Akronymer

COPA–COGECA : Sammenslutningen af Landbrugsorganisationer i Den Europæiske Union — Sammenslutningen af Landbrugs–andelsorganisationer i EU (Bruxelles)

EDA : European Dairy Association, den europæiske mejerisammenslutning (Bruxelles)

EU : Den Europæiske Union

EUROSTAT : De Europæiske Fællesskabers statistiske kontor

FAO : FN’s fødevare– og landbrugsorganisation (Rom)

OECD : Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (Paris)

USDA : United States Department of Agriculture, United States Department of Agriculture, USA’s landbrugsministerium

WTO : Verdenshandelsorganisationen (Genève)

ZMP : Zentrale Markt– und Preisberichtstelle GmbH, Zentrale Markt– und Preisberichtstelle GmbH, det centrale tyske markeds– og prisindberetningsorgan (Bonn)

Glossar over de vigtigste begreber med relation til mælkepolitikken

Mælkeækvivalent : en mængde mælk, der anvendes til fremstilling af et mejeriprodukt.

Indikativpris : en pris, som fastsættes af Rådet, og som svarer til den ønskede producentbetaling. Ved 2003–reformen af den fælles landbrugspolitik afskaffede man indikativprisen på mælk og indførte en direkte betaling, som er afkoblet fra produktionen og fungerer som indkomststøtte til producenterne.

Interventionspriser (eller referencepriser) for smør og skummetmælkspulver : priser, som fastsættes af Rådet, og som siden 1. juli 2007 har været 246,39 euro pr. 100 kg smør og 174,69 euro pr. 100 kg skummetmælkspulver. Hvis der er uligevægt på markedet, kan interventionsorganerne intervenere (offentlig oplagring) ved at opkøbe smør og/eller skummetmælkspulver i interventionsperioden (1. marts til 31. august), når markedspriserne ligger under et vist niveau (92 % af interventionsprisen for smør og 100 % af interventionsprisen for skummetmælkspulver). Opkøbene foretages til en pris på 90 % af referenceprisen for smør og 100 % af referenceprisen for skummetmælkspulver. Interventionen indstilles, når markedspriserne igen kommer op på det fastsatte niveau, eller når lagrene rammer det loft, som er fastsat af Rådet (30000 ton smør og 109000 ton skummetmælkspulver). Kommissionen kan dog tillade opkøb ud over disse mængder ved licitation.

Leverancekvote : en kvote for den mælk, producenterne leverer til godkendte opkøbere. Normalt er det mælk, der indsamles af mejerierne.

Kvote for direkte salg : en kvote for den mælk, som producenterne sælger eller på anden måde overdrager direkte til forbrugerne, og de andre mejeriprodukter, som producenterne sælger eller på anden måde afhænder.

2003–reformen : reform af den fælles landbrugspolitik på grundlag af Luxembourg–aftalen af 26. juni 2003, der styrker den proces, som blev påbegyndt i 1992 (McSharry–reformen) og videreført i 1999 (Agenda 2000–reformen), og som indebærer, at prisstøtten reduceres, og at der kompenseres for dette med direkte indkomststøtte. 2003–reformen medfører, at støtten afkobles, og at der indføres en række betingelser samt gives mere støtte til udvikling af landdistrikter.

Resumé

I. Mælk spiller en vigtig rolle i Den Europæiske Unions landbrugsøkonomi. På årsbasis leverer over én million producenter 148 millioner ton mælk til en værdi af 41 milliarder euro fra deres bedrifter. Forarbejdningen af mælken beskæftiger ca. 400000 mennesker og genererer en omsætning på 120 milliarder euro. Mælkens fedt og protein anvendes til fremstilling af ost, smør og konsummælk.

II. EU har en mælkepolitik, hvis centrale mål er at skabe ligevægt på markedet, at stabilisere priserne, at sikre producenterne en rimelig levestandard og at øge deres konkurrenceevne. Den fælles markedsordning for mælk, som har eksisteret siden 1968, blev ændret grundlæggende ved mælkekvoternes indførelse i 1984. I overensstemmelse med Agenda 2000 påbegyndte man liberaliseringen af sektoren i forbindelse med 2003–reformen ved at reducere prisstøtten og indføre direkte indkomststøtte. "Sundhedstjekket" af den fælles landbrugspolitik i 2008 bekræftede, at mejerisektoren vil blive totalt liberaliseret, idet kvoterne afskaffes i 2015. Udgifterne til mejerisektoren er steget fra 2750 millioner euro i 2005 til ca. 4500 millioner euro i 2007, når man medregner den anslåede direkte støtte, som er blevet integreret i enkeltbetalingen til bedrifterne.

III. Rettens revision omhandlede effektiviteten af Kommissionens forvaltning af markedet for mælk og mejeriprodukter set i forhold til de vigtigste mål for EU’s mælkepolitik.

IV. Hvad angår ligevægten på markedet konkluderer Retten, at mælkekvoterne har sat faste rammer for produktionen, men at kvoterne i lang tid var for store i forhold til markedets absorptionskapacitet. Overskudsproduktionen (af smør og mælkepulver) blev finansieret af Fællesskabet. I lang tid blev Fællesskabets leverancekvote overskredet med en meget lille mængde, men siden 2004 er den konsekvent blevet underudnyttet. I mejeriåret 2007/2008 svarer underudnyttelsen til 1 % af den samlede kvote i EU–27. Den aktuelle kvoteordning sætter kun reelle begrænsninger for produktionen i et lille antal medlemsstater. De afsætningsforanstaltninger, der skulle fremme forbruget af mælkefedt (smør) og mælkeprotein (mælkepulver) på EU–markedet, har spillet en begrænset rolle i de seneste år.

V. Hvad angår målet om prisstabilitet konstaterer Retten, at den nominelle producentpris på mælk i perioden 1984–2006 kun har ændret sig lidt sammenlignet med perioden før indførelsen af kvoterne. Målt i faste priser er producentprisen på mælk imidlertid konstant blevet udhulet siden 1984. Producentprisen på mælk og forbrugerprisen på mælk udvikler sig ikke parallelt, for de påvirkes af forskellige parametre. Fra begyndelsen af 2000 til midten af 2007 steg de nominelle forbrugerpriser på mejeriprodukter med 17 %, mens den nominelle producentpris faldt med 6 %.

VI. Hvad angår målet om at sikre producenternes indkomstniveau, konstaterer Retten, at mælkeproducenternes indkomst stadig er lidt højere end den gennemsnitlige landbrugsindkomst, som i faste priser viser en faldende tendens. Støtten udgør en stor og stigende del af mælkeproducenternes indkomst, men der er store udsving fra medlemsstat til medlemsstat. Omstruktureringen af mejerisektoren og det stadige fald i antallet af bedrifter bevirker, at mælkeproducenternes statistiske gennemsnitsindkomst fastholdes. EU–15 mistede halvdelen af sine mælkebedrifter fra 1995 til 2007. Over 500000 producenter indstillede deres produktion i denne periode.

VII. Hvad angår konkurrenceevne konstaterer Retten, at EU’s andel af verdenshandelen med mejeriprodukter er blevet mindre siden 1984. EU–støtten til eksport af mejeriprodukter er reduceret betydeligt i de seneste år. Faktisk har EU–producenter af basisprodukter (smør og mælkepulver) kun været konkurrencedygtige på verdensmarkedet, når priserne var høje. Når priserne ikke var høje, eksporterede producenterne deres varer med støtte fra fællesskabsbudgettet. Verdensmarkedspriserne har mindre indvirkning på eksporten af produkter med større værditilvækst såsom ost.

VIII. Retten fremhæver tre forhold, som Kommissionen og medlemsstaterne bør være opmærksomme på i forbindelse med den gradvise liberalisering af EU’s mejerisektor:

ustabiliteten på markederne, som hurtigt kan skabe nye overskud;

den tiltagende omstrukturering, som indebærer en risiko for, at mange af producenterne i ugunstigt stillede områder forsvinder, og at produktionen koncentreres geografisk;

EU–mejerisektorens konkurrenceevne, som afhænger af, om sektoren kan imødekomme efterspørgslen på verdensmarkedet med hensyn til produkternes pris og kvalitet.

IX. På grundlag af dette anbefaler Retten:

at der fortsat føres tilsyn med udviklingen på markedet for mælk og mejeriprodukter for at undgå, at liberaliseringen af sektoren igen fører til en situation med overproduktion;

at Kommissionen løbende fører tilsyn med prisdannelsen på fødevareområdet. Koncentrationen af forarbejdnings– og distributionsvirksomheder må ikke gøre mælkeproducenterne til veritable pristagere (price–takers) og begrænse muligheden for, at de endelige forbrugere får et rimeligt udbytte af de lavere priser;

at det mere indgående overvejes, hvilke strategier der kan sættes i værk for på én gang at tackle de specifikke problemer i de regioner, hvor mælkeproduktionen er sårbar, især i bjergområder, og imødegå de miljømæssige konsekvenser af, at mælkeproduktionen koncentreres geografisk;

at bestræbelserne på at omstille mælkeproduktionen fortsættes, idet man primært fokuserer på at dække efterspørgslen på EU’s hjemmemarked og supplerer ved at fremme produktionen af ost og andre produkter med stor værditilvækst, som kan eksporteres uden støtte fra budgettet.

Indledning

Markedet for mælk og mejeriprodukter

1. Mælk er et af Den Europæiske Unions vigtigste landbrugsprodukter: På årsbasis producerer over én million bedrifter i EU 148 millioner ton mælk til en værdi af ca. 41 milliarder euro, svarende til 14 % af værdien af EU’s samlede landbrugsproduktion (EU–25, 2006) [1]. Over 60 % af det oksekød, der produceres i EU, kommer fra malkekvægsbesætninger [2]. Den Europæiske Union har verdens største produktion af mælk (27 %) foran Indien (20 %) og USA (16 %) og langt foran Oceanien (5 %) [3].

2. Forarbejdningen af mælken beskæftiger ca. 400000 mennesker i EU og genererer en samlet omsætning på ca. 120 milliarder euro [4]. Den rå mælk, der leveres til mejerierne, forarbejdes til en bred vifte af produkter til menneskeføde, foder eller industriel anvendelse (jf. figur 1 og bilag I). Komælk indeholder hovedsagelig vand, laktose, fedt og protein. Ved at skille fedtet fra proteinet får man smør og skummetmælk, som først og fremmest bruges til fremstilling af skummetmælkspulver og kasein. Ost, friske mejeriprodukter, koncentreret mælk og sødmælkspulver består af både fedt og protein. Den rå mælk anvendes primært til fremstilling af ost, smør og konsummælk. I 2008 blev 46 % af proteinet og 34 % af fedtet fra den mælk, der blev indsamlet i EU–27, anvendt til fremstilling af ost; 23 % af proteinet og 13 % af fedtet blev anvendt til fremstilling af konsummælk, og til fremstilling af smør blev der anvendt 32 % af fedtet og praktisk talt intet protein. Det skal bemærkes, at selv om fremstilling af smør kræver mere mælk end fremstilling af konsummælk, er sidstnævnte mere interessant for sektoren, fordi det er muligt at anvende proteinet såvel som fedtet fra mælken.

Figur 1

Primær anvendelse af den rå mælk, der leveres til mejerierne

+++++ TIFF +++++

Målene for fællesskabets mælkepolitik

3. Ligesom de andre sektorpolitikker på landbrugsområdet tager Fællesskabets mælkepolitik udgangspunkt i den fælles landbrugspolitiks overordnede mål, som er fastsat i artikel 33 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab [5]. Eftersom det er svært at opfylde alle disse mål samtidig, kan de prioriteringer, der fastsættes for markedsordningerne, ændre sig over tid [6]. Lovgivningen om den fælles markedsordning for mælk henviser udtrykkeligt til følgende fire mål:

- at skabe ligevægt på markedet for mælk. Ligevægten skabes ved kvantitativt at tilpasse udbuddet til efterspørgslen på markedet og begrænse de strukturelle overskud [7];

- at stabilisere priserne på mælk og mejeriprodukter. Stabiliteten vurderes ud fra udviklingen i producentpriserne [8]. Udviklingen i forbrugerpriser giver også visse oplysninger om den fælles markedsordnings konsekvenser for forbrugerne;

- at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard [9]. De enkelte landbrugeres indkomst forhøjes ved at øge bedrifternes produktivitet. Strukturtilpasning er en integrerende del af den fælles markedsordning for mælk, selv om der ved udarbejdelsen af landbrugspolitikken skal tages hensyn til nødvendigheden af, at ønskelige tilpasninger gennemføres gradvis [10]

- at øge mejeriprodukternes konkurrenceevne på de internationale markeder [11]. Konkurrenceevnen skal bl.a. sikres ved, at EU–priserne bringes på niveau med verdensmarkedspriserne, som af strukturelle årsager er lavere. Målet om at øge konkurrenceevnen har været en af hovedakserne i Kommissionens aktiviteter, siden man i 2003 besluttede at reducere markedsstøtten og indføre direkte indkomststøtte til mælkeproducenter [12].

Forvaltningsinstrumenterne

4. Den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter trådte i kraft i 1968 og var en af de første markedsordninger under den fælles landbrugspolitik. Ordningen er blevet reformeret mange gange, mest radikalt i 1984, da man indførte mælkekvoter for at løse problemet med strukturelle overskud, som skyldtes uligevægten mellem udbud og efterspørgsel af mælk og mejeriprodukter [13]. I overensstemmelse med bestemmelserne i Agenda 2000 påbegyndte man liberaliseringen af sektoren i forbindelse med 2003–reformen ved at reducere prisstøtten [14] og indføre direkte indkomststøtte. I forbindelse med en forenkling af fællesskabsreglerne i 2007 integrerede Rådet bestemmelserne om mejerisektoren i en fusionsmarkedsordning, som dækker alle de regulerede landbrugsprodukter [15].

5. Som forvaltningsinstrumenter for mejerisektoren bevarede 2003–reformen ikke kun kvoterne, som lægger loft over produktionen, men også de fleste af de klassiske instrumenter til intern støtte, grænsebeskyttelse og eksportstøtte (jf. tekstboks 1).

Tekstboks 1

Forvaltningsinstrumenterne

De bestemmelser, der har været gældende siden 2003–reformen, omfatter følgende forvaltningsinstrumenter:

mælkekvoteordningen, som Rådet har forlænget indtil 31. marts 2015. Under denne ordning får hver medlemsstat tildelt en national leverancekvote for mælk leveret til opkøbere (hovedsagelig mejerier) og en national kvote for direkte salg for den mælk, som producenterne sælger eller på anden måde overdrager direkte til forbrugerne, og de andre mejeriprodukter, som producenterne sælger eller på anden måde afhænder. Inden for de nationale lofter får producenterne tildelt individuelle kvoter til leverancer og/eller direkte salg. Hvis en medlemsstat overskrider en af sine nationale kvoter, skal den betale Fællesskabet en "afgift". 2003–reformen betød, at de nationale kvoter blev forhøjet med 1,5 % (for 11 medlemsstater i EU–15), og at afgiften gradvis skulle reduceres til 27,83 euro pr. 100 kg (kontingentåret 2007/2008), proportionelt med reduktionen af interventionspriserne;

offentlig oplagring af smør og skummetmælkspulver, som er det instrument til direkte intervention på markedet, der anvendes til at holde markedspriserne på niveau med "interventionspriserne". Opkøb kan dog kun foretages i en bestemt periode hvert år (fra 1. marts til 31. august);

støtte til privat oplagring af fløde og skummetmælkspulver (afskaffet i 2007) samt af visse former for smør og ost med henblik på at regulere de mængder, der afsættes på markedet;

støtteforanstaltninger til afsætning af mælk og mejeriprodukter på det indre marked (primært støtte til anvendelse af skummetmælkspulver i foder, støtte til forarbejdning af skummetmælk til kasein, støtte til anvendelse af smør i konditorvarer og støtte til uddeling af mælk i skoler). Formålet med disse støtteforanstaltninger er at begrænse anvendelsen af interventionsmekanismen;

regulering af vareudvekslingen med ikke–medlemsstater ved hjælp af importafgifter [16] og, når EU–priserne er højere end verdensmarkedspriserne, ved hjælp af eksportrestitutioner for nogle produkter;

indkomststøtte til mælkeproducenter i perioden 2004–2007 (mælkepræmie og tillægsbetalinger), som delvis skulle kompensere for det fald i mælkeprisen, der var resultatet af de successive sænkelser af interventionspriserne [17]. Siden 2007 er mælkepræmien og tillægsbetalingerne obligatorisk blevet afkoblet fra produktionen og integreret i enkeltbetalingen [18].

"Sundhedstjekket" af den fælles landbrugspolitik i 2008 førte først og fremmest til følgende tekniske justeringer: nye forhøjelser af produktionskvoterne (jf. punkt 48), afskaffelse af støtten til oplagring af nogle former for ost en del af året, afskaffelse af støtten til konditorsmør, opførelse af ledsageforanstaltninger i forbindelse med omstruktureringen af mejerisektoren på den liste over prioriteter, som medlemsstaterne kan integrere i de nationale og regionale programmer for udvikling af landdistrikter, og åbning for, at medlemsstaterne kan give specifik producentstøtte på op til 3,5 % af den direkte støtte.

Budgetudgifterne

6. Budgetudgifterne til markedsstøtte i sektoren for mælk og mejeriprodukter faldt betydeligt efter indførelsen af mælkekvoterne og faldt endnu mere i den periode, hvor prisudviklingen på verdensmarkedet gjorde det muligt at stille interventionsmekanismen, afsætningsstøtten og eksportrestitutionerne i bero (jf. figur 2).

Figur 2

EU’s udgifter til mælk (1981–2007)

+++++ TIFF +++++

7. Ved 2003–reformen blev opstillingen af budgettet ændret, og det skal nu læses på en ny måde. De udgifter, der vedrører markederne, er blevet adskilt fra den direkte støtte til landbrugerne under hensyntagen til den gradvise afkobling. Det er således kun omkostningerne forbundet med markedsstøtte, der er opført på budgettet over udgifter til mælk. Mælkepræmierne og tillægsbetalingerne har været opført under den direkte afkoblede støtte siden 2005 for Danmark, Tyskland, Irland, Luxembourg og Det Forenede Kongerige, siden 2006 for Belgien, Spanien, Frankrig, Finland og Italien og siden 2007 for hele EU–15. I de nye medlemsstater [19] blev støtten til mælkeproducenterne indregnet i det faste hektarbeløb, der blev udbetalt i henhold til en forenklet og midlertidig generel arealbetalingsordning. Med virkning fra 2008–budgettet er den direkte støtte til mælkeproducenter fuldt integreret i enkeltbetalingen.

8. I 2001 afviste Kommissionen stadig tanken om at liberalisere mejerisektoren på samme måde som sektoren for markafgrøder, fordi det ville indebære for høje budgetomkostninger [20]. Siden har Kommissionen stillet sig positivt over for en liberalisering trods de dermed forbundne omkostninger. Som det forklares i det følgende, bekræfter de foreliggende data, at en omlægning af den fælles markedsordning for mælk ikke vil føre til nye budgetbesparelser.

9. Nettoudgifterne til mejerisektoren beløb sig i 2005 til over 2750 millioner euro, heraf 50 % (1370 millioner euro) til mælkepræmien og tillægsbetalingerne [21].

10. Trods udvidelsen i 2004 var nettoudgifterne i 2007 på de budgetposter, der vedrører mejerisektoren, på kun 912 millioner euro, heraf 637 millioner euro til de ikke–afkoblede mælkepræmier og tillægsbetalinger. Det anslås, at de afkoblede mælkepræmier og tillægsbetalinger samme år beløb sig til 3600 millioner euro. I 2007 var mejerisektorens samlede omkostninger for skatteborgerne således nået op på over 4500 millioner euro, dvs. 64 % mere end det beløb, der var opført i 2005–budgettet [22].

11. I 2014, når de nye medlemsstater modtager fuld støttebetaling, vil de afkoblede mælkepræmier og tillægsbetalinger alene kunne beløbe sig til over 4700 millioner euro. Dertil skal lægges udgifterne til intervention, afsætningsstøtte og eksportrestitutioner, i den udstrækning disse markedsinstrumenter ikke vil være helt afskaffet. Det skal dog bemærkes, at overgangen til afkoblet støtte kan få nogle støttemodtagere til at indstille mælkeproduktionen.

Revisionsmål og revisionsmetode

12. Revisionen omhandlede effektiviteten af Kommissionens forvaltning af markedet for mælk og mejeriprodukter. Denne beretning er derfor koncentreret om følgende hovedspørgsmål.

Har forvaltningsinstrumenterne på markedet for mælk og mejeriprodukter opfyldt deres vigtigste mål?

Nærmere bestemt søgte Retten svar på følgende specifikke spørgsmål:

- Er der skabt ligevægt på markedet?

- Er mælkeprisen blevet stabiliseret?

- Hvordan er producenternes indkomst blevet påvirket?

- Er EU’s mejeriprodukter blevet mere konkurrencedygtige på de internationale markeder?

Retten identificerede desuden de forhold, som det er vigtigst at tage højde for i forbindelse med liberaliseringen af markedet, som navnlig indebærer, at mælkekvoteordningen skal afskaffes.

13. Resultaterne af revisionen bygger på en analyse af den foreliggende dokumentation og samtaler med sektorens forskellige aktører. Retten gennemgik statistisk materiale, artikler, undersøgelser, aktivitetsrapporter og resultater af tidligere evalueringer og revisioner, den førte samtaler med Kommissionen (Eurostat og GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, direktorat C og direktorat D), og den aflagde besøg hos organisationer og sammenslutninger, som er aktive i mejerisektoren eller har kompetencer på dette område, for at supplere sine egne analyser og undersøge holdbarheden af sine første konklusioner vedrørende situationen og perspektiverne i mejerisektoren og vedrørende forvaltningen af den fælles markedsordning [23].

Bemærkninger

Er der skabt ligevægt på markedet?

Kvoteordningen har gjort det muligt at begrænse mælkeproduktionen…

14. Fra 1984 lykkedes det ret hurtigt for de fleste medlemsstater at tilpasse de mængder mælk, der blev afsat på deres territorium ved leverancer eller direkte salg, til deres respektive kvoter. Da den første modvilje var overvundet, tog de fleste af sektorens aktører kvoteordningen til sig som et stærkt og politisk acceptabelt reguleringsinstrument. Siden ordningen blev indført, har den været effektiv i den forstand, at Fællesskabets produktion samlet set holder sig under det fastsatte loft. Det har ganske givet bidraget til accepten af ordningen, at Rådet længe bevarede produktionsloftet på et niveau, som var højere end efterspørgslen på det indre marked.

15. Figur 3 er en oversigt over de seneste års udvikling i summen af de nationale kvoter og medlemsstaternes udnyttelse af dem. I den viste periode blev leverancekvoten ofte overskredet i EU–15 med en begrænset mængde, i mejeriårene 1995/1996 til 2004/2005 som oftest under 1 %. I mejeriårene siden 2004/2005 er Fællesskabets leverancekvote derimod ikke blevet udnyttet fuldt ud i EU–25 og EU–27 (jf. tekstboks 2).

Figur 3

Udnyttelsen af Fællesskabets mælkekvote (mejeriårene 1993/1994–2007/2008)

+++++ TIFF +++++

Tekstboks 2

Et nyt fænomen: Fællesskabets leverancekvote for mælk underudnyttes

Siden mejeriåret 2004/2005 har overskridelsen af leverancekvoten i nogle medlemsstater ikke kunnet kompensere for underudnyttelsen i de andre. For EU–25 var underudnyttelsen på netto 0,613 millioner ton i mejeriåret 2004/2005 (0,5 % af kvoten), 0,524 millioner ton i mejeriåret 2005/2006 (0,4 % af kvoten) og 1,919 millioner ton i mejeriåret 2006/2007 (1,4 % af kvoten). I mejeriåret 2007/2008 var underudnyttelsen på 1,682 millioner ton for EU–25 (1,2 % af kvoten) og 2,222 millioner ton for EU–27 (1,0 % af kvoten).

Årsagerne til underudnyttelsen af kvoterne afhænger naturligvis af de særlige forhold i de forskellige medlemsstater. Der er endnu ikke foretaget en dybtgående undersøgelse af, om afkoblingen af støtten har fået producenter til at indstille deres mælkeproduktion.

16. På nationalt plan kan man se en række gennemgående træk. De medlemsstater, der oftest overskred deres kvote i den seneste periode (mejeriårene 2002/2003–2007/2008) var — opstillet efter overskridelsens størrelse — Italien, Tyskland, Nederlandene, Østrig, Danmark [24], Cypern og Luxembourg. Størstedelen af den samlede overskridelse (ca. 80 % i mejeriåret 2006/2007) er gentagne gange blevet konstateret i Italien. Siden begyndelsen har situationen i Italien været påvirket af, at den nationale kvote ligesom i de andre medlemsstater blev fastsat på grundlag af mængder produceret i tidligere år, og at disse mængder var mindre end det indenlandske forbrug. Italiens egen produktion stimuleres af, at landet er nettoimportør af mælk og mejeriprodukter, og det forklarer det konstante pres på den nationale leverancekvote. Det Forenede Kongerige, Sverige og på det seneste Frankrig udnytter deres kvote mindre og mindre (figur 4).

Figur 4

Udnyttelsen af de nationale mælkekvoter (leverancer i 1000 ton)

+++++ TIFF +++++

… men har ikke elimineret overproduktionen

17. Mælkekvoterne satte klare grænser for mælkeproduktionen i EU, men for at regulere markedet som helhed har man i 20 år måttet gøre brug af intervention, støtte til eksport og støtte til forbrug for at afsætte de strukturelle overskud af mejeriindustriens produkter [25]. Fra 1984 til 2004 lykkedes det ikke at eliminere overproduktionen ved hjælp af kvoteordningen (jf. figur 5). Hvad angik kvoteordningen mente man ikke, at produktion af store strukturelle overskud med støtte fra skatteborgerne var i strid med målet om ligevægt.

Figur 5

Udbud, forbrug og subsidierede mængder af mejeriprodukter i mælkeækvivalent (1986–2008)

+++++ TIFF +++++

18. I særberetning nr. 6/2001 konstaterede Retten, at kvoterne var fastsat for højt. Mælkeproduktionen i EU var for stor, fordi den ikke var tilpasset forbruget og den ikke–subsidierede eksport, og derfor anbefalede Retten en afskaffelse af mælkekvoteordningen [26]. Man har flere gange ændret kvoternes størrelse for at få dem til at svare bedre til efterspørgslen, men disse justeringer har været utilstrækkelige. I 2002 foreslog Kommissionen en forlængelse af mælkekvoteordningen frem til 31. marts 2015, fordi den mente, "at det var nødvendigt at opretholde kvoterne for at bevare en rimelig markedsligevægt" [27]. Et yderligere argument for at beholde kvoterne var, at de ved at fastlåse produktionsstrukturerne bidrog til at bevare en territorial fordeling af mælkeproduktionen, så den navnlig blev opretholdt i ugunstigt stillede landdistrikter [28].

19. Som følge af 2003–reformen begyndte overskuddene at mindskes fra 2004, fordi produktionen af mælkepulver og smør faldt til fordel for produktionen af ost, og fordi det indenlandske forbrug steg, især i de nye medlemsstater. I 2006 udgjorde de subsidierede mejeriprodukter ikke desto mindre stadig 15 % af mejeriproduktionen i EU, men støtten var lavere, fordi interventionspriserne for smør og skummetmælkspulver var blevet sænket. Først efter den voldsomme stigning i verdensmarkedspriserne i slutningen af 2006 og i 2007 og som følge af den fortsatte stigning i osteforbruget forsvandt overskuddene midlertidigt, hvilket gjorde afsætningsstøtten og eksportrestitutionerne overflødige.

Afsætningsforanstaltningerne har haft begrænset effekt på markedsligevægten

20. For at bidrage til at skabe balance på mælkemarkedet og stabilisere markedspriserne blev der ved den fælles markedsordning for mælk indført forskellige afsætningsforanstaltninger [29]:

- privat oplagring af fløde og nogle former for smør og ost

- uddeling af mælk til skoleelever

- anvendelse af mælkepulver til foder

- forarbejdning af skummetmælk til kasein og kaseinater

- anvendelse af smør i konditorvarer og konsumis.

21. Udviklingen i EU–forbruget af mælkefedt (smør, jf. figur 6) og mælkeprotein (skummetmælkspulver, jf. figur 7) efter nedsættelsen af afsætningsstøtten til nul i 2006 og 2007 indikerer, at den ekstra efterspørgsel, som afsætningsforanstaltningerne skabte, havde en begrænset effekt på markedsligevægten. Stigningen i forbruget af produkter til markedspris har næsten helt (smør) eller i meget høj grad (mælkepulver) opvejet faldet i forbruget af subsidierede produkter.

Figur 6

Smør: subsidieret forbrug i 2006 og ikke–subsidieret forbrug i 2007 og 2008

+++++ TIFF +++++

Figur 7

Skummetmælkspulver: subsidieret forbrug i 2006 og ikke–subsidieret forbrug i 2007 og 2008

+++++ TIFF +++++

Har mælkeprisen stabiliseret sig?

Producentprisen på mælk: de nominelle priser har været stabile, men deres reelle værdi er faldet [30]

Mælkekvoterne har stabiliseret de nominelle priser

22. Den første fase i den fælles markedsordning skabte en uholdbar situation. Indtil 1984 fungerede den fælles markedsordning for mælk som et incitament til at investere i en konstant forøgelse af produktionen. Producenterne regnede med, at deres produktionsudvidelser ville blive finansieret af stadigt stigende nominelle priser, og den årlige forhøjelse af indikativprisen bestyrkede dem i denne opfattelse. Den markedssituation, som den fælles markedsordning skabte frem til 1984, var hverken stabil eller ligevægtig, fordi man havde stigende nominelle producentpriser samtidig med en massiv overproduktion. For producenterne var markedsudviklingen til gengæld forudsigelig, og de forventede, at alle prisændringer ville være prisstigninger.

23. Først med indførelsen af mælkekvoterne i 1984 begyndte man at tage hensyn til målene om stabilitet og ligevægt i forvaltningen af den fælles markedsordning. Mælkekvoteordningen begrænsede udbuddet og fastholdt de nominelle priser på et relativt højt og stabilt niveau [31]. Sammenlignet med perioden før indførelsen af kvoterne var der i perioden 1984–2007 meget lidt variation i de priser for rå mælk, der blev konstateret i EU, når der ses bort fra sæsonudsving. Kommissionen anslår, at den gennemsnitlige nominelle pris i 2006 var 29 euro pr. 100 kg. Den laveste pris var 20,1 euro pr. 100 kg i Litauen og den højeste 40,4 euro pr. 100 kg i Cypern [32].

24. Figur 8 viser udviklingen i den gennemsnitlige producentpris fra 1971 indtil for nylig i fem lande med en stor mælkeproduktion [33]. Disse medlemsstater står for henholdsvis ca. 75 % (EU–15) og 65 % (EU–25) af mælkeleverancerne.

25. Samlet set er målet om prisstabilitet således blevet opfyldt efter 1984. Prioriteringen af de nominelle prisers stabilitet i denne periode gav sig også udslag i, at indikativprisen stort set stagnerede, før den blev afskaffet i 2004.

Figur 8

Den nominelle mælkepris i Tyskland, Frankrig, Italien, Nederlandene og Det Forenede Kongerige

(1971–2007) (indeksenes vægtede årsgennemsnit)

+++++ TIFF +++++

Figur 9

Nominelle priser betalt til mælkeproducenter i Europa, USA og New Zealand (2000–2008)

+++++ TIFF +++++

26. Mælkeproducenterne i EU får generelt højere priser end producenterne i New Zealand, men lavere priser end producenterne i Schweiz. Priserne i EU ligger forholdsvis tæt på priserne i USA, men har den fordel, at de er mere stabile (jf. figur 9).

Men den reelle værdi af producentprisen på mælk er konstant blevet udhulet

27. Mælkeprisens konstante stigning i 1970’erne og frem til 1984 fandt sted i en periode med udbredt inflation. I perioden efter indførelsen af kvoterne dækkede fastholdelsen af de nominelle producentpriser i virkeligheden over en temmelig stor udhuling af de faktiske priser. I lang tid oplevede mælkeproducenterne faktisk aldrig, at priserne var stabile målt i fast priser. I figur 10 sammenfattes dette prisfald ved hjælp af et deflateret prisindeks.

Figur 10

Den deflaterede pris på mælk betalt til producenterne i Tyskland, Frankrig, Italien, Nederlandene og Det Forenede Kongerige (1985–2007)

(vægtede årsgennemsnit af de deflaterede indeks)

+++++ TIFF +++++

Forbrugerprisen på mælk er I høj grad uafhængig af producentprisen

28. Forbrugerprisen på mælk er i høj grad uafhængig af producentprisen, hvilket Kommissionen har påvist i en undersøgelse, som viser, at de nominelle forbrugerpriser på mejeriprodukter steg med 17 % fra begyndelsen af 2000 til midten af 2007, mens den nominelle producentpris faldt med 6 % [34].

29. Eurostats data bekræfter generelt, at forbrugerpriserne udvikler sig anderledes end producentpriserne [35]. Fra 1996 til 2000 var der stort set ingen ændringer i Eurostat’s forbrugerprisindeks for mælk, ost og æg (jf. figur 11), mens producentprisindekset for mælk faldt og derefter steg igen (jf. figur 8). Fra 2000 til 2007 steg forbrugerpriserne næsten lineært med ca. 15 %. I samme periode faldt producentprisindekset for mælk fem år i træk, hvorefter det steg igen.

30. Ligesom i resten af fødevareforsyningskæden [36] er forbrugerprisdannelsen i mejerisektoren en kompleks proces. De priser, som mejerierne betaler producenterne, følger nøje udviklingen på det internationale marked, mens de priser, som forbrugerne betaler, ikke kun afhænger af råvarepriserne, men også af andre parametre såsom energi– og lønomkostninger. Prisen for mælken som råvare udgør faktisk en forholdsvis lille del af forbrugerprisen på mejeriprodukter, mellem 30 og 50 % afhængigt af, hvilket produkt der er tale om [37].

31. Et andet træk, der kendetegner EU’s mejerisektor, er, at forarbejdnings– og distributionsvirksomhederne er koncentreret i meget få enheder [38], hvilket kan give dem en dominerende rolle med hensyn til prisfastsættelsen. I en meddelelse om fødevarepriser [39] fremhæver Kommissionen tendensen til konsolidering i fødevareforsyningskæden, som bl.a. berører mejeriprodukter, og minder om, at "konkurrencemyndighederne skal [...] sikre sig, at den løbende konsolideringsproces ikke forringer konkurrencevilkårene i forudgående og efterfølgende markedsled på lokalt plan til skade for forbrugere og erhvervsliv".

32. New Zealand og Australien begyndte at liberalisere deres respektive mejerisektorer i henholdsvis 1985 og 2000. Man har konstateret, at forbrugerpriserne steg kraftigt efter liberaliseringen i New Zealand, mens de faldt meget svagt i Australien [40].

Figur 11

EU–markedet: harmoniseret indeks for nominelle forbrugerpriser på mælk, ost og æg (1996–2007)

+++++ TIFF +++++

Hvordan er producenternes indkomst blevet påvirket?

Udviklingen I producenternes nettoindkomst er uensartet, og støtten udgør en stor og stigende del af indkomsten

33. Landbrugsvirksomhedernes gennemsnitlige nettoindkomst i faste priser viser en faldende tendens (jf. figur 12). I løbende priser har de specialiserede mælkebedrifter i gennemsnit bevaret en højere indkomst end landbrugere betragtet under ét, hvis man ser på de oplysninger, der er indsamlet af informationsnettet for landøkonomisk bogføring (INLB) [41]. Nettobedriftsindkomsten i løbende priser for de landbrugsvirksomheder, der er specialiseret i mælk [42], udviklede sig i samme takt som indkomsten for landbrugsbedrifter betragtet under ét i perioden 1989–2006 (figur 13). Der er forskellige årsager til udviklingen i mælkeproducenternes indkomst:

- Sektoren er blevet omstruktureret: Over 50 % af producenterne har forladt markedet i de seneste år (jf. punkt 34)

- Bedrifterne er blevet større, og produktiviteten er steget støt: De effektive mælkeproducenter kompenserer for de faldende priser ved konstant at øge deres produktion

- Støttebeløbene er blevet forhøjet (mælkepræmie, enkeltbetaling, støtte til udvikling af landdistrikter). Ifølge INLB’s data giver mælk ca. 60 % af indtægterne hos bedrifter, der er specialiseret i mælk, men procenten er faldende. INLB viser også, at der fra medlemsstat til medlemsstat er betydelig forskel på, hvor stor en andel støtten udgør af bedrifternes bruttoindkomst [43]. Denne andel voksede kraftigt fra 2000 til 2006, men ikke lige meget i alle medlemsstater (jf. tabel 1).

Figur 12

Udvikling i nettolandbrugsindkomsten i faste priser (alle produktionstyper, 1993–2008)

+++++ TIFF +++++

Figur 13

Udvikling i nettoindkomsten i løbende priser for bedrifter, der er specialiseret i mælk (1989–2006)

+++++ TIFF +++++

Tabel 1

Støttens andel af mælkebedrifternes bruttoindkomst fra bedriften før skatter og afgifter (2000, 2004 og 2006)

Kilde: INLB. Bruttoindkomst fra bedriften før skatter, afgifter og moms = bruttoindkomst fra bedriften (SE 410) – balancen vedrørende driftsstøtte og afgifter (SE 600) + samlet driftsstøtte (SE 605).

| 2000 | 2004 | 2006 |

Belgien | 11 % | 19 % | 28 % |

Den Tjekkiske Republik | | 44 % | 60 % |

Danmark | 18 % | 28 % | 31 % |

Tyskland | 18 % | 31 % | 36 % |

Grækenland | 14 % | | 46 % |

Spanien | 5 % | 12 % | 17 % |

Estland | | 32 % | 43 % |

Frankrig | 22 % | 33 % | 40 % |

Ungarn | | 42 % | 41 % |

Irland | 15 % | 22 % | 36 % |

Italien | 10 % | 11 % | 16 % |

Litauen | | 35 % | 37 % |

Luxembourg | 31 % | 43 % | 46 % |

Letland | | 58 % | 63 % |

Nederlandene | 4 % | 12 % | 23 % |

Østrig | 32 % | 44 % | 42 % |

Polen | | 22 % | 35 % |

Portugal | 18 % | 27 % | 37 % |

Finland | 72 % | 73 % | 77 % |

Sverige | 36 % | 41 % | 56 % |

Slovakiet | | 43 % | 65 % |

Slovenien | | 37 % | 37 % |

Det Forenede Kongerige | 16 % | 23 % | 34 % |

Omstruktureringen har fået antallet af bedrifter til at falde kraftigt

34. Målet om at sikre mælkeproducenterne en rimelig levestandard, især ved at sikre dem en højere personlig indkomst, opfyldes hovedsagelig ved at øge bedrifternes produktivitet. Omstruktureringen af mejerisektoren og det stadige fald i antallet af bedrifter bevirker, at mælkeproducenternes statistiske gennemsnitsindkomst fastholdes eller tilmed stiger. EU–15 mistede halvdelen af sine mælkebedrifter fra 1995 til 2007. Det vil sige, at over 500000 producenter indstillede produktionen i denne periode. Omstruktureringen er især synlig i Danmark, Grækenland, Spanien, Italien og Portugal.

35. Omstruktureringen af sektoren fører i alle medlemsstater til, at bedrifternes gennemsnitsstørrelse, den gennemsnitlige leverancekvote og besætningernes produktivitet stiger støt (jf. bilag II).

36. Produktionsstrukturerne er meget forskellige, både fra medlemsstat til medlemsstat og inden for de enkelte medlemsstater:

- I Danmark, Nederlandene og Det Forenede Kongerige er den gennemsnitlige besætningsstørrelse og de gennemsnitlige leverancekvoter klart større end i de andre medlemsstater i EU–15

- Situationen er meget uensartet i de nye medlemsstater. I Den Tjekkiske Republik, Estland, Ungarn og Slovakiet er den gennemsnitlige leverancekvote ret stor, fordi sektoren domineres af nogle få meget store bedrifter. Der er også et stort antal små producenter, men mange af disse har ingen leverancekvote. I Letland, Litauen og Polen er langt de fleste kvoteindehavere derimod meget små familiebedrifter

- Taget under ét er hovedparten af mælkebedrifterne i medlemsstaterne i Central– og Østeuropa semisubsistenslandbrug. I 2005 bestod 67 % af besætningerne af højst to køer.

37. Der er stor forskel på mælkebedrifternes størrelse i EU og i de lande, som er EU’s væsentligste konkurrenter på verdensmarkedet (jf. tabel 2). Små bedrifter (1–29 køer) står stadig for 30 % af produktionen i EU, men kun for 1,2 % af produktionen i USA, hvor besætninger med over 2000 køer leverer 23 % af den nationale mælkeproduktion. Størstedelen af EU’s mælkeproduktion kommer fra bedrifter med mellem 30 og 49 køer (20 %) og med over 50 køer (50 %) [44]

Tabel 2

Produktionsstrukturer i EU (2005), USA og New Zealand (2006)

Kilder:

(1) Eurostat (gennemsnitsbesætning = antal køer/antal bedrifter i 2005).

(2) Livestock Improvement Corporation (LIC), New Zealand Dairy statistics 2005/2006.

(3) USDA, Profits, costs and the changing structure of the dairy farming, september 2007, og USDA, World markets and trade, juli 2008.

| Gennemsnitsbesætning |

EU–25 (1) | 15 |

EU–15 (1) | 35 |

EU–10 (1) | 5 |

New Zealand (2) | 322 |

USA (3) | 120 |

Er EU’s mejeriprodukter blevet mere konkurrencedygtige på de internationale markeder?

EU–eksporten af basismejeriprodukter viser en faldende tendens

38. Verdensmarkedet for mejeriprodukter er meget snævert: Det omfatter kun 6 % af verdens samlede mælkeproduktion (2007), og priserne svinger meget [45]. Der handles hovedsagelig med forarbejdede produkter, der har et lavt vandindhold, såsom mælkepulver og smør, samt ost. I 2007 eksporterede EU ca. 9 % af sin samlede produktion i mælkeækvivalent [46], hvilket gør EU til den næststørste eksportør i verden efter New Zealand.

39. Verdensmarkedspriserne på mælkepulver og smør er stort set altid lavere end priserne i EU. Eftersom fortjenesten på verdensmarkedet er mindre end på EU’s hjemmemarked, er eksporten først og fremmest en sidste mulighed for at få afsat den produktion, som hjemmemarkedet ikke kan absorbere. Verdensmarkedspriserne har mindre indvirkning på eksporten af produkter med større værditilvækst såsom ost.

Tabel 3

EU’s andel af den samlede eksport på verdensplan af visse mejeriprodukter (i %)

Kilde: Europa–Kommissionen, GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter.

| 1984 | 1995 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

EU–10 | EU–15 | EU–25 | EU–27 |

Smør/butteroil | 48,4 | 27 | 20,8 | 19,6 | 21,8 | 30 | 41,4 | 39,7 | 29,9 | 29,1 |

Skummet– mælkspulver | 30 | 31,6 | 29,1 | 12,7 | 13,3 | 19,4 | 27,4 | 17,4 | 7,2 | 19,7 |

Ost | 52 | 48,6 | 28,6 | 30 | 32,3 | 30,3 | 38,8 | 34,8 | 34,1 | 35,9 |

Sødmælkspulver | 70,2 | 48,1 | 37,6 | 29,8 | 28,3 | 27,6 | 28,3 | 27,2 | 23,9 | 22 |

Kondenseret mælk | 67,7 | 61,7 | 51,6 | 44,4 | 45,5 | 38,9 | 30,7 | 28,5 | 29 | 36,1 |

40. Efter indførelsen af mælkekvoter er EU’s stilling på verdensmarkedet blevet svækket, primært til fordel for New Zealand og Australien. EU’s andel af verdenshandelen med mejeriprodukter bliver stadigt mindre (jf. tabel 3) [47], og EU–eksporten af mejeriprodukter viser en faldende tendens (jf. figur 14).

41. Eksporten faldt i 2008, undtagen eksporten af mælkepulver med højt fedtindhold. Ikke desto mindre er de eksporterede mængder større end de mængder, der blev eksporteret uden støtte før juni 2007.

Figur 14

EU’s eksport af smør, skummetmælkspulver, ost og mælkepulver med højt fedtindhold (1995–2008)

+++++ TIFF +++++

Den Europæiske Union har kraftigt reduceret støtten til eksport af mejeriprodukter

42. Formålet med eksportstøtte er at sikre EF’s deltagelse i den internationale handel med mælk og mejeriprodukter [48]. Eksportrestitutionerne for mejeriprodukter er baseret på differencen mellem EU’s hjemmemarkedspriser og verdensmarkedspriserne. I fire produktkategorier sætter GATT–kvoterne imidlertid grænser for både værdien og mængden af den subsidierede eksport: smør og butteroil, skummetmælkspulver, ost og øvrige mejeriprodukter [49].

43. Fra 2004 blev restitutionssatsen gradvis reduceret for at tage hensyn til den planlagte sænkelse af interventionspriserne på smør og skummetmælkspulver. Der blev fortsat ydet støtte til EU–eksporten svarende til den forskel, der stadig var mellem priserne på EU–markedet og verdensmarkedet efter sænkelsen af interventionspriserne. Restitutionssatsen, som fastsættes af Kommissionen, var nul for alle produkter fra juni 2007 til december 2008.

Det er svært at få adgang til verdensmarkedet uden støtte fra budgettet

44. Når det gælder basisprodukterne smør og skummetmælkspulver, er verdensmarkedet ikke det foretrukne marked for producenterne i EU. Tidligere kunne de kun få adgang med støtte fra fællesskabsbudgettet, undtagen i perioder med høje verdensmarkedspriser. Ethvert betydeligt fald i verdensmarkedspriserne betød, at basisprodukterne fra EU ikke længere var konkurrencedygtige.

45. Da efterspørgslen efter mejeriprodukter på EU–markedet er uelastisk, vil den stigende produktion efter afskaffelsen af mælkekvoterne føre til en væsentlig stigning i EU’s eksport af mejeriprodukter. Ifølge det scenario, som Kommissionen præsenterer i sundhedstjekket, vil 70 % af den yderligere produktion skulle eksporteres [50]. Det er Kommissionens ambition at udvide eksporten uden anvendelse af eksportrestitutioner, som skal udfases i 2013. Opfyldelsen af dette mål afhænger af, om EU’s industri kan imødekomme efterspørgslen på verdensmarkedet, men valutafaktorer spiller også ind. De faldende verdensmarkedspriser kombineret med dollarens fald i forhold til euroen satte i begyndelsen af 2009 igen fokus på EU–producenternes manglende konkurrenceevne og fik Kommissionen til at tage eksportrestitutionsordningen i brug igen.

De forhold, som det er vigtigst at tage højde for I forbindelse med liberaliseringen af mejerisektoren

Indledende bemærkning: det har siden 2003–reformen ligget fast, at mælkekvoterne skal afskaffes

46. Den reform, som Rådet vedtog i 2003 på grundlag af de muligheder, der var beskrevet i Agenda 2000, har som en klar konsekvens, at mælkekvoterne skal afskaffes: Kvoteordningen er programmeret til at ophøre i 2015. Kommissionen har regelmæssigt oplyst sektoren om markedssituationen og om mælkepolitikkens udvikling i retning af en liberalisering [51].

47. Som led i den gradvise deregulering har beslutningerne om afskaffelse af indikativprisen, sænkelse af interventionspriserne [52] og indførelse af kvantitative begrænsninger for interventionen allerede i væsentlig grad svækket prisstøttemekanismen, som blev indført som kompensation for produktionslofterne. Med disse beslutninger signalerede Kommissionen, at fremstillingen af smør og skummetmælkspulver ville blive mindre profitabel, og at man gerne så en omlægning til fremstilling af produkter med større værditilvækst, f.eks. ost [53].

48. Under den særlige procedure for høring af parterne i forbindelse med sundhedstjekket i 2008 var der navnlig fokus på, hvordan overgangen ved afskaffelsen af kvoterne bør håndteres. Rådet godkendte princippet om gradvist at forhøje de nationale kvoter for at muliggøre en blød landing for ordningen [54]. Fem år i træk vil medlemsstaternes kvoter blive forhøjet med 1 % fra mejeriåret 2009/2010 til mejeriåret 2013/2014, før de afskaffes pr. 31. marts 2015. Som en undtagelse er Italiens kvote blevet forhøjet med 5 % i mejeriåret 2009/2010. Disse forhøjelser skal lægges til den generelle kvoteforhøjelse på 2 %, som trådte i kraft pr. 1. april 2008 (2,5 % for 11 medlemmer i EU–15) [55]. Justeringen af de leverede mængder, som beregnes på grundlag af differencen mellem det reelle fedtindhold og det referencefedtindhold, der er fastsat for hver enkelt producent, er desuden med virkning fra mejeriåret 2009/2010 gjort mere lempelig til fordel for producenterne [56]. Disse foranstaltninger får den umiddelbare virkning, at de helt eller i høj grad løser problemet med, at nogle medlemsstater, først og fremmest Italien, har en utilstrækkelig kvote.

49. Hvad angår situationen efter mælkekvoternes afskaffelse skønner Kommissionen [57]:

- at størstedelen af de bedrifter, der er specialiseret i mælk, vil kunne fortsætte deres produktion

- at forbrugerne vil opleve et mindre fald i priserne på mejeriprodukter.

50. Ifølge forskellige undersøgelser kan man forvente følgende generelle virkninger af, at kvoterne afskaffes [58]:

- en stigning i mælkeproduktionen, som skulle få markedsprisen til at falde [59]

- et fald i producenternes indkomst trods den stigende produktion

- en overførsel af velstand fra producenterne til forbrugerne

- et opsving i eksporten fra EU, som kan medføre en nedgang i verdensmarkedspriserne.

51. Retten erkender, at disse modellers forudsigelsesværdi er begrænset [60], men ønsker at gøre opmærksom på de forhold, som det er vigtigst at tage højde for i forbindelse med liberaliseringen af mejerisektoren.

Ligevægt på markedet: ustabiliteten på markederne kan hurtigt skabe nye overskud

52. På landbrugsmarkederne forventes der ifølge Kommissionen "større prisudsving end i de seneste årtier [...]. Som følge heraf vil enhver større ændring i udbud og efterspørgsel hurtigt kunne resultere i større prisudsving. For at sætte landbrugerne bedre i stand til at reagere på mere volatile markedsvilkår er det vigtigt, at de gennem øget markedsorientering kombineret med et passende sikkerhedsnet bliver bedre til at tilpasse produktionen" [61].

53. I forbindelse med sundhedstjekket vedtog Rådet på forslag fra Kommissionen at bevare offentlig intervention som et "sikkerhedsnet" med interventionsopkøb af smør og skummetmælkspulver. Lofterne for disse opkøb til faste priser er fastsat til 30000 ton for smør og 109000 ton for skummetmælkspulver. Ud over disse mængder kan Kommissionen foretage yderligere opkøb ved licitation. Når lofterne er nået, er det således Kommissionen, der på baggrund af markedsudviklingen enerådende bestemmer, hvor store mængder der skal interventionsopkøbes og til hvilken pris.

54. Eftersom der i EU produceres ca. 2 millioner ton smør og 900000 ton skummetmælkspulver, er en overskudsproduktion på henholdsvis 1,5 % (smør) og 12,11 % (skummetmælkspulver) nok til at nå interventionsloftet. Med andre ord svarer de to lofter til opkøb af ca. 1,8 af de 148 millioner ton mælkeækvivalent, der produceres i EU, dvs. 1 % [62]. Der er en fare for, at dette sikkerhedsnet er for tyndt i forhold til den store risiko for overskud, som EU kan blive udsat for i tilfælde af en alvorlig krise. Under finanskrisen og den økonomiske krise i slutningen af 2008 resulterede ustabiliteten på markederne i nye overskud af smør og skummetmælkspulver. Interventionslagrene var tomme i 2007 og 2008, men ved udgangen af første kvartal 2009 indeholdt de 36700 ton smør og 67500 ton skummetmælkspulver. På tre måneder oversteg Kommissionens opkøb således interventionsloftet for smør og nåede op på mere end 60 % af loftet for skummetmælkspulver.

Omstrukturering af mælkeproduktionen: risiko for, at produktionen I ugunstigt stillede områder reduceres kraftigt, og at produktionen koncentreres geografisk

55. Kommissionen mener, at omstruktureringen af sektoren vil fortsætte. Den skønner, at mellem 2,8 % og 3,7 % af landbrugsbedrifterne vil blive nedlagt hvert år i perioden 2003–2013 [63].

56. Det hurtige fald i antallet af landbrugsbedrifter — og i særdeleshed mælkebedrifter — er en socioøkonomisk udfordring i de ugunstigt stillede områder, især bjergområder, hvor producenterne har begrænsede muligheder for såvel omstrukturering som omlægning [64].

57. En af grundene til, at mælkekvoteordningen i sin tid blev organiseret på et nationalt grundlag, var i øvrigt, at man ville undgå, at produktionen gradvis blev flyttet til de områder, som er mest egnede til mejeribrug. Men allerede i 2005 var en stor del af EU’s mælkeproduktion, ca. 50 %, koncentreret på 11 % af EU’s territorium [65]. Dette er en klar miljøudfordring: Det forventes, at dereguleringen og prisfaldet vil føre til en yderligere intensivering af produktionen i de regioner, der giver et højt udbytte, og hvor miljøbelastningen allerede er stor, mens mange producenter vil være nødt til at forlade erhvervet i de mindst produktive regioner, især i bjergområder [66].

58. I 2001 erkendte Kommissionen implicit de socioøkonomiske og miljømæssige udfordringer, der er forbundet med omstruktureringen af sektoren, først og fremmest når det gælder opretholdelse af produktionen "i de ugunstigt stillede regioner i Fællesskabet, i særdeleshed i bjergområder, hvor produktionsomkostningerne er højere, og hvor der ofte ikke er mulighed for anden landbrugsproduktion end mælkeproduktion". Kommissionen mente også, at en "koncentration af mælkeproduktionen kan forårsage betydelige miljøproblemer", og at den desuden vil "resultere i en standardisering af produkterne og dermed en kvalitativ svækkelse af disse" [67].

59. Kommissionen har erkendt, at der er behov for specifikke foranstaltninger i ugunstigt stillede områder (24 % af EU’s territorium, svarende til 57 % af det udnyttede landbrugsareal), især i bjergområder. Især kan det nævnes, at omstruktureringen af mejerisektoren efter sundhedstjekket i 2008 er blevet en af de nye udfordringer, medlemsstaterne kan integrere i deres programmer for udvikling af landdistrikter [68].

Konkurrenceevne på de internationale markeder: et mål med store konsekvenser for både producenter og forarbejdningsvirksomheder

60. Målet om at gøre EU’s mælkeproducenter konkurrencedygtige er et centralt element i reformen. Om målet kan opfyldes, afhænger af, om EU’s mejerisektor vil kunne imødekomme efterspørgslen på verdensmarkedet, for så vidt angår produkternes pris og kvalitet.

61. Hvis EU–priserne skal blive konkurrencedygtige, skal de nærme sig verdensmarkedspriserne, som af strukturelle årsager er lavere. I den forbindelse skal det huskes, at direkte støtte og tillægsbetalinger siden 2003 delvis har kompenseret for prisfald. Liberaliseringen medfører, at verdensmarkedet for smør og mælkepulver i højere grad påvirker producentpriserne i EU. Denne priskonvergens gør yderligere omstrukturering uundgåelig, for produktionsstrukturerne i EU er stadig meget forskellige fra produktionsstrukturerne hos konkurrenterne uden for Fællesskabet (jf. punkt 37). I EU–15 er der imidlertid ingen direkte sammenhæng mellem mælkebedrifternes fortjeneste og størrelsen af deres besætninger [69]. De bedrifter, der giver fortjeneste, er ikke nødvendigvis de største, men dem, der har en højere belægningsgrad, giver et højt udbytte og kræver et lavt antal årsarbejdsenheder.

62. Selv om EU er den største eksportør af ost, er det stadig hovedsagelig basisprodukter, Unionen sælger på verdensmarkedet, dvs. mælkepulver og smør (data for 2008). Tidligere var EU–producenter af disse produkter kun konkurrencedygtige, når verdensmarkedspriserne var høje. Hvis EU skal bevare en væsentlig andel af verdensmarkedet, skal producenterne af ost og andre produkter med stor værditilvækst spille en større rolle, og det er i overensstemmelse med målet for liberaliseringen, som netop er at gøre sektoren mere markedsorienteret.

Konklusion og anbefalinger

63. EU’s mælkepolitik blev udformet med henblik på at opfylde en række komplekse mål, navnlig at skabe ligevægt på markedet, at stabilisere priserne på mælk og mejeriprodukter, at sikre mælkeproducenterne en rimelig levestandard og at øge mejeriprodukternes konkurrenceevne på de internationale markeder. I denne beretning undersøger Retten, i hvor høj grad disse mål er blevet opfyldt, og gør opmærksom på de forhold, som det er vigtigst at tage højde for i forbindelse med den igangværende liberalisering af mejerisektoren.

Ligevægt på markedet

64. Siden 1984 har mælkekvoterne været hovedhjørnestenen i EU’s mælkepolitik. Lige siden deres indførelse har mælkekvoterne sat faste rammer for produktionen, men i lang tid var kvoterne for store i forhold til markedets absorptionskapacitet. De nationale lofter blev fastsat på grundlag af historiske produktionsdata, og nogle nationale kvoter — især Italiens — er systematisk blevet overskredet.

65. Subsidierede strukturelle overskud har således meget længe været en ledsagende omstændighed ved kvoteordningen. For første gang nogen sinde forsvandt overskuddene stort set efter den voldsomme stigning i verdensmarkedspriserne i slutningen af 2006 og i 2007, men at dette ikke kunne betragtes som et endeligt resultat, blev bekræftet i 2008 og 2009, da der opstod nye overskud.

66. På det liberaliserede marked, som bliver en realitet, når kvoterne er afskaffet, vil produktionskapaciteten fortsat være forholdsvis ufleksibel, og producenterne vil måske ikke være i stand til hurtigt at tilpasse sig til ændringer i efterspørgslen. Rådet har vedtaget at bevare offentlig intervention som et "sikkerhedsnet". Der er dog en fare for, at dette sikkerhedsnet i tilfælde af en alvorlig krise vil være for tyndt i forhold til den store risiko for overskud, som EU kan blive udsat for.

Anbefaling nr. 1

Kommissionen bør fortsat føre tilsyn med udviklingen på markedet for mælk og mejeriprodukter og iværksætte de foranstaltninger, som er nødvendige for at undgå, at dereguleringen af sektoren fører til en ny situation med overproduktion. Hvis dette slår fejl, kan det hurtigt vise sig umuligt for Kommissionen at opfylde sit mål om at begrænse reguleringen til det minimum, som kræves for at garantere et sikkerhedsnet.

Mælkepriser

67. I de sidste tyve år har fastsættelsen af referencepriser og kvoter sikret meget stabile nominelle priser. Hvis man tager inflationen med i betragtning, er der imidlertid sket en væsentlig udhuling af de faktiske priser i denne periode, således at producenternes fortjeneste er blevet reduceret betydeligt. Producenterne har været under konstant pres for at øge effektiviteten og produktiviteten, og de mindst effektive har måttet forlade markedet. I nogle tilfælde er dette fænomen dog blevet begrænset ved, at kvoterne er blevet kapitaliseret. Udviklingen i forbrugerpriserne på mælk og mejeriprodukter afspejler ikke nødvendigvis udviklingen i producentpriserne.

Anbefaling nr. 2

Retten erkender, at prisdannelsen på fødevareområdet er meget kompleks, men mener, at Kommissionen bør føre løbende tilsyn med den. Kommissionen og medlemsstaterne bør sikre sig, at koncentrationen af forarbejdnings– og distributionsvirksomheder ikke reducerer mælkeproducenterne til veritable pristagere (price–takers) og begrænser muligheden for, at de endelige forbrugere får et rimeligt udbytte af eventuelle prisfald.

Producenternes indkomst

68. Landbrugsindkomsten er faldet generelt, men mælkeproducenterne har i gennemsnit bevaret en lidt højere indkomst end andre landbrugere. Faktisk er det strukturtilpasninger, der har gjort det muligt at fastholde mælkeproducenternes statistiske gennemsnitsindkomst. EU–15 mistede halvdelen af sine mælkebedrifter mellem 1995 og 2007.

69. Denne tendens til konsolidering af mælkeproduktionen forventes at fortsætte eller forstærkes, idet produktionen vil gå tilbage eller forsvinde i de mest ugunstigt stillede områder og koncentreres i områder med intensivt landbrug. Denne udvikling kan vise sig at have en negativ effekt på miljøet og på den sociale struktur i de ugunstigt stillede områder, hvor mælkeproduktion er en af de få mulige former for landbrugsproduktion.

Anbefaling nr. 3

For mejerisektoren gælder det, at hverken den gamle prisstøttepolitik eller den aktuelle indkomststøttepolitik i praksis havde nogen social eller regional målretning [70]. I betragtning af mælkeproduktionens betydning for landbrugsøkonomien og landskabsanvendelsen anbefaler Retten, at Kommissionen mere indgående overvejer, hvilke strategier der kan sættes i værk for at tackle:

- de specifikke problemer i de regioner, hvor mælkeproduktionen er mest sårbar, især i bjergområder;

- de miljømæssige konsekvenser af, at mælkeproduktionen koncentreres geografisk.

Konkurrenceevne på de internationale markeder

70. Siden 1984 er EU’s andel af verdenshandelen med mejeriprodukter er blevet stadigt mindre. Målet om at gøre EU’s mælkeproducenter konkurrencedygtige er et centralt element i den igangværende liberalisering af sektoren. I overensstemmelse med WTO–aftalerne er EU–støtten til eksport af mejeriprodukter blevet reduceret betydeligt i de seneste år.

71. Det er primært basisprodukter som mælkepulver og smør, der handles på verdensmarkedet. EU–producenterne af disse produkter har kun været konkurrencedygtige på verdensmarkedet, når priserne var høje. Når priserne ikke var høje, eksporterede producenterne deres varer med støtte fra fællesskabsbudgettet.

72. Efter at være steget kraftigt i de seneste år er efterspørgslen på verdensmarkedet nu faldende. I 2009 genindførte Kommissionen derfor eksportrestitutionerne, som i 2007 var blevet nedsat til nul. På mellemlang sigt vil denne løsning imidlertid ikke kunne bruges, hvis de aktuelle forhandlinger om nye verdenshandelsaftaler fører til afskaffelse af eksportrestitutionerne. Den fremtidige udvikling i eksporten afhænger af efterspørgslen på verdensmarkedet, og af, om EU’s industri kan imødekomme den.

Anbefaling nr. 4

For EU’s mejerisektor vil verdensmarkedet forblive et sekundært marked, som kun er tilgængeligt i perioder med høje verdensmarkedspriser. Kun producenter af ost og andre produkter med stor værditilvækst vil kunne erobre og bevare markedsandele. Kommissionen og medlemsstaterne er derfor nødt til at fortsætte deres bestræbelser på at omstille mælkeproduktionen, idet de primært fokuserer på at dække efterspørgslen på EU’s hjemmemarked og supplerer ved at fremme produktionen af ost og andre produkter med stor værditilvækst, som kan eksporteres uden støtte fra budgettet.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 23. juli 2009.

På Revisionsrettens vegne

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

Formand

[1] Det Internationale Mejeriforbund, Production of cow milk, 2007, http://www.fil-idf.org. Europa–Kommissionen, L’agriculture dans l’Union européenne — Informations statistiques et économiques 2008.

[2] Ernst and Young, OCM viande bovine. Évaluation des mesures de marché dans le secteur de la viande bovine, Endelig rapport, december 2007.

[3] Det Internationale Mejeriforbund, Production of cow milk, 2007, http://www.fil-idf.org.

[4] Eurostat, data vedrørende 2006.

[5] I henhold til EF–traktatens artikel 33 har den fælles landbrugspolitik til formål :a)at forøge landbrugets produktivitet ved fremme af den tekniske udvikling, ved rationalisering af landbrugsproduktionen og ved den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne, især arbejdskraften;b)at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, især ved en forhøjelse af de individuelle indkomster for de i landbruget beskæftigede personer;c)at stabilisere markederne;d)at sikre forsyningerne;e)at sikre forbrugerne rimelige priser på landbrugsvarer.

[6] Retten har blandt andet behandlet dette spørgsmål i særberetning nr. 2/99 om landbrugsreformens indvirkning på kornsektoren (EFT C 192 af 8.7.1999). Desuden fremgår det af EF–Domstolens retspraksis, at fællesskabsinstitutionerne "til stadighed [skal] sørge for at udjævne en eventuel indbyrdes modstrid mellem disse mål betragtet særskilt, samt, om nødvendigt, give det ene eller det andet af dem midlertidig forrang, hvis de økonomiske forhold eller omstændigheder, med henblik på hvilke de træffer afgørelse, kræver det" (dom af 19. marts 1992, sag C–311/90, Josef Hierl mod Hauptzollamt Regensburg, Sml.1992 I, s. 2061, præmis 13).

[7] Betragtning 3 og 9 i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 48) og betragtning 19, 36, 43 og 60 i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1).

[8] Betragtning 2, 5, 9 og 25 i forordning (EF) nr. 1255/1999 og betragtning 10, 19, 43 og 60 i forordning (EF) nr. 1234/2007.

[9] Betragtning 2 i forordning (EF) nr. 1255/1999 og betragtning 10 i forordning (EF) nr. 1234/2007.

[10] EF–traktatens artikel 33, stk. 2, litra b).

[11] Betragtning 4 i forordning (EF) nr. 1255/1999 og betragtning 16 i forordning (EF) nr. 1234/2007.

[12] Betragtning 4 i forordning (EF) nr. 1255/1999 og betragtning 10 i forordning (EF) nr. 1234/2007.

[13] Rådets forordning (EØF) nr. 856/84 af 31. marts 1984 om ændring af forordning (EØF) nr. 804/68 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter (EFT L 90 af 1.4.1984, s. 10).

[14] Prisstøttemekanismen blev svækket ved, at man afskaffede indikativprisen på mælk, sænkede interventionspriserne, forhøjede de nationale kvoter med 1,5 % og gradvist reducerede den afgift, som producenterne skulle betale, når de overskred kvoterne.

[15] Forordning (EF) nr. 1234/2007.

[16] Den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter havde oprindelig en afgiftsmekanisme, som var baseret på en "tærskelpris". Denne mekanisme blev afskaffet i 1995 (GATT–aftalerne af 15. december 1993) og erstattet af faste toldsatser.

[17] Forordning (EF) nr. 1782/2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1), artikel 95–97.

[18] Forordning (EF) nr. 1782/2003, artikel 47, stk. 2.

[19] Undtagen i Malta og Slovenien, som valgte at indføre den almindelige enkeltbetalingsordning på regionalt plan i 2007.

[20] Jf. Kommissionens svar på særberetning nr. 6/2001 om mælkekvoter.

[21] Budgetpost 050212, 05030216 og 05030217.

[22] I 2004 konstaterede OECD, at mælkepræmien ikke kunne undgå at indvirke negativt på skatteborgernes "velfærd". Jf. "Analyse de la réforme de la PAC de 2003", OECD, Paris, 2004.

[23] Retten besøgte følgende organisationer:

- European Dairy Association (EDA), som varetager den europæiske mejeriindustris interesser over for EU’s institutioner samt over for internationale organisationer såsom Verdenshandelsorganisationen og Codex Alimentarius–Kommissionen;

- COPA–Cogeca. Sammenslutningen af Landbrugsorganisationer i Den Europæiske Union (COPA) og Sammenslutningen af Landbrugs–andelsorganisationer i EU (Cogeca) varetager de europæiske landbrugeres og andelsorganisationers politiske interesser i EU;

- Institut für Ökonomie der Ernährungswirtschaft (institut for økonomi i fødevareindustrien);

- IFCN (International Farm Comparison Network, internationalt netværk til sammenligning af bedrifter);

- Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OCDE).Desuden deltog revisorerne i følgende to seminarer om mejerisektorens fremtid: International Management Forum Milk (Riga) og World Dairy Summit 2007 (Dublin), samt i informations– og høringsmøder afholdt af Kommissionen i forbindelse med "sundhedstjek 2008".

[24] Danmark underudnyttede dog sin kvote i mejeriåret 2007/2008.

[25] Europa–Kommissionen, GD VI, Situation et perspectives du secteur laitier. PAC 2000, arbejdsdokument, april 1997.AND–International/ABTQ, evaluering af den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter og kvoteordningen, endelig rapport, marts 2002.

[26] Særberetning nr. 6/2001 om mælkekvoter (EFT C 305 af 30.10.2001).

[27] Europa–Kommissionens arbejdsdokument, Rapport om mælkekvoter (SEK(2002) 789 endelig af 10.7.2002).

[28] Jf. Kommissionens svar på særberetning nr. 6/2001 om mælkekvoter.

[29] Betragtning 19, 44 og 60 i forordning (EF) nr. 1234/2007.

[30] Nominelle eller løbende priser: med inflation. Reelle priser: uden inflation.

[31] Der er en tendens til, at prisudsving begrænses i et system med kvoter, jf. bl.a. Boussard, J.M.: "Price risk management instruments in agricultural and other unstable markets", FEA Thursday seminar, São Paulo, oktober 2003.

[32] Europa–Kommissionen, statistik fra Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter, data indsendt af medlemsstaterne ( 22. januar 2009).

[33] Eftersom kortvarige prisvariationer i mejerisektoren skyldes sæsonudsving, anvender man udviklingen i den gennemsnitlige producentpris som indikator for stabiliteten i medlemsstaterne. De priser i absolutte tal, som medlemsstaterne indsender til Eurostat, er imidlertid ikke altid lige pålidelige, og det er derfor ikke muligt at beregne en statistisk repræsentativ vægtet gennemsnitspris. Derfor har Retten her sammenfattet prisudviklingen i EU ved at vægte indeksene fra de medlemsstater, der har den største produktion.

[34] Europa–Kommissionen, GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, Les conséquences de l’évolution des prix des produits agricoles sur les consommateurs, dokument CM/WM/PB D(2007) 34703 af 13.11.2007.

[35] Dataene er ikke helt sammenlignelige: Figur 8 viser udviklingen i producentprisen i de fem medlemsstater, der har den største mælkeproduktion i EU–15. De data, der ligger til grund for figur 11, dækker desuden forbrug af æg, og omfatter hele EU’s befolkning, som har ændret sig betydeligt i den omhandlede periode, både hvad angår størrelse og sammensætning.

[36] Fødevareforsyningskæden forbinder tre økonomiske sektorer: landbrugssektoren, fødevareindustrien og distributionssektoren.

[37] Ifølge en undersøgelse foretaget i Belgien udgør råvareprisen kun 30 til 40 % af forbrugerprisen på mejeriprodukter (Service public fédéral Économie, Évolution récente des prix et des coûts dans la filière du lait, Bruxelles, 2008), Ifølge andre kilder udgør råvareprisen omkring 50 % af prisen på oste af typen gouda eller cheddar (jf. bl.a. Europa–Kommissionen, Les conséquences de l’évolution des prix des produits agricoles sur les consommateurs, s. 22).

[38] Omsætningen hos de 15 største detailhandelsaktører i EU udgør ca. 77 % af fødevarehandelen i EU. Kilde: Europa–Kommissionen: Rural Development in the European Union — Statistical and Economic Information — Report 2008.

[39] Kommissionens meddelelse til Europa–Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Fødevarepriser i Europa, KOM(2008) 821 endelig af 9.12.2008.

[40] Gouin, D.–M., La gestion de l’offre dans le secteur laitier, un mode de régulation toujours pertinent, Université de Laval, maj 2006.

[41] INLB’s data er imidlertid ikke repræsentative for hele erhvervet, for de specialiserede mælkebedrifter, der er registreret i INLB, udgør kun 60 % af de bedrifter i EU–15, der har mindst én malkeko, og 25 % af disse bedrifter i EU–25. I 2006 svarede de specialiserede mælkebedrifter i INLB til 78 % af de specialiserede mælkebedrifter i EU–25 (ifølge Eurostats undersøgelse "Structures 2007").

[42] INLB, OTEX 41 (kvæg–mælk). Jf. også Europa–Kommissionen, GD for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, G3, Milk margins in the European Union (2004).

[43] Den støtte, der er registreret i INLB’s variabel SE 605, dækker både EU–støtte og national støtte, både støtte under første og under anden søjle i den fælles landbrugspolitik og både koblet og afkoblet støtte, men ikke investeringsstøtte.

[44] Eurostat, Vaches laitières — Nombre d’exploitations et effectif selon la SAU et l’effectif de vaches laitières de l’exploitation en 2005.

[45] FAO, Food Outlook, juni 2008 og november 2008.

[46] Kilde: ZMP.

[47] Europa–Kommissionen, data fra flere års udgaver af rapporten "Landbrugets stilling i Den Europæiske Union". Med hensyn til tabel 3 skal det bemærkes, at udviklingen i EU’s andel af verdenshandelen med mejeriprodukter er blevet påvirket af de successive udvidelser af Unionen, idet hver udvidelse automatisk har øget handelen inden for Fællesskabet og reduceret eksporten.

[48] Betragtning 77 i forordning (EF) nr. 1234/2007.

[49] Den sidste kategori omfatter hovedsagelig sødmælkspulver, mælkekoncentrater, konsummælk og friske mejeriprodukter.

[50] Institut d’économie industrielle, IDEI (Institut for Erhversøkonomi, Toulouse Universitet), Analyse économique des impacts de la sortie du système de quotas laitiers dans l’UE, marts 2008, s. 5.

[51] I overensstemmelse med komitologibestemmelserne forvalter Kommissionen mælkepolitikken sammen med medlemsstaterne i Forvaltningskomitéen for Mælk og Mejeriprodukter.

[52] For smør sænket med 7 % i juli 2004, med 7,5 % i juli 2005, med 8,1 % i juli 2006 og med 5,1 % i juli 2007.For mælkepulver sænket med 5 % i juli 2004, med 5,3 % i juli 2005, og med 5,5 % i juli 2006.

[53] Beretning fra Kommissionen til Rådet — Markedsudsigter for mejerisektoren (KOM(2007) 800 endelig).

[54] Aftale om sundhedstjekket af 20. november 2008, http://ec.europa.eu/agriculture/healthcheck.

[55] Rådets forordning (EF) nr. 248/2008 af 17. marts 2008 om ændring af forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår de nationale mælkekvoter (EUT L 76 af 19.3.2008, s. 6).

[56] Anvendelsen af de mere lempelige regler for fedtindholdet ville svare til en forhøjelse af Fællesskabets mælkekvote på 1,5–1,7 % (f.eks. + 0,9 % for Frankrig, + 2,2 % for Danmark, + 3,4 % for Nederlandene). Chambres d’agriculture de Normandie, Bilan de santé de la PAC — Expertise technique, november 2008.

[57] Europa–Kommissionen, CAP Health Check, Impact Assessment Note no 6, dokument D(2008) MK/15332 af 20. maj 2008.

[58] Institut d’économie industrielle, Analyse économique des impacts de la sortie du système de quotas laitiers dans l’UE, marts 2008.OECD, direktoratet for fødevarer, landbrug og fiskeri samt direktoratet for handel, An Analysis of Dairy Policy Reform and Trade Liberalisation. Trade and Economic Effects of Milk Quota Systems (Analyse af reformen af mælkepolitikken. Stabiliseringen af handelen med mælkeprodukter.Handelsmæssige og økonomiske virkninger af mælkekvoteordninger), COM/AGR/TD/WP(2004)19/FINAL, http://ww.oecd.org/dataoecd/1/37/34456378.pdf. Langley, S., Somwaru, A., og Normile, M.A., USDA, Trade liberalization in international dairy markets. Estimated impacts, Economic research report number 16, februar 2006.Consortium INRA–Université de Wageningen, Study on the impact of future options for the Milk Quota system and the common market organisation for milk and milk products (Undersøgelse af hvordan fremtidige valg vil indvirke på mælkekvoteordningen og på den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter), juni 2002.INRA–ESR, "Quelle politique laitière pour l’Europe? Sortir du régime des quotas laitiers? Paramètres à considérer et illustration dans le cas français", Journée lait du département Économie et sociologie rurales de l’Institut national de la recherche agronomique (INRA), Paris, 8. oktober 2001.

[59] I Den Europæiske Union giver en stigning i mælkeproduktionen på 1 % sig udslag i et fald i producentpriserne på 3 til 4 % (jf. Institut d’économie industrielle, Analyse économique des impacts de la sortie du système de quotas laitiers dans l’UE, s. 47).

[60] EU’s mejerisektor er særdeles kompleks, og dens udvikling afhænger af en lang række parametre, hvis samlede effekt er svær at forudsige. Selv med hensyn til de store tendenser kan modellerne tage fejl. Et eksempel på dette er, at priserne ikke har udviklet sig som forventet efter 2003–reformen.

[61] Kommissionens meddelelse til Europa–Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Fødevarepriser i Europa (KOM(2008) 821 endelig af 9.12.2008).

[62] Ækvivalenskoefficienter: 1 kg for 20,5 liter (smør) et 1 kg for 11 liter (skummetmælkspulver).

[63] Europa–Kommissionen, Development in the structure of the agricultural sector, TV D(2007) af 27. marts 2007.

[64] Chatellier, V., og Delattre, F., Les soutiens directs et le découplage dans les exploitations agricoles de montagne, Économie rurale nr. 288/juli–august 2005.

[65] Europa–Kommissionen, Rural Development in the European Union — Statistical and Economic Information — Report 2008, december 2008.

[66] I de nye medlemsstater er det de meget små producenter, som er kommet ind på markedet ved at få tildelt mælkekvoter, der risikerer at blive de første ofre for et prisfald.

[67] Kommissionens svar på særberetning nr. 6/2001 om mælkekvoter.

[68] Rådets afgørelse af 19. januar 2009 om ændring af afgørelse 2006/144/EF om Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne (programmeringsperioden 2007–2013) (EUT L 30 af 31.1.2009, s. 112).

[69] Man taler om en stordriftsulempe, når en produktionsstigning ikke længere ledsages af et fald i de gennemsnitlige produktionsomkostninger. Denne situation opstår, når udbuddet af nogle former for input er fastlåst og ikke let kan tilpasses det niveau, som er nødvendigt for at sikre produktivitet. Det kan skyldes, at der er svagheder i produktionsmiljøet (klima– og terrænforhold), eller at landbrugeren er mindre effektiv end andre landbrugere. (Jf. MacDonald, James M., O’Donoghue, Erik J., McBride, William D., Nehring, Richard F., Sandretto, Carmen L. og Mosheim, Roberto, Profits, costs and the changing structure of dairy farming. United States Department of Agriculture, Economic Research Report No 47, september 2007).

[70] Med indførelsen af enkeltbetalingsordningen i 2005 fik medlemsstaterne større mulighed for at målrette støtten til bestemte områder ved at anvende den regionale model. Men i praksis har afkoblingen af mælkepræmien og tillægsbetalingerne ikke ført til en omlægning af støtten til fordel for mælkeproducenter i ugunstigt stillede områder. I alle medlemsstaterne i EU–15 er afkoblingen sket ved, at indehaverne af mælkekvoter har fået specifikke rettigheder, eller at værdien af de betalingsrettigheder, som kvoteindehaverne allerede havde, er blevet forhøjet.

--------------------------------------------------

BILAG I

PRODUKTION OG FORBRUG AF MÆLK I EU

Kilder: (1) Cronos, (2) Kommissionen: medlemsstaternes besvarelser af kvartalsspørgeskema, (3) Kommissionen: January 2009 dairy monthly.

(en 1000 tonnes) |

| 1984 EU–15 (1) | 1994 EU–15 (1) | 2004 EU–25 (2) | 2008 EU–27 (2) |

Produktion af komælk | 136247 | 120179 | 136752 | 150647 |

Leverancer | 123588 (91 %) | 111515 (93 %) | 124928 (91 %) | 134346 (89 %) |

Produktion af konsummælk | 26449 | 30320 | 31942 | 32120 |

Produktion af smør | | | | |

Industriel produktion | 2622 | 1799 | 1979 | 2072 |

I alt | 2657 | 1817 | 2015 | 2167 |

Forbrug af smør | 1893 | n.d. | 1973 | 1882 |

Produktion af ost | | | | |

Industriel produktion (komælk) | 4508 | 5650 | 7399 | 8163 |

I alt | 4882 | 6168 | 8341 | 9547 |

Forbrug af ost | 4201 | ikke oplyst | 8024 | 7748 |

Produktion af mælkepulver | | | | |

Skummetmælkspulver | 2364 | 1232 | 891 | 928 |

Letmælks– + sødmælkspulver | 867 | 1001 | 870 | 864 |

Kærnemælkspulver | 52 | 52 | 73 | 70 |

I alt | 3283 | 2285 | 1834 | 1862 |

Forbrug af skummetmælkspulver | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | 660 (3) |

Produktion af kondenseret og koncentreret mælk | 1645 | 1284 | 1188 | 1138 |

Produktion af kasein og kaseinater | 127 | 111 | 122 | 137 |

--------------------------------------------------

BILAG II

BASISDATA OM MEJERIBRUG I EU

Kilde: Den Europæiske Revisionsret på grundlag af data fra Eurostat.

| Antal køer (1000) | Antal mælkeproducenter (1000) | | Gennemsnitlig besætningsstørrelse (køer pr. landbruger) | Udbytte pr. ko (kg) |

1985 | 1995 | 2005 | 2007 | 1985 | 1995 | 2005 | 2007 | | 1985 | 1995 | 2005 | 2007 | 1985 | 1995 | 2005 | 2007 |

Belgien | 951,19 | 683,80 | 549,33 | 523,70 | 44,58 | 22,05 | 15,18 | 13,32 | | 21,34 | 31,02 | 36,19 | 39,32 | 3990,79 | 4935,65 | 5622,55 | 5490,44 |

Danmark | 913,00 | 714,00 | 564,27 | 545,42 | 31,77 | 16,39 | 6,51 | 5,38 | | 28,74 | 43,56 | 86,73 | 101,38 | 5584,88 | 6544,82 | 8218,64 | 8137,21 |

Tyskland | ikke oplyst | 5229,40 | 4235,96 | 4076,38 | 369,00 | 209,42 | 110,37 | 101,07 | | ikke oplyst | 24,97 | 38,38 | 40,33 | ikke oplyst | 5470,42 | 6833,09 | 6721,96 |

Grækenland | 218,91 | 185,00 | 167,92 | 150,00 | 73,42 | 28,00 | 9,78 | ikke oplyst | | 2,98 | 6,61 | 17,17 | ikke oplyst | 3499,34 | 4127,03 | 5000,00 | 4819,40 |

Spanien | 1880,20 | 1281,00 | 1001,92 | 903,00 | ikke oplyst | 114,60 | 42,39 | 37,29 | | ikke oplyst | 11,18 | 23,64 | 24,22 | ikke oplyst | 4800,62 | 6445,73 | ikke oplyst |

Frankrig | 6506,10 | 4700,40 | 3883,84 | 3758,50 | 328,70 | 158,57 | 103,85 | 93,12 | | 19,79 | 29,64 | 37,40 | 40,36 | ikke oplyst | 5406,56 | 6334,43 | 6344,43 |

Irland | 1495,20 | 1220,79 | 1081,96 | 1058,21 | 76,70 | 42,10 | 23,82 | 21,32 | | 19,49 | 29,00 | 45,42 | 49,63 | 3894,13 | 4380,03 | 4631,79 | 6111,47 |

Italien | 2804,00 | 2080,00 | 1860,18 | 1890,91 | 337,69 | 113,19 | 61,02 | 62,79 | | 8,30 | 18,38 | 30,48 | 30,11 | ikke oplyst | 5046,73 | 5958,20 | 5581,96 |

Luxembourg | 70,29 | 47,75 | 39,34 | 40,04 | 2,31 | 1,42 | 0,97 | 1,09 | | 30,42 | 33,63 | 40,72 | 36,73 | 4278,84 | 5625,13 | 6567,08 | 6450,25 |

Nederlandene | 2333,00 | 1777,00 | 1433,20 | 1468,30 | 61,31 | 40,06 | 23,53 | 24,51 | | 38,06 | 44,36 | 60,91 | 59,91 | 5379,34 | 6356,22 | 7298,47 | 7247,40 |

Østrig | ikke oplyst | 706,49 | 535,79 | 521,68 | ikke oplyst | 90,73 | 54,58 | 49,45 | | ikke oplyst | 7,79 | 9,82 | 10,55 | ikke oplyst | 4173,02 | 5826,32 | 5074,15 |

Portugal | ikke oplyst | 384,00 | 287,29 | 272,66 | ikke oplyst | 86,00 | 15,86 | 13,50 | | ikke oplyst | 4,47 | 18,11 | 20,20 | ikke oplyst | 4583,33 | 6361,56 | ikke oplyst |

Finland | ikke oplyst | 402,30 | 318,76 | 296,07 | ikke oplyst | 32,36 | 16,94 | 14,39 | | ikke oplyst | 12,43 | 18,82 | 20,57 | ikke oplyst | 8212,78 | 7775,04 | 7744,07 |

Sverige | ikke oplyst | 481,70 | 393,26 | 369,65 | ikke oplyst | 17,74 | 8,55 | 7,10 | | ikke oplyst | 27,15 | 46,01 | 52,06 | ikke oplyst | 6859,04 | 8206,20 | 8163,25 |

Det Forenede Kongerige | 3256,47 | 2631,93 | 2065,07 | 1978,00 | 52,88 | 36,68 | 26,31 | 28,14 | | 61,58 | 71,76 | 78,49 | 70,29 | 4956,41 | 5578,63 | 7073,20 | 6899,29 |

EU–15 | | 22525,56 | 18418,09 | 17852,52 | | 1009,32 | 519,65 | 472,47 | | | 22,32 | 35,44 | 35,24 | 4486,21 | 5396,16 | 6549,51 | ikke oplyst |

| | | | | | | | | | | | | | | | | |

Den Tjekkiske Republik | ikke oplyst | 713,00 | 440,50 | 416,52 | ikke oplyst | ikke oplyst | 6,78 | 5,62 | | ikke oplyst | ikke oplyst | 64,97 | 74,11 | ikke oplyst | 4378,58 | 6434,91 | 6002,75 |

Estland | ikke oplyst | 185,40 | 115,23 | 107,84 | ikke oplyst | ikke oplyst | 9,21 | 6,08 | | ikke oplyst | ikke oplyst | 12,51 | 17,74 | ikke oplyst | 3812,84 | 5927,50 | 5705,22 |

Cypern | ikke oplyst | 29,50 | 24,25 | 23,70 | ikke oplyst | ikke oplyst | 0,24 | 0,24 | | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | 98,75 | ikke oplyst | 4711,86 | 5990,65 | 6079,32 |

Letland | ikke oplyst | 291,90 | 172,36 | 182,32 | ikke oplyst | ikke oplyst | 50,90 | 43,69 | | ikke oplyst | ikke oplyst | 3,39 | 4,17 | ikke oplyst | 3233,64 | 4356,37 | 3496,12 |

Litauen | ikke oplyst | 586,00 | 493,89 | 398,37 | ikke oplyst | ikke oplyst | 170,79 | 123,17 | | ikke oplyst | ikke oplyst | 2,89 | 3,23 | ikke oplyst | 3087,88 | 4450,42 | 3330,36 |

Ungarn | ikke oplyst | 390,00 | 286,83 | 265,43 | ikke oplyst | ikke oplyst | 16,25 | 12,17 | | ikke oplyst | ikke oplyst | 17,65 | 21,81 | ikke oplyst | 5054,95 | 6767,51 | 5442,59 |

Malta | ikke oplyst | ikke oplyst | 7,27 | 8,08 | ikke oplyst | ikke oplyst | 0,15 | 0,19 | | ikke oplyst | ikke oplyst | 49,12 | 42,53 | ikke oplyst | ikke oplyst | 5296,30 | 5340,79 |

Polen | ikke oplyst | ikke oplyst | 2853,74 | 2767,78 | ikke oplyst | ikke oplyst | 727,10 | 651,05 | | ikke oplyst | ikke oplyst | 3,92 | 4,25 | ikke oplyst | ikke oplyst | 4328,07 | 3266,12 |

Slovenien | ikke oplyst | ikke oplyst | 130,68 | 124,19 | ikke oplyst | ikke oplyst | 19,71 | 19,20 | | ikke oplyst | ikke oplyst | 6,63 | 6,47 | ikke oplyst | ikke oplyst | 5479,59 | 4525,34 |

Slovakiet | ikke oplyst | ikke oplyst | 193,20 | 177,22 | ikke oplyst | ikke oplyst | 13,46 | 11,54 | | ikke oplyst | ikke oplyst | 14,35 | 15,36 | ikke oplyst | ikke oplyst | 5538,47 | 5350,83 |

EU–10 | | | 4717,95 | 4471,45 | | | 1014,58 | 872,95 | | | | 4,63 | 5,10 | | 3958,77 | 4830,06 | 3866,06 |

| | | | | | | | | | | | | | | | | |

Bulgarien | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | 335,90 | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | 2219,41 |

Rumænien | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | 1572,90 | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | 1012,40 | | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | 1,55 | ikke oplyst | ikke oplyst | ikke oplyst | 1168,03 |

EU–2 | | | | 1908,80 | | | | | | | | | | | | | 1353,04 |

--------------------------------------------------