EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 22.12.2021 COM(2021) 823 final 2021/0433(CNS) Forslag til RÅDETS DIREKTIV om sikring af en global minimumsskattesats for multinationale koncerner i Unionen {SWD(2021) 580 final}



BEGRUNDELSE 1.BAGGRUND FOR FORSLAGET •Forslagets begrundelse og formål Med Rådets konklusioner af 27. november 2020 bekræftede Rådet sin fortsatte støtte til arbejdet i OECD/G20's inklusive ramme om udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS), som har til formål at finde en global konsensusbaseret løsning under hensyntagen til alle medlemsstaternes interesser for at sikre, at alle selskaber betaler deres rimelige del af skatten i det land i EU, hvor de genererer deres overskud. Dette direktiv fastsætter regler for sikring af en effektiv minimumsbeskatning af store multinationale koncerner og store rent nationale koncerner i det indre marked, som er i overensstemmelse med den aftale, som blev indgået inden for den inklusive ramme den 8. oktober 2021, og nøje følger reglerne i OECD's modeloverenskomst, som blev vedtaget inden for den inklusive ramme og offentliggjort den 20. december 2021. I forlængelse af OECD's inklusive ramme om udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS) fra 2015 har man inden for den inklusive ramme arbejdet på at finde en løsning på de skattemæssige udfordringer, der opstår som følge af digitaliseringen af økonomien. Drøftelserne fokuserede på to nøglespørgsmål: søjle 1, der vedrører en delvis omfordeling af beskatningsretten til markedsjurisdiktioner og søjle 2, der vedrører indførelse af en effektiv minimumsbeskatning for store multinationale koncerner. De to søjler har til formål at finde forskellige løsninger på spørgsmål i forbindelse med den stigende globalisering og digitalisering af økonomien. De to politiske mål under søjle 1 og 2 er at tackle de tilbageværende udfordringer i forbindelse med BEPS og sætte en grænse for overdreven konkurrence på beskatningsområdet mellem jurisdiktioner. Søjle 2 består af to regler, der skal indføres i national indenlandsk skattelovgivning, og en traktatbaseret regel. De to nationale skatteregler, reglen om indkomstintegration og dens bagstopper reglen om underbeskattede betalinger, udgør tilsammen de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget (GloBE). Skattepligtsreglen er en traktatbaseret regel, der giver kildelande mulighed for at pålægge nærtstående parters betalinger, der er underlagt en minimumssats, en begrænset kildeskat. Reglerne i OECD's modeloverenskomst indeholder kun bestemmelser om de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget. I den detaljerede gennemførelsesplan, der er medtaget i erklæringen fra den inklusive ramme fra oktober 2021, fremgår det, at de nationale gennemførelsesbestemmelser vedrørende de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget skal gælde fra og med den 1. januar 2023. Da EU med et indre marked er en tæt integreret økonomi, er det vigtigt at sikre, at aftalen om de to søjler gennemføres på en sammenhængende og konsekvent måde på tværs af medlemsstaterne. For at sikre dette gennemførelsesniveau inden for EU samt forenelighed med EU-retten er den vigtigste metode til gennemførelse af søjle 2 i EU gennem et direktiv. Direktivet gennemfører kun de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget. Skattepligtsreglen er naturligt egnet til at blive behandlet i bilaterale skatteaftaler. Direktivet afspejler den globale OECD-aftale med nogle nødvendige tilpasninger for at sikre overensstemmelse med EU-retten. •Sammenhæng med de gældende regler på samme område Dette direktiv bygger videre på meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om "Erhvervsbeskatning i det 21. århundrede", som Kommissionen fremlagde den 18. maj 2021. Gennemførelsen af de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget i EU kan få konsekvenser for de eksisterende bestemmelser i direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse og specifikt for reglerne om kontrollerede udenlandske selskaber (CFC-reglerne), der kan indvirke på den primære regel i søjle 2 — reglen om indkomstintegration. Kommissionen har undersøgt, hvordan man bedst kan tilgodese samspillet mellem CFC-reglerne i direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse og reglen om indkomstintegration, og har konkluderet, at det ikke er nødvendigt at ændre direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse i denne henseende. Desuden er det i overensstemmelse med reglerne i OECD's modeloverenskomst fortsat at anvende CFC-reglerne i direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse parallelt med de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget. I praksis vil CFC-reglerne i direktivet om bekæmpelse af skatteundgåelse finde anvendelse først, og eventuelle yderligere skatter, der betales af et moderselskab efter en CFC-ordning i et givet regnskabsår, vil blive medtaget i de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget ved at henføre dem til den relevante lavtbeskattede enhed med henblik på at beregne den effektive skattesats på baggrund af jurisdiktion. Derudover bør gennemførelsen af de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget i EU bane vejen for vedtagelse af det igangværende forslag til omarbejdning af direktivet om renter og royalties, som har været i Rådet siden 2011. Formålet med det omarbejdede direktiv var at gøre fordelene ved direktivet (som fjerner kildeskatten på grænseoverskridende rente- og royaltybetalinger inden for en koncern) betinget af, at renterne beskattes i bestemmelsesstaten. Nogle medlemsstater var af den opfattelse, at direktivet om renter og royalties bør gå videre og fastsætte et minimumsbeskatningsniveau i bestemmelsesstaten som en betingelse for at kunne drage fordel af, at der ikke opkræves kildeskat. Gennemførelsen af de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget i EU bør løse det pågældende spørgsmål i forbindelse med omarbejdningen af direktivet om renter og royalties. 2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET •Retsgrundlag Artikel 115 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) udgør retsgrundlaget for lovgivningsinitiativer på området for direkte beskatning. Selv om der ikke henvises udtrykkeligt til direkte beskatning, henviser artikel 115 til direktiver om indbyrdes tilnærmelse af nationale love som dem, der direkte indvirker på det indre markeds oprettelse eller funktion. For at denne betingelse kan opfyldes, er det nødvendigt, at den foreslåede EU-lovgivning på området for direkte beskatning tager sigte på at rette op på de eksisterende uoverensstemmelser i det indre markeds funktion. I det foreliggende scenario er manglen på regler, der sikrer en effektiv minimumsselskabsskattesats i hele det indre marked, en eksisterende uoverensstemmelse. Det er i artikel 115 fastsat, at tilnærmelse af love under denne artikel skal have form af et direktiv. •Nærhedsprincippet (for områder, der ikke er omfattet af enekompetence) Dette forslag er i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU). Sagens natur kræver et fælles initiativ på tværs af det indre marked. Med dette direktiv indføres der en effektiv minimumsbeskatning primært af store multinationale selskabers overskud fra aktiviteter i det indre marked og globalt. Det udgør en fælles ramme for koordineret gennemførelse af reglerne i OECD's modeloverenskomst i medlemsstaternes nationale lovgivning, der er tilpasset EU-rettens krav.

En indsats på EU-plan er nødvendig, da det er vigtigt at sikre en ensartet gennemførelse af reglerne i OECD's modeloverenskomst i EU. For det første er reglerne i OECD's modeloverenskomst "en fælles tilgang", så det er vigtigt at have et sæt ensartede regler og et fælles minimumsbeskyttelsesniveau på det indre marked. I EU, som er et marked med stærkt integrerede økonomier, kræves en fælles strategisk indsats og koordinerede tiltag for at forbedre det indre markeds funktionsmåde og få maksimalt udbytte af de positive virkninger af en effektiv minimumsbeskatning af overskud. Dette kan kun opnås, hvis lovgivningen indføres centralt og gennemføres på en ensartet måde. Da multinationale koncerner som regel er til stede i flere EU-medlemsstater og de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget har en grænseoverskridende dimension, er det desuden vigtigt, at der ikke opstår forskelle i anvendelsen af reglerne, f.eks. i metoden til beregning af den effektive skattesats eller skatteforpligtelsen i forbindelse med ekstraskat. Sådanne forskelle kan skabe misforhold og fordreje den fair konkurrence på det indre marked. Det er derfor afgørende at vedtage løsninger, der fungerer for det indre marked som helhed, og disse kan kun opnås på EU-plan. Et EU-initiativ vil tilføre merværdi i forhold til, hvad en lang række nationale gennemførelsesmetoder kan opnå. Eftersom de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget har en stærk grænseoverskridende dimension, vil en indsats på EU-plan afveje de forskellige interesser i det indre marked og give et helt billede af situationen for at identificere fælles mål og løsninger. Endelig skal foranstaltningerne til gennemførelse af reglerne i OECD's modeloverenskomst vedtages i overensstemmelse med den primære lovgivning og følge en fælles linje i hele Unionen for at give skatteyderne retssikkerhed for, at den nye retlige ramme er forenelig med EU's grundlæggende frihedsrettigheder, herunder etableringsfriheden. •Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet som fastsat i artikel 5 i TEU. Reglerne i OECD's modeloverenskomst finder anvendelse på multinationale selskaber med en samlet omsætning i koncernen på mindst 750 mio. EUR baseret på de konsoliderede regnskaber. De påtænkte foranstaltninger går ikke længere end at sikre minimumsbeskatning af enheder med aktiviteter på det indre marked, og de er i overensstemmelse med reglerne i OECD's modeloverenskomst samt EU-rettens krav. Udvidelsen af reglen om indkomstintegration til store nationale koncerner (med en samlet omsætning i koncernen på mindst 750 mio. EUR) forventes at involvere et begrænset antal skatteydere og er begrænset til det væsentlige minimum for at sikre, at EU-retten er forenelig med direktivets bestemmelser. Direktivet går derfor ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå sine mål, og overholder proportionalitetsprincippet. •Valg af retsakt Der er tale om et forslag til et direktiv, som er det eneste tilgængelige instrument i henhold til retsgrundlaget i artikel 115 i TEUF. 3.RESULTATER AF EFTERFØLGENDE EVALUERINGER, HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER •Høringer af interesserede parter De fleste medlemsstater er medlemmer af OECD og har deltaget i detaljerede tekniske drøftelser om nøglespørgsmål i søjle 2 mellem 2019 og 2021. Desuden gav OECD-eksperterne regelmæssige opdateringer og besvarede spørgsmål fra Rådet om projektet. OECD afholdt offentlige høringer om nogle af elementerne i udformningen af søjle 2 i december 2019 og januar 2021, som kulminerede med offentlige onlinekonferencer for begge arrangementer. Desuden har Kommissionen navnlig internt drøftet med nogle af medlemsstaterne og med OECD-eksperterne nogle af de tekniske aspekter af de foreslåede løsninger, som Kommissionen har været i tvivl om. Derudover afholdt GD TAXUD den 6. november 2019 et møde med Rådets arbejdsgruppe IV og medlemsstaterne havde lejlighed til at drøfte: mål og principper for modernisering af virksomhedsbeskatningen på internationalt plan, retlige aspekter og følgerne af EU-Domstolens retspraksis med hensyn til de mulige tilgange til en modernisering af virksomhedsbeskatningen på internationalt plan og specifikke udformningsmuligheder i forhold til modernisering af virksomhedsbeskatningen på internationalt plan. Da søjle 2-direktivet vil gennemføre en internationalt anerkendt standard for at sikre en effektiv minimumsbeskatning af store multinationale koncerners overskud, og OECD har gennemført en temmelig bred offentlig høring om dette spørgsmål, har Kommissionen i betragtning af den meget stramme tidsplan for gennemførelsen af denne standard besluttet at gå videre med dette forslag til et direktiv uden at foretage en offentlig høring. •Konsekvensanalyse Der blev ikke foretaget nogen konsekvensanalyse af dette forslag af de nedenfor anførte grunde. Den 12. oktober 2020 offentliggjorde OECD's sekretariat en økonomisk konsekvensanalyse, der var udarbejdet med henblik på at støtte drøftelserne inden for den inklusive ramme af spørgsmål omkring udformning i forbindelse med forslag til søjle 1 og 2. Den økonomiske konsekvensanalyse blev udarbejdet af OECD's sekretariat i samråd med medlemmer af den inklusive ramme, OECD's Arbejdsgruppe nr. 2, andre internationale organisationer, den akademiske verden og andre interessenter. I den forbindelse fremlagde Kommissionen ikke sin egen fuldstændige konsekvensanalyse. Kommissionens tjenestegrene foretog imidlertid sit eget foreløbige skøn over virkningen af søjle 2 i den foreslåede OECD/inklusive ramme om den internationale selskabsbeskatning, som blev fremlagt i Rådet den 25. oktober 2019. De vigtige politiske beslutninger er i det væsentlige allerede blevet truffet inden for den inklusive ramme og på højeste politiske niveau (G20-finansministrene og G20-landenes statsoverhoveder). Alle EU-medlemsstaterne, der er medlemmer af den inklusive ramme, er allerede blevet enige om de vigtigste aspekter af søjle 2 og har forpligtet sig til at anvende reglerne i OECD's modeloverenskomst. EU ville ikke have nogen politiske muligheder at vælge imellem, eftersom centrale elementer i rammen, såsom anvendelsesområdet eller skattesatserne og -grundlaget, allerede er fastsat og aftalt. Derudover er der et meget stort politisk pres for at komme videre med projektet — dvs. at anvende reglerne i OECD's modeloverenskomst i EU allerede fra begyndelsen af 2023, således som det blev aftalt inden for den inklusive ramme. Det betyder, at det er vigtigt for EU's medlemsstater at have en hurtig proces for tilpasningen og gennemførelsen af initiativet.

4.VIRKNINGER FOR BUDGETTET Dette forslag til et direktiv har ingen virkninger for EU's budget. 5.ANDRE FORHOLD •Nærmere redegørelse for de enkelte bestemmelser i forslaget Direktivet har til formål at fastsætte regler, der sikrer en minimumsskattesats for store multinationale selskaber og store nationale koncerner, i overensstemmelse med den globale aftale, som blev indgået inden for den inklusive ramme den 8. oktober 2021, og med reglerne i OECD's modeloverenskomst, som blev vedtaget inden for den inklusive ramme og offentliggjort den 20. december 2021, under omstændigheder, hvor en medlemsstat er forpligtet til at anvende de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget. Den generelle arkitektur bag søjle 2 Søjle 2 består af to regler, der skal indføres i national indenlandsk skattelovgivning, og en traktatbaseret regel. De to nationale skatteregler, reglen om indkomstintegration og dens bagstopper reglen om underbeskattede betalinger, udgør tilsammen de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget (GloBE). Skattepligtsreglen er en traktatbaseret regel, der giver kildelande mulighed for at pålægge nærtstående parters betalinger, der er underlagt en minimumssats, en begrænset kildeskat. Da de enkelte jurisdiktioner dog selv skal gennemføre skattepligtsreglen, vil der ikke være nogen indsats på EU-plan i relation hertil, og dette forslag vedrører ikke skattepligtsreglen. Søjle 2 finder anvendelse på multinationale koncerner og store nationale koncerner med en samlet omsætning i koncernen på mindst 750 mio. EUR baseret på de konsoliderede regnskaber. Denne tærskel blev vedtaget inden for den inklusive ramme for at sikre overensstemmelse med de eksisterende internationale selskabsbeskatningspolitikker, såsom reglerne om landeopdelt rapportering. Offentlige enheder, internationale organisationer, almennyttige organisationer, pensionskasser og investeringsfonde, som er ultimative moderselskaber i en multinational koncern, er ikke undergivet de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget. Reglen om indkomstintegration fungerer ved at pålægge et moderselskab at betale en ekstraskat for så vidt angår dens lavtbeskattede enheder i koncernen (der betegnes koncernenheder). Reglen om indkomstintegration finder anvendelse på top-down-basis, hvilket betyder, at den anvendes af den enhed, der befinder sig i, eller tæt på, toppen af ejerskabskæden i den multinationale koncern, som normalt er det ultimative moderselskab. I tilfælde, hvor det ultimative moderselskab ikke anvender reglen om indkomstintegration, skal en eller flere mellemliggende moderselskaber imidlertid anvende reglen om indkomstintegration på deres lavtbeskattede koncernenheder. Reglen om indkomstintegration er underlagt en regel om delt ejerskab af kapitalandele på under 80 %. Det betyder, at reglen om indkomstintegration vil blive anvendt af et delvist ejet moderselskab på sine kontrollerede datterselskaber i en undergruppe af den multinationale koncern frem for af det ultimative moderselskab, når nævnte delvist ejede moderselskab ejes af mere end 20 % af aktionærerne uden for den multinationale koncern. Hvis der er flere delvist ejede moderselskaber i en multinational koncern, vil reglen om indkomstintegration blive anvendt af det delvist ejede moderselskab, der er tættest i ejerskabskæden på den lavtbeskattede koncernenhed. Reglen om underbeskattede betalinger fungerer som en bagstopper for reglen om indkomstintegration og finder anvendelse i situationer, hvor der ikke er en kvalificeret regel om indkomstintegration i det ultimative moderselskabs jurisdiktion, eller hvor der opstår et lavt beskatningsniveau i det ultimative moderselskabs jurisdiktion. Reglen om underbeskattede betalinger fungerer ved at fordele ekstraskat på en jurisdiktion, i det omfang en lavtbeskattet koncernenhed ikke er skattepligtig efter en regel om indkomstintegration. Reglen om underbeskattede betalinger fordeler ekstraskat på jurisdiktioner baseret på en tofaktormodel — den bogførte værdi af materielle aktiver i jurisdiktionen og antallet af ansatte i jurisdiktionen. Selv om den globale aftale sigter mod, at reglen om indkomstintegration skal være indført senest den 1. januar 2023, skal reglen om underbeskattede betalinger være gennemført et år efter. De globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget fungerer ved at pålægge ekstraskat på baggrund af jurisdiktion ved hjælp af en test af den effektive skattesats. Hvis den effektive skattesats for en multinational koncerns koncernenheder, beregnet samlet som én i en jurisdiktion, falder til under minimumsskattesatsen på 15 %, skal der betales ekstraskat for hver af koncernenhederne i denne jurisdiktion med henblik på at bringe den effektive skattesats i den pågældende jurisdiktion på niveau med minimumssatsen. Den effektive skattesats for en periode beregnes ved at dividere selskabsskatten og de tilsvarende skatter, der kan henføres til denne periode, for den pågældende jurisdiktion (betegnet de justerede omfattede skatter) med den korrigerede indkomst for den multinationale koncern for denne jurisdiktion. Testen af den effektive skattesats er både en udløsende faktor for anvendelsen af reglerne i søjle 2 og en målestok for, hvor meget ekstraskat den multinationale koncern skal betale. I henhold til de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget skal der også indføres en substansundtagelse, der er baseret på en formel, som tager sigte på at begrænse virkningerne i søjle 2 på multinationale koncerner i en jurisdiktion, hvor de udøver reelle økonomiske aktiviteter. Gennemførelse i EU — konstruktionsløsninger og andre valg Direktivet gennemfører de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget i EU på basis af reglerne i OECD's modeloverenskomst og tager hensyn til særlige forhold i EU-lovgivningen og det indre marked Da direktivet gennemfører en internationalt anerkendt standard for at sikre en minimumsbeskatning af store multinationale koncerner, har der kun været begrænsede valgmuligheder i forbindelse med udformningen af direktivet. Selv om direktivet generelt følger reglerne i OECD's modeloverenskomst nøje, udvider det anvendelsesområdet til at omfatte store rent nationale koncerner for at sikre overholdelsen af de grundlæggende frihedsrettigheder. Desuden gør direktivet brug af en mulighed, der er foreslået i kommentaren til reglerne i modeloverenskomsten, hvormed en medlemsstat for en koncernenhed, der anvender reglen om indkomstintegration, som normalt er det ultimative moderselskabs jurisdiktion, skal sikre en effektiv beskatning på det aftalte minimumsniveau, ikke blot af udenlandske datterselskaber, men også af alle koncernenheder, der er hjemmehørende i den pågældende medlemsstat, og faste driftssteder i den multinationale koncern, der er etableret i medlemsstaten. Ifølge reglerne i OECD's modeloverenskomst skal den jurisdiktion, der anvender reglen om indkomstintegration, kun tage hensyn til den effektive skattesats for udenlandske koncernenheder. Kapitel I Almindelige bestemmelser Kapitel I i direktivet omhandler almindelige bestemmelser, nemlig genstanden, anvendelsesområdet, definitionerne og det sted, hvor en koncernenhed er hjemmehørende.

Direktivets anvendelsesområde defineres på grundlag af koncernenheder, der er hjemmehørende i Unionen, og som er en del af multinationale koncerner eller store nationale koncerner (bestående af koncernenheder som medlemmer) med en konsolideret omsætning i koncernen på mindst 750 mio. EUR i mindst to af de fire forudgående år. Af forskellige politiske årsager, såsom for at bevare princippet om afgiftsneutralitet og i overensstemmelse med reglerne i OECD's modeloverenskomst, er følgende enheder undtaget fra direktivets anvendelsesområde: Offentlige enheder, internationale organisationer, almennyttige organisationer, pensionskasser og, såfremt de befinder sig i toppen af koncernstrukturen, investeringsenheder og ejendomsinvesteringsselskaber. Enheder, der ejes af undtagne enheder med mindst 95 %, er også undtaget fra direktivets anvendelsesområde. I forbindelse med det sted, hvor en koncernenhed er hjemmehørende, herunder et fast driftssted, finder direktivet, at en koncernenhed, bortset fra et fast driftssted eller en gennemstrømsenhed, er hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor den anses for at være skattemæssigt hjemmehørende. Hvis det ikke kan fastsættes, hvor den pågældende koncernenhed er hjemmehørende i henhold denne regel, anses den for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor den blev oprettet. I direktivet fastlægges også, hvor en koncernenhed, der er et fast driftssted, er hjemmehørende, og det omfatter udslagsgivende bestemmelser i forbindelse med særlige situationer. Kapitel II Anvendelse af reglen om indkomstintegration og reglen om underbeskattede betalinger Kapitel II indeholder bestemmelserne om medlemsstaternes anvendelse af reglen om indkomstintegration og reglen om underbeskattede betalinger. Reglen om indkomstintegration Efter reglerne i direktivet gælder reglen om indkomstintegration i følgende situationer: (1)Ultimativt moderselskab i EU Hvis det ultimative moderselskab er hjemmehørende i EU, vil det blive pålagt ekstraskat for sine lavtbeskattede koncernenheder i den samme og andre EU-medlemsstater samt i tredjelandsjurisdiktioner. (2)Mellemliggende moderselskab/delvist ejet moderselskab i EU med ultimativt moderselskab uden for EU Hvis der ikke er et ultimativt moderselskab i EU, vil de lavtbeskattede koncernenheder i den multinationale koncern i EU reelt blive taget i betragtning af tredjelandets ultimative moderselskab i koncernen, hvis det anvender reglen om indkomstintegration. Hvis der imidlertid er mindst ét delvist ejet moderselskab eller ét mellemliggende moderselskab (hvis den jurisdiktion, hvor det ultimative moderselskab er hjemmehørende, ikke anvender en regel om indkomstintegration) i EU, vil det mellemliggende moderselskab/delvist ejede moderselskab blive pålagt denne ekstraskat for deres lavtbeskattede direkte eller indirekte ejede koncernenheder i EU og tredjelandsjurisdiktioner. (3)Delvist ejet moderselskab i EU med ultimativt moderselskab i EU Selv om et ultimativt moderselskab, der er hjemmehørende i EU, normalt pålægges ekstraskat for sine lavtbeskattede koncernenheder (se 1) ovenfor), er der også mulighed for, at den medlemsstat, hvor et delvist ejet moderselskab er hjemmehørende, gives den primære beskatningsret. I disse tilfælde skal man følge en "bottom-up"-metode for at identificere det delvist ejede skattepligtige moderselskab. Man skal starte fra det laveste niveau af 100 % ejede koncernenheder og bevæge sig op til det første delvist ejede moderselskab, som vil blive pålagt en ekstraskat efter reglen om indkomstintegration for så vidt angår dets lavtbeskattede koncernenheder. De øvrige delvist ejede moderselskaber op til det ultimative moderselskab vil også være omfattet af reglen om indkomstintegration, men med ret til at modtage en kredit for ekstraskat, der skal betales af et andet delvist ejet moderselskab længere nede i kæden. Direktivet fastlægger, hvor meget af en koncernenheds ekstraskat et moderselskab er berettiget til at opkræve gennem reglen om indkomstintegration. Denne fordeling er generelt baseret på andelen af moderselskabets del af den lavtbeskattede koncernenheds indkomst. For så vidt angår store nationale koncerner bliver det ultimative moderselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, pålagt en ekstraskat efter reglen om indkomstintegration for sine lavtbeskattede koncernenheder. Indenlandsk ekstraskat For at bevare medlemsstaternes suverænitet kan en medlemsstat ifølge direktivet vælge at anvende ekstraskatten nationalt på koncernenheder, der er hjemmehørende i dens område (indenlandsk ekstraskat). Dette valg giver mulighed for at pålægge og opkræve ekstraskatten i en jurisdiktion, hvor lav beskatning har fundet sted, i stedet for at opkræve hele ekstraskatten på niveauet for ultimative moderselskaber. Når dette valg er truffet, vil det moderselskab, der anvender reglen om indkomstintegration, være forpligtet til at give kredit for den kvalificerede indenlandske ekstraskat ved beregningen af ekstraskatten for den pågældende jurisdiktion. Reglen om underbeskattede betalinger Såfremt det ultimative moderselskab er hjemmehørende uden for EU i en jurisdiktion, der ikke anvender en kvalificeret regel om indkomstintegration, vil alle dets koncernenheder i jurisdiktioner med en passende ramme for reglen om underbeskattede betalinger ifølge direktivet være omfattet af reglen om underbeskattede betalinger. I denne situation vil en sådan multinational koncerns koncernenheder, der er hjemmehørende i en medlemsstat, få allokeret, og skal i deres medlemsstat betale, en del af den ekstraskat, der er knyttet til de lavtbeskattede datterselskaber i den multinationale koncern.

Ifølge direktivet finder reglen om underbeskattede betalinger også anvendelse på situationer, hvor det ultimative moderselskabs jurisdiktion benytter en kvalificeret regel om indkomstintegration, men det ultimative moderselskab, sammen med dets datterselskaber, som er hjemmehørende i selvsamme jurisdiktion, er lavtbeskattet. Ekstraskatten, der svarer til det lavtbeskattede ultimative moderselskab og dets indenlandske datterselskaber, vil gennem reglen om underbeskattede betalinger blive opkrævet for alle de kvalificerede enheder i hele den multinationale koncern, herunder for enheder der er hjemmehørende i en medlemsstat. Dette bør kun ske, når det ultimative moderselskab er hjemmehørende uden for EU, fordi et ultimativt moderselskab, der er hjemmehørende i EU, enten anvender principperne i reglen om indkomstintegration på sig selv og sine indenlandske datterselskaber eller anerkender, at ekstraskat er opkrævet lokalt via den indenlandske ekstraskat. Derfor bør der ikke fordeles nogen ekstraskat efter reglen om underbeskattede betalinger, når det ultimative moderselskab er hjemmehørende i EU. I overensstemmelse med reglerne i OECD's modeloverenskomst er beregningen og fordelingen af ekstraskat efter reglen om underbeskattede betalinger i direktivet baseret på to faktorer: antal ansatte og bogført værdi af materielle aktiver. Kapitel III Beregning af kvalificeret indkomst eller tab Kapitel III indeholder regler for ansættelsen af "kvalificeret indkomst", dvs. den korrigerede indkomst, der vil blive taget i betragtning ved beregning af den effektive skattesats. For at beregne disse indtægter begynder vi med koncernenhedens regnskabsmæssige nettoindkomst eller -tab for regnskabsåret, der er fastsat med henblik på udarbejdelse af konsoliderede regnskaber. Derefter foretages der justeringer af denne indkomst eller dette tab som defineret i artikel 15. I overensstemmelse med reglerne i OECD's modeloverenskomst udelukker direktivet fortjeneste ved skibs- og luftfart i international trafik og accessorisk fortjeneste ved skibs- og luftfart i international trafik fra de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget. Denne udelukkelse følger princippet om, at fortjeneste ved skibs- og luftfart i de nationale skattesystemer ofte beskattes i henhold til et andet regelsæt end det almindelige selskabsskattesystems regler. Dette kapitel omfatter også specifikke regler for koncernenheder, som er et moderselskab eller en gennemstrømsenhed. I disse tilfælde er der behov for undtagelsesordninger for at undgå dobbelttælling eller ingen tælling af indkomst, der kan henføres til disse enheder. Disse undtagelsesordninger begrænser også muligheder for skatteundgåelse. Kapitel IV Beregning af justerede omfattede skatter Kapitel IV definerer omfattede skatter og skitserer reglerne for beregning af en koncernenheds "justerede omfattede skatter" for et regnskabsår. Hovedprincippet i fordelingen af omfattede skatter er at tildele dem til den jurisdiktion, hvor det underliggende overskud, der skal pålægges disse skatter, blev indtjent. For at sikre dette princip indeholder direktivet også undtagelsesordninger for grænseoverskridende skatter eller indtægtsstrømme, når der er tale om et moderselskab, en transparent enhed, et kontrolleret udenlandsk selskab, en hybrid enhed eller udbytteskat. Kapitel V Beregning af effektiv skattesats og ekstraskat Kapitel V omfatter regler for beregning af en multinational koncerns effektive skattesats i en jurisdiktion for et regnskabsår. Den effektive sats beregnes ved at dividere de justerede omfattede skatter med koncernens korrigerede indkomst i en specifik jurisdiktion for regnskabsåret. I overensstemmelse med den globale aftale fastsætter direktivet den effektive minimumsskattesats for så vidt angår de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget til 15 %. Kapitel V omhandler også beregning og fordeling af ekstraskat. For det første beregnes ekstraskatteprocenten for en jurisdiktion som differencen mellem den effektive minimumsskattesats på 15 % og jurisdiktionens effektive skattesats. Denne ekstraskatteprocent ganges derefter med den pågældende jurisdiktions indkomst for så vidt angår GloBE for det pågældende år. Eventuel substansbaseret indkomstudelukkelse fratrækkes også dette beløb for at nå frem til den jurisdiktionsbaserede ekstraskat. I overensstemmelse med de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget indeholder direktivet bestemmelser om substansbaseret indkomstudelukkelse baseret på lønomkostninger og materielle aktiver. Den indberettende enhed i en multinational koncern kan vælge ikke at anvende den substansbaserede indkomstudelukkelse på en jurisdiktion. Til sidst fås ekstraskatten for hver koncernenhed i en jurisdiktion ved at fordele den jurisdiktionsbaserede ekstraskat mellem koncernenheder i den pågældende jurisdiktion på grundlag af indkomsten for så vidt angår GloBE for hver koncernenhed i denne jurisdiktion. Det følger af direktivet, at når der som følge af en regulering af omfattede skatter eller kvalificeret indkomst eller tab for et forudgående regnskabsår skal opkræves en yderligere ekstraskat, skal denne ekstraskat behandles som yderligere ekstraskat for det reviderede regnskabsår. For at mindske overholdelsesbyrder i situationer med lav risiko gælder en undtagelse for minimale fortjenester: de minimis-undtagelsen. Denne gælder, når overskuddet i den multinationale koncerns koncernenheder i en jurisdiktion er under 1 mio. EUR og omsætningen er under 10 mio. EUR. Under sådanne omstændigheder og for så vidt der er truffet valg om de minimis-undtagelsen skønnes ekstraskatten for koncernenhederne i denne jurisdiktion at være nul for så vidt angår GloBE. Kapitel VI Undtagelsesordninger for fusioner og overtagelser Dette kapitel omfatter undtagelsesordninger med hensyn til fusioner, overtagelser, joint ventures og multinationale koncerner med flere moderselskaber. Det omfatter bestemmelser om anvendelse af en grænse for omsætningen på koncernmedlemmer i tilfælde af fusion eller spaltning. Når en koncernenhed erhverves eller sælges af en multinational koncern inden for bestemmelsernes anvendelsesområde, skal denne koncernenhed behandles som værende en del af begge koncerner i løbet af året, med visse justeringer af værdierne af de anvendte attributter for brug af de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget (omfattede skatter, berettigede lønomkostninger, berettigede materielle aktiver, udskudte skatteaktiver efter GloBE). Der er regler for indregning af gevinster eller tab og bogførte værdier ved overførsel af aktiver og passiver, herunder omorganiseringer. Der er en særlig bestemmelse om medtagelse af joint ventures, som ellers ikke ville blive medtaget i definitionen af en multinational koncern for så vidt angår GloBE. Endelig er der en særlig regel for multinationale koncerner med flere moderselskaber, således at koncernenheder behandles som værende en del af en og samme multinationale koncern. Kapitel VII Skatteneutralitets- og udbytteordninger

Kapitel VII omfatter regler med hensyn til skatteneutralitetsordninger og beskatningssystemer for udbytte. For at undgå utilsigtede resultater, såsom en uforholdsmæssig ekstraskattepligt inden for rammerne af reglen om underbeskattede betalinger i en multinational koncern, indeholder direktivet særlige regler for beregning af det ultimative moderselskabs indkomst, når en sådan enhed er en gennemstrømsenhed eller er omfattet af en ordning for fradrag af udbytte. Med hensyn til investeringsenheder gælder særlige regler for ansættelse af den effektive skattesats, ekstraskat, beslutning om at behandle dem som skattemæssigt transparente enheder samt beslutning om at anvende skattepligtig fordelingsmetode. I relation til beskatningssystemer for udbytte følger det af direktivet, at, efter den indberettende koncernenheds årlige beslutning med hensyn til koncernenheder, der er omfattet af et beskatningssystem for kvalificeret udbytte, er en skønnet udbytteskat medtaget i beregningen af de justerede omfattede skatter for de pågældende koncernenheder. Dette indebærer, at der for hvert regnskabsår, for hvilket der er truffet beslutning, skal føres en genbeskatningskonto for skønnet udbytteskat. Hvis der i løbet af en periode på fire år ikke betales skat til minimumssatsen for et sådant udbytte, og hvis den pågældende koncernenhed ikke har lidt et tilladeligt tab, skal ekstraskatten betales på grundlag af den udestående saldo på genbeskatningskontoen for det pågældende år. Kapitel VIII administrative bestemmelser Kapitel VIII indeholder administrative bestemmelser, herunder indberetningsforpligtelser. Direktivet forpligter en koncernenhed i en multinational koncern, der er hjemmehørende i en medlemsstat, til at indgive en selvangivelse med oplysninger om ekstraskat, medmindre selvangivelsen indgives af den multinationale koncern i en anden jurisdiktion, som medlemsstaten har indgået en aftale om informationsudveksling med. Den påkrævede selvangivelse kan enten indgives af koncernenheden eller af en anden udpeget lokal enhed, der er hjemmehørende i medlemsstaten, på dennes vegne. Hvis koncernenheden er fritaget for at indgive selvangivelsen, skal den dog give sine skattemyndigheder meddelelse om identiteten af og hjemstedet for den koncernenhed, der indgiver selvangivelse for den multinationale koncern. Selvangivelserne skal indgives senest 15 måneder efter udgangen af det regnskabsår, de vedrører. I direktivet fastsættes også sanktioner, når en multinational koncern ikke opfylder de forpligtelser, der er fastsat i direktivet. Kapitel IX Overgangsbestemmelser Kapitel IX indeholder overgangsbestemmelser. Disse bestemmelser omfatter en beskrivelse af, hvordan man kan fastlægge nogle aspekter af de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget, når en koncern skal anvende dem for første gang [for at mindske overholdelsesbyrden]. Kapitlet omfatter også overgangsbestemmelser vedrørende substansbaseret indkomstudelukkelse, parametre for undtagelse af indenlandsk indkomst fra reglen om indkomstintegration og reglen om underbeskattede betalinger for henholdsvis store nationale koncerner og multinationale koncerner i den indledende fase af deres aktivitet og en overgangsfritagelse for indberetningsforpligtelser og porteføljeandele. Kapitel X Specifik anvendelse af reglen om indkomstintegration på store nationale koncerner Dette kapitel udvider anvendelsen af reglen om indkomstintegration til rent nationale koncerner, der er hjemmehørende i en medlemsstat, hvis de opfylder tærsklen på 750 mio. EUR. Dette specifikke aspekt af EU-reglerne skal forhindre enhver risiko for forskelsbehandling i en medlemsstat mellem en enhed, der tilhører en koncern med grænseoverskridende aktiviteter, og en koncern med rent indenlandske aktiviteter. Disse store nationale koncerner beregner deres effektive skattesats og, hvor det er relevant, bliver opkrævet en eventuel ekstraskat efter reglen om indkomstintegration. For at sikre ligebehandling med hensyn til multinationale koncerner, der befinder sig i de første faser af deres internationale aktiviteter, indrømmer dette kapitel også store nationale koncerner en overgangsperiode på fem år, hvor deres lavtbeskattede indenlandske aktiviteter vil være undtaget fra reglernes anvendelsesområde. Kapitel XI Afsluttende bestemmelser Medlemmerne af den inklusive ramme forventes at gennemføre reglerne i modeloverenskomsten, der integrerer aftalen om en global minimumsskattesats for multinationale koncerner i Unionen inden udgangen af 2022. Senere, når tiden er inde til det, forventes der inden for OECD's inklusive ramme at blive foretaget peerreview af de nationale gennemførelsesregler for de deltagende medlemmer af den inklusive ramme med henblik på at afgøre, om disse nationale regler kan behandles som "kvalificerede", dvs. om de er i overensstemmelse med modeloverenskomstens ordlyd og ånd. I en særskilt proces vil OECD's inklusive ramme desuden fastlægge, på hvilke betingelser USA's GILTI-ordning skal eksistere side om side med de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget for at sikre lige konkurrencevilkår. Dette følger af den forventede anmodning fra USA om at betragte deres retlige rammer, som i øjeblikket er ved at blive revideret, som svarende til indholdet af den globale aftale og navnlig til den primære regel, reglen om indkomstintegration. Direktivet indeholder betingelser, der gør det muligt for Kommissionen at vurdere ækvivalensen af tredjelandssystemer og opføre de jurisdiktioner, der opfylder de relevante betingelser, på en liste som bilag til direktivet. Kommissionen vil også få til opgave at ændre listen i bilaget som følge af en efterfølgende vurdering, efter at en kompetent myndighed i et tredjeland ændrer sin retlige ramme. Ændringen af bilaget skal foretages i overensstemmelse med reglerne om delegerede retsakter.

Dette kapitel henviser også til begyndelsen af anvendelsen af direktivets bestemmelser, der er fastsat til den 1. januar 2023, med undtagelse af reglen om underbeskattede betalinger, for hvilken anvendelsen vil blive udsat til den 1. januar 2024. Figur 1. Flowdiagram over anvendelsen af reglerne i EU 2021/0433 (CNS) Forslag til RÅDETS DIREKTIV om sikring af en global minimumsskattesats for multinationale koncerner i Unionen RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 115, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, efter en særlig lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1)I de seneste år har Unionen gjort skelsættende tiltag for at styrke bekæmpelsen af aggressiv skatteplanlægning på det indre marked. I direktiverne til bekæmpelse af skatteundgåelse er der fastsat regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlagene i det indre marked og overførsel af overskud fra det indre marked. Disse regler omsatte anbefalingerne fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) til EU-lovgivning i forbindelse med initiativet til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget og overførsel af overskud (BEPS) for at sikre, at overskud i multinationale virksomheder beskattes, der hvor de økonomiske aktiviteter, der genererer overskuddet, udføres, og hvor værdien skabes.

(2)I en fortsat indsats for at sætte en stopper for de multinationale selskabers skattepraksis, som giver dem mulighed for at overføre overskud til jurisdiktioner, hvor de er underlagt ingen eller meget lav beskatning, har OECD yderligere udarbejdet et sæt internationale skatteregler for at sikre, at multinationale selskaber betaler en rimelig andel af skatterne, uanset hvor de driver virksomhed. Denne større reform har til formål at sætte en grænse for konkurrence om selskabsskatter ved at indføre en global minimumsskattesats. Ved at fjerne en væsentlig del af fordelene ved at overføre overskud til jurisdiktioner med ingen eller meget lav beskatning vil reformen vedrørende den globale minimumsskattesats skabe lige vilkår for virksomheder på verdensplan og give jurisdiktioner mulighed for bedre at beskytte deres skattegrundlag. (3)Dette politiske mål er blevet omsat til globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget (GloBE), der blev godkendt den 14. december 2021 inden for OECD/G20's inklusive ramme vedrørende BEPS, som medlemsstaterne har forpligtet sig til. I Rådets konklusioner af 7. december 2021 gentog Rådet sin fulde støtte til reformen vedrørende den globale minimumsskattesats og forpligtede sig til en hurtig gennemførelse af aftalen ved hjælp af EU-lovgivning. I den forbindelse er det vigtigt, at medlemsstaterne effektivt gennemfører deres forpligtelse til at opnå en global minimumsskattesats. (4)I en Union med tæt integrerede økonomier er det afgørende, at reformen vedrørende den globale minimumsskattesats gennemføres på en tilstrækkelig sammenhængende og koordineret måde. I betragtning af omfanget, detaljeringsgraden og teknikaliteter i disse nye internationale skatteregler vil kun en fælles EU-ramme forhindre en fragmentering af det indre marked i gennemførelsen af dem. Desuden vil en fælles ramme, der er udformet med henblik på at være forenelig med de grundlæggende frihedsrettigheder, der er sikret ved traktaten, give skatteyderne retssikkerhed i forbindelse med gennemførelsen af reglerne. (5)Det er nødvendigt at fastsætte regler for at skabe en effektiv og sammenhængende ramme for den globale minimumsskattesats på EU-plan. Rammen skaber et system med to sammenknyttede regler, samlet benævnt de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget (GloBE), hvorved der skal opkræves en supplerende skat, kaldet ekstraskat, hver gang en multinational koncerns effektive skattesats i en given jurisdiktion ligger under de 15 %. I så tilfælde anses jurisdiktionen for at være lavtbeskattet. Disse to regler benævnes reglen om indkomstintegration og reglen om underbeskattede betalinger. I henhold til dette system har moderselskabet i en multinational koncern, der er hjemmehørende i en medlemsstat, pligt til at anvende reglen om indkomstintegration på sin andel af den ekstraskat, der vedrører en enhed i koncernen, som er lavtbeskattet, uanset om den er hjemmehørende i eller uden for Unionen. Reglen om underbeskattede betalinger bør fungere som en bagstopper for reglen om indkomstintegration gennem en omfordeling af eventuel resterende ekstraskat i de tilfælde, hvor ikke hele ekstraskatten vedrørende lavtbeskattede enheder kunne opkræves af moderselskaber ved anvendelse af reglen om indkomstintegration. (6)Det er nødvendigt at gennemføre de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget, som medlemsstaterne har vedtaget, på en sådan måde, at den holder sig så tæt som muligt til den globale aftale. Dette direktiv følger nøje de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget i forhold til indhold og struktur. For at sikre forenelighed med den primære EU-ret og mere præcist med etableringsfriheden bør dette direktivs bestemmelser finde anvendelse på enheder, der er hjemmehørende i en medlemsstat, samt ikkehjemmehørende enheder i et moderselskab, der er hjemmehørende i den pågældende medlemsstat. Dette direktiv bør også finde anvendelse på meget store rent nationale koncerner. På denne måde vil de retlige rammer være udformet med henblik på at undgå enhver risiko for forskelsbehandling mellem grænseoverskridende og indenlandske situationer. Alle enheder, herunder moderselskaber der anvender reglen om indkomstintegration, som er hjemmehørende i en medlemsstat, der er lavtbeskattet, vil blive pålagt denne ekstraskat. Ligeledes vil de koncernenheder tilhørende samme moderselskab, som er hjemmehørende i en anden medlemsstat, der er lavtbeskattet, blive pålagt denne ekstraskat. (7)Selv om det er nødvendigt at sikre, at skatteundgåelse forhindres, bør negative virkninger for mindre multinationale koncerner i det indre marked undgås. I den forbindelse bør dette direktiv kun finde anvendelse på enheder, der er hjemmehørende i Unionen, og som er medlemmer af multinationale koncerner eller store nationale koncerner, der opfylder den årlige tærskel på mindst 750 000 000 EUR i konsolideret omsætning. Denne tærskel vil være i overensstemmelse med tærsklen for eksisterende internationale skatteregler, såsom reglerne om landeopdelt rapportering. Enheder, der falder ind under dette direktivs anvendelsesområde, kaldes koncernenheder. Visse enheder bør udelukkes fra anvendelsesområdet på baggrund af deres særlige formål og status. Udelukkede enheder vil være dem, der ikke er drevet af profit og udfører aktiviteter af almen interesse, og som af disse grunde sandsynligvis ikke vil være skattepligtige i den medlemsstat, hvor de er hjemmehørende. For at beskytte disse særlige interesser er det nødvendigt at udelukke offentlige enheder, internationale organisationer, almennyttige organisationer og pensionskasser fra dette direktivs anvendelsesområde. Investeringsfonde og ejendomsinvesteringsselskaber bør også udelukkes fra anvendelsesområdet, når de befinder sig øverst i ejerskabskæden, eftersom indkomsten for disse såkaldte gennemstrømsenheder beskattes på ejerniveau. (8)Det ultimative moderselskab i en multinational koncern eller en stor national koncern, der direkte eller indirekte har en bestemmende indflydelse over alle de andre koncernenheder i den multinationale koncern eller den store nationale koncern, befinder sig i centrum for systemet. Da det ultimative moderselskab normalt er forpligtet til at konsolidere regnskaberne for alle enhederne i den multinationale koncern eller den store nationale koncern, eller, hvis dette ikke er tilfældet, ville være forpligtet dertil efter en almindeligt anerkendt regnskabsstandard, er det i besiddelse af vigtige oplysninger og vil være bedst egnet til at sikre, at skattesatsen pr. jurisdiktion for koncernen er i overensstemmelse med den aftalte minimumssats. Når det ultimative moderselskab er hjemmehørende i Unionen, bør det derfor påtage sig den primære forpligtelse i henhold til dette direktiv til at anvende reglen om indkomstintegration på sin allokerbare andel af ekstraskatten for alle lavtbeskattede koncernenheder i den multinationale koncern, uanset om de er hjemmehørende i eller uden for Unionen. Det ultimative moderselskab, der er øverst i en stor national koncern, anvender reglen om indkomstintegration på hele ekstraskatten for sine lavtbeskattede koncernenheder. (9)Under visse omstændigheder vil denne forpligtelse skulle flyttes ned på andre koncernenheder i den multinationale koncern, som er hjemmehørende i Unionen. For det første bør de mellemliggende moderselskaber, der befinder sig under det ultimative moderselskab i ejerskabskæden og er hjemmehørende i Unionen, når det ultimative moderselskab er hjemmehørende i en tredjelandsjurisdiktion, som ikke har gennemført de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget eller tilsvarende regler, og som derfor ikke har en kvalificeret regel om indkomstintegration, være forpligtet efter direktivet til at anvende reglen om indkomstintegration op til deres allokerbare andel af ekstraskatten, medmindre et mellemliggende moderselskab, der er forpligtet til at anvende reglen om indkomstintegration, har bestemmende indflydelse over et andet mellemliggende moderselskab, i hvilket tilfælde reglen om indkomstintegration skal anvendes af sidstnævnte. (10)For det andet, uanset om det ultimative moderselskab er hjemmehørende i en jurisdiktion, der har en kvalificeret regel om indkomstintegration eller ej, bør delvist ejede moderselskaber, der er hjemmehørende i Unionen, og som er mere end 20 % ejet af interesseindehavere uden for den multinationale koncern, være forpligtet efter dette direktiv til at anvende reglen om indkomstintegration op til deres allokerbare andel af ekstraskatten. Dette delvist ejede moderselskab bør imidlertid ikke anvende reglen om indkomstintegration, når det er 100 % ejet af et andet delvist ejet moderselskab, der er forpligtet til at anvende reglen om indkomstintegration. For det tredje bør koncernenhederne i den multinationale koncern, når det ultimative moderselskab er hjemmehørende i en jurisdiktion uden en kvalificeret regel om indkomstintegration, anvende reglen om underbeskattede betalinger på eventuel resterende ekstraskat, som ikke har været omfattet af reglen om indkomstintegration, i forhold til en fordelingsformel baseret på deres antal ansatte og materielle aktiver. For det fjerde bør koncernenhederne i den multinationale koncern, når det ultimative moderselskab er hjemmehørende i en tredjelandsjurisdiktion med en kvalificeret regel om indkomstintegration, anvende reglen om underbeskattede betalinger på de koncernenheder, der er hjemmehørende i den pågældende tredjelandsjurisdiktion, hvis denne jurisdiktion har en lav skat på grundlag af den effektive skattesats for alle koncernenheder i jurisdiktionen, herunder for det ultimative moderselskab. (11)I henhold til de politiske mål i reformen vedrørende den globale minimumsskattesats, der har relation til retfærdig skattekonkurrence mellem jurisdiktioner, bør beregningen af den effektive skattesats finde sted på et jurisdiktionsbaseret niveau. Med henblik på beregning af den effektive skattesats bør dette direktiv fastsætte særlige fælles regler for beregning af skattegrundlaget, benævnt kvalificeret indkomst eller tab, og for de betalte skatter, benævnt omfattede skatter. Udgangspunktet er regnskaberne, der anvendes til konsolidering, og som derefter er genstand for en række justeringer, herunder tilpasning af tidsmæssige forskydninger, for at undgå fordrejninger mellem jurisdiktioner. Desuden kan kvalificeret indkomst eller tab og omfattede skatter for visse enheder fordeles på andre relevante enheder inden for den multinationale koncern for at sikre neutralitet i den skattemæssige behandling af kvalificeret indkomst eller tab, som kan være pålagt omfattede skatter i flere jurisdiktioner, enten på grund af enhedernes karakter (gennemstrømsenheder, hybride enheder eller fast driftssted) eller på grund af den specifikke skattemæssige behandling af indkomsten (udbyttebetaling eller skatteordning for kontrollerede udenlandske selskaber). (12)Den effektive skattesats for en multinational koncern i hver jurisdiktion, hvor den udøver aktiviteter, eller for en stor national koncern, bør sammenlignes med den aftalte minimumsskattesats på 15 % for at afgøre, om den multinationale koncern eller den store nationale koncern har pligt til at betale en ekstraskat og derfor bør anvende reglen om indkomstintegration eller reglen om underbeskattede betalinger. Minimumsskattesatsen på 15 %, som OECD/G20's inklusive ramme vedrørende BEPS har indgået, afspejler en balance mellem selskabsskattesatserne på verdensplan. I de tilfælde hvor den effektive skattesats for en multinational koncern falder til under minimumsskattesatsen i en given jurisdiktion, bør ekstraskatten fordeles på de enheder i den multinationale koncern, der er skattepligtige i overensstemmelse med anvendelsen af reglen om indkomstintegration og reglen om underbeskattede betalinger, for at overholde den globalt aftalte minimumssats på 15 %. I de tilfælde hvor den effektive skattesats for en stor national koncern falder til under minimumsskattesatsen, bør det ultimative moderselskab øverst i den store nationale koncern anvende reglen om indkomstintegration på sine lavtbeskattede koncernenheder for at sikre, at koncernen beskattes med en effektiv minimumssats på 15 %. (13)For at gøre det muligt for medlemsstaterne at drage fordel af de ekstra skatteindtægter, der opkræves for de lavtbeskattede koncernenheder, som er hjemmehørende på deres område, bør medlemsstaterne kunne vælge at anvende et system for indenlandsk ekstraskat. Koncernenheder i en multinational koncern, der er hjemmehørende i en medlemsstat, som har valgt at gennemføre regler svarende til reglen om indkomstintegration og reglen om underbeskattede betalinger i sit eget nationale skattesystem, bør betale ekstraskatten til denne medlemsstat. Samtidig med at medlemsstaterne opnår en vis fleksibilitet med hensyn til den tekniske gennemførelse af systemet for indenlandsk ekstraskat, bør et sådant system sikre en effektiv minimumsbeskatning af kvalificeret indkomst eller tab for koncernenhederne på samme eller tilsvarende måde som reglen om indkomstintegration og reglen om underbeskattede betalinger i dette direktiv. (14)For at sikre en forholdsmæssig tilgang bør denne øvelse tage hensyn til visse specifikke situationer, hvor risiciene ved BEPS mindskes. Derfor bør direktivet omfatte en substansundtagelse baseret på lønomkostninger og værdien af materielle aktiver i en given jurisdiktion. Dette vil i et vist omfang gøre det muligt at håndtere situationer, hvor en multinational koncern eller en stor national koncern udøver økonomiske aktiviteter, som kræver reel tilstedeværelse i en jurisdiktion med lav skat, daBEPS-praksisser i så fald sandsynligvis ikke vil kunne blomstre. Det specifikke tilfælde i forbindelse med multinationale koncerner, der befinder sig i de første faser af deres internationale aktivitet, bør også overvejes for ikke at modvirke udviklingen af grænseoverskridende aktiviteter for multinationale koncerner, der nyder godt af lavbeskatning i deres nationale jurisdiktion, hvor de overvejende driver virksomhed. Sådanne koncerners lavtbeskattede indenlandske aktiviteter bør således udelukkes fra anvendelsen af reglerne i en overgangsperiode på fem år, forudsat at den multinationale koncern ikke består af koncernenheder i mere end seks andre jurisdiktioner. For at sikre ligebehandling af store nationale koncerner bør indkomsten fra sådanne koncerners aktiviteter også udelukkes i en overgangsperiode på fem år. (15)På grund af sin meget flygtige natur og erhvervsgrenens lange økonomiske cyklus er skibsfartssektoren traditionelt underlagt alternative eller supplerende beskatningsordninger i medlemsstaterne. For at undgå at underminere denne politiske begrundelse og give medlemsstaterne mulighed for at fortsætte med at anvende en særlig skattebehandling på skibsfartssektoren i overensstemmelse med international praksis og statsstøttereglerne, bør fortjeneste ved skibsfart udelukkes fra ordningen. (16)For at opnå en balance mellem målene for reformen vedrørende den globale minimumsskattesats og den administrative byrde for skattemyndighederne og skatteyderne bør dette direktiv fastsætte en de minimis-undtagelse for multinationale koncerner eller store nationale koncerner, der har en gennemsnitlig omsætning på under 10 000 000 EUR og en gennemsnitlig kvalificeret indkomst eller et gennemsnitligt kvalificeret tab på under 1 000 000 EUR i en jurisdiktion. Disse multinationale koncerner eller store nationale koncerner bør ikke betale en ekstraskat, selv om deres effektive skattesats er under minimumsskattesatsen i den pågældende jurisdiktion. (17)Anvendelsen af reglerne i dette direktiv på multinationale koncerner og store nationale koncerner, som for første gang falder ind under dets anvendelsesområde, kan give anledning til forvridninger som følge af, at der findes skattemæssige attributter, herunder tab fra tidligere regnskabsår eller pga. tidsmæssige forskydninger, og der bør fastsættes overgangsbestemmelser for at bringe sådanne forvridninger til ophør. En gradvis nedsættelse af satserne for undtagelser baseret på lønomkostninger og materielle aktiver over ti år bør også gælde for at muliggøre en jævn overgang til det nye skattesystem. (18)For at systemet kan anvendes effektivt, er det afgørende, at procedurerne koordineres på koncernniveau. Det vil være nødvendigt at benytte et system, der sikrer en uhindret strøm af oplysninger inden for den multinationale koncern og til de skattemyndigheder, hvor koncernenhederne er hjemmehørende. Det primære ansvar for indgivelse af selvangivelsen med oplysninger bør ligge hos koncernenheden selv. Et sådant ansvar bør imidlertid fraviges, hvis den multinationale koncern har udpeget en anden enhed til at indgive og udveksle selvangivelsen med oplysninger. Det kan enten være en lokal enhed eller en enhed fra en anden jurisdiktion, som har en gældende aftale mellem kompetente myndigheder med den medlemsstat, hvor koncernenheden er hjemmehørende. I de første 12 måneder efter direktivets ikrafttræden bør Kommissionen tage det op til fornyet overvejelse i overensstemmelse med den aftale, der er indgået inden for den inklusive ramme vedrørende indberetningskravene efter gennemførelsesrammen for de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget. I betragtning af de overensstemmelsesjusteringer, som dette system kræver, bør koncerner, der bliver omfattet af dette direktivs anvendelsesområde for første gang, indrømmes en frist på 18 måneder til at opfylde oplysningskravene. (19)I betragtning af fordelene ved gennemsigtighed på skatteområdet er det opmuntrende, at der vil blive indgivet en betydelig mængde oplysninger til skattemyndighederne i alle de deltagende jurisdiktioner. Multinationale koncerner, der er omfattet af dette direktiv, bør forpligtes til at give omfattende og detaljerede oplysninger om deres overskud og effektive skattesats i enhver jurisdiktion, hvor de har koncernenheder. En sådan omfattende rapportering kan forventes at øge gennemsigtigheden. (20)Virkningsfuldheden og rimeligheden af reformen vedrørende den globale minimumsskattesats afhænger i høj grad af dens globale gennemførelse. Det er derfor afgørende, at alle EU's vigtigste handelspartnere anvender enten en kvalificeret regel om indkomstintegration eller et tilsvarende sæt regler om minimumsbeskatning. I den forbindelse og til støtte for retssikkerheden og effektiviteten af de globale minimumsskatteregler er det vigtigt yderligere at afgrænse betingelserne, hvorefter reglerne gennemført i en tredjelandsjurisdiktion, der ikke gennemfører reglerne i den globale aftale, kan ligestilles med en kvalificeret regel om indkomstintegration. Med henblik herpå bør dette direktiv indeholde bestemmelser om Kommissionens vurdering af ækvivalenskriterierne baseret på bestemte parametre sammen med en liste over tredjelandsjurisdiktioner, der opfylder ækvivalenskriterierne. Denne liste vil blive ændret ved en delegeret retsakt efter en eventuel efterfølgende vurdering af den retlige ramme, som en tredjelandsjurisdiktion har gennemført i sin nationale lovgivning. (21)For at ændre bestemte ikkevæsentlige bestemmelser i dette direktiv bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Målet bør være at gøre det muligt efter Kommissionens vurdering at ændre bilaget, som indeholder en liste over jurisdiktioner med en national retlig ramme, der kan anses for at være ækvivalent med en kvalificeret regel om indkomstintegration.

(22)Reglerne for anvendelse af reglen om underbeskattede betalinger bør gælde fra den 1. januar 2024 for at gøre det muligt for tredjelandsjurisdiktioner at anvende reglen om indkomstintegration i første fase af gennemførelsen af de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget. (23)Formålet med dette direktiv, at skabe en fælles ramme for en global minimumsskattesats inden for Unionen på grundlag af den fælles tilgang, der findes i de globale regler til bekæmpelse af udhuling af skattegrundlaget, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af hver enkelt medlemsstat, der handler alene. En uafhængig indsats fra medlemsstaternes side risikerer at skabe en fragmentering af det indre marked. Da det er afgørende at vedtage løsninger, der fungerer for det indre marked som helhed, kan dette mål på grund af omfanget af reformen vedrørende den globale minimumsskattesats bedre nås på EU-plan. Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. (24)Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse blev hørt i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/1725. Retten til beskyttelse af personoplysninger i henhold til artikel 8 i EU's charter om grundlæggende rettigheder samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2016/679 finder anvendelse på behandling af personoplysninger, der udføres inden for rammerne af dette direktiv — VEDTAGET DETTE DIREKTIV: KAPITEL I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1

Genstand I dette direktiv fastsættes fælles foranstaltninger til en effektiv minimumsbeskatning af multinationale koncerner i form af: (a)en regel om indkomstintegration, i henhold til hvilken et moderselskab i en multinational koncern eller en stor national koncern beregner og opkræver sin allokerbare ekstraskat for koncernens lavtbeskattede koncernenheder og (b)en regel om underbeskattede betalinger, i henhold til hvilken en koncernenhed i en multinational koncern opkræver en allokerbar ekstraskat beregnet af koncernens ultimative moderselskab, som koncernens lavtbeskattede koncernenheder ikke er blevet pålagt i henhold til reglen om indkomstintegration. Artikel 2

Anvendelsesområde 1.Dette direktiv finder anvendelse på koncernenheder, der er hjemmehørende i Unionen, og som indgår i en multinational koncern eller en stor national koncern, der ifølge dens konsoliderede regnskab har en årlig omsætning på mindst 750 000 000 EUR i mindst to af de seneste fire på hinanden følgende regnskabsår. 2.Hvis et eller flere af de i stk. 1 omhandlede fire regnskabsår er længere eller kortere end 12 måneder, reguleres den i nævnte stykke omhandlede årlige omsætning proportionalt i forhold til hvert af disse regnskabsår. 3.Dette direktiv finder ikke anvendelse på følgende enheder ("undtagne enheder"), medmindre den indberettende koncernenhed har valgt ikke at behandle sådanne enheder som undtaget, jf. artikel 43, stk. 1: (a)en offentlig enhed, en international organisation, en almennyttig organisation, en pensionskasse, en investeringsenhed, der er et ultimativt moderselskab, og et ejendomsinvesteringsselskab, som er et ultimativt moderselskab, eller (b)en enhed, der som minimum ejes 95 % af en eller flere enheder, jf. litra a), direkte eller gennem flere sådanne enheder, undtagen pensionsenheder, og som: i)udelukkende eller næsten udelukkende driver virksomhed inden for besiddelse af aktiver eller investering af midler til fordel for den eller de enheder, der er omhandlet i litra a), eller ii)udelukkende udfører aktiviteter i tilknytning til de under litra a) nævnte aktiviteter, som enheden eller enhederne udfører, eller (c)en enhed, der som minimum ejes 85 % af en eller flere enheder, jf. litra a), direkte eller gennem en eller flere sådanne enheder, forudsat at en væsentlig del af dens indkomst hidrører fra udbytte eller egenkapitalgevinster eller -tab, som er udeladt af beregningen af kvalificeret indkomst efter artikel 15, stk. 2, litra b). Artikel 3

Definitioner

I dette direktiv forstås ved: (1)"enhed": enhver juridisk person eller retlig ordning, der udarbejder separate regnskaber (2)"koncernenhed": en enhed eller fast driftssted, der indgår i en multinational koncern eller en stor national koncern (3)"koncern": (a)en gruppe af enheder, der er forbundet med hinanden gennem ejerskab eller kontrol som defineret i de gældende regnskabsprincipper, således at det ultimative moderselskab skal udarbejde konsoliderede regnskaber, herunder enhver enhed, der alene på grund af størrelse, væsentlighed eller med den begrundelse, at den besiddes med henblik på salg, er udeladt af det ultimative moderselskabs konsoliderede regnskaber, og (b)en enhed, der har et eller flere faste driftssteder, for så vidt den ikke indgår i en anden koncern som defineret i litra a) (4)"multinational koncern": en koncern, som indeholder mindst én enhed eller et fast driftssted, som ikke er hjemmehørende i samme jurisdiktion som det ultimative moderselskab (5)"stor national koncern": en koncern, hvor alle enheder er hjemmehørende i den samme medlemsstat (6)"konsoliderede regnskaber": (a)regnskaber, der er udarbejdet af en enhed efter en almindeligt anerkendt regnskabsstandard, som viser aktiver, passiver, indtægter, udgifter og pengestrømme i enheden og i alle enheder, som den kontrollerer, som om der var tale om en enkelt økonomisk enhed (b)for så vidt angår de i nr. 3), litra b), definerede koncerner, regnskaber, der er udarbejdet af den primære enhed efter en almindeligt anerkendt regnskabsstandard (c)regnskaber, der ikke er udarbejdet af det ultimative moderselskab efter en almindeligt anerkendt regnskabsstandard, og som efterfølgende er ændret for at forhindre væsentlige konkurrencefordrejninger, eller (d)hvis det ultimative moderselskab ikke udarbejder regnskaber som beskrevet i litra a), b) eller c), regnskaber, der ville være blevet udarbejdet, hvis det ultimative moderselskab skulle udarbejde sådanne regnskaber efter: i)en almindeligt anerkendt regnskabsstandard eller ii)en anden regnskabsstandard, og forudsat sådanne regnskaber er justeret for at forhindre væsentlige konkurrencefordrejninger (7)"regnskabsår": den regnskabsperiode, som (a)det ultimative moderselskab i en multinational koncern eller en stor national koncern udarbejder konsoliderede regnskaber for, eller, hvis det ultimative moderselskab ikke udarbejder konsoliderede regnskaber, kalenderåret, og som (b)den effektive skattesats og ekstraskat er beregnet for (8)"indberettende koncernenhed": en enhed, der indgiver selvangivelse med oplysninger om ekstraskat, jf. artikel 42 i dette direktiv (9)"gennemstrømsenhed": en enhed, der betragtes som en skattemæssigt transparent enhed i forhold til dens indtægter, udgifter, overskud eller tab i den jurisdiktion, hvor den er oprettet, og som ikke er skattemæssigt hjemmehørende og pålagt en omfattet skat af dens indkomst eller overskud i en anden jurisdiktion.

Med henblik på denne definition forstås ved en skattemæssigt transparent enhed en enhed, hvis indtægter, udgifter, overskud eller tab behandles efter lovgivningen i en jurisdiktion på samme måde, som var disse erhvervet eller stiftet direkte af ejeren af denne enhed (10)"fast driftssted": (a)et forretningssted eller et skønnet forretningssted, der er hjemmehørende i en jurisdiktion, hvor det betragtes som et fast driftssted i overensstemmelse med en gældende beskatningsaftale, forudsat at en sådan jurisdiktion beskatter den indkomst, der kan henføres til det, i overensstemmelse med en bestemmelse svarende til artikel 7 i OECD's modeloverenskomst vedrørende indkomst og formue (b)hvis der ikke findes en gældende beskatningsaftale, et forretningssted eller et skønnet forretningssted, der er hjemmehørende i en jurisdiktion, som beskatter den indkomst, der kan henføres til et sådant forretningssted, på nettobasis på en måde, der svarer til den, hvorpå den beskatter sine egne skattemæssigt hjemmehørende personer (c)hvis en jurisdiktion ikke har et selskabsbeskatningssystem, et forretningssted eller et skønnet forretningssted, der er hjemmehørende deri, og som ville blive betragtet som et fast driftssted i overensstemmelse med OECD's modeloverenskomst vedrørende indkomst og formue, forudsat at en sådan jurisdiktion ville have haft ret til at beskatte de indtægter, der ville have været knyttet til forretningsstedet i overensstemmelse med nævnte konventions artikel 7, eller (d)et andet forretningssted eller skønnet forretningssted, hvorigennem aktiviteter udføres uden for den jurisdiktion, hvor den primære enhed er hjemmehørende, hvis en sådan jurisdiktion fritager indtægter, der kan henføres til sådanne aktiviteter (11)"ultimativt moderselskab": (a)en enhed, der direkte eller indirekte har bestemmende indflydelse over en eller flere andre enheder, og som ikke direkte eller indirekte ejes af en anden enhed med bestemmende indflydelse over den, eller (b)en primær enhed (12)"minimumsskattesats": femten procent (15 %) (13)"ekstraskat": ekstraskat, der beregnes for en jurisdiktion eller en koncernenhed i henhold til artikel 26 (14)"skatteordning for kontrollerede udenlandske selskaber": en række skatteregler, hvorefter en direkte eller indirekte aktionær i en udenlandsk enhed beskattes af sin andel af en del af eller alle de indtægter, som er optjent af nævnte udenlandske enhed, uanset om disse indtægter udloddes til aktionæren (15)"kvalificeret regel om indkomstintegration": en række regler, der gennemføres i national lovgivning i en jurisdiktion, og som: (a)svarer til de regler, der er fastsat i dette direktiv, i henhold til hvilke moderselskabet i en multinational koncern beregner og opkræver sin allokerbare ekstraskat for koncernens lavtbeskattede koncernenheder (b)gennemføres og administreres på en måde, der er i overensstemmelse med de regler, som er fastsat i dette direktiv, og ikke giver kompetence til at udbyde nogen fordele i forbindelse med disse regler (16)"lavtbeskattet koncernenhed": (a)en koncernenhed i en multinational koncern, som er hjemmehørende i en lavtbeskattet jurisdiktion, eller (b)en statsløs koncernenhed, der for et regnskabsår har en effektiv skattesats, som er lavere end den effektive minimumsskattesats (17)"mellemliggende moderselskab": en koncernenhed, der ejer, direkte eller indirekte, en ejerandel i en anden koncernenhed i den samme multinationale koncern, og som ikke betragtes som et ultimativt moderselskab, et delvist ejet moderselskab, et fast driftssted eller en investeringsenhed (18)"bestemmende indflydelse": en ejerandel i en enhed, hvor indehaveren deraf er forpligtet til eller ville have været forpligtet til at konsolidere enhedens aktiver, passiver, indtægter, udgifter og pengestrømme post for post, efter en almindeligt anerkendt regnskabsstandard.

En primær enhed anses for at have bestemmende indflydelse over sine faste driftssteder (19)"delvist ejet moderselskab": en koncernenhed, der ejer, direkte eller indirekte, en ejerandel i en anden koncernenhed i den samme multinationale koncern, og hvor personer, der ikke er koncernenheder i den multinationale koncern, direkte eller indirekte ejer mere end 20 % af dens overskud, og som ikke betragtes som et ultimativt moderselskab, et fast driftssted eller en investeringsenhed (20)"ejerandel": rettigheder til en enheds overskud, kapital eller reserver eller et fast driftssted (21)"moderselskab": et ultimativt moderselskab, som ikke er en undtaget enhed, et mellemliggende moderselskab eller et delvist ejet moderselskab (22)"almindeligt anerkendt regnskabsstandard": internationale regnskabsstandarder (IFRS og IFRS som vedtaget af EU i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002) og de almindeligt anerkendte regnskabsprincipper i Australien, Brasilien, Canada, Den Europæiske Unions medlemsstater, medlemmerne af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, Hongkong (Kina), Japan, Mexico, New Zealand, Folkerepublikken Kina, Republikken Indien, Republikken Korea, Rusland, Singapore, Schweiz, Det Forenede Kongerige og Amerikas Forenede Stater (23)"kvalificeret indenlandsk ekstraskat": en ekstraskat, der gennemføres i national lovgivning i en jurisdiktion, og som: (a)indebærer en fastlæggelse af den overskydende fortjeneste for de koncernenheder, der er hjemmehørende i nævnte jurisdiktion i overensstemmelse med reglerne i dette direktiv, og en anvendelse af minimumsskattesatsen på den overskydende fortjeneste for jurisdiktionen og koncernenhederne i overensstemmelse med reglerne i dette direktiv og (b)gennemføres og administreres på en måde, der er i overensstemmelse med de regler, som er fastsat i dette direktiv, og ikke giver kompetence til at udbyde nogen fordele i forbindelse med disse regler (24)"investeringsenhed": (a)en investeringsfond eller et ejendomsinvesteringsselskab (b)en enhed, der som minimum er 95 % direkte eller indirekte ejet af en af de i litra a) nævnte enheder eller gennem en eller flere af disse enheder, og som udelukkende eller næsten udelukkende driver virksomhed inden for besiddelse af aktiver eller investering af midler til fordel for dem (c)en enhed, der ejes af mindst 85 % af en af de i litra a) nævnte enheder, forudsat at en væsentlig del af dens indkomst hidrører fra udbytte eller egenkapitalgevinster eller -tab, som er udeladt af beregningen af den kvalificerede indkomst i henhold til dette direktiv (25)"investeringsfond": en enhed eller en ordning, som opfylder følgende betingelser: (a)har til formål at samle finansielle eller ikkefinansielle aktiver fra en række hovedsagelig ikkerelaterede investorer (b)investerer i henhold til en defineret investeringspolitik (c)gør det muligt for investorer at reducere transaktions-, forsknings- og analyseudgifter eller at sprede risikoen i fællesskab (d)primært har til formål at generere investeringsafkast eller -gevinster eller beskyttelse mod en bestemt eller generel begivenhed eller udfald (e)investorerne er kvalificeret til afkast på fondens aktiver eller indtægter, som er optjent af disse aktiver, på baggrund af de indskud de har foretaget (f)den, eller dens ledelse, er underlagt reguleringsordningen for investeringsfonde i den jurisdiktion, hvor den er etableret eller forvaltes, og (g)forvaltes af professionelle forvaltere af investeringsfonde på vegne af investorerne

(26)"ejendomsinvesteringsselskab": en enhed med udvidet ejerkreds, som overvejende ejer fast ejendom, og som er underlagt en og samme skattesats, idet beskatningen finder sted hos den selv eller dens interesseindehavere, med højst et års opsættelse (27)"pensionskasse": (a)en enhed, der er etableret og driver virksomhed i en jurisdiktion udelukkende eller næsten udelukkende med henblik på at forvalte eller udbyde pensionsydelser og accessoriske eller supplerende ydelser til fysiske personer, og som: i)er reguleret i nævnte jurisdiktion eller ii)ejes af en forvaltningsordning vedrørende betroede midler eller af en stifter, og som udbyder disse ydelser i overensstemmelse med national lovgivning (b)en pensionsenhed (28)"pensionsenhed": en enhed, der udelukkende eller næsten udelukkende er etableret og driver virksomhed med henblik på at investere midler til fordel for de i stk. 27 omhandlede enheder eller på at udføre regulerede aktiviteter, som er accessoriske i forhold til de aktiviteter, der er omhandlet i stk. 27, og hvor pensionsenheden indgår i samme koncern som de enheder, der udøver disse aktiviteter (29)"lavtbeskattet jurisdiktion": en medlemsstat eller en tredjelandsjurisdiktion, hvor en multinational koncern i et givet regnskabsår har en effektiv skattesats, der er lavere end minimumsskattesatsen (30)"kvalificeret indkomst eller tab": en koncernenheds regnskabsmæssige indkomst eller tab, der er korrigeret i overensstemmelse med reglerne i kapitel III og i kapitel VI og VII i dette direktiv (31)"diskvalificeret refunderbar godskrevet skat": enhver anden skat end en "kvalificeret godskrevet skat", der er påløbet, eller betalt af, en koncernenhed, og som: (a)kan tilbageføres til den retmæssige ejer af udbytte, der udloddes af den pågældende koncernenhed, i forbindelse med dette udbytte, eller fradrages af den retmæssige ejer i en anden skatteforpligtelse end en skatteforpligtelse i forbindelse med dette udbytte eller (b)kan tilbageføres til det udloddende selskab ved udlodning af udbytte til en aktionær. Med henblik på denne definition forstås ved en "kvalificeret godskrevet skat" en omfattet skat, der er påløbet, eller betalt af, en koncernenhed eller et fast driftssted, og som kan tilbageføres til eller fradrages af henholdsvis modtageren af det af koncernenheden udloddede udbytte eller den primære enhed, for så vidt tilbagebetalingen skal betales eller godtgørelsen ydes: (a)af en anden jurisdiktion end den jurisdiktion, der har pålignet de omfattede skatter (b)til det selskab, der er den retmæssige ejer af det udbytte, der beskattes med en nominel sats svarende til eller over den minimumsskattesats for udbytte, der er modtaget i henhold til den nationale lovgivning i den jurisdiktion, der har pålignet koncernenheden de omfattede skatter (c)til en fysisk person, der er den retmæssige ejer af udbyttet og skattemæssigt hjemmehørende i den jurisdiktion, som har pålignet koncernenheden de omfattede skatter, og som beskattes med en nominel sats svarende til eller over standardskattesatsen for almindelig indkomst, eller (d)til en offentlig enhed, en international organisation, en almennyttig organisation, en pensionskasse, en investeringsenhed, der ikke indgår i en multinational koncern eller et livsforsikringsselskab, i det omfang udbyttet modtages i forbindelse med pensionskasseaktiviteter, der beskattes på samme måde som en pensionskasse (32)"kvalificeret refunderbar skattegodtgørelse": (a)en refunderbar skattegodtgørelse, der er udformet på en sådan måde, at den skal betales som kontant betaling eller med tilsvarende likvide midler til en koncernenhed senest fire år efter den dato, hvor koncernenheden er berettiget til den refunderbare skattegodtgørelse i henhold til lovgivningen i den jurisdiktion, der yder godtgørelsen, eller (b)hvis skattegodtgørelsen er delvis refunderbar, den del af den refunderbare skattegodtgørelse, der skal betales som kontant betaling eller med tilsvarende likvide midler til en koncernenhed senest fire år efter den dato, hvor koncernenheden er berettiget til den delvist refunderbare skattegodtgørelse

(33)"primær enhed": en enhed, der ansætter et fast driftssteds regnskabsmæssige nettoindtægt eller -tab i sine regnskaber (34)"skattemæssigt transparent enhed": (a)en gennemstrømsenhed, der betragtes som skattemæssigt transparent i den jurisdiktion, hvor dens ejer er hjemmehørende (b)en enhed, der ikke er skattemæssigt hjemmehørende, og som ikke er pålagt en omfattet skat eller en kvalificeret indenlandsk ekstraskat, der er baseret på dens driftssted, etableringssted eller lignende kriterier i det omfang at, for så vidt angår dens indtægter, udgifter, overskud eller tab: i)dens ejere er hjemmehørende i en jurisdiktion, der behandler enheden som skattemæssigt transparent ii)den ikke har forretningssted i den jurisdiktion, hvor den er oprettet, og iii)indtægter, udgifter, overskud eller tab ikke kan henføres til et fast driftssted (35)"ejer af koncernenhed": en koncernenhed, der ejer, direkte eller indirekte, en ejerandel i en anden koncernenhed i den samme multinationale koncern (36)"beskatningssystem for kvalificeret udbytte": et selskabsbeskatningssystem, som: (a)kun påligner indkomstskat på overskud, når sådant overskud udloddes eller skønnes at være udloddet til aktionærer, eller når selskabet afholder visse ikkedriftsrelaterede udgifter (b)påligner skat med en sats svarende til eller over minimumsskattesatsen og (c)var trådt i kraft senest eller før den 1. juli 2021 (37)"kvalificeret regel om underbeskattede betalinger": en række regler, der gennemføres i national lovgivning i en jurisdiktion, som: (a)svarer til de regler, der er fastsat i dette direktiv, i henhold til hvilke en jurisdiktion opkræver sin allokerbare ekstraskat i en multinational koncern, som en sådan koncerns lavtbeskattede koncernenheder ikke er blevet pålagt i henhold til reglen om indkomstintegration (b)gennemføres og administreres på en måde, der er i overensstemmelse med de regler, som er fastsat i dette direktiv, og ikke giver kompetence til at udbyde nogen fordele i forbindelse med disse regler (38)"udpeget indberettende enhed": en anden koncernenhed end det ultimative moderselskab, der er udpeget af den multinationale koncern til at opfylde de i artikel 42 omhandlede indberetningsforpligtelser på vegne af den multinationale koncern. Artikel 4

En koncernenheds hjemsted 1.En koncernenhed, som ikke er en gennemstrømsenhed, anses for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor den betragtes for at være skattemæssigt hjemmehørende på baggrund af dens driftssted, etableringssted eller lignende kriterier. Hvis det ikke kan fastsættes, hvor en koncernenhed, som ikke er en gennemstrømsenhed, er hjemmehørende i henhold til første afsnit, anses den for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor den blev oprettet. 2.En gennemstrømsenhed betragtes som statsløs, medmindre den er det ultimative moderselskab i en multinational koncern eller den er forpligtet til at anvende en regel om indkomstintegration, jf. artikel 5, 6 og 7, i hvilket tilfælde gennemstrømsenheden anses for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor den blev oprettet.

3.Et fast driftssted, jf. artikel 3, stk. 10, litra a), anses for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor det behandles som et fast driftssted, og er skattepligtigt i henhold til den gældende beskatningsaftale. Et fast driftssted, jf. artikel 3, stk. 10, litra b), anses for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor det er underlagt indkomstbeskatning baseret på dets forretningsmæssige tilstedeværelse. Et fast driftssted, jf. artikel 3, stk. 10, litra c), anses for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor det ligger. Et fast driftssted, jf. artikel 3, stk. 10, litra d), anses for at være statsløst. 4.Hvis en koncernenhed kan anses for at være hjemmehørende i to jurisdiktioner, og disse jurisdiktioner har en gældende beskatningsaftale, anses koncernenheden for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor den betragtes som skattemæssigt hjemmehørende i henhold til nævnte beskatningsaftale. Hvis den gældende beskatningsaftale kræver, at de kompetente myndigheder når frem til en gensidig aftale om, hvor koncernenheden skønnes at være skattemæssigt hjemmehørende, og der ikke er opnået aftale herom, finder stk. 5 anvendelse. Hvis der ikke foreligger dobbelt skattenedslag i henhold til den gældende beskatningsaftale, som følge af, at en koncernenhed er skattemæssigt hjemmehørende i begge jurisdiktioner, som er kontraherende part i denne, finder stk. 5 anvendelse. 5.Hvis en koncernenhed anses for at være hjemmehørende i to jurisdiktioner, og disse jurisdiktioner ikke har en gældende beskatningsaftale, anses koncernenheden for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, der har opkrævet de højeste omfattede skatter for regnskabsåret. Ved beregningen af de i første afsnit omhandlede omfattede skatter tages der ikke hensyn til det indbetalte skattebeløb i henhold til en skatteordning for kontrollerede udenlandske selskaber. Hvis beløbet for de forfaldne omfattede skatter i de to jurisdiktioner er det samme eller nul, anses koncernenheden for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor dens højeste substansbaserede indkomstudelukkelse opgøres på enhedsbasis i overensstemmelse med artikel 27. Hvis beløbet for substansbaseret indkomstudelukkelse i de to jurisdiktioner er det samme eller nul, anses koncernenheden for at være statsløs, medmindre den er et ultimativt moderselskab, i hvilket tilfælde den anses for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor den blev oprettet. 6.Hvis et moderselskab som følge af anvendelsen af stk. 4 og 5 anses for at være hjemmehørende i en jurisdiktion, hvor det ikke er omfattet af en kvalificeret regel om indkomstintegration, anses det for at være underlagt den kvalificerede regel om indkomstintegration i den anden jurisdiktion, medmindre en gældende beskatningsaftale forbyder anvendelse af en sådan regel. 7.Hvis en koncernenhed skifter hjemsted i løbet af et regnskabsår, anses den for at være hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor den blev anset for at være hjemmehørende i henhold til denne artikel i starten af det pågældende regnskabsår. KAPITEL II

REGLEN OM INDKOMSTINTEGRATION OG REGLEN OM UNDERBESKATTEDE BETALINGER Artikel 5

Ultimativt moderselskab i Unionen 1.Medlemsstaterne sikrer, at et ultimativt moderselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, bliver pålagt en ekstraskat ("ekstraskat i henhold til reglen om indkomstintegration") for sine lavtbeskattede koncernenheder, der enten er hjemmehørende i en anden medlemsstat eller i en tredjelandsjurisdiktion, for regnskabsåret. 2.Medlemsstaterne sikrer, såfremt et ultimativt moderselskab hjemmehørende i en medlemsstat er en lavtbeskattet koncernenhed, at den bliver pålagt ekstraskat i henhold til reglen om indkomstintegration sammen med sine lavtbeskattede koncernenheder, der er hjemmehørende i den samme medlemsstat, for regnskabsåret. Artikel 6

Mellemliggende moderselskab i Unionen 1.Medlemsstaterne sikrer, at et mellemliggende moderselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat og ejes af et ultimativt moderselskab, der er hjemmehørende i en tredjelandsjurisdiktion, bliver pålagt en ekstraskat i henhold til reglen om indkomstintegration for sine lavtbeskattede koncernenheder, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat eller i en tredjelandsjurisdiktion, for regnskabsåret.

2.Medlemsstaterne sikrer, såfremt et mellemliggende moderselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat og ejes af et ultimativt moderselskab, der er hjemmehørende i en tredjelandsjurisdiktion, er en lavtbeskattet koncernenhed, at det bliver pålagt en ekstraskat i henhold til reglen om indkomstintegration sammen med sine lavtbeskattede koncernenheder, der er hjemmehørende i den samme medlemsstat, for regnskabsåret. 3.Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse, hvis: (a)det ultimative moderselskab er omfattet af en kvalificeret regel om indkomstintegration for regnskabsåret i den jurisdiktion, hvor det er hjemmehørende eller (b)et andet mellemliggende moderselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat eller en tredjelandsjurisdiktion, hvor det er omfattet af en kvalificeret regel om indkomstintegration for regnskabsåret, direkte eller indirekte har bestemmende indflydelse over det mellemliggende moderselskab. Artikel 7

Delvist ejet moderselskab i Unionen 1.Medlemsstaterne sikrer, at et delvist ejet moderselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, bliver pålagt en ekstraskat i henhold til reglen om indkomstintegration for sine lavtbeskattede koncernenheder, for regnskabsåret. 2.Medlemsstaterne sikrer, såfremt et delvist ejet moderselskab hjemmehørende i en medlemsstat er en lavtbeskattet koncernenhed, at det bliver pålagt en ekstraskat i henhold til reglen om indkomstintegration sammen med sine lavtbeskattede koncernenheder, der er hjemmehørende i den samme medlemsstat, for regnskabsåret. 3.Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse, hvis et andet delvist ejet moderselskab, der enten er hjemmehørende i en medlemsstat eller en tredjelandsjurisdiktion og er omfattet af en kvalificeret regel om indkomstintegration for regnskabsåret, direkte eller indirekte ejer alle ejerandele af det delvist ejede moderselskab. Artikel 8

Fordeling af ekstraskat i henhold til reglen om indkomstintegration 1.Den ekstraskat i henhold til reglen om indkomstintegration, som et moderselskab, jf. artikel 5, 6 og 7, skal betale for en lavtbeskattet koncernenhed, svarer til den lavtbeskattede koncernenheds ekstraskat, som beregnet i henhold til artikel 26, ganget med moderselskabets allokerbare andel af denne ekstraskat for regnskabsåret. 2.Et moderselskabs allokerbare andel af ekstraskatten for en lavtbeskattet koncernenhed svarer til moderselskabets andel af den lavtbeskattede koncernenheds indtægter. 3.Ud over det allokerede beløb til et moderselskab, jf. stk. 1, omfatter den ekstraskat i henhold til reglen om indkomstintegration, som et moderselskab skal betale, jf. artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 2, og artikel 7, stk. 2, den fulde ekstraskat, der er beregnet for nævnte moderselskab i henhold til artikel 26. Artikel 9

Modregningsmekanisme i forbindelse med reglen om indkomstintegration 1.Hvis et mellemliggende moderselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, har en ejerandel i en lavtbeskattet koncernenhed gennem et andet mellemliggende moderselskab, som er hjemmehørende i en medlemsstat eller en tredjelandsjurisdiktion, hvor det er omfattet af en kvalificeret regel om indkomstintegration for regnskabsåret, nedsættes ekstraskatten, jf. artikel 6, stk. 1, med et beløb svarende til den del af det mellemliggende moderselskabs allokerbare andel af ekstraskatten, som det andet mellemliggende moderselskab skal betale. 2.Hvis et moderselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, har en ejerandel i en lavtbeskattet koncernenhed gennem et delvist ejet moderselskab, som er hjemmehørende i en medlemsstat eller en tredjelandsjurisdiktion, hvor det er omfattet af en kvalificeret regel om indkomstintegration for regnskabsåret, nedsættes ekstraskatten, jf. artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 1, eller artikel 7, stk. 1, med et beløb svarende til den del af moderselskabets allokerbare andel af ekstraskatten, som det delvist ejede moderselskab skal betale. Artikel 10

Beslutning om at anvende en kvalificeret indenlandsk ekstraskat 1.Medlemsstaterne kan vælge at anvende en kvalificeret indenlandsk ekstraskat. Hvis en medlemsstat, hvor koncernenhederne i en multinational koncern er hjemmehørende, vælger at anvende en kvalificeret indenlandsk ekstraskat, pålægges alle lavtbeskattede koncernenheder i den multinationale koncern i denne medlemsstat denne indenlandske ekstraskat i regnskabsåret. 2.Hvis et moderselskab i en multinational koncern er hjemmehørende i en medlemsstat, og dets direkte eller indirekte ejede lavtbeskattede koncernenheder, der er hjemmehørende i en anden medlemsstat eller i en tredjelandsjurisdiktion, er genstand for en kvalificeret indenlandsk ekstraskat i regnskabsåret i denne jurisdiktion, nedsættes alle opgjorte ekstraskatter, jf. artikel 26, som moderselskabet skal betale i henhold til artikel 5, 6 og 7, indtil nul, med den ekstraskat, som disse koncernenheder skal betale. 3.Hvis den kvalificerede indenlandske ekstraskat, der tages i betragtning ved beregningen af den jurisdiktionsbaserede ekstraskat, jf. artikel 26, for et regnskabsår, ikke er blevet fuldt indbetalt inden for de tre efterfølgende regnskabsår, lægges den indenlandske ekstraskat, der ikke er betalt, til den jurisdiktionsbaserede ekstraskat, der beregnes i henhold til artikel 26, stk. 3.

4.Medlemsstater, der vælger at anvende en indenlandsk ekstraskat, underretter Kommissionen herom senest fire måneder efter vedtagelsen af deres nationale love, forordninger og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. Artikel 11

Anvendelse af en regel om underbeskattede betalinger på tværs af den multinationale koncern Hvis det ultimative moderselskab i en multinational koncern er hjemmehørende i en tredjelandsjurisdiktion, som ikke anvender en kvalificeret regel om indkomstintegration, sikrer medlemsstaterne, at dets koncernenheder, som er hjemmehørende i Unionen, bliver pålagt, i den medlemsstat, hvor de er hjemmehørende, en ekstraskat for regnskabsåret (en "ekstraskat i henhold til reglen om underbeskattede betalinger") for det beløb, der er allokeret til denne medlemsstat, jf. artikel 13. Koncernenheder, som er investeringsenheder og pensionskasser, pålægges ikke ekstraskat i henhold til reglen om underbeskattede betalinger. Artikel 12

Anvendelse af en regel om underbeskattede betalinger i det ultimative moderselskabs jurisdiktion Hvis det ultimative moderselskab i en multinational koncern er hjemmehørende i en lavtbeskattet jurisdiktion, sikrer medlemsstaterne, at dets koncernenheder, som er hjemmehørende i en medlemsstat, pålægges ekstraskat i henhold til reglen om underbeskattede betalinger for regnskabsåret og for det beløb, som er allokeret til denne medlemsstat, jf. artikel 13, med hensyn til de lavtbeskattede koncernenheder, der er hjemmehørende i det ultimative moderselskabs jurisdiktion, uanset om denne jurisdiktion anvender en kvalificeret regel om indkomstintegration. Koncernenheder, som er investeringsenheder og pensionskasser, pålægges ikke ekstraskat i henhold til reglen om underbeskattede betalinger. Artikel 13

Beregning og fordeling af ekstraskat i henhold til reglen om underbeskattede betalinger 1.Den ekstraskat i henhold til reglen om underbeskattede betalinger, der allokeres til en medlemsstat, beregnes ved at gange den samlede ekstraskat i henhold til reglen om underbeskattede betalinger, jf. stk. 2, med medlemsstatens procent i forbindelse med reglen om underbeskattede betalinger, jf. stk. 5. 2.Den samlede ekstraskat i henhold til reglen om underbeskattede betalinger for et regnskabsår er summen af ekstraskatten for alle de lavtbeskattede koncernenheder i den multinationale koncern for det pågældende regnskabsår, jf. artikel 26, der er genstand for de justeringer, som er fastsat i stk. 3 og 4. 3.Ekstraskatten i henhold til reglen om underbeskattede betalinger for en lavtbeskattet koncernenhed er lig med nul, hvis den pågældende lavtbeskattede koncernenhed i regnskabsåret helt ejes direkte af det ultimative moderselskab eller indirekte gennem et eller flere moderselskaber, som enten er hjemmehørende: (a)i en medlemsstat eller (b)i en tredjelandsjurisdiktion, hvor det skal anvende en kvalificeret regel om indkomstintegration for dens lavtbeskattede koncernenhed for regnskabsåret. 4.Hvis stk. 3 ikke finder anvendelse, nedsættes en lavtbeskattet koncernenheds ekstraskat i henhold til reglen om underbeskattede betalinger med den ekstraskat, der er allokeret til et moderselskab, som er hjemmehørende i en tredjelandsjurisdiktion, og som skal anvende en kvalificeret regel om indkomstintegration for koncernenheden. 5.En medlemsstats procent i forbindelse med reglen om underbeskattede betalinger beregnes for hvert regnskabsår og for hver multinational koncern efter følgende formel: hvor: (a)antallet af ansatte i medlemsstaten er det samlede antal ansatte i alle de koncernenheder i den multinationale koncern, der er hjemmehørende i den pågældende medlemsstat (b)antallet af ansatte i alle jurisdiktioner med en kvalificeret regel om underbeskattede betalinger er det samlede antal ansatte i alle de koncernenheder i den multinationale koncern, der er hjemmehørende i en jurisdiktion med en gældende kvalificeret regel om underbeskattede betalinger for regnskabsåret (c)den samlede værdi af materielle aktiver i medlemsstaten er summen af den bogførte nettoværdi af materielle aktiver i alle koncernenhederne i den multinationale koncern, der er hjemmehørende i den pågældende medlemsstat

(d)den samlede værdi af materielle aktiver i alle jurisdiktioner med en kvalificeret regel om underbeskattede betalinger er summen af den bogførte nettoværdi af materielle aktiver i alle de koncernenheder i den multinationale koncern, der er hjemmehørende i en jurisdiktion med en gældende kvalificeret regel om underbeskattede betalinger for regnskabsåret. 6.Antallet af ansatte er antallet af ansatte i fuldtidsækvivalenter i alle koncernenheder, der er hjemmehørende i den relevante jurisdiktion, herunder uafhængige underleverandører, forudsat at de deltager i koncernenhedens ordinære driftsaktiviteter. De materielle aktiver omfatter de materielle aktiver i alle koncernenheder, der er hjemmehørende i den relevante jurisdiktion, men omfatter ikke kontanter eller andre likvide midler, immaterielle aktiver eller finansielle aktiver. 7.Et fast driftssted tildeles de ansatte, hvis lønomkostninger medregnes, og materielle aktiver, der er medregnet i dets separate regnskaber i henhold til artikel 17, stk. 1, korrigeres i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2. Antallet af ansatte og den bogførte nettoværdi af materielle aktiver, som besiddes af en investeringsenhed, er ikke omfattet af formlen. Antallet af ansatte og den bogførte nettoværdi af materielle aktiver i en gennemstrømsenhed er ikke omfattet af formlen, medmindre de allokeres til et fast driftssted eller, såfremt der ikke er et fast driftssted, til de koncernenheder, der er hjemmehørende i den jurisdiktion, hvor gennemstrømsenheden blev oprettet. 8.Uanset stk. 5 anses en medlemsstats procent i forbindelse med reglen om underbeskattede betalinger for en multinational koncern for at være nul i regnskabsåret, hvor den pågældende medlemsstat ikke har opkrævet ekstraskatten i henhold til reglen om underbeskattede betalinger fra de relevante koncernenheder, som den har fået allokeret i et tidligere regnskabsår. Antallet af ansatte og den bogførte nettoværdi af materielle aktiver i koncernenhederne i en multinational koncern, der er hjemmehørende i en medlemsstat med en procent i forbindelse med reglen om underbeskattede betalinger på nul for regnskabsåret, er ikke omfattet af formlen for fordeling af den samlede ekstraskat i henhold til reglen om underbeskattede betalinger til den multinationale koncern for det pågældende regnskabsår. KAPITEL III

BEREGNING AF KVALIFICERET INDKOMST ELLER TAB Artikel 14

Opgørelse af kvalificeret indkomst eller tab 1.Kvalificeret indkomst eller tab for hver koncernenhed beregnes ved at foretage reguleringer, jf. artikel 15, 16, 17 og 18, af den regnskabsmæssige nettoindtægt eller det regnskabsmæssige nettotab i koncernenheden for regnskabsåret før eventuelle konsolideringsjusteringer for koncerninterne transaktioner som fastsat i den regnskabsstandard, der anvendes ved udarbejdelsen af de konsoliderede regnskaber for det ultimative moderselskab. 2.Hvis det ikke med rimelighed er muligt at ansætte den regnskabsmæssige nettoindtægt eller det regnskabsmæssige nettotab for en koncernenhed på grundlag af den anvendte regnskabsstandard ved udarbejdelsen af det ultimative moderselskabs konsoliderede regnskaber, kan den regnskabsmæssige nettoindtægt eller det regnskabsmæssige nettotab for koncernenheden for regnskabsåret, uanset stk. 1, ansættes ved anvendelse af en anden almindeligt anerkendt regnskabsstandard eller en godkendt regnskabsstandard, forudsat at: (a)koncernenhedens regnskaber er ført på grundlag af denne anden regnskabsst