BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Ved Rådets forordning (EU) 2020/672 ("SURE-forordningen") fastsættes den retlige ramme for Unionens finansielle støtte til medlemsstater, der oplever eller er i alvorlig risiko for en alvorlig økonomisk forstyrrelse som følge af covid-19-udbruddet. Støtten inden for rammerne af SURE har primært til formål at finansiere arbejdsfordelingsordninger eller lignende foranstaltninger, der tager sigte på at beskytte arbejdstagere og selvstændige og dermed mindske forekomsten af arbejdsløshed og indkomsttab, samt, som supplement, med henblik på finansiering af visse sundhedsrelaterede foranstaltninger, navnlig på arbejdspladsen.

Den 25. september 2020 tildelte Rådet finansiel støtte til Litauen med henblik på at supplere landets nationale indsats for at imødegå virkningerne af covid-19-udbruddet og håndtere udbruddets socioøkonomiske konsekvenser for arbejdstagere og selvstændige.

Den 11. marts 2021 fremsatte Litauen en ny anmodning om finansiel støtte fra Unionen under SURE-forordningen.

I henhold til SURE-forordningens artikel 6, stk. 2, har Kommissionen hørt de litauiske myndigheder med henblik på at kontrollere, om der er sket en pludselig og kraftig stigning i de faktiske og planlagte udgifter, som er direkte forbundet med de litauiske arbejdsmarkedsforanstaltninger, der er vedtaget som reaktion på covid-19-pandemien. Navnlig vedrører den stigning i udgifter, som der anmodes om yderligere finansiel støtte til, eksisterende foranstaltninger som omhandlet i Rådets gennemførelsesafgørelse (EU) 2020/1350:

(a)en tilskudsordning for arbejdsgivere med henblik på at dække de anslåede lønninger for hver arbejdstager, der rammes af en periode uden arbejde. Før den 1. januar 2021 kunne arbejdsgiveren vælge, om tilskuddet skulle dække 70 % af lønnen op til maksimalt 1,5 gange mindstelønnen eller 90 % af lønnen (100 % for medarbejdere på 60 år og derover), maksimalt op til mindstelønnen. Fra den 1. januar 2021 kan arbejdsgiveren modtage tilskud til dækning af 100 % af lønnen op til maksimalt 1,5 gange mindstelønnen. De arbejdsgivere, der har deltaget i ordningen, skal bibeholde mindst 50 % af deres medarbejdere i mindst tre måneder efter tilskudsordningens ophør

(b)en tilskudsordning for ansatte, der vender tilbage fra en ledighedsperiode, i op til seks måneder efter deres tilbagevenden til arbejdet. De udbetalte tilskud kunne i den første og den anden måned efter den ansattes tilbagevenden udgøre op til 100 % af dennes løn, i den tredje og den fjerde måned 50 %, og i den femte og den sjette måned 30 %, idet dog den øvre grænse for tilskuddet er mindstelønnen eller to gange mindstelønnen afhængigt af arbejdsgiverens økonomiske aktivitet. Disse tilskud kan betragtes som en foranstaltning svarende til en arbejdsfordelingsordning som omhandlet i forordning (EU) 2020/672, da de har til formål at yde indkomststøtte til ansatte og bidrage til at opretholde eksisterende ansættelsesforhold

(c)ydelser til selvstændige, herunder selvstændige der er beskæftiget inden for landbruget, og som driver en landbrugsbedrift på mindste fire europæiske størrelsesenheder. I 2020 udgjorde ydelsen 257 EUR og blev udbetalt i perioden med karantæne og undtagelsestilstand samt i de efterfølgende to måneder. I 2021 udgør ydelsen 260 EUR og udbetales i perioden med karantæne og undtagelsestilstand samt i den efterfølgende måned. Ydelserne til selvstændige kan betragtes som en foranstaltning svarende til en arbejdsfordelingsordning som omhandlet i forordning (EU) 2020/672, da de har til formål at beskytte selvstændige eller lignende kategorier af arbejdstagere mod nedgang i eller tab af indkomst.

Litauen har fremsendt de nødvendige oplysninger til Kommissionen.

Under hensyntagen til den foreliggende dokumentation foreslår Kommissionen, at Rådet vedtager en gennemførelsesafgørelse om at yde finansiel støtte til Litauen i henhold til SURE-forordningen til støtte for ovennævnte foranstaltninger.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

Dette forslag er i fuld overensstemmelse med Rådets forordning (EU) 2020/672, i henhold til hvilken forslaget fremsættes.

Forslaget er et supplement til et andet EU-retsinstrument, der har til formål at yde støtte til medlemsstaterne i nødsituationer, nemlig Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond ("forordning (EF) nr. 2012/2002"). Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/461 blev vedtaget den 30. marts og indeholder ændringer til førnævnte instrument, som udvider dets anvendelsesområde til at omfatte større folkesundhedskriser og fastlægger, hvilke specifikke tiltag der er berettigede til finansiering.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

Forslaget indgår i en række foranstaltninger, der er udarbejdet som reaktion på den aktuelle covid-19-pandemi, blandt andet investeringsinitiativet som reaktion på coronavirusset, og det supplerer andre instrumenter til støtte for beskæftigelsen såsom Den Europæiske Socialfond og Den Europæiske Fond for Strategiske Investeringer (EFSI)/InvestEU. Ved i dette særlige tilfælde med covid-19-udbruddet at gøre brug af lånoptagelse og långivning til støtte for medlemsstaterne fungerer dette forslag som en ekstra sikkerhedsforanstaltning til at finansiere arbejdsfordelingsordninger og lignende foranstaltninger, der bidrager til at beskytte arbejdspladser og dermed arbejdstagere og selvstændige mod risikoen for arbejdsløshed.