Etablering af et troværdigt fundament

I. Udvidelsesdagsordenen — Resultater og udfordringer

Kommissionen har i de seneste fem år øget udvidelsespolitikkens troværdighed og dens forandringspotentiale ved at sikre større fokus på gennemførelse af grundlæggende reformer tidligt i udvidelsesprocessen. Kommissionen har lagt særlig vægt på tre søjler: retsstaten, økonomisk styring og reform af den offentlige forvaltning.

I sin meddelelse om udvidelsesstrategien fra 2012[1] introducerede Kommissionen en ny tilgang til retsstaten. I sin meddelelse fra 2013[2] fastlagde Kommissionen rammer til styrkelse af den økonomiske styring med afsæt i erfaringerne fra det europæiske semester. I år fremlægger Kommissionen nye ideer til støtte for reform af den offentlige forvaltning i udvidelseslandene. Disse tre søjler er indbyrdes forbundne, og resultaterne på disse områder får afgørende betydning for, hvornår landene er helt parate til at tiltræde Den Europæiske Union.

EU’s udvidelsespolitik bidrager til de gensidige fordele ved fred, sikkerhed og velstand i Europa. Den styrker EU politisk og økonomisk og har et stort forandringspotentiale i de berørte lande. En velforberedt tiltrædelsesproces sikrer, at udvidelsen ikke sker på bekostning af en velfungerende Union.

Tiåret i maj for ti medlemsstaters tiltrædelse i 2004 er en påmindelse om de fremskridt, der er gjort. I takt med at EU udvides, øges mulighederne for vores virksomheder, finansielle investorer, forbrugere, turister, studerende og ejendomsbesiddere. Denne tiltrædelse var både til gavn for de nye lande i EU og de gamle medlemsstater. Handelen og investeringerne er øget. Borgernes livskvalitet er forbedret, fordi EU’s normer for miljø, forbrugere m.m. bruges i videre udstrækning.

For landene på Vestbalkan er muligheden for EU-medlemskab, som EU’s medlemsstater har stillet i udsigt, en vigtig stabiliserende faktor. Den støtter udviklingen hen imod opfyldelse af de nødvendige betingelser, herunder dem, der indgår i stabiliserings- og associeringsprocessen. Gode forbindelser til nabolandene og inklusivt regionalt samarbejde er af afgørende betydning. Der er gjort fremskridt på det område i det forgangne år, men der er stadig udestående problemer. Det er vigtigt, at der gøres en fortsat indsats for at tackle bilaterale problemer mellem udvidelseslandene og i forhold til medlemsstaterne, eventuelt i FN-regi, og at man frigør sig af arven fra fortiden i denne region, hvis seneste historie i så høj grad har været præget af konflikt.

Tiltrædelsesprocessen er rigorøs, den bygger på strenge, men fair betingelser, fastlagte kriterier og princippet om egen fortjeneste. Dette er helt afgørende for udvidelsespolitikkens troværdighed, for at kunne give udvidelseslandene incitamenter til at gennemføre vidtrækkende reformer og for at sikre EU-borgernes støtte. Medlemsstaterne bør for deres vedkommende sammen med EU-institutionerne føre en velunderbygget debat om de politiske, økonomiske og samfundsmæssige konsekvenser af udvidelsespolitikken.

***

Den nuværende udvidelsesdagsorden dækker landene på Vestbalkan, Tyrkiet og Island. Det har været et betydningsfuldt år for flere lande på Vestbalkan:

Montenegro har gjort yderligere fremskridt i tiltrædelsesforhandlingerne. Der er nu åbnet tolv forhandlingskapitler. Gennemførelsen af retsstatsreformer er indledt. Der mangler nu at blive konstateret mærkbare resultater, som vil være bestemmende for tiltrædelsesforhandlingernes generelle tempo.

Indledningen af tiltrædelsesforhandlingerne udgør et vendepunkt i EU’s forbindelser til Serbien. Serbien er nu nødt til at gøre fortsatte fremskridt med sine reformprioriteter, eftersom forhandlingernes tempo vil afhænge af resultaterne på vigtige områder, navnlig retsstaten og normaliseringen i forhold til Kosovo*. Der skal skabes ny dynamik i dialogen mellem Beograd og Pristina, således at der kan tages hånd om de vigtigste udestående spørgsmål og indledes en ny fase i normaliseringen af forbindelserne.

Albanien fik kandidatstatus i juni som anerkendelse af landets reformindsats og –fremskridt i forhold til de opstillede betingelser. Landet er nødt til at bygge på og konsolidere reformdynamikken og koncentrere indsatsen om sine EU-integrationsudfordringer på en måde, der både er bæredygtig og inklusiv. Både regering og opposition skal sørge for, at den politiske debat primært finder sted i parlamentet.

Paraferingen i juli af en stabiliserings- og associeringsaftale med Kosovo er en vigtig milepæl i forbindelserne mellem EU og Kosovo. Nu er Kosovo nødt til at fremvise resultater med vigtige reformer – navnlig retsstaten.

EU-tiltrædelsesprocessen for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er gået i stå. Der skal gøres en indsats for at standse den negative udvikling, navnlig med hensyn til ytringsfriheden og medierne samt retsvæsenets uafhængighed. Det haster med at finde frem til en gensidigt tilfredsstillende forhandlingsløsning på navneproblemet. Regeringen og oppositionen bør tage skridt til at retablere den politiske dialog i parlamentet.

Bosnien-Hercegovina står fortsat stille på vejen mod EU-medlemskab. Det vil efter valget være vigtigt for landet at kunne tale med én stemme, at tackle hastende samfundsøkonomiske reformer og at gøre fremskridt med landets EU-dagsorden.

Tyrkiets gennemførelse af visse reformtilsagn er fortsat, f.eks. i forbindelse med demokratiseringspakken fra 2013, og der er taget skridt til at finde en løsning på det kurdiske spørgsmål. Der har imidlertid også været grund til alvorlig bekymring vedrørende retsvæsenets uafhængighed og beskyttelse af de grundlæggende frihedsrettigheder. Det fulde potentiale i forbindelserne mellem EU og Tyrkiet kan bedst udnyttes gennem aktive og troværdige tiltrædelsesforhandlinger. Indledning af forhandlinger om de relevante kapitler om retsstaten og grundlæggende frihedsrettigheder ville kunne sikre en køreplan for reform på disse vigtige centrale områder.

Som følge af en beslutning truffet af Islands regering har tiltrædelsesforhandlingerne været indstillet siden maj 2013.

***

Kommissionens metode med først at adressere grundlæggende reformer indebærer, at man prioriterer reformer vedrørende retsstaten og grundlæggende rettigheder, økonomisk styring og forbedring af den økonomiske konkurrenceevne samt styrkelse af de demokratiske institutioner. Dette omfatter den offentlige forvaltning, som fortsat er svag i de fleste udvidelseslande og er præget af begrænset administrativ kapacitet, stor politisk indflydelse og mangel på åbenhed. Styrkelse af de demokratiske institutioner kræver også sunde valgprocesser og velfungerende parlamenter, herunder en konstruktiv og vedvarende dialog på tværs af det politiske spektrum. Der skal gøres mere for at fremme et gunstigt miljø for civilsamfundsorganisationer. Et stærkt civilsamfund øger den politiske ansvarlighed og fremmer en bedre forståelse af tiltrædelsesrelaterede reformer.

I afsnit II i denne meddelelse fokuseres der på de største udfordringer, og det vurderes, hvilke fremskridt der er gjort med reform af den offentlige forvaltning, økonomisk styring og konkurrenceevne, retsstaten og grundlæggende rettigheder. I afsnit III gøres der status over regionale og bilaterale spørgsmål, navnlig på Vestbalkan. Afsnit IV indeholder konklusioner og anbefalinger om både horisontale og landespecifikke spørgsmål.

På alle de ovennævnte områder har Kommissionen til hensigt at gøre mest mulig brug af eksisterende mekanismer og forummer for at opnå reformfremskridt – hvad enten det sker via strukturer under stabiliserings- og associeringsaftalen, tiltrædelsesforhandlinger eller Kommissionens målrettede landespecifikke initiativer såsom dialoger på højt plan eller strukturerede dialoger om retsstaten. Sådanne initiativer blev yderligere udvidet i november 2013 med indledning af en dialog på højt plan med Albanien om vigtige prioriteter. Hvad angår reform af den offentlige forvaltning, anvender Kommissionen en mere struktureret dialog og nedsætter ”særlige arbejdsgrupper” med udvidelseslandene.

I 2014 blev der ibrugtaget et nyt instrument for førtiltrædelsesbistand (IPA II). EU vil via IPA II tilvejebringe 11,7 mia. EUR for perioden 2014-2020 til støtte for udvidelseslandenes forberedelse til tiltrædelse og til regionalt og grænseoverskridende samarbejde. Med IPA II øges fokuseringen på prioriteter for EU-tiltrædelsen på områderne demokrati og retsstaten samt konkurrenceevne og vækst. Under IPA II anvendes der også en sektortilgang, incitamenter til at opnå resultater, øget budgetstøtte og prioritering af projekter. Der kræves en koordineret tilgang til større investeringer langs de vigtigste infrastrukturkorridorer. Koordineringen med internationale finansieringsinstitutioner styrkes. Under Investeringsrammen for Vestbalkan vil der fortsat blive ydet støtte til investeringer, der fremmer beskæftigelsen og vækst samtidigt med, at der skabes sammenkoblinger i regionen.

Tre strategiske fordele ved udvidelse

(1) Udvidelse skaber større sikkerhed i Europa. Gennem associeringsprocessen fremmer EU demokrati og grundlæggende friheder, man konsoliderer retsstaten i de pågældende lande og reducerer den grænseoverskridende kriminalitet. Den nuværende udvidelsespolitik styrker fred og stabilitet på Vestbalkan og fremmer økonomisk genopretning og forsoning efter krigene i 1990’erne

(2) Udvidelse forbedrer borgernes livskvalitet gennem integration og samarbejde på områder som energi, transport, retsstaten, migration, fødevaresikkerhed, forbrugerbeskyttelse, miljøbeskyttelse og klimaændringer. Udvidelsen hjælper os til at sikre, at vores egne høje standarder anvendes uden for vores grænser, hvilket reducerer risikoen for, at EU’s borgere f.eks. berøres af udefra kommende forurening

(3) Udvidelse øger velstanden. Hvis Den Europæiske Union bliver større, bliver den også stærkere. I 2012 udgjorde EU’s BNP på 13 billioner EUR 23 % af verdens samlede BNP. Tiltrædelsen var både til fordel for de nye og de gamle EU-lande. I takt med EU’s udvidelse bliver der også flere muligheder for vores virksomheder, investorer, forbrugere, turister, studerende og ejendomsbesiddere. Et større indre marked er mere attraktivt for investorer: de direkte udenlandske investeringer fra resten af verden i EU er fordoblet i procent af BNP siden udvidelsen i 2004 (fra 15,2 % af BNP i 2004 til 30,5 % af BNP i 2012).

***

II. Behovet for et sundt fundament — Konsolidering af reform og styrkelse af troværdigheden

I dette afsnit identificeres de største udfordringer, og det vurderes, hvilke fremskridt der er gjort med reformen af den offentlige forvaltning, økonomisk styring og konkurrenceevne samt retsstaten og grundlæggende rettigheder. Det omhandler nye ideer til, hvordan man i højere grad kan fokusere på reform af den offentlige forvaltning og beskriver tilgangen til økonomisk styring nærmere. I meddelelsen fra sidste år var der særlig opmærksomhed på, hvordan førtiltrædelsesstøtten er med til at fremme reformprocessen generelt. I år henledes opmærksomheden på visse former for praksis på de ovennævnte områder, der anvendes i nogle udvidelseslande, og som kan tjene som inspiration for reformer andre steder.

a) Reform af den offentlige forvaltning

Sammen med retsstaten og økonomisk styring er reformen af den offentlige forvaltning en af de bærende søjler i udvidelsesprocessen. Alle disse tre søjler er tæt forbundet med hinanden. De udgør meget vidtrækkende områder, der er af grundlæggende betydning for succesen med de politiske og økonomiske reformer, og er samtidigt fundamentet for gennemførelsen af EU-regler og –standarder. En velfungerende offentlig forvaltning er en forudsætning for den demokratiske styring. Den har også direkte indflydelse på landenes evne til at tilbyde offentlige tjenester og fremme konkurrenceevne og vækst.

Reformen af den offentlige forvaltning tager sigte på at opnå øget åbenhed, ansvarlighed og effektivitet samt øget fokus på borgernes og virksomhedernes behov. For at landene kan være velfungerende og for at kunne gennemføre de reformer, der er en forudsætning for EU-medlemskab, skal de kunne fremvise en hensigtsmæssig forvaltning af menneskelige ressourcer, bedre planlægning, koordinering og gennemførelse af politikker, sunde administrative procedurer og bedre offentlig finansiel styring, herunder forvaltning og opkrævning af skatter og afgifter. Landene vil skulle øge deres indsats for at forbedre deres offentlige forvaltninger på alle niveauer på grundlag af nationale strategier. Kommissionen anerkender de udfordringer, udvidelseslandene står over for, og øger derfor sin støtte til etablering af den nødvendige administrative struktur og kapacitet i forbindelse med deres tiltrædelse.

Kommissionen vil i forbindelse med reformen af den offentlige forvaltning strukturere sin indsats omkring følgende centrale områder:

Centrale områder i forbindelse med reform af den offentlige forvaltning

1. Strategiske rammer for reformen af den offentlige forvaltning — dette omfatter politisk engagement i reformprocessen, herunder politisk lederskab og teknisk koordinering og overvågning af gennemførelse

2. Politikudvikling og -koordinering — dette omfatter hensigtsmæssig koordinering centralt i de enkelte regeringer, tværministeriel koordinering, formulering af politikker og finansiel analyse

3. Forvaltning af offentlige myndigheder og menneskelige ressourcer — dette omfatter den måde, de offentlige myndigheder er organiseret på, og hvordan de fungerer, herunder om de er apolitiske, om ansættelser og forfremmelser er kvalifikationsbaserede, uddannelse og fagligt niveau

4. Ansvarlighed — dette omfatter åbenhed i administrationen, herunder adgang til oplysninger og muligheder for administrativ klageadgang og adgang til domstolsprøvelse

5. Ydelse af tjenester — dette omfatter forbedring af tjenesteydelser til borgere og virksomheder, herunder bedre administrative procedurer og e-forvaltningstjenester

6. Offentlig finansiel forvaltning (OFF) — dette omfatter en forpligtelse til at anvende en mere integreret tilgang til forbedring af styringen af de offentlige finanser og den overordnede budgetproces gennem forberedelse og gennemførelse af flerårige OFF-programmer og deltagelse i en OFF-politikdialog med Kommissionen og de internationale finansielle institutioner. Et troværdigt og relevant OFF-program er også af stor betydning for sektoriel IPA-budgetstøtte.

Det er Kommissionens mål at sikre en bedre integration af reformen af den offentlige forvaltning i hele udvidelsesprocessen. Der er nedsat eller er ved at blive nedsat særlige arbejdsgrupper vedrørende denne reform i samarbejde med landene på Vestbalkan i stil med SAA-underudvalgene. Særlige arbejdsgrupper har allerede holdt møder om Albanien, Kosovo, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Montenegro. Den første særlige arbejdsgruppe for Serbien vedrørende forvaltningsreformen holder møde i oktober. De særlige arbejdsgrupper kommer til at udgøre den vigtigste platform for den videre indsats med forvaltningsreformen, som er baseret på ovenstående centrale områder. De resultater, der opnås i de særlige arbejdsgrupper skal indgå i arbejdet i SAA-rådet/-udvalget med en mere struktureret politisk diskussion af centrale spørgsmål vedrørende forvaltningsreformen.

Selv om der ikke er noget specifikt EU-retskapitel for så vidt angår den offentlige forvaltning som sådan, bør tiltrædelsesforhandlingerne også anvendes til at tilskynde til de nødvendige reformer. De vigtigste spørgsmål bør behandles i de relevante kapitler – navnlig vedrørende offentlige indkøb, finansiel kontrol, retsvæsenet og grundlæggende rettigheder, beskatning og økonomisk og monetær politik – og i forbindelse med regeringskonferencer, hvor dette er vigtigt for gennemførelsen af EU-retten. Koordinering med de internationale finansielle institutioner vil navnlig være vigtig i forbindelse med den offentlige finansielle forvaltning. Kommissionen yder fortsat støtte til Den Regionale Offentlige Forvaltningshøjskole, som spiller en vigtig rolle med hensyn til udveksling i regionen af erfaringer med reformen af den offentlige forvaltning – også i relation til EU-integrationsprocessen.

Forbedring af kapaciteten i Kosovos offentlige forvaltning:

For at styrke den faglige og institutionelle kapacitet i sin offentlige forvaltning har Kosovo indført et program for unge medarbejdere. Dette program har stærkt fokus på EU-integrationsbehovene, og der tilbydes herunder stipendier for de dygtigste studerende, som giver dem mulighed for at følge et særligt masterprogram i Kosovo og for at studere i EU. Ca. 80 % af de færdiguddannede er blevet ansat af Kosovos myndigheder. Dette er ikke kun til gavn for ministeriet for EU-integration, men også for sektorministerier og institutioner, der får ansvaret for at opfylde forpligtelserne under den fremtidige stabiliserings- og associeringsaftale.

b) Økonomisk styring og konkurrenceevne

Kommissionen øger sin støtte til forbedring af den økonomiske styring og konkurrenceevnen i udvidelseslandene. Dette har stor betydning, når der skal tages hensyn til borgernes bekymringer med hensyn til en vedvarende vanskelig økonomisk situation med høj arbejdsløshed og et lavt investeringsniveau. Denne nye tilgang er særligt vigtig i forhold til landene på Vestbalkan, eftersom ingen af dem endnu anses for at være fungerende markedsøkonomier. Den kommer til at bygge på de erfaringer, der er gjort i EU-medlemsstaterne under det europæiske semester. Der vil blive lagt mere vægt på strukturreformer, som i sig selv er sektororienterede. Udvidelseslandene vil blive anmodet om at indsende nationale økonomiske reformprogrammer. EU vil for sit vedkommende yde mere rådgivning med hensyn til reformprioriteter og mere målrettet IPA-finansiering. Forbedring af den økonomiske styring i udvidelseslandene er også vigtig for at opretholde støtten til udvidelse inden for Den Europæiske Union.

Alle lande på Vestbalkan står over for store strukturelle økonomiske udfordringer med høj arbejdsløshed og ringe udenlandsk investering. Der er fortsat store udfordringer i alle udvidelseslande for så vidt angår økonomisk reform, konkurrenceevne, jobskabelse og finanspolitisk konsolidering. Svagheder med hensyn til retsstaten og offentlig finansiel forvaltning øger risikoen for korruption, hvilket har negativ indvirkning på investeringsklimaet. Til dato har ingen af landene fremlagt en omfattende og overbevisende national reformdagsorden.

Makroøkonomisk situation i udvidelseslandene

Þ Billedet er blandet med hensyn til den samfundsøkonomiske udvikling i udvidelseslandene. Alle disse lande har i store træk opretholdt den overordnede makroøkonomiske stabilitet, men de budgetmæssige risici er øget betydeligt i flere af dem. Der er en beskeden genopretning i gang. Kommissionens seneste prognose siger, at økonomien i landene på Vestbalkan i gennemsnit vil vokse med 1,6 % i 2014. Genopretningen har endnu ikke afstedkommet vækst i beskæftigelsen. Arbejdsløsheden er stadigt høj, navnlig blandt de unge, og ligger nu i gennemsnit på 21 % på Vestbalkan, men er meget højere i Bosnien‑Hercegovina, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Kosovo. Fattigdomsniveauet er vedvarende højt.

Þ EU er den vigtigste handelspartner for landene på Vestbalkan og modtager ca. 60 % af eksporten fra regionen. Langt størstedelen af investeringerne hidrører også fra EU.

Þ Tyrkiet registrerede i 2013 en vækst på 4 %, og væksten i 2014 forventes at blive på 2,6 %. Den tyrkiske lira er blevet svækket, og underskuddet på de løbende poster steg til næsten 8 % af BNP. Tyrkiets seneste økonomiske udvikling viser både det store potentiale og den fortsatte mangel på balance i økonomien. EU er fortsat Tyrkiets vigtigste handelspartner, og mere end 40 % af landets eksport går til EU. Tyrkiet er blevet et meget vigtigt mål for EU-virksomhedernes investeringer, og landet er i stigende grad integreret i EU’s forsynings- og produktionskæde. Ca. 70 % af de udenlandske direkte investeringer i Tyrkiet hidrører fra EU.

De vigtigste økonomiske indikatorer

|| BNP/ind-bygger målt i købekraft-standard (% af EU) || BNP-vækst (%) || Inflation (%) || Ar-bejds-løshed (%) || Beskæf-tigelses-fre-kvens, alder 20-64 (%) || Er hvervs-fre-kvens, alder 20-64 (%) || Eksport (varer & tjenester % af BNP) || Offent-lig gæld (% af BNP) || Offent-ligt under-skud (% af BNP)

Albanien || 30 || 1,4 || 1,9 || 15,6 || 57,2 || 68,0 || 40,2 || 62,0* || -3,4*

Bosnien- Hercegovina || 29 || 2,5 || -0,2 || 27,5 || n/a || n/a || 30,0 || n/a || -2,2

Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien || 35 || 2,9 || 2,8 || 29,0 || 50,3 || 70,4 || 53,9 || 36,0 || -4,1

Kosovo || n/a || 3,4 || 1,8 || 30,0 || n/a || n/a || 17,4 || n/a || n/a

Montenegro || 42 || -2,5* || 1,8 || 19,5 || 52,6 || 65,1 || 44,1* || 58,0 || -2,3

Serbien || 36 || 2,5 || 7,8 || 22,1 || 51,2 || 66,0 || 44,7 || 63,2 || -5,0

Tyrkiet || 55 || 4,0 || 7,5 || 8,8 || 53,4 || 58,4 || 25,7 || 36,2* || -0,3*

Kilde: Eurostat. Referenceår 2013 bortset fra (*) 2012.

Ø Forbedring af den økonomiske styring

I udvidelsesstrategien for 2013-14 foreslås der en ny tilgang til at hjælpe udvidelseslandene med at styre de grundlæggende økonomiske resultater og opfylde de økonomiske kriterier. Den nye tilgang indebærer en ændring af dialogen og forbedret rapportering med henblik på at tilvejebringe et bedre grundlag til vurdering af, hvilke reformer der er nødvendige for at understøtte vækst og konkurrenceevne på langt sigt.

De største økonomiske udfordringer på Vestbalkan

Þ Finanspolitisk konsolidering ved reduktion af budgetunderskud og gennemførelse af troværdige reformer af offentlige sektorer, herunder reform af den offentlige forvaltning og pensionssystemer

Þ Styrkelse af den offentlige finansielle styring, herunder forvaltning og opkrævning af skatter og afgifter, budgetudarbejdelse og –gennemførelse, regnskabsføring og rapportering samt ekstern kontrol

Þ Adressering af misligholdte lån, som udgør en stor økonomisk byrde

Þ Omstrukturering og forbedret styring af statsejede virksomheder

Þ Forbedring af erhvervsklimaet, herunder inden for den digitale økonomi, og støtte til udvikling af den private sektor, reduktion af skattelignende afgifter, forenkling af lovgivning og forøgelse af forskningsinvesteringerne

Þ Forbedring af energi- og transportnetværk og øget sammenkobling

Þ Etablering af velfungerende arbejdsmarkeder, herunder med tilstrækkelig fleksibilitet, indsats over for paralleløkonomien, forbedring af arbejdstagernes integrationsevne på arbejdsmarkedet og bedre tilpasning af uddannelse og færdigheder til arbejdsmarkedets behov.

Landene på Vestbalkan opfordres til at forbedre deres økonomiske politikker og styringen af disse gennem udarbejdelse af årlige nationale økonomiske reformprogrammer. Disse programmer skal omfatte to dele. Første del vil være en forbedret udgave af de eksisterende økonomiske førtiltrædelsesprogrammer for kandidatlande og økonomiske og finanspolitiske programmer for potentielle kandidatlande og er udvidet til også at omfatte Kosovo. Del et af de nationale økonomiske reformprogrammer vil omfatte mellemsigtede makroøkonomiske og finanspolitiske rammer med øget fokus på vurdering af den eksterne bæredygtighed og strukturelle hindringer for vækst samt konkrete reformforanstaltninger til støtte for politikkerne. Del to i de nationale økonomiske reformprogrammer vil dække strukturelle reformer af sektoriel art (f.eks. inden for transport, energi, uddannelse, miljø, forskning, industri, konkurrence eller det indre marked), som er af størst betydning for at forbedre konkurrenceevnen og væksten i de enkelte lande, herunder også omhandle behov for investering i infrastruktur. Kommissionen vil give landene klar og konsolideret vejledning for at sikre, at disse programmer er målrettet mod de vigtigste områder.

Hvad angår øget fokus på strukturreformerne, bør 2015 betragtes som en etårig pilotfase. De reformer, der behandles i disse dokumenter, vil blive understøttet af IPA-bistand. Som led i en styrkelse af kontrollen vil evalueringsprocessen munde ud i mere målrettet rådgivning om politikker for hvert enkelt land. Allerede i maj 2014 udstedte Økofinrådet mere målrettet rådgivning for hvert af kandidatlandene.

Tyrkiet og EU har en fælles interesse i at fremme en dagsorden med økonomisk reform, udveksling af erfaringer, samordning af holdninger i G20 og udvidet økonomisk integration. Den seneste evaluering af toldunionen mellem EU og Tyrkiet har desuden givet vigtige oplysninger til brug for en opgradering af denne handelsaftale. Det er i begge parters interesse at forbedre deres handelsforbindelser, således at de kommer i overensstemmelse med moderne handelsaftaler og den strategiske betydning af forbindelserne mellem EU og Tyrkiet. Den økonomiske dagsorden kan blive taget op i en fortsat økonomisk dialog på højt plan mellem EU og Tyrkiet. Disse udbyggede politiske kontakter kan eventuelt suppleres af et årligt tilbagevendende erhvervsforum for EU og Tyrkiet.

Årlig cyklus for politikevaluering og –rådgivning for Vestbalkan

31. januar — Landene tilsender Kommissionen nationale økonomiske reformprogrammer (del 1 om de makroøkonomiske og finanspolitiske rammer og understøttende reformer, del 2 om strukturelle sektorreformer og konkurrenceevne). Under hensyn til, at reformerne under del 2 er mere langsigtede, vil de skulle underkastes en enkel årlig opdatering i hvert efterfølgende økonomiske reformprogram

Februar — Kommissionens evalueringsmissioner i landene på Vestbalkan

April — Møder mellem Kommissionen og de enkelte lande for at diskutere målrettet politikrådgivning

May — Konklusioner fra Økofinrådets møde

Juni/juli — Landespecifikke møder på ministerplan

Efterår — Der gøres med Kommissionens udvidelsespakke status over yderligere fremskridt, der er gjort siden Økofinrådets møde, og der gives yderligere rådgivning, som skal afspejles i de programmer, der skal indsendes den efterfølgende januar.

Der er behov for særlig teknisk bistand for at bidrage med gennemførelsen af denne tilgang. Den landespecifikke politikrådgivning vil hurtigt skulle understøttes af målrettede og konkrete IPA-projekter med henblik på at forbedre den økonomiske styring. IPA-strategidokumenterne for enkelte eller flere lande for perioden 2014-2020 afspejler betydningen af den økonomiske styring, og der afsættes heri vejledende midler til dette formål. Der forberedes konkrete IPA-projekter, og de vil blive sat i værk fra 2015.

Forbedring af konkurrenceevnen og iværksættelse af foranstaltninger, der fremmer jobskabelsen i regionen, vil mindske udvidelseslandenes migrationspres på EU. I forbindelse med de seneste udvidelser har der været anvendt overgangsforanstaltninger på vej mod uindskrænket fuld bevægelighed for arbejdstagere fra de nye medlemsstater. Det mulige behov for og arten af overgangsforanstaltninger og/eller en sikkerhedsmekanisme anvendt på arbejdstagernes fri bevægelighed vil blive taget op i løbet af tiltrædelsesforhandlingerne om en fremtidig udvidelse under hensyn til en fremtidig konsekvensvurdering.

Ø Dialog om beskæftigelse og social reform

Kommissionens støtte til bæredygtig økonomisk udvikling på Vestbalkan går længere end til makroøkonomisk stabilisering og etablering af en fungerende markedsøkonomi. Siden krisens begyndelse har Kommissionen insisteret på, at der skal gøres mere for at tage hånd om den vanskelige samfundsøkonomiske situation – navnlig den høje arbejdsløshed.

Kommissionen har allerede indledt en ny dialog om beskæftigelsesrelaterede og sociale reformprogrammer med Tyrkiet og Serbien. Dialoger med Den Tidligere Jugoslaviske Republik og Montenegro er under forberedelse. Den samfundsøkonomiske situation i de øvrige lande udgør en større udfordring, og der vil være behov for ekstra støtte for at opbygge administrativ kapacitet til at lette deltagelsen i den nye proces. Disse lande vil gradvist blive opfordret til at deltage i den nye dialog. Der ydes omfattende teknisk bistand gennem IPA – ud over den bredere støtte til beskæftigelse og sociale anliggender. Kommissionen vil etablere en beskæftigelsesrelateret og social platform som et yderligere værktøj, der skal hjælpe landene med at udveksle erfaringer og forberede sig til dialogen om beskæftigelse og sociale anliggender.

Parallelt hermed og med henblik på at udjævne kvalifikationsforskellene og forbedre uddannelsessystemerne vil Kommissionen også fortsætte med at udvikle uddannelsesplatformen for Vestbalkan.

Ø Fremme af investeringer i vækst og beskæftigelse; netværk og regionalt samarbejde

Den grænseoverskridende transport og energi- og kommunikationsnetværkene er underudviklede på Vestbalkan. Der er et stort behov for infrastrukturinvesteringer for at sætte skub i den økonomiske udvikling i regionen. I betragtning af økonomiernes størrelse på Vestbalkan er det vigtigt, at integrationen øges. Det regionale økonomiske samarbejde er ikke kun en mulighed for bæredygtig udvikling, men også for politisk samarbejde og gode naboskabsrelationer. Der er arbejde i gang inden for rammerne af Det Regionale Samarbejdsråd vedrørende målene og prioriteterne for SEE (South East Europe) 2020. Den planlagte liberalisering af tjenesteydelser i det centraleuropæiske frihandelsområde (CEFTA) kan støtte virkeliggørelsen af dette mål yderligere.

Energi- og transportnetværk

Forbedring af energi- og transportnetværkene mellem EU og udvidelseslandene er en prioritet med henblik på at fremme bæredygtig økonomisk vækst, beskæftigelse, handel og kulturel udveksling.

Kommissionen vedtog i maj sin europæiske energisikkerhedsstrategi[3], som tager sigte på at styrke EU’s energisikkerhed. På kort sigt foreslås det med denne strategi, at Kommissionen iværksætter en stresstest af energisikkerheden for at simulere en afbrydelse af gasleverancerne den kommende vinter og vurdere, hvordan energisystemet kan klare risici for forsyningssikkerheden. Under hensyn til energisikkerhedens paneuropæiske dimension har Kommissionen opfordret alle lande på Vestbalkan og Tyrkiet til at bidrage til gennemførelsen af stresstesten. Albanien, Bosnien-Hercegovina, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Kosovo, Serbien og Tyrkiet har bidraget til denne øvelse. Yderligere udvikling af den transeuropæiske energiinfrastruktur og samarbejde med energifællesskabet er meget vigtigt. Energifællesskabet, som har til formål at udbrede EU’s energilovgivning til udvidelses- og nabolandene, bør styrkes yderligere i lyset af EU’s forsyningssikkerhedsudfordringer. Dette bør ske gennem yderligere fremme af energisektorreformer i de deltagende lande, samtidigt med at der ydes støtte til deres energisystemers modernisering og bæredygtighed samt fuld integration i EU’s energilovgivning.

I forbindelse med Energifællesskabets fremtidige arbejde bør der være særligt fokus på forbedret gennemførelse og håndhævelse af reformer, således at der skabes et virkeligt indre marked på både engros- og detailniveau, navnlig for så vidt angår udskilning af offentlige forsyningsvirksomheder, prisgennemsigtighed eller tredjeparters adgang til netværk. Behovet for at sikre tredjeparters adgang er en af årsagerne til, at Kommissionen har erklæret, at de mellemstatslige aftaler, som er undertegnet mellem Rusland og en række lande, der deltager i South Stream-projektet, skal genforhandles, og byggeriet i forbindelse med projektet indstilles.

Samarbejdet med Tyrkiet bør i lyset af landets strategiske placering og potentiale som energiknudepunkt udvides yderligere. Styrkelsen af energisamarbejdet mellem EU og Tyrkiet samt de relevante fremskridt i tiltrædelsesforhandlingerne ville lette yderligere fremskridt hen imod sammenkobling og integration af energimarkederne.

Kommissionen har vedtaget en liste med projekter af fælles interesse for udviklingen af en transeuropæisk energiinfrastruktur. Energifællesskabets ministerråd med ansvar for projekter af energifællesskabsinteresse har opstillet en liste over projekter af energifællesskabsinteresse. For at etablere disse netværk vil parterne (med EU’s hjælp) skulle overkomme vanskelighederne ved at finansiere sammenkoblinger mellem landene.

Den kommende transportfællesskabstraktat vil fremme integration af landtransportmarkeder og infrastruktur, samtidigt med at landene på Vestbalkan får hjælp til at indføre EU-landtransportstandarder. Kommissionen har også studeret EU’s transeuropæiske net på transportområdet (TEN-T) og energi (TEN-E) med henblik på at forbedre forbindelserne til lande, der er omfattet af udvidelses- og naboskabspolitikkerne.

Investeringsrammen for Vestbalkan (WBIF) spiller en stadigt vigtigere rolle, hvad angår forberedelse af og støtte til de investeringer, der er mest brug for til at stimulere vækst og beskæftigelse. Kommissionen, bilaterale donorer og internationale finansieringsinstitutioner støtter under WBIF investeringer til en værdi af 4 mia. EUR årligt inden for transport, energi, miljø, klimaændringer, støtte til en ressourceeffektiv økonomi, den sociale sektor og den private sektor-/SMV-udvikling, hvor Kommissionen medfinansierer en SMV-platform for Vestbalkan, der tager sigte på at forbedre SMV’ernes adgang til finansiering via garantier og venturekapital. Kommissionen tilskynder landene til at nedsætte nationale investeringsudvalg eller lignende koordineringsmekanismer, der kan anvendes til udarbejdelse af sektorprojekter.

Udvikling af projekter i Serbien:

Serbien er ved at opstille en liste over prioriterede infrastrukturprojekter af national og EU-strategisk relevans i følgende sektorer: energi, transport, miljø og erhvervsinfrastruktur. Disse prioriteter ville udgøre politisk godkendte projekter, der skal gennemføres forud for og efter tiltrædelse. Listen er ved at blive opstillet med en kohærent og objektiv udvælgelsesmetode gennem et IPA-finansieret projekt. Man er ved at foretage en omhyggelig gennemgang af projekterne for at vurdere de tilbageværende forberedende/administrative skridt, der skal tages, og detaljerede institutionelle ansvar i tilknytning til alle disse skridt. Alle de nødvendige oplysninger, som tidligere ikke forelå, kan efter regeringsgodkendelse føre til bedre prioritering af projektfinansieringen og bedre koordinering blandt de internationale finansielle institutioner og internationale organisationer, der er interesseret i at tilvejebringe midler. Målet er, at kun helt færdige projekter vil blive finansieret af IPA’er og internationale finansielle institutioner.

Ø Sikring af investeringernes bæredygtighed og effektiv risikostyring i forbindelse med katastrofer

Landene på Vestbalkan har været udsat for en lang række katastrofer. De alvorlige oversvømmelser, der ramte både Bosnien‑Hercegovina og Serbien i maj krævede ikke kun snesevis af menneskeliv, men havde også betydelige samfundsøkonomiske konsekvenser. De samlede skader anslås at beløbe sig til 2,04 mia. EUR i Bosnien‑Hercegovina (svarende til næsten 15 % af BNP) og 1,52 mia. EUR i Serbien. Oversvømmelserne har også haft stor negativ indvirkning på vækstmulighederne og den langsigtede bæredygtige udvikling i begge lande. Oversvømmelserne tydeliggjorde betydningen af bæredygtige investeringer i risikostyring og effektiv integrering af politikken herfor i disse landes overordnede økonomiske politikker.

c) Retsstaten og grundlæggende rettigheder

i) Retsstaten

Retsstaten er en grundlæggende værdi, som EU bygger på, og som indtager en helt central plads i tiltrædelsesprocessen. Lande, som ønsker at blive EU-medlemsstater, er nødt til fra et tidligt tidspunkt at etablere velfungerende centrale institutioner, der kan sikre retsstaten. Retsstaten har afgørende betydning for et stabilt erhvervsklima, den giver de erhvervsdrivende retssikkerhed, den støtter forbrugerne og stimulerer investeringer, beskæftigelse og vækst. Der har det seneste år været tale om en positiv udvikling i udvidelseslandene på dette område. Åbningen af kapitel 23 og 24 er et vigtigt udgangspunkt for Montenegros gennemførelse af sine omfattende handlingsplaner, der dækker en lang række spørgsmål vedrørende retsstaten. Serbien er langt fremme med fastlæggelse af lignende handlingsplaner forud for indledningen af tiltrædelsesforhandlingerne om disse kapitler. I Albanien er der gjort en stor indsats for at sætte ind over for organiseret kriminalitet.

Styrkelse af retsstaten er en stor udfordring for de fleste af landene i udvidelsesprocessen, navnlig med hensyn til at forbedre retsvæsenets uafhængighed og den måde, det fungerer på, samt indsatsen over for korruption og organiseret kriminalitet. Dette vil kræve, at der udvises en stærk politisk vilje, og at man går videre fra erklæringer til konkrete resultater. Det er nødvendigt, at landene opnår veldokumenterede resultater med undersøgelser, retsforfølgelse og endelig domfældelse i sager med organiseret kriminalitet og korruption med passende domme og beslaglæggelse af værdier.

I de fleste tilfælde er der behov for retlige reformer, der skal iværksættes med det formål at sikre et uafhængigt og effektivt retsvæsen, der kan sikre retfærdig rettergang, hvor dommerne udnævnes og forfremmes efter fortjeneste, og hvor de er upartiske og ansvarlige. Strategierne for reform af retsvæsenet er på plads i de fleste lande. Gennemførelsen befinder sig imidlertid i en tidlig fase, og der tilbagestår stadig mange udfordringer. Man skal sikre uafhængigheden for statens retsråd, der skal anvendes sundere procedurer ved udnævnelse af dommere og anklagere, og retsvæsenets uafhængighed skal ligeledes sikres samtidigt med ansvarligheden. Kvalitet og effektivitet i retsvæsenet mangler ofte, og der er alt for stort et efterslæb i sagsbehandlingen i de fleste lande og problemer med at håndhæve domstolsafgørelser. Der er behov for en ændring af kulturen inden for retsvæsenet, således at der sker en forbedring af den service, man giver borgerne.

Uddannelse af de ansatte i retsvæsenet i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien:

Skolen for dommere og anklagere blev oprettet i 2006 og blev operationel i 2007. Den tilbyder forberedende uddannelse for fremtidige dommere og anklagere bestående af et toårigt teoretisk og praktisk uddannelsesprogram på fuld tid samt efteruddannelse ude i marken for dommere, anklagere, domstolspersonale og andre offentligt ansatte gennem hele deres ansættelsesforløb. Uddannelsen varetages hovedsageligt af ansatte i retsvæsenet, f.eks. dommere med lang erfaring. Der er allerede uddannet 80 dommere og anklagere inden for rammerne af den forberedende uddannelse, og sidste år deltog mere end 7 300 personer i uddannelsestiltag, hvoraf 270 fandt sted på de pågældende arbejdspladser. Der findes også et decentraliseret system for deltagere uden for hovedstaden, og der er adgang til e-læringsmoduler via skolens webportal. Man fremmer også kontakter til internationale retlige organisationer, bl.a. gennem praktikantophold i udlandet.

Korruption er fortsat et alvorligt problem i de fleste udvidelseslande. På områder som f.eks. offentlige indkøb og privatisering medfører korruption stadig, at begrænsede ressourcer tappes fra de nationale budgetter, hvilket har negativ indflydelse på erhvervs- og investeringsklimaet, som for at være godt kræver retssikkerhed. Korruptionen berører også borgerne direkte, når de benytter visse offentlige tjenester, f.eks. uddannelsessystemet og sundhedsvæsenet. Redskaber til effektiv forebyggelse af korruption anvendes stadig ikke i tilstrækkelig grad. Der kræves mere proaktiv, velkoordineret og effektiv retshåndhævelse for at sikre, at korruptionssager, herunder på højt plan, undersøges, retsforfølges og straffes, som de bør. Der kræves betydelige resultater på dette område.

Landene skal sikre effektive rammer til forebyggelse af korruption, og der er behov for en yderligere indsats med hensyn til finansiering af politiske partier og valgkampe, forvaltning af interessekonflikter, gennemsigtighed i forbindelse med anvendelse af offentlige midler, adgang til information og beslaglæggelse og konfiskering af aktiver. Reform af den offentlige forvaltning og offentlig finansiel forvaltning vil være afgørende i den forbindelse. Der skal ske en forbedring af dataindsamling og adgang til data for at øge åbenheden og bidrage til overvågningen af gennemførelsen af politikker til bekæmpelse af korruption.

Bekæmpelsen af organiseret kriminalitet er fortsat et problem i de fleste udvidelseslande. Der gøres visse fremskridt, men der skal gøres mere for at sikre retshåndhævelses- og retsforfølgelsesorganer effektive retlige redskaber og undersøgelsesredskaber, således at den organiserede kriminalitet kan bekæmpes og straffes korrekt, og således at der kan gennemføres proaktive undersøgelser. Bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption er meget vigtig for forebyggelsen af kriminel infiltrering af politik, retsvæsen og økonomi. Retshåndhævelsesorganer, anklagemyndighederne og retsvæsenet skal i højere grad kunne modstå korruption, og der skal gennemføres mere kontrol for at afsløre tilsyneladende lovlige virksomheder, der fungerer som facade for kriminelle aktiviteter. Man skal blive meget bedre til at gennemføre komplekse finansielle undersøgelser og til at sætte ind over for pengehvidvaskning, og der skal gøres en indsats over for nye trusler som cyberkriminalitet. Indtægter hidrørende fra kriminalitet skal konfiskeres effektivt, der skal indføres et system med udvidet konfiskering af aktiver, og det skal overvejes, hvordan man kan retsforfølge ulovlig berigelse for at adressere fænomenet med formuer, der ikke kan begrundes.

Det grænseoverskridende aspekt ved mange kriminelle aktiviteter og organiserede kriminelle grupper kræver mere regionalt og internationalt samarbejde og større imødekommenhed over for medlemsstaters anmodninger om politisamarbejde og retligt samarbejde. Yderligere operationelt samarbejde med de relevante europæiske agenturer, navnlig Europol, Eurojust og Frontex vil også fortsætte. Europol har indgået operationelle aftaler med Serbien og Albanien, og forberedelsen af en sådan aftale er godt i gang med Montenegro. Kommissionen fortsætter med at støtte et netværk for regionale anklagere og koordineret vidnebeskyttelse i regionen.

Strategisk analyse af den organiserede kriminalitet i Montenegro:

Ethvert land, der ønsker at opnå resultater med bekæmpelsen af organiseret kriminalitet, er nødt til at foretage en kohærent, samlet og strategisk vurdering af denne kriminalitet på sit territorium. Det er nødvendigt for alle berørte parter, og det vil ikke blot sige de ansvarlige for retshåndhævelse, for at forstå de trusler, landet står over for, og for at kunne sætte ind over for tendenser. Montenegro offentliggjorde i foråret 2014 sin trusselsvurdering af grov og organiseret vold i regionen og landet, som har indvirkning på sikkerhedssituationen i Montenegro. Analysen kan nu anvendes til at identificere fælles prioriteter for lovhåndhævelsesorganer og sætte dem i stand til at forberede passende forholdsregler og gennemføre en efterretningsbaseret politiindsats.

Kommissionen lægger fortsat stor vægt på alle aspekter ved retsstaten i udvidelseslandene. I forbindelse med tiltrædelsesforhandlingerne anvendes der en ny tilgang i de kapitler, der dækker retsvæsenet og grundlæggende rettigheder og retfærdighed, frihed og sikkerhed. Dette kræver solide resultater med gennemførelse af reformer, som skal finde sted i forbindelse med forberedelse af tiltrædelsen. EU har fastsat foreløbige benchmark i tiltrædelsesforhandlingerne for første gang. For Montenegros vedkommende skete det i december 2013. Serbien har modtaget betydelig rådgivning om de integrerede handlingsplaner, som landet forbereder forud for indledningen af forhandlinger om retsstatsspørgsmål. Denne rådgivning og disse benchmark vil danne udgangspunkt for fremtidige forhandlinger og samarbejde med andre udvidelseslande. Retsstatsspørgsmål tages nu op på et tidligt tidspunkt i udvidelsesprocessen med alle udvidelseslande, og fremskridt på dette område er vigtige, når der skal træffes afgørelser om hver enkelt fase i EU-tiltrædelsesprocessen.

Den nye tilgang til kapitel 23 og 24 i en nøddeskal

Den nye tilgang, som dækker forhandlingskapitel 23 (retsvæsen og grundlæggende rettigheder) og 24 (retfærdighed, frihed og sikkerhed) udgør mere strukturerede rammer for forhandling, som tager hensyn til den tid, der er nødvendig til korrekt gennemførelse af reformer:

► Kapitel 23/24 åbnes tidligt i processen og afsluttes til sidst, således at der er så meget tid som muligt til at opnå veldokumenterede resultater med henblik på at gennemføre endegyldige reformer

► EU yder betydelig rådgivning til udarbejdelse af omfattende reformhandlingsplaner, der kræves som indledende benchmark og tjener som katalysator for reformer

► Indførelse af “foreløbige benchmark” som yderligere rettesnor for reformprocessen og for at holde reformerne på rette spor

► Afsluttende benchmark fastsættes først, når der er gjort betydelige fremskridt generelt, herunder med gennemførelsesresultater lokalt

► Garantier og korrigerende foranstaltninger, f.eks. ajourføring af benchmark og sikring af en samlet balance for de fremskridt, der gøres med forhandlingerne generelt under alle kapitler, en mekanisme til at indstille forhandlingerne om andre kapitler, hvis der ikke gøres tilstrækkelige fremskridt med kapitel 23 og 24

► Større transparens og inklusion i processen med bred høring af berørte parter om reformer for at sikre maksimal støtte til deres gennemførelse.

Mere bredt anvender Kommissionen alle tilgængelige instrumenter til at styrke retsstaten, herunder gennem sin jævnlige overvågning, og f.eks. via de fælles organer under stabiliserings- og associeringsaftalerne, kontrolmissioner og strukturerede dialoger, gennem rapportering, navnlig statusrapporterne, via finansiel bistand med særlig fokus på retsstaten under IPA II, gennem institutionsopbygning, Taiex, twining og peer reviews, som bringer dommere, anklagere og andre eksperter inden for retshåndhævelse, grænseforvaltning og migration fra medlemsstaterne i direkte kontakt med deres modparter. Der er under den positive dagsorden med Tyrkiet nedsat en arbejdsgruppe vedrørende kapitel 23. For at opnå, at der tages bedre hånd om den grænseoverskridende kriminalitet, tilskynder Kommissionen til øget retligt samarbejde og politisamarbejde i regionen, med EU-medlemsstaterne og med Europol, Eurojust og Frontex og i øget grad også med Det Europæiske Asylstøttekontor. For at få fastlagt tilstrækkelige foranstaltninger til at adressere problemet med udenlandske krigere vil udvidelseslandene skulle forbedre deres evne til at forebygge radikalisering, herunder gennem udveksling af bedste praksis og øget samarbejde med medlemsstaterne. Visumliberaliseringsprocessen har med sine særlige reformbetingelser hjulpet landene til at sikre bedre fokus. Landene vil skulle øge deres indsats for at konsolidere disse reformer. Lande med visumfritagelse er nødt til øjeblikkeligt at iværksætte foranstaltninger for at tage hånd om ethvert misbrug af den liberaliserede visumordning. Der er behov for en konsolideret indsats inden for migration og grænseforvaltning. Udestående spørgsmål på disse områder vil fortsat blive behandlet i passende forummer, f.eks. inden for rammerne af SAA og under kapitel 24 vedrørende retfærdighed, frihed og sikkerhed.

ii) Grundlæggende rettigheder

Kommissionen følger nøje situationen med hensyn til civile, politiske, sociale og økonomiske rettigheder samt rettigheder for personer, der tilhører minoritetsgrupper i udvidelseslandene. De grundlæggende rettigheder er i hovedsagen fastsat i lovgivningen, men der skal gøres mere for at sikre, at de respekteres fuldt ud i praksis. Ytringsfriheden og medierne er områder, der vækker særlig bekymring. Rettighederne for personer, der tilhører minoriteter, skal beskyttes bedre, og der skal sættes ind over for diskrimination af og fjendtlighed over for sårbare grupper, herunder på grund af seksuel orientering. Der skal også gøres en yderligere indsats for at fremme kvindernes rettigheder og træffe foranstaltninger over for vold i hjemmet. Børnenes rettigheder skal beskyttes bedre, og folk med handicap skal have bedre støtte. Der er stadig udfordringer med hensyn til andre grundlæggende rettigheder, f.eks. ejendomsretten, og der er i mange tilfælde behov for at træffe mere effektive foranstaltninger for at lette adgangen til domstolene.

Landene er nødt til at etablere mere robuste institutionelle rammer til beskyttelse af grundlæggende rettigheder. Menneskerettighedsinstitutioner, herunder ombudsmænd, er på plads, men de skal have flere beføjelser, som stemmer overens med de alvorlige spørgsmål, de behandler. For ofte bliver der ikke taget hensyn til disse institutioners anbefalinger, og de statslige organers opfølgning er utilstrækkelig. Man skal også fremme accepten af den indsats, der gøres af ngo’er og menneskerettighedsforkæmpere. For at sikre en bedre integrering af udvidelseslandene i EU-rammerne og støtte udbredelsen af bedste praksis opfordrer Kommissionen indtrængende kandidatlandene til at fortsætte deres forberedelser med henblik på deres deltagelse som observatører i det arbejde, der gøres af EU’s agentur for grundlæggende rettigheder.

Den tyrkiske forfatningsdomstols sikring af grundlæggende rettigheder:

Siden 2011 har enhver person, der mener, at hans eller hendes grundlæggende forfatningsmæssige rettigheder og friheder er blevet krænket af de offentlige myndigheder, kunnet klage til forfatningsdomstolen, principielt efter at have udtømt mulighederne med de almindelige retsmidler. Det var på det grundlag af denne procedure, at Tyrkiets forfatningsdomstol i 2014 traf beslutninger, der

• beskytter ytringsfriheden og friheden på internettet

• beskytter retten til frihed og sikkerhed og retten til fair rettergang og åbner muligheden for genoptagelse af retssager i en række højtprofilerede sager, der har delt Tyrkiet

• fastslår, at hate speech på grund af seksuel orientering er strafbar.

Ø Ytringsfrihed og medier

De retlige rammer for ytringsfrihed og medierne er i store træk på plads i udvidelseslandene, og mediebilledet er i det store og hele pluralistisk. I det seneste år er situationen med hensyn til ytringsfrihed og medierne imidlertid i praksis forværret i visse lande. Der er mange vigtige udfordringer, der skal tages op hurtigt, og den statslige indblanding i mediernes frihed giver anledning til alvorlig bekymring. Der skal gøres en større indsats for at sikre den politiske og finansielle uafhængighed for public service radio- og tv-virksomhed og for at styrke reguleringsorganer og fremme funktionel medieselvregulering. Der er også behov for at sætte ind over for uformelt økonomisk pres på medierne, herunder gennem åbenhed omkring medieejerskab og ved at forhindre overdreven koncentration, og anvende gennemsigtige regler for køb af statslig reklame. I visse lande giver fortsat vold og trusler over for journalister næring til et klima præget af frygt og censur, og myndighederne har kun ringe held med at identificere og straffe de ansvarlige korrekt. Nogle gange bidrager regeringerne selv til at skabe en atmosfære, hvor journalister fremstilles som forrædere, hvis de kritiserer regeringens politik, og det fører til selvcensur. Selv om æreskrænkelse ikke længere er strafbar, retsforfølger man stadigvæk journalister. Der skal gennemføres udvikling og uddannelse i retsvæsenet, således at man kan forhindre misbrug af statsmagt.

Kommissionen fortsætter med at prioritere indsatsen for ytringsfriheden og medierne i EU-tiltrædelsesprocessen. Kommissionen vil undersøge muligheden for sammen med Europa-Parlamentet i 2015 at afholde den tredje udgave af Speak-Up!-konferencen, som samler aktører fra medierne, civilsamfundet og nationale myndigheder. Senere i år vil Kommissionen for første gang uddele en pris for undersøgende journalistik.

Ø Beskyttelse af minoriteter, herunder romaer

Generelt er der sund og god lovgivning på plads til beskyttelse af minoriteter. I praksis er gennemførelsen imidlertid ofte kompliceret, navnlig hvor der har været nylige konflikter. Der skal gøres mere for at sørge for korrekt gennemførelse af retlige forpligtelser og sikre, at der tages bedre hånd om problemerne for de etniske minoriteter. Spørgsmål som anvendelse af minoritetssprog, adgang til uddannelse og politisk repræsentation kræver ofte større opmærksomhed. Man skal fremme en generel accept af minoriteter og bekæmpe fjendtligheden over for disse i samfundet gennem uddannelse, brede offentlige debatter og oplysning. Der er behov for nultolerance, en proaktiv tilgang til tilfælde af etnisk baseret hate speech, diskrimination, vold og trusler. Det er vigtigt at konsolidere kohærente rammer til bekæmpelse af visse former og udtryk for racisme og fremmedhad på områder som f.eks. audiovisuelle medier, sport, politik, uddannelse og internettet.

Situationen for de fleste romagrupper i landene på Vestbalkan og i Tyrkiet giver fortsat anledning til alvorlig bekymring. Romaer er meget ofte ofre for racisme, diskrimination og social udstødelse, de lever i dyb fattigdom og har dårlig adgang til sundhedspleje, uddannelse, boliger og beskæftigelse. Manglen på civilstandsattester er også bekymrende. Kommissionen afholdt i april 2014 et romatopmøde på højt plan for at henlede opmærksomheden på de udfordringer, romaerne står over for i Europa, herunder i udvidelseslandene. Her understregede man de lokale myndigheders særlige rolle med hensyn til at sikre romaernes sociale inklusion. Kommissionen indstiftede i 2014 en pris for romainklusion for at anerkende ngo’ernes uvurderlige bidrag til integration af romaer.

Kommissionen arbejder tæt sammen med de enkelte udvidelseslande for at sikre korrekt gennemførelse, opfølgning og overvågning af nationale romastrategier. Den finansielle støtte øges også via IPA og målrettes bedre for at støtte bæredygtige fremskridt på de fem prioriterede områder uddannelse, beskæftigelse, sundhed, bolig og civilstandsattester. Kommissionen har til hensigt at øge det strategiske samarbejde med internationale organisationer og andre donorer. Inklusion af romaer skal være en national prioritet, som bakkes op med en stærk politisk vilje på alle niveauer og aktører, der påtager sig et ansvar.

Støtte til uddannelse af de yngste — Romaundervisningsassistenter i Serbien:

For at øge romabørnenes optagelse i uddannelsessystemet og fremme fuldførelse af deres skolegang på de lave klassetrin har der siden 2008 eksisteret et netværk med 170 pædagogiske assistenter. Assistenterne yder støtte til elever fra sårbare grupper, hvoraf mange er romaer, de tilrettelægger undervisning og opretholder kontakt med forældrene. Dette initiativ, som nu er en fast bestanddel af Serbiens uddannelsessystem, har medført en betydeligt større indskrivning på de laveste klassetrin og i børnehaveklasser.

Ø Seksuel orientering og kønsidentitet

Homofobi, diskrimination og hadforbrydelser, herunder vold og trusler på grund af seksuel orientering og kønsorientering er stadig meget udbredte på Vestbalkan og i Tyrkiet. Det haster med at få udvidet anvendelsesområdet for antidiskriminationslovgivningen, så den også kommer til at omfatte seksuel orientering og kønsidentitet i Tyrkiet og i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. Der mangler stadig at blive indført lovgivning om hadforbrydelser i disse to lande samt i Bosnien‑Hercegovina og Kosovo. Der er behov for uddannelse inden for retshåndhævelse, ombudsmandsinstitutioner og blandt dommere og medieaktører for at øge bevidstheden om ny lovgivning, for at sikre korrekt gennemførelse og bidrage til at øge forståelsen.

Der er brug for nultolerance over hadefulde udtalelser, vold og trusler, og der er brug for et stærkt lederskab hos myndighederne for at ændre de ofte fjendtlige holdninger i samfundet til lesbiske, bøsser, biseksuelle, transpersoner og interseksuelle (LGBTI). Landene skal træffe foranstaltninger over for stereotype opfattelser og fejlinformering, herunder i uddannelsessystemet. Der kan ikke henvises til religiøse eller kulturelle værdier for at retfærdiggøre nogen form for diskrimination. Forsamlingsfrihed og ytringsfrihed bør beskyttes, bl.a. også ved passende håndtering af prideparader.

Kommissionen afholder en konference på højt plan sidst på efteråret sammen med Europa-Parlamentet og det italienske formandskab for Rådet for at gøre status over situationen og fremskridtene på LGTBI-området og udveksle god praksis.

Forbedring af politiindsatsen over for vold rettet mod LGBTI’ere i Bosnien‑Hercegovina:

Tilfælde af trusler og vold over for personer på grund af deres seksuelle orientering har typisk været betydeligt underrapporterede i hele regionen. Dette skyldes delvist ligegyldighed og sågar fjendtlighed fra politiets og samfundets side generelt og manglen på tillid til myndighedernes reaktion. Politiet i Sarajevo har udnævnt særligt uddannede forbindelsesofficerer til at behandle tilfælde med homofobiske trusler og overfald. Dette initiativ er resultatet af et godt samarbejde mellem politiet og ngo’erne, og det har øget forståelsen hos politiet for, at dette fænomen skal tackles mere seriøst, og at der skal gribes hensigtsmæssigt ind over for alle former for hadforbrydelser.

Ø Kvinders rettigheder

Der skal gøres mere for at støtte kvinders rettigheder og sikre ligestilling. Der skal sættes ind over for diskrimination i forbindelse med beskæftigelse og kvindernes lave erhvervsfrekvens. Stereotyper og traditionelle kønsrollemønstre er stadigt gældende – i nogle tilfælde i et sådant omfang, at det i betydeligt omfang begrænser kvindernes muligheder for at forsvare deres rettigheder, og det gælder navnlig i Tyrkiet. I Kosovo er der alvorlige hindringer for, at kvinder kan udøve deres ret til at arve jord. De fleste lande i regionen har ratificeret Europarådets konvention til forebyggelse og bekæmpelse af vold mod kvinder og vold i hjemmet, som trådte i kraft i år. Implementeringen er af central betydning, eftersom vold mod kvinder og støtte til ofre fortsat er en udfordring i alle lande. I Tyrkiet vækker vold i hjemmet, æresbaseret vold og undertrykkelse samt tidlige ægteskaber og tvangsægteskaber fortsat alvorlig bekymring. Konventionen definerer en række krænkelser, der karakteriseres som vold mod kvinder, som det er nødvendigt at gøre strafbare. De omfatter psykologisk, fysisk og seksuel vold, herunder voldtægt, tvangsægteskaber og forfølgelse af kvinder.

Omfattende ligestillingsprogrammer i Montenegro:

Udviklingen i politikker og lovgivning har i de seneste år skabt et nyt grundlag for kvinders udøvelse af menneskerettigheder og deres muligheder for at bidrage til den politiske, økonomiske og samfundsmæssige udvikling. For at sikre, at lovgivning og politikker gennemføres, har Montenegro iværksat et omfattende ligestillingsprogram, der skal øge kvindernes personlige integritet, økonomiske stilling og politiske repræsentation. Det har ført til oprettelse af tværfaglige grupper, der bekæmper vold mod kvinder, og har bidraget til at øge kvindernes deltagelse i parlamentet.

Ø Børns rettigheder

Der skal gøres mere for at beskytte børns rettigheder, navnlig for at sikre, at de beskyttes mod alle former for vold og for at forbedre deres adgang til domstolene og retsforanstaltninger for unge, og man skal fremme lokalsamfunds- og familiebaserede alternativer til anbringelse af børn i institutioner uden forældrepleje eller kort sagt: mindske brugen af institutioner. De fleste lande i regionen har nu fastlagt lovgivningsrammer og handlingsplaner, men gennemførelsen halter bagefter.

III. Regionale og bilaterale problemer og arven fra fortiden

Gode naboskabsrelationer og regionalt samarbejde er vigtige elementer i stabiliserings- og associeringsprocessen.

Naboskabsrelationerne er blevet forbedret gennem øget samarbejde og kontakter på bilateralt plan – også på følsomme områder som f.eks. krigsforbrydelser, flygtninges tilbagevenden, herunder ved gennemførelse af det regionale genhusningsprogram under Sarajevoprocessen[4], og byggeri, der nu er gået i gang, samt organiseret kriminalitet og politisamarbejde. De fremskridt, der er gjort, skal konsolideres. De alvorlige oversvømmelser, der ramte Bosnien‑Hercegovina og Serbien i maj, gav ikke kun anledning til en massiv EU-indsats, der understregede EU-solidariteten og fordelene ved tættere integration, men også til et godt samarbejde mellem disse to lande og generelt i regionen. Der blev udvist megen solidaritet på tværs af nationale og etniske skel, særligt – men ikke kun – på græsrodsniveau. De politiske ledere burde gribe muligheden for at bygge på denne goodwill til at fokusere på yderligere samarbejde om fælles udfordringer i EU-integreringsprocessen.

Der skal gøres en yderligere indsats for at bilægge bilaterale stridigheder mellem udvidelseslande og i forhold til medlemsstaterne. Der er fortsat mange uløste problemer, der skader de bilaterale forbindelser i regionen, navnlig dem, der hidrører fra opløsningen af det tidligere Jugoslavien, f.eks. interetniske og mellemstatslige stridigheder, situationen for mindretal, ansvarlighed for krigsforbrydelser, savnede personer og grænsedragning. Fundamentalt modsatte syn på den seneste historie er også tyngende for forbindelserne. Indledende skridt til afdækning af den faktuelle sandhed og forsoningsinitiativet RECOM bør følges op. Forsoning er afgørende for at fremme en stabilitet og et klima i den sydøstlige del af Europa, der kan medvirke til at hele sårene fra fortiden og derved mindske risikoen for, at uløste problemer bruges i politisk øjemed.

Bilaterale problemer skal adresseres af de berørte parter så tidligt som muligt og bør ikke bremse tiltrædelsesprocessen, som bør være baseret på allerede fastsatte betingelser. Kommissionen opfordrer parterne til at gøre alt, hvad de kan for at løse udestående stridigheder i overensstemmelse med de fastsatte principper og midler, herunder ved eventuelt at henvise tvister til Den Internationale Domstol eller andre eksisterende domstole eller ad hoc-tvistløsningsorganer. Konteksten for tiltrædelsesforhandlingerne kan skabe politisk momentum til fordel for løsning af tvister. Normaliseringsprocessen mellem Serbien og Kosovo skal fortsætte, og Bruxellesaftalen[5] gennemføres. EU har integreret kravet om normalisering af forbindelserne i forhandlingsgrundlaget med Serbien og stabiliserings- og associeringsaftalen med Kosovo. Hvad angår Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, forbliver det en prioritet, at der opretholdes gode naboskabsforbindelser, herunder at der findes en forhandlet og gensidigt godkendt løsning på navneproblemet i FN-regi, og den løsning skal findes hurtigst muligt. Kommissionen vil fortsætte med at yde politisk støtte og bistand til alle de berørte lande for at finde løsninger på bilaterale spørgsmål så hurtigt som muligt og fortsætte med aktivt at støtte indsatsen i andre sammenhænge for at finde løsninger.

Naboskabsforbindelserne forbedres fortsat gennem regionale samarbejdsinitiativer. Kommissionen bakker fuldt ud op omkring den indsats, der gøres i forbindelse med den sydøsteuropæiske samarbejdsproces (SEECP) og Det Regionale Samarbejdsråd, herunder den regionale 2020-strategi. Kommissionen ser positivt på oprettelsen af den regionale parlamentære SEECP-forsamling i maj samt på det nyligt lancerede udvidede samarbejde mellem seks lande på Vestbalkan (Western Balkans Six) i forbindelse med stabiliserings- og associeringsprocessen. Der har i forbindelse med dette initiativ for nyligt været vigtige kontakter mellem udenrigsministre og finansministre i regionen for at drøfte fælles udfordringer, navnlig for så vidt angår økonomisk styring. Samarbejdet er fortsat i andre regionale forummer, f.eks. det centraleuropæiske frihandelsområde (CEFTA), Energifællesskabet og Den Regionale Offentlige Forvaltningshøjskole. Det er vigtigt, at disse initiativer er komplementære, inklusive og regionalt ejede og gennemført. Kommissionen ser med tilfredshed på det topmøde, der blev afholdt i Berlin i august, og som demonstrerede stærk politisk støtte til Vestbalkans tilnærmelse til EU. Der er planlagt yderligere årlige topmøder, og Østrig er det næste værtsland. ”Berlinprocessen” kan medvirke til, at der gennemføres reformer, og at der opnås enighed om realistiske prioriteter for vigtige investeringer i netforbindelser. Den kan også være et incitament til at løse udestående bilaterale tvister. Kommissionen er parat til at støtte opfølgningen af dette initiativ.

***

IV. Konklusion og anbefalinger

På grundlag af ovenstående analyse og vurderingerne af landene i landeoversigterne fremsætter Kommissionen følgende konklusioner og anbefalinger:

I

1. Kommissionen har i de seneste fem år øget udvidelsespolitikkens troværdighed og forandringspotentiale ved prioritering af gennemførelse af grundlæggende reformer tidligt i udvidelsesprocessen. Kommissionen har lagt særlig vægt på følgende tre søjler: i) retsstaten, ii) økonomisk styring og iii) reform af den offentlige forvaltning.

2. I 2012 begyndte Kommissionen at anvende en ny tilgang til retsstaten. Kommissionen fremlagde i 2013 rammer til styrkelse af den økonomiske styring, som trak på erfaringerne fra Det Europæiske Semester. Kommissionen fremlægger i år nye ideer til støtte for reformen af den offentlige forvaltning i udvidelseslandene. De tre søjler i den styrkede udvidelsesproces er indbyrdes forbundne, og fremskridt på disse områder vil have stor betydning for, hvornår landene vil være helt parate til at blive EU-medlemmer.

3. EU’s udvidelsespolitik bidrager fortsat til de gensidige fordele ved fred, sikkerhed og velstand i Europa. Den styrker EU politisk og økonomisk og har en meget kraftig forandringseffekt i de berørte lande. En velforberedt tiltrædelsesproces sikrer, at udvidelsen ikke sker på bekostning af effektiviteten i EU.

4. Tiåret i maj for ti medlemsstaters historiske tiltrædelse i 2004 er en påmindelse om de fremskridt, der er gjort. I takt med EU’s udvidelse øges mulighederne for vores virksomheder, investorer, forbrugere, turister, studerende og ejendomsbesiddere. Tiltrædelsen var både til gavn for de lande, der blev EU-medlemmer, og for de etablerede medlemsstater. Handel og investeringer er øget. Livskvaliteten for borgerne er øget, fordi EU’s standarder for miljø og forbrugere m.m. anvendes i videre udstrækning.

5. For landene på Vestbalkan er den klare udsigt til EU-medlemskab, som EU’s medlemsstater har stillet i udsigt, en vigtig stabiliserende faktor. Den støtter fremskridt hen imod opfyldelse af de nødvendige betingelser, herunder i stabiliserings- og associeringsprocessen. Gode naboskabsforbindelser og inklusivt regionalt samarbejde er afgørende faktorer. Fortsat indsats for at tackle bilaterale spørgsmål og hele sårene fra fortiden er afgørende, når man ser på historien i denne region, som for ikke så lang tid siden var sønderrevet af konflikt.

6. Udvidelsen er blevet et meget vigtigt redskab i EU’s udenrigspolitik. Udviklingen i EU’s nabolande understreger udvidelsespolitikkens betydning som et middel til yderligere at udbygge samarbejdet om centrale udenrigspolitiske spørgsmål. Den bilaterale udenrigspolitiske dialog bør fremmes med alle udvidelseslandene. Kapitel 31 (udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitik) bør behandles i en tidlig fase med de lande, der deltager i forhandlingerne. Kommissionen understreger betydningen af, at udvidelseslandene gradvist tilpasser sig EU’s udenrigspolitiske holdninger. Den understreger også betydningen af den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, herunder f.eks. deltagelse i Det Europæiske Forsvarsagenturs programmer.

7. Tiltrædelsesprocessen er krævende, den bygger på strenge men fair betingelser, fastlagte kriterier og egen fortjeneste. Dette er afgørende for udvidelsespolitikkens troværdighed, for at kunne tilskynde udvidelseslandene til at gå videre med vidtrækkende reformer og for at kunne opnå EU-borgernes støtte. Medlemsstaterne bør for deres vedkommende sammen med EU-institutionerne føre en oplyst debat om de politiske, økonomiske og samfundsmæssige konsekvenser af udvidelsespolitikken.

8. Hvad angår den første søjle, er det vigtigt at styrke retsstaten for at sætte fart i tiltrædelsesprocessen. Der er behov for at fortsætte reformen af retsvæsenet målrettet for at sikre, at et uafhængigt og upartisk retsvæsen kan afsige retfærdige domme. Landene skal kunne fremvise veldokumenterede resultater af undersøgelser, retsforfølgelser og domfældelse i sager med organiseret kriminalitet og korruption. Dommene bør være afskrækkende, og aktiver hidrørende fra kriminalitet bør konfiskeres. Retsstaten understøtter erhvervs- og investeringsklimaet gennem retssikkerhed og ved at bidrage til konkurrenceevne, jobskabelse og vækst.

9. Kommissionen anvender fortsat den nye tilgang til retsstaten, der blev godkendt af Rådet i december 2011. Hvis der tages hånd om retsstatsspørgsmålet tidligt i tiltrædelsesprocessen, har landene mere tid til at opnå veldokumenterede resultater med gennemførelsen af reformer. Dette bidrager til at sikre dybt rodfæstede og endegyldige reformer. I tråd med den nye tilgang er det Kommissionens ønske at opnå en generel balance i forhandlingerne. Fremskridtene under kapitel 23 (retsvæsenet og grundlæggende rettigheder) og kapitel 24 (retfærdighed, frihed og sikkerhed) skal være sammenfaldende med de generelle fremskridt, der gøres med forhandlingerne. Kommissionen erindrer om eksistensen af forhandlingsklausulen om ”overordnet balance” og muligheden for at indstille forhandlingerne om andre kapitler, hvis fremskridtene med retsstatsspørgsmålene udebliver.

10. De grundlæggende rettigheder er i store træk fastsat i udvidelseslandenes lovgivning, men der er behov for at gøre mere for at sikre, at de respekteres fuldt ud i praksis. Ytringsfrihed og medierne vækker særlig bekymring. Det er nødvendigt med bedre beskyttelse af personer tilhørende minoritetsgrupper. Diskrimination og fjendtlighed over for sårbare grupper, herunder på grund af seksuel orientering, er et vedvarende problem. Der skal gøres en større indsats for at fremme kvindernes rettigheder, herunder over for vold i hjemmet, samt rettighederne for børn og handicappede. Der er behov for at opnå en bedre integration af udvidelseslandene i EU’s rammer og støtte udbredelse af god praksis. Til det formål opfordrer Kommissionen stærkt kandidatlandene til at fortsætte forberedelserne af deres deltagelse som observatører i EU’s agentur for grundlæggende rettigheder.

11. Hvad angår den anden søjle, er det vigtigt, at udvidelseslandene forbedrer den økonomiske styring og konkurrenceevnen, hvis de skal kunne opfylde de økonomiske kriterier for EU-medlemskab. Reformerne bør intensiveres for at nå bæredygtig vækst, forbedre erhvervsmiljøet og øge investeringerne. Der skal sættes ind over for den høje arbejdsløshed – navnlig blandt de unge. Støtten til den økonomiske udvikling bør også medvirke til at lette migrationspresset på EU. Det mulige behov for og arten af overgangsforanstaltninger og/eller en beskyttelsesmekanisme for fri bevægelighed for arbejdstagerne vil blive adresseret i løbet af tiltrædelsesforhandlingerne om den fremtidige udvidelse under hensyn til en kommende konsekvensvurdering.

12. Kommissionen har på grundlag af erfaringerne fra Det Europæiske Semester og bedre økonomisk styring i EU iværksat bedre samarbejdsprocesser med udvidelseslandene. For Vestbalkan har Kommissionen planlagt udarbejdelse af nationale økonomiske reformprogrammer omfattende to dele. Den første del består af en forbedret version af de eksisterende økonomiske førtiltrædelsesprogrammer for kandidatlande og økonomiske og finanspolitiske programmer for potentielle kandidatlande, som er udvidet til også at omfatte Kosovo. Hermed fastlægges der mellemsigtede makroøkonomiske og finanspolitiske rammer med øget fokus på vurdering af ekstern bæredygtighed og strukturelle hindringer for vækst. Del to vil omfatte strukturelle reformer, som er sektorielle og af størst betydning for forbedret konkurrenceevne og vækst, herunder behov for investering i infrastruktur. For at styrke tilsynet vil evalueringsprocessen fortsat munde ud i mere målrettet politikvejledning for de enkelte lande. For Tyrkiets vedkommende vil der blive indledt en økonomisk dialog på højt plan.

13. Hvad angår den tredje søjle, er reform af den offentlige forvaltning en prioritet i alle lande. Det offentliges tjenesteydelser er fortsat alt for politiserede. Der skal være mere gennemsigtighed, ansvarlighed, professionalisme og effektivitet i den offentlige forvaltning. Der skal være større fokus på borgernes og virksomhedernes behov. Den offentlige finansielle styring kræver også større opmærksomhed. Kommissionen ønsker en bedre integrering af reformen af den offentlige forvaltning i udvidelsesprocessen. Der er nedsat eller er ved at blive nedsat særlige arbejdsgrupper vedrørende reform af den offentlige forvaltning sammen med udvidelseslandene. Disse grupper kommer til at udgøre platformen for den videre indsats med reformen af den offentlige forvaltning. Der er brug for en mere struktureret, politisk diskussion omkring centrale emner i associeringsrådet/-udvalget. Tiltrædelsesforhandlingerne bør også anvendes til at tilskynde til gennemførelse af nødvendige reformer. De vigtigste spørgsmål skal tages op under relevante kapitler – navnlig offentlige indkøb, finansiel kontrol, retsvæsenet og grundlæggende rettigheder, beskatning og økonomisk og monetær politik – og i forbindelse med regeringskonferencer. De særlige arbejdsgrupper bliver også forummer for behandling af horisontale spørgsmål vedrørende reform af offentlige forvaltninger under de relevante forhandlingskapitler, og de kan overvåge fremskridt og sikre konsekvens. Resultaterne herfra vil blive inddraget i kapitelforhandlingerne.

14. Det er vigtigt, at der ydes støtte til reformprocessen og til fremme af effektiviteten og uafhængigheden i centrale demokratiske institutioner i udvidelseslandene. Dette omfatter etablering af en konstruktiv og stadig dialog på tværs af de politiske grupperinger, navnlig i parlamentet. Der skal også gøres mere for at skabe et gunstigt miljø for civilsamfundsorganisationer. Et stærkt civilsamfund øger den politiske ansvarlighed og fremmer dybere forståelse af tiltrædelsesrelaterede reformer.

15. Gode naboskabsforbindelser er et afgørende element i stabiliserings- og associeringsprocessen. Der er behov for en fortsat indsats for at hele sårene fra fortiden, fremme forsoning og tackle bilaterale tvister blandt udvidelseslandene og i forhold til medlemsstaterne. Bilaterale problemer skal tages op af de berørte parter så tidligt som muligt og bør ikke bremse associeringsprocessen, som skal være baseret på de fastlagte betingelser.

16. Det regionale samarbejde er øget i løbet af det seneste år. Kommissionen støtter fuldt ud det arbejde, der gøres i forbindelse med Den Sydøsteuropæiske Samarbejdsproces (SEECP) og i Det Regionale Samarbejdsråd, herunder den regionale 2020-strategi. Den øgede inddragelse af Kosovo i regionale initiativer har været en positiv udvikling. Kommissionen ser positivt på initiativet for øget samarbejde mellem de seks lande på Vestbalkan i forbindelse med stabiliserings- og associeringsprocessen. Denne udvikling styrker udvidelsespolitikkens multilaterale dimension, de støtter inklusivt samarbejde og udveksling af god praksis vedrørende økonomisk styring og fremmer forbindelserne i regionen og i forhold til EU. Kommissionen ser også positivt på Berlintopmødet i august, hvor der var udtalt politisk støtte til Vestbalkans tilnærmelse til EU. Der er planlagt yderligere topmøder, og det næste værtsland er Østrig. Berlinprocessen kan udgøre en vigtig tilskyndelse til gennemførelse af reformer og til indgåelse af aftaler om realistiske prioriteter for vigtige investeringer i netforbindelser. Den kan også virke som et incitament til løsning af udestående bilaterale tvister. Kommissionen er rede til at støtte opfølgning af dette initiativ.

17. I 2014 lancerede man det nye instrument for førtiltrædelsesbistand (IPA). Gennem IPA II vil EU stille 11,7 mia. EUR til rådighed for udvidelseslandene i perioden 2014-2020 til deres tiltrædelsesforberedelser og til regionalt og grænseoverskridende samarbejde. IPA II øger fokuseringen på prioriteter for EU-tiltrædelse på områder som demokrati og retsstaten samt konkurrenceevne og vækst. IPA II introducerer også en sektoriel tilgang, incitamenter til at opnå resultater, øget budgetstøtte og prioritering af projekter. Der kræves en koordineret tilgang til de store investeringer i tilknytning til de vigtigste infrastrukturkorridorer. Koordineringen med de internationale finansielle institutioner er ved at blive styrket. Der vil med Investeringsrammen for Vestbalkan fortsat blive ydet støtte til investeringer, der kan skabe beskæftigelse og vækst og fremme sammenkoblinger i regionen.

II

18. Montenegro: Der er taget yderligere skridt i tiltrædelsesforhandlingerne. Den analytiske gennemgang af EU-retten (screeningen) blev afsluttet i maj 2014. I december indledtes forhandlingerne om kapitel 23 (retsvæsen og grundlæggende rettigheder) og 24 (retfærdighed, frihed og sikkerhed). Med udgangspunkt i handlingsplaner vedtaget af Montenegro fastsatte EU 84 bredt dækkende foreløbige benchmark for kapitel 23 og 24. Med disse benchmark lægges der en klar kurs for fremtidige reformer. Der er åbnet forhandlinger om i alt tolv kapitler, og to er foreløbigt afsluttet.

19. Gennemførelsen af handlingsplanerne er gået i gang. Efter tilpasningen af den relevante lovgivning med de forfatningsmæssige reformer af juli 2013 er der valgt og udnævnt en række dommere og anklagere ved de højeste retsinstanser. Efter flere forsøg udpegede parlamentet i oktober 2014 endelig en ny kammeradvokat. Retsvæsenet er blevet mere effektivt. Lovgivningsrammerne for beskyttelse af de grundlæggende rettigheder, herunder loven om ombudsmanden, er strammet op.

20. Der har imidlertid været forsinkelser med en række foranstaltninger, særlig lovgivningsreformer, og navnlig foranstaltninger til korruptionsbekæmpelse. De lovgivningsforanstaltninger, der er vedtaget, har ikke givet resultater i praksis. Montenegro skal hurtigt sørge for vedtagelse af en egnet lov om finansiering af politiske partier. Der skal fremlægges veldokumenterede resultater med undersøgelser, retsforfølgelse og domfældelse i korruptionssager, herunder vedrørende korruption på højt plan. Systematisk anvendelse af instrumenter til beslaglæggelse og konfiskering af aktiver skal sikres. Der er stadig alvorlig bekymring med hensyn til ytringsfriheden og medierne. Der skal sættes mere fart i undersøgelserne i sager med vold over for journalister. Der skal etableres en konstruktiv politisk dialog og skabes tillid til valgprocessen og til offentlige institutioner. Det vil være meget vigtigt at styrke den administrative kapacitet i tilknytning til EU-integrationen for at holde gang i udviklingen frem mod øget integrering i EU. Den offentlige sektor skal afpolitiseres, og de ansattes kvalifikationer forbedres. Den økonomiske reform skal videreføres, ikke mindst for at reducere den høje arbejdsløshed, og erhvervsklimaet skal forbedres. Hvad angår aluminiumsvirksomheden KAP, haster det med en varig løsning, der er i overensstemmelse med stabiliserings- og associeringsaftalen.

21. Der skal et stærkt politisk engagement til for at gennemføre de vidtgående og varige politiske reformer, der er nødvendige for at styrke retsstaten. Montenegro er det første land, der indleder kapitel 23 og 24 under anvendelse af den nye tilgang til retsstaten i tiltrædelsesforhandlingerne. Kommissionen erindrer om forhandlingsklausulen vedrørende ”overordnet balance”. Det vil få betydning for det generelle tempo for tiltrædelsesforhandlingerne, herunder dagsordenerne for de fremtidige regeringskonferencer, om der gøres fremskridt med at nå de foreløbige benchmark for retsstatskapitlerne og afhjælpningen af de relevante mangler, der er beskrevet oven for.

22. Serbien: EU-tiltrædelsesforhandlinger med Serbien er nu i gang. Det Europæiske Råds afgørelse om at indlede forhandlinger blev truffet på grund af Serbiens reformfremskridt og landets fortsatte ønske om en normalisering af forbindelserne til Kosovo. Den første regeringskonference om forhandlingerne fandt sted i januar 2014. Den analytiske gennemgang af EU-retten (screeningen) skrider frem efter planen. De alvorlige oversvømmelser, der ramte landet i maj, havde betydelige samfundsøkonomiske konsekvenser. EU ydede med det samme en betydelig rednings- og nødhjælpsindsats og organiserede en donorkonference i juli. Det blev givet betydelige tilsagn fra det internationale samfund til genopretnings- og genopbygningsfasen.

23. Serbien har gjort visse fremskridt med reformen af den offentlige forvaltning. Det har vedtaget en bred strategi og styrket koordinering og planlægning. Hvad angår retsvæsenet, blev der vedtaget vigtig lovgivning og evalueringsregler for dommere og anklagere. Der er foretaget permanent udnævnelse af et stort antal retspræsidenter. Der er en stærk politisk vilje til at bekæmpe korruption. Der er gennemført flere undersøgelser af sager på højt plan og gjort en indsats for at forbedre koordineringen. Serbien har deltaget aktivt i det regionale samarbejde om retshåndhævelse.

24. Indsatsen for at sikre et effektivt og uafhængigt restvæsen skal imidlertid fortsættes. Der mangler at blive vedtaget central lovgivning, f.eks. loven om gratis retshjælp, loven om whistleblowere og loven om interessekonflikter. Korruption er udbredt på mange områder. Serbien skal kunne fremvise veldokumenterede resultater med bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet. De grundlæggende rettigheder skal respekteres fuldt ud i praksis, herunder beskyttelsen af de mest sårbare grupper. Det vækker bekymring, at den fulde ytringsfrihed er stækket. Der skal tages hånd om svaghederne i den offentlige forvaltning, og uafhængige reguleringsorganers konklusioner skal i højere grad efterleves. De økonomiske reformer er også afgørende for at kunne skabe vækst og reducere den høje arbejdsløshed.

25. Den nye regering skal med sit stærke mandat benytte muligheden for at gå målrettet videre med reformerne. Der er stadig mange udfordringer forude for Serbien. Landet skal gøre en proaktiv indsats for at fremme inklusionsaspektet og åbenheden i forbindelse med associeringsprocessen. For at støtte denne proces skal Serbien forbedre sin planlægning, koordinering og overvågning af gennemførelsen af ny lovgivning og nye politikker. I overensstemmelse med den nye tilgang til retsstatsspørgsmål, er der fastsat indledende benchmark under kapitel 23 og 24. De kræver, at Serbien fremlægger integrerede handlingsplaner. For at sikre generel balance i forhandlingerne skal der gøres fremskridt under disse kapitler sideløbende med de overordnede forhandlingsfremskridt.

26. Serbien skal fortsat indgå i det regionale samarbejde og engagere sig aktivt og konstruktivt i normaliseringsprocessen i forhold til Kosovo, hvor der er gjort betydelige fremskridt. Serbien bør fortsætte med at sikre gennemførelsen af de aftaler, der er indgået under denne dialog. Kommissionen erindrer om, at det med forhandlingsrammerne – ligesom det er tilfældet for retsstatskapitlerne – kræves, at de fremskridt, der gøres med normaliseringen af forbindelserne til Kosovo under kapitel 35, forløber parallelt med de overordnede forhandlingsfremskridt. Kapitel 35 bør åbnes tidligt i forhandlingerne. Dette vil tilvejebringe et godt grundlag til overvågning af gennemførelsen af de aftaler, der indgås.

27. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien: EU-tiltrædelsesprocessen for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien er gået i stå. Manglende opfølgning af Kommissionens anbefaling til Rådet betyder, at tiltrædelsesforhandlingerne stadig ikke er åbnet. Samtidigt har regeringens manglende evne til at nå tilstrækkelige resultater på en række centrale områder skadet reformernes bæredygtighed, og der er sket tilbageskridt på visse områder.

28. Der er gjort visse fremskridt med hensyn til reform af den offentlige forvaltning og med aktivt regionalt og internationalt politisamarbejde. Landets tilpasning til EU-retten har nået et højt niveau i forhold til, hvor det befinder sig i tiltrædelsesprocessen. EU-dagsordenen forbliver landets strategiske prioritet.

29. I det seneste år har der imidlertid været alvorlig bekymring over den øgede politisering af de offentlige institutioner og regeringskontrol med medierne, herunder i forbindelse med valget, således som det er blevet indberettet af OSCE/ODIHR. Tilliden til statsinstitutionerne forsvinder gradvist. Der er tiltagende bekymring over selektiv retfærdighed. Medierne får fortsat begrænset deres frihed. De seneste politiske kriser mellem regeringen og oppositionspartierne har vist, at partiinteresser i stigende grad vejer tungere end nationale interesser. Det er både regeringens og oppositionens ansvar at sikre, at den politiske debat hovedsageligt finder sted i parlamentet og at bidrage til at skabe vilkårene for et velfungerende parlament. Regeringen skal sikre, at oppositionen har mulighed for fuldt ud at varetage sin demokratiske kontrolfunktion. Samtidigt skal oppositionen også engagere sig konstruktivt i de demokratiske processer. Der er i det seneste år ikke holdt møder inden for rammerne af tiltrædelsesdialogen på højt plan. Hvad angår den interetniske situation, er det nødvendigt at opbygge større tillid mellem de etniske grupper. Revisionen af Ohridrammeaftalen er endnu ikke afsluttet, og dens anbefalinger heller ikke gennemført.

30. Det er meget vigtigt, at der tages afgørende skridt til løsning af “navneproblemet” i forhold til Grækenland. Det forhold, at parterne i denne tvist efter 19 år med FN-mægling endnu ikke er nået frem til et kompromis, har direkte og negativ indvirkning på landets ønske om integrering i EU. Kommissionen gentager, at hvis screeningen og Rådets drøftelser af forhandlingsrammerne var i gang, så kunne man have skabt den nødvendige dynamik, der kunne have bidraget til at nå frem til en forhandlet og gensidigt accepteret løsning på navnestriden, inden forhandlingskapitlerne blev åbnet.

31. Under hensyntagen til de kumulative fremskridt, landet har gjort, finder Kommissionen samlet set, at de politiske kriterier fortsat er opfyldt i tilstrækkeligt omfang, og den anbefaler igen, at der indledes forhandlinger, men beklager de tilbageskridt, der har fundet sted det seneste år. Kommissionen opfordrer myndighederne til at gøre en målrettet indsats for at adressere bekymringer vedrørende øget politisering og tiltagende mangler med hensyn til retsvæsenets uafhængighed og ytringsfriheden, således at dens anbefaling også kan være gældende de kommende år. Kommissionen ønsker at støtte landets indsats, herunder gennem en tiltrædelsesdialog på højt plan, for at tage fat på alle EU-relaterede reformer, således at man kan få det fulde udbytte af forbindelserne.

32. Albanien: Det Europæiske Råds beslutning fra juni 2014 om at indrømme Albanien kandidatstatus er en anerkendelse af de reformtiltag, der er gjort. Det er også en tilskyndelse til at øge reformtempoet. Kommissionen lancerede i november 2013 en dialog på højt plan med Albanien for at hjælpe landet med at opretholde fokus på dets EU-integrationsproces og overvåge reformfremskridt vedrørende de vigtigste prioriteter, der var identificeret med henblik på indledning af tiltrædelsesforhandlinger. Albanien vedtog i maj 2014 en køreplan, som beskrev og strukturerede landets planlagte reformer under de vigtigste prioriteter.

33. Albanien har gjort fremskridt det seneste år. Der blev taget yderligere skridt med reformen af retsvæsenet. Regeringen har udvist politisk vilje til at handle beslutsomt med forebyggelsen og bekæmpelsen af korruption. Lovgivningsrammerne er blevet strammet op, og politikkoordineringen og overvågningen på centralt hold er forbedret. Der er positive tendenser i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet på en række områder, og der er gjort en øget retshåndhævelsesindsats, navnlig i forbindelse med narkotikabeslaglæggelser og narkotikarelaterede forbrydelser samt økonomisk kriminalitet og menneskehandel. Der er truffet visse foranstaltninger for at forbedre den retlige anerkendelse af rettighederne for lesbiske, bøsser, biseksuelle, transpersoner og interseksuelle.

34. Der er imidlertid stadig mange mangler, navnlig for så vidt angår retsstaten. Der ligger et stort arbejde forude. Bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet er betydelige udfordringer. Albanien vil skulle gøre en betydelig og vedvarende indsats for at gennemføre centrale prioriteter, der er identificeret med henblik på indledning af tiltrædelsesforhandlinger. Albanien vil skulle handle beslutsomt for at: fortsætte reformen af den offentlige forvaltning med henblik på at øge kvalifikationerne hos personalet og gøre den mindre politisk; videreføre en omfattende reform af retsvæsenet med henblik på at øge dets uafhængighed, effektivitet og ansvarlighed gennem en inklusiv proces og i tæt samarbejde med Venedigkommissionen; styrke dets indsats over for korruptionsbekæmpelse og tage yderligere beslutsomme skridt i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet med henblik på at opnå veldokumenterede resultater med proaktive undersøgelser, retsforfølgelse og domfældelse på begge områder samt træffe effektive foranstaltninger til at forbedre beskyttelsen af menneskerettigheder, herunder for romaer, samt gennemføre politikker til forebyggelse af diskrimination og indføre ejendomsrettigheder. Hvad angår ytringsfrihed og medier, har regeringen ikke formået at følge op på de opstillede prioriteter. Alle den audiovisuelle mediemyndigheds vedtægtsmæssige funktioner skal genoprettes, og dens uafhængighed skal garanteres i praksis. Albanien skal fortsætte de økonomiske reformer med henblik på at forbedre konkurrenceevnen og reducere den høje arbejdsløshed, sætte ind over for den omfattende parallelle økonomi og forbedre erhvervsmiljøet.

35. Det er af afgørende betydning, at reformprocessen ledsages af en konstruktiv og vedvarende politisk dialog mellem regeringen og oppositionen. Det er både regeringens og oppositionens ansvar at sikre, at den politiske debat primært finder sted i parlamentet og at bidrage til at skabe de rette betingelser for en sund debat. Regeringen er nødt til at sikre, at oppositionen har mulighed for fuldt ud at varetage sin demokratiske kontrolfunktion. Samtidigt er oppositionen også nødt til at gå konstruktivt ind i den demokratiske proces. Kompromisbaseret og konstruktivt arbejde i parlamentet er afgørende for reformernes bæredygtighed. Oprettelsen af et nationalt råd for europæisk integration, der samler alle de berørte parter, vil bidrage til at fremme reformprocessens inklusionsevne. Det er også vigtigt for at opnå enighed om de relevante reformer generelt i det albanske samfund.

36. Bosnien-Hercegovina: Landet har ikke gjort fremskridt med EU-integrationsprocessen. Der mangler kollektiv vilje hos de politiske ledere til at adressere de reformer, der er nødvendige for at gøre fremskridt med hensyn til EU-integration. Der er gjort meget begrænsede fremskridt med politiske og økonomiske spørgsmål og med en tilnærmelse til EU-standarder. De alvorlige oversvømmelser, der ramte landet i maj, havde betydelige samfundsøkonomiske konsekvenser. EU ydede en umiddelbar og betydelig rednings- og nødhjælpsindsats og organiserede en donorkonference i juli. Der blev givet betydelige tilsagn fra det internationale samfund til genopretnings- og genopbygningsfasen.

37. Udbredte protester fra borgernes side i starten af 2014 understregede den skrøbelige samfundsøkonomiske situation. Kommissionen har lanceret tre initiativer, der skal skifte fokus over mod reformer og spørgsmål, der er af direkte betydning for borgerne. Den har udvidet den strukturerede dialog mellem EU og Bosnien-Hercegovina om retlige anliggender til også at omfatte supplerende retsstatsspørgsmål, navnlig bekæmpelsen af korruption. Den har nedsat en fælles arbejdsgruppe for EU og Bosnien-Hercegovina for at fremskynde gennemførelsen af EU-finansierede projekter. Den har fokuseret på at styrke den økonomiske styring. Dette omfattede udvikling af vækst- og beskæftigelsespagten sammen med centrale aktører, bl.a. internationale finansielle institutioner. Pagten bliver en målestok for den nødvendige økonomiske reform de kommende måneder. Den vil også udgøre grundlaget for det nationale økonomiske reformprogram, som Kommissionen forventer at landet vil udarbejde inden udgangen af januar 2015.

38. Manglen på en effektiv koordinationsmekanisme for EU-spørgsmål har fortsat en negativ indvirkning på landets samspil med EU. Der er stadig politiske spændinger i ministerrådet over kompetencefordelingen på forskellige regeringsniveauer. Dette er blevet forstærket af kompleksiteten af landets institutionelle system, hvilket har forhindret gennemførelsen af tre ud af de seneste seks underudvalgsmøder under interimsaftalen. Bosnien‑Hercegovina nægter fortsat også at tilpasse aftalen med henblik på at tage hensyn til landets traditionelle handel med Kroatien, inden dette land blev medlem af EU. Kommissionen har taget skridt til at suspendere visse af Bosnien‑Hercegovinas handelsfordele, hvis tilpasningsprocessen ikke er afsluttet inden udgangen af 2015. Stabiliserings- og associeringsaftalen, der blev undertegnet i 2008 og ratificeret i 2011, er endnu ikke trådt i kraft, eftersom Bosnien‑Hercegovina endnu ikke har opfyldt betingelserne.

39. De involverede politiske aktører har været ude af stand til at enes om landsdækkende strategier, som kræves til instrumentet for førtiltrædelsesbistand i sektorer som energi, transport og miljø. Det har ført til en betydelig reduktion af finansieringen på disse områder og fornyet fokusering på bistand, der kommer borgerne til direkte til gode. Indgåelse af den nødvendige aftale vil gøre det muligt for Bosnien‑Hercegovina at få det fulde udbytte af de tilgængelige finansieringsmidler.

40. På trods af Kommissionens intensive indsats for at fjerne de resterende hindringer er Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols Sejdić-Finci-dom ikke blevet fuldbyrdet. Dommen anvendes stadig til at tjene snævre partipolitiske og etniske interesser, og løsningen på problemet knyttes sammen med andre spørgsmål.

41. For at Bosnien‑Hercegovina kan nærme sig en EU-integration er det vigtigt, at der sker en hurtig regeringsdannelse på alle niveauer efter valget, og at der hurtigt tages konkrete reformskridt. Det politiske lederskab skylder Bosnien‑Hercegovinas borgere at give landet en klar kurs. De politiske institutioners effektivitet og den måde, de fungerer på, skal forbedres på alle niveauer i statsapparatet. Dette gælder navnlig samspillet mellem de forskellige regeringsniveauer. Det kræver, at der etableres en velfungerende koordinationsmekanisme for EU-anliggender. Der skal også ske en generel opstramning af arbejdet i den offentlige forvaltning.

42. Kosovo: Afslutningen af forhandlingerne om stabiliserings- og associeringsaftalen med Kosovo og paraferingen af den i juli var en milepæl på Kosovos vej mod en EU-integration. Der er tale om den første brede aftale mellem EU og Kosovo. Stabiliserings- og associeringsaftalen sikrer øget politisk dialog, en tættere handelsmæssig integration, herunder en åbning af EU’s markeder for Kosovos industri- og landbrugsprodukter, og nye former for samarbejde. Kommissionen ser nu frem til aftalens undertegning og indgåelse. Efter valget i juni har der været et stadigt mere polariseret politisk klima, og Kosovo er endt i et politisk dødvande, der forsinker visse centrale reformer.

43. Kosovo har gjort fremskridt i sin visumliberaliseringsdialog. Det gode samarbejde med EU’s retsstatsmission, EULEX, er fortsat. Kosovos myndigheder har indgået betydelige politiske forpligtelser vedrørende fornyelse af missionens mandat og har samtidigt påtaget sig et større ansvar og givet tilsagn om at oprette en særlig domstol til behandling af sager, der er resultatet af undersøgelser gennemført af Special Investigative Task Force under EULEX. For at afslutte denne proces er Kosovo nødt til at gennemføre de nødvendige lovgivningsmæssige ændringer, herunder af forfatningen. Kosovo bør samarbejde med den planlagte domstol og adressere problemerne fra fortiden.

44. Kosovo står over for mange udfordringer. Retsstaten i Kosovo, herunder retsvæsenets uafhængighed, og de begrænsede resultater med bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption vækker fortsat bekymring. Der skal gøres mere for at adressere mangler, der er identificeret i forbindelse med visumdialogen, og bl.a. sættes ind over for risiciene ved en eventuel visumliberalisering, hvad angår sikkerhed og migration. Det begynder at haste med gennemførelsen af strukturelle økonomiske reformer over for den store arbejdsløshed. Der skal i første række gennemføres vigtige reformer som f.eks. en valgreform og reformer i den offentlige forvaltning, og minoriteterne skal sikres bedre beskyttelse.

45. Kosovo skal gøre en aktiv indsats med sin EU-reformdagsorden og de prioriteter, der blev påpeget i feasibilityundersøgelsen fra 2012 og i de seneste fremskridtsrapporter. Kosovo har under stabiliserings- og associeringsaftalen forpligtet sig til at gennemføre omfattende reformer og tilpasse sin lovgivning til EU-retten, herunder på områder som f.eks. retsstaten, offentlig forvaltning, økonomi, konkurrence og handel. Kosovo bør fokusere på at forberede en gnidningsfri gennemførelse af stabiliserings- og associeringsaftalen og etablere de nødvendige strukturer. Kommissionen er parat til at støtte Kosovo på vej mod denne nye vigtige fase i landets forbindelser til EU og intensivere dialogen med det nationale råd for europæisk integration.

46. Kosovos resultater med EU-integrationen har været mulige på grund af de fremskridt, Kosovo har gjort med reformer, og på grund af landets fortsatte ønske om at normalisere sine forbindelser til Serbien, hvor der er gjort betydelige fremskridt. Den nye regering i Kosovo vil i den henseende fortsat skulle engagere sig i det regionale samarbejde og være aktivt og konstruktivt engageret i normaliseringsprocessen i forhold til Serbien. Kosovo bør fortsætte gennemførelsen af de aftaler, der er indgået inden for rammerne af dialogen.

47. Situationen i det nordlige Kosovo er stadig spændt. Alle aktører bør samarbejde med EULEX og afstå fra at tage ensidige skridt. EULEX skal have fuld støtte til at gennemføre sit mandat i det nordlige Kosovo. Der bør gøres en yderligere indsats for at gøre det muligt for de fire nordlige kommuner at fungere inden for rammerne af Kosovos lovgivning.

48. Tyrkiet: Tyrkiet er et kandidatland og en strategisk partner for Den Europæiske Union. Dets dynamiske økonomi er et værdifuldt bidrag til velstanden på det europæiske kontinent. De meget alvorlige begivenheder i regionen, navnlig i Syrien og Irak gør det endnu mere vigtigt, at der samarbejdes om udenrigspolitiske spørgsmål. Tyrkiets strategiske placering understreger også betydningen af mere samarbejde på områder som migrationspolitik og energisikkerhed. Værdien af et sådant samarbejde er endnu tydeligere, når man ser på de betydelige udfordringer, der er skabt af de seneste begivenheder i vores fælles nabolande, herunder krisen i Ukraine.

49. Aktive og troværdige tiltrædelsesforhandlinger udgør de bedste rammer til udnyttelse af det fulde potentiale i forbindelserne mellem EU og Tyrkiet. På grund af sin særlige rækkevidde og dybde er tiltrædelsesprocessen, som ikke kan erstattes af noget alternativ, med til at fremme EU-relaterede reformer, og den udgør et vigtigt grundlag for