MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN —

Kommissionens retningslinjer for engangsplastprodukter i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/904 om reduktion af visse plastprodukters miljøpåvirkning

(2021/C 216/01)

INDHOLDSFORTEGNELSE

1. INDLEDNING 4

2. GENERELLE UDTRYK OG DEFINITIONER 5

2.1. Definition af plast (artikel 3, nr. 1)) 5

2.1.1. Polymer 5

2.1.2. Kan fungere som strukturel hovedbestanddel i slutprodukter 6

2.1.3. Naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede 6

2.2. Engangsplastprodukt (artikel 3, nr. 2)) 7

2.2.1. Plastindhold: helt eller delvist fremstillet af plast 8

2.2.2. Engangsprodukt 9

2.2.3. Påfyldningog genanvendelse af produktet 9

3. FORHOLDET MELLEM DIREKTIV (EU) 2019/904 OG DIREKTIV 94/62/EF 10

4. SPECIFIKKE PRODUKTKRITERIER 11

4.1. Fødevarebeholdere 11

4.1.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet 11

4.1.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler 12

4.2. Indpakningsposer og -folier 15

4.2.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivete 15

4.2.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler 15

4.3. Bestik, tallerkener, sugerør og rørepinde 18

4.3.1. Produktbeskrivelser i direktivet 18

4.3.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler 18

4.4. Drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre (herunder kapsler og låg til disse) 20

4.4.1. Produktbeskrivelser og kriterier i direktivet 20

4.4.2. Kapsler og låg 21

4.4.3. Produktspecifikke undtagelser 23

4.4.4. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler 24

4.5. Sondring mellem visse (relaterede) produktkategorier 27

4.5.1. Nøgleelementer til at skelne fødevarebeholdere fra drikkevarebeholdere 27

4.5.2. Nøgleelementer til at skelne fødevarebeholdere fra drikkebægre 28

4.5.3. Nøgleelementer til at skelne mellem drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre 29

4.5.4. Nøgleelementer til at skelne fødevarebeholdere fra indpakningsposer og -folier 30

4.5.5. Nøgleelementer til at skelne mellem tallerkener og fødevarebeholdere 30

4.6. Letvægtsplastbæreposer 31

4.6.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet 31

4.6.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler 32

4.7. Vatpinde 33

4.7.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet 33

4.7.2. Produktspecifikke undtagelser 33

4.7.3. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler 34

4.8. Balloner og ballonstænger 34

4.8.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet 34

4.8.2. Produktspecifikke undtagelser 35

4.8.3. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler 36

4.9. Hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer 36

4.9.1. Produktbeskrivelser og kriterier i direktivete 36

4.9.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler 37

4.10. Vådservietter 37

4.10.1. Produktbeskrivelse, kriterier og undtagelser i direktivet 37

4.10.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler 40

4.11. Tobaksvarer med filtre, filtre, der markedsføres til brug i kombination med tobaksvarer 42

4.11.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet 42

4.11.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler 42

BILAG — Oversigt over engangsplastprodukter, beskrivelser heraf og relevante krav i direktivet 44

1. INDLEDNING

Dette dokument indeholder retningslinjer for fortolkningen og gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/904 af 5. juni 2019 om reduktion af visse plastprodukters miljøpåvirkning (1) (i det følgende benævnt »direktivet« eller »direktivet om engangsplast«).

Direktivet finder anvendelse på alle engangsplastprodukter, der er opført i bilaget, samt på alle produkter fremstillet af oxonedbrydelig plast og på fiskeredskaber, der indeholder plast. I henhold til artikel 12 skal Kommissionen udarbejde retningslinjer, herunder eksempler på, hvad der anses for engangsplastprodukter med henblik på direktivet. Disse retningslinjer fokuserer på de engangsplastprodukter, der er opført i bilaget, og som er anført nedenfor.

— Balloner

— Ballonpinde

— Drikkevarebeholdere med en kapacitet på op til tre liter, herunder kapsler og låg til disse — Drikkevarebeholdere af ekspanderet polystyren, herunder kapsler og låg til disse — Drikkeflasker med en kapacitet på op til tre liter, herunder kapsler og låg til disse

— Rørepinde til drikkevarer

— Vatpinde

— Drikkebægre — Drikkebægre af ekspanderet polystyren, herunder kapsler og låg til disse — Drikkebægre, herunder kapsler og låg til disse

— Bestik (gafler, knive, skeer og spisepinde)

— Fødevarebeholdere — Fødevarebeholdere af ekspanderet polystyren

— Letvægtsplastbæreposer

— Indpakningsposer og -folier

— Tallerkener

— Hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer

— Sugerør

— Tobaksvarer med filtre og filtre, som markedsføres til anvendelse i kombination med tobaksvarer

— Vådservietter.

Retningslinjerne dækker ikke i detaljer fiskeredskaber og produkter fremstillet af oxonedbrydelig plast. Med hensyn til sidstnævnte forbyder direktivets artikel 5 alle oxonedbrydelige plastprodukter, uanset om de anvendes til engangsbrug eller ej, og der skelnes ikke mellem oxonedbrydelig plast, der er bionedbrydeligt, og oxonedbrydelig plast, der ikke er bionedbrydelig.

Dette dokument indeholder vejledning om de vigtigste definitioner i direktivet og eksempler på produkter, der skal anses for at falde ind under eller uden for dets anvendelsesområde. Disse eksempler er ikke udtømmende og tjener kun til at illustrere, hvordan visse definitioner og relevante krav i direktivet skal fortolkes i forbindelse med de specifikke engangsplastprodukter. Indholdet, herunder eksempler, afspejler Europa-Kommissionens synspunkter og er som sådan ikke juridisk bindende. Bindende fortolkning af EU-retten er EU-Domstolens enekompetence.

Navnlig i lyset af coronaviruspandemien skal det bemærkes, at det i artikel 11 kræves, at de foranstaltninger, der træffes for at omsætte og gennemføre direktivets artikel 4-9, skal overholde Unionens fødevarelovgivning for at sikre, at fødevarehygiejne og fødevaresikkerhed ikke bringes i fare. I betragtning 14 kræves det endvidere, at foranstaltningerne ikke går på kompromis med god hygiejnepraksis, god fremstillingspraksis og forbrugeroplysning.

2. GENERELLE UDTRYK OG DEFINITIONER (2)

2.1. Definition af plast (artikel 3, nr. 1))

Definitionen af plast findes i artikel 3, nr. 1):

»»plast«: et materiale bestående af en polymer som defineret i artikel 3, nr. 5), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (3), hvortil der kan være tilsat tilsætningsstoffer eller andre stoffer, og som kan fungere som strukturel hovedbestanddel i slutprodukter, med undtagelse af naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede « (fremhævelse tilføjet).

I henhold til betragtning 11 henviser direktivets artikel 3, nr. 1), til definitionen i forordning (EF) nr. 1907/2006 (i det følgende benævnt »REACH-forordningen«) og tilføjer yderligere elementer til at indføre en tilpasset og dermed særskilt definition.

I betragtning 11 henvises udtrykkeligt til maling, farve og klæbemidler som polymere materialer, der er udelukket fra direktivets anvendelsesområde og ikke anses for at falde ind under definitionen af plast i artikel 3, nr. 1). Et slutprodukt, der ikke er plast, og som de anvendes på, er derfor ikke et engangsplastprodukt i henhold til dette direktiv. Flere af de udtryk og begreber, der anvendes i artikel 3, nr. 1), og betragtning 11, bør præciseres yderligere. I de følgende afsnit gives der vejledning om de vigtigste begreber, navnlig:

— polymer (afsnit 2.1.1)

— kan fungere som en strukturel hovedbestanddel i slutprodukterne (afsnit 2.1.2) og

— naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede (afsnit 2.1.3).

2.1.1. Polymer

I direktivets artikel 3, nr. 1), henvises til definitionen af polymer i REACH-forordningens artikel 3, nr. 5), der har følgende ordlyd:

»polymer: et stof bestående af molekyler, der er karakteriseret ved sammenkobling af en eller flere typer monomere enheder. Sådanne molekyler skal være fordelt på en række molekylvægte, inden for hvilken forskellene i molekylvægt hovedsagelig skyldes forskelle i antallet af monomere enheder. En polymer består af:

a) et simpelt vægtflertal af molekyler, der indeholder mindst tre monomere enheder, som er kovalent bundet til mindst en anden monomer enhed eller anden reaktant

b) mindre end et simpelt vægtflertal af molekyler med samme molekylvægt

I denne definition forstås ved en »monomer enhed« en monomers form i en polymer efter reaktionen«.

Som supplement til definitionen af polymer i REACH-forordningen findes der yderligere vejledning i Det Europæiske Kemikalieagenturs (ECHA) Guidance for polymers and monomers (4) (i det følgende benævnt »ECHA's vejledning«):

»En polymer, som ethvert andet stof defineret i artikel 3, stk. 1, (i REACH), kan også indeholde tilsætningsstoffer, der er nødvendige for at bevare polymerens stabilitet, og urenheder, der stammer fra fremstillingsprocessen. Disse stabilisatorer og urenheder betragtes som en del af stoffet.«

2.1.2. Kan fungere som strukturel hovedbestanddel i slutprodukter

I artikel 3, nr. 1), i direktivet defineres plast som »et materiale (…), som kan fungere som strukturel hovedbestanddel i slutprodukter«. Aspektet vedrørende evnen til at fungere som strukturel hovedbestanddel i slutprodukter vedrører definitionen af plast og ikke definitionen af et engangsplastprodukt. Derfor skal dette kriterium i forbindelse med definitionen af plast forstås som et generisk begreb. Da artikel 3, nr. 1), ikke på nogen måde præciserer eller begrænser typen af slutprodukt eller mængden af polymer, kan en lang række polymerer i princippet fungere som strukturel hovedbestanddel i slutprodukter.

2.1.3. Naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede

Polymerer, der opfylder følgende to betingelser i artikel 3, nr. 1), er undtaget fra direktivet: i) de betragtes som naturlige polymerer, og ii) de opfylder kravet om ikke at være kemisk modificerede. Disse begreber præciseres yderligere i betragtning 11:

»Umodificerede naturlige polymerer som omhandlet i definitionen af »ikke kemisk modificeret stof« i artikel 3, nr. 40, i forordning (EF) nr. 1907/2006 […], bør ikke være omfattet af dette direktiv, da de forekommer naturligt i miljøet. Derfor bør definitionen af polymer i artikel 3, nr. 5), i forordning (EF) nr. 1907/2006 tilpasses, og der bør indføres en særskilt definition med henblik på dette direktiv« (fremhævelse tilføjet).

»Plast fremstillet af modificerede naturlige polymerer eller plast fremstillet af biobaserede fossile eller syntetiske udgangsstoffer forekommer ikke naturligt og bør derfor behandles i dette direktiv. Den tilpassede definition af plast bør derfor omfatte polymerbaserede gummiprodukter og biobaserede og bionedbrydelige plasttyper, uanset om de er afledt af biomasse eller er beregnet til biologisk nedbrydning over tid« (fremhævelse tilføjet).

i) Naturlige polymerer Udtrykket naturlig polymer defineres i ECHA's vejledning som følger: »Naturlige polymerer forstås som polymerer, der er resultatet af en polymerisationsproces, der har fundet sted i naturen, uafhængigt af den ekstraktionsproces, de er blevet ekstraheret med. Det betyder, at naturlige polymerer ikke nødvendigvis er »stoffer, der forekommer i naturen«, når de vurderes i henhold til kriterierne i REACH-forordningens artikel 3, nr. 39).« (Fremhævelse tilføjet). I artikel 3, nr. 39), i REACH-forordningen defineres stoffer, der forekommer i naturen, således: »Stof, der forekommer i naturen: et stof, der forekommer i naturen som sådant, og som er uforarbejdet eller kun forarbejdet ved manuel, mekanisk eller tyngdemæssig påvirkning, ved opløsning i vand, ved flotation, ved ekstraktion med vand, ved dampdestillation eller ved opvarmning med det ene formål at fjerne vand, eller som er udvundet af luft på en hvilken som helst måde.« (fremhævelse tilføjet). I lyset af ovenstående er udtrykkene naturlig polymer og stof, der forekommer i naturen, to forskellige udtryk og bør ikke forveksles. En vigtig skelnen vedrører de tilladte ekstraktionsmetoder. Anvendelsesområdet for den naturlige polymer henviser til en bredere gruppe, som er uafhængig af den metode, der anvendes til at udvinde stoffet fra naturen. Desuden henvises der ikke direkte til artikel 3, nr. 39), i REACH-forordningen i direktivet. En konsekvens af denne sondring og anvendelse af definitionen fra ECHA's vejledning er f.eks., at cellulose og lignin udvundet af træ og majsstivelse fremstillet ved vådformaling opfylder definitionen af naturlig polymer. En anden vigtig sondring er, om polymerisationsprocessen har fundet sted i naturen eller er resultatet af en industriel proces, der involverer levende organismer. På grundlag af REACH-forordningen og den tilhørende ECHA-vejledning betragtes polymerer, der er fremstillet ved industriel fermentering, ikke som naturlige polymerer, da polymerisation ikke har fundet sted i naturen. Derfor betragtes polymerer, der er fremkommet ved biosyntese gennem dyrkning og fermentering i industrimiljøer, f.eks. polyhydroxyalkanoater (PHA), ikke som naturlige polymerer som et resultat af en polymerisationsproces, der har fundet sted i naturen. Generelt gælder det, at hvis en polymer fremstilles ved en industriel proces, og den samme type polymer forekommer i naturen, betragtes den fremstillede polymer ikke som en naturlig polymer.

ii) Ikke kemisk modificeret Det fremgår af direktivets betragtning 11, at udtrykket ikke kemisk modificeret stof bør læses i overensstemmelse med REACH-forordningens artikel 3, nr. 40), hvori det hedder: »ikke kemisk modificeret stof: et stof, hvis kemiske struktur forbliver uændret, selv om det har gennemgået en kemisk proces eller behandling eller en fysisk mineralogisk omdannelse, f.eks. for at fjerne urenheder.« (fremhævelse tilføjet). Udtrykket ikke kemisk modificeret i direktivets artikel 3, nr. 1), for så vidt angår naturlige polymerer, skal fortolkes således: Ved afgørelsen af, om en polymer er blevet kemisk modificeret i produktionen eller ej, bør der kun tages hensyn til forskellen mellem den tilsatte og den resulterende polymer, idet der ses bort fra eventuelle ændringer, der måtte have fundet sted under produktionsprocesserne, da disse ikke er relevante for egenskaberne og adfærden hos den polymer, der anvendes og eventuelt kan udledes i miljøet. Det betyder f.eks., at regenereret cellulose, f.eks. i form af viskose, lyocell og cellulosefilm, ikke anses for at være kemisk modificeret, da de deraf følgende polymerer ikke er kemisk modificerede sammenlignet med den tilsatte polymer. Celluloseacetat anses for at være kemisk modificeret, da de kemiske modifikationer af cellulose under fremstillingsprocessen stadig er til stede ved produktionsprocessens afslutning sammenlignet med den naturlige tilsatte polymer. Hvis ændringer i en polymers kemiske struktur skyldes reaktioner, der kun finder sted under ekstraktionsprocessen for en naturlig polymer (f.eks. papirmasseproces for at udvinde cellulose og lignin), anses disse ikke for at medføre en kemisk ændring af den naturlige polymer som omhandlet i artikel 3, nr. 1), og betragtning 11 i direktivet. Papirmateriale fra papirmasseprocessen anses derfor ikke for at være fremstillet af kemisk modificerede naturlige polymerer. Denne fortolkning er også i overensstemmelse med den konsekvensanalyse, der ledsager Kommissionens forslag til dette direktiv (i det følgende benævnt »konsekvensanalysen«), hvor papirbaserede produkter uden plastforing eller -beklædning er blevet udpeget som tilgængelige, mere bæredygtige alternativer til engangsplastprodukter (5).

2.2. Engangsplastprodukt (artikel 3, nr. 2))

Direktivets artikel 3, nr. 2), indeholder følgende definition af engangsplastprodukter:

»et produkt, der er helt eller delvist fremstillet af plast, og som ikke er udtænkt, designet eller markedsført med henblik på i sin levetid at gennemgå et antal ture eller cyklusser ved at blive returneret til en producent til genpåfyldning eller genbrug til det samme formål, som det blev udtænkt til« (fremhævelse tilføjet).

Desuden anføres det i betragtning 7 og 12, at direktivet kun bør omfatte de engangsplastprodukter, der er hyppigst fundne på strande i Unionen, og fiskeredskaber, der indeholder plast, og produkter fremstillet af oxonedbrydelig plast — og at drikkevarebeholdere af glas og metal derfor ikke bør være omfattet af direktivet. Direktivet undtager drikkevarebeholdere af glas og metal, der har kapsler og låg fremstillet af plast fra bilagets del C, E, F og G, men omfatter kompositdrikkevareemballage. Dette er i overensstemmelse med direktivets mål om at koncentrere indsatsen på de områder, hvor der er størst behov for den.

2.2.1. Plastindhold: helt eller delvist fremstillet af plast

Engangsplastprodukter, der er opført i bilaget til direktivet, er omfattet af direktivets anvendelsesområde, hvis de helt eller kun delvist er fremstillet af plast som defineret i artikel 3, nr. 1) og 2). Direktivet indeholder ikke nogen de minimis-tærskel for plastindholdet i et engangsprodukt med henblik på at afgøre, om dette produkt er omfattet af definitionen af engangsplastprodukt. Der skal derfor foretages en kvalitativ vurdering.

Ved fremstillingen af mange materialer, herunder andre materialer end plast, anvendes polymerer, der opfylder definitionen på plast i dette direktiv, ofte til at opnå specifikke materialeegenskaber samt højere produktionseffektivitet. Disse polymere materialer er ofte syntetiske kemiske tilsætningsstoffer. Anvendelsen af sådanne polymermaterialer, f.eks. som retentionsmidler eller bindemidler og tekniske hjælpestoffer ved fremstillingen af et materiale, som ikke i sig selv er plast, medfører ikke, at engangsproduktet, der udelukkende fremstilles af dette materiale, skal anses for at være delvist fremstillet af plast. Navnlig papir- og papbaserede produkter er ved udarbejdelsen af forslaget til direktiv (6) blevet specifikt vurderet med hensyn til deres potentiale til at fungere som et bæredygtigt alternativ til engangsplastprodukter. Papir- og papbaserede engangsprodukter, der udelukkende er fremstillet af papir- og papbaseret materiale og uden plastforing eller -belægning, skal derfor ikke betragtes som engangsplastprodukter i direktivets forstand i lyset af ovenstående betragtninger.

Når en plastforing eller -belægning påføres overfladen af et papir- eller papbaseret materiale eller andet materiale for at beskytte mod vand eller fedt, betragtes slutproduktet som et sammensat produkt, der består af mere end ét materiale, hvoraf det ene er plast. I dette tilfælde anses slutproduktet for at være delvist fremstillet af plast. Derfor er engangspapir- eller papbaserede produkter med plastbelægning eller -foring delvist fremstillet af plast og falder ind under direktivets anvendelsesområde. Dette underbygges også af, at papir- og papbægre i modsætning til andre engangspapir- og -papbaserede produkter uden plastforing eller -belægning ikke er blevet udpeget som en alternativ mulighed i konsekvensanalysen (7), da papir- og papbægre med et plastlag ikke selv er plastfrie. Denne fortolkning understøttes af, at den undtagelse for overfladebelægning, der oprindeligt indgik i Kommissionens forslag (8) i betragtning 8, ikke længere figurerer i den tilsvarende betragtning 11 i direktivet eller andetsteds i direktivet. Medlovgiverne gav således udtryk for, at det er hensigten ikke udtrykkeligt at udelukke produkter, der er fremstillet af ikkeplastmaterialer med plastbelægning og -foring, fra direktivets anvendelsesområde. I overensstemmelse med betragtning 9 forårsager både store og små plastfragmenter, der stammer fra engangsplastprodukter, betydelig forurening af landjorden og kontaminering af jordbunden og kan lække ud i havmiljøet, hvilket har en negativ indvirkning på havmiljøet. Medtagelsen af disse produkter i direktivets anvendelsesområde er derfor ikke kun i overensstemmelse med direktivets mål, men også nødvendig for at forebygge og mindske virkningen af visse forbrugerprodukter, der er fremstillet helt eller delvist af plast, og som er tilbøjelige til at blive henkastet affald, der navnlig udgør en risiko for marine økosystemer, biodiversitet og menneskers sundhed. Dette er også nødvendigt for at nå målet om at fremme omstillingen til en cirkulær økonomi med innovative og bæredygtige forretningsmodeller, produkter og materialer, der prioriterer bæredygtige og ugiftige genbrugsprodukter og genbrugssystemer frem for engangsprodukter, og som først og fremmest sigter mod at reducere mængden af produceret affald.

Et andet eksempel er drikkekartoner, der generelt består af flere lag papir, plast og i nogle tilfælde aluminium, der er nødvendigt for at give drikkevarebeholderen tekniske egenskaber, herunder ilt- og vandbarrierer. Drikkevarekartoner er kompositdrikkevareemballage (9), som udtrykkeligt er omfattet af direktivets anvendelsesområde i henhold til bilagets del C, E og G samt betragtning 12 og 18.

2.2.2. Engangsprodukt

Den kumulative anvendelse af udtryk i artikel 3, nr. 2), kræver, at produktet hverken udtænkes eller designes eller markedsføres med henblik på i sin levetid at gennemgå et antal ture eller cyklusser. Dette bør udelukke situationer, hvor slutprodukter potentielt kan markedsføres som multianvendelige eller genanvendelige uden at være udtænkt og designet som sådanne eller uden at blive markedsført som en del af et system eller en ordning, der sikrer deres genanvendelse.

Produktkendetegn kan bidrage til at afgøre, om et produkt bør betragtes som et produkt til engangsbrug eller til brug flere gange. Hvorvidt et produkt er udtænkt, designet og markedsført med henblik på genbrug, kan vurderes ved at se på produktets forventede levetid, dvs. om det er udtænkt og designet til at blive anvendt flere gange inden den endelige bortskaffelse uden at miste produktets funktionalitet, fysiske kapacitet eller kvalitet, og om forbrugerne typisk tænker på det, opfatter det og anvender det som et genanvendeligt produkt. Produktets relevante designegenskaber omfatter materialesammensætning, vaskbarhed og reparationsmuligheder, som ville muliggøre flere ture og cyklusser til samme formål, som produktet oprindeligt var udtænkt til. For en beholder, som er emballage, kan dens genanvendelighed bestemmes i overensstemmelse med de væsentlige krav i direktivet om emballage og emballageaffald (10), herunder enhver erklæring om, at emballagen er i overensstemmelse med disse væsentlige krav og dertil knyttede standarder.

2.2.3. Påfyldning og genanvendelse af produktet

I overensstemmelse med direktivets artikel 3, nr. 2), forstås ved et engangsprodukt et produkt, som ikke er udtænkt, designet eller markedsført med henblik på i sin levetid at gennemgå et antal ture eller cyklusser ved:

— at blive returneret til en producent til genpåfyldning eller

— genbrug til det samme formål, som det blev udtænkt til.

Direktivet om emballage og emballageaffald indeholder nyttige retningslinjer for identifikation af produkter, som markedsføres som emballage, der opfylder disse betingelser, og som derfor ikke betragtes som engangsemballage, navnlig gennem definitionen af genbrugsemballage og den relevante del af de væsentlige krav til genbrugsemballage. I henhold til artikel 3, nr. 2a), i direktivet om emballage og emballageaffald forstås ved genbrugsemballage »emballage, som er blevet udtænkt, udformet og bragt i omsætning med henblik på i sin levetid at gennemgå et antal ture eller cyklusser ved at blive genpåfyldt eller genbrugt til det samme formål, som den blev udtænkt til«. Analogt giver definitionen af genbrugsemballage nyttig vejledning om genanvendeligheden af engangsplastprodukter, der ikke er emballage, fordi lignende principper også gælder for ikkeemballage, f.eks. med hensyn til hensigten om at genbruge og muligheden for at rekonditionere, rengøre, vaske og reparere produktet, samtidig med at det bevarer sin evne til at opfylde den funktion, det blev udtænkt til.

I henhold til punkt 2) i bilag II til direktivet om emballage og emballageaffald, som fastsætter de væsentlige krav til emballage, bør genbrugsemballage bl.a. have fysiske egenskaber og egenskaber, der muliggør en række ture eller cyklusser under normalt forudsigelige anvendelsesbetingelser. Detaljerede betingelser for overholdelse af disse krav er fastsat i den europæiske harmoniserede standard EN 13429: 2004 Emballage — genbrug. De krav, der er anført i denne standard til vurdering af emballages genanvendelighed, omfatter:

— Hensigt om at genbruge emballagen (dvs. bevidst udtænkt, designet og markedsført)

— Emballagens design gør det muligt at gennemføre en række ture eller cyklusser.

— Emballagen kan tømmes/losses uden væsentlig beskadigelse og uden risiko for produktets integritet og sundhed og sikkerhed.

— Emballagen kan rekonditioneres, rengøres, vaskes og repareres, samtidig med at den bevarer sin evne til at opfylde den funktion, den blev udtænkt til.

— Der er truffet foranstaltninger til at muliggøre genbrug, dvs. at der oprettes et genbrugssystem, som er operationelt.

Hvis de plastprodukter, der er opført i direktivets bilag, ikke markedsføres som emballage, skal der tages hensyn til yderligere overvejelser med henblik på at afgøre, om de er til engangsbrug eller kan bruges flere gange. Hvis f.eks. den samme type produkt, der generelt markedsføres som engangsemballage af plast, også sælges tomt til den endelige forbruger (f.eks. plastkopper eller fødevarebeholdere), er det hensigtsmæssigt at betragte det som et engangsplastprodukt.

Operationelle genbrugssystemer til genpåfyldning eller genopfyldning er afgørende for at gøre brug af genanvendelige produkter, og sådanne systemer kan omfatte post- eller kureremballage eller kasser i butikken. I et fungerende genpåfyldningssystem ændres produktets funktionalitet, fysiske kapacitet og kvalitet ikke af producenten og/eller distributøren mellem genpåfyldninger (11). Det skal også bemærkes, at systemer til genbrug af service til fødevarer og drikkevarer, som gennemføres og forvaltes effektivt af operatørerne, kan give en mere konsekvent garanti for, at genanvendelige produkter (f.eks. kopper, beholdere og bestik) er tilstrækkeligt rengjort for at garantere hygiejne, beskytte folkesundheden og sikre kundernes og medarbejdernes sikkerhed.

3. FORHOLDET MELLEM DIREKTIV (EU) 2019/904 OG DIREKTIV 94/62/EF

Engangsplastprodukter, der er omfattet af direktivet om engangsplast, og som også betragtes som emballage som defineret i artikel 3, nr. 1), i direktivet om emballage og emballageaffald, skal opfylde kravene i begge direktiver.

I betragtning 10 i direktivet om engangsplast præciseres det, at dette direktiv har forrang i tilfælde af konflikt mellem de to direktiver. Dette er tilfældet med hensyn til begrænsninger for markedsføring af engangsplastprodukter. Engangsplastbeholdere og drikkebægre (herunder kapsler og låg til disse), der er emballage, kan i overensstemmelse med artikel 4 i direktivet om engangsplast være underlagt markedsføringsrestriktioner som en undtagelse fra artikel 18 i direktivet om emballage og emballageaffald med henblik på at forhindre, at sådanne produkter bliver henkastet affald, for at sikre, at de erstattes af alternativer, der kan genbruges eller ikke indeholder plast. Direktivet om engangsplast supplerer direktivet om emballage og emballageaffald for så vidt angår forbrugsreduktionsforanstaltninger, krav til produktdesign, mærkning og udvidet producentansvar.

Engangsplastprodukter, der ikke udgør emballage, er kun omfattet af kravene i direktivet om engangsplast, selv om de kan have funktionaliteter eller egenskaber, der svarer til emballage.

Tabel 3-1

Engangsplastprodukter, der udgør og ikke udgør emballage i henhold til direktivet om emballage og emballageaffald

Engangsplastprodukter, der udgør emballage Engangsplastprodukter, der ikke udgør emballage — Fyldte fødevarebeholdere, drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre, indpakningsposer og -folier, letvægtsplastbæreposer og -tallerkener (opfylder kriterium i) i artikel 3, nr. 1), i direktivet om emballage og emballageaffald) — Fødevarebeholdere, drikkevarebeholdere, drikkeflasker, drikkebægre, indpakningsposer og -folier og tallerkener, der markedsføres tomme, men som skal fyldes på salgsstedet (opfylder kriterium ii) i artikel 3, nr. 1), i direktivet om emballage og emballageaffald) — Kapsler, låg, sugerør, rørepinde og andre typer emballagekomponenter og supplerende elementer, når de udgør en integreret del af emballagen (opfylder kriterium iii) i artikel 3, nr. 1), i direktivet om emballage og emballageaffald) — Bestik, sugerør og rørepinde, da de typisk ikke udfører en emballeringsfunktion (opfylder ikke kriterium iii) i artikel 3, nr. 1), i direktivet om emballage og emballageaffald) — Beholdere, herunder fødevarebeholdere, drikkevarebeholdere og drikkeflasker (herunder kapsler og låg til disse) (12), drikkebægre (samt kapsler og låg til disse), der markedsføres tomme og ikke er beregnet til påfyldning på salgsstedet (opfylder ikke kriterium ii) i artikel 3, nr. 1, i direktivet om emballage og emballageaffald) — Produkter, der ikke udgør emballage: — Vatpinde — Balloner — Hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer — Vådservietter — Tobaksvarer med filtre og filtre, som markedsføres til anvendelse i kombination med tobaksvarer

4. SPECIFIKKE PRODUKTKRITERIER

4.1. Fødevarebeholdere

4.1.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet

Nedenstående tabel giver en oversigt over produktbeskrivelserne for engangsplastbeholdere i direktivet.

Tabel 4-1

Oversigt over produktbeskrivelser af fødevarebeholdere i direktivet

Del A, punkt 2), del E, afsnit I, punkt 1), og del G, punkt 1), i bilaget: »Fødevarebeholdere, dvs. beholdere såsom æsker, med eller uden låg, til fødevarer, som a) er beregnet til umiddelbar fortæring enten på salgsstedet eller som takeaway b) typisk fortæres fra beholderen, og c) er klar til at blive fortæret uden yderligere tilberedning såsom stegning, kogning eller opvarmning, herunder fødevarebeholdere, der anvendes til fastfood, eller andre måltider, som er klar til umiddelbar fortæring, undtagen drikkevarebeholdere, tallerkener og indpakningsposer og -folier indeholdende fødevarer.« Artikel 12: »For at afgøre om en fødevarebeholder skal betragtes som et engangsplastprodukt med henblik på dette direktiv, spiller det, i tillæg til kriterierne i bilaget for så vidt angår fødevarebeholdere, en afgørende rolle, hvor hyppigt den henkastes på grund af sin volumen eller størrelse, navnlig engangsportioner.«

De tre kriterier, der er fastsat i del A, punkt 2), del E, afsnit I, punkt 1), og del G, punkt 1), i bilaget til direktivet, finder kumulativt anvendelse. For at en fødevarebeholder kan være omfattet af direktivet, skal den derfor opfylde alle tre kriterier, der gælder for de indeholdte fødevarer.

Følgende indikatorer kan anvendes til at fortolke og anvende de tre kriterier:

1) Kriterium: er beregnet til umiddelbar fortæring enten på salgsstedet eller som takeaway Relevante indikatorer: — Arten af den fødevare, der er indeholdt i fødevarebeholderen: Fødevarer, der generelt er egnede til umiddelbar fortæring, er f.eks. nødder, sandwicher, yoghurt, salater og kogte måltider, frugt og grøntsager. — Medfølgende eller fastgjorte genstande såsom gafler, knive, skeer og pinde og/eller saucer til engangsbeholdere af plast. Fraværet af sådanne elementer bør dog ikke i sig selv udelukke produktet fra direktivets anvendelsesområde.

2) Kriterium: fortæres typisk fra beholderen Relevant indikator: — Fødevarebeholderens form gør det muligt eller lettere at spise den fødevare, den indeholder, direkte fra beholderen, dvs. ved at åbne den.

3) Kriterium: er klar til at blive fortæret uden yderligere tilberedning såsom stegning, kogning eller opvarmning Relevante indikatorer: — Fødevaren i fødevarebeholderen kan fortæres uden yderligere tilberedning. Fødevaren kræver f.eks. ikke frysning, tilberedning, kogning eller opvarmning, herunder stegning, grilning, bagning, brug af mikrobølgeovn og ristning. Vask, skrælning eller opskæring af frugt og grøntsager bør f.eks. ikke betragtes som tilberedning og er derfor ikke en indikator for udelukkelse fra direktivet, da dette let kan udføres på stedet. — Fødevaren i fødevarebeholderen kan fortæres uden tilsætning af krydderier eller saucer (medmindre de leveres sammen med fødevaren), koldt eller varmt vand eller andre væsker, herunder mælk, inden fødevaren fortæres, f.eks. hvis der er tale om korn (medmindre portioner af korn sælges sammen med en ekstra portionsbeholder af mælk) eller pulversuppe.

Det skal bemærkes, at fødevarebeholdere, som anvendes til at indeholde fødevarer, der opfylder kravene i direktivet, og som sælges tomme og ikke skal fyldes på salgsstedet, også er omfattet af direktivet.

Ud over disse tre kriterier, der finder anvendelse kumulativt, tilføjer direktivets artikel 12 et kriterium vedrørende en fødevarecontainers tendens til at blive henkastet affald på grund af dens volumen eller størrelse, navnlig engangsportioner. Selv om henvisningen til begrebet engangsportioner i artikel 12 nævnes som et afgørende vejledende element, indeholder direktivet ingen definition eller fælles forståelse af engangsportioner. Det fremgår af betragtning 12, at fødevarebeholdere til mere end én portion eller enkeltportionsfødevarebeholdere, der sælges i mere end én enhed, er eksempler på fødevarebeholdere, der ikke betragtes som engangsplastprodukter med henblik på dette direktiv. Navnlig undtagelsen for enkeltportionsfødevarebeholdere, der sælges i mere end én enhed, viser, at begrebet engangsportion kan vedrøre én portion, der typisk kan fortæres af én person i ét måltid. Den relevante mængde og størrelse kan imidlertid variere afhængigt af næringsværdien af de fødevarer, der er indeholdt, og forbrugsvanerne i Unionen. Med hensyn til drikkevarebeholdere er der desuden i del C, del E, afsnit I, punkt 3), og del G, punkt 3), i bilaget til direktivet fastsat en klar grænse for volumen og størrelse på tre liter, over hvilken direktivet ikke finder anvendelse. Tærsklen tyder på, at det betragtes som relevant at forhindre henkastning af engangsplastprodukter med plads til en portion, der fortæres af flere personer i ét måltid. Analogt foreslås det, at samme volumen anvendes som tærskel for fødevarebeholdere for at fastslå, om en portion typisk kan fortæres af én person i ét måltid.

4.1.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler

Tabel 4-2 indeholder nogle illustrative eksempler på visse typer fødevarebeholdere, der kan anses for at være omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Tabel 4-2

Illustrativ anvendelse af kriterierne med henblik på fortolkning af definitionen af engangsplastbeholdere til fødevarer

Type af fødevarebeholder Generelle kriterier Produktspecifikke kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Beregnet til umiddelbar fortæring Fortæres typisk fra beholderen Klar til at blive fortæret uden yderligere tilberedning Plastfødevarebeholder indeholdende en portion varmt måltid JA JA JA JA JA OMFATTET Plastfødevarebeholder indeholdende et koldt måltid JA JA JA JA JA OMFATTET Papfødevarebeholder med plastforing eller -belægning, beregnet til at indeholde et varmt eller koldt måltid JA JA JA JA JA OMFATTET Plastfødevarebeholder indeholdende en dessert JA JA JA JA JA OMFATTET Plastfødevarebeholder indeholdende grøntsager eller frugt JA JA JA JA JA OMFATTET Plastfødevarebeholder indeholdende snacks såsom nødder, kiks JA JA JA JA JA OMFATTET Plastfødevarebeholder indeholdende saucer og smørbare produkter (f.eks. sennep, ketchup eller dip) JA JA JA JA JA OMFATTET Plastfødevarebeholder indeholdende grøntsager eller frugt, som ikke kræver yderligere tilberedning JA JA JA JA JA OMFATTET Plastfødevarebeholder indeholdende et frosset måltid, som kræver yderligere tilberedning JA JA NEJ JA NEJ IKKE OMFATTET Sælges typisk ikke som takeaway. Fødevarer kræver tilberedning Isbeholder fremstillet af pap med plastforing, hvorfra fødevaren typisk fortæres direkte JA JA JA JA JA OMFATTET Fiskekasser, kødbakker, der er fremstillet af plast, indeholdende fødevarer, der ikke er bestemt til umiddelbar fortæring, og som typisk ikke fortæres fra fødevarebeholderen, og som ikke er klar til at blive fortæret uden yderligere tilberedning JA JA NEJ NEJ NEJ IKKE OMFATTET Fødevarer kræver yderligere tilberedning og fortæres typisk ikke fra fødevarebeholderen Plastfødevarebeholder indeholdende tørrede fødevarer eller fødevarer, der kræver varmt vand i beholderen (f.eks. nudler, pulversupper) JA JA NEJ JA NEJ IKKE OMFATTET Fødevarer kræver yderligere tilberedning. Sælges typisk ikke som takeaway

4.2. Indpakningsposer og -folier

4.2.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet

Del E, afsnit I, punkt 2), og del G, punkt 2), i bilaget beskriver indpakningsposer og -folier som følger: »Indpakningsposer og -folier, der er fremstillet af fleksibelt materiale indeholdende fødevarer, der er beregnet til umiddelbar fortæring fra indpakningsposen eller -folien uden yderligere tilberedning«.

I modsætning til fødevarebeholdere, hvor artikel 12 og betragtning 12 henviser til størrelse, volumen, fødevarebeholdere til mere end én portion eller enkeltportionsfødevarebeholdere, der sælges i mere end én enhed, henvises der i direktivet for indpakningsposer og -folier ikke til specifikke kriterier. Selv om det ikke udtrykkeligt er nævnt i direktivet, kan det ud fra den kontekst, der er beskrevet i konsekvensanalysen (13), konkluderes, at for indpakningsposer og -folier er den vigtigste drivkraft for produkter, der ender som affald i havet, forbrug af fødevarer på stedet og efterspørgsel efter mere bekvemmelighed. I betragtning af direktivets mål om at forhindre henkastning af engangsplastprodukter i miljøet og det forhold, at indpakningsposer og -folier er blandt de produkter, der henkastes mest som affald, er det hensigtsmæssigt at anvende en tilgang, der er i overensstemmelse med drikkevarebeholdere, som er omfattet af direktivet, for så vidt angår tærsklen på tre liter.

Følgende indikatorer kan anvendes til at fortolke og anvende de produktspecifikke kriterier for indpakningsposer og -folier (og de deri indeholdte fødevarer), der er opført i bilaget:

1) Kriterium: fremstillet af fleksibelt materiale — Fleksibel emballage er emballage, hvis form let kan ændres, f.eks. når fødevaren tilsættes eller fjernes, i modsætning til faste emballager, hvis form forbliver uændret, når fødevaren tilsættes eller fjernes. — Det fremgår af emballagens udformning, at den indeholdte fødevare er beregnet til umiddelbar fortæring efter købet. Eksempelvis kan indpakningsposen eller -folien let åbnes, f.eks. ved rivning, skæring, snoning eller træk.

2) Kriterium: indeholdende fødevarer, der er beregnet til umiddelbar fortæring fra indpakningsposen eller -folien uden yderligere tilberedning — Fødevarens art: fødevarer, der er beregnet til umiddelbar fortæring (f.eks. slik, nødder, chokoladestænger, cherrytomater, chips). — Indpakningsposens eller -folien design gør det muligt at fortære direkte fra indpakningsposen eller -folien. — Anbringelse eller fastgørelse af genstande såsom gafler, knive, skeer og pinde og/eller saucer til engangsplastindpakningsposen eller -folien. Fraværet af sådanne elementer bør dog ikke i sig selv udelukke produktet fra direktivets anvendelsesområde. — Den fødevare, der findes i indpakningsposen eller -folien, kan fortæres uden tilberedning, f.eks. kogning, stegning, grilning, bagning, brug af mikrobølgeovn, ristning, opvarmning eller frysning. Der er ingen krav om tilsætning af krydderier eller saucer (medmindre de leveres sammen med fødevaren) koldt vand, varmt vand eller andre væsker, herunder mælk, inden fødevaren fortæres, f.eks. for korn. Vask, skrælning eller opskæring af en fødevare betragtes ikke som tilberedning og falder derfor ind under direktivets anvendelsesområde, da dette let kan udføres på stedet.

4.2.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler

Tabel 4-3 indeholder nogle illustrative eksempler på visse typer indpakningsposer eller -folier, der kan anses for at være omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Tabel 4-3

Eksempler på indpakningsposer og -folier

Type af indpakningspose eller -folie Generelle kriterier Produktspecifikke kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Fremstillet af fleksibelt materiale Beregnet til umiddelbar fortæring fra indpakningsposen eller -folien uden yderligere tilberedning Indpakningspose eller -folie indeholdende fødevarer til umiddelbar fortæring (f.eks. kiks, nødder, chips, popcorn, sukkervarer, chokoladestænger, bagværk, frosne varer), der sælges enkeltvis JA JA JA JA OMFATTET Indpakningspose eller -folie indeholdende fødevarer til umiddelbar fortæring fra indpakningsposen eller -folien uden yderligere tilberedning (f.eks. chips, bolsjer, chokoladestænger, bagværk, frosne varer), der sælges i en eller flere enheder (dvs. i en flerpakningsbeholder) JA JA JA JA OMFATTET Indpakningsposer indeholdende flere portioner af fødevarer til umiddelbar fortæring fra indpakningsposen, som ikke er emballeret individuelt (f.eks. bagværk, kiks, slik, tyggegummi, chips) JA JA JA JA OMFATTET Sandwichfolie JA JA JA JA OMFATTET Indpakningspose indeholdende krydderi/sauce JA JA JA JA OMFATTET Indpakningspose indeholdende tørre morgenmadscerealier JA JA JA NEJ IKKE OMFATTET Fødevarer er ikke beregnet til umiddelbar fortæring fra indpakningsposen. Mælk tilsættes typisk inden fortæring og uden for indpakningsposen Indpakningsposer indeholdende friske/tørrede fødevarer, der kræver yderligere tilberedning (f.eks. hele salathoveder, pastaprodukter, ukogte linser) JA JA JA NEJ IKKE OMFATTET Fødevarer fortæres typisk ikke direkte fra indpakningsposen eller -folien. Fødevarer tilberedes typisk yderligere inden fortæring Indpakningspose med udskårne salatblade, der ikke kræver yderligere tilberedning før umiddelbar fortæring JA JA JA JA OMFATTET

4.3. Bestik, tallerkener, sugerør og rørepinde

4.3.1. Produktbeskrivelser i direktivet

Bestik, tallerkener, sugerør og rørepinde er omhandlet i direktivets artikel 5, men er ikke defineret i direktivet. Del B i bilaget til direktivet indeholder kun produktspecifikke retningslinjer for definitionen af bestik, nemlig bilagets del B, punkt 2), der fastsætter, at gafler, knive, skeer og spisepinde er omfattet af definitionen af bestik.

Når disse produkter bringes i omsætning, er de primært omfattet af følgende CPV-kode (14): Engangsprodukter til cateringvirksomhed (39222100-5) og engangsbestik og -tallerkener (39222110-8).

Bestik, tallerkener, sugerør og rørepinde, der udelukkende er fremstillet af naturlige polymerer, som ikke er kemisk modificerede, falder uden for direktivets anvendelsesområde.

Ifølge del B, punkt 4), i bilaget er sugerør, der er omfattet af Rådets direktiv 90/385/EØF (15) eller 93/42/EØF (16) som medicinsk udstyr ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (17).

EU's retningslinjer for anvendelsen af direktiv 93/42/EØF (18) indeholder retningslinjer for klassificering af medicinsk udstyr (19) med henblik på risikovurdering. Disse retningslinjer indeholder ingen specifikke eksempler på sugerør, der anvendes som medicinsk udstyr. Den specifikke definition af medicinsk udstyr i direktiv 90/385/EØF og direktiv 93/42/EØF omfatter dog artikler, der specifikt anvendes til at lindre eller kompensere for en skade eller et handicap. Plastsugerør skal, hvis de betragtes som medicinsk udstyr, af fabrikanten være bestemt til anvendelse på mennesker med henblik på diagnosticering, forebyggelse, overvågning, behandling eller lindring af sygdomme eller diagnosticering, overvågning, behandling, lindring af eller kompensation for skader eller handicap og skal være CE-mærket i henhold til direktiv 93/42/EF på samme måde som i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/745 (20).

4.3.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler

Tabel 4-4 indeholder nogle eksempler på visse typer engangsplastbestik, -tallerkener, -sugerør og -rørepinde, der anses for at være omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Tabel 4-4

Illustrativ anvendelse af kriterierne for fortolkning af definitionen af engangsplastbestik, -tallerkener, -sugerør og -rørepinde

Type af bestik, tallerkener, sugerør, rørepinde Generelle kriterier Produktspecifikke kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Ikkeholdbart materiale Ikke medicinsk udstyr Engangsbestik, -tallerkener, -sugerør og -rørepinde fremstillet udelukkende af plast JA JA JA JA OMFATTET Engangsbestik, -tallerkener, -sugerør og -rørepinde, der delvist er fremstillet af plast, f.eks. hovedsagelig fremstillet af andet materiale end plast, men med plastforing/-belægning JA JA JA JA OMFATTET Engangsplastsugerør, der er fastgjort til/integreret i en drikkevarebeholder JA JA JA JA OMFATTET (i henhold til artikel 5) Engangsplastbestik, der er fastgjort til/integreret i en fødevarebeholder JA JA JA JA OMFATTET (i henhold til artikel 5) Engangsbestik, -tallerkener, -sugerør og rørepinde, der ikke er fremstillet af plast, f.eks. papir- eller træbaserede uden plastforing/belægning NEJ JA JA JA IKKE OMFATTET Produktet indeholder ikke plast Bestik, tallerkener, sugerør og rørepinde til brug flere gange, der ikke er fremstillet af plast, men af holdbart materiale, f.eks. keramik eller metal NEJ NEJ NEJ JA IKKE OMFATTET Produktet er ikke beregnet til engangsbrug Plastbestik, -tallerkener, -sugerør og rørepinde til brug flere gange, som bevidst er designet og markedsført med det formål at blive anvendt mere end én gang og typisk opfattes og anvendes af forbrugeren som sådan JA NEJ NEJ JA IKKE OMFATTET: Produktet er ikke beregnet til engangsbrug Plastsugerør, der er beregnet til medicinsk udstyr, og som er forsynet med CE-mærkning JA JA JA NEJ IKKE OMFATTET: Produktet er beregnet til brug som medicinsk udstyr

4.4. Drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre (herunder kapsler og låg til disse)

4.4.1. Produktbeskrivelser og kriterier i direktivet

Tabel 4-5 giver et overblik over de produktkriterier for drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre, der er fastsat i direktivet.

Tabel 4-5

Relevante beskrivelser af drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre, herunder kapsler og låg til disse, i direktivet

Drikkevarebeholdere: I del C og F i bilaget beskrives drikkevarebeholdere som følger: »Drikkevarebeholdere med en kapacitet på op til tre liter, dvs. beholdere, der anvendes til at indeholde en væske, såsom drikkeflasker, herunder kapsler og låg til disse, og kompositemballage til drikkevarer, herunder kapsler og låg til disse, men ikke a) drikkevarebeholdere af glas eller metal, der har kapsler og låg af plast b) drikkevarebeholdere, der er beregnet og anvendes til fødevarer til særlige medicinske formål som defineret i artikel 2, stk. 2, litra g), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 609/2013, som er i flydende form.« I del E, afsnit I, punkt 3), og del G, punkt 3), i bilaget beskrives drikkevarebeholdere på følgende måde: »Drikkevarebeholdere med en kapacitet på op til tre liter, dvs. beholdere, der anvendes til at indeholde en væske, såsom drikkeflasker, herunder kapsler og låg til disse, og kompositemballage til drikkevarer, herunder kapsler og låg til disse, men ikke drikkevarebeholdere af glas eller metal, der har kapsler og låg af plast«. Drikkeflasker er omhandlet i bilagets del F som følger: »Drikkeflasker med en kapacitet på op til tre liter, herunder kapsler og låg til disse, dog ikke: a) drikkeflasker af glas eller metal med kapsler og låg af plast; b) drikkeflasker, der er beregnet og anvendes til fødevarer til særlige medicinske formål som defineret i artikel 2, stk. 2, litra g), i forordning (EU) nr. 609/2013, der er i flydende form.« Drikkebægre er defineret i del A, punkt 1), del E, afsnit I, punkt 4), og del G, punkt 4), i bilaget til direktivet som drikkebægre, herunder kapsler og låg til disse. I bilagets del D, punkt 4), henvises der desuden til drikkebægre, men uden henvisning til kapsler og låg.

Følgende to hoveddeskriptorer anvendes til at definere både engangsplastdrikkevarebeholdere og -drikkeflasker:

1) kapacitet på op til tre liter og

2) beholdere, der anvendes til at indeholde en væske.

En drikkevarebeholder sælges og forbruges i princippet til et produkt, der er i flydende form, og som fortæres ved at drikke det. Desuden præciseres det i del C, del E, afsnit I, punkt 3), del G, punkt 3, og del F (kun drikkeflasker) i bilaget, at kapsler og låg er omfattet af definitionen af drikkevarebeholdere og drikkeflasker. Desuden er kompositemballage til drikkevarer også omfattet af direktivets anvendelsesområde.

For så vidt angår drikkebægre indeholder direktivet ikke nogen specifik beskrivelse, kriterier eller eksempler. I bilagets del A, punkt 1), del E, afsnit I, punkt 4), og del G, punkt 4), præciseres det blot, at kapsler og låg også skal være omfattet af denne produktkategori. Eksempler på drikkevarer i henhold til betragtning 12 i direktivet omfatter øl, vin, vand, flydende forfriskninger, juice og nektar, pulverdrikkevarer eller mælk (21). Yderligere præciseringer vedrørende definitionen af drikkevarer findes i afsnit 4.5.1 i dette dokument (dvs. den væske, der indtages/fortæres ved at drikke den). Det skal bemærkes, at drikkebægre, som anvendes til at indeholde en væske, der opfylder ovennævnte krav, og som sælges tomme, også er omfattet af direktivet.

4.4.2. Kapsler og låg

I direktivet henvises til kapsler og låg som lukninger til både drikkevarebeholdere, drikkeflasker (caps og lids) og drikkebægre (lids og covers).

Kapsler og låg lukker drikkevarebeholdere med det formål at bevare indholdet. De anvendes i kombination med drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre for at sikre, at det indeholdte flydende produkt ikke løber ud og kan transporteres. Direktivet indeholder ingen klar definition, og det gør anden eksisterende EU-lovgivning eller tekniske standarder heller ikke. Ikke desto mindre kan følgende retningslinjer anvendes til at definere dem:

— Kapsler (caps): lukkeanordninger, der er monteret på drikkevarebeholdere eller drikkeflasker, f.eks. for at forhindre, at den indeholdte væske løber ud (også efter at låget er fjernet) og for at muliggøre sikker transport. Kapsler er typisk en type, der kan skrues af og på eller er hængslet. Skruekapsler kan have en flad top, hvilket er den mest almindelige form, eller f.eks. dække for en drikketud. Sådanne kapsler kan enten være af typen »push-pull« eller »flip-top«, som i sagens natur er udformet til at forblive fastgjort til drikkevarebeholderen. Denne type kapsel vil ofte have en pillesikringsfunktion

— Låg (lids): plast eller kompositmateriale, der omfatter plastfolie, som er forseglet på drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre. De kan pilles eller rives af. Når en forbruger først har fjernet et sådant låg, kan det ikke anbringes på produktet igen. Låg kan også henvise til låg med en større diameter eller låg, som ikke er runde

— Låg (covers): lukkeanordning, der anvendes på drikkebægre, som beskytter den indeholdte væske, men som generelt ikke giver en fuldstændig forsegling. De kan genanbringes på produktet efter at være blevet fjernet, uden at de mister deres lukkefunktion. Nogle låg kan have en pillesikringsfunktion, som betragtes som en del af lukkeanordningen.

Der gives illustrative eksempler på kapsler og låg til engangsplastdrikkevarebeholdere og drikkeflasker samt kapsler og låg til engangsplastbægre til drikkevarer, og om de anses for at være omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde i Tabel 4-6.

Tabel 4-6

Illustrative eksempler på forskellige typer kapsler og låg

Type af kapsler og låg Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde Kapsler af plast, der anvendes i kombination med engangsplastflasker (illustration) og drikkekartoner (ingen illustration) OMFATTET Kapsler af plast, der anvendes i kombination med engangsplastflasker til drikkevarer OMFATTET Kapsler af plast, der anvendes i kombination med engangsplastposer til drikkevarer OMFATTET Flip-topkapsler til engangsplastdrikkevarebeholdere OMFATTET Plastkapsel med separat forseglingsmembran (totrinslukning), der anvendes i kombination med en engangsplastbeholder til drikkevarer OMFATTET Låg af plast, der anvendes sammen med engangsplastbægre til drikkevarer OMFATTET Rulle på pillesikret aluminiumshætte med plastforsegling og pillesikringsbånd af plast, der anvendes i kombination med engangsplastdrikkevarebeholdere og drikkeflasker DELVIST OMFATTET Metalkapsler eller -låg med plastforseglinger er omfattet af kravene i direktivet, bortset fra produktkravene i artikel 6. Pullringkapsler med plastforsegling og plastpulltab, der anvendes i kombination med engangsplastdrikkevarebeholdere og drikkeflasker DELVIST OMFATTET Metalkapsler eller -låg med plastforseglinger er omfattet af kravene i direktivet, bortset fra produktkravene i artikel 6. Forseglingslåg af folie på en engangsplastdrikkevarebeholder OMFATTET Forseglingsmembranen falder ikke ind under definitionen af »kapsel« eller »låg« og er ikke omfattet af anvendelsesområdet for artikel 6.

4.4.3. Produktspecifikke undtagelser

Del C, litra a), del E, afsnit I, punkt 3), del F, litra a), og del G, punkt 3), i bilaget til direktivet udelukker udtrykkeligt drikkevarebeholdere af glas og metal, der har kapsler og låg af plast, fra de krav i direktivet, der gælder for drikkevarebeholdere af engangsplast.

Drikkevarebeholdere og drikkeflasker, der anvendes til fødevarer til særlige medicinske formål som defineret i artikel 2, stk. 2, litra g), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 609/2013 (22), og som er i flydende form, er undtaget fra artikel 6 i henhold til bilagets del C, litra b), og del F, litra b).

Produktets mængde og størrelse er også relevant. Drikkevarebeholdere og drikkeflasker med en kapacitet på over tre liter falder uden for direktivets anvendelsesområde.

Direktivet fastsætter ikke en specifik tærskel for mængden eller størrelsen af drikkebægre. Selv om det ikke udtrykkeligt er nævnt i direktivet, kan det ud fra den kontekst, der er beskrevet i konsekvensanalysen (23), konkluderes, at for drikkebægre er den vigtigste drivkraft for disse produkter, der ender som affald i havet, forbrug på stedet af føde- og drikkevarer og efterspørgslen efter mere bekvemmelighed. I betragtning af direktivets mål om at forhindre henkastning af engangsplastprodukter i miljøet og det forhold, at drikkebægre er blandt de genstande, der henkastes mest som affald, er det hensigtsmæssigt at anvende en tilgang, som er i overensstemmelse med andre drikkevarebeholdere, der er omfattet af direktivet, for så vidt angår tærsklen på tre liter.

4.4.4. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler

Nedenstående tabeller indeholder en ikkeudtømmende liste med eksempler, der illustrerer, hvordan de forskellige drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre kan vurderes på grundlag af ovennævnte kriterier og indikatorer, og om de anses for at være omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Tabel 4-7

Illustrative eksempler på drikkevarebeholdere og drikkeflasker

Type af drikkevarebeholdere og drikkeflasker Generelle kriterier Produktspecifikke kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Kapacitet Indeholder væske Poser (ren plast eller plastlag, op til tre liter) JA JA JA JA OMFATTET (Drikkevarebeholder) Plastflasker (op til tre liter) JA JA JA JA OMFATTET (Drikkeflaske) Plastbeholder med én portion mælk eller fløde (f.eks. til kaffe eller te) JA JA JA JA OMFATTET (Drikkevarebeholder) Kompositdrikkevarekarton (op til tre liter) JA JA JA JA OMFATTET (Drikkevarebeholder) Fleksibel engangsplastdrikkevarebeholder (op til tre liter) i karton, der kan adskilles manuelt JA JA JA JA OMFATTET (Drikkevarebeholder) Plastvandflaske over tre liter JA NEJ NEJ JA IKKE OMFATTET Kapaciteten er over tre liter Genanvendelige og genopfyldelige drikkeflasker af plast, hvis de er designet og markedsført til dette formål og typisk opfattes og anvendes af forbrugerne som sådanne JA NEJ JA JA IKKE OMFATTET Genbrugsflaske Plastdrikkevarebeholder i ét stykke med formet »break-off«-lukning JA JA JA JA OMFATTET (Drikkevarebeholder)





Tabel 4-8

Illustrative eksempler på drikkebægre

Type af drikkebægre Generelle kriterier Produktspecifikke kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Fyldt eller beregnet til at blive fyldt med en drikkevare Bægre til kolde drikkevarer fremstillet af 100 % plast (med eller uden kapsel eller låg) JA JA JA OMFATTET (Drikkebæger) Fyldte papirbaserede bægre med plastforing eller -belægning til (sædvanligvis kolde) drikkevarer (med eller uden kapsel eller låg) JA JA JA OMFATTET (Drikkebæger) Bægre, der sælges i detail- og engrosforretninger af 100 % plast til juice eller drikkevarer indeholdende alkohol JA JA JA OMFATTET (Drikkebæger) Tomme bægre fremstillet af 100 % plast og tomme papirbaserede bægre med plastforing eller -belægning til varme eller kolde drikkevarer (med eller uden kapsel eller låg) JA JA JA OMFATTET (Drikkebæger) Papirbaserede bægre med plastforing eller -belægning, der sælges i detail- og engrosforretninger JA JA JA OMFATTET (Drikkebæger) Papirbaserede bægre med biobaseret eller bionedbrydelig plastforing eller -beklædning, der sælges i detail- og engrosforretninger JA JA JA OMFATTET (Drikkebæger) Genanvendelige plastbægre, der sælges som led i genopfyldningsordninger JA NEJ JA IKKE OMFATTET Bægret kan genbruges (del af et genopfyldningssystem) Plastbægre med drikkepulver, hvor tilsætning af f.eks. mælk eller vand er nødvendig, før produktet kan fortæres JA JA JA OMFATTET (Drikkebæger) Plastbægre med suppepulver, hvor tilsætning af f.eks. vand er nødvendig, før produktet kan fortæres JA JA NEJ IKKE OMFATTET Bægret er beregnet til fremstilling af en suppe, som ikke er en drikkevare i henhold til direktivet. Genanvendelige drikkebægre, der sælges i detailforretninger til flere formål, hvis de er designet og markedsført til dette formål og typisk opfattes og anvendes af forbrugeren som sådan JA NEJ JA IKKE OMFATTET Bægret kan genbruges Genopfyldelige bægre, der sælges i detailforretninger til flere formål JA NEJ JA IKKE OMFATTET Bægret kan genbruges

4.5. Sondring mellem visse (relaterede) produktkategorier

Del A, punkt 2), del E, afsnit I, punkt 1), og del G, punkt 1), i bilaget til direktivet udelukker drikkevarebeholdere, tallerkener, indpakningsposer og -folier, der indeholder fødevarer, fra produkter, der betragtes som engangsplastbeholdere til fødevarer i direktivets forstand. I nogle tilfælde kan emballageformen give anledning til tvivl om, hvorvidt produktet er en fødevarebeholder eller en drikkevarebeholder eller endog en anden type emballage, der er omfattet af direktivet, såsom indpakningsposer og -folier, drikkebægre eller tallerkener.

Afsnittene nedenfor giver yderligere vejledning i differentieringen mellem forskellige, men relaterede produktkategorier.

4.5.1. Nøgleelementer til at skelne fødevarebeholdere fra drikkevarebeholdere

Det vigtigste trin i sondringen mellem fødevarebeholdere og drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre er at fastslå, om beholderen indeholder en fødevare eller en drikkevare. Følgende kriterier for sondring mellem en fødevare og en drikkevare skal anvendes:

— Forbrugsmåden for og konsistensen af produktet indeholdt i en beholder spiller en afgørende rolle for sondringen mellem fødevarebeholdere og drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre. Med hensyn til fødevarer indeholder direktivets betragtning 12 ikkeudtømmende eksempler på fødevarer, nemlig wraps, salater, frugter, grøntsager og desserter. En drikkevare sælges og fortæres i flydende form og kan fortæres ved at drikke den. Eksempler på drikkevarebeholdere i betragtning 12 omfatter emballage til øl, vin, vand, flydende forfriskninger, juice og nektar, pulverdrikkevarer eller mælk.

— Den enhed, hvori mængden af føde- eller drikkevaren er udtrykt. Generelt udtrykkes drikkevarer i volumen (f.eks. milliliter) og fødevarer generelt i vægt (f.eks. gram). I nogle tilfælde er mængden af fødevaren eller drikkevaren imidlertid ikke altid angivet på beholderen, navnlig ikke for dem, der fyldes på salgsstedet.

— Beholderens design kan være specifikt for indholdet. F.eks. fremgår det af beholderens form, og af hvorvidt den indeholdte fødevare kræver bestik eller ej, om produktet er beregnet til fortæring ved at drikke eller spise det.

Da betragtning 12 specifikt henviser til mælkeflasker som drikkevarebeholdere, bør mælk også betragtes som en drikkevare i forbindelse med direktivet. Dette er i overensstemmelse med de generelle kriterier for fortæring ved at drikke et produkt, dets massefylde og viskositet (væske) og beholdertypen, som for mælk svarer til dem, der gælder for andre drikkevarer.

Visse fødevarer, såsom supper, yoghurt (medmindre de er drikkelige) og frugtpuré, bør ikke klassificeres som drikkevarer i direktivets forstand, da de typisk ikke fortæres ved at drikke dem, og der typisk anvendes bestik til at fortære dem, hvilket adskiller dem fra drikkevarer.

Visse produkter i flydende form, selv når de er drikkelige (f.eks. eddike, flydende toppings, sojasauce, citronsaft, spiselige olier, produkter, der skal fortyndes inden fortæring, såsom frugtdrik, frugtsaft, sirup eller koncentrat), fortæres ikke direkte fra beholderen eller kræver yderligere fortynding, før de kan drikkes. Derfor kan de ikke betragtes som drikkevarer i henhold til direktivet, da de ikke fortæres og indtages ved at drikke dem.

Nedenstående tabel giver et overblik over de vejledende indikatorer, f.eks. beholderens tilsigtede anvendelse og form, herunder illustrative eksempler, der kan hjælpe med at skelne mellem fødevarebeholdere og drikkevarebeholdere.

Tabel 4-9

Illustrative eksempler for at skelne mellem fødevarebeholdere og drikkevarebeholdere

Engangsplastfødevarebeholder Engangsplastdrikkevarebeholder Flerlagsplastpose med frugtpuré (150 ml) Flerlagsplastpose med frugtjuice (150 ml) Plastbeholder med yoghurt (100 g) Plastbeholder med drikkelig yoghurt (150 ml) Mælkekarton (500 ml)

4.5.2. Nøgleelementer til at skelne fødevarebeholdere fra drikkebægre

Med hensyn til drikkebægre skal der ud over at afgøre, om det indeholdte produkt er en fødevare eller en drikkevare, vejledes om, hvordan man definerer bægre, der markedsføres tomme af fabrikanterne, men som kan fyldes af detailhandlere med både føde- og drikkevarer. Et eksempel på denne type bægre findes i figuren nedenfor.

Den tiltænkte anvendelse af engangsplastdrikkebægre, og om de er beregnet til føde- eller drikkevarer, kendes typisk af den første distributør eller af påfylderen af bægrene. Hvis det på markedsføringstidspunktet er uklart, om et produkt er et drikkebæger eller en fødevarebeholder, som det kan være tilfældet for visse beholdere, der sælges i detail- og engrosforretninger, skal fabrikanten opfylde kravene i direktivet for begge typer produkter. For eksempel skal produktet mærkes i overensstemmelse med artikel 7 for at sikre, at direktivet overholdes.

Figur 4-1

Beholdere, der sælges i detail- og engrosforretninger

4.5.3. Nøgleelementer til at skelne mellem drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre

I direktivet sondres der ikke klart mellem drikkevarebeholdere, drikkeflasker (en underkategori af drikkevarebeholdere) og drikkebægre (som ikke udgør drikkevarebeholdere). Følgende generiske egenskaber, der er relevante for dette direktiv, kan dog anføres:

— I overensstemmelse med del C, del E, afsnit I, punkt 3), og del G, punkt 3), i bilaget er drikkevarebeholdere »beholdere (med en kapacitet på op til tre liter), der anvendes til at indeholde en væske […], herunder kapsler og låg til disse«. Det fremgår også af betragtning 12, at kompositdrikkevareemballage skal betragtes som drikkevarebeholdere og ikke som drikkeflasker.

— Drikkeflasker er drikkevarebeholdere med en smal hals eller åbning og med en kapacitet på op til tre liter, herunder kapsler og låg til disse, der anvendes til at indeholde drikkevarer, undtagen kompositdrikkevareemballage, jf. direktivets differentiering af drikkevarebeholdere.

— Drikkebægre er typisk runde skålformede drikkebeholdere med eller uden låg, der sælges tomme eller indeholdende drikkevarer (24). Som også forklaret i betragtning 12 er drikkebægre en særskilt kategori af engangsplastprodukter i henhold til direktivet.

Det vigtigste element til at skelne mellem de tre produktkategorier er deres form. Nedenstående tabel indeholder illustrative eksempler på drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre, der angiver de formrelaterede elementer, som skal tages i betragtning ved klassificeringen af disse produktkategorier.

Tabel 4-10

Illustrative eksempler på drikkevarebeholdere, drikkeflasker og drikkebægre

Drikkevarebeholdere Drikkeflasker (en del af drikkevarebeholdere) Drikkebægre (ikke en del af drikkevarebeholdere) Beholdere med en kapacitet på op til tre liter, der anvendes til at indeholde drikkevarer (omfatter også drikkeflasker) Faste drikkevarebeholdere med smal hals eller åbning og en kapacitet på op til tre liter, herunder kapsler og låg til disse, der anvendes til at indeholde drikkevarer Typisk runde drikkebeholdere med eller uden låg, der sælges tomme eller indeholdende drikkevarer

4.5.4. Nøgleelementer til at skelne fødevarebeholdere fra indpakningsposer og -folier

Sondringen mellem fødevarebeholdere og indpakningsposer og -folier bør baseres på beholderens fasthed. I forbindelse med direktivet bør fødevarer med fast og delvist fast emballage betragtes som fødevarebeholdere, mens produkter med fleksible emballagematerialer bør betragtes som indpakningsposer og -folier.

Fleksibel emballage betyder, at den let kan bøjes uden at gå i stykker. De samme betragtninger gør sig gældende for ikkeemballage, der er omfattet af direktivets anvendelsesområde. Nogle fødevarer emballeres i en kombination af fast og mere fleksibelt materiale (se venstre kolonne i Tabel 4-11), f.eks. en sandwich i en fast beholder med en film på den ene side eller visse frugter eller tilberedte fødevarer, der sælges i papirbakker og er dækket af plastfolie. I sådanne tilfælde bør tilstedeværelsen af faste materialer i emballagen klassificere produktet som en fødevarebeholder.

Tabel 4-11

Illustrative eksempler på sondring mellem engangsplastfødevarebeholdere og indpakningsposer og -folier

Engangsplastfødevarebeholder Engangsplastindpakningsposer og -folier Beholderen er helt eller delvist fremstillet af fast plastmateriale Beholderen er fremstillet af fleksibelt plastmateriale

4.5.5. Nøgleelementer til at skelne mellem tallerkener og fødevarebeholdere

I del A, punkt 2), del E, afsnit I, punkt 1), og del G, punkt 1), i bilaget til direktivet udelukkes drikkevarebeholdere, tallerkener, indpakningsposer og -folier fra produktkategorien fødevarebeholdere i direktivets forstand.

Tallerkener henviser til retter, hvorfra fødevarer spises eller serveres, mens fødevarebeholdere er beholdere som f.eks. æsker, med eller uden låg, der anvendes til at indeholde fødevarer.

Tabellen nedenfor giver nogle illustrative eksempler på, hvordan man skelner mellem engangsplastfødevarebeholdere og -tallerkener.

Tabel 4-12

Illustrativt eksempel på sondring mellem fødevarebeholdere og plasttallerkener

Engangsplastfødevarebeholder Engangsplasttallerken Indikatorer for, at beholderen er en fødevarebeholder: — Beholdere såsom æsker, der sælges med eller uden låg — Kan indeholde fødevarer — Kan lette transporten af fødevarer — Beholder, der normalt sælges med trykt information om indhold, ingredienser og ofte produktvægt Indikatorer, der angiver, at beholderen er en tallerken: — Ret, der sælges uden låg, uanset om den er dækket af f.eks. folie eller film, på salgsstedet — Anvendes til at servere eller spise mad fra, men det kræves ikke, at der er fødevarer til stede på købstidspunktet — Selv om den overvejende er flad, har den typisk en lidt skrå eller hævet kant, så fødevarer ikke ruller af tallerkenen eller spildes. — Trykte oplysninger, herunder indhold, ingredienser eller vægt, er normalt ikke til stede.

4.6. Letvægtsplastbæreposer

4.6.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet

Nedenstående tabel giver en oversigt over de relevante beskrivelser i direktivet for letvægtsplastbæreposer.

Tabel 4-13

Beskrivelser af letvægtsplastbæreposer i direktivet

Del E, afsnit I, punkt 5), og del G, punkt 8), i bilaget: »Letvægtsplastbæreposer som defineret i artikel 3, nr. 1c), i direktiv 94/62/EF«. I artikel 3, nr. 1c), i direktivet om emballage og emballageaffald defineres letvægtsplastbæreposer: »»letvægtsplastbæreposer«: plastbæreposer med en vægtykkelse på mindre end 50 mikron«. Desuden defineres i artikel 3, nr. 1d), i direktivet om emballage og emballageaffald meget lette plastbæreposer som følger: »»meget lette plastbæreposer«: plastbæreposer med en vægtykkelse på mindre end 15 mikron, der er nødvendige af hygiejnehensyn, eller som anvendes som primæremballage til fødevarer i løs vægt, når dette bidrager til at forebygge fødevarespild«. Det generelle begreb »plastbæreposer« er defineret i artikel 3, nr. 1b), i direktivet om emballage og emballageaffald: »»plastbæreposer«: bæreposer med eller uden hank fremstillet af plast, som udleveres til forbrugere på salgsstedet for varer eller produkter«.

De produktspecifikke kriterier for engangsletvægtsplastbæreposer i direktivets bilag kan præciseres på grundlag af følgende indikatorer:

— Produktkendetegn: I overensstemmelse med artikel 3, nr. 1c), i direktiv 94/62/EF angiver en vægtykkelse på under 50 mikron, at disse poser ikke er designet, udtænkt og markedsført med henblik på genbrug. Dette kriterium afspejler på behørig vis direktivets målsætning om at reducere (hav)affald. Som anført i betragtning 4 i direktiv (EU) 2015/720 (25) genbruges sådanne poser mindre hyppigt end tykkere plastbæreposer, bliver til affald hurtigere, og der er større tendens til, at de smides væk, på grund af deres lette vægt.

— Salgssted eller distributionssted: Det salgssted, hvor produktet leveres eller distribueres til forbrugeren (som beskrevet i artikel 3, nr. 1b), i direktivet om emballage og emballageaffald).

Direktivet omfatter alle letvægtsplastbæreposer. Dette omfatter meget lette plastbæreposer (plastbæreposer med en vægtykkelse på mindre end 15 mikron), som kan udelukkes fra visse krav i direktivet om emballage og emballageaffald.

4.6.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler

Tabel 4-14 giver illustrative eksempler på, hvorvidt visse typer plastbæreposer er omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Tabel 4-14

Illustrative eksempler på forskellige typer plastbæreposer

Type af plastbærepose Generelle kriterier Produktspecifikke kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Letvægtsplastbærepose Letvægtsplastbærepose leveret til forbrugeren på salgsstedet (vægtykkelse under 50 mikron) JA JA JA OMFATTET Meget let plastbærepose leveret til forbrugeren på salgsstedet (vægtykkelse under 15 mikron) JA JA JA OMFATTET Tykkere plastbærepose (vægtykkelse over 50 mikron) JA NEJ NEJ IKKE OMFATTET Ikke let bærepose og dermed uden for direktivets anvendelsesområde Poser af plast til indsamling af affald JA JA NEJ IKKE OMFATTET Ikke »bærepose« og dermed uden for direktivets anvendelsesområde

4.7. Vatpinde

4.7.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet

I bilagets del B, punkt 1), omtales plastvatpinde til engangsbrug som »[v]atpinde, undtagen hvis de er omfattet af Rådets direktiv 90/385/EØF eller Rådets direktiv 93/42/EØF«. Direktivet indeholder ikke nogen produktdefinition for vatpinde.

En vatpind henviser typisk til en kort pind med en lille mængde (eller tot) vat i den ene eller begge ender, som ofte bruges til personlig hygiejne, navnlig til rensning af ører og påføring af makeup (26). Når disse produkter markedsføres i EU, er de omfattet af en CPV-kode (Common Procurement Vocabulary): Vatpinde 33711410-4.

Følgende produktkendetegn hjælper med at definere vatpinde til engangsbrug i henhold til direktivet:

— Pindens tykkelse: Vatpinde, der er beregnet til ikkemedicinske formål eller til husholdningsbrug, er typisk kendetegnet ved en kort, tynd, ikkeholdbar pind.

— Vattotter, der ikke kan rengøres: Lim, der anvendes til permanent at anbringe vattotter til engangsbrug på pinden, og som forhindrer dem i at løsne sig fra pinden under brug. Ørerensningspinde, der kan vaskes eller rengøres, og som sikrer, at de kan genbruges, falder uden for direktivets anvendelsesområde.

4.7.2. Produktspecifikke undtagelser

I henhold til del B, punkt 1), i bilaget til direktivet om engangsplast er vatpinde, der er omfattet af direktiv 90/385/EØF eller direktiv 93/42/EØF som medicinsk udstyr, ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (27). Definitionen af medicinsk udstyr fra direktiv 90/385/EØF og direktiv 93/42/EØF omfatter artikler, der specifikt anvendes til at lindre eller kompensere for skader eller handicap. Vatpinde skal, hvis de betragtes som medicinsk udstyr, af fabrikanten være bestemt til anvendelse på mennesker med henblik på diagnosticering, forebyggelse, overvågning, behandling eller lindring af sygdomme eller diagnosticering, overvågning, behandling, lindring af eller kompensation for skader eller handicap og skal være CE-mærket i henhold til direktiv 93/42/EF på samme måde som i forordning (EU) 2017/745.

EU's retningslinjer for anvendelsen af direktiv 93/42/EØF om medicinsk udstyr indeholder retningslinjer for klassificering af medicinsk udstyr med henblik på risikovurdering. Eksemplet på »vatpinde til indsamling af ekssudat« (28) i disse retningslinjer anses for at vedrøre f.eks. »medicinske vatpinde« (29).

Vatpinde til medicinsk brug er også designet til engangsbrug. De er dog normalt designet med henblik på specifikt at lette anvendelsen af sterile teknikker, og generelt gælder det, at de:

— er tydeligt mærket til medicinsk brug (f.eks. »medicinsk vatpind«)

— ofte sælges som sterile

— er kendetegnet ved en længere og fastere pind

— kun har vat i den ene ende

— sælges eller distribueres direkte til sundhedspersoner via professionelle kredsløb (f.eks. business-to-business), f.eks. vatpinde, der leveres eller anvendes til kriminaltekniske, medicinske eller videnskabelige formål, herunder til indsamling af prøver fra mennesker eller overflader med henblik på klinisk mikrobiologi, cytologi og DNA-test.

4.7.3. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler

Nedenstående tabel giver illustrative eksempler på, hvorvidt visse typer vatpinde er omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Tabel 4-15

Illustrative eksempler på forskellige typer vatpinde

Type af vatpind Generelle kriterier Produktspecifikke kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Ikkeholdbar pind Totter, der ikke kan rengøres Ikke medicinsk udstyr Vatpind af plast med to ender med vat JA JA JA JA JA OMFATTET Vatpind, som ikke er af plast NEJ JA JA JA JA IKKE OMFATTET: Produktet indeholder ikke plast Vatpind af plast med én ende med vat til prøvetagning JA JA JA JA NEJ IKKE OMFATTET: Produkt bestemt til medicinsk brug Genanvendelig ørerensepind af plast JA NEJ NEJ NEJ JA IKKE OMFATTET: Produkt bestemt til brug flere gange

4.8. Balloner og ballonstænger

4.8.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet

Balloner er omhandlet i artikel 8 og 10, mens ballonpinde er omfattet af direktivets artikel 5, men er ikke defineret som sådan i direktivet.

Nedenstående tabel giver en oversigt over de relevante beskrivelser af balloner og ballonpinde i direktivet.

Tabel 4-16

Beskrivelse af balloner og ballonpinde i direktivet

Balloner: — Del E, afsnit II, punkt 2), og del G, punkt 7), i bilaget: »Balloner, undtagen balloner til industriel eller anden erhvervsmæssig anvendelse og anvendelser, der ikke distribueres til forbrugere«. Ballonpinde: — Del B, punkt 6), i bilaget: »Pinde bestemt til at blive fastgjort til og understøtte balloner, undtagen balloner til industriel eller anden erhvervsmæssig anvendelse samt anvendelser, der ikke distribueres til forbrugere, herunder mekanismerne til sådanne pinde«.

Følgende generelle kendetegn kan identificeres for at bestemme ballonerne inden for dette direktivs anvendelsesområde:

— Balloner henviser typisk til en ikkeporøs pose af let materiale, der er beregnet til at blive oppustet med luft eller gas. Når disse produkter markedsføres, er de primært omfattet af følgende CPV-kode: Balloner og bolde (37525000-4).

— Ballonpind: I overensstemmelse med del B, punkt 6), i bilaget til direktivet pinde, der er fastgjort til og understøtter balloner.

Som anført i betragtning 11 kan latex ikke betragtes som en naturlig ikkekemisk modificeret polymer, og latexballoner er således omfattet af direktivet, fordi definitionen af plast »bør (…) omfatte polymerbaserede gummiprodukter«.

Følgende produktkendetegn bidrager til at definere balloner og ballonpinde til engangsbrug i direktivets forstand:

— Tætninger, ventiler og lukkemekanismer: Fravær af ventil eller tætning til at muliggøre flere oppustninger og udlukning af luft. Balloner, som kræver, at der bindes en knude, eller at der fastgøres en snor eller et bånd for at forhindre, at luften slipper ud og mister kvaliteten ved gentagen binding og opbinding. De anses derfor for at være til engangsbrug. Balloner, der er designet til at blive oppustet og få lukket luften ud via en (gen)lukkelig ventil uden tab af kvalitet eller funktionalitet mellem anvendelser, anses for at være til brug flere gange.

— Genopfyldelige: Balloner, der er indkøbt fyldt med luft eller helium, betragtes som engangsballoner, fordi kunden ikke er i stand til at genpåfylde dem. Selvpåfyldningsballoner (med integreret påfyldningsmekanisme) betragtes også som engangsballoner.

4.8.2. Produktspecifikke undtagelser

I henhold til del E, afsnit II, punkt 2), og del G, punkt 7), i bilaget bør balloner til industriel eller anden erhvervsmæssig brug og anvendelser, der ikke distribueres til forbrugerne, udelukkes fra de relevante bestemmelser i direktivet.

Tilsvarende udelukkes i del B, punkt 6) i bilaget fra direktivets anvendelsesområde pinde, der skal fastgøres til og understøtte balloner til industriel eller anden erhvervsmæssig anvendelse samt anvendelser, der ikke distribueres til forbrugerne, herunder mekanismerne til sådanne pinde.

Købsstedet, distributionskanalen og typen af slutbruger er vigtige elementer til at afgøre, om balloner er beregnet til husholdningsbrug eller erhvervsmæssig anvendelse.

Følgende balloner bør anses for at være til industriel eller erhvervsmæssig anvendelse:

— balloner og pinde, der skal fastgøres til at understøtte balloner, som sælges gennem industrielle eller erhvervsmæssige kanaler, f.eks. business-to-business

— balloner og pinde, der skal fastgøres til at understøtte balloner til industriel eller erhvervsmæssig brug eller anvendelse, f.eks. forskning, vejrballoner, industriel og erhvervsmæssig dekoration, og som ikke distribueres til forbrugerne.

Balloner og ballonpinde, der sælges gennem erhvervslivet til forbrugerne eller distribueres til private forbrugere, f.eks. balloner og ballonpinde, der kan købes af individuelle forbrugere i en forretning eller distribueres til forbrugere ved et privat arrangement, anses dog ikke for at være til erhvervsmæssig eller industriel brug eller anvendelse, men i stedet til husholdningsbrug. Disse produkter bør derfor være omfattet af direktivets anvendelsesområde. Balloner og ballonpinde, for hvilke det på det tidspunkt, hvor de markedsføres, ikke er klart, om den påtænkte anvendelse er industriel eller til husholdningsbrug, bør være omfattet af direktivets anvendelsesområde for at undgå omgåelse af direktivet.

4.8.3. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler

Nedenstående tabel giver illustrative eksempler på, hvorvidt visse typer balloner og ballonpinde er omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Tabel 4-17

Illustrative eksempler på forskellige balloner og ballonpinde

Type af balloner, ballonpinde Generelle kriterier Produktspecifikke kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Beregnet til husholdningsbrug Engangslatexballoner til husholdningsbrug eller -anvendelse JA JA JA OMFATTET Engangsfolieballoner til husholdningsbrug eller -anvendelse JA JA JA OMFATTET Engangsplastballonpinde til husholdningsbrug JA JA JA OMFATTET Genanvendeligt, oppusteligt legetøj af plast og »selfie-rammer«, herunder genlukkelig ventil JA NEJ JA IKKE OMFATTET: Produkt til brug flere gange Genanvendelige ballonstativer af plast JA NEJ NEJ IKKE OMFATTET: Produkt til brug flere gange Balloner til industriel brug og anvendelse, f.eks. varmluftballon, vejrballon. JA NEJ NEJ IKKE OMFATTET: Produkt bestemt til erhvervsmæssig eller industriel anvendelse

4.9. Hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer

4.9.1. Produktbeskrivelser og kriterier i direktivet

Direktivet indeholder ikke definitioner af hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer inden for direktivets anvendelsesområde. Følgende generiske egenskaber kan identificeres for at bestemme hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer inden for dette direktivs anvendelsesområde:

— Engangshygiejnebind er hygiejneprodukter, der anvendes til at absorbere og tilbageholde væske, og som normalt skal bortskaffes efter engangsbrug.

— Engangshygiejnebind består ofte af flere materialelag, herunder en absorberende kerne, som hovedsagelig er fremstillet af celluloseholdige og syntetiske fibre og absorberer væsker. I direktivet forstås ved hygiejnebind ikke kun bind, men også trusseindlæg, da disse produkter er en underkategori af hygiejnebind (30) og som sådan opfylder kriterierne for engangsplastprodukter. Begge produkter består af ensartede materialer og har samme tendens til at blive havaffald med hensyn til uhensigtsmæssig bortskaffelse, dvs. hvis de skylles ud i toilettet efter brug, og de kan trænge ind i havmiljøet gennem spildevandsrensningssystemet.

Engangsplasttamponer består normalt af tre lag, herunder en absorberende kerne, som er fremstillet af enten viskose, bomuld, polyester eller en blanding af disse fibre (31). De kan være indeholdt i et indføringshylster til tamponer, som normalt består af papir med en belægning (indeholdende et tyndt ark plast) eller hård plast. Nogle kategorier af tamponer er fremstillet af bomuld, men mange har et plastnet. Sidstnævnte henviser til et tyndt lag af ikkevævet eller perforeret plastfolie, der anvendes til at mindske fibertabet og lette indsætning og fjernelse af tamponer. Afsnit 2.1 indeholder retningslinjer for, om den pågældende fiber opfylder undtagelseskriteriet for naturlige polymerer, der ikke er kemisk modificerede.

Produktkendetegn for hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer til engangsbrug omfatter dem, der ikke kan vaskes eller genbruges flere gange, fordi vaskeprocesserne forringer disse produkters struktur og funktion.

4.9.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler

Nedenstående tabel giver eksempler på, hvorvidt visse typer hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer er omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Tabel 4-18

Illustrative eksempler på forskellige hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer

Type af hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer Generelle kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Hygiejnebind, tamponer og indføringshylstre til tamponer, som indeholder plast, omfatter alle kategorier af hygiejnebind uanset form, størrelse, tykkelse og absorberingsniveau, der indeholder plast, og som er beregnet til bortskaffelse efter brug. JA JA OMFATTET Hygiejnebind (herunder trusseindlæg) eller tamponer, der ikke indeholder plast NEJ JA IKKE OMFATTET: Produktet indeholder ikke plast Genanvendelige (vaskbare) menstruationsprodukter såsom vaskbare bind, genanvendelige menstruationskopper (alternativ til tampon), menstruationsundertøj (vaskbar trusse med integreret absorptionsbind) NEJ/Vaskbare bind, der ikke indeholder plast JA/Genanvendelige tamponer, indføringshylstre til tamponer og bind kan indeholde plast (f.eks. clips til vaskbare bind) NEJ IKKE OMFATTET: Produktet er ikke et engangsprodukt

4.10. Vådservietter

4.10.1. Produktbeskrivelse, kriterier og undtagelser i direktivet

Tabel 4-19 giver et overblik over de relevante beskrivelser af vådservietter af engangsplast i direktivet.

Tabel 4-19

Beskrivelser af vådservietter i direktivet

Del D, punkt 2), del E, afsnit II, punkt 1), og del G, punkt 6), i bilaget: »Vådservietter, dvs. forvædede servietter til personlig pleje og husholdningsbrug«. Betragtning 12: »Vådservietter til personlig pleje og husholdningsbrug bør også være omfattet af dette direktivs anvendelsesområde, men industrielle vådservietter bør ikke være omfattet.«

Vådservietter, der er fremstillet ved hjælp af ikkenaturlige polymerer eller naturlige polymerer, som er kemisk modificerede, såsom polyester og polyhydroxyalkanoater (PHA), falder ind under direktivets anvendelsesområde. Vådservietter, der udelukkende er fremstillet af naturlige polymerer, som ikke er kemisk modificerede, såsom viskose og lyocell, falder uden for direktivets anvendelsesområde.

Følgende væsentlige produktspecifikke kriterier er fastsat i direktivet med henblik på at afgøre, om vådservietter til engangsbrug er omfattet af direktivets anvendelsesområde: forvædede servietter til personlig pleje og husholdningsbrug.

I lyset af ovenstående kan vådservietter i forbindelse med direktivet forstås som et lille stykke forfugtet eller forvædet materiale, der indeholder plast, og som er udtænkt, designet og markedsført til engangsbrug og beregnet til personlig pleje, f.eks. personlig hygiejne eller husholdningsbrug, f.eks. husholdningsrengøringsprodukter. Forvædede servietter indeholder typisk en imprægneringsvæske, som er blevet tilsat til servietten, inden den markedsføres.

Vådservietter til personlig pleje er beregnet til hygiejniske formål. Disse omfatter rensning og pasning af hud hos både voksne og spædbørn, f.eks. babyservietter, servietter til fjernelse af kosmetik/makeup, intimservietter osv.

Vådservietter til husholdningsbrug er beregnet til husholdningsbrug. Disse omfatter vådservietter, der anvendes til husholdningsrengøring, f.eks. servietter, der anvendes til rengøring af køkken- og badeværelsesoverflader, vådservietter til rengøring af personlige køretøjer, brillerengøringsservietter osv.

Desuden sælges disse produkter typisk på markedet i pakninger, der indeholder flere vådservietter til engangsbrug.

Vådservietter, der udtænkes, designes og markedsføres til erhvervsmæssig brug, såsom medicinske servietter eller servietter til sundhedspleje, opfylder ikke kriteriet for personlig pleje eller husholdningsbrug og er ikke udtrykkeligt nævnt i direktivet. Disse produkter anses derfor ikke for at være omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Købsstedet, distributionskanalen og typen af slutbruger er vigtige elementer, der bør tages i betragtning for at afgøre, om visse vådservietter er beregnet til husholdningsbrug eller erhvervsmæssig brug. F.eks. anses vådservietter, der sælges gennem professionelle distributionskanaler, f.eks. business-to-business-kanaler, og som anvendes af sundhedspersoner, for at være beregnet til erhvervsmæssig brug og vil ikke være omfattet af direktivets anvendelsesområde. Men vådservietter, der sælges gennem business-to-consumer-kanaler og distribueres til ikkeprofessionelle forbrugere, f.eks. vådservietter, der kan købes af individuelle forbrugere på et apotek og anvendes i hjemmet, betragtes imidlertid ikke som erhvervsmæssig brug. Disse produkter er derfor omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Følgende tabel indeholder en ikkeudtømmende liste over kategorien af vådservietter, der er omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (32):

Tabel 4-20

Eksempler på kategorier af vådservietter

Produktkategori: vådservietter Omfattet af direktivet Personlig pleje — Babyservietter — Renseservietter til hud (herunder hænder og krop) — Servietter til hånddesinfektion, herunder hvis de leveres til forbrugere i fly, lufthavne, toge eller andre steder — Ansigts- og kosmetikservietter (f.eks. ansigtsmasker eller »plademasker«, servietter til ansigtsrensning/fjernelse af makeup) — Intimservietter — Servietter til toiletbrug Vådservietter til husholdningsbrug — Servietter til husholdningsrengøring, der anvendes til at fjerne pletter og rengøre overflader såsom gulve, badeværelser, køkkener, møbler, vinduer, TV- og computerskærme osv. — Servietter til desinfektion til husholdningsbrug, herunder hvis de leveres til forbrugere i fly, lufthavne, toge eller andre steder — Rengøringsservietter til briller — Bilservietter til husholdningsbrug — Kæledyrsservietter til husholdningsbrug Ikke omfattet af direktivet Vådservietter til industriel brug — Servietter til biler (overfladerengøring, polering, olie og kemiske absorptionsmidler) til industriel eller erhvervsmæssig brug — Servietter til elektronik- og computerindustrien (støvfjernelse, fine og komplekse rengøringsservietter) til industriel eller erhvervsmæssig brug — Servietter til fødevareindustrien (maskinrengøring, vedligeholdelse, væskeabsorberende, håndrenseservietter) til industriel eller erhvervsmæssig brug — Pedelservietter (polering, rengøring og vedligeholdelse af udstyr, gulvvask, støvfjernelse) til industriel eller erhvervsmæssig brug — Fremstillings-, ingeniør- og vedligeholdelsesservietter (maskinrengøring, vedligeholdelse, væskeabsorberende, håndrenseservietter) til industriel eller anden erhvervsmæssig brug — Servietter til den optiske industri (polering, støvfjernelse) til industriel eller erhvervsmæssig brug — Servietter til trykkeriindustrien (maskinrensning, vedligeholdelse, væskeabsorberende, håndrenseservietter) til industriel eller erhvervsmæssig brug — Servietter til transportindustrien (rengøring og vedligeholdelse af køretøjer, vinduespudsning) til industriel eller erhvervsmæssig brug Erhvervsmæssig brug — Medicinske servietter/servietter til sundhedspleje, såsom servietter til desinfektionsmidler af hospitalskvalitet til rengøring og desinficering af overflader til industriel eller erhvervsmæssig brug — Medicinske servietter/servietter til sundhedspleje, såsom servietter til patientpleje til hygiejneformål og beregnet til industriel eller erhvervsmæssig brug

Vådservietter, for hvilke det er uklart, om den tilsigtede anvendelse er industriel eller erhvervsmæssig eller husholdningsbrug, er omfattet af direktivets anvendelsesområde for at undgå omgåelse af direktivet.

4.10.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler

Tabel 4-21 giver vejledning i, hvordan de generelle og produktspecifikke kriterier for vådservietter skal fortolkes, samt eksempler på, hvorvidt visse typer vådservietter er omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde.

Tabel 4-21

Eksempler på forskellige typer vådservietter

Type af vådservietter Generelle kriterier Produktspecifikke kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Forvædede Personlig pleje eller husholdningsbrug Vådservietter, der indeholder plast JA JA JA JA OMFATTET Vådservietter, der er fremstillet af viskose eller lyocell (regenereret cellulose) og ikke indeholder polyester eller andet plast NEJ JA JA JA IKKE OMFATTET: Produktet er ikke helt eller delvist fremstillet af plast Forvædet serviet (som f.eks. kan angives på produktemballagen som følger: »forfugtede servietter« eller »forvædede«) JA JA JA JA OMFATTET Tørserviet (f.eks. ikke forvædet, før de markedsføres, kan også angives på produktemballagen som følger: »tørservietter til hudrensning«) JA JA NEJ JA IKKE OMFATTET: Produktet er ikke »forvædet« Vådservietter til personlig pleje (som f.eks. kan angives på produktemballagen som følger: »vådservietter til fjernelse af makeup« eller »babyservietter«) JA JA JA JA OMFATTET Vådservietter til husholdningsbrug (som f.eks. kan angives på produktemballagen som følger: »Universalrengøringsserviet til husholdningsbrug«) JA JA JA JA OMFATTET Vådservietter til industriel brug (f.eks. vådservietter, der anvendes i industrien til rengøring af maskiner) JA JA JA NEJ IKKE OMFATTET: Varen anses for at være en industriel vådserviet Vådservietter til erhvervsmæssig brug (f.eks. medicinske servietter/servietter til sundhedspleje, der sælges gennem erhvervsmæssige business-to-business-kanaler, og som er beregnet til brug for sundhedspersoner) JA JA JA NEJ IKKE OMFATTET: Produktet er ikke beregnet til husholdningsbrug

4.11. Tobaksvarer med filtre, filtre, der markedsføres til brug i kombination med tobaksvarer

4.11.1. Produktbeskrivelse og kriterier i direktivet

Nedenstående tabel giver en oversigt over de relevante beskrivelser af tobaksvarer med filtre og filtre til brug i kombination med tobaksvarer i henhold til direktivet.

Tabel 4-22

Beskrivelser af tobaksvarer med filtre og filtre i direktivet

Artikel 3, nr. 18), henviser til tobaksvarer som defineret i artikel 2, nr. 4), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/40/EU (33). Del D, punkt 3), del E, afsnit III, og del G, punkt 5), i bilaget beskriver tobaksvarer som »Tobaksvarer med filtre og filtre, som markedsføres til anvendelse i kombination med tobaksvarer«. I artikel 2, nr. 4), i direktiv 2014/40/EU defineres »tobaksvarer« således: »»tobaksvarer«: produkter, som kan anvendes, og som helt eller delvist består af tobak, uanset om den er genetisk modificeret«.

Tobaksvarer med filtre eller filtre, som markedsføres til anvendelse i kombination med tobaksvarer, der indeholder celluloseacetat, anses for at udgøre en kemisk modificeret naturlig polymer og er derfor omfattet af direktivets anvendelsesområde, forudsat at de opfylder de øvrige relevante betingelser for disse produkter.

De vigtigste produktspecifikke kriterier til bestemmelse af, om en tobaksvare med filter eller et filter, som markedsføres til anvendelse i kombination med tobaksvarer, er omfattet af direktivets anvendelsesområde, er:

— Produktet er en tobaksvare (som defineret i artikel 2, nr. 4), i direktiv 2014/40/EU), og produktet indeholder et filter: f.eks. en cigaret eller cigar.

— Produktet er et særskilt filter til anvendelse sammen med tobaksvarer: f.eks. et filter eller minifilter.

4.11.2. Produktoversigt og liste over illustrative eksempler

Der gives illustrative eksempler på, hvorvidt visse typer tobaksvarer med filtre eller filtre, som markedsføres til anvendelse i kombination med tobaksvarer, er omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde, i Tabel 4-23.

Tabel 4-23

Eksempler på forskellige typer tobaksvarer med filtre og filtre, som markedsføres til anvendelse i kombination med tobaksvarer

Type af tobaksvarer eller -filtre Generelle kriterier Produktspecifikke kriterier Omfattet eller ikke omfattet af direktivets anvendelsesområde (opfyldelse af alle generelle og produktspecifikke kriterier?) Plast Engangsbrug Tobaksvare med filter eller filter, som markedsføres til anvendelse i kombination med tobaksvarer Cigaret eller cigar med filter indeholdende plast JA JA JA OMFATTET Separate engangsfiltre indeholdende plast JA JA JA OMFATTET Elektroniske cigaretter eller e-cigaretter, herunder plastfiltre og andre filtre end plast JA NEJ NEJ IKKE OMFATTET: Produktet er beregnet til brug flere gange, produktet indeholder ikke tobak Elektronisk udstyr til brug i forbindelse med opvarmet tobaksvare, herunder engangsfilter indeholdende plast JA JA (filtret) JA OMFATTET: Mens det elektroniske udstyr er beregnet til brug flere gange, er tobak og filtre til engangsbrug. Løs tobak, f.eks. til brug i piber eller håndrullede cigaretter uden filter indeholdende plast NEJ JA NEJ IKKE OMFATTET: Produktet er ikke helt eller delvist fremstillet af plast, produktet indeholder ikke et filter

(1) EUT L 155 af 12.6.2019, s. 1.

(2) Vejledningen i dette kapitel finder ikke anvendelse på EU-lovgivningen om materialer bestemt til kontakt med fødevarer og navnlig forordning (EU) nr. 10/2011 om plastmaterialer og -genstande bestemt til kontakt med fødevarer, hvor der i nogle tilfælde anvendes lignende begreber og definitioner, men med en delvis anderledes fortolkning, der afspejler de forskellige sammenhænge.

(3) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1).

(4) Det Europæiske Kemikalieagentur (2012). Guidance on polymers and monomers. Afsnit 2.2. og afsnit 3.2.1.3. Hentet fra: https://echa.europa.eu/documents/10162/23036412/polymers_en.pdf/9a74545f-05be-4e10-8555-4d7cf051bbed.

(5) SWD(2018) 254 final, del 3/3, s. 29.

(6) Ibid.

(7) SWD(2018) 254 final, del 3/3, s. 30. Det fremgår af dokumentet, at der ikke indgår et alternativ til engangsprodukter, der ikke er af plast, i analysen, da der for kaffe kræves forede drikkebægre for at sikre, at den mekaniske styrke opretholdes, selv når det fyldes med meget varm væske i et vist tidsrum.

(8) Europa-Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om reduktion af visse plastprodukters miljøpåvirkning (COM(2018) 340 final af 28.5.2018).

(9) Se artikel 3, nr. 2b), i direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10).

(10) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF af 20. december 1994 om emballage og emballageaffald (EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10).

(11) National Law Review (2019). The New EU Single-use Plastics Directive EU to Adopt Law on the Reduction of the Impact of Certain Plastic Products on the Environment. Hentet fra: https://www.natlawreview.com/article/new-eu-single-use-plastics-directive-eu-to-adopt-law-reduction-impact-certain.

(12) Fødevarebeholdere, drikkevarebeholdere og drikkeflasker, der markedsføres tomme, og som ikke er beregnet til at blive fyldt på salgsstedet, er omfattet af direktivet om engangsplasts anvendelsesområde i henhold til produktdefinitionerne (se del C), da produkterne »anvendes« til at indeholde henholdsvis føde- og drikkevarer.

(13) Ibid.

(14) Det fælles glossar for offentlige kontrakter (CPV) indfører et fælles klassificeringssystem for offentlige indkøb med det formål at standardisere de referencer, der anvendes af ordregivend