[I SS IONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0MC91) 529 endelig udg. - SYN 378 
Bruxelles, den 6. marts 1992 
Forslag ti I 
RÅDETS DIREKTIV 
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
administrative bestemmelser vedrørende mærkning af materialer, 
anvendt i hovedbestanddelene af fodtøj med henblik på salg i 
detailleddet 
(forelagt af Kommissionen) 

A-
Begrundelse 
1 • Baggrund 
Spørgsmålet om mærkning af fodtøj går mere end en halv snes år tilbage. Det 
har i medlemsstaterne givet anledning til en række systemer, først på pri­
vat basis, og har derefter i visse medlemsstater ført til lovgivning på om­
rådet . 
Således har Kommissionen fra 1986 til 1990 i medfør af Traktatens artikel 
30 ff. måttet gennemgå udkast til spanske og franske dekreter på dette om­
råde. Efter at have fremsat en række bemærkninger, som er blevet taget til 
efterretning, har Kommissionen anerkendt lovligheden af disse foranstalt­
ninger. Men selv om disse initiativer var juridisk acceptable, var de ikke 
koordineret, og eftersom de var vidt forskellige, har de skabt vanskelig­
heder i den transnationale samhandel inden for Fællesskabet. Således skal 
hvert produkt mærkes særskilt efter hvilken medlemsstat, det er bestemt 
til, hvilket specielt giver anledning til supplerende omkostninger og hin­
dringer for passagen fra det ene marked til det andet inden for Fællesska­
bet. Talrige klager fra erhvervskredse og interventioner fra visse medlems­
stater har gjort denne situation uholdbar. Der er en reel risiko for, at 
andre medlemsstater vil følge samme fremgangsmåde, og at producenterne ser 
sig forpligtet til at anvende forskellige mærkater alt efter bestemmelses­
stedet i Fællesskabet. 
2. Nødvendigheden af en fællesskabsaktion 
De beslutninger, der er truffet i medfør af artikel 30, sikrer en vis grad 
af liberalisering men er ikke tilstrækkelige til at indføre en harmonise­
ring. Det har ikke kunnet undgås, at der fortsat er forskelle mellem de 
spanske og franske bestemmelser. Vejen til at sikre en fuldstændig og ef­
fektiv fri bevægelighed består i dette tilfælde i en gensidig anerken­
delse; frivillig harmonisering eller anvendelse af artikel 100A. 
For så vidt angår gensidig anerkendelse må det bemærkes, at eftersom der er 
forskelle mellem de gældende spanske og franske bestemmelser og mangler be­
stemmelser i en række andre medlemsstater, ville en sådan kun have 
begrænset virkning. 
Opfordringen til erhvervskredse om at foretage en harmonisering på frivil­
ligt grundlag er stødt på den hindring, at en sådan fremgangsmåde ikke 
ville sikre, at systemet kan anvendes på import fra tredjelande (som repræ? 
senterer næsten 35% af forbruget), hvilket ville medføre forvrængning af 
konkurrenceevnen og kun på meget ufuldstændig måde imødekomme behovet for 
forbrugeroplysning. Endvidere ville en sådan harmonisering ikke kunne træde 
yt^b 
i stedet for de nationale bestemmelser 
Det mest effektive middel til at undgå ulemperne ved afvigende nationale 
lovgivninger har derfor vist sig at være harmoniseringsdirektivet. Rådslag­
ningerne har vist, at samtlige medlemsstater såvel som erhvervskredsene fo­
retrak en sådan fremgangsmåde og ønskede et begrænsende system ud fra den 
opfattelse, at dette er den mest velegnede løsning for at komme ud af de 
nuværende vanskeligheder. 
Dette forslag er generelt blevet positivt modtaget af samtlige eksperter 
repræsenterende de hørte kredse. Det har draget fordel af teknisk bistand 
fra de berørte industrier samt forslag fremsat under de tre rådslagningsmø-
der med eksperter fra medlemsstaterne og konsul ter ingsproceduren i Det Råd­
givende Forbrugerudvalg. 
3. De foreslåede foranstaltningers omfang 
Eftersom mærkningen hovedsageligt er af informativ art, og det tilstræbte 
mål er en harmonisering inden for Fællesskabet, fastsættes der i det fore­
liggende direktivudkast midler, der kan tages i anvendelse for at gen­
nemføre en mærkning af fodtøj. I direktivet defineres de forskellige dele 
af fodtøjet, mærkningen gælder, samt de materialer, som udgør hver af disse 
dele, og som skal tages i betragtning. 
Det er fastsat, at angivelser vedrørende produktet skal have form af pikto­
grammer, således at forbrugeren får en ensartet præsentation, hvor han end 
befinder sig i Fællesskabet, hvilket vil lette såvel forståelsen som den 
egentlige mærkning af produktet. For at lette fortolkningen af piktogram­
merne fastsættes det, at der på salgsstedet skal være ophængt en plakat med 
en tekstforklaring på piktogrammerne i det på salgsstedet anvendte sprog. 
Ved fastsættelsen af omfanget af informationen har man måttet indgå et pas­
sende kompromis mellem tendensen til at kræve en maksimal informationsmæng­
de og nødvendigheden af, at denne er umiddelbart forståelig. 
4. Gennemførelse 
Det anslås, at der er behov for mindst et år efter Rådets vedtagelse af 
direktivudkastet, før end de nødvendige bestemmelser til dettes gennem­
førelse er truffet af medlemsstaterne. Foranstaltningerne kan derfor tid­
ligst forventes iværksat den 1. juli 1993. 
& 
Forslag ti I 
BAPETS PIREKJIV 
om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
administrative bestemmelser vedrørende mærkning af materialer, 
anvendt i hovedbestanddelene af fodtøj med henblik på salg i 
detailleddet 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det europæiske Økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, i samarbejde med Europa­
parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I visse medlemsstater findes der bestemmelser om mærkning af fodtøj, som 
skal beskytte og informere offentligheden samt sikre industriens legitime 
interesser; 
en forskelligartet udformning af sådanne bestemmelser risikerer at skabe 
hindringer for samhandelen inden for Fællesskabet og derved hindre 
gennemførelsen af det indre marked; 
for at undgå problemer som følge af forskellige systemer er det 
hensigtsmæssigt at specificere de nøjagtige bestanddele af et sådant fælles 
mærkningssystem for fodtøj; 
i Rådets resolution af 9. november (89(C294/01) om 
forbrugerbeskyttelsespolitikken slås der til lyd for bestræbelser på at give 
forbrugerne en bedre produktoplysning-, 
det er både i forbrugernes og fodtøjsindustriens interesse at indføre et 
system, der begrænser risikoen for bedrageri gennem en nøjagtig angivelse af 
arten af de materialer, der er anvendt i hovedbestanddelene af en given 
fodtøjsart ike I -
- 2 bib 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV 
Artikel 1 
1. Dette direktiv vedrører mærkning af materialer, anvendt i hoved­
bestanddelene af fodtøj, som sælges til den endelige forbruger. 
2. I dette direktiv 
defineres "fodtøj" som alle beklædningsartikler med påsat sål beregnet 
ti I at beskytte eller dække foden, men ikke fod- eller skoovertræk af 
tyndt materiale (papir, plastfolie osv.) uden påsat sål. 
"Fodtøj" kan være alt lige fra sandaler med en overdel, som blot består 
af indstillelige remme eller bånd, til kyrasserstøvler, hvor overdelen 
dækker ben og lår. Til "fodtøj" medregnes derfor: 
I) Flade eller højhælede sko til indendørs eller udendørs brug. 
II) Ankelstøvler, halvstøvler, knæstøvler og kyrasserstøvler. 
III) Sandaler af forskellig art, "espandri I ler" (sko med overdel af 
lærred og såler af flettet plantemateriale), tennissko, løbesko, 
badesandaler og andre former for uformelt fodtøj. 
IV) Specielt sportsfodtøj, som er udformet ti I en sportsaktivitet og 
forsynet med eller som kan forsynes med pigge, stifter, dupper, 
clips, metalstænger eller lignende, og skøjtestøvler, skistøvler 
og støvler til langrend, brydestøvler, boksestøvler og cykelsko. 
Ligeledes legetøjsfodtøj og skøjtestøvler med monterede isskøjter 
el ler rulleskøjter. 
- 3 -
V) Dansesko. 
VI) Fodtøj fremstillet som en helhed, navnlig ved støbning af gummi 
eller plast eller ved udskæring i træ. 
VII) Overtrækssko, som anvendes over andet fodtøj; i visse tilfælde 
uden næ I. 
VIII) EngangsfodtøJ med påsat sal, almindeligvis beregnet til kun at 
anvendes én gang. 
IX) Ortopædisk fodtøj. 
3. Dette direktiv omfatter ikke: 
i) fodtøj uden påsat sål, af tekstilmateriale; 
i i) brugt fodtøj; 
i i i) fodtøj og lignende af asbest; 
iv) dele af fodtøj, som ikke udbydes til salg til den endelige 
forbruger; 
v) fodtøj med indbygget beskytte Iseståkappe af metal, som er omfattet 
af Rådets direktiv 89/686/EØF af 21. december 1989. 
4. For at opnå den størst mulige tydelighed og gennemsigtighed og på 
grundlag af bestemmelserne i de foregående afsnit baseres 
klassificeringen af produkter omfattet af dette direktiv på kapitel 64 i 
den kombinerede nomenklatur ("KN"). 
_ 4 -
5. Oplysninger om sammensætningen af det pågældende fodtøj gives på en 
mærkat som beskrevet i artikel 4. 
i) Mærkaten skal indeholde oplysninger om fodtøjets tre dele, nemlig 
a) overdel, b) foring og bindså I og c) yderså I som defineret i 
bi laget. 
i i) Fodtøjets sammensætning skal angives på linje med bestemmelserne i 
artikel 4 på grundlag af piktogrammer for specif ikke materia1er 
som beskrevet i bilaget. 
i i i) Ved a) overdel, b) foring og bindså I foretages klassificeringen på 
grundlag af det eller de materialer, som dækker den største 
udvendige overflade uden hensyntagen til tilbehør eller 
forstærkninger såsom ankelbeskyttere, kantning, pynt, besætning, 
spænder, stropper, snører inge o. lign. 
iv) d) Ydersåler klassificeres på grundlag af rumfanget eller massen 
af de deri indeholdte materialer som angivet i artikel 4. 
Salg til den endelige forbruger omfatter også salg via postordre eller 
telefon, på grundlag af kataloger og via TV samt andre metoder, som 
skyldes fremkomsten af nye teknologier. 
Artikel 2 
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger ti I at sikre, 
at markedsført fodtøj - hvad enten det er produceret i EF eller er 
importeret - opfylder mærkningskravene i dette direktiv, medmindre andet 
gælder i medfør af andre relevante fællesskabsbestemmelser. 
- 5 -
2. Når fodtøj, som ikke opfylder bestemmelserne om mærkningskrav, bringes 
på markedet, træffer den pågældende medlemsstat passende 
foranstaltninger som specificeret i de nationale bestemmelser. 
Artikel 3 
Medlemsstaterne må ikke forbyde eller hindre markedsføring af fodtøj, som 
opfylder mærkningskravene i dette direktiv, ved anvendelse af nationale 
bestemmelser om mærkning af visse former for fodtøj eller fodtøj i 
almindelighed, medmindre andet gælder i medfør af andre relevante 
fællesskabsbestemmelser. 
Artikel 4 
1. En mærkat skal give oplysning om det materiale, som udgør mindst 85% af 
overfladearealet af fodtøjets a) overdel, b) foring og bindsål og mindst 
85% af rumfanget af d) ydersålen. Såfremt ingen af materialerne udgør 
mindst 85%, skal der gives oplysninger om de to vigtigste materialer. 
2. Oplysningerne gives ved hjælp af aftalte piktogrammer som defineret og 
vist i bilaget sammen med en plakat, som forklarer disse piktogrammer i 
det eller de nationale sprog eller andre sprog om nødvendigt, eller via 
tilsvarende midler (f.eks. video, elektronisk visning, osv. ...), som 
også er i stand ti I at formidle de relevante oplysninger. Plakaten 
ophænges på iøjnefaldende måde og i umiddelbar nærhed af fodtøjet på 
alle salgssteder til den endelige forbruger. Tegn og bogstaver på 
plakaten skal være mindst 2 cm høje. 
3. Mærkaten skal anbringes på eller fastgøres til mindst det ene af hvert 
par fodtøjs artikler og f.eks. trykkes på eller anbringes på sålen eller 
fodtøjets inderside, fastbindes til fodtøjet eller præges på dette, osv. 
- 6 -
4. Mærkaten skal være læselig, holdbar og tilgængelig, og piktogrammerne 
skal være tilstrækkeligt store til, at det er let at forstå den 
indeholdte information. 
5. Fabrikanten, elier hans mandant i Fællesskabet er ansvarlig for levering 
af mærkaten og for nøjagtigheden af de heri indeholdte oplysninger. 
Såfremt hverken fabrikanten eller hans mandant er etableret i 
Fællesskabet, påhviler denne forpligtelse den person, som er ansvarlig 
for markedsføringen i Fællesskabet. Detailhandleren forbliver ansvarlig 
for at sikre, at mærkningen af fodtøj, solgt af ham, opfylder 
bestemmelserne i dette direktiv. 
6. Navn og adresse på fabrikanten, hans mandant i Fællesskabet eller den 
person, som er ansvarlig for markedsføringen i Fællesskabet, skal -
såfremt dette ikke er angivet på mærkaten - kunne oplyses til 
forbrugeren på salgsstedet. 
Artikel 5 
I foregående artikel skitseres de grundlæggende krav til mærkning af fodtøj 
Yderligere oplysninger såsom tekstoplysninger, angivelse af I æder type eller 
fastgøre Isesmâder for sålen kan anbefales af medlemsstaterne i deres 
bestemmeler. Disse bestemmelser må imidlertid ikke forbyde eller hindre 
markedsføring af fodtøj, som er i overensstemmelse med kravene i dette 
direktiv på linje med bestemmelserne i artikel 3. 
Artikel 6 
1. Mærkningsbestemmelser som skitseret i artikel 4 gælder ligeledes salg 
via postordre eller telefon på grundlag af et katalog samt salg via TV 
Som følge af særlige begrænsninger skal de relevante 
- 7 -
oplysninger gives ved anvendelse af følgende metoder med forbehold af 
andre mulige metoder, som måtte fremkomme ved udvikling af nye 
teknologier : 
a) Postordrer og telefonordrer på grundlag af et katalog 
Piktogrammer på linje med bestemmelserne i artikel 4 skal anvendes 
for alt fodtøj, som forekommer i kataloget. En forklaring af 
piktogrammerne skal forekomme én gang i kataloget og på en 
fremtrædende plads i nærheden af det viste fodtøj. 
b) Salg via TV 
Piktogrammer på linje med bestemmelserne i artikel 4 skal vises på 
skærmen sammen med det fodtøj, som udbydes til salg. 
Artikel 7 
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de love og administrative 
bestemmelser, som er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, senest 
den 31. december 1992. De underretter straks Kommissionen herom. 
2. De anvender de i stk. 1 omhandlede bestemmelser fra den [30. juni 1993]. 
Lagerbeholdninger, som er faktureret eller leveret til detailhandlere 
inden dette tidspunkt, omfattes først af bestemmelserne fra den 
[1. januar 1995]. 
3. Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, henvises der deri til 
dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan 
henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af 
medlemsstaterne. 
Artikel 8 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne 
8 -
BILAG 
1. DEFINITION AF OG TILSVARENDE PIKTOGRAMMER FOR DE DELE AF FODTØJET. SOM 
SKAL IDENTIFICERES 
a) Overdel 
Overdelen af fodtøjet er ydersiden af den 
bestanddel, som er forbundet med 
ydersålen. 
b) Foring og bindsål 
Foring af overdel og bindså I, som udgør 
den indvendige del af fodtøjsartiklen. 
c) Yders*I 
Er undersiden af fodtøjet, som udsættes 
for slid, og som er forbundet med 
fodtøjets overdel. 
DEFINITION AF OG TILSVARENDE PIKTROGRAMMER FOR MATERIALERNE 
Piktogrammerne vedrørende materialerne bør 
anføres på mærkaten ved siden af piktogrammerne 
for de 3 dele af fodtøjet som specificeret i 
artikel 4 og del 1 af bilaget. 
- 9 -
a) Læder 
i) En generel betegnelse for hud eller 
skind med dettes originale fiber­
struktur mere eller mindre intakt, og 
som er garvet så det brliver ufor­
gængeligt. Hår og uld kan være fjernet 
eller bibeholdt. Læder fremstilles 
også af hud eller skind, som er 
opsplittet i lag eller segmenteret 
enten før eller efter garvning, men 
hvis garvet hud eller skind mekanisk 
og/eller kemisk opdeles i fiberpartik­
ler, smådele eller pulver og derefter 
med eller uden tilsætning af binde­
middel omdannes til plader eller andre 
former, er sådanne plader eller former 
ikke læder. Hvis læderet har en over­
fladebelægning, må tykkelsen af dette 
overfladelag - uanset hvorledes det er 
påført - ikke overstige 0,15 mm. 
Beregne I sen dækker således al læder 
med forbehold af andre juridiske 
forpligtelser, f.eks. Washington-
Konvent ionen. 
i i) Overtrukket læder: et produkt, hvor 
overfladebelægningen på læderet ikke 
overstiger en tredjedel af produktets 
samlede tykkelse, men er over 0,15 mm 
tykt. 
b) Naturlige tekstilmaterialer og syntetiske 
tekstilmaterialer, vævede eller ikke-vævede. 
Alle produkter omfattet af direktiv 71/307/EØF 
og ændringer hertil. 
- 10 
c) Gummi 
Omfatter naturgummi eller syntetisk gummi, et 
elastisk materiale udvundet af latex fra 
levende planter og/eller syntetiske polymerer 
og behandlet ved vulkanisering. 
d) Alle andre materialer 
M 
F I NANS I ER INGSOVERSI GT 
Dei 1: Finansielle virkninger 
1. Foranstaltningens betegnelse 
Direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om 
administrative bestemmelser vedrørende mærkning af materialer, som 
udgør hovedbestanddelene af fodtøj, med henblik på salg i detailleddet. 
2. Budgetpost 
B 8-530: Foranstaltninger til gennemførelse af det indre marked -
støttebeløb 
3. Retsgrundlag 
Artikel 100 A i EØF-Traktaten 
4. Beskrivelse af aktionen 
4.1. Aktionens specifikke målsætninger 
at sikre fuldstændig og effektiv fri bevægelighed af de 
pågældende produkter; at sikre forbrugeroplysning 
4.2. Varighed 
EnkelthandLing 
4.3. Den del af befolkningen, som aktionen tager sigte på 
Erhvervskredse og forbrugere i Fællesskabet 
5. Klassifikaton af udgift eller indtægter 
5.1. D0/DN0 
DNO 
5.2. CD/CND 
CND 
5.3. Indtægternes art 
6. Udgiftens eller indtægternes art 
6.1. 100% subvent ion 
6.2. Subvention for kofinansiering med andre kilder fra den 
offentlige og/eller private sektor 
6.3. Rentegodtgørelse 
6.4. Andet 
Udgifter af adminsitrativ art med sigte på at muliggøre 
gennemførelsen af det pågældende direktiv 
6.5. Er der planlagt en hel eller delvis tilbagebetaling af 
fællesskabsstøtten i tilfælde af, at aktionen lykkes økonomisk? 
NEJ 
6.6. Indebærer den foreslåede aktion en ændring af indtægtsniveauet? 
Hvis ja, hvad er da æyndr ingens art, og hvilken type indtægt 
sigtes der på? 
Finansielle virkninger på interventionsbeviIIingerne (del B af 
budgettet) 
29 000 ECU 
7.1. Angiv beregningsmåden for aktionens samlede udgifter 
. 20% af arbejdstiden for en ekstra sekretær i et år + kvota: 
12 200 ECU 
. ekspertmøde: 15 x 700 ECU - 10 500 ECU 
. konsulent til teknisk bistand (1 måned) - 6 300 ECU 
7.2. Angiv "minibudgettets" andel af aktionens samlede omkostninger. 
Forklar beregningsmåden. 
29 000 ECU repræsenterende aktionens samlede udgifter 
7.3. Forfaldsplan for forpligtelses- og betalingsbevillinger 
Forpligtelsesbevillinger: 29 000 ECU 
Betalingsbevillinger: 29 000 ECU 
M> 
8. Hvilke bestemmelser er der fastsat i aktionsforsI aget til bekæmpelse af 
sv ig? 
Bestemmelser til bekæmpelse af svig kræves ikke i betragtning af 
udgifternes interne karakter. 
Del 2: Admins itrat»ve udgifter 
(Del A af budgettet) 
1. Indebærer den foreslåede aktion en forøgelse af Kommissionens 
personale? Hvis ja, hvor mange? 
Ingen personaleforøgelse 
2. Angiv udgifterne til drift og til personale i medfør af 
aktionsforslags I aget. Forklar beregningsmåden. 
29 000 ECU 
20% til en ekstra sekretær i et år + kvota for en person allerede i 
Kommissionens tjeneste 
Se punkt 7. 
Del 3: Cost-benefitana lyse 
1. Målsætninger og sammenhæng med finansieringsprogrammet 
1.1. Specifik(ke) målsætning(er) for den foreslåede aktion. Skal 
kvantificeres (i den udstrækning, dette er muligt) og dette for 
hvert år, såfremt der er tale om en flerårig aktion. 
a) Se 4.1. del 1: sikre den fuldstændige og effektive fri 
bevægelighed af fodtøj i Fællesskabet 
b) permanent aktion, som i princippet betales af 
medlemsstaterne 
1.2. Er aktionen forudset i finansieringsprogrammet for 
generaldirektoratet for de pågældende år? 
Ja 
1.3. Angiv den mere generelle målsætning, defineret i 
generaldirektoratets finansieringsprogram, som målsætningen for 
den foreslåede aktion svarer til. 
M 
Målsætning: gennemførelse af det indre marked 
Delmålsætning: fjernelse af tekniske handelshindringer 
Aktion: harmonisering af lovgivningerne 
Begrundelse for aktionen 
2.1. Begrundelse for den valgte aktion i forhold til et alternativ, 
som ville gøre det muligt at nå de samme mål. Begrundelsen bør 
navnlig være baseret på tre kriterier: 
To alternativer har været overvejet: 
- gensidig anerkendelse: denne ville have haft en begrænset 
virkning i betragtning af afvigelserne mellem de gældende 
spanske og franske bestemmelser og manglen på bestemmelser i 
de øvrige medlemsstater 
- harmonisering på friviligt grundlag: en sådan fremgangsmåde 
ville ikke have været i stand til at sikre, at det aftalte 
system var anvendeligt for import fra tredjelande (som udgør 
35% af forbruget). Harmoniseringsdirektivet har derfor vist 
sig at være det mest effektive middel. 
a) Omkostninger 
Beskedne 
b) Afledte virkninger (udover de(t) specifikke mål) 
Ophør af klager fra de økonomiske beslutningstagere 
c) Mangedoblende virkninger (evne til at mobilisere andre 
f i nans i er ingsk i I der) 
3. Opfølgning og evaluering af aktionen 
3.1. Udvalgte virkningsindikatorer 
Udmøntning i national lovgivning 
3.2. Gennemførelse og hyppighed af den planlagte evaluering 
Gennemgang af situationen hvert andet år sammen med industrien 
og medlemsstaterne 
3.3. Vigtigste usikkerhedsfaktorer, som kan påvirke de specifikke 
resultater af aktionen 
^5 
MÆRKNING AF FODTØJ 
Konsekvensana Iyse 
Forslagets t i tel : 
Udkast til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om administrative bestemmelser 
vedrørende mærkning af materialer, anvendt i hovedbestanddelene 
af fodtøj, med henblik på salg i detailleddet 
Referencenummer: 21219.2 
1• Forslaget 
National lovgivning om mærkning af fodtøj findes allerede i Spanien og 
Frankrig. Det franske dekret, som blev gennemført den 1. juni 1990, 
vakte betydelig uro i fodtøjsindustr ien inden for EF på grund af de 
negative virkninger, det kunne få for samhandelen inden for EF. I 
begyndelsen af 1990 anmodede den europæiske sammenslutning af 
fodtøjsindustrier derfor EF-Kommissionen om at indlede drøftelser med 
henblik på indførelsen af et harmoniseret mærkningssystem for fodtøj, 
solgt i EF, på grundlag af aftalte symboler. Denne idé blev derefter 
forelagt medlemsstaterne, som tilkendegav deres støtte til initiativet. 
Hovedformålet med initiativerne er at forsyne forbrugeren med 
væsentlige oplysninger og samtidig bidrage til den fri bevægelighed af 
fodtøj inden for EF ved at erstatte indbyrdes afvigende nationale 
bestemmelser med harmoiserede fællesskabsbestemmelser. 
• 2. Virkninger for beskæftigelsen 
\ 
i) Forslaget vil direkte berøre fodtøjsfabrikanter, importører, 
grossister og detailhandlere. 
i i) Industrien består næsten udelukkende af små og mellemstore 
N virksomheder. 
Sektoren er karakteriseret ved at være stærkt opsplittet og meget 
arbejdsintensiv. 
Der er over 15 000 fodtøjsvirksomheder i Fællesskabet med 
gennemsnitligt 24 ansatte pr. firma. 
Jt 
i i i) Italien er langt den største producent med en gennemsnitlig årlig 
andel af den totale EF-produktion på 40%. Andre store producenter 
er Spanien (15%) og Frankrig (15%), efterfulgt af Det Forenede 
Kongerige (12%), Portugal (8%) og Tyskland (7%). Produktionen i de 
øvrige EF-lande er ubetydelig. 
3. Hvilke krav stilles der i forslaget til virksomhederne? 
Med direktivet indføres en obligatorisk mærkning af alt fodtøj, som 
sælges til den endelige forbruger. Det påhviler derfor 
fodtøjsfabrikanten, hans mandant og detailhandleren at sikre, at alt 
fodtøj udbudt til salg viser de krævede oplysninger på korrekt måde i 
overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv. I praksis vil 
fabrikanten levere mærkaten og påtage sig ansvaret for, at 
oplysningerne på denne er nøjagtige, medens det er op til 
detailhandleren at sikre, at mærkaten er til stede på salgstidspunktet. 
4. Hvilke økonomiske virkninger må forslaget forventes at få? 
i) I 1990 var ca. 346 000 personer beskæftiget i EF's fodtøjsindustri. 
Italien havde langt den største beskæftigelse med 114 000, 
efterfulgt af Det Forenede Kongerige, Portugal, Frankrig, Spanien 
og Tyskland med henholdsvis 54 000, 49 000, 38 000, 38 000, og 
33 000. \ løbet af 1980'erne faldt beskæftigelsen i industrien med 
over 3% om året, og denne nedadgående tendens fortsætter. 
i i) Det er usandsynligt, at forslaget vil få nogen direkte virkning for 
beskæftigelse eller investering i industrien. I betragtning af 
målsætningerne om a) at informere forbrugeren om fodtøjets 
sammensætning og b) at fremme den fri bevægelighed af fodtøj inden 
for hele Fællesskabet må det imidlertid håbes, at gennemførelsen af 
forslaget vil have en positiv virkning for industrien. Et ensartet, 
harmoniseret system vil erstatte forskellige former for national 
praksis, og yderligere omkostninger, som ville være pålagt 
industrien til udarbejdelse af forskellige mærkater for forskellige 
EF-markeder, vil blive undgået. Endvidere vi I en forøget bevidsthed 
hos forbrugerne om sammensætningen af fodtøjsartikler kunne øge 
disses værdsættelse af og tillid til produktet og således tilskynde 
til yderligere indkøb. 
5. Hvorledes forholder det sig med små og mellemstore virksomheders 
sær Iige situation? 
I betragtnng af, at industrien næsten udelukkende består af små og 
mellemstore virksomheder, er forslaget udarbejdet med disses interesser 
og særlige situation in mente. 
/-r 
Konsulter ing 
Under udarbejdelsen af udkastet har der fundet regelmæssige 
konsultationer sted med Den Europæiske Sammenslutning af 
Fodtøjsindustr ier kombineret med møder med repræsentanter for 
medlemsstaterne ved fire forskellige lejligheder. En formel høring af 
informations- og uddannelsessektionen under Det Rådgivende 
Forbrugerudvalg (CCC) fandt sted den 11. april 1991, og en udtalelse 
fra det samlede udvalg blev fremlagt på mødet den 16. oktober 1991. De 
enkelte organisationers synspunkter blev også modtaget i form af 
skriftlige bemærkninger. Andre berørte organers relevante synspunkter 
blev meddelt via høringer af andre af Kommissionens afdelinger såsom 
Tjenesten for Forbrugerpolitik og generaldirektoratet for 
erhvervspolitik, handel, turisme og erhvervsdrivende foreninger. 
Ved udarbejdelsen af dette forslag er der taget hensyn til alle de 
berørte parters synspunkter. Hovedpunkterne i debatten drejede sig om 
mængden af oplysninger på mærkaten. Forskellige medlemsstaters 
afvigende opfattelser er blevet drøftet og overvejet på de møder, der 
er blevet holdt i de sidste 18 måneder, idet de største 
meningsafvigelser om udkastet dog findes mellem CCC og Den Europæiske 
Sammenslutning af Fodtøjsindustrier. 
CCC ville foretrække, at der gives oplysninger om fodtøjets overdel, 
foring, indersål, midtsål og sål sammen med en angivelse af, hvordan 
sålen er fastgjort, dvs. syet, pålimet osv. Endvidere finder man, at 
forbrugeren bør informeres om de anvendte materialers karakteristika, 
f.eks. vandtæthed, og at de nøjagtige dimensioner af den foreslåede 
mærkat bør fastsættes i direktivet. 
På den anden side understreger man fra industriens side nødvendigheden 
af enkelhed og klarhed i direktivets bestemmelser. Man foreslår kun en 
overordnet kategori for læder, en kategori for naturlige 
tekstilprodukter og en afsluttende kategori omfattende gummi og 
syntetiske materialer. Efter industriens opfattelse bør kun tre dele af 
den pågældende fodtøjsartikeI identificeres, nemlig a) overdel, b) 
foring af bindsål og overdel samt c) sål for ikke at forringe skoenes 
udseende, som naturligvis er en modesag. For sit vedkommende har 
læderindustrien, repræsenteret ved Cotance, hele tiden understreget 
betydningen af at skelne mellem "læder" og "overtrukket læder" for at 
sikre overensstemmelse med eksisterende internationalt aftalte 
def init ioner. 
Med det foreslåede direktiv er det hensigten at opnå en rimelig balance 
mellem de forskellige synspunkter og forsyne forbrugeren med væsentlige 
oplysninger, uden at direktivet bliver for uhåndterligt eller 
byrdefuldt for sektorens små og mellemstore virksomheder. 
ISSN 0254-1459 
KOM(91) 529 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 06 
Katalognummer : CB-CO-91-592-DA-C 
ISBN 92-77-78941-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg