Europa-Parlamentets beslutning

med bemærkningerne til afgørelsen om decharge til Kommissionen for regnskabsafslutningen for EUGFL, Garantisektionen, for regnskabsårene 1993, 1994 og 1995

EUROPA-PARLAMENTET -

der henviser til forvaltningsregnskab og balance for regnskabsårene 1993, 1994 og 1995 (C4-0128/1998 - C4-0372/1998 - C5-0167/2000),

der henviser til redegørelserne for resultatet af inspektioner vedrørende regnskabsafslutningen for EUGFL, Garantisektionen, for 1993, 1994 og 1995,

der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1997(1) og årsberetning for regnskabsåret 1998(2),

der henviser til Revisionsrettens særberetninger for regnskabsåret 1993(3) og til særberetning om forvaltningen af Fællesskabets kornhandel, hvortil der ydes eksportrestitutioner, eller som er omfattet af særlige importordninger og regionale støtteordninger(4),

der henviser til traktat om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 276,

der henviser til forretningsordenens artikel 93 og bilag V,

der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0095/2000), og

ud fra følgende betragtninger:

A. Regnskabsafslutningen skal sikre, at Fællesskabet ikke pålægges udgifter, der er afholdt uden retsgrundlag.

B. Domstolen har gentagne gange fastslået, at Kommissionen helt kan afvise udgifter, der finansieres af EUGFL, hvis det er umuligt at fastslå omfanget af de uretmæssigt udbetalte midler, og at bevisbyrden for omfanget af det faktiske tab ligger hos medlemsstaterne.

C. Overholdelsen af fællesskabslovgivningen bør være en selvfølge og må på ingen måde fremmes eller købes med økonomiske indrømmelser til skade for fællesskabsbudgettet.

D. Revisionsretten har ikke set sig i stand til at afgive en positiv DAS-revisionserklæring for regnskabsåret 1998 og bemærker, at omfanget af substansfejl og formelle fejl inden for EUGFL atter en gang var for stort, selv om det var lavere end det tilsvarende tal for budgettet generelt, idet halvdelen af substansfejlene vedrørte de endelige støttemodtagere.

E. Den bedste metode til at undgå uregelmæssigheder er at tilpasse grundlovgivningen.

F. Det ikke er lykkedes for Kommissionen at sikre, at medlemsstaterne indfører tilstrækkeligt håndfaste kontrolordninger, herunder for bomuld, tobak og olivenolie, og for kontrol med eksportrestitutioner på toldstederne.

G. Eksportrestitutioner har i nogen tid været et forsømt område, selv om det har vist sig, at det er særlig udsat for omfattende uregelmæssigheder.

H. Kommissionen har truffet foranstaltninger til en opfølgning af Revisionsrettens og Europa-Parlamentets henstillinger i beslutning af 20. februar 1998(5) om forvaltningen af Fællesskabets kornhandel, hvortil der ydes eksportrestitutioner.

I. Resultaterne vedrørende Korsika var igen i 1993, 1994 og 1995 blandt de alvorligste nogensinde, hvilket illustrerer et næsten totalt sammenbrud i kontrollen på ethvert plan med efterfølgende generelt misbrug og en deraf følgende finansiel korrektion på 25 %.

J. Kommissionen undlod for fjerde år i træk at gennemføre sin trussel om at anvende en korrektion på mere end 10 % for olivenolie i Grækenland, hvilket viser en manglende evne eller vilje til at reagere på gentagne tilfælde af uregelmæssigheder, eller er en illustration af, at gentagne tilfælde af uregelmæssigheder ikke kan afhjælpes på tilfredsstillende vis under de gældende bestemmelser.

K. Det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem er operationelt i de fleste medlemsstater, men fungerer stadig ikke i visse medlemsstater.

L. Kommissionen har truffet foranstaltninger til opfølgning af henstillingerne fra Revisionsretten i særberetning nr. 2/98 om regnskabsafslutningen for 1993(6) om at udarbejde en generel arbejdsplan og inkludere specifikke medlemsstater eller mindre foranstaltninger i periodiske kontrolforanstaltninger på stedet.

M. Udgifterne til udvikling af landdistrikter vil stige i de kommende år.

N. Antallet af ansatte inden for regnskabsafslutningen vækker stadig bekymring.

O. Medlemsstaterne har i visse tilfælde forlænget og forvrænget regnskabsafslutningsproceduren ved ikke at udlevere oplysninger til Kommissionen fra begyndelsen.

P. Medlemsstaterne har ikke altid truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at tiltrække og holde fast i passende kvalificeret og erfarent personale til udøvelse af de vigtige opgaver i forbindelse med udbetalinger og kontrol herunder styrkelsen af toldkontrollen i forbindelse med eksportrestitutioner, og det er uklart, hvilken nytteværdi de 10-25 %, medlemsstaterne tilbageholder for opkrævning af egne ressourcer, har.

Q. Forligsorganets nytteværdi og effektivitet skal stadig bekræftes, da et stort antal af dets sager videregives til Domstolen.

R. Medlemsstaternes tilbagekrævning af midler og OLAF's og Kommissionens tilbagesøgning af gæld(7) bør forbedres for så vidt angår dækning, forfald, gennemskuelighed og proceduremæssig stramhed med henblik på ensartet behandling og demred konkurrence.

S. Informationen til Parlamentet om opfølgningen af sager, der henvises til OLAF, er utilstrækkelig.

T. Der træffes ikke afgørelse, før Revisionsrettens beretning om den såkaldte Fléchard-sag og bedrageribekæmpelseskontorets beretning om den spanske anklagemyndigheds opfølgning af påstået misforvaltning eller svig i forbindelse med støtteordningen for hør foreligger(8) -

Generelt

1) er foruroliget over de fortsat høje finansielle korrektioner - 755 mio. EUR for 1993, 308 mio. EUR for 1994 og 595 mio. EUR for 1995 - og betragter disse årlige tal som en bekræftelse af, at medlemsstaterne ikke har været tilstrækkeligt hurtige, rigoristiske og beslutsomme i deres forsøg på at løse store problemer inden for de nationale udbetalings- og kontrolordninger;

2) glæder sig over Kommissionens bestræbelser på at foreslå lovgivning, der gør svig umulig og opfordrer Kommissionen til at fortsætte ad denne vej; henstiller til Rådet og Parlamentet, at de hver især påtager sig deres ansvar i forbindelse med forebyggelsen af uregelmæssigheder ved hjælp af lovgivning, der gør svig umulig;

DAS-revision i de enkelte sektorer

3) opfordrer Revisionsretten til at samarbejde med Kommissionen, medlemsstaternes attesterende og udbetalende organer med henblik på at undersøge mulighederne for at udarbejde særskilte DAS-revisionserklæringer for EUGFL og de respektive sektorer, og snarest muligt aflægge beretning til Parlamentet;

Integreret forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS)

4) kræver, at det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem bliver fuldt operationelt i alle medlemsstater inden april 2002, hvorefter Kommissionen bør foretage maksimal finansiel korrektion i tilfælde af overtrædelse af kontrolforanstaltninger;

Udvidelse af regnskabsafslutningen til EUGFL, Udviklingssektionen

5) kræver, at ordningen med regnskabsafslutning udvides til EUGFL, Udviklingssektionen, da regnskabsafslutning kunne vise sig at være et nyttigt instrument i forbindelse med kontrol med og forebyggelse af uregelmæssigheder på andre udgiftsområder som f.eks. strukturfonde;

Kommissionens ansvar ved gennemførelsen af budgettet

6) glæder sig over udarbejdelsen af en central arbejdsplan på baggrund af en risikoanalyse og bemærker, at eksportrestitutioner er inkluderet i de enkelte arbejdsprogrammer; opfordrer Kommissionen og Revisionsretten til at lægge større vægt på kontrol med foranstaltninger til udvikling af landdistrikter;

7) anmoder Kommissionen om at træffe de nødvendige foranstaltninger til uden yderligere forsinkelser at efterkomme sine forpligtelser i medfør af artikel 274, dvs. oprette en fælles database over alle endelige støttemodtagere, således som Revisionsretten har krævet ved flere lejligheder;

8) opfordrer Kommissionen til at undersøge de juridiske muligheder for indførelse af bøder i tilfælde af gentagne eller strukturelle overtrædelser, eftersom det i henhold til gældende lovgivning kun er Domstolen, som kan iværksætte sanktioner over for en medlemsstat, og til at aflægge beretning til Parlamentet snarest muligt;

9) minder Kommissionen om, at forbedringer, der er foretaget efter referenceperioden i henhold til de nye retningslinjer(9), ikke kan bruges som argument for en nedsættelse af korrektionen;

10) glæder sig over, at der er blevet oprettet yderligere 15 stillinger i kontoret for regnskabsafslutning, men er foruroliget over, at 9 A-stillinger fortsat er ubesatte; opfordrer Kommissionen til at beskæftige sig med de dybereliggende årsager til den relativt store udskiftning og opfordrer Kommissionen til at tiltrække, motivere og fastholde kvalificeret og erfarent personale i kontoret for regnskabsafslutning og at underrette parlamentet, såfremt personaleniveauet er utilstrækkeligt;

11) opfordrer Kommissionen til at aflægge beretning om opfølgningen af Revisionsrettens henstillinger;

Medlemsstaternes ansvar

12) opfordrer medlemsstaterne til at være tilstrækkeligt opmærksomme på, at der tiltrækkes og fastholdes personale i de instanser, der forvalter betalingerne og udøver kontrollen;

13) opfordrer medlemsstaterne til fra starten at give Kommissionen alle fornødne oplysninger for at forhindre, at proceduren for afslutning af regneskaberne forhales og forvanskes;

14) opfordrer medlemsstaterne til at forbedre koordineringen mellem de forskellige forvaltninger inden for et enkelt land, at styrke forebyggelsen, opklaringen og forfølgelsen af tilfælde af svig eller uregelmæssigheder og til at samarbejde i fuldt omfang og uforbeholdent med bedrageribekæmpelseskontoret OLAF;

15) opfordrer Kommissionen til at orientere Parlamentet om anvendelsen af og den eventuelle rolle for de 10-25 %, som tilbageholdes på nationalt plan for opkrævningen af de egne indtægter med henblik på en styrkelse af kontrollen med told- og eksportrestitutioner;

Forligsorgan

16) glæder sig over Kommissionens evaluering af forligsorganet, ser frem til en omfattende vurdering fra Revisionsretten og agter at behandle dette i forbindelse med decharge for regnskabsafslutningen for regnskabsåret 1996;

Tilbagesøgning af midler og bedrageribekoempelseskontorets opfølgning

17) er alarmeret over, at det af statistikkerne over de beløb, der tilbagesøges i forbindelse med tilfælde af bedrageri og andre uregelmæssigheder, fremgår, at der af i alt 7559 mio. EUR i forbindelse med uregelmæssigheder, som er blevet indberettet af medlemsstaterne mellem 1972 og 1998, mangler at blive tilbagesøgt 1747 mio. EUR fra udbetalingsinstanser i Italien, Tyskland og Spanien, hvilket udgør 84 % af det samlede tal;

18) henstiller til Kommissionen og OLAF at træffe en regnskabsafslutningsafgørelse om enten at sagsøge de pågældende medlemsstater, såfremt de ikke har imødekommet deres forpligtelser, eller EUGFL, såfremt en tilbagesøgning ikke er mulig; er bekymret for, at oplysninger om de sager, der henvises til OLAF, ikke videregives i tilstrækkeligt omfang til Europa-Parlamentet; opfordrer OLAF og Kommissionen til regelmæssigt at underrette Europa-Parlamentet om udviklingen i de sager, der undersøges, at underrette Parlamentet om tilbagesøgningen af de 1747 mio EUR og forelægge forslag til en forbedret tilbagesøgning;

19) opfordrer Kommissionens juridiske tjeneste til at undersøge mulighederne for at tvinge medlemsstaterne til at betale bøder, såfremt forsinkelsen i tilbagesøgningen af gæld er urimelig lang;

Udelukkelse af spørgsmålet om hør og Fléchar-sagen

20) forventer, at Revisionsretten snarest muligt forelægger sine resultater i forbindelse med påstandene fra december 1998 om, at tjenestemænd og kabinetsmedlemmer i Kommissionen efter forgodtbefindende reducerede bøden fra 17,6 mio. EUR til 3 mio. EUR i den såkaldte Fléchard-sag;

21) ser frem til en omfattende beretning fra bedrageribekæmpelseskontoret i forlængelse af den seneste anmodning af 7. juni 1999 til de spanske retsmyndigheder om en undersøgelse af et eventuelt misbrug af støtteordningen for hør på baggrund af en femhundredefold forhøjelse i produktionen mellem 1993 og 1998;

22) anmoder Kommissionen om at forelægge en fyldestgørende rapport om eksportrestitutionsordningen og den fælles markedsordning for hør og hamp med en redegørelse for, hvorfor ovennævnte fejl skete, og hvad man allerede har gjort eller agter at gøre for at sikre, at noget tilsvarende ikke kan ske fremover;

23) pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Rådet, Domstolen, Revisionsretten og Den europæiske Investeringsbank.

(1) EFT C 349 af 17.11.1998.

(2) EFT C 349 af 3.12.1999.

(3) EFT C 52 af 21.2.1997og EFT C 121 af 20.4.1998.

(4) EFT C 159 af 26.5.1997.

(5) EFT C 80 af 16.3.1998, s. 299.

(6) EFT C 121 af 20.4.1998.

(7) Rådets Forordning (EØF) nr. 595/91(EFT L 67 af 14.3.1991, s. 11).

(8) Rådets forordning (EØF) nr. 1308/70 (EFT L 146 af 4.7.1970, s. 1) og Rådets forordning (EØF) nr. 619/71 (EFT L 72 af 26.3.1971, s. 2) som ændret ved forordning (EF) nr. 154/97 (EFT L 27 af 30.1.1997, s. 1).

(9) DOK VI/5330/97 af 8.12.1997.