AEndret forslag til RAADETS BESLUTNING om indfoerelse af et EF-handlingsprogram for civilbeskyttelse (forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk.2)

BEGRUNDELSE

1. December 1997 blev det foerste EF-handlingsprogram for civilbeskyttelse vedtaget ved Raadets beslutning 98/22/EF. Dette handlingsprogram blev ivaerksat den 1. januar 1998 og udloeber den 31. december 1999.

Den 16. december 1998 vedtog Kommissionen et forslag til Raadets beslutning om indfoerelse af et EF-handlingsprogram for civilbeskyttelse. Dette forslag gaar ud paa at viderefoere EF-handlingsprogrammet fra 1. januar 2000 til 31. december 2004. Det vil befaeste og underbygge Faellesskabets samarbejde om civilbeskyttelse.

Formaalet med Faellesskabets samarbejde om civilbeskyttelse er at medvirke til en bedre beskyttelse af mennesker, miljoe og ejendom i tilfaelde af naturkatastrofer og teknologiske ulykker i Faellesskabet. Programmet skaber derfor mulighed for projekter, udveksling af eksperter, workshops og andre aktioner, der indebaerer samarbejde og gensidig bistand mellem medlemsstaternes civilbeskyttelsestjenester. Handlingsprogrammet skal stoette og supplere medlemsstaternes arbejde paa nationalt, regionalt og lokalt plan. Det nuvaerende programs vaegt paa at koncentrere bestraebelserne om et begraenset antal stoerre projekter er endnu mere fremtraedende i det nye forslag. Hovedvaegten er blevet lagt paa nogle faa stoerre projekter, der drejer sig om forebyggelse, oplysninger til offentligheden, krisestyring, noedhjaelpsmedicin og udveksling af eksperter.

2. Regionsudvalget afgav udtalelse den 3. juni 1999.

3. Det OEkonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 29. april 1999.

4. Begge udvalg stoettede i det store og hele Kommissionens forslag.

5. Paa sit plenarmoede den 3. maj 1999 godkendte Europa-Parlamentet forslaget med i alt 23 aendringer.

Kommissionen accepterede aendringsforslag nr. 1, 2,. 3, 4, 5, 9, 10, 11, 14, 15, 18 og 22 i deres helhed, da de forbedrer forslagets tekst og goer den mere klar. Desuden fremhaever nogle af dem betydningen af at udnytte erfaringerne (3, 14, 18) eller opfordrer til i hoejere grad at inddrage borgerne (9) eller styrke beslutningsforslagets miljoemaessige sider (2, 9, 10, 15).

AEndringsforslag nr. 23 accepteres for saa vidt som udtrykket "oekologisk" indsaettes. AEndringsforslag nr. 19 skal omformuleres for at goere det klart, at de private organisationer kan deltage i ekspertudvekslingsordningen, hvis de udgoer en integrerende del af medlemsstaternes civilbeskyttelsessystem.

AEndringsforslag nr. 5 og 20 indfoerer en saerlig henvisning til Unionens isolerede og afsidesliggende regioners vanskelige stilling i tilfaelde af ulykker. Denne tankegang kan accepteres, da det er vigtigt at understrege, at netop disse regioner boer nyde godt af programmet paa grund af deres saerlige forhold. Anden del af aendringsforslag nr. 20 kan derimod ikke accepteres: det gaar ud paa, at pilotprojekter skal kunne finansieres med indtil 100% i isolerede og afsides liggende regioner. En forsvarlig forvaltning af pilotprojekternes budget kraever et vist finansielt medansvar.

AEndringsforslag nr. 6, 7, 8, 12, 13, 16, 17, 20 (delvis), 21 og 23 (delvis) kan ikke accepteres af Kommissionen:

AEndringsforslag nr.6, 7, 8, 12, 13, 16, 17 og 21 soeger at forbedre samarbejdet med COEL, isaer de lande, der deltager i PHARE-, TACIS- og MEDA-programmerne. Uden for handlingsprogrammet er der allerede blevet tilrettelagt to projekter, som er blevet finansieret af PHARE og MEDA, og Rusland er ved at forberede endnu et med henblik paa eventuel stoette fra TACIS. Formaalet med handlingsprogrammet er at underbygge og forbedre samarbejdet om civilbeskyttelse i Unionen. Desuden ville disse forslag faa alvorlige foelger med hensyn til de menneskelige ressourcer, der kraeves for at udfoere saadanne aktioner.

Foerste del af aendringsforslag nr. 23 gaar ud paa at give private organisationer mulighed for at anmode Kommissionen om stoette for at supplere de dispositioner, der traeffes i katastrofetilfaelde i eller uden for Unionen. Dette aendringsforslag kan ikke accepteres, da gensidig bistand mellem medlemsstaterne organiseres paa grundlag af resolution nr. 91/C198/01 af 8. juli 1991 om gensidig bistand mellem medlemsstaterne i katastrofetilfaelde: denne resolution gaelder kun bistand fra den ene stat til den anden.

AEndringsforslag nr. 17 og foerste del af aendringsforslag nr. 20 gaar ud paa, at projekter boer staa aabne for en enkelt medlemsstat eller et tredjeland. Denne aendring kan ikke accepteres, da meningen med Faellesskabets handlingsprogram er at udfoere projekter af almen interesse for samtlige medlemsstater eller for nogle af dem.

I foerste del af aendringsforslag nr. 16 foreslaas det, at Kommissionens repraesentant skal forelaegge et udkast til de "generelle" foranstaltninger, der skal traeffes. I tredje del af aendringsforslag 16 foreslaas det, at udvalget afholder offentlige moeder, og at dets dagsorden og oevrige moededokumenter offentliggoeres. Begge disse dele af aendringsforslag nr. 16 afviger fra afgoerelse EOEF/373/87 om udvalgsproceduren.

I anden del af aendringsforslag nr. 16 foreslaas det, at "andre spoergsmaal i forbindelse med civilbeskyttelse" sidestilles med anliggender, det raadgivende udvalg kan udtale sig om. Det kan ikke accepteres, fordi meningen med dette punkt i Kommissionens forslag er at forelaegge det raadgivende udvalg dokumenter af rent oplysende karakter.

AEndret forslag til RAADETS BESLUTNING om indfoerelse af et EF-handlingsprogram for civilbeskyttelse

RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 308,

under henvisning til forslag fra Kommissionen, [1]

[1] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [2],

[2] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg [3],

[3] EFT C

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [4], og

[4] EFT C

ud fra foelgende betragtninger:

(1) Den indsats, Faellesskabet har gjort paa dette omraade siden 1985, maa noedvendigvis fortsaettes og udbygges for at goere det muligt at skabe et stoerre, mere effektivt og stadig mere udviklet samarbejde mellem medlemsstaterne; de resolutioner, der er blevet vedtaget siden 1987 [5], og Raadets beslutning af 19. december 1997 [6] danner grundlaget for dette samarbejde;

[5] EFT C 176 af 4.7.1987,s.1, EFT C 44 af 23.2.1989, s. 3. EFT C 315 af 14.12.1990, s. 1.EFT C 313 af 10.11.1994, s. 1.

[6] EFT L 8 af 14.1.1998, s. 20.

(2) de enkelte foranstaltninger, Faellesskabet har truffet for at gennemfoere programmet, bidrager til beskyttelsen af mennesker, miljoe og ejendom i tilfaelde af naturkatastrofer og teknologiske ulykker, og et mere hensigtsmaessigt forhold til naturen, der for fremtiden skal goere det muligt at undgaa mange katastrofer, herunder oversvoemmelser;

(3) ifoelge det program for Faellesskabets politik og virke inden for miljoe og baeredygtig udvikling [7], som Kommissionen har forelagt, skal Faellesskabets indsats over for isaer miljoekatastrofer intensiveres, og det samme program opfordrer til, at den videnskabelige forskning og den teknologiske udvikling inddrages i disse aktiviteter;

[7] EFT C 138 af 17.5.1993, s.5.

(4) Faellesskabets handlingsprogram vil fortsat bidrage til at goere samarbejdet paa dette omraade mere effektivt; programmet skal i vid udstraekning bygge paa de erfaringer, man allerede har gjort, og som fortsat skal udvikles;

(5) Faellesskabets samarbejde skal i overensstemmelse med naerhedsprincippet stoette og supplere medlemsstaternes politik for civilbeskyttelse for at goere den mere effektiv; en faelles fond af viden og erfaringer vil sammen med gensidig bistand bidrage til at mindske tabet af menneskeliv og begraense de materielle, oekonomiske og miljoemaessige skader i hele Faellesskabet ved at goere maalsaetningerne social samhoerighed, solidaritet og unionsborgerskab mere haandgribelige;

(6) unionens isolerede og mest afsidesliggende regioner har nogle saerlige karakteristiske traek paa grund af de geografiske, orografiske, sociale og oekonomiske forhold, der paavirker dem og goer det vanskeligt at bringe hjaelp og udstyr frem, hvis der opstaar farlige situationer;

(7) Faellesskabets handlingsprogram vil skabe gennemsigtighed og befaeste og underbygge de forskellige aktiviteter, der udfoeres for at virkeliggoere traktatens maal;

(8) arbejdet for at forebygge risici og skader, viderebringe oplysninger og forberede dem, der i medlemsstaterne er ansvarlige for eller inddraget i civilbeskyttelsen, er vigtigt og oeger beredskabet overfor ulykker; det er ogsaa vigtigt at ivaerksaette faellesskabsaktiviteter for at forbedre teknik og metoder i forbindelse med noedhjaelp og genophjaelpning;

(9) det er desuden vigtigt at ivaerksaette aktiviteter med sigte paa offentligheden for at hjaelpe de europaeiske borgere til at beskytte sig selv mere effektivt; de boer bevidstgoeres om, at denne opgave er et faelles ansvar og goeres mere fortrolige med problemer som sundhed og miljoebeskyttelse;

(10) et raadgivende udvalg skal bistaa Kommissionen med handlingsprogrammets ledelse;

(11) denne beslutnings bestemmelser afloeser fra den 1. januar 2000 det handlingsprogram, som blev vedtaget ved Raadets beslutning af 19. december 1997 og slutter den 31. december 1999;

(12) traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelse af denne beslutning end artikel 308 -

VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

1. Der indfoeres et EF-handlingsprogram for civilbeskyttelse, der ogsaa omfatter miljoekatastrofer, (i det foelgende benaevnt "programmet") for tidsrummet 1. januar 2000 - 31. december 2004.

2. Programmet skal stoette, supplere og foroege medlemsstaternes aktiviteter for at beskytte og sikre mennesker, miljoe og ejendom i tilfaelde af truende eller allerede indtrufne naturkatastrofer og teknologiske ulykker paa nationalt, overregionalt, regionalt og lokalt plan. Formaalet er ogsaa at fremme samarbejde, udveksling af erfaringer og gensidig bistand mellem medlemsstaterne paa dette omraade.

Artikel 2

1. Kommissionen udfoerer programmets foranstaltninger.

2. Programmet gennemfoeres ved hjaelp af en loebende treaarig plan, som genbehandles hvert aar, og som vedtages efter proceduren i artikel 4 paa grundlag af bl.a. de oplysninger, medlemsstaterne har givet Kommissionen. Kommissionen kan, hvis det er noedvendigt, indfoere flere foranstaltninger end dem, der er fastsat i programmet. Disse ekstra foranstaltninger skal bedoemmes paa grundlag af prioriteringen og de disponible finansieringsmidler.

3. Programforanstaltningerne og finansieringsordningerne for Faellesskabets bidrag fremgaar af bilaget.

Artikel 3

1. Den loebende plan for programmets gennemfoerelse skal omfatte de enkelte foranstaltninger, der skal udfoeres.

2. De enkelte foranstaltninger udvaelges fortrinsvis efter foelgende kriterier:

a) deres bidrag til at forhindre risikoen for, at mennesker, miljoe og ejendom lider skade i tilfaelde af naturkatastrofer og teknologiske ulykker

b) *deres bidrag til at oege beredskabet hos dem, der i foerste omfang har ansvaret, og som mest direkte tager sig af civilbeskyttelsen paa alle niveauer i medlemsstaterne, og forbedre deres evne til at saette ind over for katastrofesituationer

*deres afdaekning og undersoegelse af de umiddelbare og bagvedliggende aarsager til katastroferne i offentliggoerelse af konklusionerne af denne undersoegelse

c) deres bidrag til gennem pilotprojekter at forbedre teknik de forebyggende midler og metoder i forbindelse med de teknikker og procedurer, der anvendes ved noedhjaelp og genophjaelpning

d) deres bidrag til oplysning, uddannelse og bevidstgoerelse for at hjaelpe borgerne til at beskytte sig selv mere effektivt.

3. De enkelte foranstaltninger udfoeres i noeje samarbejde med medlemsstaternes kompetente myndigheder paa nationalt, regionalt og lokalt plan.

4. Det foreliggende programs foranstaltninger soeger at bidrage til, at civilbeskyttelsesmaalsaetninger inddrages i Faellesskabets og medlemsstaternes oevrige politik og foranstaltninger i alle relevante tilfaelde og ganske saerligt i forbindelse med evalueringen af den miljoemaessige indvirkning paa anlaeg og aktiviteter.

5 Resultaterne af Faellesskabets og medlemsstaternes forskning paa de relevante omraader inddrages i de enkelte foranstaltninger.

Artikel 4

1. Kommissionen bistaas med programmets udfoerelse af et raadgivende udvalg, der bestaar af medlemsstaternes repraesentanter og har Kommissionens repraesentant som formand.

2. Kommissionens formand forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster, eventuelt ved afstemning.

3. Udtalelsen optages i moedeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indfoeres i moedeprotokollen.

4. Kommissionen tager stoerst muligt hensyn til udvalgets udtalelse og underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.

5. Kommissionen kan ogsaa forelaegge andre spoergsmaal i forbindelse med civilbeskyttelse for det raadgivende udvalg.

Artikel 5

Kommissionen vurderer programmets udfoerelse midtvejs og foer dets afslutning og aflaegger inden den 30. september 2002 og den 31. marts 2004 rapport til Raadet og Europa-Parlamentet.

Artikel 6

Denne beslutning anvendes fra den 1. januar 2000.

Article 7

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Ufaerdige i Bruxelles, den

Paa Raadets vegne

Formand

BILAG

Faellesskabets finansielle bidrag [8]

[8] Saerlige foranstaltninger, som er stoetteberettigede² i henhold til andre faellesskabsbestemmelser, finansieres ikke over dette program.

>TABELPOSITION>