Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Beskæftigelsespolitikkens makroøkonomiske dimension"

(1999/C 368/13)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 27. maj 1999 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 2, at afgive en udtalelse om "Beskæftigelsespolitikkens makroøkonomiske dimension".

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede Vasco Cal til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 29. september 1999.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 367. plenarforsamling af 20.-21. oktober 1999, mødet den 20. oktober 1999, med 76 stemmer for, 2 imod og 4 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Det Økonomiske og Sociale Udvalg glæder sig over, at dets ønske om en makroøkonomisk dialog mellem Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Centralbank og arbejdsmarkedets parter på europæisk niveau sigtende på forbedret samordning af lønudviklingen, finanspolitikken og pengepolitikken med henblik på at stimulere vækst og beskæftigelse, som det fremførte i sin sidste udtalelse om forberedelsen af "de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politikker"(1), bliver til virkelighed dette efterår. Det Økonomiske og Sociale Udvalg står til rådighed for parterne i den makroøkonomiske dialog med sit specifikke bidrag til dialogen, i overensstemmelse med de institutionelle opgaver, det har fået tildelt af traktaterne.

2. ØSU gør opmærksom på, at denne makroøkonomiske dialog muliggør et integreret approach med alle de politikker, der virker ind på beskæftigelsen. Ledighedsproblemet bekæmpes således ikke med arbejdsmarkedspolitiske tiltag alene, men gennem en koordinering af alle de makroøkonomiske politikker. Den økonomiske politik, forskningspolitikken, socialpolitikken og budgetpolitikken bør føres under hensyntagen til kravene på det beskæftigelsesmæssige område.

3. ØSU fastholder de bemærkninger, det i nævnte udtalelse fremførte til den økonomiske udvikling (som fortsat mangler styrke) og ledigheden (som gennemsnitligt set stadig er for høj) i Fællesskabet, herunder de problempunkter, det pegede på i punkt 1. I nærværende udtalelse vil det behandle de stærke sider.

4. ØSU er overbevist om, at stabilitets- og vækstpolitikken (nedbringelse af underskuddene på de offentlige finanser, stabile priser, en reallønsudvikling, der tager hensyn til produktivitetsudviklingen, samt en tilstrækkelig investeringsrentabilitet, således at man når op på en højere vækst) er den eneste farbare vej for Fællesskabet, hvis økonomi for 90 %'s vedkommende afhænger af det indre marked. Stabilitets- og vækstpolitikken skal videreføres de kommende år. I den aktuelle konjunktursituation skal ligevægt på de offentlige budgetter og nedbringelse af den offentlige gæld fastholdes som mellemfristede og langsigtede målsætninger overalt i EU under skyldig hensyntagen til den økonomiske og sociale samhørighed.

5. Men medlemsstaterne skal påse, at saneringen af budgetterne ikke - som det har været tilfældet i nogle medlemsstater i de seneste år - sker på bekostning af de produktive investeringer, da det vil kunne svække styrken i det opsving, der unægteligt er undervejs i Den Europæiske Union takket være sunde fundamentale forhold. Det maner til forsigtighed, men fordrer også handling. Der er ikke længere grund til pessimisme, da opsvinget skaber et optimistisk klima og åbner positive udviklingsperspektiver på baggrund af en økonomisk konjunktur, der er gunstigere end i forårsprognosen.

5.1. For ØSU at se har Den Europæiske Union den fornødne økonomiske, teknologiske og vidensmæssige basis til, at den med egne, indre kræfter kan imødegå udefra kommende trusler. Fremover skulle Fællesskabet nu, hvor de vigtigste beslutninger om den praktiske indførelse af euroen er taget, kunne fæste lid til en overvejende intern efterspørgselsdynamik. "Europa har som økonomisk enhed et stort vækstpotentiale, og de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik bør pege på de foranstaltninger, der skal til for at udnytte dette potentiale"(2).

5.2. ØSU er af den opfattelse, at Den Europæiske Union bør sætte sig en vækst på mindst 3,5 % som mellemfristet mål, hvis den skal skabe et antal job, der er tilstrækkeligt til, inden for omkring ti år at nedbringe den aktuelle ledighed til 3-4 % og hæve beskæftigelsesfrekvensen, så den kommer op i nærheden af 70 %, jf. hvad Kommissionen foreslog i efteråret 1997 i sit første forslag til retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik. Det skal imidlertid bemærkes, at udfordringerne varierer fra det ene land til det andet, eftersom en del af disse målsætninger er realiseret i nogle lande, hvilket understreger behovet for ligeledes at føre den makroøkonomiske dialog på det nationale plan.

5.2.1. Væksten forudsætter på mellemlang sigt en støt stigning i erhvervsinvesteringerne (på omkring 7 % om året, så investeringskvoten kan komme op på 22-23 %, mod aktuelt 19 %), hvis den skal skabe det nødvendige antal arbejdspladser og forebygge risikoen for, at der opstår inflationære pres som følge af manglende produktionskapacitet. Niveauet for de lange renter og virksomhedernes rentabilitet udgør i øjeblikket de gunstige rammevilkår. Tilbage står at finde en makroøkonomisk politik, der skaber mulighed for en vedholdende vækst og en passende udvikling i efterspørgslen. Denne politik skal understøttes af økonomiske reformer i samklang med dem, der er indledt med Luxembourg- og Cardiff-processerne. Disse reformer sigter på at styrke konkurrenceevnen og forbedre arbejdsmarkedets og vare-, tjeneste- og kapitalmarkedernes funktionsmåde.

5.2.2. I flere medlemsstater er bestræbelserne for at honorere konvergenskriterierne - og dermed for at kunne tiltræde ØMU'ens tredje fase - gået ud over de offentlige investeringer. ØSU slår derfor til lyd for, at de offentlige udgifter i højere grad drejes over imod investeringer. Regeringerne bør især fremme et partnerskab mellem den offentlige og private sektor på investeringsområdet. Desuden bør initiativerne på fælleseuropæisk plan, såsom de transeuropæiske net, omsættes til virkelighed.

6. Opsvinget, som endnu er tøvende, bør stimuleres gennem foranstaltninger, der fremmer investeringerne og forbrugertilliden. Øgede investeringer forbedrer udsigterne for beskæftigelsen, hvilket øger tilliden hos borgerne, i erhvervene og hos forbrugerne. En injektion af størrelsesordenen 0,5 % af BNP vil kunne bidrage til, at opsvinget befæstes. Det tager imidlertid over et år, før effekten af øget investeringsaktivitet slår igennem på produktionen.

7. Virksomhedernes bestræbelser for at forsvare deres konkurrencemæssige stilling i en verden med stadig mere globaliserede markeder bør understøttes af mere aktive politiktiltag til stimulering af investeringerne - specielt på områderne teknologi og viden, givet de udfordringer, som informations- og videnssamfundet stiller Europa over for. I erhvervssektorer, der ikke direkte berøres af globaliseringen, kan der med fordel ske en drejning af investeringerne over mod kapacitetsudvidelser for at sikre, at den interne efterspørgsel tilfredsstilles, og mere generelt over imod skabelse af mere beskæftigelse. Strukturfondenes nye mål 3 kan forventes i betydeligt omfang at stimulere medlemsstaternes politikker til udvikling af kvalifikationer i kombination med de øvrige udviklingsaktioner, der finansieres over strukturfondene. Vigtigheden af grunduddannelse og livslang læring skal også understreges. Arbejdsformidlingerne bør fremme beskæftigelsesegnetheden ved at rådgive og støtte de unge og de ledige med hensyn til uddannelse på en sådan måde, at deres egnethed for bestemte job sættes i forgrunden. Arbejdsmarkedets parter kunne med fordel udarbejde nogle manualer til dette brug og medvirke til en større dynamik i arbejdsformidlingen.

8. ØSU mener, at man bør gøre alt, hvad der kan gøres for at støtte den interne efterspørgsel og forbedre rammevilkårene for produktive investeringer og virksomhedsetableringer. Forudsat at de budgetmæssige bindinger og budgettets omfordelende rolle respekteres, vil en lettelse af virksomhedernes, men også husholdningernes skattebyrde kunne stimulere såvel investeringerne som erhvervslivets og husholdningernes tillid. ØSU har gennem flere år slået til lyd for, at der i de medlemsstater, der ønsker det, gives tilladelse til under visse betingelser at sænke momssatsen for arbejdskraftintensive varer og tjenesteydelser. ØSU glæder sig over, at Kommissionen har fremlagt et direktivforslag i denne retning, som ØSU har afgivet en overvejende positiv udtalelse om(3).

9. En fælles monetær politik inden for euroområdet - som også binder ude-landene til at følge næsten helt den samme politik - lægger en tung byrde over på finanspolitikken (skatter og udgifter), som på én gang skal understøtte den monetære politik og tage hensyn til de forskellige faser i konjunkturcyklen, som medlemslandene befinder sig i. Der er her måske tale om den største nye udfordring efter skabelsen af den fælles monetære politik. Det understreges, at den nødvendige koordination af finanspolitikken ikke betyder, at der skal føres samme politik i alle medlemsstater.

10. ØSU understreger, at økonomisk vækst er den vigtigste motor for oprettelse af arbejdspladser. De beskæftigelsespolitiske foranstaltninger, der blev anbefalet på Luxembourg-topmødet skal i kombination med det strukturprogram for kapital- og tjenestemarkederne, der blev lanceret i Cardiff, ledsage et egnet makroøkonomisk policy-mix - omfattende finanspolitik, monetær politik og indkomstpolitik - så der skabes et tillidsklima, der stimulerer forbruget og investeringerne og dermed sætter varig gang i beskæftigelsen.

11. ØSU henstiller på ny, at der i lønudviklingen tages hensyn ikke kun til inflationen (som stadig er lav), men også til produktivitetsudviklingen og til kravet om at sikre virksomhedernes indtjening (der i gennemsnit er god i EU) og øge købekraften. En øget efterspørgsel fra det private og offentlige forbrug og de private og offentlige investeringer vil bidrage til at sætte gang i vores økonomi.

12. ØSU er af den opfattelse, at medlemsstaternes strukturpolitik og hele forsknings- og udviklingsområdet skal understøtte blivende og bæredygtige beskæftigelsesskabende foranstaltninger.

13. ØSU konstaterer, at bankerne i visse lande i de seneste uger har overreageret på forlydenderne om stigende inflation ved at hæve renten på sikrede lån uforholdsmæssigt meget (fra 4,6 til næsten 6 %). Disse forhøjelser af udlånsrenten opvejes ikke af tilsvarende forhøjelser af indlånsrenten på f.eks. bankbøger, som spiller en overordentlig stor rolle for den finansielle ligevægt i husholdningerne i samtlige medlemsstater.

14. ØSU henleder atter en gang opmærksomheden på faren for systemrisici, der bl.a. knytter sig til kreditformidlingsfunktionen (renterisiko), stadig mere avancerede finansielle produkter, samt den hurtighed, hvormed købs- og salgsordrer og andre finansielle transaktioner effektueres. Det glæder sig over Den Internationale Betalingsbanks (BIS) nye initiativer med forslag om mere bindende og især mere effektive tilsynsregler med hensyn til bankernes finansielle struktur (egenkapitalens størrelse), for den interne og eksterne kontrol med finansielle institutioners kapitalstrømme og for markedsdisciplinen (gennemsigtighed) mellem deltagere i finansielle transaktioner. ØSU mener, at de regler, man ender med at blive enige om, bør gælde alle aktører på finansmarkedet. På baggrund af, at EU står for over 60 % af de lån, der ydes til udviklingslande, bør Kommissionen inden marts 2000 tage nogle initiativer, der sikrer, at Den Europæiske Unions specifikke interesser bliver tilgodeset i Basel-komiteens beslutninger.

15. De nye bølger af koncentrationer inden for erhvervslivet (samarbejdsaftaler, fusioner, joint ventures mellem meget store virksomheder) kan være nødvendige for at fastholde vores produktionsapparats konkurrencemæssige stilling. De resulterende omstillinger må imidlertid ikke gennemføres på bekostning af lønmodtagerne. Masseafskedigelser er ikke uden indflydelse på borgernes tillid, på efterspørgslen og dermed på hele økonomiens funktionsmåde og vækstskabelsen, som også de store finansielle selskaber og produktionsvirksomheder nyder godt af.

Konklusion

16. ØSU henstiller, at stabilitets- og vækstpolitikken for mere beskæftigelse videreføres. Parterne i den makroøkonomiske dialog, der løber af stablen til oktober - dvs. regeringerne og Kommissionen (budgetpolitik, strukturpolitik), Den Europæiske Centralbank (den monetære politik) samt arbejdsmarkedets parter (lønpolitik og arbejdsmarked) - bør fortsat på et koordineret grundlag arbejde for en styrkelse af tilliden hos forbrugerne og investorerne for derved at stimulere efterspørgslen, der kombineret med strukturreformer rettet mod europæisk økonomis konkurrenceevne fortsat er den vigtigste motor i væksten og beskæftigelsesskabelsen.

17. ØSU glæder sig over Den Europæiske Centralbanks stabilitetspolitik. Banken har ved sin beslutning om at nedsætte renterne den 8. april 1999 ydet et synligt bidrag til en vækst- og beskæftigelsesfremmende stabilitetspolitik. ECB har dermed levet op til samtlige de forpligtelser, traktaten pålægger den.

Bruxelles, den 20. oktober 1999.

Beatrice RANGONI MACHIAVELLI

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) ØSU's udtalelse af 27. maj 1999 om Kommissionens "Økonomiske årsberetning 1999 - EU-økonomien ved overgangen til euroen: fremme af vækst, beskæftigelse og stabilitet", EFT C 209 af 22.7.1999, pkt. 3.4.2.

(2) ØSU's udtalelse af 27. maj 1999 om Kommissionens "Økonomiske årsberetning 1999 - EU-økonomien ved overgangen til euroen: fremme af vækst, beskæftigelse og stabilitet", EFT C 209 af 22.7.1999, pkt. 3.4.2.

(3) ØSU's udtalelse af 26. maj 1999 om "Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF, for så vidt angår muligheden for forsøgsvis at anvende en nedsat momssats for arbejdskraftintensive tjenesteydelser"; EFT C 209 af 22.7.1999.