DA    DA DA 
DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 28.5.2009 
SEK(2009) 671 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Meddelelse fra Kommissionen til Europa -Parlamentet, Rådet, Det Europæiske 
Økonomiske og Sociale Udvalg og Regions udvalget om kvalit etspolitikken for 
landbrugsprodukter 
 
Resumé af konsekvensanalysen 
{COM(2009) 234} 
{SEC(2009) 670} 
DA 2   DA ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
Resumé af konsekvensanalysen  
Kvalitetspolitikken for landbrugsprodukter 
1. POLITISK BAGGRUND OG PROBLEMSTILLING  
Kvalitetspolitikken for landbrugsprodukter tager si gte på at rette op på den markedsskævhed, 
der er opstået som følge af mangelfuld kommunikation mellem la ndmænd og købere om 
landbrugsprodukternes kvalitetsaspekt er. Kvalitetspolitikken er fø rst og fremmest fokuseret 
på landbrugsråvarer og produkter, som har ge nnemgået det første forarbejdningsled, som 
f.eks. vin, ost, olivenolie og kød.  
EU har udviklet en række instrumenter, der anvendes i forbindelse med afsætningen af 
landbrugsprodukter, og som skal garantere pr odukternes egenskaber og landbrugsmæssige 
kvaliteter. Der er tale om: 
– handelsnormer  og produktdirektiver, som fastsætt er landbrugsprodukternes identitet 
(f.eks. definitioner af ”konsummælk”, ”fr ugtjuice”, ”vin” osv.), produktklassificering 
(klasse og størrelse), mærkning, der viser op rindelse og produktions sted, og definition af 
visse ”forbeholdte udtryk”, so m angiver værdiforøgende egenskaber og kendetegn, f.eks. 
produktionsmetode. 
– EU’s ordninger for landbrugsproduktkvalitet . Der findes seks fors kellige ordninger: tre 
ordninger for geografiske betegnelser, en for garanterede traditionelle specialiteter, en for økologisk landbrug og en for pr odukter fra EU's fjernområde r. Der er yderligere to 
ordninger under udarbejdelse: en udvidelse af miljømærket til at omfatte fødevarer og en ordning for dyrevelfærdsmærkning. 
I tillæg hertil er de r opstået en hel række private og national e (og regionale) 
certificeringsordninger . Disse omfatter certificerings ordninger for fødevarer (som 
garanterer, at minimumskravene er overhol dt) og fødevarekvalitetsordninger, som skiller 
produkterne ud ved at gøre køberne og forbruge rne opmærksomme på produktegenskaber og 
landbrugsmæssige kvaliteter, der giver merværdi. 
Disse instrumenter (både EU's og de private og nationale instrumenter) tager sigte på at løse 
de grundlæggende markedsproblemer , der er opstået på grund af mangelfuld information , og 
som ellers ville være ti l hinder for, at produkterne kan afsætte s til en rimelig pris, der afspejler 
deres egenskaber og kvaliteter. Der er dog visse problemer forbundet med forvaltningen af disse ordninger. Samlet set  er EU’s kvalitetspolitik udviklet  på ad hoc-basis, hvilket har 
resulteret i en række uoverensstemmelser . Der er desuden flere nye  initiativer på bedding, 
navnlig på miljøområdet, som risikerer at forværre problemet. Disse meget forskellige 
initiativer komplicerer situationen og udgør en risiko for, at tilgangen til 
kvalitetsforanstaltninger bliver usammenhængende, hvilket skaber forvirring blandt de berørte 
parter og forbrugerne og resulterer i en usammenhængende kvalitetspolitik for landbrugsprodukter. Helt konkret  kan det siges, at EU’s ordninger er unødigt komplicerede . 
Det er ikke lykkedes at udbrede kendskabet til de geografiske betegnelser tilstrækkeligt, og 
DA 3   DA der er først og fremmest konsta teret nogle teknis ke aspekter af ordningen, som bør tages op. 
Ordningen for garanterede traditionelle speci aliteter har heller ikke levet op til 
forventningerne, og handelsnormerne er for kom plekse og unødigt normative. I de private og 
nationale sektorer er antallet af forskellig e certificeringsordninger nærmest eksploderet, 
hvilket har ført til forvirring blandt forbruge rne og rejst spørgsmål om, hvorvidt det indre 
marked fungerer ordentligt. Endelig har den inkonsekvente anvendelse af mærkning, der 
viser, hvor produktet er fremstillet, ført til en situation, hvor produktionsstedet skal angives på 
oksekød, men ikke på svinekød og på honning, men ikke på mejeriprodukter. 
2. MÅL 
Det overordnede mål  for kvalitetspolitikken for landbrugsp rodukter er at give landmændene 
og producenterne mulighed for at leve op til fo rbrugernes forventni nger til produkternes 
egenskaber og landbrugsmæssige kvaliteter og at kommunikere di sse oplysninger effektivt. 
Det skal samtidig sikres, at:  
– landmændene og producenterne får rimelige pris er, der afspejler den produktkvalitet, som 
de tilbyder 
– landmændene og producenterne kan reagere på forbrugernes ønsker om produktegenskaber 
og landbrugsmæssige kvalitete r, der giver merværdi 
– forbrugerne kan stole på mær kningen, når det gælder om at identificere produktegenskaber 
og landbrugsmæssige kvaliteter. 
De specifikke målsætninger  er at: 
– forbedre kommunikationen mellem la ndmænd, købere og forbrugere om 
landbrugsprodukternes kvalitet og således rette op på kommunikationsbristet  
– skabe bedre sammenhæng mellem EU's inst rumenter for landbrugsproduktkvalitet  
– forenkle procedurerne for landmænd, produ center og gøre ordningerne mere overskuelige 
for forbrugere. 
Til gennemførelsen af disse mål har man undersøgt fire politikområder :  
– Politikområde 1: handelsnormer, her under angivelse af produktionssted 
– Politikområde 2: geografiske betegnelser 
– Politikområde 3: trad itionelle specialiteter 
– Politikområde 4: private, nationale og  nye EU-ordninger for certificering.  
3. POLITISKE LØSNINGSFORSLAG  
3.1. Politikområde 1: handelsnormer, her under angivelse af produktionssted 
To løsningsforslag blev forkaste t efter den tekniske gennemgang: 
– Forslaget om at indføre et EU-logo, der viser, at EU-kravene er overholdt , vil give store 
tekniske vanskeligheder og blev afvist af næsten samtlige berørte parter.  
DA 4   DA – Ingen EU-foranstaltning: Forslaget om at lade handelsnormerne udgå af EU-
lovgivningen , vil efterlade et tomrum, som risi kerer at blive fyldt ud af indbyrdes 
forskellige nationale handelsnormer. Samtlige berørte pater gik ind for at bibeholde handelsnormerne (i en forenklet udgave). 
Fem løsningsforslag blev bibeholdt med henblik på videre analyse:  
– Løsningsforslag 1.1: Status quo plus. Dette forslag går ud på at forenkle  og harmonisere 
normer og regler, der er fælles for flere se ktorer, ophæve forældede bestemmelser og 
nyaffatte bestemmelserne efter de nyeste princi pper for affattelse af juridiske tekster.  
– Løsningsforslag 1.2: Erstatning af de pr oduktspecifikke EU-handelsnormer med en 
generel basisnorm.  Dette løsningsforslag forudsæ tter, at de produktspecifikke 
handelsnormer udgår helt af EU-lovgivningen, og at  der i stedet indføres en ny generel 
basisnorm, som gælder for alle produkter.  
– Løsningsforslag 1.3: Kombineret strategi.  Efter dette løsningsfo rslag fastsættes de 
væsentlige krav eller en basisnorm i en retsakt (som i løsningsforslag 1.2), mens de tekniske specifikationer fastsættes i normer, som de berørte parter når til enighed om inden 
for rammerne af et normsættende organ (CEN). 
– Løsningsforslag 1.4: Øge anvende lsen af forbeholdte udtryk.  Dette forslag går ud på at 
formulere præcise definitioner, identitet, klasse  og størrelse, som produktet skal opfylde, 
hvis det forbeholdte udtryk anvendes i forbindels e med afsætningen. Der er tale om udtryk, 
som f.eks. ”gård...”, ”frilands...” og - navnlig hv is ordningen for tradi tionelle spec ialiteter 
afskaffes - udtrykket ”traditionel”.  
– Løsningsforslag 1.5: Udvidelse af kravet om obligatorisk angivelse af produktionssted 
(EU/tredjelande) til at omfatte landbrugsprodukter . Efter dette forslag bør det navnlig i 
lyset af WTO-forpligtelserne overvejes, hvorvi dt produkternes skal mærkes, således at det 
fremgår, om produktet har oprindelse i EU og/ eller hvilken medlemsst at/hvilket tredjeland 
det kommer fra. 
3.2. Politikområde 2: Geografiske betegnelser 
Fire løsningsforslag blev forkaste t efter den tekniske gennemgang: 
– Forslaget om et generelt direktiv , som flytter ansvaret for at identificere og beskytte de 
geografiske betegnelser over på medlemsstaterne, er ude af trit med det politiske mål om at 
anvende harmoniserede regler på hele det indre marked. 
– Forslaget om samregulering  og selvregulering , som ville kræve deltagelse af de ikke-
statslige organisationer og ar bejdsmarkedets parter og andre repræsentanter for 
erhvervslivet, blev forkastet på grund af sektorens stærkt frag menterede struktur.  
– Ingen foranstaltninger på EU-niveau (ophæ velse af de gældende bestemmelser på 
området) . Dette vil sandsynligvis resultere i 27 indbyrdes forskellige ordninger, hvilket vil 
medføre større administrative byrder fo r producenterne, skabe forvirring blandt 
forbrugerne og udgøre en risiko for identitetsmisbrug og efterligninger uden for den medlemsstat, som yder den pågældende beskyttelse.  
DA 5   DA – Anvendelse af de internationale regler inden for rammerne af Lissabonaftalen . Denne 
mulighed kan ikke gennemføres på kort sigt , fordi det vil være nødvendigt først at 
forhandle en international aftale om over holdelse af WIPO på plads og ændre visse 
definitioner. Denne mulighed bør dog ikke udelukkes på langt sigt. 
Tre løsningsforslag (herunder tre underordnede alternativer) blev bibeholdt med henblik på 
videre analyse: 
– Løsningsforslag 2.1: Status quo plus. Fo renkling af BOB-/BGB -ordningerne og 
strømlining af de gældende procedurer.  Det foreslås at affatte den pågældende retsakt 
mere præcist uden at ændre den retlige struktur , hvilket vil gøre det muligt at reducere den 
tid, det tager at behandle ansøgninger på EU-niveau.  
– Alternativ 2.1.1: Sammenlægning af BOB-/BGB-definitionerne.  Dette 
alternativ går ud på at afskaffe de bes kyttede oprindelsesbetegnelser, idet de 
gældende betegnelser går over til at blive beskyttede geografiske betegnelser. Dette alternativ går imod den seneste tendens til at fremhæve forskellen mellem de to slags betegnelser. 
– Alternativ 2.1.2: Oprettelse af et fælles instrument  til registreri ng af vin, 
spiritus, landbrugsprodukter  og fødevarer. Dette alternativ skaber en mere 
sammenhængende politik, ved at der f.eks. anvendes ens kriterier og procedurer for registreringerne.  
– Alternativ 2.1.3: Dette alternativ går ud på at tillade nationale ordninger for 
beskyttelse af betegnelser , som fungerer parallelt med EU-ordningen. De 
pågældende betegnelser vil således kun væ re beskyttet på det nationale marked. 
Parallelt hermed kunne man lægge hande lskriterier (mængde og værdi) til grund 
for registrering af betegn elser i EU's registre.  
– Løsningsforslag 2.2: Den gældende BOB-/B GB-ordning afskaffes på EU-niveau og 
erstattes med den eksist erende varemærkeordning.  Ifølge dette alternativ vil 
beskyttelsen af de geografisk e betegnelser blive si kret igennem TRIPS,  mens de retlige 
instrumenter til beskyttelse af betegnelser kun vil kunne anvendes inden for rammerne af EU’s varemærkeordning.  
– Løsningsforslag 2.3: Præcisering af BOB-/BGB-reglerne.  Dette løsningsforslag går ud 
på at gøre den gældende ordning mere klar og præcis ved at ændre forordningerne og 
retningslinjerne. 
3.3. Politikområde 3: Garanterede traditionelle specialiteter  
Fire løsningsforslag (herunder to underordnede alternativer) blev bibeholdt med henblik på 
videre analyse: 
– Løsningsforslag 3.1: Status quo. Vid ereførelse af den gældende ordning  anses ikke for 
at være en brugbar løsning, men anvendes blot  som sammenligningsgrun dlag for de øvrige 
løsninger.  
– Løsningsforslag 3.2: Forenkling af ordningen  ved, at de nuværende to valgmuligheder, 
dvs. beskyttelse med eller uden forbeholdt navn, begrænses til en. 
DA 6   DA – Alternativ 3.2.1: Registrerin g uden forbeholdt navn. Ifølge dette alternativ 
ophæves  beskyttelsen  af navnet. Det registrerede navn vil således kunne anvendes 
frit, medmindre det anvendes sammen me d udtrykket ”garante ret traditionel 
specialitet” eller sammen med EU-logoet.  
– Alternativ 3.2.2: Registrerin g med forbeholdt navn. I dette tilfælde vil selve 
navnet være beskyttet, og vil derfor  kun kunne anvendes for produkter, der er 
produceret i overensstemmels e med varespecifikationen.  
– Løsningsforslag 3.3: Beskyttelse af udtrykket  “traditionel” som et forbeholdt udtryk 
inden for rammerne af handelsnormerne.  Denne mulighed er beskrevet under 
løsningsforslag 1.4. 
– Løsningsforslag 3.4: Ingen EU-foranstaltni ng, dvs. afskaffelse af den gældende 
ordning.  Det overlades til den private sektor, medlemsstaterne og regionerne at fastsætte 
regler for de traditionelle specialiteter.  
3.4. Politikområde 4: private, national e og nye EU-ordninger for certificering 
Et løsningsforslag blev forkastet ef ter den tekniske gennemgang, nemlig: 
– forslaget om retsforskrifter , der fastsætter regler eller et sæt rammebestemmelser for 
fødevarecertificeringsordningerne. Denne mulighed anses ikke for at være effektiv eller at 
stemme overens med EU's øvrige politiske må l (f.eks. forenkling), ligesom de berørte 
parter heller ikke kunne  acceptere forslaget. 
Fem løsningsforslag blev bibeholdt med henblik på videre analyse:  
– Løsningsforslag 4.1: Ingen EU-foranstaltninger = status quo (plus videre 
undersøgelser).  Denne mulighed indebære r en fortsættelse af de n nuværende situation, 
hvor EU ikke medvirker direkte i de private og nationale/reg ionale certificeringsordninger. 
Der vil skulle gennemføres yderligere undersøgelser  for at få bedre forståelse af, hvilke 
problemer der er, og hvordan de kan løses.  
– Løsningsforslag 4.2: Udarbejdelse af fa kultative retningslinjer for driften af 
certificeringsordninger , som skal tilskynde til, at ordninge rne drives efter bedste praksis 
på grundlag af kriterier, som de berørte parter kan tilslutte sig.  
– Løsningsforslag 4.3: Udarbejdelse af ny e EU-kvalitetsordninger for specifikke 
politikområder.  Kommissionen har allerede udarbej det eller er ved at udarbejde 
certificeringsordninger på flere politikområ der. Hver ny ordning vil skulle vurderes 
særskilt.  
– Løsningsforslag 4.4: Indførelse af fælles kriterier fo r nye EU-ordninger.  Som en 
mulighed inden for rammerne af løsningsforsla g 4.3 kan der i betragtning af de mange nye 
ordninger og forslag, der er på vej, fastsæ ttes kriterier for at vurdere behovet for nye 
certificeringsordninger på EU-niveau fo r landbrugsprodukter og fødevarer.  
– Løsningsforslag 4.5: Udarbejdelse af  beskyttede forbeholdte udtryk i 
overensstemmelse med varespecifikationerne. I de tilfælde, hvor direkte EU-
foranstaltninger er berettigede, ville det være en administrati vt lettere løsning at indføre 
beskyttelse af forbeholdte udtryk.  Denne mulighed drøftes under løsningsforslag 1.4 
(handelsnormer).  
DA 7   DA 4. KONSEKVENSANALYSE  
Løsningsforslagene for hvert politikområde blev  analyseret for at bedømme effektivitet og 
konsekvens også i forhold til de politiske mål.  
For politikområde 1 (handelsnormer, her under angivelse af produktionssted)  foretrækkes 
løsningsforslag 1.4 (øge anvende lsen af forbeholdte udtryk),  løsningsforslag 1.3 (kombineret 
strategi), forudsat at der gennemføres yder ligere undersøgelser, og, navnlig med henblik på 
basislandbrugsprodukter, løsningsfo rslag 1.5 (indførelse af krav om obligatorisk angivelse af 
produktionssted).   
For politikområde 2 (geogr afiske betegnelser)  foretrækkes løsningsforslag 2.3 (præcisering 
af BOB-/BGB-reglerne) og alternativ 2.1.2 (sa mmenlægning af ordningerne for vin, spiritus 
og landbrugsprodukter) på grund af deres effektivitet og konsekvens. Der er behov for 
yderligere analyser for at afkl are, hvorvidt løsningsforsla g 2.3 (præcisering af BOB-/BGB-
reglerne) resulterer i den nødvendige effektivisering.  
For politikområde 3 (traditionelle specialiteter)  foretrækkes løsningsforslag 3.3 
(beskyttelse af udtrykket ”tra ditionel” som et forbeholdt udtryk inden for rammerne af 
handelsnormerne), derefter løsningsfo rslag 3.2 (forenkling af ordningen).  
For politikområde 4 (private, nationale og nye EU-ordninger)  foretrækkes løsningsforslag 
4.2 (retningslinjer) og 4.4 (kriterier for nye ordninger). Disse to løsningsforslag kan 
kombineres. Løsningsforslag 4.5 (øge anvendelsen af forbeholdte udtryk), som fik en god 
bedømmelse inden for alle kriterier, beskrives under politikområde 1 (handelsnormer).  
DA 8   DA  
5. GENEREL POLITISK SAMMENHÆNG OG SYNERGI MELLEM DE FORETRUKNE 
LØSNINGSFORSLAG  
Nedenstående tabel viser, hvordan de fo retrukne løsningsforslag bidrager til den overordnede 
politiske strategi , hvilken synergieffekt  der skabes mellem de forskellige instrumenter, og 
hvilke retlige og administrative præciseringer , de tilgodeser. 
Politik  Foretrukne løsningsforslag  
Udvikling i retning af private 
og nationale ordninger for 
certificering  Løsningsforslag 4.2: retningslinjer for drift af 
certificeringsordninger  
Sikring af sammenhæng mellem nye EU-ordninger
 Løsningsforslag 4.4: kriterier for nye EU-ordninger  Den over-ordnede politiske 
strategi 
Udarbejdelse af 
sammenhængende EU-
handelsnormer  Løsningsforslag 1.3: kombine ret strategi (erstatning 
af handelsnormerne med en generel norm og 
udarbejdelse af detaljerede regler inden for 
rammerne af CEN)  
Løsningsforslag 1.4: udarbejdelse af forbeholdte 
udtryk, der angiver overordnede egenskaber (f.eks. 
"lavkulstof...")  Øget anvendelse af 
“forbeholdte udtryk” (fra 
handelsnormerne)  
Løsningsforslag 3.3: beskyttelse af “traditionel” 
som et forbeholdt udtryk (som erstatning for 
ordningen for garanterede traditionelle specialiteter)
Løsningsforslag 2.1.1: strømlining af procedurerne 
for registrering af geogr afiske betegnelser og 
sammenlægning af registrene for vin, spiritus, 
landbrugsprodukter og fødevarer i et system  Fælles anvendelse af 
certificeringssystemer for ordninger, der ligner 
hinanden 
 Løsningsforslag 2.3: præcisering af BOB-/BGB-
reglerne Synergi-virkning 
Konsekvent gennemførelse af kravet om angivelse af produktionssted Løsningsforslag 1.5: mærkning med angivelse af 
produktionssted på sektorbasis 
Tabel: Foretrukne løsningsforslag 
De foretrukne løsningsforslag kan kombiner es og udgør tilsammen et fuldt ud dækkende 
grundlag for udviklingen af kvalitetspolitikken for landbrugsprodukter. 
Ved mere udbredt anvendelse af forbeholdt e udtryk som erstatning for ordningen for 
traditionelle specialiteter kan der opnås væse ntlige synergivirkninger. Fastsættelse af 
retningslinjer for de private og nationale  ordninger, som også kan anvendes på EU-
ordningerne, vil ligeledes result ere i synergivirkninger. Kriter ierne for nye EU-ordninger bør 
hindre, at der opstår uoverenss temmelser med de gældende EU -ordninger og handelsnormer. 
Forslaget om en fælles certificeringsordning fo r geografiske betegnelser hænger nøje sammen 
med forslaget om konsekvent gennemførelse i sa mtlige sektorer af kravet om angivelse af 
produktionssted inden for rammerne af handelsnormerne. 
DA 9   DA 
DA 10   DA  
Løsningsforslag  Handelsnormer  Geografiske 
betegnelser  Traditionelle specialiteter
 Private, nationale og 
nye EU-
ordninger for 
certificering
 
Løsningsforslag 1.3: 
kombineret strategi   
X    
Løsningsforslag 1.4: 
forbeholdte udtryk for 
overordnet kvalitetsmærkning 
  
X  Kobling: 
beskyttelse af 
“traditionel” som et 
forbeholdt udtryk i 
handelsnormerne  Kobling: 
forslag til 
nye 
ordninger 
kan omfatte 
forbeholdte 
udtryk  
Løsningsforslag 1.5: 
angivelse af 
produktionssted   
X Kobling: skal gælde 
for BGB, hvis 
råvarerne kommer 
fra et andet område 
end BGB    
Løsningsforslag 2.1.1: strømlining af ordningen for 
geografiske 
betegnelser og sammenlægning
   
 
X   
Løsningsforslag 2.3: 
præcisering af BOB-
/BGB-reglerne    
X   
Løsningsforslag 3.3: 
beskyttelse af 
“traditionel” som et forbeholdt udtryk
 Kobling: anvendelse 
af mekanismen for 
handelsnormer    
X  
Løsningsforslag 4.2: 
retningslinjer for drift 
af certificerings-ordninger
  Kobling: 
retningslinjer, som 
også skal gælde for 
EU-ordningen  Kobling: 
retningslinjer, som 
også skal gælde for 
EU-ordningen   
 
X 
Løsningsforslag 4.4: kriterier for nye EU-
ordninger
 Kobling: hindrer 
inkonsekvente 
mærkningsinitiativer 
fra nye ordninger  Kobling: mindsker 
uoverensstemmelser 
med gældende 
ordning  Kobling: mindsker 
uoverensstemmelser 
med gældende 
ordning   
X 
Tabel: Koblingseffekt mellem de foretrukne løsningsforslag 
6. OVERVÅGNING OG EVALUERING  
Denne konsekvensanalyse indgår i en meddelelse, som omfatter de strate giske retningslinjer. 
Fremskridt på området skal derfor i førs te omgang måles på, om disse retningslinjer 
udarbejdes og vedtages. 
DA 11   DA Hvad angår selve politikken, fore slås der i første omgang fler e grundlæggende indikatorer for 
fremgang, som vil blive videreudviklet i forbin delse med forberedelse n af hvert initiativ.