Nr. C 212/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 8. 85 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
FREMSKRIDT HENIMOD EN FÆLLES TRANSPORTPOLITIK 
TRANSPORT AD SØVEJEN 
Udkast til Rådets forordning (EØF) om samordnede foranstaltninger til sikring af fri adgang til 
fragter i oceanfarter 
KOM(85) 90 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 19. marts 1985) 
(85/C 212/02) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER FIAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2, 
under henvisning til det af Kommissionen forelagte ud­
kast til forordning, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og so­
ciale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Stadig flere lande beskytter deres handelsflåder ensidigt 
gennem lovgivning eller administrative foranstaltninger 
eller gennem bilaterale aftaler med andre lande; 
hvad linjefart angår, giver den FN-konvention om en 
kodeks for linjekonferencer, der trådte i kraft den 6. ok­
tober 1983, visse rettigheder til linjer, som er medlemmer 
af en konference, der benytter en puljeordning; 
tredjelande, der er signatarstater, eller som har tiltrådt 
konventionen, fortolker i stigende omfang de relevante 
bestemmelser i den på en sådan måde, at der i praksis 
sker en udvidelse af de rettigheder, disse landes fragtlin­
jer har i henhold til konventionen, hvilket er til skade for 
Fællesskabets fragtlinjer eller for andre OECD-landes 
fragtlinjer, hvad enten disse er konferencemedlemmer el­
ler ej; 
på farter, hvor konventionen sandsynligvis ikke finder 
anvendelse, truer ensidigt indførte fragtpræferencer eller 
bilaterale aftaler med at begrænse den frie adgang til lin­
jefragter i en udstrækning, der går langt ud over princip­
perne i konventionen og i internationale aftaler, især så­
danne, hvorefter visse statsstøttede fragter forbeholdes 
eget flag uden præjudice for internationale aftaler om 
andre flags adgang til sådanne fragter; der er øget tendens til, at tredjelande begrænser adgan­
gen til massegodsfragter, hvilket er en alvorlig trussel 
mod de frie konkurrencevilkår, der er fremherskende in­
den for massegodsfragt; 
begrænsninger i adgangen til massegodsfragter vil være 
til skade for medlemsstaternes handelsflåder samt føre til 
en betragtelig forøgelse af transportomkostningerne for 
sådanne fragter og herigennem få alvorlige følger for 
Fællesskabets handelsinteresser; 
Fællesskabet og dets medlemsstater har aftaler med tred­
jelande på skibsfartsområdet, der angår adgangen til er­
hvervet; 
Fællesskabet bør sættes i stand til at iværksætte samord­
nede foranstaltninger fra medlemsstaternes side, dersom 
konkurrencevilkårene for disses handelsflåder påvirkes i 
negativ retning af, at fragter forbeholdes rederier fra 
tredjelande, eller dersom dette kræves i henhold til en 
international aftale; 
i henhold til Rådets beslutning 77/587/EØF af 13. sep­
tember 1977 (x) skal der indføres en konsultationsproce­
dure vedrørende de forskellige aspekter af den sted­
fundne udvikling i forbindelserne mellem medlemsstater 
og tredjelande på søtransportområdet; 
i henhold til Rådets beslutning 83/573/EØF af 26. okto­
ber 1983 (2) skal medlemsstaterne bestræbe sig på at nå 
til enighed om de modforanstaltninger, som de måtte 
træffe over for tredjelande, og Rådet kan med enstem­
mighed beslutte, at medlemsstaterne i fællesskab anven­
der passende modforanstaltninger, som er led i deres na­
tionale lovgivning; 
det er nødvendigt at udbygge og forbedre de mekani­
smer, der er etableret gennem disse beslutninger, så med­
lemsstaterne under særlige omstændigheder kan iværk-
O EFT nr. L 239 af 17. 9. 1977, s. 23. 
(2) EFT nr. L 332 af 28. 11. 1983, s. 37. 
23.8. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 212/3 
sætte samordnede modforanstaltninger på anmodning fra 
en eller flere medlemsstater eller i medfør af en interna­
tional aftale — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
Når foranstaltninger fra et tredjelands side indskrænker 
eller truer med at indskrænke den frie adgang for rede­
rier i en medlemsstat eller et andet OECD-land til 
— linjefragter (undtagen når der er tale om foranstalt­
ninger, der er indført i overensstemmelse med De fo­
renede Nationers konvention om en kodeks for linje­
konferencer eller en anden aftale, som Fællesskabet 
og dets medlemsstater har indgået) og/eller 
— massegodsfragter, 
skal den i nærværende forordning foreskrevne procedure 
for samordnede foranstaltninger fra medlemsstaternes 
side anvendes. 
Artikel 2 
1. Samordnede foranstaltninger kan iværksættes på 
anmodning fra 
— en medlemsstat, hvis dens handelsflådes konkurren­
cevilkår forringes eller risikerer at blive forringet, 
— et andet OECD-land, med hvilket Det europæiske 
økonomiske Fællesskab har indgået en aftale om sam­
ordnede modforanstaltninger i tilfælde af indskrænk­
ning af adgangen til fragter, dersom konkurrencevil­
kårene for dette lands handelsflåde forringes eller ri­
sikerer at blive forringet. 
2. Anmodning herom skal rettes til Kommissionen, 
der, hvis den finder, at betingelserne for en sådan an­
modning er opfyldt, og at det er i Fællesskabets inter­
esse, at der træffes foranstaltninger, inden for fire uger 
fremsætter forslag til Rådet med henblik på vedtagelse af 
en beslutning, der fastlægger de samordnede foranstalt­
ninger, der skal træffes i henhold til artikel 3. 
Artikel 3 
1. De samordnede foranstaltninger består af 
a) diplomatiske skridt, såsom fremsendelse af en diplo­
matisk note til de pågældende tredjelande eller udsen­
delse af en diplomatisk mission til de pågældende 
tredjelande, eventuelt i fællesskab med det andet 
OECD-land, med hvilket der er indgået en interna­
tional aftale, som omtalt i artikel 1; 
b) modforanstaltninger, der er rettet mod et eller flere 
rederier i de pågældende tredjelande, hvad enten 
disse opererer som home-traders eller cross-traders i 
fællesskabsfarterne; disse modforanstaltninger kan be­
stå af i) indførelse af autorisationer til at laste, transpor­
tere eller losse fragter, 
ii) indførelse af kvoter, 
iii) indførelse af afgifter, 
enten hver for sig eller kombineret. 
I denne forordning forstås ved 
»home-trader«: et rederi fra et tredjeland, der udfører sø­
transport mellem hjemlandet og en eller flere medlems­
stater; 
»cross-trader«: et rederi fra et tredjeland, der udfører sø­
transport mellem et andet tredjeland og en eller flere 
medlemsstater. 
2. Der skal tages diplomatiske skridt, før der træffes 
modforanstaltninger. Sådanne modforanstaltninger skal 
være uden præjudice for de forpligtelser, der i henhold 
til folkeretten påhviler Det europæiske økonomiske Fæl­
lesskab og dettes medlemsstater, medregnet aftaler med 
tredjelande, som henviser til adgangen til rederivirksom­
hed. 
Artikel 4 
1. Når Rådet træffer beslutning om iværksættelse af 
en eller flere af de i artikel 3 omhandlede modforanstalt­
ninger, skal det angive 
a) den udvikling, der har ført til, at der skal træffes 
modforanstaltninger; 
b) den linjefart eller havne-»range«, modforanstaltninger 
skal gælde for; 
c) nationaliteten af eller rederiet i det tredjeland, hvis 
fragtbegrænsningsforanstaltninger indskrænker den 
frie adgang til fragter i det pågældende søtransport­
område; 
d) største- eller mindsteomfanget (procent, vægttons, an­
tal containere) eller værdien af den fragt, der må la­
stes eller losses i medlemsstaternes havne; 
e) største- eller mindsteantallet af sejlladser fra og til 
medlemsstaternes havne; 
f) beløbet eller procentsatsen og beregningsgrundlaget 
for de afgifter, der skal opkræves, samt hvorledes op­
krævningen skal ske; 
g) modforanstaltningens varighed. 
2. Er der i en medlemsstats nationale lovgivning ikke 
hjemmel til at træffe de i stk. 1 nævnte modforanstaltnin­
ger, kan den pågældende medlemsstat indføre modforan­
staltningerne i overensstemmelse med Rådets beslutning, 
som omhandlet i artikel 2, stk. 2, med hjemmel i denne 
forordning. 
Nr. C 212/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 8. 85 
Artikel 5 
1. Hvis Rådet ikke har vedtaget forslaget om samord­
nede foranstaltninger inden for en frist på to måneder, 
kan medlemsstaterne, ensidigt eller i forening, indføre 
nationale modforanstaltninger, dersom situationen nød­
vendiggør dette. 
2. I hastende tilfælde kan medlemsstaterne dog mid­
lertidigt træffe de nødvendige nationale modforanstalt­
ninger også inden for den i stk. 1 omhandlede frist på to 
måneder. 
3. Der gives omgående Kommissionen og de øvrige 
medlemsstater meddelelse om nationale modforanstalt­
ninger, der træffes i medfør af denne artikel. 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 84, stk. 2, 
under henvisning til det af Kommissionen forelagte ud­
kast til forordning, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og so­
ciale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I Fællesskabet gælder princippet om fri udveksling af tje­
nesteydelser endnu ikke generelt for søtransportområdet; 
i henhold til traktatens artikel 3 indbærer Fællesskabets 
virke en fjernelse af hindringerne for den frie bevægelig­
hed for tjenesteydelser mellem medlemsstaterne; 
den frie udveksling af tjenesteydelser på søtransportom­
rådet omfattes i henhold til traktatens artikel 61 af be­
stemmelserne i afsnittet vedrørende transport; 
anvendelsen af dette princip inden for Fællesskabet er i 
øvrigt en nødvendig forudsætning for, at der over for 
tredjelande kan føres en effektiv politik, der sigter mod i 
størst muligt omfang at sikre den fortsatte anvendelse af 
kommercielle principper på søtransportområdet; 
i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 954/79 (*) er 
der inden for konferencer på almindelige konkurrence-
(*) EFT nr. L 121 af 17. 5. 1979, s. 1. Artikel 6 
I den periode, hvor modforanstaltningen er gældende, 
skal medlemsstaterne og Kommissionen, i overensstem­
melse med den i beslutning 77/587/EØF foreskrevne 
procedure, konsultere hinanden hver tredje måned eller 
hyppigere, dersom der er behov herfor, med henblik på 
at drøfte virkningerne af den indførte modforanstaltning. 
Artikel 7 
Denne forordning træder i kraft den 1. juli 1986. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gæl­
der umiddelbart i hver medlemsstat. 
vilkår adgang til den del af linjefragterne, som ikke er 
forbeholdt nationale rederier i tredjelande i henhold til 
De forenede Nationers konvention om en kodeks for lin­
jekonferencer, når medlemsstaterne har ratificeret denne; 
da kodeksen endnu ikke er ratificeret af alle medlemssta­
ter, og da visse tredjelande sandsynligvis ikke vil ratifi­
cere den, finder kodeksen endnu ikke anvendelse på alle 
fællesskabsfarter og vil antagelig heller ikke i fremtiden 
finde anvendelse på visse af disse; 
kodeksen finder kun anvendelse på linjekonferencer og 
på fragt, der transporteres af disses medlemmer, men 
ikke på uafhængige linjer eller rederier, der udfører mas­
segodsfragt eller trampfart, hvor Fællesskabet ønsker at 
bevare den frie og redelige konkurrence; 
rederierne i Fællesskabet konfronteres i stigende grad 
med nye restriktioner fra tredjelandes side i deres frihed 
til at udføre søtransport for afskibere i deres hjemland, i 
andre medlemsstater eller i de pågældende tredjelande, 
hvilket kan være til skade for Fællesskabets farter som 
helhed; 
nogle af de ovenfor nævnte restriktioner følger af bila­
terale aftaler mellem tredjelande og visse medlemsstater, 
medens andre restriktioner, f.eks. dem, der vedrører sø­
transport mellem havne i et og samme land, kommer til 
udtryk i bestemmelser i visse medlemsstaters lovgivning 
eller administrative praksis; 
princippet om fri udveksling af tjenesteydelser bør derfor 
nu anvendes på søtransportområdet, så eksisterende re­
striktioner gradvis fjernes og der ikke indføres nye re­
striktioner i Fællesskabet; Udkast til Rådets forordning (EØF) om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjeneste­
ydelser på søtransportområdet 
(85/C 212/03)