***** KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 07.03.1996 
KOM(96) 78 endelig udg. 
96/0052 (COD) 
MEDDELELSE FRA KOMM1SS1QNHN 
om netværk til overvågning af smitsomme 
sygdomme i Det Europæiske Fællesskab 
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE 
om oprettelse af et netværk til epidemiologisk overvågning af 
og kontrol med smitsomme sygdomme i Det Europæiske Fællesskab 
(forelagt af Kommissionen) 

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
OM NETVÆRK TIL OVERVÅGNING 
AF SMITSOMME SYGDOMME 
I 
DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB 
INDHOLD 
I. INDLEDNING 2 
II. DE SÆRLIGE KARAKTERISTIKA VED DEN 
EPIDEMIOLOGISKE OVERVÅGNING AF SMITSOMME 
SYGDOMME 3 
1. Definition af overvågning 3 
2. Formålet med overvågning 4 
3. Overvågningsprincipper og -metoder 4 
4. Forskellige overvågningssystemer 5 
5. Overvågningssystemernes kvalitet 6 
IH. INTERNATIONALT SAMARBEJDE PÅ 
OVERVÅGNINGSOMRÅDET 7 
1. WHO-foranstaltninger . . 8 
2. EU-støttede systemer 9 
3. Andre netværk 12 
IV. OPSUMMERING AF DEN GIVNE SITUATION OG FORSLAG 
TIL EN FÆLLESSKABSAKTION 13 
1. Vurdering af den givne situation 13 
2. Konklusioner 15 
3. Fremtidige aktioner 16 
V. BILAG 19 
:! 
I. INDLEDNING: 
Den epidemi, der udbrød i Zaire i 1995 på grund af Ebola-virussen, har sammen med den 
lungepest-epidemi, der udbrød i Indien året før, på ny henledt opmærksomheden på, at 
det er nødvendigt at træffe foranstaltninger til bekæmpelse af smitsomme sygdomme. Det 
har længe ligget fast, at smitsomme sygdomme, som opstår på grund af forskellige 
mikrobielle agenser, har tendens til at sprede sig mellem enkeltindivider og over land, 
hovedsagelig på grund af personers bevægelighed, og i mindre omfang varekredsløb samt 
indtagelse af vand og fødevarer, og hertil kommer faktorer som klimaforandringer 
(klodens opvarmning), større resistens over for antibiotika, enkeltpersoners immunologiske 
tilstand, levevilkår (sociale og økonomiske problemer). Jo mere og jo længere mennesker 
rejser, jo større er risikoen for, at de pågældende sygdomme spredes som epidemier inden 
for befolkninger uden beskyttelse, og jo større er risikoen derfor for, at befolkningernes 
sundhedstilstand ændres. Fra asiatisk influenza eller kolera til HIV-infektion, som fører 
til AIDS - der er mange eksempler i historien og dagligdagen til at illustrere og bekræfte 
disse forhold. De agenser, som forårsager smitsomme sygdomme, kender ikke til 
geografiske grænser. Endvidere risikerer de forskellige befolkninger i stadig større omfang 
at blive smittet af de pågældende agenser på trods af væsentlige fremskridt inden for 
beskyttelse af folkesundheden. 
De foranstaltninger, som de ansvarlige sundhedsmyndigheder skal træffe på nationalt plan 
for at hindre de pågældende smitsomme sygdomme i at brede sig eller opstå, forudsætter 
derfor helt klart et så nøje kendskab som muligt til den epidemiologiske situation. Det 
kan man kun fa via en systematisk indsamling af informationer om sygdommene, en 
analyse af de pågældende informationer, en fortolkning heraf og endelig formidling af 
oplysningerne til de instanser, der ansvarlige for folkesundheden. De pågældende 
aktiviteter svarer under et til epidemiologisk overvågning, som hovedsagelig har et 
praktisk mål, nemlig at fremskaffe informationer for at kunne reagere omgående. I 
forbindelse med smitsomme sygdomme er specialisterne enige om, at det vigtigste af alt 
er overvågning, for her kan man udnytte resultaterne til at sikre kontrol med og 
forebyggelse af de pågældende sygdomme. Epidemiologisk overvågning har talrige gange 
vist sig at være en rentable foranstaltning, for de midler, der anvendes hertil, opvejes fuldt 
ud af de sygdomstilfælde, man undgår. 
Smitsomme sygdomme kan let spredes inden for Europa, og derfor er det nødvendigt at 
blive enige om at træffe foranstaltninger til overvågning af smitsomme sygdomme. Rådet 
og medlemsstaternes sundhedsministre forsamlet i Rådet vedtog derfor den 13. november 
1992 en resolution1, hvor Kommissionen blev opfordret til at se nærmere på de 
eksisterende bestemmelser, der forskriver et samarbejde mellem medlemsstaterne om 
overvågning af smitsomme sygdomme, herunder sygdomme, der spredes gennem 
levnedsmidler, samt bestemmelser vedtaget af Verdenssundhedsorganisationen (WHO), 
at identificere behov og mangler samt at fremsætte forslag om forbedring. Europa-
Parlamentet opfordrede i sin beslutning om sundhedspolitik efter Maastricht2 
Kommissionen til at oprette et grænseoverskridende netværk for anmeldelsespligtige 
sygdomme med det formål at udforme arbejdsdefinitioner for sådanne sygdomme, 
indsamle, ajourføre, analysere og udbrede medlemsstaternes oplysninger om 
anmeldelsespligtige sygdomme samt samarbejde med nationale og internationale organer 
1 EFT C 326 af 11.12.1992 
2 EFT C 329 af 06.12.1993, s. 375 
på dette område. Endvidere opfordrede Rådet i sine konklusioner af 13. december 19933 
Kommissionen til at fremsætte forslag om indførelse af et epidemiologinet i Fællesskabet. 
Kommissionen foreslog i sin meddelelse om rammerne for en indsats til fremme af 
folkesundheden KOM (93)559 af 24. november 1993 og i sin meddelelse om AIDS og 
visse andre smitsomme sygdomme KOM (94)413 af 9. november 1994, at der træffes 
særlige fællesskabsforanstaltninger, bl.a. med henblik på at oprette og udbygge et 
overvågningsnetværk. 
Nærværende meddelelse indeholder en ikke-udtømmende oversigt over tværinstitutionelt 
samarbejde på internationalt og europæisk plan i forbindelse med overvågning af 
smitsomme sygdomme. Først gennemgås de særlige karakteristika ved den 
epidemiologiske overvågning af smitsomme sygdomme, dernæst opregnes samarbejds­
foranstaltningerne, og endelig tilstræbes det at analysere de stærke og de svage sider ved 
den givne situation i forhold til en række objektive kriterier, som skal tilfredsstille kravet 
om at sikre sundhedsbeskyttelse på et højt niveau i Det Europæiske Fællesskab. Til sidst 
fremsættes der forslag til en indsats på kort og mellemlang sigt på overvågningsområdet 
med henblik på at forebygge og begrænse smitsomme sygdomme i Europa under 
iagttagelse af de principper, der ligger til grund for Europas opbygning, nemlig 
subsidiaritet og merværdi som følge af Fællesskabets indsats. 
n. DE SÆRLIGE KARAKTERISTIKA VED DEN EPIDEMIOLOGISKE 
OVERVÅGNING AF SMITSOMME SYGDOMME: 
For at undgå visse tvetydigheder og misforståelser i forbindelse med dette vidtfavnende 
område er det nødvendigt at lægge ud med en definition af konteksten og de anvendte 
begreber og at præcisere grænserne for de pågældende aktiviteters anvendelsesområde 
således, at man kan danne sig et klart billede af, hvad der bør gøres på fællesskabsplan. 
Det er helt nødvendigt at klarlægge situationen, for der findes dels talrige initiativer og 
aktioner både på nationalt og internationalt plan, som ikke altid er særlig kendte, dels 
overlapninger mellem systemerne, som forvirrer. Endvidere er det nødvendigt at skaffe 
sig kendskab til de særlige karakteristika ved overvågning af smitsomme sygdomme, fordi 
overvågningen skal overføres til europæisk plan. 
1. Definition af overvågning: 
Til brug for denne meddelse og afgørelse definers epidemiologisk overvågning som 
løbende systematisk indsamling, analyse og fortolkning af sundhedsrelaterede oplysninger 
med henblik på at udarbejde, indføre og evaluere foranstaltninger og programmer for 
folkesundheden, men også sikre hurtig formidling af de pågældende informationer til dem, 
der har behov herfor i arbejdsøjemed eller i forbindelse med beslutningstagning. 
Overvågning er således det samme som observation af bestemte sundhedsfænomener, som 
påvirker befolkningen eller befolkningsgrupper, gennem indsamling af forskellige former 
for informationer med henblik på hurtig intervention, der skal korrigere de pågældende 
fænomener. Observationen foregår i princippet løbende, så længe der er sandsynlighed 
for, at fænomenerne gør sig gældende. Det drejer sig således om en aktiv, dynamisk 
proces, som set ud fra folkesundhedsmæssigt synspunkt kun kan vedrøre situationer, som 
udvikler sig hurtigt, hvis der ikke interveneres for at korrigere dem. 
EFT C 15 af 18.01.1994 
I epidemiologisk sprogbrug bruges udtrykket overvågning i praksis kun i tre tilfælde: 
smitsomme sygdomme, sundhedsrisici som følge af forurening, sikkerhed i forbindelse 
med biologiske produkter, som gives til mennesker. I sidstnævnte tilfælde taler man f eks. 
om blodovervågning, hvis det drejer sig om blod eller blodprodukter. Ikke-smitsomme 
sygdomme, som f eks. kræft, kardio-vaskulære sygdomme eller mentale sygdomme kan 
naturligvis overvåges. De pågældende sygdomme udvikler sig imidlertid langsomt, og det 
bevirker sammen med den form for informationer, man normalt indsamler om 
sygdommene, og endvidere det forhold, at sygdommene ikke nødvendiggør omgående 
intervention, som når en epidemi, der spreder sig hurtigt, skal standses, at udtrykket 
epidemiologisk overvågning ikke anvendes i forbindelse hermed. 
2. Formålet med overvågning 
I forbindelse med smitsomme sygdomme indføres der epidemiologisk overvågning for at 
imødekomme flere forskellige målsætninger, som skal præciseres nærmere. Det drejer sig 
først om fremmest om at fa kendskab til forekomsten af en given smitsom sygdom (dvs. 
antal nye tilfælde i en given periode (en måned eller et år) og kendetegnede ved denne 
sygdom, at undersøge spredningsdynamikken i tid og rum, men også i forhold til sociale 
kategorier, for at kunne forudsige sygdommens spredning og dermed bekæmpe den. 
Dernæst drejer det sig om at påvise flere sygdomstilfælde på samme sted eller epidemier 
eller unormale sundhedsforhold ved hjælp af et alarmsystem med henblik på at bryde den 
givne spredningskæde. Endelig drejer det sig om at beskrive risikoen for at blive smittet 
og risikoens omfang for at fastlægge og vedtage de bedst egnede forebyggende 
foranstaltninger og de mest hensigtsmæssige henstillinger. 
De tre forskellige målsætninger, som er indbyrdes afhængige, udgør grundlaget for den 
aktivitet, der betegnes som kontrol med smitsomme sygdomme. Det drejer sig på ingen 
måde om en bureaukratisk kontrol af enkeltindivider, som det til tider fejlagtigt frygtes, 
men derimod om at gøre alt for at forhindre antallet af tilfælde i at stige og gøre det 
muligt at vende tilbage til normale tilstande, dvs. til et højt niveau for 
sundhedsbeskyttelse. 
Bortset fra disse aktiviteter, som skal afhjælpe bestemte forhold, skal overvågningen også 
fungere som et middel til at evaluere de forebyggende politikker, hvilket særlig gælder 
vaccination. Endelig kan overvågning bruges til at opstille forskningshypoteser og afprøve 
dem ved hjælp af epidemiologiske undersøgelser, der er udformet med henblik herpå. 
3. Overvågningsprincipper og -metoder 
Smitsomme sygdomme har en række grundlæggende kendetegn, som er beskrevet 
nærmere i en tidligere meddelelse fra Kommissionen (jf. KOM(94)413 af 9. november 
1994, punkt 6-15). De pågældende kendetegn bestemmer egentlig, hvilke metoder der skal 
anvendes til at overvåge sygdommene, for sidstnævnte udgør langtfra en ensartet gruppe. 
Ifølge specialisterne på det epidemiologiske område kan overvågning i praksis ske på 
grundlag af dels kliniske og/eller biologiske kriterier, hvor de tilsvarende informationer 
leveres af f eks. praktiserende læger eller analyselaboratorier, dels en udtømmende 
indsamling af informationer eller en stikprøve, og valget her bestemmes af, hvilken form 
for sygdom, der skal overvåges: sjældne alvorlige smitsomme sygdomme nødvendiggør 
en udtømmende indsamling af informationer i stil med obligatoriske indberetninger eller 
dødelighedsfortegnelser, mens hyppigt forekommende mindre alvorlige smitsomme 
sygdomme tværtimod indebærer indsamling af informationn i form af slikprover via 
netværk af bestemte læger eller laboratorier. Endvidere afhænger overvågningens værdi 
af den hyppighed, hvormed informationerne indsamles, hvilket kan ske løbende eller 
periodisk, men det skal dog være med tilstrækkelig jævne mellemrum, og det kan ske 
enten passivt ved, at man afventer informationer, eller i modsætning hertil aktivt, hvilket 
nødvendiggør regelmæssig eller løbende kontakt med informationskilden. 
Overvågningen afhænger endvidere af det geografiske niveau, dvs. lokalt, nationalt eller 
internationalt niveau, samt af det middel, der benyttes til formidling af informationer, og 
som skal være det mest hensigtsmæssige og bedst egnede i forhold til de givne behov, 
særlig med hensyn til hastigheden, hvilket vil sige kommunikationsmidler som 
spørgeskemaer, telefon, fax eller telematik. Hertil kommer, at en nøje overvågning 
nødvendiggør, at man for en og samme smitsomme sygdom råder over mindst to 
uafhængige overvågningssystemer, som supplerer hinanden. Ved at sammenholde 
oplysningerne fra de pågældende forskellige systemer er det muligt at efterprøve, hvorvidt 
de indsamlede informationer er udtømmende og repræsentative. 
For at fa et overblik over situationen skal samtlige overvågningsdata naturligvis samles 
på et vist centralt niveau, hvilket for de fleste staters vedkommende vil sige på nationalt 
niveau, hvis man ser bort fra forbundsstaterne. Det samme gælder på europæisk plan. Det 
er nødvendigt at samle informationerne på europæisk niveau for at kunne behandle dem 
og videregive dem til aktørerne på det folkesundhedsmæssige område. 
4. Forskellige overvågningssystemer 
På nationalt eller regionalt plan anvendes der forskellige overvågningssystemer, som skal 
give et billede af situationen med hensyn til smitsomme sygdomme. 
a) Det mest klassiske system indebærer obligatorisk indberetning af sygdomme, og det 
betyder, at praktiserende læger skal give sundhedsmyndighederne meddelelse, når de 
diagnosticerer en given sygdom, og samtidig anføre en række supplerende oplysninger; 
der er her tale om en centralisering af oplysninger, som gør det muligt at danne sig et 
overblik over situationen. Hvor effektivt det pågældende system er, afhænger af de 
enkelte stater (for fa indberetninger), og det er som regel baseret på en klinisk diagnose 
uden definition af enkelttilfælde: man undgår hverken dubletter eller ikke-bekræftede 
tilfælde, og systemet giver et upræcist og usikkert billede af den givne situation. Systemet 
er mest effektivt, når der ikke forekommer alt for mange tilfælde af sygdommen. Som 
i forbindelse med andre passive overvågningssystemer er det ikke muligt at registrere 
samtlige sygdomstilfælde. 
b) Derfor forsøger man som regel at erstatte eller supplere det pågældende system med 
netværk af bestemte praktiserende læger. Sidstnævnte er frivillige læger, som er udvalgt 
således, at stikprøven er sammenlignelig med samtlige praktiserende læger i deres land 
med hensyn til alder, køn, arbejdsmetode og -sted, og de udgør et repræsentativt udsnit 
på 1-4% af samtlige praktiserende læger. De er nu oftere forbundet indbyrdes via 
telematiske midler, og overvågningsresultaterne ajourføres ugentligt, hvilket gør det 
muligt at observere de overvågede sygdomme i tid og rum. Systemet anvendes særlig i 
forbindelse med hyppige sygdomme med stor forekomst; systemet gør det muligt at 
konstatere tendenser og er velegnet til hurtig alarmering og omgående, næsten tidstro, 
udveksling af informationer. 
c) Netværk af bestemte medicinsk biologiske laboratorier, som udvælges efter tilsvarende 
principper, tilvejebringer informationer om mikroorganismer (vira, bakterier, kimer,...), 
som de identificerer under deres daglige arbejde, oftest ved underbygning af en klinisk 
diagnose for at bekræfte tilfældene. Der oprettes således flere netværk afhængig af de 
pågældende sygdomme, og de spiller en afgørende rolle i forbindelse med epidemiologisk 
alarmering. Ikke alle medlemsstater har sådanne netværk, for de nødvendiggør en 
avanceret organisation og løbende tilskyndelse, dvs. anvendelse af vigtige midler. 
d) Referencecentre, som er specialiseret i smitsomme sygdomme, supplerer ovenstående 
med deres ekspertise (identifikation af stammer, epidemiologisk analyse) og alarmering, 
når der forekommer tilfælde i et bestemt område eller isolerede, dårlig identificerede 
tilfælde af sjældne og alvorlige sygdomme, og ved deres funktion som tekniske rådgivere 
for sundhedsmyndighederne. 
e) Regelmæssige eller enkeltstående undersøgelser, f.eks. for at undersøge prævalensen 
(nosokomielle infektioner) eller for at vurdere forebyggende foranstaltninger 
(vaccinationsdækning) eller fastlægge forekomsten af bestemte ikke-overvågede 
sygdomme ved hjælp af retrospektive undersøgelser, udgør så det sidste led i rækken. Der 
anvendes også andre informationskilder (dødsattester, salg af medicin og vaccine, 
helbredsattester, hospitalsmorbiditet, etc. ...) for at legitimere de egentlige 
overvågningssystemer indirekte. 
5. Overvågningssystemernes kvalitet: 
Det er klart, at kvaliteten af den overvågning, der foretages på nationalt plan, og som 
vurderes i forhold til en række kriterier, dvs. evnen til at give et troværdigt billede af den 
epidemiologiske situation, er afgørende for, hvilken nytte overvågningen har for dem, der 
er ansvarlige for folkesundheden. Det gælder i endnu højere grad, når det drejer sig om 
at indføre international overvågning på Det Europæiske Fællesskabs niveau, hvilket ville 
være meningsløst, hvis det ikke var muligt at sammenligne informationer, der indsamles 
på forskellige steder inden for Fællesskabet. 
a) Overvågningssystemets følsomhed, dvs. den andel de via systemet registrerede 
sygdomstilfælde udgør af det samlede antal reelle tilfælde i en given befolkning, er et 
afgørende vurderingselement. De obligatoriske indberetningssystemer har en følsomhed 
på fra 5% (indberettede tilfælde i forhold til den reelle total) til næsten 100%. En 
indberetningsprocent under en tærskel på mellem 50 og 80% sætter derfor i høj grad 
spørgsmålstegn ved et sådant systems nytte, og det er nødvendigt at forbedre eller 
supplere det med andre informationskilder. 
b) Om overvågningssystemet er repræsentativt, er pr. definition et af de vigtigste 
spørgsmål i forbindelse med systemer, der bygger på stikprøver, som f.eks. bestemte 
netværk. Det gælder særlig, når det ledsagende obligatoriske indberetningssystem er af 
ringe følsomhed. Det generelle indtryk risikerer således at blive forvansket, og det kan 
føre til en ret fejlagtig vurdering af situationen. 
c) Hvis indberetningsfristen har tendens til at blive for lang, kan den, særlig når det drejer 
sig om at fa en epidemi under kontrol så hurtigt som muligt, gøre den foranstaltning, der 
skal gennemføres for at bringe den pågældende epidemi under kontrol, mindre effektiv. 
Indberetning af tilfælde på årsbasis eller hver tredje måned er egnet i forbindelse med 
sygdomme, som ikke nødvendiggør omgående foranstaltninger for at fa dem under 
kontrol, men er uegnet i det modsatte tilfælde. Denne bestemte dimension viser sig at 
være af særlig betydning, når man beskæftiger sig med et meget stort geografisk område, 
som f.eks. Det Europæiske Fællesskab. 
d) De indsamlede resultaters troværdighed afhænger direkte af, om der findes en 
definition af de givne tilfælde og af, om en og somme person kan undersøges af flere 
læger efter hinanden eller konsultere læger flere gange på grund af tilbagefald. 
e) Fortrolighedsaspektet i forbindelse med de indsamlede oplysninger rejser etiske og 
juridiske problemer, særlig når det spørgeskema, der anvendes ved indberetning, 
indeholder spørgsmål om enkeltpersoners seksuelle adfærd eller mulighed for HIV-smitte, 
og indberetningerne giver adgang til at identificere enkeltpersoner, og dette forhold 
tilskynder til at gøre dem anonyme. 
0 Andre elementer er også af betydning for, hvordan overvågningssystemer vurderes. 
Mangel på supplerende informationer, som ofte er uundværlige for den epidemiologiske 
overvågning af en given sygdom, og mangel på menneskelige ressourcer til at videreføre 
overvågningsaktiviteterne på et hensigtsmæssigt niveau, men også til at foretage en 
fuldstændig analyse af oplysningerne, er to eksempler på parametre, som er afgørende 
betydning for, om et overvågningssystem til gavn for folkesundheden fungerer 
hensigtsmæssigt. 
m. INTERNATIONALT SAMARBEJDE PÅ OVERVÅGNINGSOMRÅDET 
Set i historisk perspektiv er meget af det internationale samarbejde om overvågning af 
smitsomme sygdomme, som omfatter stater eller specialiserede institutioner herfra, helt 
naturlig iværksat på foranledning af WHO og under organisationens auspicier. WHO i 
Europa dækker et geografisk område, som strækker sig langt ud over det, i øvrigt 
afbrudte, område, som Det Europæiske Fællesskabs stater udgør. Når man ser bort fra de 
sygdomme, som omfattes af de internationale sundhedsforskrifler, fungerer samarbejdet 
på frivillig basis, og efYekti vi teten afhænger af, hvor interesserede partnerne er i at 
indsamle relevante informationer og give meddelelse herom med henblik på analyse og 
formidling. 
De pågældende tværnationale aktiviteter, som er nyttige eller uundværlige for 
folkesundheden, har nødvendigvis en pris, både med hensyn til investering og drift. Ved 
hjælp af et betydeligt bidrag fra Det Europæiske Fællesskab, i øvrigt i de fleste tilfælde 
i samarbejde med WHO, har det været muligt at sikre, at foranstaltningerne blev 
videreført. 
For at danne sig et så fuldstændigt billede som muligt af de systemer, der er organiseret 
som netværk af aktører på folkesundhedsområdet, der beskæftiger sig med overvågning 
af smitsomme sygdomme, anmodede Kommissionen i slutningen af 1993 en begrænset 
ekspertgruppe om at udarbejde en fortegnelse ved hjælp at et spørgeskema, som blev 
besvaret af forskellige ansvarlige i medlemsstaterne. I den forbindelse blev udtrykket 
internationalt, og særlig europæisk samarbejde anvendt om enhver aktivitet, som havde 
som endeligt mål at forbedre bekæmpelsen af en eller flere smitsomme sygdomme, og 
som derfor lagde beslag på personale i en tidsbegrænset eller ubegrænset periode i mindst 
tre europæiske stater. Oversigten over det registrerede samarbejde og den tekniske 
beskrivelse af de enkelte eksempler findes i bilaget. 
1. WHO-foranstaltninger 
Det tilstræbes ikke at opstille en fortegnelse over eller analysere samtlige WHO's 
aktiviteter på området, og her omtales derfor kun kort de systemer, som udelukkende 
henhører under organisationen, og som vedrører Det Europæiske Fællesskab. 
a) Den internationale sundhedsforskrift. som blev vedtaget af den XXII. 
Verdenssundhedsforsamling i 1969, ændret i 1973 af den XXVI. forsamling med hensyn 
til kolera, derefter i 1981 af den XXXIV. forsamling vedrørende kopper, har til formål 
at medvirke til at forhindre spredning af sygdomme internationalt. Sundhedsforskrifterne 
pålægger de stater, som har undertegnet den internationale konvention, hvilket er tilfældet 
for samtlige Det Europæiske Fællesskabets medlemsstater, men ikke for Fællesskabet som 
sådan, at træffe foranstaltninger med henblik på at standse spredning af epidemier, som 
skyldes tre smitsomme sygdomme: gnaverpest, kolera og gul feber. Sundhedsforskrifterne 
bryder med de traditionelle bestemmelser om karantæne, som ofte er uhensigtsmæssige, 
og foranstaltningerne består af løbende epidemiologisk overvågning af importerede 
tilfælde, tidlig påvisning af infektioner og indberetning af sådanne tilfælde til WHO i 
løbet af 24 timer, samt hurtig spredning i videst muligt omfang af relevante 
informationer. Det er en kendsgerning, at de tre sygdomme ikke normalt forekommer i 
Europa, og at det drejer sig om importerede sygdomme, som har deres oprindelse uden 
for Europas geografiske område. WHO er i den forbindelse den instans, som alle 
medlemsstater referer til med henblik på indberetning af tilfælde. 
Systemet er dog fortsat ret formelt og afstedkommer ikke udvidet samråd mellem de 
pågældende stater, når sygdommene optræder på deres geografiske område. Man kan ikke 
forvente, at internationale konventioner omfatter samtlige mulige sygdomme. I visse 
tilfælde kan nationale sundhedsmyndigheder optræde i samme ånd i forbindelse med 
andre sygdomme end dem, der falder ind under de internationale sundhedsforskrifter, som 
f.eks. bestemte afrikanske haemoragiske febre. Erfaringerne viser i øvrigt, at det er 
vanskeligt at bevise det nyttige i et samarbejde på fællesskabsplan, som alle ønsker på 
dette område, for det er vanskeligt at gennemføre i praksis. 
b) De øvrige internationale udvekslingssystemer under WHO's ansvarsområde minder 
faktisk mere om passiv overvågning. Enkelte fortjener nærmere omtale. 
* Det udvidede vaccinationsprogram, som WHO oprettede i 1974, har til formål at sikre 
kontrol på verdensplan med seks sygdomme (difteri, neonatal stivkrampe, kighoste, polio, 
mæslinger og tuberkulose) hos børn ved hjælp af tilstrækkelig tilsvarende 
vaccinationsdækning. For WHO's europæiske område, som dækker haivtreds stater 
(herunder Rusland og Det Europæiske Fællesskabs femten), er WHO's 5. mål lidt 
anderledes, for det er koncentreret om at sikre kontrol med seks sygdomme (de samme 
som ovenstående, med undtagelse af tuberkulose og kighoste, men i tillæg faresyge og 
røde hunde) i hele befolkningen inden udgangen af dette årtusinde. Hertil kommer de fire 
forpligtelser, som medlemsstaterne har påtaget sig: udryddelse af polio inden år 2 000; 
udryddelse af neonatal stivkrampe pr. 1995; en sænkning af dødeligheden på 95% i 
forbindelse med mæslinger og en sænkning af morbiditeten på 90% pr. 1995; pr. 1995 
rutinemæssig vaccination mod hepatitis B-virussen, når HBs-antigen smitteprævalensen 
er over 8%, og pr. 1997 vaccination af udsatte grupper, når HBs-antigen 
smitteprævalensen er under 8%. 
8 
Det er op til de enkelte landes offentlige sundhedsmyndigheder, som er repræsenteret i 
en rådgivende gruppe og i et forvaltningsudvalg, at realisere de beskrevne mål, som kun 
er henstillinger og derfor ikke indebærer nogen forpligtelser. Gruppen og udvalget giver 
i princippet hvert år meddelelse om overvågningsresultaterne, hvilket er et uundværligt 
middel til at kontrollere, om samtlige vaccinationsprogrammer ei iværksat. I realiteten er 
medlemsstaterne dog langt fra nået til enighed om hvilke metoder, der skal anvendes til 
overvågning (definition af tilfældene) og til fastlæggelse af vaccinationsdækningen, 
således at man kan sammenligne situationen i de enkelte lande. 
* Yderligere to systemer. Samarbejdscentret for sundhed og overvågning af sygdomme 
(Rom) og Overvågningscentret for bekæmpelse af infektioner og forgiftninger på grund 
af fødevarer (Berlin) synes ikke længere at opfylde de betingelser, der stilles. 
2. EU-støttede systemer 
Med hensyn til Det Europæiske Fællesskab indeholder Rådets direktiv 92/117/EØF4 af 
17.12.1992, om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke 
zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbårne 
infektioner og forgiftninger bestemmelser om et system til indsamling af informationer 
om en række zoonoser og zoonotiske agenser. I henhold til direktivets artikel 5 er 
medlemsstaterne forpligtet til inden den 31. marts hvert år at give Kommissionen 
meddelelse om de zoonotiske infektionstendenser og -kilder, der er konstateret i løbet af 
det foregående år. Endvidere er Kommissionen forpligtet til at vurdere de data, som den 
således har modtaget, og aflægge rapport til Den Stående Veterinærkomité inden den 1. 
oktober hvert år. Når man ser bort fra denne udvikling, som ikke omfattes direkte af 
nærværende meddelelse, har fire andre områder i henved ti år været genstand for 
initiativer og bestræbelser fra Europa-Kommissionens side med henblik på at udvikle 
aktioner med tilknytning til overvågning af smitsomme sygdomme. Den første afgørende 
indsats blev gjort på forskningsområdet, efterfulgt af teknologiske 
udviklingsforanstaltninger inden for telekommunikation og det indre marked, og der er 
bevilget omfattende midler hertil. Efter at traktaten om oprettelse af Det Europæiske 
Fællesskab er trådt i kraft, har Kommissionen bestræbt sig på at støtte nyskabende 
initiativer eller supplere Det Europæiske Fællesskabs samlede indsats på 
folkesundhedsområdet. Det er nu mere end nogensinde nødvendigt at koordinere 
aktiviteterne på dette vigtige område og sikre, at aktiviteterne bliver gennemskuelige og 
hænger sammen. 
a) Eurosentinel-systemet er resultatet af en samordnet indsats, som blev iværksat i 1988 
og finansieret i tre år over Biomed-programmet (forskning på det medicinske område og 
inden for folkesundhed). Formålet var at fremme oprettelse af netværk bestående af 
bestemte praktiserende læger og samordne bestemte praktiserende lægers aktiviteter i et 
vist antal medlemsstater med det endelige mål for øje at oprette et bestemt europæiske 
overvågningsnetværk baseret på brug af telematiske midler. På nationalt plan er de 
pågældende bestemte praktiserende læger samlet i netværk, som hurtigt videregiver 
standardiserede informationer, som de indsamler i forbindelse med deres daglige arbejde, 
og de indberetter deres observationer til en central struktur. I forbindelse med 
Eurosentinel er de pågældende centrale strukturer i medlemsstaterne knyttet til en central 
tjeneste inden for Institut d'Hygiène et d'Epidémiologie (IHE) i Bruxelles, som har til 
EFT L 62 af 15.03.1993, s. 38. 
opgave at modtage informationer om aktiviteter på dette bestemte område, at være 
netværkene behjælpelige, give dem tekniske råd, organisere videnskabelige møder og 
udsende et nyhedsbrev med jævne mellemrum. 
Eurosentinel er placeret under en projektforvaltningsgruppes ægide og har til opgave at 
registrere forekomsten på internationalt plan i forhold til fire sundhedsmæssige spørgsmål, 
og udelukkende på basis af en klinisk diagnose: mæslinger, faresyge, forskrifter om 
påvisning af HIV-infektion og influenza-syndromer. Eurosentinel omfattede oprindelig 
allerede eksisterende netværk i fem lande (Belgien, Frankrig, Nederlandene, Det Forenede 
Kongerige og Schweiz), men har givet anledning til oprettelse af tilsvarende netværk i 
fire andre lande (Irland, Portugal, Spanien og Italien). De forskellige netværk, som 
deltager i Eurosentinel, er mere eller mindre veletablerede på nationalt og/eller regionalt 
plan og kendetegnes ved vidt forskellig opbygning. De registrerede resultater er 
udelukkende baseret på en klinisk diagnose (uden biologisk bekræftelse) og er derfor 
behæftet med en vis usikkerhed, som øges, fordi der ikke findes en fælles definition af 
tilfældene. Kommissionen ydede finansiel støtte til systemet i den indledende fase, og 
Eurosentinel fortsætter nu med at fungere takket være støtte fra de kompetente 
myndigheder i de berørte lande. 
b) Telematiske netværk mellem administrationer 
i) CARE - alarmeringssystem 
Både på lokalt, regionalt og nationalt plan er de offentlige sundhedsmyndigheder 
forpligtet til rettidigt at give enhver beslutningstagende instans og/eller instans med ansvar 
for at iværksætte hensigtsmæssige foranstaltninger nødvendige informationer om tilfælde 
af smitsomme sygdomme, som kan føre til voldsomme udbrud eller epidemier. 
Det ville være meget lettere for de nationale administrationer at udføre de pågældende 
opgaver effektivt, hvis der iværksættes omfattende telematiske systemer, som er 
økonomiske i drift og brugervenlige. I et Europa uden grænser ville et fællesskabssystem, 
som forbinder sundhedsforvaltningerne i medlemsstaterne, muliggøre tidstro udveksling 
af troværdige informationer, resultater og erfaringer. Det ville endvidere gøre det muligt 
at rådføre sig med hinanden, inden der indføres modforanstaltninger, f.eks., når der opstår 
epidemier. Det ville endvidere blive muligt at koordinere foranstaltninger, særlig når de 
har økonomiske og sociale virkninger, og forbedre sundhedsmyndighedernes politik, 
planlægning, finansiering og forvaltning. 
På grundlag af de pågældende betragtninger vedtog Rådet den 6. november 1995 en 
afgørelse5 om støtte til IDA-projektet (telematisk dataudveksling mellem 
administrationerne i Fællesskabet), som omfatter to projekter på sundhedsområdet: CARE 
(med to delprojekter vedrørende henholdsvis alarmering og Pharmacovigilance) og 
REITOX (Europæisk Informationsnet vedrørende Narkotika og Lægemiddelovervågning). 
De to CARE-delprojekter under IDA-projektet følger af tidligere foranstaltninger, som 
Kommissionen finansierede over det III. Rammeprogram for Forskning og Teknologisk 
Udvikling (1991-1993), dvs. ENS-CARE (Europæisk Nervesystem). Arbejdet er nu så 
fremskredet, at det er muligt at gå fra pilot-fasen til egentlig udnyttelse af den generelle 
EFT L 269 af 11.11.1995, s. 23 
10 
opbygning og infrastruktur på de tre områder: smitsomme sygdomme, sundhedsmæssige 
data og indikatorer samt lægemiddelovervågning. 
I forbindelse med delprojektet CARE-EWS (Alarmeringssystem) vil man i de næste to 
år koncentrere sig om at udvikle infrastrukturen, således at de nationale administrationer 
kan kommunikere med hinanden ved hjælp at telematiske midler, samtidig med man at 
man fuldt ud respekterer den generelle opbygning i henhold til ID A-programmet. Ud over 
spørgsmålet om infrastruktur og opbygning af forbindelserne mellem de nationale 
administrationer skal CARE-EWS også på behørig vis vedrøre de informationer, der skal 
udveksles, og denne opgave sorterer under Kommissionen og de berørte nationale 
administrationer. I den forbindelse forelægger Kommissionen et forslag til Europa-
Parlamentets og Rådets afgørelse om iværksættelse af et europæisk system til 
epidemiologisk overvågning af og kontrol med smitsomme sygdomme. 
I øvrigt har Kommissionen netop forelagt en meddelelse og et forslag til Europa-
Parlamentets og Rådets afgørelse om et program om sundhedsovervågning6. Programmet 
adskiller sig fra de aktiviteter, der udfoldes i forbindelse med overvågning af smitsomme 
sygdomme, selvom der er mulighed for at benytte sig heraf, og det tager sigte på at 
indsamle nyttige informationer om sundhedstilstanden og om sundhedsindikatorer. Til 
forskel fra overvågningen af smitsomme sygdomme, som denne meddelelse vedrører, har 
det pågældende program ikke til formål at sikre fælles udnyttelse af udtømmende, 
godkendte og oftest fortrolige informationer samt koordinering af modforanstaltninger, 
når der opstår tilfælde af smitsomme sygdomme, som kan føre til udbrud af epidemier. 
ii) G 7's globale gennemførelsesprojekt på sundhedsområdet 
G 7's globale gennemførelsesprojekt på sundhedsområdet omfatter et delprojekt med titlen 
"Mod et globalt folkesundhedsnet", hvor noget er det væsentligste er en definition af 
international udveksling af oplysninger via ny telekommunikationsteknologi i forbindelse 
med overvågning af smitsomme sygdomme. De pågældende aktiviteter er baseret på 
erfaringerne fra det "Wonder Project", som blev gennemført af Centre for Disease Control 
i USA, og der er taget hensyn til de henstillinger, som Det Nationale Råd for Videnskab 
og Forskning har fremsat til den amerikanske præsident vedrørende smitsomme 
sygdomme, og som optræder i en rapport med titlen "Global Health Threat". Rapporten 
er detaljeret og giver et overblik over de problemer og forhindringer, der gør sig 
gældende i forbindelse med bekæmpelsen af de pågældende smitsomme sygdomme, og 
der fremsættes forslag om en metode i hvert enkelt tilfælde med henblik på vedtagelse 
af hensigtsmæssige foranstaltninger, herunder et verdenskommunikationsnet. 
c) Det Europæiske Center for Epidemiologisk Overvågning af AIDS: 
Det pågældende center finansieres af Det Europæiske Fællesskab inden for rammerne af 
BIOMED-forskningsprogrammerne og Europas AIDS-program. Centret blev oprettet i 
1987 i Paris og skal overvåge AIDS og HIV-infektion i Det Europæiske Fællesskab og 
resten af WHO-Europas geografiske område. Centret samarbejder med WHO-Europa. 
Centret modtager hver tredje måned en diskette med spredte oplysninger fra samtlige 
stater i det europæiske område, som henter oplysningerne i deres nationale databaser. 
Oplysningerne omfatter en række indikatorer med hensyn til sygdommen og diagnosen 
KOM 95 (449) af 16.10.1995 
11 
samt en kommentar til tendenserne i udviklingen i det forløbne kvartal. Oplysningerne 
er anonyme og gør det derfor umuligt at identificere de pågældende personer, uanset hvor 
de befinder sig geografisk. Der opstilles endvidere tabeller. Centret samler også 
oplysninger om anonyme opsporingsprogrammer. 
d) Løbende overvågningsforanstaltninger 
På indeværende tidspunkt er det ikke muligt at sammenligne medlemsstaternes 
oplysninger om smitsomme sygdomme, fordi overvågningssystemerne er vidt forskellige. 
Endvidere konstateres der ikke tilstrækkeligt mange epidemiudbrud, og udbruddene 
undersøges ikke korrekt. Under sådanne omstændigheder er det faktisk sjældent muligt 
at formulere de henstillinger, som er nødvendige, fordi der mangler epidemiologer, som 
er uddannet med henblik på denne form for intervention. Epidemiologi i praksis, dvs. 
anvendelse af epidemiologiske metoder i forbindelse med overvågning, udarbejdelse af 
data, indsats til fordel for folkesundheden og kontrol med smitsomme sygdomme, giver 
mulighed for at forhindre epidemier i at sprede sige og eventuelt i at opstå. Alt taler 
således for at samarbejde om uddannelse i smitsomme sygdommes epidemiologi. 
Ved at tilvejebringe personale på folkesundhedsområdet med samme kundskaber, 
epidemiologisk kompetence og fremgangsmåde skulle man i høj grad kunne stimulere 
ensartede aktiviteter på folkesundhedsområdet, særlig forebyggelse af smitsomme 
sygdomme. Derfor har Kommissionen siden 1994 ydet finansiel støtte inden for rammerne 
af programmet for AIDS og andre smitsomme sygdomme til en aktion, der tager sigte på 
at uddanne epidemiologer, og som koordineres af IHE i Bruxelles. Aktionen går ud på 
at udstationere en snes epidemiologer fra Fællesskabet i to år på forskellige steder i 
medlemsstaterne, for at de kan få erfaringer og færdigheder inden for epidemiologisk 
intervention (kontrol med smitsomme sygdomme), hvilket man på indeværende tidspunkt 
mangler på europæisk plan. På den måde oprettes der efterhånden et nyt net af 
specialister i overvågning af smitsomme sygdomme, som skulle kunne fungere i løbet af 
de næste to eller tre år. 
I tilknytning til ovenstående foretages der nu en feasibility-undersøgelse, som koordineres 
af AIDS-centret i Paris, og som vedrører udarbejdelse af en europæisk bulletin om 
smitsomme sygdomme med månedlig offentliggørelse af overvågningsdata. De ansvarlige 
for de nationale bulletiner har allerede kunnet opbygge en koordineringsstruktur i 
samarbejde med de nationale institutioner, som er ansvarlige for overvågningen i 
medlemsstaterne, med henblik på at indføre en sådan bulletin på EU-plan. Formålet med 
bulletinen er at offentliggøre oplysninger med regelmæssige mellemrum fra eksisterende 
overvågningsnetværk eller netværk, som er under oprettelse, samt resultater af 
epidemiologiske undersøgelser, at sammenligne forskellige nationale fremgangsmåder på 
folkesundhedsområdet og at indsamle informationer af international interesse, som 
optræder i de nationale bulletiner i medlemsstaterne. 
3. Andre netværk 
Som det fremgår af bilaget, har overvågningspersonale fra den offentlige sektor oprettet 
andre lignende internationale netværk, i nogle tilfælde i samråd med den private 
farmaceutiske industri, f.eks. for influenza. De andre vedrører meningitis, listeriose og 
børnesygdomme. 
12 
IV. OPSUMMERING AF DEN GIVNE SITUATION OG FORSLAG TIL EN 
FÆLLESSKABSAKTION. 
1. Vurdering af den givne situation: 
Det er vanskeligt at foretage en gennemgribende analyse af overvågningen på 
fællesskabsplan, og endnu vanskeligere at foretage en vurdering heraf, for de nødvendige 
oplysninger foreligger ikke. Det er dog muligt at undersøge situationen i forhold til en 
oversigt over sygdomme, der enten er grupperet efter emne, overførselsmåder eller 
oplysninger, som viser kvaliteten af et overvågningssystem som det, der er omtalt 
ovenstående (II, 5). 
Kriterierne for at vurdere, om overvågningen er relevant, og det eller de eksisterende 
systemer formålstjenlige, kan opstilles som følger: 
a) Efter emne: 
b) Efter overførselsmåde: 
1. vand: 
2. zoonotisk: 
3. fødevarer: sygdomme, som man forebygges med vaccination 
sygdomme, som overføres seksuelt, hepatitis B, AIDS/HIV 
hepatitis (C eller ikke-klassificeret) 
sygdomme, som hidrører fra fødevarer 
zoonoser (pro memoria) 
indførte sygdomme 
respiratoriske infektioner (tuberkulose) 
nosokomielle infektioner 
- kolera, hepatitis A, legionærsyge, (vandets kvalitet) 
- brucellose, trikinose, vibriose, echinokokkose, hunde­
galskab, Yersinia, etc. 
- salmonellose (S. enteridisi, typhimurium, virchow, 
napolï) 
- listeriose 
- col i entero-haemoragisk 
- andre? 
4. mellem mennesker: - AIDS 
- seksuelt overførte sygdomme (syfilis, klamydia, herpes 
genitalis) 
- tuberkulose (resistens over for antibiotika, nosokomiel) 
- hepatitis, B, C 
- influenza og influenza-syndromer 
- meningitis: Haemophilus influenzae B\ meningokokker 
- A, B, C, pneumokokker 
- andre? 
5. blod: - HIV/AIDS 
- hepatitis B, C 
- andre? 
13 
6. miljø: - aspergilose (nosokomielle infektioner) 
- legionærsyge 
- andre? 
7. andet: - Jakob-Creutzfeldts sygdom 
- andre? 
c) Efter oplysninger, som viser kvaliteten af et overvågningssystem: 
følsomhed 
repræsentativitet 
indberetningsfrist 
troværdighed 
fortrolighed 
opfølgning (bevilgede midler) 
På grundlag af denne generelle gennemgang er det let at sammenligne den givne situation 
med, hvad der teoretisk set kan gennemføres i forbindelse med sygdomme, som 
overvåges. Det er op til Fællesskabet at fremsætte velbegrundede forslag i tæt samarbejde 
med dem, der er ansvarlige for overvågning af smitsomme sygdomme i medlemsstaterne, 
samlet i en hensigtsmæssig instans, og at indføre de foranstaltninger, der er nødvendige 
for at forbedre den epidemiologiske overvågning i Fællesskabet. Overvågningen skal 
allerede omfatte tuberkulose og hepatitis C, som Kommissionen i henhold til sin 
meddelelse (KOM(94)413) har til hensigt at være særlig opmærksom på. 
I de fleste tilfælde ser det internationale samarbejde ud til at blive mere og mere 
kompliceret, efterhånden som de anvendte metoder bliver mere tekniske og 
kommunikationsmidlerne mere sofistikerede. De hidtidige systemer begrænser sig til 
formelle forbindelser mellem institutioner, uden tilskyndelse til partnerskab mellem dem, 
der er ansvarlige for overvågning, og der er derfor ikke tale om gensidig udveksling (dvs. 
gode resultater), for det forudsætter, at samtlige modstillede oplysninger er samlet. De 
eksisterende systemer er alt for ofte indført uden klart definerede mål og er ikke blevet 
underbygget effektivt med epidemiologiske kriterier og nøjagtige videnskabelige 
standarder. Løbende videnskabelig evaluering af overvågningsresultaterne er for ethvert 
system en garanti for gode resultater. Det forudsætter dog anvendelse af ressourcer, både 
i form af personale og finansielle midler, som sjældent er til stede i forbindelse med de 
eksisterende systemer. 
Med hensyn til folkesundheden er det internationale samarbejdes styrke og nytte afhængig 
af de indsamlede oplysningers kvalitet og dermed af de berørte nationale systemers 
kvalitet, som udviser forskelle. Koordinering og forbedring af de eksisterende systemer, 
fremfor oprettelse af nye systemer, samt fastlæggelse af ensartede definitioner, som 
accepteres af alle, er de to hovedforudsætninger for gode resultater på dette område. 
Systemer og netværk kan kun fungere hensigtsmæssigt, hvis de animeres af en særlig 
deltager, som engagerer sig mere end de andre. 
14 
2. Konklusioner: 
Efter at have gennemgået forskellige former for samarbejde omkring overvågning af 
smitsomme sygdomme på internationalt plan, og efter at Kommissionen har rådført sig 
med eksperter og de ansvarlige for overvågningen i medlemsstaterne, kan der udledes en 
række konklusioner, som der er enighed om. 
a - Der er et stigende behov for europæisk samarbejde omkring forebyggelse af 
smitsomme sygdomme. Samarbejdet bør af flere årsager prioriteres meget højt: 
befolkningernes øgede mobilitet på grund af turismen, forretninger og vandrende 
arbejdstagere generelt; et voksende marked for varer; nye tilfælde i Europa af kendte 
smitsomme sygdomme som tuberkulose og polio; nye infektioner som dem, der skyldes 
forskellige E. coli 07.57-stammer, som afgiver cytotoxiner; faren ved opsplittelsen af 
foranstaltninger til forebyggelse af smitsomme sygdomme i forskellige dele af Østeuropa, 
etc. 
b - For at fremme en egentlig forebyggelse af smitsomme sygdomme må det være 
afgørende at etablere et samarbejde på europæisk plan omkring overvågning og 
mikrobiologi med relation til folkesundheden. På indeværende tidspunkt findes der ikke 
engang en oversigt over strukturer og laboratorier, som gør det muligt at foretage analyser 
og identifikation på europæisk plan. 
c - Der er planlagt flere projekter vedrørende samarbejde omkring overvågning, og flere 
sådanne gennemføres, hvilket viser, at behovet for europæisk samarbejde er almindelig 
anerkendt. Der findes helt klart mangler og overlapninger ved de oplysninger, der 
indsamles af de eksisterende systemer, og oplysningerne er meget forskellige med hensyn 
til kvalitet, kvantitet, tidsbestemmelse og troværdighed, og heraf fremgår det, at det er 
nødvendigt at samordne aktiviteterne inden for Det Europæiske Fællesskab. 
d - Der er f.eks. stor forskel på vaccinationsprogrammer og -tidsplaner i Det Europæiske 
Fællesskabs lande, og derfor ville en forbedring af overvågning og forskning med henblik 
på at lette en harmonisering af vaccinerne i høj grad medvirke til en hårdt tiltrængt 
rationalisering på et af de folkesundhedsmæssige områder. 
e - Skal overvågningen på europæisk plan forbedres, er det nødvendigt at identificere de 
områder, hvor aktiviteterne overlapper hinanden, mere præcist, og opstille prioriteter for 
de kollektive projekter, der skal gennemføres. Man skal derfor fremme samarbejde 
mellem eksperter i de forskellige nationale institutioner, der er ansvarlige for overvågning 
af smitsomme sygdomme. Initiativerne på dette område bør samordnes med WHO's 
aktiviteter, særlig det europæiske kontors. 
f - Regelmæssige møder for de eksperter, der er ansvarlige for de nationale 
overvågningsprogrammer, ville gøre det lettere at etablere de kontaktnet, som er 
nødvendige for at udvikle de pågældende aktiviteter. Møderne bør vedrøre de 
folkesundhedsmæssige problemer, der ligger i overvågning af smitsomme sygdomme, 
mikrobiologi og identifikation af problemer og prioriteter på europæisk plan. 
g - Samtlige Det Europæiske Fællesskabs lande uden undtagelse bør indgå i et sådant 
netværk, samtidig med at man holder sig for øje, at der er betydelig forskel på omfanget 
af overvågning og forebyggelse af smitsomme sygdomme i medlemsstaterne. Smitsomme 
sygdomme lader hånt om landegrænser, og derfor bør man overveje, hvordan man kan 
15 
inddrage lande, som ikke indgår i Det Europæiske Fællesskab, men grænser op til 
Fællesskabet, og lande, som Fællesskabet har særlig forbindelser til, som f.eks. De 
Forenede Stater. 
h - Flere af de eksisterende europæiske netværk til overvågning af nogle specifikke 
infektioner kan tjene som model for andre infektioner, for her anvendes der definitioner 
af standardtilfælde og metoder, som de pågældende netværks deltagere har vedtaget i 
fællesskab, og et koordineringscenter fir regelmæssigt tilsendt informationer, som 
ajourføres med jævne mellemrum. Opmærksomheden skal særlig henledes på to af de 
pågældende netværk: 
- indberetning af tilfælde af AIDS og HIV-infektion til Det Europæiske Center for 
Epidemiologisk Overvågning af AIDS i Paris, som gør det muligt at råde over 
oplysninger om tendenser, der kan anvendes ved tilrettelæggelse af forebyggende 
foranstaltninger. Dette eksempel kan følges med henblik på at indsamle informationer 
om tilfælde af hepatitis, tuberkulose og seksuelt overførte sygdomme på samme 
måde. 
- Systemet EWGLI (European Working Group on Legionella Infection) med 
informationer om tilfælde af legionærsyge, der diagnosticeres på laboratorier. 
Systemet koordineres af Public Health Laboratory Service (PHLS) i London og gør 
det muligt hurtigt at opspore epidemier med fælles kilde. Systemet giver oplysninger 
om tendenser og gør det således muligt at træffe forebyggende foranstaltninger 
hurtigst muligt. Der er fremsat forslag om et tilsvarende system, SALMNET, for 
salmonellose, og det kunne også anvendes på listeriose og infektioner, som skyldes 
E. coli 0/57-stammer, som afgiver verotoxin. 
i - Opnå en langt bedre harmonisering på områder som kvalitetssikring og i forbindelse 
med de mest avancerede teknikker (f.eks. lysotypi og fastlæggelse af genotype, men også 
identifikation af vira, som er ansvarlige for forskellige afrikanske haemoragiske febre), 
som muliggør en efterhånden langt mere præcis identifikation af mikroorganismer. 
3. Fremtidige aktioner: 
a) På baggrund af ovenstående bør Fællesskabet koncentrere sin fremtidige indsats med 
hensyn til overvågning af og kontrol med smitsomme sygdomme om to hovedområder: 
- For det første oprettelse af et system til overvågning af og kontrol med smitsomme 
sygdomme på fællesskabsplan, med krav om rettidig udveksling af præcise og troværdige 
oplysninger om sygdomstilfælde, som defineres, identificeres og efterprøves. Det foreslås, 
at det pågældende system oprettes ved en afgørelse, truffet af Europa-Parlamentet og 
Rådet, og at man benytter den infrastruktur, som følger af ID A-programmet. 
- For det andet forskellige aktioner som eksempelvis: oprettelse og koordinering af 
samarbejde inden for Fællesskabet; bistand til pilot-projekter, som skal gøre det muligt 
at indføre vigtige elementer i overvågningssystememe på nationalt plan og sikre, at de 
fungerer tilfredsstillende; udveksling af erfaringer, særlig gennem ekspertmøder; 
samarbejde med tredjelande og internationale organisationer med kompetence på området; 
uddannelse af epidemiologer, som skal "arbejde i marken"; udarbejdelse og formidling 
af informationsmidler, som bulletiner om epidemiologisk overvågning; støtte til 
europæiske mikrobiologer med henblik på at fa udarbejdet en fortegnelse over samarbejde 
16 
i Europa og de nationale ressourcer, der i øjeblikket står til rådighed på de områder, der 
er af relevans for mikrobiologien. De forskellige aktioner gennemføres inden for 
rammerne af det fremtidige program for AIDS og visse andre smitsomme sygdomme, 
som Rådet fastlagde ved en fælles holdning den 2. juni 19957, og som var genstand for 
den i traktatens artikel 189B anførte forligsprocedure den 19 december 1995. 
b) Med hensyn til oprettelsen af et system til overvågning af og kontrol med smitsomme 
sygdomme på fællesskabsplan præciserede Kommissionen i sin meddelelse af 24. 
november 1993 om rammerne for en indsats til fremme af folkesundheden de principper 
og metoder, der skal lægges til grund for Fællesskabets tilsvarende aktiviteter, som tager 
sigte på at nå de mål for sundhedsbeskyttelse, der er fastsat ved artikel 3(o) og 129 i 
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Fællesskabet har til opgave at 
støtte medlemsstaternes bestræbelser på folkesundhedsområdet, at hjælpe dem med at 
formulere deres mål og gennemføre deres strategier, således at der bidrages til at sikre 
et højt sundhedsbeskyttelsesniveau i hele Fællesskabet, og målet er at udbrede de hidtil 
bedste resultater inden for givne sektorer fra bestemte steder i Fællesskabet. 
Kommissionens forslag tager sigte på at oprette et sådant netværk, og derfor anbefales 
det, at medlemsstaterne deltager fuldt ud i opbygningen og iværksættelsen heraf. 
Netværket skal have til opgave at koordinere indsamling, behandling og udveksling af de 
informationer, der er nødvendige for at forebygge og begrænse smitsomme sygdomme. 
Fællesskabsaktionen er centreret om forebyggelse af sygdomme og gennemføres under 
iagttagelse af princippet om subsidiaritet og kravet om proportionalitet. Den skal være til 
hjælp for de myndigheder, der er ansvarlige for folkesundheden, med at træffe 
foranstaltninger på nationalt plan for at hindre de pågældende smitsomme sygdomme i 
at brede sig eller opstå. 
c) Nærværende forslag tager derfor sigte på at indføre et tæt samarbejde og en effektiv 
koordinering mellem medlemsstaterne i forbindelse med rutinemæssig overvågning og 
overvågning i nødstilfælde for på den måde at forbedre forebyggelsen af og kontrollen 
med en række alvorlige smitsomme sygdomme i Europa, som nødvendiggør indførelse 
af foranstaltninger med henblik på at beskytte befolkningen. Forslaget er udarbejdet i 
overensstemmelse med fællesskabsforanstaltninger, som allerede er indført på lignende 
områder for at sikre, at analoge målsætninger imødekommes. De pågældende oplysninger 
indsamles under ét og gør det på ingen måde muligt at identificere enkeltpersoner. De er 
derfor ikke i strid med fællesskabsbestemmelserne om beskyttelse af personlige 
oplysninger, som f.eks. Rådets direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i 
forbindelse med behandling af personlige oplysninger og fri bevægelighed for data, 
vedtaget den 24. oktober 1995. De pågældende oplysninger er tværtimod i 
overensstemmelse med fællesskabsbestemmelserne om udveksling af informationer 
mellem administrationer. 
d) Ved oprettelsen af netværket for overvågning af smitsomme sygdomme tages der 
hensyn til de givne foranstaltninger på europæisk plan. Det tilstræbes endvidere at undgå 
dobbeltarbejde ved at få medlemsstaterne til at indføre et fælles overvågningsbegreb og 
sammen med dem definere nødvendige oplysninger og hensigtsmæssige metoder for hver 
gruppe af smitsomme sygdomme. Endelig skabes der forbindelse til kompetente 
7 EFT C 216 af 21.08.1995 
8 EFT L 281 af 23.11.95, S. 31 
17 
internationale organisationer, særlig WHO, til overvågningsnetværk, som medlemsstaterne 
allerede indgår i, samt til tredjelande. Der er allerede indledt et samarbejde med USA 
med henblik på at indføre et globalt alarmerings- og modforanstaltningssystem, og det 
sker inden for rammerne af den fælles EU-USA handlingsplan samt inden for rammerne 
af G7-projektet, det globale gennemførelsesprojekt på sundhedsområdet, som Canada og 
Japan også er tilknyttet; en væsentlig del af sidstnævnte vedrører anvendelse af ny 
teknologi ved international udveksling af oplysninger i forbindelse med overvågning af 
smitsomme sygdomme. 
e) Task Force for Vacciner og Virale Sygdomme, som blev oprettet for nylig, bør fremme 
koordineringsforanstaltninger med henblik på at indføre et europæisk system til 
overvågning af smitsomme sygdomme, baseret både på pilotaktiviteter og 
lovgivningsinitiativer. Hovedformålet bør være at sikre udveksling af relevante 
informationer mellem sektoren for forskning i vacciner og overvågningsnet, samtidig med 
at der lægges vægt på endemiske infektioner, som kan identificeres, og resultaterne af 
undersøgelser af særlige epidemiske udbrud. Endvidere kunne den omtalte Task Force 
medvirke til at integrere en fælles europæisk ekspertise i overvågningsnetværkene på basis 
af de biologiske laboratoriers kapacitet. 
f) Forslaget til afgørelse vil medføre en merværdi på flere måder: 
- På fællesskabsplan etableres der en velstruktureret, troværdig og effektiv kommunikation 
på permanent basis mellem de myndigheder i medlemsstaterne, som er ansvarlige for 
overvågning af og kontrol med smitsomme sygdomme, hvilket ikke findes på 
indeværende tidspunkt; 
- Det bliver lettere for alle at foretage en hurtig, troværdig og acceptabel identifikation 
af smitsomme sygdomme, som opstår enten inden for Fællesskabet eller udenfor, og som 
så indføres eller risikerer at blive indført; 
- De kompetente myndigheder får mulighed for og midler til at rådføre sig med hinanden 
om, hvilke forebyggende foranstaltninger, der skal træffes; der ydes støtte til koordineret 
indførelse af foranstaltninger og til vurdering af foranstaltningernes effektivitet; 
- Myndighederne far den nødvendige hjælp, bl.a. til at klare vanskeligheder med at 
analysere og tolke oplysninger og til at formidle de foranstaltninger, der er nødvendige 
for at hindre smitsomme sygdomme i at spredes. 
18 
BILAG 
I - EKSISTERENDE SAMARBEJDSPROJEKTER 
A - Overvågning 
/ - WHO's samarbejdscenter for sundhed og overvågning af sygdomme 
Undersøgte sygdomme 
Sygdomme, som det er obligatorisk at indberette, eller sygdomme, som på anden måde 
er genstand for systematisk/obligatorisk indberetning på nationalt plan. 
Informationskilder 
Regelmæssige bulletiner om overvågning af smitsomme sygdomme, som deltagerlandene 
udarbejder, eventuelt på grundlag af forskellige kriterier, som suppleres med retrospektive 
oplysninger fra WHO's regionale kontor og det statistiske kontor i WHO's hovedsæde. 
Deltagerlande og metoder 
25 deltagerlande har indsendt oplysninger pr. post til Instituto Superiore di Sanita i Rom. 
De oplysninger, der står til rådighed vedrører Albanien, Tyskland, Østrig, Belgien, 
Bulgarien, Danmark, Spanien, Finland, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Grækenland, 
Ungarn, Irland, Island, Israel, Italien, Luxembourg, Malta, Monaco, Marokko, Norge, 
Nederlandene, Polen, Portugal, Rumænien, Rusland, San Marino, Sverige, Schweiz, 
Tjekkoslovakiet, Tyrkiet og Jugoslavien. 
Offentliggørelse af internationale rapporter 
Siden projektet blev iværksat er der offentliggjort 8 bulletiner med oplysninger om 
forekomsten af sygdomme pr. ÅR og pr. LAND. 
Finansiering 
Tilvejebringes 100% af deltagerlandene. WHO's regionale kontor ydede et beløb på 3 000 
$US til iværksættelse af projektet. 
Dato for i) påbegyndelse og u) afslutning 
i) 1983 ii) under gennemførelse 
Evaluering 
Der er modtaget 4 anmodninger om oplysninger i de sidste tre år. I henhold til 
samarbejdscentret er kvaliteten af de oplysninger, der indsamles på nationalt plan, for 
ringe til at berettige en indsats i form af sammenholdelser på internationalt plan. 
19 
2. Udvidet vaccinationsprogram 
Undersøgte sygdomme 
Antal tilfælde af difteri, stivkrampe, kighoste, polio, mæslinger, fåresyge og røde hunde 
og immuniseringens omfang. 
Informationskilder 
Informationerne er hovedsagelig baseret på passive oplysninger via 
anmeldelses/indberetningsforanstaltningeri de forskellige lande. Vaccinationsbeskyttelsen 
evalueres på forskellig måde i de enkelte lande (jf. nedenstående "Forskning vedrørende 
metoder til forvaltning af immuniseringsprogrammer i Europa". 
Metoder 
Tabeller med oplysninger sendes regelmæssigt til WHO's europæiske center i København. 
Offentliggørelse af internationale rapporter 
På halvårsbasis udarbejdes der en publikation med resultaterne af beskyttelse via 
immunisering samt oplysninger om forekomsten af 6 bestemte sygdomme (difteri, 
mæslinger, kighoste, polio, stivkrampe og tuberkulose). 
Deltagernes bidrag 
Deltagerlandene indgiver oplysninger til WHO i form af tabeller. 
Dato for i) påbegyndelse og ii> afslutning 
i) har eksisteret i mange år ii) under gennemførelse 
Evaluering 
Sammenligninger på internationalt plan har ført til ændringer af nationale foranstaltninger, 
med gode resultater til følge. Endvidere har man identificeret risikoområder (f.eks. difteri 
i landene i det tidligere USSR). 
20 
Eurosentinel 
Undersøgte sygdomme 
En række smitsomme sygdomme. 
Informationskilder 
Kliniske diagnoser fra forskellige netværk af bestemte praktiserende læger. Tilfældene 
defineres forskelligt af netværkene, men er altid udtryk for lægens vurdering. 
Deltagerlande og metoder 
Det samlede antal indberettede tilfælde pr. uge sendes pr. fax til Institut d'Hygiène et 
d'Epidémiologie i Bruxelles. Oplysningerne komme fra Belgien, Spanien, Frankrig, Det 
Forenede Kongerige, Nederlandene, Portugal og Schweiz. 
Offentliggørelse af international g rapporter, etc, 
Institut d'Hygiène et d'Epidémiologie offentliggør regelmæssigt en bulletin, afhængig af 
de disponible midler, på samarbejdsnettenes vegne. Bulletinen indeholder tabeller med 
oplysninger over sygdomstilfælde pr. land og pr. uge og distribueres til 
samarbej dsparterne. 
Anvendte midler 
Oplysninger i form af tabeller fra de net, som deltager i Institut d'Hygiène og 
d'Epidémiologie i Bruxelles. Instituttet sætter sit bidrag til projektets koordinering til 1 
times arbejde for medicinsk personale, 1 times arbejde for videnskabeligt personalt og 
4 timers sekretariatsarbejde pr. uge, og siden 1991 indgives oplysningerne fra nationalt 
plan. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
1) 1988 som samordnet EF-handlingsprogram ii) 1991, men Institut d'Hygiène et 
d'Epidémiologie har videreført projektet uofficielt uden støtte som service for 
samarbejdsnettene. 
Evaluering 
Eurosentinel fungerer som indsamlingscentral for oplysninger om aktiviteterne inden for 
netværk bestående af bestemte praktiserende læger og som kilde til videnskabelig 
assistance for de pågældende læger. Under influenza-epidemien i 1989 blev oplysningerne 
anvendt til at overvåge sygdommes spredning i hele Europa, til at tilskynde til 
vaccinationer samt til at informere medierne i visse lande. 
Projektet kunne medvirke til at udvikle bestemte alarmeringsnetværk i lande, hvor 
sådanne ikke findes, og endvidere muliggøre internationale undersøgelser baseret på de 
deltagernet, som allerede er etableret. 
21 
4 - WHO's europæiske overvågningsprogram til bekæmpelse af infektioner og 
forgiftninger, som forårsages af fødevarer 
Undersøgte sygdomme 
Sygdomme forårsaget af fødevarer, defineret som "infektioner eller forgiftninger, som 
opstår, eller som man mener opstår, ved indtagelse af fødevarer eller vand". 
Informationskilder 
Den ansvarlige overvågningsinstitution. Kriterierne for at medtage oplysninger er 
forskellige i de enkelte lande; nogle anser kun en sygdom for at være forårsaget af 
fødevarer, når smitstoffet både identificeres hos patienten og i fødevarerne, mens andre 
anser epidemiologiske beviser for at være tilstrækkelige, og andre igen medtager samtlige 
tilfælde af diare. 
Deltagerlande og metoder 
Landene fremsender deres oplysninger på forskellig vis; oplysningerne fremsendes til det 
veterinærmedicinske institut Robert von Ostertag i Berlin (FAO/WHO's samarbejdscenter 
for forskning og uddannelse på området fødevarehygiejne og zoonoser). Oplysninger til 
rådighed nu eller indtil for nylig om Albanien, Tyskland, Østrig, Belgien, Bulgarien, 
Cypern, Danmark, Spanien, Finland, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Grækenland, 
Ungarn, Irland, Island, Israel, Italien, Luxembourg, Malta, Monaco, Norge, Nederlandene, 
Polen, Portugal, Rumænien, Sverige, Schweiz, Tjekkoslovakiet, Tyrkiet, USSR og 
Jugoslavien. 
Offentliggørelse af internationale rapporter, etc. 
Der er offentliggjort 5 rapporter, siden projektet blev iværksat. Den seneste, som dækker 
perioden 1986-1989, blev offentliggjort i 1992. Oplysningerne er inddelt i kapitler pr. 
land, med ringe forsøg på sammenligninger mellem landene. Mere aktuelle informationer 
formidles via rundskrivelser, som offentliggøres ca. 4 gange om året. 
Midler 
Oplysninger i form af tabeller fra de net, der deltager i Institut Robert von Ostertag. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) 1980 ii) under gennemførelse. Programmet skal indgå som et af fire led i en pilot­
undersøgelse vedrørende sikkerheden i forbindelse med fødevarer, et af de fire 
delprojekter under det europæiske ENS/CARE-telematikprogram vedrørende nervesyste­
met, som Europa-Kommissionen finansierer med henblik på at udbygge de europæiske 
telematiske netværk på de pågældende områder. 
Evaluering 
Tilskynder de nationale regeringsorganers bestræbelser for at forebygge og bekæmpe 
sygdomme, som forårsages af fødevarer. 
22 
5 - Den britiske enhed for pediatrisk overvågning (BPSU) og Foreningen afpediatriske 
selskaber og sammenslutninger i Europa 
Undersøgte syggprntne 
Infektionssygdomme og infektionstilstande hos patienter under 16 (indtil 12 sygdomme 
og forstyrrelser). Man undersøger endvidere forskellige sjældne ikke-smitsomme tilstande. 
Blandt infektionssygdommene skal nævnes AIDS/HIV, neonatal herpes, skleroserende 
leukoencephalopati, Gassers syndrom, medfødt toxoplasmose, rheumatoid arthrit, 
medfødte røde hunde, associeret encephalitis (ROR), polio og mislykket vaccination mod 
Haemophilus influenzae type b (Hib). 
Informationskilder 
Definerede diagnoser af overvågede sygdomme, som de 1160 hospitalsbørnelæger, der 
deltager, indsender hver måned i form af rapporteringskort ("orange kort"). 
Deltagerlande og metoder 
Koordineringen varetages af overvågningsenheden (BPSU) under den britiske pediatriske 
sammenslutning i London. Som et vigtigt træk ved projektet skal der indsendes et 
negativt svar, hvis børnelægen ikke har konstateret tilfælde af en given overvåget sygdom. 
Oplysninger til rådighed om Det Forenede Kongerige og Irland; der er iværksat 
tilsvarende, men separate projekter i Tyskland og Nederlandene. 
Offentliggørelse af internationale rapporter, etc. 
Der er offentliggjort 6 årsrapporter, siden projektet blev iværksat, den seneste i 1993. 
Regelmæssige videnskabelige publikationer. 
Anvendte midler 
De hospital sbørnelæger, der deltager, indgiver rapporteringskort til BPSU. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) 1986 ii) under gennemførelse. Foreningen af pediatriske selskaber og sammenslutninger 
nedsatte en arbejdsgruppe i 1991 med henblik på at skabe et netværk bestående af 
europæiske enheder for pediatrisk overvågning. Gruppen, som omfatter 9 lande, indgav 
en ansøgning om fællesskabsfinansiering af et program for samordnede aktioner for 1993. 
Evaluering 
Projektet har forbedret evalueringsmulighedeme og fremskaffelsen af oplysninger af god 
kvalitet for en lang række sjældne sygdomme og forstyrrelser. Projektet er efterlignet i 
andre lande og evalueres nu af andre specialister. 
23 
6 - ÈURO.NIS-projektet vedrørende overvågning af nosokomielle infektioner 
Undersøgte sygdomme 
Nosokomielle infektioner og tilfælde af lungebetændelse på intensivafdelinger med 
henblik på at identificere risikofaktorer, evaluere foranstaltninger til bekæmpelse heraf 
samt foretage en feasibility-undersøgelse af et overvågningssystem. 
Informationskilder 
I en periode på en måned anmeldte de deltagende læger fra intensivafdelingerne på 
hospitaler, der var udtaget som en stikprøve blandt frivillige, de mikroorganismer, der var 
ansvarlige for nosokomielle infektioner, og som lægerne havde isoleret hos deres 
patienter, til de nationale centre. Der blev endvidere indgivet oplysninger om patienternes 
alder og køn, om hvorvidt patienterne var rygere/ikke-rygere, om infektionens omfang, 
den fulgte procedure, interkurrent sygdom/behandling samt tilstedeværelsen af en 
infektion ved indlæggelsen. 
Deltagerlande og metoder 
Oplysningerne blev fremsendt til Université de Lyon (Frankrig). Følgende lande deltog. 
Tyskland, Belgien, Danmark, Spanien, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Grækenland, 
Irland, Italien, Nederlandene, Portugal, Sverige og Schweiz. 
Offentliggørelse af internationale rapporter, etc. 
Koordinatorerne har analyseret risikofaktorerne. Man venter på en videnskabelig publika­
tion. 
Anvendte midler 
Deltagerne afholdt udgifterne til undersøgelsen i de forskellige lande. Det Europæiske 
Fællesskab leverede behandlingsprogrammel, tilrettelagde møder og finansierede de 
aspekter, som nødvendiggjorde samarbejde. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) 1990 ii) 1992: oplysningerne analyseres fortsat. Arbejdet "i marken" varede en måned. 
Evaluering 
Mulighed for at opstille normer for behandling af hospitalsindlagte patienter. 
24 
7 - WHO's projekt vedrørende overvågning af influenza 
Undersøgte sygdomme 
Influenza, som påvises serologisk eller ved at isolere virussen i et laboratorium. 
Informationskilder 
Prøver fra læger til diagnoselaboratorier i deltagerlandene. 
Deltagerlande og metoder 
Oplysningerne indsendes pr. post eller fax til WHO's samarbejdscentre for henvisning og 
forskning på influenzaområdet i London og Atlanta (De Forenede Stater). Oplysningerne 
kommer fra 46 laboratorier i 25 industrialiserede lande og 64 laboratorier i 52 andre lande 
og dækker næsten samtlige kontinenter. 
Offentliggørelse af internationale rapporter, etc. 
Fra Atlanta udsendes pr. fax en ugentlig rapport om sygdommens udvikling med hensyn 
til tid og sted. De indsamlede oplysninger gengives endvidere i afsnittet om influenza i 
WHO's ugentlige epidemiologiske bulletin. 
Anvendte midler 
Oplysningerne indgives af de ansvarlige institutter i deltagerlandene. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) 1990 og ii) under gennemførelse 
Evaluering 
Projektet er af afgørende betydning for fastlæggelse af de rigtige stammer, som skal indgå 
i vacciner mod influenza. Sammen med andre systemer til undersøgelse og overvågning 
kunne det åbne mulighed for at evaluere de epidemiologiske kendetegn ved de forskellige 
stammer. 
Kunne tjene for en model for internationalt samarbejde omkring overvågning af 
smitsomme sygdomme og samtidig gøre det muligt at bestemme, med hvilken hastighed 
en given influenza spreder sig i verden. 
25 
S - Influenza (EUROGROG) 
Undersøgte sygdomme 
Isolering i et laboratorium af influenzavirussen eller serologiske tegn på influenza 
kombineret med en klinisk diagnose ved hjælp af bestemte projekter og andre indikatorer 
for ikke-specifikke aktiviteter (f.eks. hospitalsaktiviteter, sygdomsfravær, forbrug af 
bestemte medikamenter). 
Informationskilder 
Prøver fra praktiserende læger til diagnoselaboratorier og forskellige andre aktiviteter, 
som tjener som indikatorer i de pågældende lande. 
Deltagerlande og metoder 
Oplysningerne sendes pr. post eller fax til Institut Pasteur i Paris. 
Offentliggørelse af internationale rapporter, etc. 
Institut Pasteur sender hver uge pr. post en bulletin vedrørende virussens aktivitet i 23 
lande (antal tilfælde pr. uge og pr. land eller pr. departement i Frankrig). 
Anvendte midler 
Oplysningerne indsendes af de ansvarlige institutter i deltagerlandene. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) 1984 ii) under gennemførelse. 
Evaluering 
Gør det muligt at evaluere de epidemiologiske kendetegn ved de forskellige stammer. 
Kunne tjene for en model for internationalt samarbejde omkring overvågning af 
smitsomme sygdomme og samtidig gøre det muligt at bestemme, med hvilken hastighed 
den pågældende influenza spreder sig i verden. Kunne endvidere give mere præcise 
oplysninger og dermed bane vej for en bedre harmonisering af de tærskler, der udløser 
en bestemt aktion. 
26 
9 - Europæisk arbejdsgruppe vedrørende Legionella-infektioner (EWGIJ) 
Undersøgte sygdomme 
Påvisning i et laboratorium af legionærsyge defineret i henhold til stramme 
diagnosticeringskriterier i tilfælde med en klinisk eller radiografisk diagnose af pneumoni. 
Informationskilder 
Tilfælde indberettet af læger/hospitalslæger og diagnoselaboratorier til de ansvarlige 
nationale koordineringscentre i de forskellige lande. 
Deltagerlande og metoder 
Oplysningerne sendes pr. post, pr. fax eller via telematisk forbindelse til centret for 
overvågning af smitsomme sygdomme (CDSC) under PHLS i London, som har afløst det 
nationale bakteriologiske laboratorium i Stockholm med henblik på en inkorporering af 
projektet i pilot-projektet for alarmering, et af de fire delprojekter under det telematiske 
program for Det Europæiske Nervesystem/CARE, som Kommissionen finansierer for at 
udvide de europæiske telematiske netværk. Følgende lande indsender oplysninger: 
Tyskland, Østrig, Belgien, Danmark, Spanien, Frankrig, Det Forenede Kongerige, 
Grækenland, Irland, Italien, Norge, Nederlandene, Portugal, Sverige, Schweiz, 
Tjekkoslovakiet, Tyrkiet, USSR og Jugoslavien. 
Offentliggørelse af internationale rapporter, etc. 
Centret i London udsender hver måned en diskette med individuelle oplysninger om 
diagnose, dato (forekomst, rapport), det besøgte sted og tidspunktet, patienten (alder, køn 
og bopæl) samt det institut, som har udsendt rapporten. Der foranstaltes endvidere 
alarmering, hvis der forekommer flere tilfælde på samme sted ("clusters"). 
Indsendte oplysninger 
De ansvarlige institutter i deltagerlandene indsender oplysninger. 
Datoen for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) 1987 ii) under gennemførelse 
Evaluering 
Eneste informationskilde for bestemte deltagerlande, hvor legionærsyge ikke er genstand 
for obligatorisk indberetning. Gør det muligt at kontrollere de foranstaltninger, der 
træffes, når der identificeres flere tilfælde på samme sted. Styrker de nationale 
institutioners bestræbelser for at bekæmpe sygdommen. Model for internationalt 
samarbejde. 
27 
JO - Den europæiske gruppe for overvågning af meningokokke-infektioner (EMGM) 
Undersøgte sygdomme 
Meningitis cerebrospinal i s epidemica og blodforgiftning. 
Informationskilder 
Tilfælde indberettet af de nationale centre, som er ansvarlige for overvågning af 
meningokokke-infektioner. 
Deltagerlande og metoder 
Oplysningerne sendes til King's College School of Medicine and Dentistry, University of 
London. Deltagerlande: Albanien, Tyskland, Østrig, Belgien, Bulgarien, Kroatien, 
Danmark, Spanien, Estland, Finland, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Grækenland, 
Ungarn, Irland, Island, Italien, Letland, Malta, Norge, Nederlandene, Polen, Portugal, 
Rumænien, Rusland, Slovakiet, Tjekkiet, Slovenien, Sverige, Schweiz, Tyrkiet, 
Jugoslavien. 
Offentliggørelse af internationale rapporter, etc. 
Regelmæssige rapporter med angivelse af antal tilfælde pr. land og pr. år. Der gives 
endvidere oplysninger om alder, profylaktisk og helbredende behandling og 
behandlingsresultat. Oplysninger om serogrupper og subtyper fra referencelaboratorier 
angives samt resistens over for sulfamider. 
Anvendte midler 
Oplysningerne indsendes af de ansvarlige institutter i deltagerlandene. 
Koordineringscentret finansieres af National Meningitis Trust (en britisk velgørende 
organisation). 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) ca. 1991 ii) under gennemførelse. Planer om en anmodning om EU-finansiering. 
Evaluering 
Standardisering af overvågning og af de anvendte laboratorieteknikker og -reagensmidler. 
Udarbejdelse af en revisionsprocedure for forvaltning af meningokokke-infektioner i 
Europa. 
28 
Il - WHO's samarbejdscenter for overvågning af og forskning vedrørende rabies 
Undersøgte sygdomme 
Rabies hos mennesker og dyr. 
Informationskilder 
Tilfælde indberettet af læger/hospitalslæger, dyrlæger og diagnoselaboratorier til de 
ansvarlige nationale koordineringscentre i de enkelte lande. 
Deltagerlande og metoder 
Oplysningerne sendes til WHO's samarbejdscenter for overvågning af og forskning 
vedrørende rabies under Forbundscentret for forskning i virale sygdomme hos dyr i 
Tubingen i Tyskland. Følgende lande indsender oplysninger: Tyskland, Østrig, Belgien, 
Bulgarien, Kroatien, Danmark, Spanien, Estland, Finland, Frankrig, Det Forenede 
Kongerige, Grækenland, Ungarn, Irland, Island, Italien, Letland, Luxembourg, Norge, 
Nederlandene, Polen, Portugal, Rumænien, Rusland, Slovenien, Sverige, Schweiz, 
Tjekkoslovakiet, Tyrkiet, Jugoslavien. 
Offentliggørelse af internationale rapporter, etc. 
Kvartalsvis rapport med angivelse af antal tilfælde pr. art, pr. distrikt/region og pr. 
kvartal. 
Indsendte oplysninger 
Oplysningerne indsendes af de ansvarlige institutter i deltagerlandene. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) ... ii) under gennemførelse. 
Evaluering 
Identificerer ændringer i epizootiske kredsløb. Giver oplysninger til de ansvarlige for 
dyre-immuniseringsprogrammer og gør det lettere at træffe beslutning om 
immuniseringsprofylakse hos mennesker. 
29 
12 - Det Europæiske Center for Epidemiologisk Overvågning af AIDS 
Undersøgte sygdomme 
AIDS og HIV-infektion 
Informationskilder 
De ansvarlige for de nationale systemer til overvågning af AIDS indsender hver tredje 
måned individuelle anonyme oplysninger om diagnosticerede AIDS-tilfælde. Der 
indsendes endvidere data, som er udledt af seroepidemiologiske undersøgelser vedrørende 
HIV, herunder informationer om metoder og resultaterne af de pågældende undersøgelser. 
Deltagerlande og metoder 
Samtlige lande i WHO's europæiske område, og dermed samtlige lande i Den Europæiske 
Union, deltager i overvågningssystemet. Der anvendes en fælles definition af tilfælde og 
standardiserede metoder til overførsel af informationer. Centret indsamler, analyserer og 
formidler resultaterne på europæisk plan. 
Offentliggørelse af internationale rapporter, etc. 
Oplysningerne samles i kvartalsvise rapporter med en ajourføring af resultaterne af AIDS-
overvågningen og forskellige artikler om seroepidemiologiske overvågningsundersøgelser 
eller europæiske multicenterundersøgelser. Fire kvartalsvise rapporter om WHO's 
europæiske område; fire rapporter udelukkende om landene i Den Europæiske Union, 
hvoraf to er ret detaljerede. Der udarbejdes endvidere videnskabelige publikationer af 
Centret eller andre brugere af de databaser, der stilles til rådighed for overvågnings- eller 
forskerhold i deltagerlandene. 
Anvendte midler 
Centret far tilsendt oplysninger på diskette eller elektronisk. Deltagerlandene modtager 
kopier af de oprettede databaser samt diapositiver med resultaterne (2 gange årligt). 
Rapporterne udsendes til et net med ca. 900 brugere. Standardiserede tabeller er endvidere 
til rådighed på Internet. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) 1984; ii) under gennemførelse. 
Evaluering 
Centret udsender regelmæssigt standardiserede oplysninger, som gør det muligt at 
evaluere situationen og tendenserne med hensyn til HIV/AIDS på europæisk plan. Det 
supplerer de bestræbelser, der udfoldes af nationale og internationale insitutitoner for at 
bekæmpe epidemien. Model for internationale samarbejdsbestræbelser. 
30 
B - Uddannelse 
/ - Institut pour le Développement de VEpidémiologie appliquée (IDEA) 
(Institut for udvikling af anvendt epidemiologi) 
Deltagere 
Specialister på folkesundhedområdet 
Varighed og sted 
Tre uger i Veyrier du Lac i Frankrig 
Ujriçrrisning 
Epidemiologi "i marken"» herunder et overvågningsprojekt (normalt en undersøgelse af 
kendskab, holdninger og praksis). 
Undervisning på fransk 
Evaluering (herunder officielt anerkendte eksamensbeviser) 
Deltagere, som gennemfører kurset, tir tildelt et bevis. 
Fo«tele fpr deltagerne. 
Bedre kendskab til undersøgelser "i marken". 
Ysgoii 
Den organisation, som sender personale på kursus, far større praktisk kompetence. 
Pato for j) p&fregynjelse, og n) afstøftmg 
i) 1984 ii) under gennemførelse. 
31 
2 - Seminarer vedrørende infektionssygdomme, smitsomme sygdomme i forbindelse med 
manglende hygiejne, overvågning af infektioner 
Deltagere 
Specialister og ansvarlige på folkesundhedsområdet (ca. 40 pr. seminar). 
Varighed og sted 
5 dage, Glasgow (Det Forenede Kongerige) 
Undervisning 
Epidemiologi og bekæmpelse af infektioner i et internationalt forum. 
Evaluering (herunder officielt anerkendte eksamensbeviser) 
Ingen. 
Fordele for deltagerne 
Udveksling af ideer og oprettelse af arbejdsrelationer på internationalt niveau. 
Værdi 
Oprettelse af netværk til udveksling af informationer. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) Har eksisteret længe ii) under gennemførelse. 
32 
C - Information 
Eurosiirveillance: Europæiske epidemiologisk bulletin om smitsomme sygdomme 
Undersøgte sygdomme 
Smitsomme sygdomme. 
Informationskilder 
Artikler, som offentliggøres i nationale bulletiner i Den Europæiske Unions medlemslande, artikler om 
rapporter vedrørende undersøgelser eller aktuelle hændelser, artikler med en opsummering af europæiske 
data. 
Deltagerlande og metoder 
Bulletinen udarbejdes af et fast fransk-engelsk hold. Det videnskabelige udvalg er sammensat af 
medlemmer af Réseau National de Santé Publique (Det nationale folkesundhedsnet) og Det Europæiske 
Center for Epidemiologisk Overvågning af AIDS for Frankrigs vedkommende og af PHLS -
Communicable Disease Surveillance Centre for Det Forenede Kongeriges vedkommende. Den Europæiske 
Unions 15 medlemsstater er repræsenteret ved redaktørerne for de nationale epidemiologiske bulletiner 
eller de ansvarlige for overvågningssystememe for de lande, som ikke offentliggør bulletiner. De 
pågældende udgør tilsammen redaktionsudvalget. 
Offentliggørelse af internationale rapporter, etc. 
I 1995 blev der udsendt et to-sproget, fransk-engelsk, nummer til personer, som er involveret i 
folkesundhedsspørgsmål (12 000 personer). Der er endvidere udfærdiget en elektronisk version til Internet. 
Der er nu planer om regelmæssig udgivelse på månedsbasis efter feasibility-undersøgelsen i 1995, som 
blev finansieret af Europa-Kommissionens GD V. 
Anvendte midler 
Der er planer om to årlige møder i redaktionsudvalget og seks møder i det videnskabelige udvalg til 
udvælgelse, ekspertvurdering og endelig udformning af artikler. Regelmæssig kontakt pr. fax eller 
elektronisk post sikrer endvidere et aktivt samarbejdsnet. Det Europæiske Center for Epidemiologisk 
Overvågning af AIDS er ansvarlig for redigering og formidling af bulletinen. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) 1995 ii) 1998 (for det projekt, der er indsendt til Kommissionen). 
Evaluering 
Feasibility-undersøgelsen viste, at der er tale om en succes, både med hensyn til interessen blandt læserne 
(besvarede et evalueringskema) og blandt de europæiske samarbejdspartnere. Eurosurveillance har til 
formål at sikre formidling af flere informationer inden for Den Europæiske Union om smitsomme 
sygdommes epidemiologi mellem nationale overvågningssystemer og personer, som er indvolveret i 
folkesundhedsspørgsmål. Tæt og regelmæssig forbindelse med de personer, der er ansvarlige for at 
formidle nationale informationer, burde endvidere sammen med selve bulletinen føre til en bedre og 
hurtigere udveksling af informationer og bidrage til en forbedret kontrol med smitsomme sygdomme i EU. 
33 
D - Andet 
Forskning vedrørende metoder til forvaltning af immuniseringsprogrammer i Europa 
Sygdomme 
Difteri, stivkrampe, kighoste, polio, mæslinger, faresyge, røde hunde. 
Aktiviteter 
De ansvarlige for de nationale immuniseringsprogrammer mødes for at skaffe sig viden om 
og bekræfte udviklingen på følgende tre områder: 
1 metoder til evaluering af den beskyttelse, vaccinationerne giver 
2 evaluering af de overvågningsmetoder, der anvendes til at påvise uønskede virkninger 
3 undersøgelse af sygdomsepidemier, som kan gøres til genstand for forebyggelse ved 
vaccination (særlig med hensyn til mæslinger). 
International koordinering 
Det internationale center for pediatri i Paris. 
Finansiering 
Finansieres som samordnet aktion af EF. 
Dato for i) påbegyndelse og ii) afslutning 
i) 1991 ii) under gennemførelse. 
Vffrdi 
Indsamling af oplysninger om struktur og procedurer i deltagerlandene. Giver 
deltagerlandene mulighed for at udveksle erfaringer og indhente oplysninger om nye 
teknikker (f.eks. spyttest til påvisning af antistoffer mod mæslinger). 
34 
II. PLANLAGT SAMARBEJDE 
A - Overvågning 
1 - SALMET 
Undersøgte sygdomme 
Laboratoriebekræftet salmonellose hos mennesker 
Informationskilder 
De ansvarlige nationale samarbejdscentre sender deres rapporter til den europæiske 
koordinator. Drøftelser og udveksling af isolater koordineres af Public Health Laboratory 
Service (PHLS) i London med henblik på at harmonisere lysotypi på europæisk plan. 
Deltagerlande og metoder 
De enkelte samarbejdscentre indsender regelmæssigt oplysninger på diskette til den 
europæiske koordinator. Repræsentanter for Tyskland, Belgien, Danmark, Spanien, 
Frankrig, Det Forenede Kongerige, Irland, Italien, Nederlandene, Portugal, Sverige og 
Schweiz har deltaget i et seminar i London, hvor de modtog nærmere forklaringer. 
Fremsendelse af informationer på internationalt plan 
Der oprettes en base med generelle oplysninger, som sendes til hvert enkelt land. PHLSs 
"system til påvisning af undtagelser" bliver anvendt til at analysere informationer med 
henblik på at identificere usædvanligt mange tilfælde af salmonellose og lette påvisning 
af epidemier. 
Dato for i) påbegyndelse 
i) 1993. Programmet har været finansieret inden for rammerne af en samordnet EØF-aktion 
under Biomed 1- projektet (Videnskab, Forskning og Udvikling). Programmet skal efter 
planen indgå som et af smitsomme sygdomme-elementerne i pilot-projektet vedrørende 
alarmering, som er et af fire delprojekter under det telematiske program Europæisk 
Nervesystem (ENS/CARE), som Kommissionen finansierer med henblik på at udbygge de 
europæiske telematiske netværk. 
Interesse 
Identificere problemer, som skyldes Salmonella, på europæisk plan. Øge mulighederne for 
at påvise epidemier, som rammer flere lande. Harmonisere referenceteknikker. 
35 
2 - CARE. SNE til overvågning af influenza 
Undersøgte sygdomme 
Isolering i laboratorium af influenzavirussen eller serologiske spor af en influenza-infektion 
kombineret med en klinisk diagnose, ved hjælp af bestemte projekter. 
Informationskilder 
Det ansvarlige nationale samarbejdscenter sender oplysningerne til den europæiske 
koordinator. 
Deltagerlande og metoder 
Samarbejdscentrene sender deres oplysninger via telematisk net til den europæiske 
koordinator på Université de Cité 2 i Paris. 
Fremsendelse af informationer på internationalt plan 
Der er planer om at oprette en base med detaljerede oplysninger, som kan konsulteres 
direkte af nettets deltagere. 
Dato for påbegyndelse 
i) 1990. Programmet skal efter planen indgå som et af smitsomme sygdomme-elementerne 
i pilotprojektet vedrørende alarmering, som er et af fire delprojekter under det telematiske 
program Europæisk Nervesystem (ENS/CARE), som Kommissionen finansierer med 
henblik på at udbygge de europæiske telematiske netværk. 
Interesse 
Kan fremme foranstaltninger på grundlag af oplysningerne. 
36 
3 - WlfO-program for overvågning på verdensplan med henblik på identifikation og 
modforanstaltninger i forbindelse med nye sygdomme 
Undersøgte sygdomme 
Nye sygdomme, som opstår eller dukker op igen, samt mikroorganismer, som er resistente 
over for medikamenter. 
Informationskilder 
Bedre fremsendelse af oplysninger fra laboratorier i de enkelte lande til de eksisterende 
WHO-samarbejdscentre, som udvides. 
Deltagerlande/organisationer og metoder 
WHO i Geneve (Afdelingen for smitsomme sygdomme i nært samarbejde med afdelingerne 
for epidemiologisk overvågning, sundhedstilstand og evaluering af tendenser og 
humanitære aktioner samt katastrofeopfølgning). 
Informationer om bakteriel antibioresistens formidles via edb-net (WHONET). 
Fremsendelse af informationer på internationalt plan 
Skal bestemmes nærmere. 
Dato for i) påbegyndelse 
i) 1994 
Interesse 
Større kapacitet i de enkelte lande. Større interventionskapacitet på WHO-niveau for at 
lette en omgående samordnet aktion. Uddannelseselementer inkorporeres, og mulighederne 
for forskning udbygges. 
37 
•/ - Europæisk gruppe til undersøgelse af ( kissers syndrom 
Undersøgte sygdomme 
Kliniske diagnoser af Gassers syndrom og isolering i laboratorium af E. cø//-stammer, som 
afgiver verotoxin. 
Informationskilder 
Pediatriske dialyse-enheder og mikrobiologiske diagnoselaboratorier. 
Deltagerlande og metoder 
Der er allerede fremsendt rapporter pr. post til Universitetet i Wurzburg i Tyskland. Italien 
indgiver også en række oplysninger. Belgien og Det Forende Kongerige har tilkendegivet 
interesse. 
Fremsendelse af informationer på internationalt plan 
Hidtil ingen. 
Dato for i) påbegyndelse 
i) Italien og Tyskland har udvekslet informationer siden 1988. Programmet har været 
genstand for en ansøgning om finansiering som samordnet EØF-aktion under 
Kommissionens Biomed 1-projekt (Videnskab, Forskning og Udvikling). 
Interesse 
Sygdommen er ret sjælden, men bivirkningerne er alvorlige. Europæisk overvågning kunne 
gøre det lettere at identificere risikofaktorer. 
38 
5 - Europæisk netværkfor medfødt toxoplasmose 
Undersøgte sygdomme 
Medfødt toxoplasmose skal defineres på grundlag af kliniske data og 
1 aboratorieoply sni nger. 
Informationskilder 
Institutionerne i deltagerlandene er anmodet om at identificere populationer af gravide, som 
defineres geografisk i byområder og om muligt i landdistrikter. Oplysninger om 
seroprævalensen sammenholdes. Der er endvidere stillet forslag om en stikprøvevis 
behandling i flere centre, samt et langsigtet kohorte-studie af børn af kvinder, hvis 
serokonversion blev påvist under graviditeten. 
Deltagerlande og metoder 
Oplysninger om forskellige aspekter ved arbejdet fremsendes til forskellige 
koordineringscentre. Følgende lande deltog i et indledende seminar: Tyskland, Østrig, 
Belgien, Danmark, Spanien, Finland, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Ungarn, Italien, 
Norge, Nederlandene, Polen, Sverige og Schweiz. Koordinationen varetages af Statens 
Seruminstitut i København. 
Fremsendelse af informationer på internationalt plan 
Hidtil ingen 
Dato for i) påbegyndelse 
i) 1993. Programmet har været finansieret som samordnet EØF-aktion under 
Kommissionens Biomed 1-projekt (Videnskab, Forskning og Udvikling). 
Interesse 
Ved en analyse af oplysningerne fra de forskellige områder far man et indtryk af, hvilken 
bane infektionen følger. Standardisering og kvalitetssikring på europæisk plan muliggør 
bedre diagnose og behandling. Usikkerheden om behandlingsresultatet kunne gøres mindre. 
39 
6 - Undersøgelse af kontrol med tilfælde af listeriose i de nordiske lande. 
Undersøgte sygdomme 
Listeriose. 
Informationskilder 
Lægerne i deltagerlandene sender en fax-meddelelse om tilfælde af listeriose til deres 
nationale institut for bekæmpelse af infektionssygdomme. Oplysningerne samles i tabeller 
og fordeles på år, land, enkeltindivider (med angivelse af alder, køn, erhverv, sygdommens 
kliniske tilstand og i forbindelse med kvinder, oplysning om, hvorvidt de er gravide), 
Deltagerlande og metoder 
Oplysningerne fremsendes på diskette pr. post til koordineringscentrene i Oslo og 
Universitetet i Uppsala. Deltagerlande: Danmark, Finland, Norge og Island. 
Fremsendelse af oplysninger på internationalt plan 
Sker på et senere tidspunkt. Formatet er endnu ikke fastlagt. 
Dato for i) påbegyndelse 
i) 1991 (planlægning) 
Interesse 
Bedre forståelse af de faktorer, der medvirker til, at sygdommen opstår og spredes. 
40 
B - Uddannelse 
Europæisk program for undervisning i epidemiologi "i marken" 
Deltagere 
Læger, dyrlæger og specialister på folkesundhedsområdet, der har afsluttet deres studier 
med et eksamensbevis, i de europæiske lande (i første omgang 6-12 personer) 
Varighed og sted 
En måneds teoretisk uddannelse i et center, som bestemmes ved rotation, efterfulgt af et 
praktikantophold af 22 måneders varighed i et andet land end den studerendes 
oprindelsesland. 
Undervisning 
Anvendt epidemiologi i forbindelse med smitsomme sygdomme samt andre risici forbundet 
med omgivelserne. 
Et rimeligt kendskab til engelsk og sproget i det land, hvor praktikantopholdet finder sted, 
men sprog anvendes ikke som adgangskriterium i forbindelse med kurset. 
Evaluering fherunder officielt anerkendte eksamensbeviser) 
Ingen, selvom der er fastsat visse mål for undervisningen, f.eks. evne til at: 
1) påvirke beslutningstagere og ansvarlige inden for sundhedsvæsenet 
2) påtage sig det nødvendige ansvar i en epidemiologisk afdeling og træffe 
modforanstaltninger, hvis der forekommer grupper af tilfælde (clusters) 
3) udvikle og videreføre internationale perspektiver. 
Fordele for deltagerne 
Videreuddannelse i epidemiologi "i marken" og i beslutningstagning i tilfælde af alvorlige 
problemer med betydning for folkesundheden. 
Værdi 
Uddannelse af en række specialister, som varetager folkesundsmæssige problemer på 
europæisk plan. 
Fælles fremgangsmåde i forbindelse med mange problemer på basis af en fælles 
uddannelse, som letter harmonisering af foranstaltninger og beslutninger på europæisk plan. 
Dato for i) påbegyndelse 
i) i 1995 iværksættes programmet, og herefter kan de første studerende påbegynde deres 
uddannelse på to år. 
41 
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE 
om oprettelse af et netværk til epidemiologisk overvågning af og kontrol med 
smitsomme sygdomme i Det Europæiske Fællesskab 
-K 
BEGRUNDELSE 
1. Kommissionen præciserede i sin meddelelse KOM(93)559 af 24. november 1993 om 
rammerne for en indsats til fremme af folkesundheden de principper og metoder, der skal 
lægges til grund for gennemførelsen af de tilsvarende fællesskabsaktiviteter, som tager 
sigte på at nå de mål for sundhedsbeskyttelse, der er fastsat i artikel 3(o) og 129, i 
traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Fællesskabet har til opgave at 
støtte medlemsstaternes bestræbelser på folkesundhedsområdet og hjælpe dem med at 
formulere deres mål og gennemføre deres strategier for derigennem at medvirke til at 
sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau i hele Fællesskabet, og samtidig skal 
Fællesskabet have det mål for øje at udbrede de hidtil bedste resultater inden for givne 
sektorer fra bestemte områder i Fællesskabet. 
2. I overensstemmelse med artikel 129 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske 
Fællesskab forelægger Kommissionen forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelser 
om tilskyndelsesforanstaltninger, der har til formål at bidrage til et højt 
sundhedsbeskyttelsesniveau for mennesker. De pågældende foranstaltninger tager sigte på 
at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne, at støtte deres indsats, at fremme 
samordning af deres politikker og programmer, samt at fremme samarbejde med 
tredjelande og med internationale organisationer, der beskæftiger sig med folkesundhed. 
Kommissionens forslag, som er baseret på artikel 129, og som allerede blev omtalt i 
arbejdsprogrammet for 1995, tager udgangspunkt i Fællesskabets og medlemsstaternes 
fælles kompetence og har til formål at oprette et netværk for epidemiologisk overvågning 
af og kontrol med smitsomme sygdomme i Det Europæiske Fællesskab. Medlemsstaterne 
deltager fuldt ud i opbygningen og iværksættelsen af det pågældende netværk, og 
netværket skulle derfor åbne mulighed for samarbejde og koordinering i forbindelse med 
indsamling, behandling og udveksling af de informationer, der er nødvendige for at 
forebygge og begrænse smitsomme sygdomme. Fællesskabsaktionen er derfor centreret 
om forebyggelse af sygdomme og gennemføres under iagttagelse af princippet om 
subsidiaritet og kravet om proportionalitet. 
3. Smitsomme sygdomme, som forårsages af forskellige mikrober, har tendens til at 
spredes blandt mennesker og over land, hovedsagelig på grund af menneskers 
bevægelighed og i mindre omfang varekredsløb samt distribution af drikkevand og 
fødevarer, og hertil kommer faktorer som klimaforandringer (klodens opvarmning), større 
resistens over for antibiotika, enkeltpersoners immunologiske tilstand, levevilkår (sociale 
og økonomiske problemer). Jo mere og jo længere mennesker rejser, jo større er risikoen 
for, at de pågældende sygdomme spredes som epidemier, og jo større er risikoen derfor 
for, at befolkningers sundhedstilstand ændres. Fra asiatisk influenza eller kolera til HIV-
infektion, som fører til AIDS - der er mange eksempler i historien og dagligdagen til at 
illustrere og bekræfte disse forhold. De agenser, som forårsager smitsomme sygdomme, 
kender ikke til geografiske grænser. Endvidere risikerer forskellige befolkningsgrupper 
i stadig større omfang at blive smittet af de pågældende agenser på trods af væsentlige 
fremskridt inden for beskyttelse af folkesundheden. 
13 
4. De foranstaltninger, som de ansvarlige sundhedsmyndigheder skal træffe på nationalt 
plan for at hindre de pågældende smitsomme sygdomme i at brede sig eller opstå, 
forudsætter derfor helt klart et så nøje kendskab som muligt til den epidemiologiske 
situation. Det kan man kun fa via en systematisk indsamling af informationer om 
sygdommene, en analyse af de pågældende informationer, en fortolkning herafog endelig 
formidling af oplysningerne til de instanser, der er ansvarlige for folkesundheden. Som 
helhed betragtet svarer de pågældende aktiviteter til epidemiologisk overvågning, som 
hovedsagelig har et praktisk mål, nemlig at fremskaffe informationer for at kunne reagere 
omgående. I forbindelse med smitsomme sygdomme er specialisterne enige om, at det 
vigtigste af alt er overvågning, for her kan man udnytte resultaterne til at sikre 
begrænsning og forebyggelse af de pågældende sygdomme. Epidemiologisk overvågning 
har talrige gange vist sig at være.en rentabel foranstaltning, for de midler, der anvendes 
hertil, opvejes fuldt ud af de sygdomstilfælde, man undgår. 
5. Europa anses for at være en enhed, og derfor er det i denne generelle kontekst 
nødvendigt at udvide og sikre en effektiv koordinering af overvågningen af smitsomme 
sygdomme. Rådet og medlemsstaternes sundhedsministre forsamlet i Rådet vedtog derfor 
den 13. november 1992 en resolution1, hvor Kommissionen blev opfordret til at se 
nærmere på de eksisterende bestemmelser, der foreskriver et samarbejde mellem 
medlemsstaterne om overvågning af smitsomme sygdomme, herunder sygdomme, der 
spredes gennem levnedsmidler, samt bestemmelser vedtaget af 
Verdenssundhedsorganisationen (WHO), at identificere behov og mangler samt at 
fremsætte forslag om forbedring. Europa-Parlamentet opfordrede i sin beslutning om 
sundhedspolitik efter Maastricht2 Kommissionen til at oprette et grænseoverskridende 
netværk for anmeldelsespligtige sygdomme med det formål at udforme arbejdsdefinitioner 
for sådanne sygdomme, indsamle, ajourføre, analysere og udbrede medlemsstaternes 
oplysninger om anmeldelsespligtige sygdomme samt samarbejde med nationale og 
internationale organer på dette område. Endvidere opfordrede Rådet i sine konklusioner 
af 13. december 19933 Kommissionen til at fremsætte forslag om indførelse af et 
epidemiologinet i Fællesskabet. Kommissionen foreslog i sin meddelelse om rammerne 
for en indsats til fremme af folkesundheden KOM (93)559 af 24. november 1993 og i sin 
meddelelse om AIDS og visse andre smitsomme sygdomme KOM (94)413 af 9. 
november 1994, at der træffes særlige fællesskabsforanstaltninger, bl.a. med henblik på 
at oprette og udbygge et overvågningsnetværk. Kommissionen har derfor henvendt sig til 
eksterne konsulenter, både nationale eksperter, som er kompetente på området 
overvågning af og kontrol med smitsomme sygdomme, og udvalget af højtstående ledere 
fra sundhedsministerierne, hvis kommentarer man har taget hensyn til i fuldt omfang. 
6. Nærværende forslag tager derfor sigte på at indføre et tæt samarbejde og en effektiv 
koordinering mellem medlemsstaterne i forbindelse med rutinemæssig overvågning og 
overvågning i nødstilfælde for på den måde at forbedre forebyggelsen af og kontrollen 
med en bestemt række alvorlige smitsomme sygdomme, som nødvendiggør indførelse af 
foranstaltninger med henblik på at beskytte forskellige befolkningsgrupper. Forslaget er 
udarbejdet i overensstemmelse med fællesskabsforanstaltninger, som allerede er indført 
på lignende områder for at sikre, at analoge målsætninger imødekommes. De pågældende 
oplysninger indsamles under ét og gør det ikke i noget tilfælde muligt at identificere 
EFT C 326 af 11.12.1992 
EFT C 329 af 06.12.1993, s. 375 
EFT C 15 af 18.01.1994 
MV| 
enkeltpersoner! De er derfor ikke i strid med de fællesskabsbestemmelser, som er ved at 
blive, eller som allerede er vedtaget, vedrørende beskyttelse af personlige oplysninger, 
som f.eks. Rådets direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med 
behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger4, vedtaget 
den 24. oktober 1995. Oplysningerne er tværtimod i overensstemmelse med 
fællesskabsbestemmelserne om udveksling af informationer mellem administrationer. 
Endvidere omfatter afgørelsen særlige bestemmelser, som skal sikre sammenhæng med 
den politik, der føres på andre relevante områder inden for Fællesskabet, dvs. den fælles 
landbrugspolitik, fri bevægelighed for varer og personer og udveksling af oplysninger 
mellem administrationer. 
7. Ved oprettelsen af netværket for overvågning af smitsomme sygdomme tages der 
hensyn til de givne foranstaltninger på europæisk plan. Det tilstræbes endvidere at undgå 
dobbeltarbejde ved at fa medlemsstaterne til at indføre et fælles overvågningsbegreb og 
sammen med dem definere nødvendige oplysninger og hensigtsmæssige metoder for hver 
gruppe af smitsomme sygdomme. Efter en fremgangsmåde, som skal fastlægges nærmere, 
skabes der forbindelse til kompetente internationale organisationer, tredjelande, f.eks. 
USA, som man allerede har planlagt at samarbejde med, og til overvågningsnetværk, som 
medlemsstaterne allerede indgår i. 
8. Forslaget til afgørelse vil medføre en merværdi på flere måder: 
a) På fællesskabsplan etableres der en velstruktureret, troværdig og effektiv 
kommunikation på permanent basis mellem de myndigheder i medlemsstaterne, som er 
ansvarlige for overvågning af og kontrol med smitsomme sygdomme, hvilket ikke findes 
på indeværende tidspunkt; 
b) Det bliver lettere for alle at foretage en hurtig, troværdig og acceptabel identifikation 
af smitsomme sygdomme, som opstår enten inden for Fællesskabet eller udenfor, og som 
så indføres eller risikerer at blive indført; 
c) De kompetente myndigheder far mulighed for og midler til at rådføre sig med hinanden 
om, hvilke forebyggende foranstaltninger der skal træffes; der ydes støtte til koordineret 
indførelse af foranstaltninger og til vurdering af foranstaltningernes effektivitet; 
d) Myndighederne far den nødvendige hjælp, bl.a. til at klare vanskeligheder med at 
analysere og tolke oplysninger og til at formidle de foranstaltninger, der er nødvendige 
for at hindre smitsomme sygdomme i at spredes; 
9. Den planlagte indsats på området forudsætter, at Europa-Parlamentet og Rådet 
vedtager en afgørelse om indførelse af en fællesskabsordning, som åbner mulighed for 
samarbejde mellem medlemsstaterne og koordinering af deres respektive ordninger på 
området. Det er ikke nødvendigt at harmonisere retsforskrifter og administrative 
bestemmelser på området. 
EFT L 281 af 23.11.95, s. 31 
Forslag til 
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÂPETS AFGØRELSE 
om oprettelse af et netværk 
til epidemiologisk overvågning af og kontrol 
med smitsomme sygdomme 
i Det Europæiske Fællesskab 
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 
129, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen1, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg2, 
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget3, og ud fra følgende betragtninger: 
Fællesskabet prioriterer forebyggelse af sygdomme, særlig alvorlige sygdomme, og det 
forudsætter en samlet fremgangsmåde, som er koordineret mellem medlemsstaterne 
indbyrdes; 
Europa-Parlamentet opfordrede i sin beslutning om sundhedspolitik efter Maastricht4 
Kommissionen til at oprette et grænseoverskridende netværk for anmeldelsespligtige 
sygdomme med det formål at udforme arbejdsdefinitioner for sådanne sygdomme, 
indsamle, ajourføre, analysere og udbrede medlemsstaternes oplysninger om 
anmeldelsespligtige sygdomme samt samarbejde med nationale og internationale organer 
på dette område; 
i henhold til Rådets resolution af 2. juni 1994 om Fællesskabets indsats til fremme af 
folkesundheden5 bør man på indeværende tidspunkt bl.a. prioritere smitsomme sygdomme; 
1 EFT 
2 EFT 
3 EFT 
4 EFT C 329 af 06.12.1993, s. 375 
5 EFT C 165 af 17.06.1994, s. 1 
H€ 
i henhold til Rådets konklusioner af 13. december 19936 er det vigtigt, at der indføres et 
net på fællesskabsniveau til overvågning af og kontrol med smitsomme sygdomme med 
det hovedformål at indsamle oplysninger fra medlemsstaternes overvågningsnet; 
i de samme konklusioner opfordrer Rådet Kommissionen til i forslagene til rammen om 
indsatsen på folkesundhedsområdet7 at lægge særlig vægt på indførelse af et 
epidemiologi net i Fællesskabet under hensyntagen til det igangværende arbejde og de 
eksisterende foranstaltninger i Fællesskabet og i medlemsstaterne og påse, at 
oplysningerne er sammenlignelige og forenelige; 
Rådet og medlemsstaternes sundhedsministre forsamlet i Rådet understreger i deres 
resolution af 13. november 19928, at det er hensigtsmæssigt at forbedre dækningsgraden 
og effektiviteten af de eksisterende netværk til overvågning af smitsomme sygdomme 
mellem medlemsstaterne (herunder på edb-området), og hensigtsmæssigt at opretholde, 
etablere eller styrke samordningen mellem dem med henblik på at overvåge udbrud af 
smitsomme sygdomme, når dette kan give de eksisterende foranstaltninger ekstra 
gennemslagskraft; 
Rådet og medlemsstaternes sundhedsministre forsamlet i Rådet understreger i den samme 
resolution værdien af at samle de data, der er indsamlet i medlemsstaterne vedrørende et 
begrænset antal sjældne og alvorlige sygdomme, som kun kan studeres epidemiologisk 
på grundlag af et omfattende materiale; 
Rådet og medlemsstaternes sundhedsministre forsamlet i Rådet opfordrer i samme 
resolution Kommissionen til at undersøge, om det er hensigtsmæssigt at gennemføre 
visse prioriterede forslag vedrørende kontrol med og overvågning af smitsomme 
sygdomme, bl.a. i betragtning af deres omkostningseffektivitet; 
i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet kan Fællesskabet kun træffe nye 
foranstaltninger på et område, som ikke udelukkende henhører under dets kompetence, 
som f.eks. epidemiologisk overvågning af og kontrol med smitsomme sygdomme, når 
målet med de pågældende foranstaltninger, på grund af omfang eller virkninger, bedre kan 
nås på fællesskabsplan end i en enkelt eller flere medlemsstater; 
i forbindelse med foranstaltninger på sundhedsområdet skal der tages hensyn til andre 
aktioner, som Fællesskabet gennemfører på folkesundhedsområdet, eller som har 
betydning herfor; 
Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse .../.../EF om vedtagelse af et EF-
handlingsprogram vedrørende forebyggelse af AIDS og visse andre smitsomme 
sygdomme inden for rammerne af indsatsen på folkesundhedsområdet9 omhandler en 
række fællesskabsaktioner, der bl.a. tager sigte på oprettelse og udbygning af netværk til 
overvågning af og kontrol med visse smitsomme sygdomme og tidlig påvisning af de 
pågældende smitsomme sygdomme samt fremme af uddannelse af epidemiologer, som 
skal arbejde i marken; 
EFT C 15 af 18.01.1994, s.6 
KOM (93) 559, endelig udg. af 24.11.1993 
EFT C 326 af 11.12.1992, s. 1 
EFT .... 
'!} 
samarbejde med kompetente internationale organisationer, bl.a. om klassifikation af 
sygdomme, skal fremmes; 
samarbejde med tredjelande, bl.a. i nødstilfælde, eller når alvorlige smitsomme sygdomme 
dukker op igen, skal støttes; 
alvorlige smitsomme sygdomme, som er opstået eller dukket op igen for nylig, har vist, 
at Kommissionen i nødstilfælde bør modtage alle nyttige informationer hurtigt og i en 
hensigtsmæssig udformning; 
ved at fastsætte specifikke fællesskabsbestemmelser er det muligt at sikre, at samtlige 
medlemsstater bliver informeret hurtigt i nødstilfælde, for at befolkningen kan sikres 
beskyttelse; 
bestemmelserne i Rådets direktiv 92/117/EØF10 af 17.12.93, om 
beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke zoonotiske agenser 
hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbårne infektioner og 
forgiftninger finder også anvendelse på informationer om zoonoser, som påvirker 
mennesker, og direktivet indeholder bestemmelser om en procedure for indsamling og 
overførsel af informationer om et vist antal zoonoser og zoonotiske agenser; 
oprettes der et netværk til epidemiologisk overvågning af og kontrol med smitsomme 
sygdomme på fællesskabsplan, forudsætter det nødvendigvis, at retsforskrifter om 
beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger 
overholdes, og at der indføres foranstaltninger, som kan sikre fortrolighed og sikkerhed 
i forbindelse hermed; Europa-Parlamentet og Rådet vedtog den 24. oktober 1995 direktiv 
95/46/EF, som vedrører dette område; 
fællesskabsprojekteme inden for telematisk dataudveksling mellem administrationer 
(IDA)11 og G7-projekterne bor indgå i en tæt samordning med fællesskabsaktioner, som 
iværksættes på området epidemiologisk overvågning af og kontrol med smitsomme 
sygdomme; 
det er vigtigt, at kompetente nationale strukturer udvider deres samarbejde i nødstilfælde, 
særlig med hensyn til at identificere biologiske prøver; 
fællesskabsbestemmelserne om hurtig udveksling af informationer påvirker ikke 
medlemsstaternes rettigheder og forpligtelser i henhold til traktaterne eller bilaterale og 
multilaterale aftaler; 
det er vigtigt, at Kommissionen iværksætter fællesskabsnettet i tæt samarbejde med 
medlemsstaterne; det er i den forbindelse nødvendigt at indføre en procedure, der gør det 
muligt at sikre, at medlemsstaterne deltager fuldt ud i iværksættelsen; 
Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen indgik den 20. december 1994 en modus 
v/vewd/-aftale om gennemførelsesbestemmelserne til akter, som vedtages i henhold til 
proceduren i traktatens artikel 189B -
10 EFT L 62 af 15.03.93, s. 38 
11 EFT L 269 af 11.11.1995, s. 23 
76 
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
Artikel 1 
Der oprettes et almindeligt net til epidemiologisk overvågning af og kontrol med 
smitsomme sygdomme i Det Europæiske Fællesskab. 
Fællesskabsnettet oprettes ved, at strukturer, som i de enkelte medlemsstater og under 
disses ansvar indsamler oplysninger om epidemiologisk overvågning og koordinerer 
kontrolforanstaltninger, sættes i permanent forbindelse med hinanden ved hjælp af alle 
hensigtsmæssige tekniske midler. 
Artikel 2 
I nærværende direktiv forstås ved: 
1 - epidemiologisk overvågning: løbende systematisk indsamling, analyse, fortolkning og 
formidling af informationer og sundhedsrelaterede oplysninger om smitsomme sygdomme 
med henblik på at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse heraf. 
2 - kontrol med smitsomme sygdomme: samtlige de foranstaltninger, som myndighederne 
med kompetence på folkesundhedsområdet træffer med henblik på at standse spredningen 
af smitsomme sygdomme, samt epidemiologiske undersøgelser, særlig tilsyn med de 
pågældende sygdommes spredning i tid og rum samt analyse af risikoen for at blive 
smittet, hvor resultaterne gør det muligt at definere hensigtsmæssige foranstaltninger til 
forebyggelse heraf. 
Artikel 3 
For den enkelte medlemsstat finder epidemiologisk overvågning af og kontrol med 
smitsomme sygdomme på fællesskabsplan anvendelse, når: 
a) alvorlige og/eller sjældne smitsomme sygdomme eller grupper af sygdomme, som står 
anført i bilaget, optræder for første gang eller på ny på medlemsstatens område; 
b) alvorlige og/eller sjældne smitsomme sygdomme eller grupper af sygdomme, som står 
anført i bilaget, indføres på medlemsstatens område fra en anden medlemsstat eller et 
tredjeland. 
Artikel 4 
Med henblik på gennemførelse af nærværende afgørelse bistås Kommissionen af et 
udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens 
repræsentant som formand. 
Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der 
skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som 
formanden kan fastsætte under hensyntagen til det pågældende spørgsmåls hastende 
karakter. Det udtaler sig med det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for 
Li 13 
vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Under 
afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for 
medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel Formanden deltager ikke i 
afstemningen. 
Kommissionen vedtager de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med 
udvalgets udtalelse. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med 
udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelægger 
Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. Rådet 
træffer afgørelse med kvalificeret flertal. 
Har Rådet, efter en frist på 3 måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet, ikke 
truffet nogen afgørelse, vedtager Kommissionen de foreslåede foranstaltninger og 
iværksætter dem straks. 
Artikel 5 
De i artikel 4 omtalte foranstaltninger vedrører: 
en definition af tilfælde, særlig en klinisk definition og i givet fald en 
mikrobiologisk karakteristik af den sygdomsforårsagende agens; 
art og type data og informationer, som skal indsamles af de i artikel 1 anførte 
strukturer inden for rammerne af den epidemiologiske overvågning; 
, metoder til epidemiologisk og mikrobiologisk overvågning; 
beskyttelsesforanstaltninger, der skal træffes, særlig i havne og lufthavne og 
navnlig i nødstilfælde; 
informationer, henstillinger og vejledninger i god praksis til brug for befolkningen; 
Artikel 6 
Hver af de i artikel 1 anførte strukturer giver fællesskabsnettet og Kommissionen 
meddelelse om: 
a - de i artikel 2 anførte informationer og foranstaltninger til kontrol med smitsomme 
sygdomme; 
b - alle nyttige informationer om udviklingen i de epidemiske tilstande i den medlemsstat, 
strukturen henhører under; 
c - alle vurderingselementer, som er nyttige for medlemsstaternes samarbejde om kontrol 
med smitsomme sygdomme, særlig biologiske prøver fra patienter, som sendes til 
specialiserede laboratorier, der er tilknyttet fællesskabsnettet. 
50 
Artikel 7 
Hver enkelt medlemsstat udpeger i løbet af de 6 måneder, der følger efter nærværende 
afgørelses ikrafttrædelse, den eller de i artikel 1 anførte strukturer og giver Kommissionen 
meddelelse herom. 
Artikel 8 
Bilaget til nærværende afgørelse kan ændres eller suppleres af Kommissionen efter den 
i artikel 4 anførte fremgangsmåde. 
Artikel 9 
Nærværende afgørelse finder anvendelse, medmindre andet gælder ifølge Rådets direktiv 
92/177/EØF om beskyttelsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke 
zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at forhindre levnedsmiddelbårne 
infektioner og forgiftninger under hensyntagen til den i nævnte direktiv anførte 
fremgangsmåde ved indsamling og overførsel af informationer; 
Artikel 10 
Nærværende afgørelse finder anvendelse, medmindre andet gælder ifølge Europa-
Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse 
med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og 
Rådets afgørelse 95/468/EF om fællesskabsstøtte til telematisk dataudveksling mellem 
administrationerne i Fællesskabet (IDA). 
Artikel 11 
Nærværende afgørelse påvirker ikke medlemsstaternes gensidige rettigheder og 
forpligtelser i henhold til gældende eller fremtidige aftaler eller bilaterale eller 
multilaterale konventioner inden for det område, som afgørelsen finder anvendelse på, og 
som er i overensstemmelse med afgørelsens mål og gennemførelsesbestemmelser. 
i-i 
Artikel 12 
Nærværende afgørelse er rettet til medlemsstaterne og træder i kraft tre måneder efter 
datoen for dens offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne 
Formand Formand 
s c 
BILAG 
De i artikel 3 anførte smitsomme sygdomme opdeles i grupper af alvorlige og/eller 
sjældne sygdomme, som omfatter: 
- for litra a) 
sygdomme, som berettiger til foranstaltninger på lokalt plan, og som er genstand 
for regelmæssige rapporter til medlemsstatens offentlige sundhedsmyndigheder 
efter særlige bestemmelser for de enkelte sygdomme, som er defineret i 
overensstemmelse med artikel 5, særlig: 
1 - sygdomme, som kan forebygges ved vaccination (herunder tuberkulose, 
stivkrampe, polio, difteri, meningitis, mæslinger, fåresyge, røde hunde, influenza 
og influenzasyndromer, etc....), 
2 - sygdomme, som overføres seksuelt (herunder hepatitis B, AIDS/HIV, 
klamydia, etc.), 
3 - viral hepatitis (herunder hepatitis C og andre endnu ikke klassificerede tilfælde 
af hepatitis), 
4 - sygdomme, som hidrører fra levnedsmidler (herunder listeriose, salmonellose, 
etc.), 
5 - sygdomme, som hidrører fra vand og miljø (herunder legionærsyge, etc..), 
6 - nosokomielle infektioner, 
7 - andre smitsomme sygdomme, som overføres via ikke-konventionelle agenser 
(herunder Jakob-Creutzfeldts sygdom, etc ) 
- for litra b) 
de samme sygdomme som under litra a) og derudover sygdomme, som berettiger 
til særforanstaltninger på nationalt og internationalt plan, som f.eks.: 
1 - sygdomme, som omfattes af det internationale sundhedsregulativ (gul feber, 
kolera, gnaverpest) 
2 - andre sygdomme (herunder rabies, plettyfus, afrikanske haemoragiske febre, 
malaria og alle andre alvorlige epidemiske sygdomme, som endnu ikke er 
klassificeret, etc.). 
i 3 
FINANSIERINGSOVERSIGT 
1. Foranstaltningens betegnelse 
Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om oprettelse af et netværk 
til epidemiologisk overvågning af og kontrol med smitsomme sygdomme i Det 
Europæiske Fællesskab. 
2. Budgetpost 
Budgettets del A 
3. Retsgrundlag 
a) Det egentlige retsgrundlag 
Artikel 3(0) og artikel 129 i Traktaten om Den Europæiske Union 
b) Henvisninger 
Konklusioner vedtaget af Rådet og medlemsstaternes sundhedsministre, forsamlet 
i Rådet den 16. maj 1989 om forbedring af det almindelige system for indsamling 
af epidemiologiske data, herunder anvendelsen af den nye definition af AIDS 
(EFT C 185 af 22.07.1989, s. 7). 
Resolution vedtaget af Rådet og medlemsstaternes sundhedsministre forsamlet i 
Rådet den 13. november 1992 om kontrol med og overvågning af smitsomme 
sygdomme (EFT C 326 af 11.12.1992, s. 1). 
Kommissionens meddelelse om rammerne for en indsats til fremme af 
folkesundheden KOM (93)559, endelig udg. af 24. november 1993. 
Rådets konklusioner af 13. december 1993 vedrørende indførelsen af et 
epidemiologinet i Fællesskabet (EFT C 15 af 18.01.1994, s. 6). 
4. Beskrivelse af foranstaltningen 
a) Foranstaltningens generelle formål 
Indføre et epidemiologisk overvågningssystem på fællesskabsplan for smitsomme 
sygdomme for at nå flere forskellige mål: 
først og fremmest at få kendskab til forekomsten af og kendetegnene ved en given 
smitsom sygdom eller gruppe sygdomme, at undersøge spredningsdynamikken i 
tid og rum, men også i forhold til sociale kategorier, for at kunne forudsige 
sygdommens spredning og dermed bekæmpe den; 
rv 
dernæst at påvise flere sygdomstilfælde på samme sted eller epidemier eller 
unormale sundhedsforhold med henblik på at bryde den givne spredningskæde; 
endelig at beskrive risikoen for at blive smittet og risikoens omfang for at 
fastlægge og vedtage de bedst egnede forebyggende foranstaltninger og de mest 
hensigtsmæssige henstillinger. 
b) Metoder til at nå de pågældende mål 
Oprettelse og videreførelse af et system til overvågning af og kontrol med smitsomme 
sygdomme på fællesskabsniveau forudsætter rettidig udveksling af præcise og troværdige 
oplysninger om sygdomstilfælde, som defineres, identificeres og efterprøves på en bestemt 
måde. Det foreslås, at man indfører det pågældende system ved en afgørelse truffet af 
Europa-Parlamentet og Rådet, og at man benytter den infrastruktur, der følger af IDA-
programmet. 
c) Foranstaltningen varighed 
ubestemt; 
rapport om gennemførelsen forelægges Rådet og Europa-Parlamentet efter 
netværkets oprettelse og rapporter om eventuelle tilpasninger. 
5. Klassifikation af udgifterne/indtægterne 
Ikke-opdelte bevillinger 
6. Udgifternes/indtægternes art 
Ingen 
7. Finansielle virkninger 
Ingen finansielle virkninger for budgettets del B 
8. Forholdsregler mod svig 
Foranstaltninger i henhold til bestemmelserne om godtgørelse afrejse- og opholdsudgifter 
for indkaldte eksperter. 
9. Oplysninger om cost/effectiveness 
a) Specifikke og kvantificerbare mål 
Fællesskabets foranstaltning har til formål at oprette et EF-netværk til epidemiologisk 
overvågning af og kontrol med smitsomme sygdomme på følgende måde: 
indføre et tæt samarbejde og en effektiv koordinering mellem medlemsstaterne i 
forbindelse med rutinemæssig overvågning og overvågning i nødstilfælde for på 
den måde at forebygge og kontrollere en række alvorlige smitsomme sygdomme 
SS 
i Europa, som nødvendiggør indførelse af foranstaltninger med henblik på at 
beskytte befolkningen; 
opstille en liste over sygdomme og/eller grupper af sygdomme, som overvåges på 
fællesskabsplan; 
fastlægge en definition af tilfælde, særlig en klinisk definition og i givet fald en 
mikrobiologisk karakteristik af den ansvarlige agens; 
bestemme hvilke data og informationer, der skal indsamles inden for rammerne 
af den epidemiologiske overvågning; 
etablere metoder til epidemiologisk og mikrobiologisk overvågning; 
bestemme hvilke beskyttelsesforanstaltninger, der skal træffes, særlig ti havne og 
lufthavne, bl.a. i nødstilfælde; 
udfærdige information, henstillinger og vejledninger med hensyn til god praksis, 
til brug for befolkningen; 
udpege den struktur, der er ansvarlig for koordinering i forbindelse med bestemte 
sygdomme og/eller grupper af sygdomme. 
b) Målgrupper 
1. Medlemsstaternes kompetente sundhedsmyndigheder på nationalt, regionalt og lokalt 
plan samt kompetente internationale organisationer. 
2. Fagfolk inden for sundhedsvæsenet, institutioner, laboratorier og epidemiologiske 
sundhedstjenester. 
c) Begrundelse for foranstaltningen 
Med hensyn til oprettelsen af et system til overvågning af og kontrol med smitsomme 
sygdomme på fællesskabsplan præciserede Kommissionen i sin meddelelse af 24. 
november 1993 om rammerne for en indsats til fremme af folkesundheden de principper 
og metoder, der skal lægges til grund for gennemførelsen af de tilsvarende 
fællesskabsaktiviteter, som tager sigte på at nå de mål for sundhedsbeskyttelse, der er 
fastsat i artikel 3(o) og 129, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. 
Fællesskabet har til opgave at støtte medlemsstaternes bestræbelser på 
folkesundhedsområdet og hjælpe dem med at formulere deres mål og gennemføre deres 
strategier for derigennem at medvirke til at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau i hele 
Fællesskabet, og samtidig skal Fællesskabet have det mål for øje at udbrede de hidtil 
bedste resultater inden for givne sektorer fra bestemte områder i Fællesskabet. 
I Kommissionens forslag til oprettelse af et sådant netværk anbefales det, at 
medlemsstaterne deltager fuldt ud i opbygningen og iværksættelsen af det pågældende 
netværk. Netværket får til opgave at sikre koordinering i forbindelse med indsamling, 
behandling og udveksling af de informationer, der er nødvendige for at forebygge og 
begrænse smitsomme sygdomme. Fællesskabsaktionen er centreret om forebyggelse af 
sygdomme og gennemføres under iagttagelse af princippet om subsidiaritet og kravet om 
proportionalitet, og den tager derfor sigte på at gøre det muligt for de myndigheder, der 
er ansvarlige for folkesundheden, at træffe foranstaltninger på nationalt plan for at standse 
spredningen af de pågældende smitsomme sygdomme eller for at forhindre dem i at opstå. 
s & 
1 betragtning af omfanget af denne foranstaltning, som tager sigte på at oprette og 
ajourføre et netværk, som forbinder de kompetente myndigheder i samtlige medlemsstater, 
kan de relevante aktiviteter kun gennemføres på fællesskabsplan. 
d) Overvågning og evaluering af foranstaltningen 
/. Overvågning af foranstaltningen 
Kommissionen varetager overvågningen af oprettelsen af netværket og af netværkets 
aktiviteter og forelægger rapporter for Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg samt Regionsudvalget med udgangspunkt i nationale rapporter og 
eventuelle evalueringer. 
/'/'. Evaluering 
* Evalueringen omfatter: 
en evaluering af oprettelsen af netværket med deltagelse af uafhængige eksperter; 
en række rapporter om kvaliteten og effektiviteten af netværkets aktiviteter, som 
Kommissionen regelmæssigt forelægger de øvrige EU-institutioner. 
*Hvornår og hvor hyppigt foregår evalueringen? 
regelmæssige rapporter om eventuelle tilpasninger. 
10. Udgifter til administration (budgettets del A) 
De nødvendige administrative ressourcer mobiliseres som følge af Kommissionens årlige 
afgørelse om tildeling af ressourcer, særlig under hensyntagen til det supplerende 
personale og de supplerende beløb, som budgetmyndigheden bevilger. 
a) Indebærer foranstaltningen en forøgelse af Kommissionens personale? I 
bekræftende fald, med hvor mange ansatte? 
Ansatte 
Tjenestemænd A 
eller midlertidigt B 
ansatte C 
Andre ressourcer 
lait Personale til gennemforelse 
af foranstaltningen 
Fastansatte 
1 
1 
1 
3 Midlertidigt 
ansatte 
0 
0 De ansattes oprindelse 
GD eller 
tjeneste 
1 
1 
1 
3 Suppleren­
de 
personale 
0 
0 
0 
0 Varighed 
b) Hvor store udgifter til supplerende personale medfører foranstaltningen? 
ingen 
S3 
c) Hvor store driftsudgifter medfører foranstaltningen? 
Budgetpost Beløb Arbejdsmetode 
Møder A2510 92 650 * 4 udvalgsmøder, 2 
repræsentanter/medlemsstat, 
I | I 4 x 30 x 770 ECU 
De midler, som er nødvendige for at dække nedenstående udgifter, tilvejebringes ved 
omplacering af eksisterende finansielle midler og nødvendiggør ikke supplerende midler: 
Personaleudgifter (Al, A2 og A5) 
3 x 100 000 ECU = 300 000 ECU 
Driftsudgifter: 
Udgifter til møder (A-250) 
3 møder x 15 eksperter x 879 ECU = 39 555 ECU 
Udgifter til tjenesterejser (A-130) 
24 tjenesterejser Bruxelles-Luxembourg x 200 ECU = 4 800 ECU 
30 tjenesterejser medlemsstaterne x 750 ECU = 22 500 ECU 
I alt: 366 855 ECU 
5 S 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) 78 endelig udg. C» ****o* 
DOKUMENTER 
DA 05 
Katalognummer : CB-CO-96-087-DA-C 
ISBN 92-78-00940-7 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg rs>