Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Et europæisk initiativ inden for elektronisk handel« (98/C 19/22)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 21. april 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Christos Folias og Knud Erik Skouby til ordførere. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. oktober 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 349. plenarforsamling af 29. og 30. oktober 1997, mødet den 29. oktober 1997, med 99 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

I. INDLEDNING

Kommissionen forholder sig i meddelelsen »Et europæisk initiativ inden for elektronisk handel« til de aktuelle udfordringer og søger at tilføre ny dynamik til den spirende debat om udviklingen af den elektroniske handel såvel internt i EU som på internationalt plan (i henhold til de internationale aftaler). ØSU hilser meddelelsen velkommen som et dokument, der har sat gang i en omfattende debat. (For let at kunne sammenholde udtalelsen med Kommissionens meddelelse, er meddelelsens titler og overskrifter overtaget i uændret form, ligesom der henvises til punkterne i meddelelsen i parentes.)

II. ET EUROPÆISK INITIATIV INDEN FOR ELEKTRONISK HANDEL

1.1. (Pkt. 4) Et af den elektroniske handels grundlæggende parametre fremhæves dog ikke tilstrækkeligt blandt de elementer, der i meddelelsen nævnes som de vigtigste, nemlig behovet for at fremme anvendelsen af den elektroniske handel blandt handelsforetagender, tjenestegrene og distributionsnet og ikke mindst blandt de små og mellemstore virksomheder med henblik på at nå op på det nødvendige antal forbrugere. Herved giver indledningen (omend ufrivilligt) indtryk af at undervurdere forbrugernes (dvs. såvel privatpersoners som virksomhedernes) rolle, hvis holdning til og opfattelse af den elektroniske handel dog ellers må siges at være den mest relevante.

1.2. (Pkt. 4) Den internationale tilgang bør være grundprincippet for alle overvejelser, synspunkter og initiativer, som deltagerne i dialogen om udviklingen af den elektroniske handel måtte tage. Dette grundprincip skal være en prøvesten for EU's planlægning, så EU kan komme til at spille en fremtrædende rolle i den kommende udvikling og deltage på lige fod i den internationale dialog om udviklingen af den elektroniske handel.

Kapitel 1: Revolutionen inden for elektronisk handel

2. (Pkt. 5) Med anerkendelsen af synspunktet »at elektronisk handel drejer sig om at gennemføre handelstransaktioner elektronisk« understreges det eftertrykkeligt, at det er handelsvirksomhederne og handelspartnerne samt servicesektoren på internationalt plan (arbejdsgivere, arbejdstagere og forbrugere), der spiller hovedrollen i forbindelse med udviklingen af elektronisk handel.

Elektronisk handel: Internet-revolutionen

3.1. (Pkt. 6) Internettets forbavsende udvikling de senere år og den forventede eksplosion i antallet af brugere samt den store mængde handelstransaktioner (onlinesalg og -tjenester beløb sig i 1995 til 518 mio. dollars i USA) er informationssamfundets vigtigste kendetegn. De traditionelle kendetegn ved handelen forsvinder, og nye kommer i stedet.

3.2. Internettets store betydning ligger i, at det ændrer elektronisk handel fra udelukkende at bestå i overførsel af data til at være en konkret handelsaktivitet, der optræder i to former: a) en direkte (hvor transaktionerne er elektroniske: dvs. bestilling, levering og betaling online for tjenesteydelser) eller b) indirekte (hvor online-bestilling og -betaling følges op med fysisk varelevering). Det har endvidere muliggjort levering af tjenesteydelser (i form af immaterielle handelstransaktioner) gennem elektroniske medier.

3.3. Desværre findes der så få statistiske oplysninger såvel i EU som i resten af verden, at det er umuligt at vurdere den nuværende situation endsige udstikke en tilstrækkelig klar kurs for fremtiden. ØSU er dog overbevist om, at indsamlingen af oplysninger, som allerede er begyndt, vil kunne anvendes som strategisk redskab af dem, der får ansvaret for planlægningen inden for den elektroniske handel.

Europas muligheder

4.1. (Pkt. 12) Internationale forudsigelser om såvel Internettets som interne nets samlede fremtidige kapacitet risikerer at vise sig alt for pessimistiske og kan derfor føre til helt forkert planlægning af strategi og handling. [Ifølge hidtidige vurderinger foretaget af anerkendte eksperter vil salget på Internettet frem mod slutningen af det 20. århundrede stige til et sted mellem 10 mia. dollars (Hambricht & Quist study - en ret moderat vurdering) og 98 mia. dollars (Killen & Ass. study - et meget optimistisk skøn). Ifølge et tredje skøn vil handelsaktiviteterne stige til 200 mia. ecu inden år 2000. Det er derfor vigtigt at vurdere forudsigelserne omhyggeligt, at udvide krav og muligheder i planlægningen og at basere sig på pålidelige kilder (såvel statistiske som andre).

4.2. (Pkt. 12) Et gunstigt miljø, den nødvendige oplysning, de nødvendige teknologier og økonomiske infrastrukturer bør være til stede, for at detailhandel, distribution, industri og turisme (og servicesektoren generelt) kan udnytte de nye muligheder.

4.3. (Pkt. 12) Eftersom udviklingen af disse teknologier i Europa først begyndte for alvor i midten af 1980'erne, er der en hel generation af arbejdsgivere og arbejdstagere, som er aktive på arbejdsmarkedet, men har et enormt underskud af viden og færdigheder på dette felt, hvilket med de dagligt forekommende revolutionerende forandringer inden for den nye teknologi fører til en, ofte forståelig, panik eller mindreværdsfølelse over for dem, der læste udviklingen i tide og forberedte sig på de nye vilkår, der var undervejs. Løsningen på dette problem, der først og fremmest er et samfundsproblem, består i at give den nødvendige oplysning og efteruddannelse som modvægt til den stadig hurtigere forældelse af arbejdstagernes faglige færdigheder.

4.4. Den nødvendige uddannelse og efteruddannelse bør begynde allerede i grundskolen og fortsætte med specialprogrammer for livslang uddannelse for både arbejdstagere og arbejdsgivere.

4.5. World Wide Web (der netop er let at bruge for ikke-indviede) er den store landvinding på Internettet og i informationssamfundet. Men skal man rigtig have glæde af de nye muligheder, må adgangsprogrammerne gøres brugervenlige og bestå af enkle procedurer, så flertallet af virksomhederne (og navnlig de små virksomheder) kan finde vej til de nye teknologier og drage nytte af de relative fordele ved elektronisk handel. Den nuværende stigning i antallet af brugere vil herved antage eksplosionsagtige dimensioner og tilføre datanettene den nødvendige dynamik.

4.6. Væksten i den elektroniske handel vil have gennemgribende konsekvenser for de økonomiske strukturer, især - men ikke kun - i detailsektoren. Hvis den elektroniske handel udvikler sig som ventet, vil produktionssystemet og værdikæderne i de enkelte økonomiske sektorer undergå dramatiske forandringer i løbet af de næste få år. Forandringerne i værdikæderne vil sandsynligvis også få indflydelse på, hvor udgifter og indtægter vil komme til at ligge i den eksisterende produktion, og skabe nye muligheder. Tendensen går i den retning, fx hvad angår finansielle tjenesteydelser.

Oplysninger om konsekvenserne heraf for erhvervslivet og beskæftigelsen i de europæiske regioner og lande er et presserende behov. Oplysningerne skal formentlig have karakter af prognoser baseret på forskellige præmisser. Forskning og undersøgelser, der kan danne grundlag for sådanne prognoser, bør straks igangsættes.

Elektronisk handel: internationale sammenligninger

5.1. (Pkt. 17) Det understreges kategorisk i Kommissionens meddelelse, at EU's handelsrivaler har skaffet sig en stærkere position i den internationale konkurrence ved at gøre brug af elektronisk handel og dermed udnytte den svaghed, som kendetegner Europa i dag på grund af fraværet af en fælles europæisk politik.

5.2. Den elektroniske handels hidtidige udvikling i USA, den meget metodiske planlægning og ikke mindst den politiske vilje til straks at tage tidens udfordringer op i samme land bør danne forbillede for EU's politik for elektronisk handel. Balancen mellem små og store virksomheder viser, at der i informationssamfundet er plads til alle, der forstår at læse tidens tegn, ligesom den fordriver al frygt for, at små og mellemstore virksomheder skulle gå til grunde og arbejdsløsheden stige. De yderst gode resultater, som små og mellemstore virksomheder opviser på det nye virtuelle område, vidner ligeledes om, at disse er i besiddelse af den nødvendige smidighed til at påvirke udviklingen på markedet.

Europas stærke sider

6.1. Finlands og Hollands holdning til de nye teknologier vidner om dynamik i EU - en dynamik, der dog endnu ikke har vist sig i alle medlemsstater.

6.2. (Pkt. 19) Euroen vil uden tvivl fremme den elektroniske handel, eftersom EU vil kunne handle i én stærk valuta på de internationale markeder.

6.3. (Pkt. 20) De retlige rammer, som den elektroniske handel skal underlægges, kan ikke fastsættes af EU alene. De må aftales gennem en international dialog (i FN's eller WTO's regi) for virkelig at kunne slå igennem. Det vigtigste bør i den forbindelse være fuld liberalisering af alle lovlige handelstransaktioner og så lidt statslig indblanding som muligt og kun, hvor dette er nødvendigt af hensyn til den offentlige orden og sikkerheden.

Behovet for global enighed

7.1. (Pkt. 21) EU bør deltage i dialogen om informationssamfundet med fælles holdninger for at opnå en stærk position og ikke blive påtvunget løsninger, der vil kunne kollidere med EU's interesser på mellemlangt eller langt sigt.

7.2. (Pkt. 22) Kriminalitet på Internettet er den alvorligste trussel mod troværdigheden af den elektroniske handels transaktioner og det informationssamfund, som er undervejs.

Kapitel 2: Sikring af adgang til det globale marked: infrastruktur, teknologi og tjenester

Optimal virkning af liberaliseringen inden for teleområdet

8.1. Adgangen til effektive telekommunikationsnet er en nødvendig forudsætning for at få gavn af informationssamfundet. I dette øjemed må de betydelige forskelle mellem EU's regioner udviskes, hvad angår etablering af grundlæggende infrastruktur, omkostninger, pålidelighed og adgang til moderne tjenester.

8.2. (Pkt. 23) Liberaliseringen af telekommunikationssektoren i begyndelsen af 1998 i så godt som alle medlemsstater, det frie marked og den øgede konkurrence vil med sikkerhed medføre et mærkbart fald i prisen for adgangen til disse tjenester, hvilket vil gøre det muligt for et større antal brugere (handlende og forbrugere) at få del i informationssamfundet - navnlig de brugere, der anser tilslutningspriserne for en uoverstigelig hindring.

8.3. Udviklingen af transeuropæiske telekommunikationsnet vil bringe udbuddet af infrastruktur og tjenester op på samme niveau i hele EU, idet de vil fjerne de skævheder, der i dag eksisterer mellem de forskellige regioner, og give alle EU-borgere lige muligheder.

Sikring af interoperabilitet i et konkurrencepræget miljø

9.1. (Pkt. 29-32) Kommissionens meddelelse »Europas indfaldsvinkel til standardisering og det globale informationssamfund« () indeholder en udmærket gennemgang af spørgsmål vedrørende standardisering og normer, der ikke alene har teknisk betydning men først og fremmest bestemmer, hvilken teknologi der skal anvendes i forbindelse med indførelsen af informationssamfundet i praksis og som følge heraf, hvordan industri, brugere og forbrugere, bankvæsenet og den offentlige forvaltning skal få gavn af denne. ØSU's udtalelse herom et trykt i EFT ().

9.2. Efter ØSU's opfattelse bør de tekniske forskrifter for informations- og kommunikationsteknologi være åbne, og der bør ikke være begrænsninger for de europæiske virksomheders og bankers brug af dem.

9.3. EU bør under alle omstændigheder deltage i de internationale organisationer, der skal udstede forskrifter, og fremlægge integrerede forslag og løsninger, som sikrer de europæiske virksomheders interesser og fremtidsperspektiver.

9.4. At forskellige fabrikanters produkter kan fungere sammen (interoperabilitet), er en vigtig forudsætning for videreudviklingen af teknologien og for anvendelsen af homogene produkter og tjenester. Interoperabiliteten opnås gennem standardisering, der i alle henseender er en frivillig proces, som afspejler markedets dynamik.

9.5. Efter ØSU's mening er det nødvendigt med et tættere samarbejde om oplysning og samordning mellem de europæiske standardiseringsorganer CEN, CENELEC og ETSI for at opnå bedre resultater:

a) så man begrænser risikoen for, at der opstår nye hindringer, til et minimum, og

b) så man når frem til en bedre overensstemmelse med de gældende regler på det internationale marked.

Adgang til brugervenlige tjenester inden for elektronisk handel: europæisk forskning og udvikling

10.1. (Pkt. 33) De små og mellemstore virksomheder (der udgør over 95 % af alle europæiske virksomheder) vil først gøre øget brug af den elektroniske handel, når de alvorlige standardiseringsproblemer bliver løst, så transaktionerne kan foregå i et aftalt og ensartet miljø, hvor prisen for dataanvendelsen falder.

10.2. ØSU ser forskning og udvikling som et vigtigt våben for EU i den internationale dialog om udviklingen af nye teknologier.

Internationalt industrisamarbejde inden for infrastruktur, teknologi og tjenester

11. (Pkt. 34) Internationalt teknologisk samarbejde er nødvendigt for opstilling af normer og udveksling af teknologisk knowhow. Dets vigtigste målsætning bør være at skabe åbne systemer med adgang for en bred vifte af brugere, igennem hvilke informationer kan spredes let og billigt.

Kapitel 3: Udvikling af gunstige retlige rammer

Opbygning af tillid

12. (Pkt. 35) Den vigtigste forudsætning for udvikling og udbygning af alle former for elektronisk handel (materielle såvel som immaterielle) er, at der etableres et klima af tillid, således som det understregedes på ministerkonferencen i Bonn den 6.-8. juli 1997. Finder man frem til metoder, der kan gøre handelen fuldstændig sikker:

a) verificering af digitale underskrifter,

b) sikker overførsel af bestillinger, oplysninger og dokumenter mellem privatpersoner, virksomheder, offentlige tjenester og pengeinstitutter,

c) sikker overførsel af personlige oplysninger,

d) sikker gennemførelse af immaterielle transaktioner,

e) beskyttelse af industrielle hemmeligheder, og

f) beskyttelse af intellektuel ejendomsret,

vil forudsigelserne baseret på den elektroniske handels hidtidige udvikling selvfølgelig vise sig at være alt for pessimistiske.

Sikring af fri adgang til det indre marked

13. (Pkt. 37) Efter ØSU's mening udgør de generelle principper i dette kapitel et udmærket grundlag for dialog. Konkret EU-lovgivning bør under alle omstændigheder samordnes med de regler, som den internationale dialog munder ud i, så EU ikke indfører bestemmelser, der strider mod reglerne udenfor.

Principperne for de retlige rammer for elektronisk handel

14. (Pkt. 39) De i meddelelsen anførte principper for retlige rammer for elektronisk handel er et udmærket grundlag for en dialog, der bør tage udgangspunkt i FN's, OECD's, WTO's og WIPO's bidrag og erfaringer.

De væsentligste forskrifter

15.1. (Pkt. 40) ØSU opfordrer Rådet og Kommissionen til at benytte udviklingen af den elektroniske handel som anledning til at etablere en ny, moderne og fleksibel virksomhedsånd i EU, som skal gælde både for den traditionelle og den elektroniske handel. Den nye virksomhedsånd bør være præget af en vis rummelighed og omfatte de nye virksomhedsformers virtuelle miljø, så Kommissionens indgreb fortrinsvis sker for at fremme almenvellet samt erhvervsaktiviteter.

15.2. (Pkt. 45) EU's medlemsstater tilskyndes til at samarbejde med Kommissionen om harmoniseringen af deres lovgivning vedrørende kontrakter, bogholderi, regnskab, revision og indirekte beskatning med henblik på at undgå, at de nationale bestemmelser strider mod internationale regler eller lægger hindringer i vejen for elektroniske handelstransaktioner.

Forskrifter, som fører til passende horisontale politikker

Sikring af datasikkerhed og privatlivets fred

16.1. (Pkt. 51) Datasikkerheden er ikke kun et grundlæggende krav fra banker og virksomheder, den skal også supplere de elektroniske handelssystemer, uden at det som i visse medlemsstater bliver et sammensurium af sikkerhedsregler, der kan virke hæmmende for udviklingen af den elektroniske handel.

16.2. Begrebet »datasikkerhed« omfatter især følgende forhold:

a) den elektroniske meddelelses pålidelighed og autenticitet,

b) den elektroniske meddelelses fortrolige/private karakter,

c) accept af en meddelelse som bevis,

d) modtageren skal ikke kunne frasige sig ansvaret for en meddelelse.

16.3. Som støtte for datasikkerhedsbegrebet skal følgende forudsætninger være opfyldt:

1) Opretholdelse af oplysningers prioritet, navnlig med hensyn til deres transmissionstid.

2) Garanti for at meddelelsen ikke kommer fra en svigagtig kilde.

3) Bekræftelse af en meddelelses transmission fra modparten.

4) Modtageren skal ikke i ond tro kunne nægte at bekræfte modtagelsen af en meddelelse.

5) Indholdet i en meddelelse skal bevares.

6) Nødvendigheden af pålidelige, juridisk anerkendte uafhængige instanser (Certification Authorities), der fører arkiv over sine brugere og de »offentlige nøgler«, der anvendes til at afkode en bestemt virksomheds meddelelser. Disse pålidelige instanser skal udstede de nødvendige elektroniske dokumenter (»certifikater« eller »digitale underskrifter«) som international garanti for en registreret virksomheds troværdighed.

16.4. Efter ØSU's opfattelse bør en sådan pålidelig melleminstans tilbyde følgende tjenester:

A. Støttefunktioner:

a) registreringsmyndigheder,

b) brugernes juridiske data,

c) adresselister,

d) arkivering og registrering,

e) godkendelse og certificering.

B. Notarfunktioner:

a) uafhængig datostempling af dokumenter og digitale underskrifter,

b) brugernes juridiske karakteristika,

c) adgangskriterier,

d) arkivering og registrering,

e) godkendelse og certificering.

16.5. Efter ØSU's mening vil sikker elektronisk handel gennem udvikling og applikation af krypteringssystemer, såvel symmetriske som asymmetriske, sådan som de anvendes i bankverdenen i kraft af systemet Secure Electronic Transaction (SET), hvor der anvendes asymmetriske algoritmer (systemet er dog stadig på forskningsstadiet og skal udvikles yderligere), medvirke til yderligere udbygning af nettene og dermed bringe antallet af brugere tættere på den nødvendige kritiske masse.

16.6. En hurtig vækst i brugen af digitale underskrifter baseret på asymmetrisk kryptering med henblik på at sikre pålideligheden af en meddelelses proveniens og garantere indholdets ægthed er ligeledes et skridt hen imod sikker elektronisk handel, navnlig i transaktionerne mellem virksomheder (elektronisk handel internt mellem private virksomheder). Til den ende må de myndigheder, der skal garantere pålideligheden, udpeges hurtigst muligt.

16.7. Som repræsentant for borgerne er det især spørgsmål vedrørende individets og virksomhedernes rettigheder, der ligger ØSU på sinde, herunder beskyttelsen af de data og principper vedrørende enkeltpersoner og virksomheder, som blev fastlagt på ministerkonferencen i Bonn i juli 1997.

Efter ØSU s opfattelse skal individets rettigheder, som har kostet så mange og hårde kampe og i dag er beskyttet af internationale konventioner, sikres på betryggende vis i informationssamfundet, ligesom EU skal tage de nødvendige initiativer på internationalt niveau med henblik på en ajourføring i forhold til de nye internationale konventioner.

Udvikling af tilstrækkelig beskyttelse af intellektuel ophavsret og adgangsstyringssystemer

17. (Pkt. 53) Beskyttelse af ophavsret og beslægtede rettigheder er - og vil i informationssamfundet i endnu højere grad blive - et væsentligt element i udviklingen af den elektroniske handel, eftersom netop ophavsretten selv ofte udgør størstedelen af en elektronisk tjenestes værdi.

Et klart og neutralt afgiftsmiljø

18.1. (Pkt. 56) Vanskelighederne med at opkræve afgifter i forbindelse med elektronisk handel ventes at få stor betydning. Man bør navnlig undgå dobbeltbeskatning, og skattelovgivningen bør være fleksibel og enkel, så skatteforpligtelserne fremstår som klare, gennemskuelige og forudsigelige.

18.2. Risikoen for skatteunddragelse på grund af den elektroniske handels særlige karakter [manglende etableringssted for virksomhederne, let overførsel af (materielle eller immaterielle) varer, vanskeligheder med at foretage skattemæssig kontrol m.m.] må fjernes for at forhindre konkurrenceforvridninger. På den anden side må regeringerne under ingen omstændigheder skaffe sig nye indtægtskilder gennem nye afgifter på den elektroniske handel (skattemæssig neutralitet). Den amerikanske regerings forslag om, at de nuværende skatteregler for den traditionelle handel også anvendes for den elektroniske handel, idet der tages højde for den nyeste udvikling, bør drøftes i lyset af de særlige forhold, der gør sig gældende i EU, idet man skal være særlig opmærksom på problemer, som kan tilskrives eksistensen af flere forskellige momssatser i EU's medlemsstater.

18.3. Det traditionelle princip om, at skatten skal inddrives i forbrugslandet, bør også gælde for den elektroniske handel.

18.4. (Pkt. 57) Overdrevent besvær i forbindelse med den nødvendige tilpasning til et nyt skattesystem risikerer at skræmme små virksomheder bort fra den elektroniske handel og dermed berøve dem muligheden for at følge med tiden.

På vej mod sammenhængende globale retlige rammer

19.1. På ministerkonferencen i Bonn blev behovet for klare, effektive og fleksible retlige rammer trukket frem på den mest kategoriske måde. Rammerne skal være baseret på gensidig anerkendelse (af internationale regler og selvregulerende foranstaltninger), så man undgår, at det europæiske marked splittes op som følge af forskelle i lovgivningerne.

19.2. (Pkt. 60-61) Det er grundlæggende dens internationale og overnationale karakter, der adskiller den elektroniske handel fra den hidtidige, traditionelle måde at drive handel på. Dette særlige kendetegn forpligter alle, som er involveret i elektronisk handel (dvs. brugere, leverandører, software og hardwarefirmaer, telekommunikationsvirksomheder, internationale organisationer som FN og WTO, regeringer, fagforeninger og forbrugerorganisationer m.m.) til at samarbejde om at finde troværdige internationale løsninger på eventuelle problemer (international tillid).

19.3. ØSU opfordrer Det Europæiske Råd, medlemsstaternes regeringer, Kommissionen, Europa-Parlamentet, Regionsudvalget samt handelens, forbrugernes, arbejdstagernes, producenternes og kreditinstitutternes organisationer til snarest muligt at udforme en EU-politik for elektronisk handel i lighed med den, der er udformet på forbundsplan i USA, således at EU kan gå samlet ind i den internationale dialog med klare synspunkter.

Kapitel 4: Udvikling af et gunstigt erhvervsklima

20.1. Små og mellemstore virksomheder skal tilskyndes til at anvende de nye virksomhedsmetoder og de nye teknologier i informationssamfundet gennem konkrete foranstaltninger, der sigter mod at fjerne den nuværende frygt, fremhæve succeshistorier med hensyn til drift af små og mellemstore virksomheder i det nye elektroniske miljø og påvise den elektroniske handels nytteværdi.

20.2. Udbredt brug af EDI (Electronic Data Interchange) vil styrke udviklingen af den elektroniske handel, hvilket igen vil virke befordrende for anvendelsen af EDI. De forskellige måder at anvende EDI på i dag er særligt indviklede for små og mellemstore virksomheder, så brugen af mere simple EDI via Internettet vil virke i den rigtige retning.

20.3. Anvendelsen af EDI vil have følgende praktiske konsekvenser:

a) reduktion af driftsomkostningerne,

b) nedbringelse af tidsforbruget i forbindelse med selve handelen,

c) afskaffelse én gang for alle af udgifter til udfærdigelse, registrering og lagring af papirdokumenter,

d) reduktion af de nødvendige varelagre,

e) bedre kundeservice,

f) bedre betalingsprocedure,

g) færre led i forsyningskæden/direkte dækning af behovene.

20.4. Virksomheders anvendelse af EDI forudsætter dog, at parterne kan være fuldstændig sikre på, at de fungerer i et sikkert system såvel hvad angår parterne selv som de varer, der handles.

20.5. GD XXIII, der har ansvaret for små og mellemstore virksomheder, opfordres til mere aktivt at informere om spørgsmål angående den elektroniske handel, og de nødvendige strukturer og bevillinger må tildeles til formålet.

Forbrugerne: fortrolighed og tillid

21.1. Brugerne er enten juridiske personer (dvs. virksomheder) eller fysiske personer (enkeltindivider eller virksomhedsejere). Den elektroniske handel vil især finde sted mellem virksomheder (intern handel mellem virksomheder), som vil bestemme det internationale marked og etablere den elektroniske handels internationale standarder.

21.2. Virksomhedernes brugerkrav skal i særlig grad respekteres på grund af de særlige vilkår, som er gældende i erhvervslivet.

21.3. (Pkt. 62-64) Forbrugere vil få gavn af den elektroniske handel i mange henseender, forudsat at de får del i den nødvendige viden og erfaring, så de kan udnytte denne handels enestående fordele, der først og fremmest består i muligheden for at vælge varer og skræddersyede tjenesteydelser på tværs af grænserne.

21.4. De muligheder, der åbner sig for at tjene og garantere forbrugernes interesser, og behovet for sikkerhedsforanstaltninger (som fx dem i Rådets direktiv 85/577/EØF af 20. december 1985 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted) bør behandles mere indgående.

Fordelene vil (under visse forudsætninger) ikke kun bestå i økonomiske besparelser, men også i tidsbesparelser og opfyldelse af flere behov i kraft af et større udvalg.

21.5. I den internationale lovramme skal man være særlig opmærksom på forbrugerbeskyttelsen, idet der i den nye form for handel sjældent etableres personlig kontakt - og dermed personlig garanti for varernes kvalitet og sælgerens troværdighed. Det drejer sig konkret om identifikation af sælgeren og køberen (hvem er han, og kan man stole på ham?), erstatning (hvordan trænger man igennem med en klage over dårlig kvalitet til en sælger, der befinder sig på den anden side af jorden), betaling (kan man have tillid til elektronisk betaling, og hvem har ansvaret, hvis noget går galt?) og den juridiske procedure for bilæggelse af tvister mellem sælger og forbruger (fx online voldgift). Disse spørgsmål er ikke alene vigtige for forbrugerne, de er også vigtige for handelsstanden. Finder man ikke en løsning, der kan skabe tillid til de nye produkter og funktionsmåder, vil mulighederne ikke blive udnyttet.

21.6. Handelsstanden bør etablere pålidelige adfærdskodekser og sikre formel mægling i tilfælde af uoverensstemmelser om kvaliteten af tjenester og informationer. Sideløbende hermed bør der etableres internationalt anerkendte adfærdskodekser på EU-niveau, som kan garanterer en tilstrækkelig forbrugerbeskyttelse.

21.7. Forbrugerorganisationerne vil skulle spille en hovedrolle, når forbrugerne skal informeres fyldestgørende og den elektroniske handel fremmes.

Erhvervslivet: viden og god praksis

22. (Pkt. 65) Den forsinkede gennemførelse af Commerce 2000-pilotprogrammet er efter ØSU's opfattelse et stort problem for fremme af ny teknologi i små og mellemstore virksomheder. På den anden side vil gennemførelsen af et handlingsprogram for små og mellemstore virksomheder med særligt ambitiøse mål under alle omstændigheder fremme den nødvendige forberedelse på de nye vilkår, som venter inden udgangen af det 20. århundrede.

Offentlige administrationer: en mere offensiv offentlig sektor

23. (Pkt. 67) Overskriften til dette kapitel angiver et meget ambitiøst mål, som ikke desto mindre må opfyldes meget hurtigt, hvis EU vil spille en afgørende rolle i den internationale handel. Det er først og fremmest det offentlige (dvs. offentlige virksomheder), der tilbyder elektroniske oplysninger og tjenester, og anvendelsen af de nye teknologier vil udgøre et stærkt støttefundament for de private virksomheder og bankerne. Virksomhederne afventer moderniseringen af den offentlige sektor for at opnå bedre, billigere og mere pålidelig adgang til det offentliges tjenester, oplysninger og infrastruktur gennem en forenkling og automatisering af alle de for handelen nødvendige procedurer.

Den elektroniske handel vil især kunne anvendes på følgende offentlige områder:

a) fortoldning i forbindelse med import/eksport,

b) beskatning,

c) offentlige forsyninger,

d) de lokale myndigheder og borgernes servicecentre,

e) sundhed og offentlig sikkerhed.

Elektronisk handel til gavn for borgerne

24.1. EU bør for at opnå den nødvendige tillid hos borgerne udarbejde et klart og konsekvent begrebs- og værdikatalog.

24.2. (Pkt. 71) Borgerne gør kun brug af Den Europæiske Union, hvis de kender dens muligheder og nytteværdi fra hverdagen.

24.3. Undervisning i ny teknologi allerede fra grundskolen (dvs. folkeskolen og gymnasiet) er meget vigtig, hvis man ønsker, at borgerne hurtigt skal kunne tilpasse sig til de nye vilkår i den elektroniske tidsalder. Desuden vil programmer for livslang uddannelse fra at have været undtagelsen blive reglen i den enkeltes uddannelsesforløb, eftersom informationssamfundet først og fremmest er et videnssamfund.

24.4. (Pkt. 72) Indførelsen af ny teknologi i folkeskolen og i gymnasiet vil modvirke risikoen for en opdeling af de europæiske borgere i et A- og et B-hold, eftersom den teknologiske viden, som producenter og leverandører af tjenesteydelser i stadig højere grad vil basere sig på, herved vil blive spredt til alle uden diskrimination på grundlag af nationalitet, køn, hudfarve m.m. Alle skal uden nogen som helst forskelsbehandling (på grundlag af farve, køn, religion, herkomst eller andet) have adgang til og kunne drage nytte af information, som er hjørnestenen i den nye tidsalder, og de perifere egne skal styrkes i forhold til de allerede udviklede kerneregioner. Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger for at fremme anvendelsen af den nye teknologi blandt økonomisk svagere grupper fx ved at oprette elektroniske biblioteker, gratis uddannelsesprogrammer m.m.

24.5. ØSU deler den opfattelse, som blev formuleret på forummet om informationssamfundet, nemlig at de nye teknologier kan få yderst positive konsekvenser for vores demokratier og personlige rettigheder ved at styrke pluralismen, adgangen til offentlige informationer og give borgerne mulighed for i højere grad at deltage i beslutningstagningen.

Konklusioner

25.1. Kommissionens meddelelse beskriver (som et strengt teknokratisk dokument) de grundlæggende parametre for elektronisk handel, men det burde præsentere de europæiske fremtidsudsigter inden for elektronisk handel med større fantasi og en større operationsradius. I betragtning af den dynamiske udvikling i den elektroniske handel, der foregår for øjeblikket, er Kommissionens meddelelse dog et udmærket initiativ til at sætte gang i en generel og seriøs debat.

25.2. I de kronologiske tabeller (sidst i meddelelsen) om udviklingen af et gunstigt erhvervsklima savnes aktioner for de små og mellemstore virksomheder, navnlig:

a) nye efteruddannelsesprogrammer vedrørende elektronisk handel, og

b) programmer med henblik på små og mellemstore virksomheders deltagelse i elektronisk handel via følgende forslag til aktioner:

1) økonomisk støtte til europæiske virksomheder fra udvalgte økonomiske sektorer til deltagelse i afprøvning af pilotsystemer for elektronisk handel,

2) økonomisk støtte til europæiske virksomheder med henblik på udbygning eller ændringer i eksisterende systemer for elektronisk handel,

3) undersøgelser af de europæiske brugeres behov,

4) periodisk rapportering om resultaterne af ovennævnte aktioner.

25.3. Forbrugernes betydning understreges ikke tilstrækkeligt i meddelelsen, og den endelige planlægning er blottet for de nødvendige oplysningsprogrammer. (For)brugerne er den vigtigste faktor, når man skal afgøre, om udviklingen af den elektroniske handel har været en succes eller ej.

25.4. Eftersom brugerbegrebet både omfatter fysiske personer og juridiske personer (virksomheder), hvor sidstnævnte forventes at ville komme til at spille en hovedrolle ved udviklingen af den elektroniske handel, er det nødvendigt med en permanent og betydelig repræsentation af erhvervslivet i de organer, der skal udforme EU's politik for den elektroniske handel og informationssamfundet.

25.5. Arbejdstagernes situation såvel i den private som i den offentlige sektor vil blive et meget vigtigt kapitel i forbindelse med udviklingen af den elektroniske handel. I meddelelsen gås ikke i dybden med arbejdstagernes nye vilkår og problemer (tilpasning, uddannelse, efteruddannelse osv.) - problemer som dem, der nævnes i grønbogen »Liv og arbejde i informationssamfundet - mennesket i centrum« (jf. ØSU's udtalelse herom (), og som skal løses for at skabe og bevare en aktiv arbejdsstyrke, der ikke risikerer arbejdsløshed. Arbejdstagerne, der med god grund er nervøse, eftersom der bliver vendt fuldstændig op og ned på den hidtidige situation (med hensyn til arbejdstid og -sted, smidige arbejdsformer (distancearbejde), ændringer i de grundlæggende kvalifikationer for integration i produktionsprocessen osv.) kan kun beroliges, hvis man seriøst tager tidens udfordringer op.

Desuden bør mulighederne for at oprette nye arbejdspladser i de fjerntliggende egne af EU udnyttes gennem yderligere brug af fjernarbejde, så udviklingsforskelle mellem disse mindre udviklede egne og kerneregionerne udjævnes.

25.6. Europa har brug for en tilbundsgående omstrukturering af såvel grunduddannelsen som den faglige efteruddannelse, så de kan forberede borgerne på den elektroniske handel og informationssamfundet, og så de bringes i overensstemmelse med de ændrede behov på arbejdspladsen og de nye levevilkår.

A. ØSU's synspunkter

26. ØSU støtter Kommissionens bestræbelser på at formulere en række fællesskabsprincipper med henblik på at udvikle informationssamfundet i Europa og fremme den elektroniske handel i EU, så EU kan indtage en passende position på verdensplan og leve op til sit ansvar over for EU-borgerne. Den lovgivningsmæssige ramme skal ikke kun tjene til at fremme den elektroniske handel, men også til at forbygge massearbejdsløshed.

26.1. Med henblik herpå mener ØSU:

i) at Kommissionen bør fremlægge et fleksibelt og ambitiøst handlingsprogram, hvor brugerne, arbejdstagerne, banksektoren, den offentlige sektor, elektronikvirksomhederne og udbydere af den elektroniske handels tjenester hver især tildeles den rolle, der tilkommer dem uden overlapning, udelukkelse eller unødig rivalisering, der kan skade de fælles bestræbelser. Dette kan opnås gennem en præcisering af hver af de faktorer, der indgår i den politik, der er under udformning;

ii) at der skal nedsættes et fast ekspertudvalg om elektronisk handel med repræsentanter for de 15 medlemsstater og de af Kommissionens generaldirektorater, der har været med til at udarbejde meddelelsen;

iii) at medlemsstaterne bør vise større samarbejdsvilje såvel i lovgivningsspørgsmål som i praktiske anliggender, så man a) undgår nye nationale lovbestemmelser, der strider mod principperne om fri bevægelighed for tjenesteydelser og frit valg af etableringssted, b) undgår en genopsplitning af det indre marked og c) mere effektivt sikrer almenvellet. Samtidig bør man give Kommissionen mandat til at handle med større smidighed og væsentlige beføjelser;

iv) at Kommissionen bør fortsætte sine bestræbelser på at bevare og udbygge det indre markeds gode funktion ved at afskaffe endnu eksisterende hindringer for den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser samt princippet om fri etableringsret;

v) at Kommissionen skal presse fabrikanter af elektronisk teknologi til at finde fælles tekniske standardløsninger for at fremme interoperabiliteten;

vi) at man bør gøre alt hvad man kan, for at den tid, som alle er enige om er gået tabt, kan indhentes hurtigst muligt. Man må under ingen omstændigheder glemme, at tiden i informationssamfundet løber med en helt anderledes hast, og ikke længere levner plads til de langtrukne forhandlinger, tovtrækkeri, ineffektive kompromiser og tilbagetog, som hidtil har været EU's stil. USA's effektive fremgangsmåde, som er detaljeret beskrevet i dokumentet »A framework for Global Electronic Commerce«, bør også finde genklang i EU, så de kommende foranstaltninger for udvikling af den elektroniske handel kan iværksættes snarest;

vii) at Kommissionen skal beskytte såvel de fælleseuropæiske værdier som medlemsstaternes nationale særtræk i informationssamfundet (religion, sprog, kultur etc.). Den skal forsvare særlige forhold, der er karakteristiske for Europa som verdensdel, og det »oplyste« demokrati, hvis aktuelle kendetegn består i muligheden for adgang til pålidelige informationer;

viii) at Kommissionen lægger sig i selen for at etablere mekanismer til udnyttelse af pålidelige statistiske oplysninger vedrørende den elektroniske handel;

ix) at man skal igangsætte en europæisk dialog i Forummet om Informationssamfundet, hvor Europas nye holdning til virksomhedsdrift og arbejdstagernes vigtigste rettigheder og pligter i informationssamfundet skal fastlægges (et nyt europæisk arbejdskodeks), såvel på europæisk som på nationalt niveau;

x) at der igangsættes en generel oplysningskampagne om alle emner, der vedrører informationssamfundet, navnlig henvendt til de små og mellemstore virksomheder, der lider af en meget alvorlig mangel på informationer;

xi) at der træffes foranstaltninger til at bevidstgøre de små og mellemstore virksomheder med henblik på en hurtigere mobilisering og tilpasning;

xii) at der skal fremlægges forslag til integrerede programmer med henblik på installation af teknologi til elektronisk handel i små og mellemstore virksomheder;

xiii) at Kommissionen skal støtte oprettelsen af et net af lokale forskningscentre, som i samarbejde med regeringer, uddannelsesinstitutioner, teknologiproducenter og erhvervslivet kan følge udviklingen inden for den elektroniske handel og styrke bestræbelserne på at fremme denne;

xiv) at Kommissionen skal opfordres til

- at intensivere bestræbelserne på øget anvendelse af elektronisk handel i dens egne tjenester;

- at fremme et handlingsprogram for modernisering af alle offentlige instanser og statslige organer i medlemsstaterne;

- at fremme en lovgivningsramme, der kan lette virksomhedernes adgang til informationer i alle EU-landene, og som skal stadfæste retten til hurtig og pålidelig adgang til offentlige oplysninger, omfanget af retten til adgang (herunder begrænsninger og undtagelser) og dispositionsretsbestemmelser for handelen (herunder prispolitik og forsvaret af statens ophavsrettigheder);

- at foreslå et program for elektronisk sammenbinding af homogene forvaltningsniveauer i medlemsstaterne;

xv) at en hurtig udvikling af de transeuropæiske telekommunikationsnet er en grundlæggende forudsætning for udviklingen af den elektroniske handel på centralt og regionalt niveau;

xvi) at EU's strukturfonde kan og bør spille en mere betydningsfuld rolle i forbindelse med udviklingen af den nødvendige elektroniske infrastruktur og efteruddannelse af de menneskelige ressourcer;

xvii) at den lokale infrastruktur til integration af ny teknologi skal styrkes, så virksomhederne får let adgang til disse;

xviii) at Rådet og Kommissionen bør støtte FN's bestræbelser på at udvikle ETP (Electronic Trade Points) i EU, som skal have til opgave at samle og forvalte al elektronisk handel, som falder ind under deres område i samarbejde med alle instanser og virksomheder, der er involveret i handel (toldvæsenet, transportvirksomheder, banker, forsikringsselskaber m.fl.);

xix) at der gennemføres særlige uddannelsesprogrammer på alle uddannelsesniveauer og navnlig på de højere læreanstalter (helst på universitetsuddannelser, der kombinerer informatik med virksomhedsledelse) - samt efteruddannelse af arbejdsløse - med henblik på en fyldestgørende uddannelse af fremtidige virksomhedsledere;

xx) at de europæiske forskningsinstitutter styrkes specielt, så EU ikke sakker agterud med hensyn til indførelse af ny teknologi.

B. Forslag

27. ØSU foreslår Kommissionen,

1) at FN's »forslag til regeringerne«, som udsendtes i forbindelse med initiativet »Electronic Trade Points«, vedtages på europæisk niveau. Disse forslag består af en række foranstaltninger, som skal iværksættes på forskellige områder af næringslivet for at lette indførelsen af elektronisk handel i de enkelte landes offentlige sektor. Foranstaltningerne vedrører navnlig aktiviteter, der skal sættes i gang af regeringerne ved hjælp af passende indgreb af lovgivningsmæssig og anden art. Følgende sektorer er omfattet af foranstaltningerne: bankerne, forsikringsselskaberne, toldmyndighederne, handelssektoren, transportsektoren og telekommunikation;

2) at FN's »retningslinjer for international handel«, der indeholder en række retningslinjer for, hvordan elektronisk handel bør drives via »Electronic Trade Points«, vedtages på europæisk niveau;

3) at alle store servicefunktioner, der udgør grundlaget for den europæiske handel (havne, lufthavne osv.), gradvis sammenknyttes i elektroniske netværk, så EU hurtigt kan blive et af verdens store elektroniske centre;

4) at der gives særlig støtte til lande, som skal bære byrden med at drive elektronisk handel med de mindre gunstigt stillede egne af Europa (på Balkan og i Østeuropa), samt til landene omkring Middelhavet generelt med henblik på at fremme den elektroniske handel også blandt EU's nabolande;

5) at der udvikles et europæisk system til en edb-mæssig filtrering af indholdet på Internettet i Europa i stil med det, der går under navnet Platform for Internet Content Selection er udviklet af The World Wide Web Consortium;

6) at den beslutning om en handlingsplan for bekæmpelse af organiseret kriminalitet, som Rådet vedtog den 28. april 1997, omgående gennemføres ().

C. Internationalt samarbejde

28. ØSU mener, at der skal findes løsninger på følgende problemer på internationalt niveau eller - i fald man allerede har aftalt en løsning - at denne snarest gennemføres:

1) fastlæggelse af en fælles overordnet lovramme for minimumsforskrifter for definition (beskrivelse) og bekæmpelse af nye former for kriminelle aktiviteter inden for elektronisk handel (cyber-kriminalitet) samt en klar definition af, hvem der bærer skylden for ulovlige og kriminelle aktiviteter - med indførelse af de nødvendige sanktionsmekanismer og et politiberedskab på såvel nationalt som overnationalt niveau (retligt og politimæssigt samarbejde), ligesom det allerede er sket på EU-niveau med Rådets beslutning af 28. april 1997;

2) Fælles praksis, hvad angår:

a) national sikkerhed,

b) beskyttelse af mindreårige,

c) beskyttelse af den menneskelige værdighed, og

d) økonomisk sikkerhed;

3) indførelse af en overordnet lovramme, der kan forhindre hvidvaskning af penge, der stammer fra strafbare handlinger samt indførelse af de nødvendige internationale kontrol- og sanktionsmekanismer for sådanne handlinger;

4) (Direkte og indirekte) beskatning - med en så lav beskatning af elektronisk udstyr som muligt, sådan som det er udtrykt i Rådets erklæring om handel med informationsteknologiprodukter, som blev vedtaget i Singapore i december 1996, således at højteknologiprodukter bliver tilgængelige for så store grupper af borgerne som muligt;

5) en minimumslovgivningsramme for elektronisk handelsvirksomhed inden for rammerne af procedurerne i FN [konklusionerne af arbejdet i FN's Kommission for International Handelsret (UNCITRAL), som blev godkendt af FN's generalforsamling den 30. januar 1997, vil være et udmærket grundlag for en dialog], WTO og OECD, som kan garantere den nødvendige autoritet og sikkerhed i samhandelen;

6) forhindring af enhver form for begrænsninger, som regeringer eller leverandører af tjenesteydelser måtte forsøge at indføre i adgangen til internationale net af politiske eller andre grunde;

7) beskyttelse af intellektuel ejendomsret (patenter, trade-marks og navne) gennem Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) ved hjælp af a) WIPO-aftalen om ophavsret, som stadfæster gennemførelsen af grundlæggende principper i Berner-konventionen til værn for litterære og kunstneriske værker i ny teknologi og b) WIPO-aftalen om lydgengivelse og -optagelse som er et vigtigt skridt med henblik på beskyttelse af udøvende kunstnere og producenter på det auditive område;

8) indførelse af internationale standarder for kryptering, som beskrevet i OECD-dokumentet »retningslinjer for en krypteringspolitik« fra 27. marts 1997 og øget brug af asymmetriske logaritmer til at kodificere meddelelser, som fx SET (Secure Electronic Transactions), for at garantere fuldstændig sikkerhed i forbindelse med handelen og overførsel af personlige data og opnå en hurtig spredning af digitale underskrifter såvel i lovgivning som i virksomhederne;

9) med hensyn til fremme af det internationale samarbejde, der skal befæste grundlæggende principper om beskyttelse af personlige data, som beskrevet i erklæringen fra ministerkonferencen i Bonn:

i) de personlige oplysninger må kun bearbejdes, når lovgivningen tillader det eller brugeren har givet informeret samtykke;

ii) brugerne af internationale informationsnet skal, inden man går i gang med at bearbejde deres personlige oplysninger, informeres om formålet med bearbejdningen, hvilke oplysninger, der bearbejdes, navnet på den ansvarlige for bearbejdningen samt om eventuel videregivelse af data til tredjepart. Brugerne skal kunne afbryde forbindelsen efter at have modtaget disse oplysninger, uden at deres personlige data indsamles;

iii) personlige data kan ikke anvendes til andre formål end dem, de er indsamlet til, medmindre loven tillader det eller brugeren giver informeret samtykke;

iv) adgangen til internationale informationsnet skal være betinget af brugerens samtykke til at hans personlige data bearbejdes ud over den bearbejdning, der er nødvendig for at give adgang til nettet og lignende tjenester (fx af hensyn til betalingen);

v) den tekniske infrastruktur skal udvikles, så det bliver muligt at få anonym adgang (fx mulighed for at læse og skimme oplysninger anonymt), og personlige data må kun bearbejdes i det omfang, det er nødvendigt for at give adgang til nettet og lignende tjenester;

vi) iværksættelse af en bred bevidstgørelseskampagne, hvor brugerne informeres om deres rettigheder, med henblik på at gøre databehandling til en positiv del af virksomhedsfremme på markedet (således at såvel private virksomheder som offentlige myndigheder med et godt ry for beskyttelse af data kan opnå en forholdsmæssig fordel);

vii) fremme af effektive tilpasningsinitiativer, der tages af sektorerne selv, med henblik på gennemførelse af principper om beskyttelse af personlige data fra industriens side, selv i lande, der ikke er i besiddelse af lovgivning på området;

viii) fremme af klausuler om anvendelse af standardkontrakter, som fastsat af Europarådet i samarbejde med Europa-Kommissionen og det internationale handelskammer.

10) EDIRA - EDIFACT med henblik på gennemførelsen af internationale EDI-standarder, som FN har vedtaget (UN/EDIFACT) for at fremme handelen;

11) nedbringelse af omkostninger, som kan tilskrives, at der stadig eksisterer telekommunikationsvirksomheder med monopol- eller oligopolstatus, med henblik på at genetablere fair konkurrence mellem de europæiske aftagervirksomheder;

12) gennemførelse af internationale konventioner om beskyttelse af menneskerettigheder (FN's charter, Den europæiske menneskerettighedskonvention etc.) i informationssamfundet, navnlig i forbindelse med elektronisk handel;

13) iværksættelse af enhver aktion, som er nødvendig for at skabe international tillid til den elektroniske handels metoder, fremgangsmåder og netværk;

14) den fremtidige forvaltning af DNS (Domain Name System), hvorunder hører alle Internet-adresser, således at adgangen hertil bliver både let og klar. De bestræbelser, man gør sig i OECD, er allerede begyndt at etablere forudsætningerne for en international aftale;

15) indførelse af fælles internationale interoperabilitetsstandarder til gavn for forvaltninger, brugere og forbrugere.

III. KONKLUSIONER

ØSU's behandling af Kommissionens meddelelse resulterede i følgende grundlæggende konklusioner:

1. Elektronisk handel er en udfordring for såvel produktionskræfterne (handel, industri, håndværk, banker etc.) som forbrugerne.

2. Den offentlige sektor bør spille en afgørende rolle i forbindelse med fremme af den elektroniske handel.

3. De sikkerhedsmæssige problemer bør løses hurtigst muligt for at etablere den nødvendige tillid til elektroniske transaktioner og fjerne borgernes berettigede tvivl om, hvorvidt deres personlige data er beskyttet.

4. Efter en modernisering kan de små og mellemstore virksomheder få gavn af den elektroniske handels nye muligheder på lige vilkår.

5. Kommissionen bør skynde sig at indføre de nødvendige programmer for livslang uddannelse, så arbejdsgivere og lønmodtagere kan tilpasse sig de nye arbejdsvilkår.

6. EU bør gå ind i den internationale dialog med fælles holdninger, der understøtter de europæiske interesser.

7. EU bør give direkte støtte til forsknings- og udviklingsprogrammer i ny teknologi.

Bruxelles, den 29. oktober 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 89 af 19. 3. 1997, s. 11.

() EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 10.

() EFT C 251 af 15. 8. 1997, s. 1.

() KOM(96) 359 af 24. 7. 1996.