Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

- »Kommissionens meddelelse om racisme, fremmedhad og antisemitisme«, og - »Forslag til Rådets afgørelse om udpegning af 1997 som Det Europæiske År mod Racisme« () (96/C 204/09)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 22. februar 1996 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspørgsmål, som udpegede Christoforos Koryfidis til ordfører og Jocelyn Barrow til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 12. april 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 335. plenarforsamling af 24.-25. april 1996, mødet den 24. april 1996, med 112 stemmer for, 1 imod og 5 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Kommissionen udsendte i december 1995 sin meddelelse om racisme, fremmedhad og antisemitisme (KOM(95) 653 endelig udg.). Meddelelsen var ledsaget af et forslag til Rådets afgørelse om udpegning af 1997 som Det Europæiske År mod Racisme med følgende målsætninger:

a) bevidstgøre og sprede oplysninger om racisme, fremmedhad og antisemitisme i Fællesskabet;

b) fremhæve den trussel, som diskrimination på grund af race, hudfarve, religion og national eller etnisk oprindelse udgør for den økonomiske og sociale samhørighed i Fællesskabet;

c) gøre offentligheden opmærksom på fordelen ved en integrationspolitik, navnlig på uddannelses-, bolig- og beskæftigelsesområdet;

d) fremme overvejelser og drøftelser om de aktioner, der er nødvendige for at bekæmpe racisme, fremmedhad og antisemitisme i Fællesskabet;

e) sørge for at oplysninger om foranstaltninger og aktioner mod racisme, fremmedhad og antisemitisme, der gennemføres på nationalt og europæisk plan, spredes til en bred kreds;

f) fremme princippet om solidaritet mellem alle medlemmer af samfundet;

g) inddrage ofrene for racisme, fremmedhad og antisemitisme i den europæiske integrationsproces.

1.2. ØSU mener ikke, at man kan opfylde traktatens målsætninger uden at bekæmpe disse fænomener. Det støtter derfor indholdet i Kommissionens meddelelse og forslag til Rådets afgørelse om at gøre 1997 til Det Europæiske År mod Racisme. Støtten gives dog med de i punkt 5 nævnte forbehold.

2. Generelle bemærkninger

2.1. Definitioner

2.1.1. ØSU opfordrer Kommissionen til at anvende klare definitioner på »racisme, fremmedhad« og »antisemitisme« i forslaget. Disse definitioner bør være baseret på standardterminologi fra officielle internationale institutioner og organisationer som FN, ILO og Europarådet.

2.1.2. ØSU forstår

- ved »den europæiske idé«: de systematiske, samstemmende, langvarige og vedholdende bestræbelser i efterkrigstidens Europa på at opbygge et multikulturelt, multilingvalt, anti-racistisk Europa med frihed, demokrati, velfærd og social retfærdighed;

- ved »EU-borger«, ideelt set: en ansvarlig, demokratisk indstillet, pligtopfyldende borger, som forholder sig kritisk til institutionerne og deres virkemåde, holder institutionernes grænser og effektivitet under opsyn, samt våger over, at muligheden for at deltage i beslutningsprocessen og adgangen til fælles rettigheder og fordele til hver en tid er reel.

2.1.3. EU's medlemsstater definerer ikke begreberne »mindretal«, »indvandrere« og »udlændinge« ud fra de samme sociale, politiske og juridiske forhold.

2.1.3.1. Selv om der er tale om forskellige begreber, ser man tit et af begreberne anvendt på en forkert gruppe mennesker. Definitionerne fremhæver dog de betydelige forskelle i tilgangen, hvad angår den umiddelbare reaktion og de fremtidige konsekvenser.

2.1.3.2. Med begrebet »etnisk mindretal« karakteriseres en mindre del af befolkningen, som adskiller sig ved let identificerbare racemæssige eller kulturelle karakteristika. Det er vigtigt at skelne mellem dette begreb og de fremmedfjendtlige tendenser til at stemple visse mindretal og pådutte dem bestemte egenskaber. I Europa vil etniske mindretal ofte udvise forskelle med hensyn til bosættelsestidspunkt. Nogle af dem er kommet for relativt nylig, mens andre har boet her i flere generationer.

2.1.3.3. Begrebet »indvandrere« bør rettelig anvendes om personer, der flytter fra et samfund til et andet (første generation). Begrebet benyttes tit om vandrende befolkningsgrupper både i og uden for Fællesskabet. Begrebet bruges fejlagtigt om den anden eller de efterfølgende generationer, som er gledet ind på arbejdsmarkedet og må formodes at udføre deres pligter og nyde deres rettigheder på linje med andre borgere.

2.1.3.4. Begrebet »udenlandsk arbejdstager« betegner først og fremmest en arbejdsrelation, som er forbundet med problemer hvad angår fri bevægelighed, udøvelse af borgerrettigheder, social sikring og familiesammenføring; arbejdsforholdet kan være for en begrænset periode (og undergivet vilkårene på arbejdsmarkedet).

Betydningen af disse begreber ligger i, at personer i alle tre kategorier kan blive udsat for racisme og fremmedhad.

2.2. Bestemmelse af fænomenets omfang, udbredelse og grænser

2.2.1. Racisme og fremmedhad synes for øjeblikket at være i fremgang. I nogle tilfælde er visse personers opførsel under al kritik og vækker bekymring. Fænomenets omfang og betydning såvel som dets årsager må afdækkes, dvs. undersøges og udforskes seriøst på universitetsniveau og gennem appliceret forskning.

2.2.2. Man må under alle omstændigheder indledningsvis pointere, at racismen griber forstyrrende ind i såvel EU's centrale idealer som dets bestræbelser på at gennemføre de fire »friheder« i praksis.

2.2.2.1. Befolkningen i Fællesskabet er i demografisk henseende langt mindre homogen i dag, end da Rom-traktaten blev vedtaget. Det tempo, hvormed de økonomiske, politiske og sociale forandringer sker i resten af verden er af afgørende betydning for Fællesskabet. Samtidig fortsætter tilstrømningen af tredjelandsborgere til Fællesskabet.

2.2.2.2. Den moderne EU-borger eller -indbygger er ikke nødvendigvis af en i racemæssig, politisk og etnisk henseende europæisk homogen herkomst (hvis man da nogensinde har kunnet tale om en sådan).

2.2.2.3. Befolkningen i EU er mest af alt at sammenligne med en mosaik. Denne berigende mosaik udgøres ikke så meget af nytilkomne som af børn og børnebørn af mennesker, der er kommet for mange år siden. De kan som EU-borgere med rette gøre krav på de fire »friheder«. At karakterisere nationale mindretal slet og ret som indvandrere, udlændinge eller flygtninge er for snæversynet.

2.2.2.4. Af hensyn til EU's fremtid må vi ikke glemme, at det menneskelige potentiale også kan bidrage til at skabe politiske og økonomiske bånd mellem Fællesskabet og andre dele af verden. Følgelig skaber disse personer ikke problemer, men derimod nye muligheder.

2.2.2.5. På tærsklen til det 21. århundrede er det på tide at erkende, at racismen og dens fortalere udgør en trussel mod den europæiske idé, og at påvise problemets reelle karakter i stedet for at lade, som om det er ubetydeligt.

2.3. Et forsøg på at forklare fænomenet og dets mulige årsager

2.3.1. Fremmedhad og racisme kan hovedsagelig tilskrives uvidenhed (dvs. manglende viden) og den deraf følgende usikkerhed, som folk føler over for noget fremmed og anderledes.

2.3.2. Under visse omstændigheder kan fremmedhad og racisme udvikle sig fra at være en skjult personlig skyld og opfattelse til en ideologisk baseret gruppeoptræden, der som regel ender i aggressivitet. Fra det sekund, hvor en personlig racistisk tendens udvikler sig og tager form af en fælles opfattelse og social adfærd, udgør racismen et problem, såvel på det private som på det offentlige plan (herunder institutionaliseret racisme og racistisk politik).

2.3.3. Gunstige omstændigheder for udvikling af racisme og fremmedhad er bl.a.

- personlig, social, national m.m. isolation;

- mangel på eller fortielse af viden, vildledning og fejlinformation;

- fattigdom, arbejdsløshed og enhver anden form for social marginalisering;

- fanatisme af racemæssig, overdreven national, religiøs eller anden art.

2.3.3.1. Ovenstående betingelser er hver især eller tilsammen gunstige for udviklingen af racisme og fremmedhad.

2.3.3.2. Arbejdsløshed er en af de faktorer, der er stærkest medvirkende til, at racistisk adfærd opstår, udvikler sig og bryder ud. Det er tydeligt, at fænomenet blomstrer op i perioder med stor arbejdsløshed som den nuværende. Det er blandt andet af denne grund, at en politik med henblik på oprettelsen af nye arbejdspladser og bekæmpelse af arbejdsløshed er absolut nødvendig.

2.3.4. Omstændigheder, der hæmmer udvikling af racisme og fremmedhad

2.3.4.1. Det er let at konstatere, i hvilke historiske perioder racismen har stået svagt. De udmærker sig ved at være perioder, hvor folk uanset afstamning har kunnet bevæge sig frit (), hvor de har haft et overordnet fælles mål (), og hvor de har haft en fælles opfattelse af retfærdighed, dvs. en fælles og af alle accepteret lovramme, en fælles referenceramme for virke og handling for såvel enkeltpersoner som grupper af personer ().

2.4. Sammenfattende kan man sige, at racismen er en skjult personlig opfattelse, der bunder i svaghed. Denne opfattelse kan under visse omstændigheder forvandle sig til en ideologisk massebevægelse, der kan gå hen og få flertal.

2.4.1. Fra dette øjeblik antager de politiske handlinger (såvel enkeltpersoners som gruppers) en primitiv, ulogisk og umenneskelig karakter.

2.4.2. Fremmedhad er med sikkerhed et forstadium til racistiske opfattelser, mens antisemitisme historisk set opbyder det stærkeste eksempel på racistisk vold.

2.4.3. Forebyggelse af fremmedhad og racisme er en vigtig forpligtelse for ethvert demokratisk og humanistisk samfund.

2.4.4. Den europæiske idé som livsopfattelse og grundholdning, nært forbundet som den er med begreber som enighed, samarbejde, tolerance og respekt for det anderledes, kan naturligvis ikke forenes med fremmedhad, racisme og antisemitisme.

2.4.5. Den Europæiske Union må gennem sine institutioner som den vigtigste fortaler for den europæiske idé og som objektiv iagttager af udviklingen internt i Fællesskabet reagere på nødsignalerne i tide og udarbejde konkrete rammeforslag til afhjælpning af problemet. EU bør stække racismen ved at træffe sine foranstaltninger i tide.

2.4.6. Disse bestræbelser skal søge at trænge igennem problemernes overflade. De skal gå i dybden og bekæmpe årsagerne ved roden.

2.4.7. På langt sigt kan man bl.a. bekæmpe uvidenhed - og dermed fremmedhad og personlige racistiske tendenser - gennem uddannelsessystemet. Ad samme vej kan man opbygge de nødvendige mekanismer til at skelne mellem information og misinformation/vildledning.

2.4.8. På det sociale plan kan man ved at bekæmpe arbejdsløshed og social marginalisering bidrage til at forhindre udvikling af fremmedhad og racisme.

2.4.9. Herudover må man gendrive den racistiske propaganda ved at påvise racismens perspektiver og de racistiske bevægelsers og lederes endemål. Herved kan den (ligeledes) skjulte antiracistiske samvittighed, som forhåbentlig er til stede hos et overvældende flertal af EU-borgerne, vækkes, opdyrkes og udvikles.

2.4.10. Eftersom befolkningen i EU bliver stadig mindre homogen, må man sikre en fornuftig ligevægt mellem stolthed over herkomst (hvordan denne end defineres på grundlag af historiske eller andre faktor) og respekt for racemæssige, kulturelle, religiøse eller nationale forskelle.

Uanset hvilket billede af samfundet vi har, kræver dagens - og i endnu højere grad morgendagens - udfordringer en direkte og åben dialog med henblik på løsningen af sådanne problemer internt i EU. Racismen er et stort problem, uanset om den udtrykkes gennem utilsløret vold eller består i begrænsninger af personers muligheder i livet. Racismen er i direkte modstrid med demokratiets væsen.

3. ØSU's holdning til racisme og fremmedhad

3.1. ØSU er et forum, hvor personer, grupperinger på arbejdsmarkedet og nationale repræsentanter med forskellige synspunkter og interesser mødes og diskuterer, bliver enige eller uenige, strides eller samarbejder. ØSU's antiracistiske holdninger kan netop af samme grund tages for givet som en veletableret kendsgerning, der har fået udtryk og er blevet formuleret i en række udtalelser ().

3.2. Samtidig har ØSU på linje med tilsvarende råd i medlemsstaterne som følge af deres sammensætning, funktion og indre logik en afgørende rolle at spille i forbindelse med fastlæggelsen af en politik til bekæmpelse af fremmedhad, racisme og antisemitisme.

3.3. Den fælles erklæring om forebyggelse af racekonflikter og fremmedhad og fremme af ligebehandling på arbejdspladsen, som blev vedtaget af arbejdsmarkedets parter på topmødet i Firenze den 21. oktober 1995, kan anvendes som udgangspunkt for bestræbelser på at udforme en konkret politik. Også andre økonomiske og sociale grupperinger bør inddrages i disse bestræbelser.

4. Resumé af Kommissionens meddelelse ()

4.1. I Kommissionens meddelelse påpeges det først, at problemet findes i hele EU, og at der er behov for en nutidig undersøgelse af problemets omfang. Dernæst fremhæves de grundlæggende årsager til fremmedhad, racisme og antisemitisme og behovet for en europæisk reaktion.

4.2. Formålet med denne meddelelse (som Kommissionen bebudede i sit sociale handlingsprogram på mellemlang sigt 1995-1997) er at samle Kommissionens aktiviteter på området og foreslå en fremgangsmåde for den videre udvikling samt fremlægge et specifikt forslag til Rådets afgørelse om udpegning af 1997 som Det Europæiske År mod Racisme.

4.3. Kommissionen beskriver sin hidtidige reaktion på racismeproblemet og den særlige rolle, den fortsat kan spille ved at supplere medlemsstaternes aktioner på området på grundlag af nedenstående ledende principper:

- Kampen mod racisme kræver samarbejde mellem alle berørte parter.

- Forebyggelse må være hovedformålet med enhver strategi til bekæmpelse af racisme.

- Prioriteter bør fastsættes i samarbejde.

- Subsidiaritetsprincippet skal overholdes.

Kommissionen ønsker først og fremmest at stræbe efter, at indsatsen smitter af på de eksisterende politiske instrumenter på beslægtede områder, herunder navnlig Socialfonden.

Et andet hovedbidrag kommer fra instrumenter, som allerede - direkte eller indirekte - bekæmper racisme, og som fortsat vil spille en stor rolle.

Det drejer sig om programmer på uddannelses- og ungdomsområderne (f.eks. Socrates, Leonardo da Vinci og Ungdommen for Europa III).

Endelig taler Kommissionen om at udbrede rigtig og effektiv antiracistisk praksis gennem de relevante organisationer, navnlig gennem organisationer, der har relation til indvandrere og etniske mindretal.

Den taler mere konkret om støtte til initiativer som Byernes Antiracismeprojekt, Mæglerinstitutionen, Migranternes Forum og ELAINE (European Local Authorities Interactive Network for Ethnic Minorities).

4.4. Med hensyn til lovgivning på europæisk plan:

- har Kommissionen fokuseret på indsamling af viden om ligheder og forskelle i medlemsstaternes lovgivninger og på udvikling og uddybning af samarbejdet på fællesskabsplan;

- foreslår Kommissionen, at der indføres en særlig ikke-diskriminationsbestemmelse i traktaten, som automatisk vil finde anvendelse på Fællesskabets retsakter på alle relevante områder;

- foreslår Kommissionen, at der gives særlige beføjelser til bekæmpelse af racediskrimination gennem indføjelse af nye bestemmelser i traktaten.

I lyset af ovenstående og fordi racistisk adfærd også træffes inden for politiets rækker, anser ØSU det for et positivt forslag, at der udvikles en europæisk politiuddannelsesstrategi med henblik på at undgå konflikter samt forebygge og opklare racistiske forbrydelser. ØSU mener i den forbindelse, at det ville være hensigtsmæssigt at oprette en speciel politienhed.

4.5. Aktionens varighed er 24 måneder. Kommissionen er ansvarlig for gennemførelsen af beslutningen, idet den bistås af et rådgivende udvalg, bestående af repræsentanter for medlemsstaterne.

5. Særlige bemærkninger

5.1. Det fremgår tydeligt af dokumentet, at Kommissionen er meget opsat på dels at informere om risikoen for diskrimination, dels at få iværksat konkrete og effektive foranstaltninger til bekæmpelse af racisme, fremmedhad og antisemitisme. Kommissionens adfærd er måske et udtryk for forskellige opfattelser af problemets omfang, udstrækning og imødegåelse i EU's institutioner. ØSU vil derfor gerne med det samme pointere, at det støtter de kræfter, som mener, at traktaten bør indeholde en ikke-diskriminationsbestemmelse. ØSU støtter og bakker op bag ethvert antiracistisk tiltag fra EU-institutionernes side.

5.2. Man finder ikke en fornuftig løsning på et problem uden at kende problemet til bunds - dets årsager og dets udstrækning. Dette er et centralt punkt for ØSU. ØSU synes derfor, det er utroligt, at den nyeste Eurobarometer-undersøgelse på området er 8 år gammel, og ser gerne sådanne undersøgelser udarbejdet med faste intervaller fremover (jf. punkt 2.3.3 i meddelelsen). ØSU støtter af samme grund, at der straks oprettes et europæisk center til overvågning af racistiske og fremmedfjendske fænomener (jf. punkt 2.3.5 i meddelelsen).

5.3. En fuldstændig strategi mod racisme og fremmedhad forudsætter ifølge ØSU aktioner, der omfatter hele Europa, dvs. også lande uden for EU. Fællesskabets økonomiske og sociale fremtidsudsigter afhænger af aktionerne mod racisme, fremmedhad og antisemitisme, men aktionerne vil ikke være i stand til at udslette fænomenerne fra jordens overflade. Derfor mener ØSU, at Kommissionen sammen med internationale organisationer skal undersøge situationen på verdensplan med henblik på i samarbejde med disse organisationer at udforme en politik for verden som helhed (jf. punkt 2.3.6. i meddelelsen).

5.4. Specielt om aktionerne internt i Fællesskabet har ØSU følgende bemærkninger:

5.4.1. Ifølge ØSU's udtalelse fra 1992 om »Borgernes Europa« må en EU-indsats baseres på en traktatbestemmelse, der forbyder forskelsbehandling på grundlag af køn, hudfarve, race og religiøs, politisk eller anden overbevisning (). ØSU er således enigt med Kommissionen i, at der bør indføjes en særlig ikke-diskriminationsbestemmelse i traktaten, ligesom der bør gives særlige beføjelser til bekæmpelse af racediskrimination (punkt 2.3.7 i meddelelsen). Det er endvidere af den opfattelse, at beslutninger om ændringer af traktaten skal træffes på regeringskonferencen på grundlag af forslag fra refleksionsgruppen. Det har desuden noteret sig »Vismandsudvalgets« forslag nr. 7, at traktaten bør indeholde et forbud mod enhver form for diskrimination på grundlag af race, hudfarve, køn, sprog, religion, politisk eller anden overbevisning, national eller social baggrund, tilhørsforhold til nationalt mindretal, formueforhold, herkomst, handicap eller lignende ().

5.4.2. ØSU anser uddannelse for det vigtigste middel til at bekæmpe racistiske fordomme og vække den antiracistiske samvittighed. Det ønsker uddannelse og efteruddannelse (særlig af de unge) styrket og udformet på en sådan måde, at målene kan nås. ØSU er i den forbindelse overbevist om, at den tværkulturelle uddannelse må styrkes og udbredes mest muligt. Samtidig er der brug for små, begavede alternativer til bekæmpelse af fordomme. Et eksempel herpå er: »Hvem skal undervise hvor?«

5.4.3. ØSU mener endvidere, at massemedierne er af afgørende betydning, når det gælder forebyggelse og bekæmpelse af racisme, eftersom massemedierne kan anvendes både positivt og negativt i bestræbelserne på at nå de opstillede mål. Efter ØSU's mening kan massemedierne anvendes til to formål, uden at det går ud over deres uafhængighed. Massemedierne kan anvendes

- til at bekæmpe racisme, fremmedhad og antisemitisme (der ikke nødvendigvis er rettet mod nationalitet, racemæssig herkomst eller religion) - dette ikke mindst gennem reklamer - og

- til at gendrive budskaber, som strider mod ovennævnte mål.

5.4.3.1. Den første del af denne politik vil omfatte stimulerende foranstaltninger og støtte til antiracistiske udsendelser og udgivelser. Til denne type hører alle Kommissionens forslag (Meddelelsens punkt 2.3.3; artikel 3 i forslaget til Rådets afgørelse) og en reklamekampagne til fordel for særligt intelligente og positive antiracistiske handlingsmønstre. Til en sådan politik hører ligeledes et uddannelses- og efteruddannelsesprogram på mellemlang sigt for folk fra mediebranchen og igangsættelse af en fælleseuropæisk dialog om fælles etiske regler vedrørende indsamling, udvælgelse og præsentation af nyheder.

5.4.3.2. Til den anden type hører enhver foranstaltning, der har at gøre med udvikling af borgernes intellektuelle forsvar over for vildledning og misinformation.

Det er absolut nødvendigt, at borgerne gennem uddannelsessystemet og den livslange efteruddannelse bibringes metoder til kritisk efterprøvning af oplysninger og kontrol af »viden«, eftersom videns- og informationssamfundet allerede er en realitet.

5.4.3.3. ØSU ønsker, at et forbud mod spredning af racistisk propaganda via Internet skal føjes til listen over Kommissionens aktioner i Rådets afgørelse om udpegning af 1997 som Det Europæiske År mod Racisme. Kommissionen bør med henblik herpå udbygge enhver form for dialog med Europarådet og andre internationale institutioner, der bygger på samarbejde på alle niveauer.

5.4.4. ØSU går principielt ind for Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om at gøre 1997 til Europæisk År mod Racisme, men ønsker dog at henlede opmærksomheden på følgende:

5.4.4.1. ØSU mener, at forslagets målsætninger er for ambitiøse i forhold til bevillingerne. Følgelig ønsker ØSU større bevillinger og et begrænset antal aktioner med større dækningsgrad. ØSU støtter under alle omstændigheder forslagene i Kommissionens meddelelse vedrørende fremme af overnationale programmer mod racisme.

5.4.4.2. Til betragtningen øverst side 26 i den danske udgave »racistiske og fremmedfjendske holdninger kan udgøre en hindring for den faktiske udøvelse af retten til fri bevægelighed« foreslår ØSU følgende tilføjelse: »og begrænsninger i den frie bevægelighed for tredjelandsborgere, der er bosat i EU, forstærker racistiske og fremmedfjendske holdninger;«.

5.4.4.3. ØSU peger specielt på uddannelse som middel til at vække og udvikle en antiracistisk samvittighed og på massemedierne som middel til at bekæmpe racistiske fænomener og udveksle informationer og kendskab til god praksis.

5.4.4.4. Endelig mener ØSU, at et europæisk år mod racisme ikke alene vil medvirke til at bekæmpe racismen, men også befordre velkomne og positive ændringer i samfundet. Formålet er ikke kun at demonstrere opnåede resultater, men også - på vej ind i det 21. århundrede - at tage fat på nye problemstillinger. At enhver borger på jorden skal kunne nyde grundlæggende rettigheder og har krav på en vis elementær livskvalitet, bør være grundlaget for enhver aktion i forbindelse med Det Europæiske År mod Racisme.

5.4.5. ØSU vil såvel i anledning af Kommissionens meddelelse som generelt gerne understrege betydningen af arbejdsmarkedets parters fælleserklæring fra topmødet i Firenze i oktober 1995 om »forebyggelse af racediskrimination og fremmedhad og fremme af ligebehandling på arbejdspladsen«. Denne erklæring bygger på arbejdsmarkedets parters fælles erfaringer, og den er vigtig for den europæiske økonomi og det europæiske samfunds videre udvikling. Kommissionen kan anvende fælleserklæringen i mange sammenhænge. ØSU støtter Firenze-erklæringen og opfordrer Kommissionen til at samarbejde med arbejdsmarkedsorganisationerne om at styrke og fremme erklæringens målsætninger, idet det anerkender arbejdspladsernes store betydning på dette område. Også andre økonomiske og sociale grupperinger bør inddrages i disse bestræbelser. ØSU mener på denne baggrund, at arbejdsmarkedets parter bør være repræsenteret i det rådgivende udvalg, som skal følge afviklingen af Det Europæiske År mod Racisme. ØSU bør som i tidligere tilfælde have observatørstatus.

5.5. ØSU mener selvfølgelig ikke, at man kan fjerne diskrimination, racisme, fremmedhad og antisemitisme med ét. Det bliver en langvarig kamp, hvor mange slag skal udkæmpes i samfundet hver eneste dag - på arbejdspladsen, i skolen, i fritiden og i hjemmet. Det afhænger i høj grad af os, af vores tolerance og graden af overensstemmelse mellem ord og gerning, hvor hurtigt vi når dertil, hvor vi respekterer forskelligheder, anerkender samme rettigheder og pligter for alle og koncentrerer os om de virkelige værdier uanset race, hudfarve, køn, religion og ideologi.

5.6. ØSU har i de foregående punkter ikke kun udtalt sig om, hvorvidt 1997 skal udpeges til Det Europæiske År mod Racisme, eller hvorvidt der er behov for en særlig politik til at løse problemerne på området. ØSU mener, at EU har et permanent ansvar: bekæmpelse af racisme bør være et af EU's idealer. Dette betyder bl.a., at de kommunale, regionale og statslige myndigheders foranstaltninger på området må følges op og støttes, så problemet kan blive erkendt og løsninger sat i værk. Fænomenerne er nemlig i strid med Romtraktatens fire friheder. De demografiske forandringer i Fællesskabet - der kun udgør en del af mere generelle forandringer på verdensplan - gør disse fænomener til et problem af vital betydning for det kommende årtusind.

Bruxelles, den 24. april 1996.

Carlos FERRER

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 89 af 26. 3. 1996, s. 7.

() Her tænkes ikke kun på personers, men også på tankers frie bevægelighed.

() Racismens svækkelse i USA under og umiddelbart efter Vietnam-krigen hang sammen med, at sorte og hvide soldater levede side om side under krigen.

() En sådan fælles retsopfattelse er bl.a. betinget af en sund konkurrence og fælles udviklingsforudsætninger.

() Jf. følgende ØSU-udtalelser:

1. EFT nr. C 186 af 26. 7. 1985

2. EFT nr. C 343 af 24. 12. 1988

3. 89/C 23/12

4. 92/C 40/95 af 31. 1. 1991

5. EFT nr. C 393 af 31. 12. 1994, s. 69.

6. EFT nr. C 313 af 30. 11. 1992 (resolution)

7. EFT nr. C 158 af 28. 5. 1996, s. 38

8. EFT nr. C 397 af 31. 12. 1994 - Vasco Cal (Hvidbog om europæisk social- og arbejdsmarkedspolitik - een vej frem for Unionen)

9. EFT nr. C 313 af 30. 11. 1992 - Rangoni Machiavelli (Borgernes Europa).

() KOM(95) 653, punkt 1.1 og 1.2.

() Udtalelse om »Borgernes Europa« (ordfører: Rangoni Machiavelli), EFT nr. C 313 af 30. 11. 1992, (Henstilling 2).

() Vismandsudvalgets rapport (formand: Maria de Lourdes Pintasilgo) - Bruxelles, oktober 1995-februar 1996.