelser, kooperativer og andelsforeninger. En total forbigåelse eller nogle vage henvisninger til NGO'er ville ikke rette op på denne mangel eller udfylde dette "hul" i EU's sociale og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden. Man ville spilde tiden og vige tilbage for at gøre en indsats og udnytte et betydningsfuldt potentiale, der på én gang er stærkt og skrøbeligt. Det drejer sig om i højere grad at erkende spændingsfeltet mellem "offentlig" og "profitgivende".

Der er behov for en sådan tilgang med EU's nuværende sammensætning og i endnu højere grad i tilløbet til udvidelsen.

3.2.4. I forbindelse med gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden er alle enige om det nødvendige i at inddrage "det organiserede civilsamfund". Hvad dækker denne betegnelse over? Naturligvis "arbejdsmarkedets parter" samt de organisationer, der er omtalt i ovenstående afsnit. Man bør dog også tage de ikke-institutionelle grupperinger, der ledes af såkaldt "socialt udstødte" personer eller minoritetsgrupper, i betragtning. Der er tale om stærke kræfter, som bedre end nogen andre er i stand til at vække opmærksomhed, tilkendegive og mobilisere i de spørgsmål, der ligger dem på sinde.

3.2.5. ØSU understreger behovet for at styrke synergien mellem beskæftigelses- og regionalpolitikkerne i relation til de forskelle, der er mellem EU's regioner med hensyn til arbejdsløshed og social udstødelse.

3.2.6. ØSU erindrer om, at der må gøres fremskridt i det vanskelige arbejde med at etablere kvalitetsindikatorer.

3.2.7. ØSU anbefaler, at man vedbliver at gøre en indsats med hensyn til tilpasningsevnen i relation til beskæftigelse og social integration og understreger nødvendigheden af, at man på koordineret vis bestræber sig til det yderste på at udvikle et integreret og effektivt europæisk rum for livslang læring(2).

4. Konklusion

4.1. Ved at bestræbe sig på en bedre koordinering af de økonomiske, sociale og arbejdsmarkedsmæssige politikker har den Europæiske Union villet markere sit ståsted. Det er svært, men nødvendigt at nå frem til en konkret udmøntning af hensigtserklæringerne, hvis det skal lykkes at bevare borgernes tillid til Unionen.

4.2. At opstille en overskuelig "resultattavle" er uhyre væsentligt. Måske burde man, som nogle vælger, i stedet tale om "rutediagrammer", et udtryk, der i højere grad leder tankerne hen på distancetilbagelæggelse og fremskridt.

4.3. Alle programmer bør evalueres med jævne mellemrum, således at man i lyset af realiteterne om nødvendigt kan tilrette og ændre programmet. Det er stadig for tidligt at tale om en evaluering af dagsordenen ved midtvejsevalueringen i 2003 - medmindre formålet for ØSU er her og nu at understrege, at man agter at deltage aktivt i denne nært forestående øvelse. Den foreliggende udtalelse har udelukkende til formål på så tidligt et stadium som muligt at engagere sig i sagen, at få fastlagt en plan og at vise sin vilje til på optimal vis at bidrage.

Bruxelles, den 17. juli 2002.

Göke Frerichs

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Se også udtalelsen om "Kommissionens forslag til Rådets direktiv om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab", EFT C 258 af 10.9.1999 og udtalelsen om "Forslag til Rådets beslutning om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik for 2002", EFT C 36 af 8.2.2002, s. 4.

(2) Udtalelse om "Memorandum om livslang læring", EFT C 311 af 7.11.2001.