it it KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 18.09 1995 
KOM(95) 431 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
UDVIKLINGSMULIGHEDER 
I FORBINDELSE MED TELEFONBØGER 
OG ANDRE TELEOPLYSNINGSTJENESTER 
PÅ ET LIBERALÏSERET MARKED 

Indholdsfortegnelse 
Sammendrag 
I Indledning 
II Den nuværende lovgivning 
III Debatterede områder 
1 Overholdelse af konkurrencereglerne 
2. Beskyttelse af privatlivets fred og personlige oplysninger 
3. Beskyttelse af intellektuel ejendomsret 
4 Den tekniske udvikling: elektroniske telefonbøger / X.500-tjenester 
IV Målsætninger 
1 Et alment tjenesteudbud 
2 Generel formidling og let adgang 
3 Tjenester af høj kvalitet 
4 Et bredere tjenesteudbud, som kan medvirke til indførelsen af multimedieteknik 
V. De vedtagne principper 
1. Der skal fortsat føres en samlet abonnentfortegnelse, også når der bliver indført 
konkurrence 
2. Monopoler og særrettigheder skal afskaffes 
3 Der skal etableres vilkår for brug og salg af oplysninger 
4 Der skal sigtes mod at fremme indførelsen af elektroniske telefonbøger og andre edb-
baserede medier 
5 Der skal opstilles regler for beskyttelse af privatlivets fred og intellektuel ejendomsret 
VI Konklusion 
Sammendrag 
Da Kommissionen havde gennemfort sin undersøgelse af situationen i telesektoren, fastsatte Rådet i sin 
resolution af 22. juli 1993, at offentlig taletelefoni skulle være liberaliseret pr I. januar 199K (med 
overgangsperioder for visse medlemsstater). Den mest almindelige indfaldsvinkel til teletjenesterne er 
telefonbøger eller andre former for abonnentfortegnelser, og de spiller en vigtig rolle for anvendelsen af 
teletjenester i et konkurrencebaseret miljø. 
Telefonboger og beslægtede oplysningstjenester er en krydsning mellem telekommunikations- og 
forlagsvirksomhed, og derfor påvirkes disse tjenester af alle de ændringer, der sker inden for begge 
sektorerne. Telefonbøger udgør en solid del af medieudbuddet, svarende til 7,5% af reklamemarkedet i 
hele EU 
I dag er man i gang med at indfore multimedieteknik i sektoren, f.eks. ved hjælp af videotex-systemet (i 
nordisk sammenhæng tidligere kaldet teledata), som baserer sig pa forskellige interaktive elementer Det 
kan godt tænkes at blive et vigtigt bidrag til udbygningen af dette nye marked. 
Abonnentfortegnelser findes i forskellige former: trykte, elektroniske ("on-line" eller CD-ROM) eller 
som oplysningstjenester, som man kan ringe til. Man kan f.eks. nævne: 
navneboger (alfabetiske abonnentfortegnelser) 
fagboger (fortegnelser over erhvervsabonnenter inddelt efter fagrubrikker) 
specialiserede fagboger (fortegnelser over erhvervsabonnenter inden for bestemte fag). 
Abonnentfortegnelser (forst og fremmest navnebøger og "oplysningen") er en vigtig tilgang til 
teletjenesterne, og derfor har de altid hængt tæt sammen med udbuddet af taletelefoni og været et af 
grundelementerne i det almene tjenesteudbud. 
Nar der bliver indfort konkurrence inden for teleområdet, skal EU-reglerne for teleområdet udvides til 
også at omfatte telefonboger og oplysningstjenester. Det skal også sikres, at der fortsat fores en samlet 
fortegnelse over alle abonnenter, og at alle brugere har let adgang til en oplysningstjeneste til en rimelig 
pris 
Derfor foreslår Kommissionen følgende principper for sektorens udvikling: 
1 Der skal fortsat føres en samlet fortegnelse over alle abonnenter og være let adgang til en 
oplysningstjeneste, også når der bliver indført konkurrence. Brugerne af offentlig taletelefoni i 
de forskellige medlemsstater skal have adgang til mindst én navnebog, hvori de kan finde navn og 
nummer på abonnenter på mobil- og fastnettet, og de skal endvidere have adgang til mindst én 
oplysningstjeneste uden større omkostninger for brugerne. 
2 Monopoler og særrettigheder på markedet for telefonbøger skal afskaffes i de medlemsstater, 
hvor de stadig findes Målet med denne liberalisering er at sikre en dynamisk udbudsudvikling jf. 
konkurrencereglerne og parallelt med den seneste udvikling i EU-reglerne for området (f.eks. om 
fuld liberalisering af taletelefoni), og samtidig tage højde for den udvikling, der forventes i de 
kommende år i forbindelse med tværeuropæiske net og mobiltjenester 
3. Der skal opstilles regler for adgang til og anvendelse af oplysninger Nar telefonboger og 
abonnentoph sningstjenester ikke længere er underlagt monopoler eller særrettigheder, skal 
adgangen til "raoplysningerne" om abonnenter styres på grundlag af objektive, gennemskuelige og 
ikke-diskriminerende kriterier og i overensstemmelse med EU-reglerne, især konkurrencereglerne, 
ONP-bestemmelserne og reglerne om beskyttelse af personlige oplysninger og privatlivets fred. 
4-
4 Der skal sigtes mod at fremme ny teknologi (elektroniske telefonbøger, CD-ROM og X.500-
tjenester) og indføre multimedieteknik. Der er allerede store fordele ved at bruge elektroniske 
telefonbøger (hurtig adgang til oplysningerne, løbende ajourføring, større udbud af forskellige 
systemer). Derfor bor man fremme sammenkobling af de forskellige EU-tjenester. Og ved hjælp af 
de nye elektroniske medier og den interaktivitet, der ligger bag f.eks. videotex-systemet, kan 
telefonbøgerne efterhånden i højere og højere grad baseres på multimedieteknik. 
5 Der skal opstilles regler til sikring af person rettigheder: 
Beskyttelse af privatlivets fred. 1 forbindelse med udarbejdelsen af abonnentfortegnelser skal det 
sikres, at oplysninger af personlig art holdes fortrolige. Omgangen med personlige oplysninger, 
som er en forudsætning for, at der kan fremstilles abonnentfortegnelser, er underkastet visse 
restriktioner som følge af medlemsstaternes eksisterende lovgivning, ligesom den fremover vil blive 
underlagt EU-bestemmelser, der er under udarbejdelse (direktiver med generel anvendelse og 
direktiver vedrorende særlige problemer inden for teleområdet). Forbrugerne skal f.eks. oplyses om 
de særlige regler inden for dette omrade, dvs. at de kan forlange ikke at stå i telefonbogen, at de 
har ret til at fa rettet ukorrekte oplysninger om sig selv, at de kan forbyde telefonselskaberne at 
videregive oplysninger om dem og at de kan forlange, at oplysningerne om dem kun bruges i 
bestemte forbindelser 
Beskyttelse af intellektuel ejendomsret Medlemsstaternes og EU's gældende bestemmelser om 
ophavsret skal udvides til også at omfatte abonnentfortegnelser 
Det er med henblik pa at præcisere disse principper, at Kommissionen hermed fremlægger 
nærværende meddelelse for Europa-Parlamentet og Rådet. 
S -
I. Indledning 
Abonnentfortegnelser, dvs. telefonboger og beslægtede oplysningstjenester, er en krydsning mellem 
telekommunikations- og forlagsvirksomhed. Navnebøger og "oplysningen" er den mest almindelige 
tilgang til teletjenesterne i et konkurrencebaseret miljø. Disse tjenester spiller derfor en vigtig rolle i 
forbindelse med en fuld liberalisering af taletelefoni jf. Rådets resolution af 1. januar 1998°, og de er en 
vigtig del af det informationssamfund, der er ved at opstå i EU2'. 
Telefonbøger udgør en solid del af EU's reklamemarked. I dag er man i gang med at indføre 
multimedieteknik i sektoren, f.eks. ved hjælp af videotex-systemet (tidligere også kaldet teledata), som 
baserer sig på forskellige interaktive elementer. Det kan godt tænkes at blive et vigtigt bidrag til 
udviklingen af dette nye marked. 
Abonnentfortegnelser findes i forskellige former: trykte, elektroniske ("on-line" eller CD-ROM) eller 
som oplysningstjenester, som man kan ringe til. Man kan f.eks " nævne: 
navneboger (alfabetiske abonnentfortegnelser) 
fagboger (fortegnelser over erhvervsabonnenter inddelt efter fagrubrikker) 
specialiserede fagboger (fortegnelser over erhvervsabonnenter inden for bestemte fag). 
Det skonnes. at omsætningen pa salg af reklameplads i telefonbøger (navneboger. fagbøger og 
elektroniske telefonboger) i EU ligger på 3,7 mia ECU1. 
Hvis man gennemgår de forskellige produkter på markedet, kan man se, at der er stor forskel på dem. 
Det hænger ikke blot sammen med forskelle i medlemsstaternes gældende lovgivning, men også med 
telefonbøgernes målgrupper. Det fremgår klart, hvis man holder sig følgende for øje: 
det er antallet af abonnenter, der bestemmer, hvor mange navneboger (som strengt taget heller ikke 
omfatter fax- og telexfortegnelser) der udgives, og derfor har telefonbøgerne naturligvis større 
gennemslagskraft i lande med høj befolkningstæthed end i lande med lavere befolkningstal; 
markedet for navneboger anslås til 1,1 mia. ECU; 
det samlede marked for fagboger udgør ca. 2,2 mia. ECU; 
internationale fax- og telexfortegnelser er et meget mindre marked, ca. 50 mio. ECU. 
Markedet for navneboger og fagboger er i vidt omfang domineret af offentlige teleoperatører eller de 
virksomheder, teleoperatorerne har overdraget produktionen og administrationen af telefonbøgerne til5'. 
Selv i de medlemsstater, hvor man har liberaliseret markedet for telefonbøger, sker der ingen mærkbar 
1 ) Rådets resolution 93/C213/01 af 22. juli 1993 om forholdene inden for telekommunikationssektoren og behovet tor 
yderligere udvikling pa telekommunikationsmarkedet (EFT nr. C 213 af 6.8.1993). 
I resolutionen fastlægges en overgangsperiode på 5 år for Spanien, Portugal, Grækenland og Irland, og 2 år for 
Luxembourg. Spanien har siden meddelt, at man dér alligevel har til hensigt at folge den generelle skæringsdato 1. 
januar 1998. 
2 j Europa og det globale informationssamfund - Anbefalinger til Det Europæiske Råd (Bangemann-rapporten, 
26.5.1994) 
3 ) Som en hurtig kategorisering kan man sige, at navneboger forst og fremmest vedrorer kommunikation mellem 
privatpersoner, fagbøger vedrorer kommunikation mellem privatpersoner og virksomheder, og specialiserede 
fagboger vedrorer kommunikation mellem virksomheder inden for bestemte fag. 
Hvis man onsker mere præeise oplysninger, henvises der til "Study on Regulatory and Commercial Aspects related to 
Telecommunications Directories and Related Publications and Services", rapport udarbejdet lor Europa-
Kommissionen al Coopers & Lybrand, Deloitle, 1992. 
4) 1992-lal. 
5 ) I tiere medlemsstater har televirksomhederne overladt produktionen og administrationen af de almindelige 
lelefonboger og fagbogerne til specialiserede datterselskaber eller eksterne firmaer, som f.eks det franske ITT. I 
Belgien har operatoren for kort tid siden besluttet at give disse opgaver i entreprise til firmaet GTE 
udvikling uden for fagbogsområdet, og det er stadig primært de specialiserede fagboger. som de private 
forlag giver sig af med 
Der er allerede en del televirksomheder, som udbyder elektroniske abonnentfortegnelser via videotex6^. 
Men i en del medlemsstater må private tjenesteleverandører ikke udbyde sådanne tjenester, og det er 
ikke den eneste hindring for fælleseuropæiske tjenester af denne type: rent teknisk er der nemlig også 
forskel på f.eks. medlemsstaternes standarder for videotex, og der er således nok at tage fat på for at 
åbne for udviklingen på markedet for elektroniske telefonbøger. 
Men ifølge ovennævnte undersøgelse7' er der plads til yderligere vækst på markedet for telefonbøger, 
navnlig de edb-baserede udgaver. Markedet for papir-telefonbøger vil også vokse, men ikke helt så 
hurtigt, omend muligvis hurtigere end det de seneste år har været tilfældet i USA. 
Indtægterne ved salg af reklameplads i telefonbøger udgør 7,5% af de samlede EU-reklameindtægter, 
som f.eks. stammer fra aviser og ugeblade, tv, radio og biografreklamer. 
Markedsudviklingen på kort og mellemlang sigt kommer i vidt omfang til at afhænge af lovudviklingen, 
hvor det skal sikres, at der også i et konkurrencebaseret miljø fortsat føres en samlet fortegnelse over 
alle abonnenter, og at der bliver mulighed for at udnytte telefonbøgernes fulde markedspotentiale. 
II. Den nuværende lovgivning 
Hvis man ser på, hvordan medlemsstaternes nuværende bestemmelser om telefonbøger er, kan der 
skelnes mellem tre forskellige hovedgrupper: 
medlemsstater, hvor de "etablerede" teleoperatører har et lovhjemlet monopol på at udbyde 
navneboger og fagboger: Grækenland, Italien, Portugal og Spanien 
medlemsstater, hvor der ikke er monopoler, omend det hverken angives i den gældende lovgivning, 
om udbud af telefonbøger er et liberaliseret område eller om andre end teleoperatøren må fa 
adgang til de "rå" abonnentoplysninger: Danmark, Irland, Luxembourg, Nederlandene og Det 
Forenede Kongerige 
medlemsstater, hvor området udtrykkeligt er åbnet for konkurrence. Belgien. Tyskland og 
Frankrig 
Hvad enten der er monopoler og særrettigheder eller ej i forbindelse med udgivelse af telefonboger, er 
det i de fleste medlemsstater fastsat ved lov. at der skal offentliggøres abonnentfortegnelser. Det drejer 
o) Elektronisk telefonbog: abonnentfortegnelse i form af en database, som kan konsulteres on-line og/eller som CD-
ROM 
1 EU foregår on-line konsultation i forskellige medlemsstater via videotex. Det drejer sig forst og fremmest om det 
franske Minitel: del var i forste omgang tanken, al denne tjeneste gradvis skulle træde i stedet for telefonbøger på 
papir Nu er Minitel blevet en stor succes, forst og fremmest på grund af de elektroniske telefonbøger, og der er i dag 
gennemsnitligt over 40 DUO opkald om dagen. De oprindelige prognoser har faktisk vist sig at være alt for 
konservative, og der er nu således mere end 6 mio. Minitel-terminaler i brug. 
Der er mange forskellige funktioner, og arbejdet kan ikke sammenlignes med nogen anden telefonbog: over 28 mio. 
abonnentnumre og denned over 28 mia. tegn i én database, daglig ajourføring uden bnid i brugernes konsultationer, 
20 000 samtidige opkald, adgang 24 timer i døgnet, svartider på under 3 sekunder i 98% af tilfældene, 
forbrugsindtægter på 20 mio ECU i 1991 (selv om de forste tre minutter er gratis) og over 54 mio. ECU i 
reklameindtægter 
7 ) Coopers & Lybrand. se fodnote 3 
7-
sig for de meste om navneboger*1 Danmark er faktisk det eneste land, hvor de offentlige teleoperatorer 
skal offentliggøre en fagbog I tabel I gives en oversigt over, hvilke typer abonnentfortegnelser der skal 
offentliggøres 
1 de tilfælde, hvor det ved lov er fastsat, at der skal udgives en abonnentfortegnelse, gælder som regel 
følgende takstvilkår: 
alle abonnenter skal gratis modtage den navnebog, som de selv står i, og en fagbog for det 
geografiske område, deres abonnement gælder for^ og hvis det koster noget at få andre 
telefonbøger, skal prisen være lagt tilpas lavt, så telefonbøgerne kommer ud til så mange som 
muligt 
prisen for at bruge oplysningstjenesterne beregnes generelt til lokalsamtaletakst. 
Endelig bør det bemærkes, at de fleste af medlemsstaternes nuværende lovgivning ikke siger noget om, 
om en navnebog udover oplysningerne om abonnenternes navne og numre skal indeholde oplysninger 
om andre tjenester, som abonnenter med basistilslutning kan tænkes at abonnere på. Men i Belgien og 
Grækenland har operatøren eneret på at udgive telefonbøger for andre tjenester end offentlig taletelefoni 
(f.eks. ISDN, telex, fax og elektronisk post), og i Danmark, Luxembourg og Nederlandene skal de 
telefonbøger, som de offentlige operatører skal udgive for de forskellige tjenester, også indeholde 
abonnentoplysninger for andre tjenester, f.eks. telex. 
Nar operatører i forskellige medlemsstater vil give deres abonnenter adgang til oplysninger om 
abonnenter i andre lande, følger man som oftest reglerne i CCITT's rekommandation E 114 om gensidig 
udveksling af information mellem forskellige medlemsstaters operatører9' (CCITT: Den Internationale 
Telekommunikationsunions Internationale Rådgivende Komité for Telegraf- og Telefonvæsen). 
Som folge af den forestående liberalisering af offentlig taletelefoni og det voksende udbud af 
mobiltjenester har man i mange medlemsstater indledt en principdebat om den fremtidige lovgivning 
vedrørende telefonboger og beslægtede tjenester1 °\ 
X » I Det Forenede Kongerige skal British Telecom og konkurrenten Mercury således ikke blot optage konkurrentens 
abonnenter i sine telefonbøger til kostpris, hvis demie anmoder herom, men også stille en telefonoplysnmgstjeneste 
til rådighed 
9 ! Disse regler gælder således i Det Forenede Kongerige både for BT og Mercury 
|0> Se f.eks.. 
- Rapport de sNiithèse sur la consultation publique sur la réglementation des telecommunications françaises 
organisée par Bruno Lassére, Frankrig, marts 1994 
- OFTEL Enquiry into Directory Enquiry Services, Det Forenede Kongerige, marts 1994 
- i Tyskland har man indledt en offentlig debat om takster for telefonoplysningstjenester 
-1 Belgien har Belgacoms beslutning om at overlade produktionen og administrationen af telefonbøger til GTE (i 
stedet for som tidligere ITT) sat gang i en voldsom debat. 
-8 
Tabel 1 : Monopoler og særrettigheder i forbindelse med telefonbøger 
Tyskland 
Belgien 
Danmark 
Spanien 
Frankrig 
Grækenland 
Irland 
Italien 
Luxembourg 
Nederlandene 
Portugal 
Det Forenede 
Kongerige "Oplysningen" 
"f"' {^'"'"'f "< 
? S's 
s Navnebøger 
„. ç>s. ;,.. 
^•^""•J--;":-;-^"^ Fagbøger 
\frr-Y -s-
'/.>..'/ V''. ". *.f. 
.. X Elektroniske 
telefonbøger 
1 
, 
1 
Kilde: Undersøgelse foretaget af Coopers & Lybrand, De loi tie (1992) 
: Monopol eller særrettigheder 
: Ingen love på området 
Tabel 2: Pligt til at udgive abonnentfortegnelser 
Det Forenede 
Kongerige 
Kilde: Undersøgelse foretaget af Coopers & Lybrand, Deloitte (1992) 
*. "&"' Teleoperatørerne skal levere fortegnelser 
Ingen love på området 
Der udbydes elektroniske abonnentfortegnelser / Minitel 
- 10 
III. Debatterede områder 
1. Overholdelse af konkurrencereglerne 
De konkurrenceregler, der er fastlagt i traktaten, finder også anvendelse på den fremtidige udvikling 
inden for denne sektor. 
Hermed tænkes først og fremmest på artikel 85 og 86, eventuelt sammenholdt med artikel 90, som 
forbyder konkurrenceforvridende metoder, hvad enten det drejer sig om aftaler mellem operatører og 
forlag eller misbrug af markedsdominans. 
2. Overholdelse af lovgivningen vedrørende det indre marked 
Det generelle grundlag for sektorens fremtidige udvikling fastlægges også i lovgivningen vedrørende det 
indre marked, navnlig bestemmelserne om fri omsættelighed for tjenesteydelser (artikel 59 ff.), fri 
etableringsret (artikel 52 ff.) og fri varehandel (artikel 30 ff). 
3. Beskyttelse af privatlivets fred og personlige oplysninger 
Man bor skelne mellem de medlemsstater, hvor der ikke eksisterer nogen særlovgivning pa området, og 
de medlemsstater, hvor der er indført love, som specielt tager sigte på at beskytte privatlivets fred og 
personlige oplysninger. Inden for sidstnævnte gruppe er der store forskelle i, hvordan man har grebet 
sagen an. 
Det har bremset den tværeuropæiske udvikling på markedet for telefonbøger, eftersom: 
det er vanskeligt at overfore oplysninger fra medlemsstat til medlemsstat 
forskellene fra medlemsstat til medlemsstat kan påvirke konkurrencesituationen, eftersom nogle 
operatorer og forlag pålægges strengere vilkår end andre. 
Kommissionen har for at fjerne ovennævnte hindringer fremlagt forslag, der skal skabe et fælles 
lovgrundlag vedrorende beskyttelse af privatlivets fred og personlige oplysninger i EU (se afsnit V.5). 
4. Beskyttelse af intellektuel ejendomsret 
Der er også stor forskel pa reglerne om intellektuel ejendomsret medlemsstaterne imellem, og dermed på 
copyright-beskyttelsen for telefonboger 
Dét at der hidtil ikke har været en fælles fremgangsmåde inden for dette område, så medlemsstaterne 
kunne folge de samme copyright-regler, har lagt en dæmper pa udviklingen inden for 
telefonbogsområdet, navnlig hvad angår nye muligheder og medier. Dog vedtog Rådet bestemmelsen, 
den 10. juli 1995. om det forslåede direktiv om lovlig beskyttelse af data baser der kan føre til 
ændringer inden for dette område (se afsnit V.5) 
5. Den tekniske udvikling: elektroniske telefonbøger / X.500-tjenester 
Selv om der er sket en betydelig udvikling inden for adgangen til videotex-tjenester (især i Frankrig), 
har abonnenterne i EU set under ét stadig ikke adgang til faciliteter, som kan gøre det ud for en regulær 
tværeuropæisk elektronisk telefonbog 
Det skyldes forst og fremmest to forhold: 
formidlingen af og adgangen til informationskilderne er stadig for besværlig 
operatørerne har ingen anerkendt, standardiseret grænseflade, og derfor kan det være vanskeligt at 
sammenkoble tjenester 
CCITT har opstillet en international standard, som åbner for en række anvendelsesmuligheder, samtidig 
med at man kan tilgodese de særlige behov og forskellige protokoller, som ligger til grund for de 
forskellige net. Det er tanken, at "X.500-rekommandationen", som CCITT har udarbejdet i tæt 
samarbejde med ISO, skal fungere som standard for konsultation af elektroniske telefonbogsdatabaser. 
I denne standard defineres både forskellige typer af elektroniske telefonbøger og strukturerne i dem, en 
række tjenester, som skal udbydes til brugerne, og de tilgrundliggende protokoller. Rekommandationen 
kan således tænkes anvendt som standard for elektronisk post via X.400-net, elektronisk dataudveksling 
(EDI) og konsultation af elektroniske navnebøger og fagbøger, som omfatter et eller flere lande. 
CCITT har opstillet en række rekommandationer, eftersom der i dag anvendes flere forskellige 
protokoller for net og tjenester"' En række teleorganisationer har vedtaget specifikationen T/Tph 2812'. 
Der er fremlagt et aftalememorandum, som er åbent for alle europæiske organisationer, der vil fremme 
internationale oplysningstjenester ved hjælp af T/Tph 28 eller andre anerkendte tilslutningsprotokoller. 
1 i Her kan bl.a nævnes: 
* Rekommandation 1; 163 vedrorende nummerering og adressering for telenet, som folger numeriske protokoller 
med 12 cifre 
* Rekommandation X 121 om datanet, som følger protokoller med 14 cifre 
•Rekommandation X 400 om meddelelsestjenester, som følger alfanumeriske protokoller. 
12 ) CEPT (Den Europæiske Konference af Post- og Teleadmmistrationer) har opstillet en specifikation med sigte på at 
lette samarbejdet om telefonbøger I mange medlemsstater anvendes forskellige andre patentbeskyttede 
specifikationssystemer 
IV. Målsætninger 
1. Et alment tjenesteudbud 
Det er tanken, at brugerne i alle medlemsstater skal have adgang til mindst en komplet 
abonnentfortegnelse, så de kan fa bestemte oplysninger om abonnenter i hele EU13' 
Kommissionen bakker op om princippet om,, at alle abonnenter fortsat skal have adgang til 
navnebøger1"1'. Når man fastlægger, hvilke tjenester der mindst skal være adgang til, går man ud fra to 
typer kriterier: 
kriterier for indhold, dvs. hvilke oplysninger, brugerne skal have adgang til 
kriterier for geografisk dækning, dvs. hvordan, hvor og i hvilket omfang brugerne skal have 
adgang til oplysningerne. 
Nar der forste gang skal opstilles en komplet liste, kræves der visse minimumsoplysninger15'. 
De abonnentfortegnelser, der ud fra disse oplysninger udarbejdes til offentligt brug, bør derudover 
indeholde oplysninger, som kan være vigtige for brugerne, især vedrørende nødtjenester, f.eks. det 
fælleseuropæiske alarmnummer 112 i de lande, hvor man allerede har indført det,6). Endelig bør den 
indeholde oplysninger, der gør det lettere at bruge den eller de tjenester, televirksomhederne udbyder17). 
Hvad der ellers skal stå i fortegnelserne er hovedsagelig op til televirksomhederne selv. Hvis en 
televirksomhed omdeler en komplet oversigt og vælger at lade den indeholde oplysninger om 
virksomhedens forskellige faciliteter eller andre tjenester, f.eks. i et introduktionshæfte, skal den også 
give sine konkurrenter mulighed for at benytte sig af denne mulighed pa gennemskuelige, ikke-
diskriminerende vilkar og pa grundlag af objektive kriterier181 
Oplysninger om dedikerede tjenester eller særlige net, f.eks. telex, kunne også fortsat stå i særlige 
fortegnelser. 
2. Generel formidling og let adgang 
Denne målsætning kan deles op i følgende trin: 
13) Denne liste inkludere alle abonnenter af alle operatører, så fremt de har ønsket ikke at forblive i 
abonnentfortegnelsen (se afsnit V.5). 
14) 1 Kommissionens erklæring om Rådets resolution om fastlæggelse af principper for et alment udbud af teletjenester 
(EFT nr C 48 af 16.2.1994, s. 8) foreslås bestemmelser om tilrådighedsstillelse af abonnentfortegnelser i forbindelse 
med offentlig taletelefoni 
15) Se også Lassére-rapporten (Frankrig, 1994) om det fremtidige lovgrundlag i Frankrig: "Der er enighed om, at en 
universaltelefonbog skal indeholde oplysninger om alle abonnenter på det faste net, så det ikke er nødvendigt at 
konsultere mange forskellige kilder for at skaffe det nummer, man har brug for. Man kunne spørge, om det ikke også 
ville være praktisk at medtage abonnenter på mobiltjenester - og eftersom mobil- og personkommunikation bliver 
stadig mere udbredt, vil det nok være på sin plads." 
16) Rådets beslutning 91/396/EOF af 29. juli 1991 om indførelse af et fælleseuropæisk alanimununer (El "f ni. I. 217 af 
6.8 1991, s 31). 
17) Fortegnelserne bor også indeholde følgende oplysninger: 
- udgivelsesål 
- forlagets navn og adresse 
- evt. redaktørens navn og adresse. 
18) Oplysninger om forskellige faciliteter eller andre tjenester, som udbydes af den televirksomhed, der står bag 
telefonbogen, omend disse oplysninger, der som regel samles i et introduktionshæfte, ikke må bruges til andet end at 
informere brugerne, og på ingen måde, f.eks. ved indsættelse af reklamer, må bruges til at promovere udstyr eller 
tjenester, som leverandøren af navnebogen udbyder inden for liberaliserede områder 
13 -
som første trin skal der i de enkelte medlemsstater fremstilles og formidles fuldstændige, 
velorganiserede navnebøger af høj kvalitet, som alle brugere har let adgang til, og som indeholder 
oplysninger om alle abonnenter på fast- eller mobilnettet, hvadenten de falder ind under 
monopoltjenester eller liberaliserede tjenester 
som andet trin skal brugerne i hele EU hurtigt kunne fa adgang til løbende ajourførte og korrekte 
oplysninger om samtlige EU-abonnenter. Det forudsætter, at alle telefonbogsproducenter har 
adgang til komplette abonnentfortegnelser for alle medlemsstater, så de kan udbyde en reelt 
tværeuropæisk nummeroplysningstjeneste for navnebogsoplysninger, hvormed brugerne konkret 
kan fa oplyst de numre, de søger 
via operatørernes telefonoplysningstjenester eller 
via elektroniske telefonboger i de forskellige medlemsstater, hvis der findes sådanne. 
3. Tjenester af høj kvalitet 
Det er målet at udvikle en effektiv tjeneste, som giver mulighed for at udbygge og forbedre 
abonncntoplysningstjenesteme til fordel for brugerne. 
Det indebærer f.eks., at man sikrer, at abonnentoplysningstjenesterne har et tilpas højt 
kvalitetsniveau19' 
Det er særlig vigtigt, at abonnentfortegnelserne - i hvilken form de nu måtte være -jævnligt ajourføres. 
Priser for abonnentfortegnelser fastsættes i overensstemmelse med takstbestemmelsernc i direktiv 
yo/387/EØF2'" (se også afsnit V.3). 
4. Et bredere tjenesteudbud, som kan medvirke til indførelsen af multimedieteknik 
Der skal ikke kun fokuseres på at sikre abonnentfortegnelser som en del af det almene tjenesteudbud. 
Det vil også være godt, hvis der kan udvikles mere bredt anvendelige tjenester 
som passer ind i markedsbehovene på telekommunikationsmarkedet, der er inde i en rivende 
udvikling 
som er efterspørgselsorienterede og dermed tilpasset brugernes behov 
som kan afhjælpe de nuværende svage punkter, f.eks. i forbindelse med tværeuropæiske 
oplysningstjenester og telefonboger 
som udnytter de muligheder, den nye teknik og de nye edb-medier giver 
Når der åbnes for konkurrence og dermed bliver et større udbud, vil der efter al sandsynlighed dukke 
nye produkter op, som både i udformning og medie adskiller sig fra de traditionelle telefonbøger, 
ligesom den nye (interaktive) teknik vil være med til at fremme indførelsen af multimedieteknik. 
V. De vedtagne principper 
19) I forbindelse med kvaliteten skal del feks. sikres: 
- at oplysningerne er korrekte 
- at de anvendte skrifttyper er så letlæselige som muligt 
- at oplysningerne stilles så klart op som muligt. 
20) Rådets direktiv 90/387/EOF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemførelse 
af tilrådighedsstillelse af åbne net (Open Network Provision - tilrådighedsstillelse af åbne net), EF-Tidende nr L 
192 af 24 7.1990, s. 1 (ONP-rammedirektivet). 
14 
Det generelle grundlag for den fremtidige udvikling inden for EU's telesektor fremgår af Rådets 
resolution 93/C2I3/0I af 22 juli 19932", hvori der opstilles en tidsplan for en fuldstændig 
liberalisering af offentlig taletelefoni pr. 1. januar 1998, og af resolution 94/48/01 af 7. februar 1994 
om et alment teletjenesteudbud22'. 
Det europæiske lovgrundlag for fremstilling og formidling af telefonbøger og beslægtede tjenester er 
traktatens bestemmelser. 
Eftersom telefonbøger både repræsenterer en vare og en tjenesteydelse, gælder bestemmelserne om fri 
omsætning af varer og tjenesteydelser i traktatens artikel 30 til 34 samt 59 og 60 uden begrænsninger 
inden for de relevante områder, ligesom traktatens artikel 129 A om forbrugerbeskyttelse. 
Endvidere gælder traktatens konkurrenceregler for området, f.eks. artikel 85 og 86 om aftaler mellem 
virksomheder og misbrug af dominerende markedsstilling23', samt artikel 90 
Det sidste led i EU's lovgrundlag er principperne og bestemmelserne i direktiv 90/387/EØF (ONP-
rammedirektivet)24', i det omfang direktivet omfatter taletelefoni og beslægtede tjenester samt 
datatransmission, tjenesteintegrerede digitalnet, mobiltjenester og telex-tjenester25) 
Hermed tænkes især på implementering afgrundprincipperne i direktiv 90/387/EØF, nemlig: 
vilkårene for brug af de pågældende tjenester skal være baseret pa objektive kriterier og skal i 
overensstemmelse med fællesskabslovgivningen være gennemskuelige og ikke-diskriminerende og 
offentliggøres pa passende vis 
taksterne skal være baseret pa objektive kriterier og skal i princippet være omkostningsægte. 
Endelig skal man holde sig de øvrige direktiver for øje, som kan påvirke udviklingen inden for dette 
område. Det gælder f.eks. direktiver og direktivforslag om fjernsalg og om retlig beskyttelse af 
personoplysninger, edb-programmer og databaser26'. 
21 ; Rådets resolution 93/C213/01 af 22. juli 1993 om forholdene inden for telekommunikationssektoren og behovet for 
yderligere udvikling på telekommunikationsmarkedet, EFT nr. C 213 af 6.8.1993, s. 1 
22 ) Rådets resolution 94/C48/01 af 7. februar 1994 om fastlæggelse af principper for el alment udbud af teletjenester 
(EFT ur. C 48 af 16.2.1994, s. 1). 
23) Jf. Kommissionens retningslinjer for anvendelse af EF's konkurrenceregler på telekommunikationssektoren, EFT nr. 
C 233 af 6.9.1991. 
24) Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester ved gennemførelse 
af tilrådighedsstillelse af åbne net (Open Network Provision - tilrådighedsstillelse af åbne net), EF-Tidende nr. L 
192 af 24.7.1990, s. 1 
25) Se Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet: "ONP-vilkår for telenet og -tjenester - status og 
fremtidsudsigter" 
26 i Europa-Parlemenlets og Rådets direktiv af 24. juli 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med 
behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger. 
-Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om beskyttelse af personoplysninger og 
konununikationshemmeligheden i forbindelse med digitale telenet, heninder det tjenesteintegrerede digitalnet 
(ISDN) og digitale mobilnet (KOM(94)128 endelig udgave af 13.6.1994). 
-Ændret forslag til Rådets direktiv om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg 
(KOM(93)396 endelig udgave af 7.10.1993). 
Rådets direktiv 91/250/EØF af 14. maj 1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer (EFT nr. L 122 af 17.5.1991, 
s. 42). 
Forslag til Rådets direktiv om retlig beskyttelse af databaser (KOM(92)24 endelig udgave - SYN 393, EFT nr. C 156 
af 23.6 1992, s. 4)revideret udgave (KOM(93)464 endltg udgave EFT nr C15.ll .1993 s. 1 fælles holdning fra 
Rådet den 10.7.1995 
- 15 -
På baggrund af disse regler og de grundlæggende målsætninger for EU-politikken for teleområdet som 
defineret f.eks. i resolution 93/C213/01 og resolution 94/48/01, samt af udviklingen inden for 
telesektoren, foreslår Kommissionen folgende principper for sektorens udvikling: 
1. Der skal fortsat føres en samlet abonnentfortegnelse (dvs. en fortegnelse over alle abonnenter 
både på fast- og mobilnettet), også når der bliver indført konkurrence 
Dette princip udspringer af EU's generelle målsætninger om et alment tjenesteudbud på teleområdet jf. 
resolution 93/C213/01. 
Navnebøger har altid været et afgrundelementerne i det almene tjenesteudbud, som det da også fremgår 
af Kommissionens erklæring om resolution 94/C48/01. 
Brugerne af offentlig taletelefoni i de forskellige medlemsstater skal have adgang til mindst én 
navnebog, hvori de kan finde navn og nummer på abonnenter på mobil- og fastnettet, og de skal 
endvidere have adgang til mindst én oplysningstjeneste. Begge dele skal ske til rimelige priser. 
Det skal sikres, at abonnenter og brugere af teletjenester kan få adgang til de oplysninger, som de kan 
få brug for i forbindelse med brugen af tjenesten. Derfor skal de nationale tilsynsmyndigheder i de 
forskellige medlemsstater, når der indfores konkurrence inden for markedet for telefonboger, sikre, at 
der mindst er adgang til én komplet fortegnelse over taletelefoniabonnenter, også i forbindelse med 
mobiltjenester27) 
2. Monopoler og særrettigheder skal afskaffes 
Offentlige teletjenester skal i henhold til Rådets resolution 93/C213/01 liberaliseres fuldt ud senest 1. 
januar 1998 Men i dag gælder de monopoler og særrettigheder, som televirksomhederne har i 
forbindelse med offentlig taletelefoni via fastnettet, i mange medlemsstater også for 
abonnentfortegnelser, som fremstilles og distribueres af televirksomhederne. 
Efter Kommissionens mening udgør disse monopoler og særrettigheder i forbindelse med telefonbøger 
ikke blot efter 1. januar 1998, men allerede nu, et brud på konkurrencereglerne, eftersom der her er tale 
om en uberettiget udvidelse af monopoler eller særrettigheder, da sådanne udvidelser kun er tilladt i 
forbindelse med offentlig taletelefoni som defineret i direktiv 90/388/EØF2x\ 
Som sagerne står i telesektoren, kan udbud af telenet og taletelefonitjenester ses som en tjeneste af 
almen økonomisk interesse jf. traktatens artikel 90, stk. 2, så det i overensstemmelse med resolution 
93/C213/0 l/EØF af 22. juli 1993 er i orden frem til 1. januar 1998 at tillade monopoler eller 
særrettigheder i denne forbindelse, men det er derimod ikke i orden at udvide dem til også at omfatte 
telefonboger29'. 
27) De nationale tilsynsmyndigheder må, så længe de overholder EU-bestemmelseme, selv bestemme, hvordan dette 
præcist skal foregå, indtil Kommissionen jf. Rådets resolution 93/C213/01 har fremlagt forslag (senest 1. januar 
1996) med henblik på at tå gennemført en fuld liberalisering af offentlig taletelefoni inden 1. januar 1998. 
28) Kommissionens direktiv 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester (EFT nr. L 192 
af 24.7.1990, s. 10) 
Taletelefoni defineres i direktivet som kommerciel udnyttelse i almenhedens interesse af tidstro fremføring aftale 
saml opkobling heraf gennem del offentlige koblede net, hvo/ved brugeren har mulighed for ved hjælp af udstyr 
tilkoblet el nettermineringspunkt at kommunikere med et andet termineringspunkl. 
29) En virksomhed, der har et lovhjemlet monopol har ifølge Domstolen en dominerende markedsstilling jf. traktatens 
artikel 86, og den pågældende medlemsstat udgør ofte en solid del af det fælles marked (afgørelse af 23. april 1991, 
Klaus Hôfner og Fritz Eisner mod Macolron GmbH, (Ml/90, sinl. s. 1-1979, pkt. 28, afgørelse af 18 juni 1991, ERT, 
C-260/89, sml. s. 1-2925, pkt. 31 og afgørelse af 13. december 1991, RTT mod GB-Inno-BM, sml. s. 1-5941, pkt. 
17). 
Hvis offentlige myndigheder udvider et lovhjemlet monopol, der er begrundet i opfyldelse af en offentlig tjeneste af 
almen økonomisk interesse, til beslægtede aktiviteter eller markeder, udgør det i henhold til Domstolens afgørelse i 
16 
Objektivt kan det ikke retfærdiggøres at fortsætte monopoler og særrettigheder i forbindelse med 
telefonbøger, eftersom enhver virksomhed vil kunne stille denne tjeneste til rådighed, uanset om den har 
et universelt telenet eller ej, og eftersom det heller ikke vil true televirksomhedernes økonomiske 
ligevægt. Derfor er monopoler og særrettigheder for telefonbøger i strid med artikel 86 sammenholdt 
med artikel 90, og derfor bør de afskaffes. Kommissionen forbeholder sig ret til umiddelbart at 
iværksætte de tiltag, der måtte være nødvendige med henblik herpå. 
3. Der skal etableres vilkår for brug og salg af oplysninger 
Konkurrencereglerne og principperne i direktiv 90/387/EØF gælder også for vilkårene for brug af de 
grundoplysninger, operatørerne har indsamlet, for så vidt disse oplysninger har at gøre med de 
aktiviteter, som direktivets bestemmelser vedrører. Hermed tænkes især på de grundoplysninger, som 
operatørerne har skaffet som led i udbud aftaletelefoni. 
Vilkårene for brug af oplysningerne skal være baseret på objektive kriterier, de skal være 
gennemskuelige og offentliggjort på passende vis, være ikke-disknminerende og forhindre 
forskelsbehandling. De takstvilkår, der gælder ved overdragelse eller salg af abonnentlister, skal også 
overholde konkurrencereglerne30' og takstprincipperne i direktiv 90/387/EØF. Her tænkes f.eks. på 
følgende principper: 
salgsbetingelserne skal være rimelige og ikke-diskriminerende 
taksterne skal være omkostningsægte og baseret på objektive kriterier 
taksterne skal være gennemskuelige, og derfor skal omkostningerne beregnes efter et 
gennemskueligt, hensigtsmæssigt system. 
Hvis fremstilling, administration og/eller salg af telefonbøger eller beslægtede tjenester indgår i de 
aktiviteter, som en netoperatør eller leverandør af offentlig taletelefoni eller beslægtede tjenester 
udbyder, skal der være passende mulighed for indsigt, især i regnskabet, så det sikres, at der gælder 
objektive, gennemskuelige og ikke-diskriminerende vilkår for leverandører af konkurrerende 
telefonbøger eller beslægtede tjenester. 
I visse tilfælde kan det være nødvendigt at skille aktiviteterne vedrørende telefonbøger ud på 
datterselskaber, så man sikrer den nodvendige indsigt i forbindelse med televirksomhedens andre 
aktiviteter. 
4. Der skal sigtes mod at fremme indførelsen af elektroniske telefonbøger og andre edb-
baserede medier 
Telefonbøger ligger i grænselandet mellem forlags- og televirksomhed, og det vil være en fordel, hvis 
man kan bruge den nye teknologi, der er udviklet de seneste år. Der skal skabes et miljø, hvor det er let 
at indføre denne type tjenester, som anvender ny edb-baseret teknik. 
sagen RTT mod GB-limo-BM et brud på traktatens artikel 90 sammenholdt med artikel 86 (afgørelse af 3. oktober 
1985, CBEM mod CL I og IPB, 311/84, sml. s 3261, pkt. 27 samt RTT mod GB-Inno-BM, pkt. 18-24). 
30) Jf. som ovenfor nævnt retningslinjerne for anvendelse af EF's konkurrenceregler på telekommunikationssektoren. 
Det bør bemærkes, at det også betragtes som overtrædelser af traktatens bestemmelser om misbrug af dominerende 
markedsstilling, hvis en televirksomhed nægter andre adgang til de grundoplysninger, de ligger inde med om 
abonnenterne, eller hvis virksomheden ikke vil indsætte materiale om konkurrerende virksomheders produkt- eller 
tjenesteudbud, eller hvis konkurrenterne diskrimineres eller stilles ringere ved at skulle betale en urimelig pris for at 
indrykke materiale af denne type. 
Kontrakter må heller ikke indebære, at kontraktunderskriveren skal acceptere tillægsydelser, som ikke har nogen 
direkte sammenhæng med kontraktgenstanden. 
17-
K rankrigs Minitel viser tydeligt, at der er store udviklingsmuligheder inden for dette område 
Det vil først og fremmest lette indforeisen af ny teknologi, hvis markedet bliver liberaliseret Dermed 
far nye leverandører mulighed for at udbyde nyskabende abonnentoplysningstjenester, f.eks. 
tværeuropæiske abonnentfortegnelser, specialiserede tjenester og tidstro tjenester (elektroniske 
telefonbøger og CD-ROM), områder, som for øjeblikket ikke er noget at råbe hurra for, men som vil 
kunne skabe et bredere, mere dynamisk marked i forlængelse af de traditionelle telefonbøger. 
Hvis man får indført denne nye informations- og kommunikationsteknologi, får den nye 
multimedieteknik lettere ved at slå igennem på markedet for telefonbøger, og dermed bliver det lettere 
for brugerne at få adgang til alle de nye tjenester, der dukker op. 
Denne gennemgribende ændring af området afhænger især af, at man får indført den nye teknologi og 
de nye edb-medier, sa 
det bliver lettere at bruge tjenesterne 
man kan forenkle og standardisere sogningsmetoderne i telefonbogsdatabaserne 
der bliver et større udbud af tjenester, hvorved brugerne får adgang til nye funktioner, interaktive 
systemer (f.eks. on-line søgning) og nye medier som f.eks. CD-ROM. 
Men hvis dette større udbud af tjenester skal blive til virkelighed, skal der skabes bedre mulighed for at 
anvende de nye medier, bl.a ved at styrke de tiltag, der allerede er iværksat som led i EU-programmer 
inden for informations- og kommunikationsområdet, f.eks vedrorende videotex, elektronisk 
dataudveksling og udvikling af databaser og on-line-tjenester. 
Sådanne tiltag omfatter f.eks. programmet vedrørende det indre marked for informationstjenester 
(IMPACT)31' 
Kommissionen vil også som led i indførelsen af ONP-vilkår for telenet (direktiv 90/387/EØF) 
undersøge, om det vil være en god idé at give de relevante organisationer (ETSI og/eller 
CEN/CENELEC) mandat til at udarbejde standarder med henblik på at lette sammenkoblingen af og 
adgangen til de nye tjenester Mandatet kunne f.eks. dreje sig om indførelse af X.500-tjenester og de 
nodvendige sammenkoblingsprocedurer for at indføre denne type tjenester. 
5. Der skal opstilles regler for beskyttelse af privatlivets fred og intellektuel ejendomsret 
Det man først og fremmest skal sørge for, at der opstilles en god lovsikring for, når der indføres 
konkurrence på markedet for telefonbøger og beslægtede tjenester, er personlige oplysninger, 
privatlivets fred og intellektuel ejendomsret. 
Beskyttelse af privatlivets fred 
Direktivet og forslaget til beskyttelse af personlige oplysninger og af privatlivets fred, søger at skabe et 
hojt niveau af beskyttelse som skal sikre en solid, konsekvent lovramme for disse områder i hele EU32). 
1 artikel 11 i direktivforslaget om beskyttelse af personoplysninger og kommunikationshemmeligheden i 
forbindelse med digitale telenet fastsættes det, at: 
31 ) Rådets afgørelse 91/691/EØF af 12. december 1991 om et program med henblik på etablering af et indre marked for 
infonnationstjenester (EFT nr. L 377 af 31.12.1991, s. 41 ). 
32) Europa-Parlementets og Rådets direktiv af 24. juli 1995 og direktivforslag i KOM(94) 128, som tidligere nævnt. 
- 18-
abonnentfortegnclser ikke ma indeholde andre personoplysninger end de oplysninger, der er 
nodvendigc for at kunne identificere en given abonnent, medmindre abonnenten har givet tilladelse 
til at der offentliggøres yderligere personoplysninger 
abonnenten har ret til gebyrfrit at kræve, at det ikke fremgår af fortegnelsen, om vedkommende er 
en mand eller kvinde 
abonnenten har ret til gebyrfrit at kræve helt at blive udeladt af fortegnelsen. 
Desuden giver forslagene ret til adgang for de vedkommende til, at benytte eller ændre 
personoplysninger, og endvidere, at abonnenterne har ret til at forbyde, at oplysningerne videregives 
eller bruges til kundesøgning eller lignende. 
Beskyttelse af intellektuel ejendomsret 
Det skal sikres, at principperne i direktiverne eller direktivforslagene om beskyttelse af edb-programmer 
og databaser33' også gennemføres i forbindelse med telefonbøger. 
Hermed tænkes bl.a. på: 
retlig beskyttelse af edb-programmer jf. Rådets direktiv herom af 14. maj 1991 
retlig beskyttelse af databaser jf. principperne i det foreslåede rådsdirektiv herom af 15. april 
1992. Fælles holdning fra den 10.07.1995. 
Kommissionens handlingsplan af 19. juli 1994 om det europæiske informationssamfund34^ indeholder 
for ovngt en passus om, at der vil blive offentliggjort en grønbog om intellektuel ejendomsret i løbet af 
1995. Grønbogen om intellektuel ejendomsret i informationssektoren blev vedtaget den 19. juli 1995.35' 
33) Europa-Parlementets og Rådets direktiv 91 /250/EØF og direktivforslaget i (KOM(92)24, KOM(93)464 som tidligere 
nævnt. 
34> Kommissionens handlingsplan "Europa på vej mod infonnationssamfundet", KOM(94)347 endelig udgave af 19. juli 
1994. 
35) KOM(95)382 endelig udgave. 
19-
VI. Konklusion 
Efter Kommissionens gennemgang af situationen i telesektoren, slog Rådet fast, at I. januar 1998 er 
datoen, hvor offentlig taletelefoni skal være fuldt liberaliseret i EU, omend med forskellige 
overgangsordninger for visse medlemsstater. 
Med alle de nye tjenester inden for multimedie- og telesektoren får brugerne svært ved at komme uden 
om at bruge en eller anden slags abonnentfortegnelse. Det er tanken med de principper, der foreslås her, 
at sikre, at der også i et konkurrencebaseret miljø fortsat er adgang til en universalfortegnelse, samt at 
give bedre vilkår for en udvidelse af tjenesteudbuddet og lette omstillingen til den nye teknologi ved at 
åbne markedet for konkurrerende operatører, så brugerne får adgang til bedre og mere tilgængelige og 
brugervenlige telefonbøger og beslægtede tjenester. 
Kommissionen fortsætter gennemførelsen af de foreslåede principper, som eventuelt også indarbejdes i 
de forslag, der jf resolution 93/C213/01 skal fremlægges for Europa-Parlamentet og Rådet inden 1. 
januar 1996 som forlober for skæringsdatoen i 1998. 
Derfor fremlægger Kommissionen hermed nærværende meddelelse for Europa-Parlamentet og Rådet 

IA 
ISSN 0254-1459 
KOM(95) 431 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 16 
Katalognummer : CB-CO-95-473-DA-C 
ISBN 92-77-93432-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg