DA Den Europæiske Unions Tidende C 376/32

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fremme af repræsentative civilsamfund i Euromed-regionen (initiativudtalelse)

2011/C 376/06

Ordfører: Dimitris DIMITRIADIS

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 16. juni 2011 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

Fremme af repræsentative civilsamfundsorganisationer i Euromed-regionen.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 8. september 2011.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 474. plenarforsamling den 21.-22. september 2011, mødet den 21. september, følgende udtalelse med 163 stemmer for, 6 imod og 17 hverken for eller imod:

1. Resumé og Konklusioner

1.1 Siden slutningen af 2010 har landene i Nordafrika og Mellemøsten oplevet et hidtil uset og historisk kursskifte i deres politiske systemer i kølvandet på voldsomme folkelige opstande, der i høj grad involverede alle sociale samfundslag og utallige civilsamfundsorganisationer.

1.2 EØSU udtrykker dyb beklagelse over den magtanvendelse mod demonstranter, som er set i visse lande i det sydlige og østlige Middelhavsområde (særligt Syrien og Libyen) og opfordrer europæiske og internationale organisationer til at træffe alle passende foranstaltninger for at forhindre overtrædelser af menneskerettigheder, herunder fagforeningsrettigheder.

1.3 EU's politikker inden det arabiske oprør manglede fremsynethed og en forståelse for de lokale samfunds særpræg, og man tog ikke højde for lokale sæder og skikke, traditioner eller for almindelig skik og brug. EU's organer benyttede sig ikke af EØSU's og Regionsudvalgets tjenester, som kunne have været et vigtigt instrument til fremme af EU's indflydelse over for lokale civilsamfundsorganisationer eller lokale myndigheder.

1.4 Det nye samfund, som der er potentiale til i Euromed-regionen, og som afspejles i regionens dynamiske civilsamfund, kræver et diversificeret, fleksibelt og intelligent svar fra EU. I den henseende bifalder EØSU evalueringen og opdateringen af den europæiske naboskabspolitik, og i særlig grad den vægt, der nu lægges på principperne om konditionalitet og differentiering og foranstaltninger til støtte for civilsamfundet (1).

1.5 EU, som er den største donor i regionen, må ikke bare insistere på inklusionen af klausuler om beskyttelse af demokratiske friheder og individuelle rettigheder i sine bilaterale aftaler, men hvad der er vigtigere også på håndhævelsen af disse. Tidligere har EU's politik været utilstrækkelig hvad angår sidstnævnte aspekt. Derudover opfordrer EØSU til, at referencepunkter for civilsamfundets behandling (den lovgivningsmæssige ramme, kapacitetsopbygning, dialog m.m.), menneskerettigheder og økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder inkluderes i vurderingen af et lands styreformer.

1.6 EØSU opfordrer Kommissionen til at støtte de lokale retlige institutioner og udvikle uddannelses- og efteruddannelsesprogrammer for dommere og advokater. Etableringen af et gennemsigtigt retsvæsen er en forudsætning for demokrati.

1.7 EØSU anser den subregionale udvikling og udvikling af syd-syd-samarbejde med støtte fra EU for at være afgørende. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til at iværksætte processer og fremsætte praktiske forslag så hurtigt som muligt med udgangspunkt i erfaringerne fra europæiske lande og andre dele af verden.

1.8 EØSU støtter ligeledes en ny definition af Middelhavsunionens rolle og opgaver. Middelhavsunionens regionale organ vil kun vise sig at være til nytte, hvis det som oprindeligt planlagt udstyres med specifikke og gennemsigtige programmer, som er målrettet mod specifikke støtteberettigede/modtagere, herunder lokale civilsamfund, og får ansvaret for at koordinere forskellige regionale europæiske politikker og for finansiering i et samarbejde med den offentlige og private sektor og finansielle institutioner på lokalt niveau. Det må ligeledes etablere permanente mekanismer for civilsamfundets inddragelse i dets initiativ. EØSU opfordrer til, at der så hurtigt som muligt træffes afgørelse om Middelhavsunionens rolle, opgaver, organisation og finansiering.

1.9 Kvinder og unge spillede en nøglerolle i de processer, som resulterede i disse historiske omvæltninger, idet de på effektiv vis bidrog til at aktivere og mobilisere lokalsamfundene vha. de seneste sociale netværksredskaber. Det er vigtigt at fastholde denne fremdrift og sikre, at begge grupper ikke kun nyder fulde politiske, civile, økonomiske og sociale rettigheder, men også spiller en fuldgyldig rolle i alle aspekter af samfundet.

1.10 EØSU opfordrer til, at effektiviteten af EU-støttede projekter og EU-bistand forbedres, således at der kan gøres større fremskridt. EU's komplekse procedurer for støttetildeling udelukker mange af de ikke-statslige aktører, som har det største potentiale, men også det største behov for støtte, og som for nærværende mangler den nødvendige ekspertise, hvad angår støtteansøgninger. Det bør være et af initiativets målsætninger at hjælpe organisationer med at opnå midler, f.eks. gennem uddannelse ved EU's delegationer.

1.11 EØSU er i princippet enig i Kommissionens politikker vedrørende indvandring, asyl og fri bevægelighed for personer, men udvalget mener, at der er behov for specifikke strenge foranstaltninger til bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel. Dette inkluderer foranstaltninger til fremme af regional udvikling og social samhørighed i partnerlandene.

1.12 EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udvise solidaritet med de Middelhavslande i EU, som er udsat for migrationspres.

1.13 EØSU har den opfattelse, at der kun kan dæmmes op for bølgen af indvandrere mod EU-lande, hvis der ydes praktisk bistand til landene i Nordafrika og Mellemøsten med udgangspunkt i specifikke programmer for økonomisk og social bistand, der har til formål at styrke deres økonomiers konkurrenceevne samt støtte lokale SMV'er og landbrug, regional udvikling og social samhørighed og åbningen af fjerntliggende regioner.

1.14 EØSU mener ligeledes, at landbrugssektoren – og udvikling af landdistrikterne generelt – spiller en afgørende rolle i de sydlige partnerlandes økonomier, når det handler om at finde løsninger på lokale udviklingsproblemer og skabe beskæftigelsesmuligheder for en ung arbejdsstyrke. Sektoren udgør også et centralt element i løsningen af den eksisterende fødevarekrise i disse lande og bør derfor betragtes som en prioritet. Sektoren for vedvarende energi er et område med et enormt potentiale, som kan skabe store fordele på områderne beskæftigelse, social udvikling og modvirkning af klimaændringer på begge sider af Middelhavet.

1.15 EØSU mener, at den sociale dialog mellem arbejdsgivere og arbejdstagere i Middelhavsregionen bør intensiveres, og at udvalgets Arbejdsgivergruppe og Arbejdstagergruppe kunne bidrage til opfyldelsen af denne målsætning. Derudover opfordrer EØSU til, at man fremmer en struktureret social dialog gennem et socialt forum. EØSU vil fortsat arbejde tæt sammen med ILO om at fremme den sociale dialog i regionen.

1.16 EØSU bifalder Kommissionens plan om at stille yderligere én milliard EUR inden 2013 til rådighed til imødegåelse af regionens presserende behov. Det anmoder ligeledes Kommissionen om at samle støtten under en specifik politik og en social ramme i modtagerlandene, som vil fremme demokratiske principper, politiske og fagforeningsrelaterede friheder, udvikling af uddannelse og livslang læring, miljøbeskyttelse og en udvidelse og uddybelse af det politiske samarbejde med Middelhavslandene i EU.

1.17 EØSU understreger, at arbejdsmarkedets parter, civilsamfundsorganisationer og de økonomiske og sociale råd i medlemsstaterne har en afgørende rolle at spille i disse bestræbelser gennem udveksling af erfaringer og viden, formidling af information, benchmarking, overførsel af knowhow og forvaltningsmæssige ressourcer. EØSU er parat til at påtage sig specifikke projekter med det formål at underbygge og styrke civilsamfundet i et samarbejde med Kommissionen og den højtstående repræsentant/næstformanden.

1.18 Som den institution, der repræsenterer civilsamfundet på EU-niveau, kan EØSU i særlig grad spille en aktiv rolle i den nye europæiske ramme for samarbejde med Middelhavssamfundene ved at:

— dokumentere civilsamfundets situation i regionen gennem en åben, demokratisk og løbende dialog med en bred vifte af aktører;

— bidrage til definitionen af specifikke kriterier og processer for godkendelse af en organisation som værende reelt repræsentativ for en samfundssektor;

— støtte det uafhængige og repræsentative civilsamfunds kapacitetsopbyggende indsats gennem brug af udvalgets ekspertise på en lang række områder, herunder social dialog og økonomiske og sociale rettigheder;

— støtte lokale økonomiske og sociale råd ved at stille ekspertise om deltagelsesdemokrati til rådighed;

— deltage i Kommissionens programmer til styrkelse af socioøkonomiske organisationer.

1.19 EØSU mener, at det har afgørende betydning at samarbejde med EU-institutionerne om støtten til civilsamfundsorganisationer på vej frem i de sydlige Middelhavslande. EØSU vil tilpasse sit netværk af økonomiske og sociale råd og lignende institutioner i Euromed og fortsat støtte det regionale samarbejde gennem dette netværk, og i den forbindelse efterleve de principper om konditionalitet og differentiering som er fastlagt i den reviderede europæiske naboskabspolitik.

2. At tage ved lære af fortiden

2.1 Kritisk analyse af hidtidige EU-aktiviteter

2.1.1 Det komplette fravær, med få undtagelser, af et demokratisk miljø har gjort, at EU har følt sig nødsaget, selv om det ikke altid har kunnet forsvares, til at tilpasse sine politikker på pragmatisk vis og acceptere personer som samtalepartnere, der på ingen måde kan beskrives som demokratiske repræsentanter for deres folk.

2.1.2 Begrænset af formelle EU-politikker og andre EU-organers holdninger til de siddende regeringer i Nordafrika og Mellemøsten, underlagt Barcelona-processens politikker og økonomiske retningslinjer og med et meget begrænset budget indtog EØSU en pragmatisk holdning og samarbejdede med økonomiske og sociale råd og officielle civilsamfundsorganisationer, som ikke altid havde tilstrækkelig demokratisk legitimitet, og som ikke repræsenterede civilsamfundet på passende vis.

2.1.3 Under hele Barcelona-processen kommunikerede og samarbejdede EU kun i yderst beskedent omfang med civilsamfundsorganisationer, der ikke var regeringsgodkendte, og gik dermed glip af en chance for at udøve indflydelse på den politiske og sociale udvikling. EU forbliver ikke desto mindre den eneste stormagt, som lokalsamfundene har tiltro til, hvad angår fremme af fred, indførelse og styrkelse af demokratiske frihedsrettigheder og støtte til lokale økonomier.

2.1.4 Inden det arabiske oprør havde de politiske beslutningstagere i EU's medlemsstater pragmatiske, men fragmenterede og divergerende, holdninger til landene i Nordafrika og Mellemøsten, og de var dermed ude af stand til at gennemskue de kritiske processer, som fandt sted på politisk, økonomisk og socialt niveau. De blev dermed komplet overrumplede af intensiteten og omfanget af de begivenheder, der førte til disse uforudsete ændringer.

2.1.5 I kølvandet på disse begivenheder må EU tale med lokalsamfundene, tage ved lære af fortiden, forstå lokale sæder, skikke og traditioner, lære de enkelte samfunds kultur at kende (kulturen i de enkelte lande er meget forskellig) og samarbejde med henblik på at støtte de regeringer, som vil blive dannet på baggrund af ægte og frie demokratiske processer.

3. Den nuværende situation og fremtidsperspektiverne

3.1 EØSU peger på en række problemstillinger – klagepunkter fra lokalsamfundene, der har været under opsejling gennem mange år – som der hurtigst muligt må findes en løsning på: specifikke grupper med interesse i og adgang til de tidligere regimer, som ikke var demografisk legitimerede, har udnyttet fremstillingsinfrastruktur (produktionsmidler) i landene i Nordafrika og Mellemøsten, rigdom og velstand er ulige eller uretfærdigt fordelt, der er sket en eksplosion i priserne på basisfødevarer, som i sidste ende har gjort dem uoverkommelige for den brede offentlighed, der er manglende beskyttelse af individuelle rettigheder og sociale og fagforeningsrelaterede rettigheder, og der er behov for økonomisk og social velfærd samt uddannelse.

3.2 Den aktuelle politiske situation i de fleste Middelhavslande i Nordafrika og Mellemøsten er karakteriseret ved:

i. et håb om, at der vil blive etableret frie demokratiske stater;

ii. et behov for bistand til økonomisk genopretning;

iii. de første indikationer af, at både etablerede og nye frie civilsamfundsorganisationer og socioøkonomiske organer er begyndt at fungere;

iv. behovet for koordineret og velorganiseret international støtte fra såvel EU (som efter Lissabontraktaten har alle de nødvendige instrumenter til at iværksætte en fælles udenrigspolitik), den højtstående repræsentant og Kommissionens næstformand og EU-Udenrigstjenesten samt andre internationale organisationer (FN, ILO, IMF, EIB mm.). Her vil kontakter med forskningsinstitutioner med speciale i Euromed-regionen (f.eks. IPEMED og FEMISE) være meget nyttige.

EØSU mener, at EU må tale med stemme.

3.3 Fælles emner i hele den sydlige Middelhavsregion er etablering og styrkelse af demokrati, intensivering af økonomiske og sociale fremskridt samt uddannelse og beskæftigelsesmuligheder for de yngre generationer.

3.4 De fleste lande i Nordafrika og Mellemøsten står over for den udfordring at have en ung befolkning, hvilket indebærer, at de hurtigst muligt må finde et perspektiv for dette yderst produktive element i deres samfund ved at fremme beskæftigelsen gennem passende erhvervsuddannelses- og uddannelsesprogrammer, samtidig med at borgerlige rettigheder og ligestilling mellem kønnene forstærkes.

3.5 Det vil kun være muligt at etablere demokratiske værdier og processer ved at indføre de principper, der gælder for et repræsentativt demokrati baseret på frie valg, uafhængige politiske partier, og ved at støtte og styrke civilsamfundet og socioøkonomiske organisationer, som arbejder på sikre, frie og uafhængige betingelser.

3.6 EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udvise solidaritet med de Middelhavslande i EU, som er udsat for migrationspres:

a) ved at samarbejde gennem FRONTEX;

b) ved at iværksætte særlige økonomiske foranstaltninger og bakke op om disse;

c) ved at hjælpe partnerlandene i regionen med at reducere menneskelige lidelser i udvalgte lande eller regioner.

3.7 EØSU bifalder, at EU's ministerråd har udpeget den spanske diplomat Bernardino Leon Gross som EU's særlige repræsentant for den sydlige Middelhavsregion som en reaktion på begivenhederne under det »arabiske oprør«. Hans udnævnelse er et klart tegn på, at EU ønsker at fastholde initiativet i regionen. EØSU opfordrer den særlige repræsentant til at arbejde tæt sammen med civilsamfundet, som spiller en afgørende rolle i regionen, og gøre brug af alle tilgængelige EU-kanaler med dette mål for øje.

4. Nye eu-naboskabspolitikker

4.1 EØSU bifalder de to fælles meddelelser fra Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten (2), som evaluerer de hidtidige fremskridt i Euro-Middelhavsforbindelserne og kaster et første blik på de muligheder og perspektiver, som det arabiske oprør har skabt. EØSU ønsker specielt at fremhæve følgende punkter:

4.1.1 EU bør under ingen omstændigheder forblive en tilskuer til begivenhederne.

4.1.2 EØSU har analyseret de fælles meddelelser fra Kommissionen og den høje repræsentant grundigt og bifalder alle de udviklingsforanstaltninger, som foreslås i teksten, samtidig med at det noteres, at EU efter lanceringen af Barcelona-processen i 1995, inden disse foranstaltninger blev evalueret og omprogrammeret.

4.1.3 EU bør derfor straks gennemføre det nye »partnerskab for demokrati og fælles velstand« i Middelhavsområdet.

4.1.4 Indenfor rammerne af det nye partnerskab skal der vedtages en specifik strategi for hvert land, som afspejler den politiske og sociale udvikling. Lande, som har gjort større fremskridt bør have adgang til mere støtte og have mulighed for at intensivere deres politiske og økonomiske samarbejde med EU. Forbindelserne med alle lande bør baseres på en række eksplicitte principper (demokrati, beskyttelse af individuelle rettigheder mm.) og specifikke incitamenter med tilknytning til bestemte politiske målsætninger (korruptionsbekæmpelse, et uafhængigt retsvæsen, uafhængige medier mm.). Der bør ligeledes opstilles specifikke forholdsregler, som skal enten reducere eller suspendere støtten i de tilfælde, hvor forpligtelser ikke opfyldes eller tidsfrister ikke overholdes.

4.1.5 Afholdelsen af frie og retfærdige valg er en indledende indiskutabel forudsætning for etablering af et partnerskab.

4.1.6 Græsrodsstøtte fra civilsamfundet er en grundlæggende forudsætning for, at man kan skabe et fundament for nye demokratiske regeringer og sikre økonomiske og sociale rettigheder, beskytte miljøet og fremme den sociale og økonomiske udvikling. På grundlag af de erfaringer, som udvalget har indsamlet i forbindelse med sine aktiviteter rundt om i verden samt medlemmernes ekspertise er EØSU parat til at bidrage til denne indsats vha. specifikke støtteforanstaltninger i samarbejde med Kommissionen, Europa-Parlamentet og Regionsudvalget.

4.1.7 Det arabiske oprør er i høj grad en følge af den centrale rolle, som unge og kvinder har spillet under opstandene, og derfor bør der lægges særlig vægt på at garantere disse gruppers rettigheder og styrke deres rolle i de nye demokratiske stater. I den henseende opfordrer EØSU alle lande i Euromed-regionen til at ratificere konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder.

4.1.8 En åben social dialog mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, som er en betingelse for at opretholde økonomisk og social stabilitet, vil spille en meget vigtig rolle for en varig styrkelse af demokratiet og sikring af fagforeningsrettigheder.

4.1.9 Bekæmpelse af korruption, sikring af gode styreformer og etablering af en effektiv offentlig forvaltning er passende og nødvendige forudsætninger for økonomisk velstand og for muligheden for at tiltrække de absolut nødvendige direkte udenlandske investeringer (FDI), som skal stabilisere de demokratiske regeringer og skabe nye arbejdspladser.

4.1.10 Etablering af mobilitets- og infrastrukturpartnerskaber i Middelhavslandene set i relation til grænsespørgsmål, migration og asyl vil forbedre sikkerheden i regionen.

4.1.11 Etablering af SMV'er i Middelhavslandene er en vigtig forudsætning for økonomisk vækst og jobskabelse inden for en fornuftig lovgivningsmæssig ramme og et konstruktivt finansielt miljø. Lånefaciliteten for investeringer og partnerskab mellem EU og Middelhavsområdet (FEMIP) og Den Europæiske Investeringsfond opfordres til at spille en central rolle i den forbindelse.

4.1.12 Analfabetisme er et af de mest presserende sociale problemer i de nordafrikanske lande og Mellemøsten, og der må gøres en stor indsats for at imødegå problemet. Den Europæiske Union kan og skal yde støtte på området. Den bør ligeledes yde støtte til erhvervsuddannelse og udvikling af kvalifikationer.

4.1.13 EØSU støtter etableringen af en europæisk demokratifond, som vil gøre brug af målrettede foranstaltninger til fremme af demokratiske processer i de sydlige Middelhavslande og støtte oprettelsen af politiske partier og frie massemedier samt først og fremmest styrke civilsamfundet (sammenslutninger af arbejdsgivere/arbejdstagere, ngo'er, landmænd, kvindeorganisationer og andre sociale partnere). Med udgangspunkt i egne erfaringer anser EØSU en særlig proces til støtte for civilsamfundet, såsom den foreslåede ENPI-civilsamfundsfacilitet, for at være en absolut nødvendighed og opfordrer til, at der afsættes flere midler til faciliteten. EØSU er i høj grad parat til at involvere sig i denne facilitet i et samarbejde med andre EU-organer og tilbyde sin ekspertise. EØSU opfordrer også Kommissionen til at anerkende den særlige rolle, som erhvervs- og interesseorganisationer kan spille i ENPI (det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument), navnlig i den civilsamfundsfacilitet, der skal oprettes.

4.1.14 EØSU er enig med EU-institutionerne i, at Middelhavsregionen i meget lang tid har været præget af konstante spændinger på grund af den israelsk-palæstinensiske konflikt, som forhindrer ethvert tiltag til dialog eller fælles foranstaltninger, og udvalget opfordrer den højtstående repræsentant/Kommissionens næstformand til at fortsætte den intensive indsats for at finde en løsning, som kan accepteres af begge parter. I forbindelse med dette yderst følsomme emne må EU tale med én stemme.

4.1.15 EØSU støtter Kommissionens holdning til visumlempelser for udvalgte partnere i Middelhavsområdet og visumliberalisering med tiden for de lande, som kan indgå i et tættere samarbejde med EU om spørgsmål med relation til mobilitet, asyl, tilbagevenden til hjemlandet og bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskehandel.

4.1.16 EØSU anser respekt for såvel religiøse som civile friheder for at være grundlæggende menneskerettigheder, som bør være fuldt ud beskyttet i en region karakteriseret ved religiøs og politisk mangfoldighed, og opfordrer lande, der endnu ikke har ratificeret de eksisterende universelle og regionale konventioner og aftaler om politiske, civile og kulturelle friheder samt økonomiske og sociale rettigheder, som er baseret på verdenserklæringen om menneskerettigheder, til at gøre dette hurtigst muligt.

4.1.17 Medierne i Euromed-regionen spiller en nøglerolle for formidling af og prognoser for resultaterne af de ændringer, som finder sted. EU-støtten må fokusere på initiativer til forbedring af de eksisterende mediers professionalisme og uafhængighed og fremme af vilkår, som gør det muligt for mediemangfoldighed og -frihed at trives.

5. Fremme af eu's samarbejde med civilsamfundet i middelhavsregionen

5.1 Efter det arabiske oprør indså alle EU-organer, som blev overrumplet af udviklingen og ikke havde andre umiddelbare strategier for håndteringen af situationen end at yde humanitær bistand, at EU fremover i særlig grad må fokusere på civilsamfundsorganisationer og andre uafhængige sociale og faglige sammenslutninger.

5.2 De to meddelelser fra Kommissionen og den højtstående repræsentant/Kommissionens næstformand indeholder allerede specifikke kapitler om foranstaltninger til fremme af civilsamfundet gennem den europæiske naboskabspolitik og Middelhavsunionen.

6. Kommissionens rolle

6.1 De sydlige Middelhavslande skal have støtte til at etablere og konsolidere mekanismer, som vil fremme et velorganiseret og velfungerende civilsamfund og socioøkonomiske organisationer (lovgivning, fastsættelse af vedtægter, styrkelse af institutioner, krav om en åben og inklusiv demokratisk dialog mm.).

6.2 Det har afgørende betydning at samarbejde med medlemsstaterne og omdefinere Middelhavsunionens rolle og opgaver (3) samt organisere anerkendte civilsamfundsorganisationers deltagelse i dens programmer.

7. EØSU'S specifikke rolle

7.1 Som den institution, der repræsenterer det europæiske civilsamfund, kan EØSU deltage aktivt i den nye europæiske ramme for samarbejde med Middelhavssamfundene ved at træffe følgende foranstaltninger:

— dokumentere civilsamfundets situation i de sydlige Middelhavslande gennem en åben, demokratisk og løbende dialog med en bred vifte af aktører;

— bidrage til definitionen af specifikke kriterier og processer for godkendelse af en organisation som værende reelt repræsentativ for en samfundssektor, og en organisation som fungerer på demokratisk og uafhængig vis, samtidig med at den samarbejder med andre organer;

— støtte det uafhængige og repræsentative civilsamfunds kapacitetsopbyggende indsats gennem brug af udvalgets ekspertise på områder som social dialog, økonomiske og sociale rettigheder, erhvervsuddannelse, gode styreformer, lige muligheder på arbejdsmarkedet, bæredygtig udvikling, social samhørighed, forbrugerbeskyttelse, kooperativer, SMV'er, kapacitet til interesseforsvar, migration, udvikling af landdistrikter og kvinders rettigheder;

— støtte lokale økonomiske og sociale råd ved at stille ekspertise om deltagelsesdemokrati til rådighed og

— deltage i Kommissionens programmer til styrkelse af socioøkonomiske organisationer.

7.2 EØSU mener, at den sociale dialog mellem arbejdsgivere og arbejdstagere i Middelhavsregionen bør intensiveres, og at udvalgets Arbejdsgivergruppe og Arbejdstagergruppe kunne bidrage til opfyldelsen af denne målsætning ved at etablere et kommunikationsnetværk med de relevante aktører. Derudover opfordrer EØSU til, at man fremmer en struktureret social dialog gennem et socialt forum.

7.3 EØSU mener, at det har afgørende betydning at samarbejde med EU-institutionerne om støtten til civilsamfundsorganisationer på vej frem i de sydlige Middelhavslande, særligt de organisationer som var direkte involverede i de opstande, der lå til grund for revolutionerne, således at de får den politiske anerkendelse og finansielle støtte, som de har brug for for fortsat at kunne udfylde deres rolle i de demokratiske processer.

7.4 EØSU har allerede iværksat en række missioner til lande i det sydlige Middelhavsområde (Tunesien og Marokko) og forbereder et symposium med ngo'er fra Euromed-regionen (i september 2011) samt sit årlige topmøde med bred deltagelse af civilsamfundet (november 2011 i Istanbul). Udvalget har ligeledes fremsat anbefalinger i sine udtalelser og resolutioner om Euro-Middelhavssamarbejdet (4), og i sin sluterklæring på Euromed-topmødet i Rom i 2010 med de økonomiske og sociale råd og tilsvarende institutioner. I erklæringen indgår en række anbefalinger om emner af aktuel interesse for civilsamfundet i Euro-Middelhavsområdet, såsom oprettelse af en forsamling af økonomiske og sociale råd og lignende institutioner, som indgår i Middelhavsunionens institutionelle ramme. De øvrige punkter på dagsordenen var anstændigt arbejde og bæredygtig udvikling i Middelhavsregionen, erhvervsuddannelse som drivkraft for konkurrenceevne og jobskabelse, udvikling af et mere retfærdigt samfund i Euro-Middelhavsområdet samt landbrugspolitikker i landene i Middelhavsunionen. EØSU arbejder tæt sammen med de nationale økonomiske og sociale råd i EU-medlemsstaterne i Middelhavsregionen.

7.5 EØSU vil tilpasse sit netværk af økonomiske og sociale råd og lignende institutioner i Euromed og også fortsat støtte det regionale samarbejde gennem dette netværk, som kan fungere som et forum for udveksling mellem civilsamfundets partnere i nord og syd.

Bruxelles, den 21. september 2011 Staffan NILSSON Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) Fælles meddelelse til Det Europæiske Råd, Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Råd og Regionsudvalget: Et partnerskab for demokrati og fælles velstand med det sydlige Middelhavsområde (KOM(2011) 200 endelig, 8.3.2011) og Fælles meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Råd og Regionsudvalget: En ny tilgang til nabolande i forandring (KOM(2011) 303 endelig, 25.5.2011).

(2) Jf. fodnote 1.

(3) Jf. Regionsudvalgets resolution: »Efter revolutionerne i Middelhavsområdet – konsekvenserne og EU's reaktion« af 12. maj 2011 (EUT C 192 af 1.7.2011, s. 1-3).

(4) EØSU's resolution om situationen i de sydlige Middelhavslande (EUT C 132 af 3.5.2011, s. 1-2); udtalelsen om det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder (EUT C 182 af 4.8.2009, s. 13-18); udtalelsen om foreningsfrihed i Middelhavspartnerlandene (EUT C 211 af 19.8.2008, s. 77-81).