Indholdsfortegnelse

1............ Indledning. 3

2............ Den Europæiske Unions långivningsaktiviteter 3

2.1......... Betalingsbalancemekanismen. 3

2.2......... EFSM... 5

2.3......... Makrofinansiel bistand. 6

2.4......... Euratom-faciliteten. 8

3............ Den Europæiske Unions låntagningsaktiviteter 8

3.1......... Betalingsbalancemekanismen. 9

3.2......... EFSM... 9

3.3......... Makrofinansiel bistand. 9

3.4......... Euratom.. 10

4............ Den Europæiske Investeringsbank (EIB) 10

4.1......... EIB's långivningsaktiviteter 10

4.2......... EIB's låntagningsaktiviteter 11

5............ Sikring af finansiel stabilitet i euroområdet 11

5.1......... Den græske lånefacilitet 11

5.2......... Den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF) 12

5.3......... Den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM) 12

1. Indledning

Kommissionen skal hvert år informere Europa-Parlamentet og Rådet om brugen af Den Europæiske Unions forskellige långivningsinstrumenter.

I denne rapport beskrives udlånstransaktionerne under hvert instrument samt de respektive låntagningsaktiviteter.

Tabel 1: Udvikling i den Europæiske Unions transaktioner (udestående kapitalbeløb) i mio. EUR)

|| EKSF i.l.1) 2) || Euratom1) || Betalingsbalancestøtte || Makrofinansiel bistand || EFSM || I alt

2009 || 214 || 481 || 9 200 || 584 || || 10 479

2010 || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235

2011 2012 2013 || 225 183 179 || 447 423 386 || 11 400 11 400 11 400 || 590 545 565 || 28 000 43 800 43 800 || 40 662 56 351 56 330

1) Omregningskurserne er kurserne pr. 31. december hvert år. 2) Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab er under likvidation siden 2002. Den sidste obligation, der blev udstedt af EKSF, forfalder i 2019. ||

2. Den Europæiske Unions långivningsaktiviteter

Den finansielle bistand til tredjelande og medlemsstater i form af bilaterale lån, der finansieres via kapitalmarkederne med en garanti over EU's budget, tilvejebringes af Kommissionen i henhold til forskellige retsakter fra Rådet eller fra Rådet og Europa-Parlamentet, afhængigt af de mål der forfølges[1]. Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik sikrer med bistand fra EEAS, at der er sammenhæng mellem den finansielle bistand til tredjelande og de overordnede mål for EU's optræden udadtil.

2.1. Betalingsbalancemekanismen

Betalingsbalancestøtte i henhold til artikel 143 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne[2] tager form af mellemfristede lån ydet af Unionen. Støtten ydes normalt sammen med finansiering fra Den Internationale Valutafond (IMF) og andre multilaterale långivere, som f.eks. Den Europæiske Investeringsbank (EIB), Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) eller Verdensbanken.

Betalingsbalancestøtte indrømmes fra sag til sag af Rådet, som træffer afgørelse med kvalificeret flertal. De potentielle modtagere er medlemsstater uden for euroområdet med alvorlige betalingsbalanceproblemer. Den tjener til at mindske de modtagende medlemsstaters eksterne finansieringsvanskeligheder og genskabe en holdbar betalingsbalancesituation. Den frigives efter opfyldelse af de økonomisk-politiske betingelser, som Rådet vedtager efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg om et udkast til tilpasningsprogram, og som aftales mellem Kommissionen og den støttemodtagende medlemsstat i et aftalememorandum forud for låneaftalens indgåelse. Overholdelsen af foranstaltningerne i tilpasningsprogrammet kontrolleres regelmæssigt og er en forudsætning for udbetalingen af yderligere rater. De krævede midler tilvejebringes af Kommissionen på kapitalmarkederne på vegne af Den Europæiske Union.

Kommissionen aflægger regelmæssigt rapport til Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og Rådet om gennemførelsen af forordningen om betalingsbalancestøtte.

Betalingsbalancemekanismen blev reaktiveret i 2008 som reaktion på den internationale økonomiske og finansielle krise, og mekanismens loft blev forhøjet fra 12 mia. EUR til 50 mia. EUR i maj 2009[3] for at sætte EU i stand til at reagere hurtigt på eventuelle nye anmodninger om betalingsbalancestøtte. Pr. 31. december 2013 var der blevet givet tilsagn om i alt 18,0 mia. EUR til Ungarn[4], Letland[5] og Rumænien[6], hvoraf de 13,4 mia. EUR blev udbetalt.

Den forebyggende finansielle støtte på op til 1,4 mia. EUR til Rumænien[7] udløb den 31. marts 2013 uden at være blevet udnyttet.

I 2013 vedtog Rådet en ny afgørelse om forebyggende finansiel støtte på op til 2 mia. EUR til Rumænien[8]. Der kan anmodes om udbetalinger frem til den 30. september 2015.

I 2013 blev der ikke foretaget udbetalinger under betalingsbalancemekanismen.

Tabel 2: Betalingsbalancestøtte pr. 31.12.2013 (mia. EUR)

Land || Tildelt beløb || Udbetalt beløb || Tilbagebetalt beløb || Udestående beløb || Lånets gennemsnitlige løbetid (år)

Ungarn || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 5,0

Letland || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6

Rumænien || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0

Rumænien (PFA) Rumænien (PFA) || 1,4 2,0 || 0 0 || 0 0 || 0,0 0,0 || 0 0

I alt || 18,0 || 13,4 || 2,0 || 11,4 ||

Transaktioner foretaget efter den 31. december 2013

I april 2014 tilbagebetalte Letland 1 mia. EUR.

Detaljerede oplysninger om transaktioner under betalingsbalancemekanismen kan findes på: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/balance_of_payments/index_en.htm

2.2. EFSM

Med Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 oprettedes den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme (EFSM) på basis af artikel 122, stk. 2[9], i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). EFSM er fuldt ud understøttet af EU-budgettet og har en samlet udlånskapacitet på op til 60 mia. EUR.

De potentielle modtagere af EFSM-støtte er medlemsstater, der oplever vanskeligheder som følge af en alvorlig forværring af de internationale økonomiske og finansielle forhold. Anvendelsen af EFSM er underlagt politiske betingelser inden for rammerne af et økonomisk og finansielt tilpasningsprogram som fastsat i et aftalememorandum indgået mellem Kommissionen og den støttemodtagende medlemsstat, og der følges en beslutningsproces svarende til den, der gælder i forbindelse med betalingsbalancestøtte. Vurderingen af de finansielle behov og den regelmæssige overvågning under programgennemførelsen foretages af Kommissionen i samråd med Den Europæiske Centralbank (ECB) mindst hver sjette måned, for så vidt angår de generelle økonomisk-politiske betingelser i tilpasningsprogrammet, og hver tredje måned for så vidt angår verifikationen af opfyldelsen af de økonomisk-politiske betingelser, der er knyttet til støtten. Eventuelle ændringer af tilpasningsprogrammet drøftes med modtagermedlemsstaten. Rådet træffer med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen afgørelse om eventuelle tilpasninger af de oprindelige generelle økonomisk-politiske betingelser og skal godkende det reviderede tilpasningsprogram, som den støttemodtagende medlemsstat udarbejder.

EFSM blev taget i anvendelse i 2011 til fordel for Irland[10] og Portugal[11] med lånetilsagn på op til henholdsvis 22,5 mia. EUR og 26 mia. EUR. De samlede tilsagn, herunder fra den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF), IMF og andre medlemsstater, beløber sig til henholdsvis 85 mia. EUR og 78 mia. EUR:

Tabel 3: Fordeling af tilsagn (mia. EUR)

Land || EFSM || EFSF || IMF || Andre || I alt

Irland || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85,0

Portugal || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78,0

I alt || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163,0

* 4,8 mia. EUR fra andre medlemsstater (Det Forenede Kongerige, Sverige, Danmark) og 17,5 mia. EUR fra den irske stat.

Siden indførelsen af mekanismen er det blevet vedtaget at forlænge løbetiderne og nedsætte rentemarginalen, hvilket er blevet anvendt på alle lån.

I 2013 blev der ikke foretaget udbetalinger under EFSM.

Der var et samlet udestående beløb på 43 800 mio. EUR under mekanismen ved udgangen af 2013. (Irland: 21 700 mio. EUR, Portugal: 22 100 mio. EUR).

Transaktioner foretaget efter den 31. december 2013

I marts 2014 blev der udbetalt 1 800 mio. EUR til Portugal og 800 mio. EUR til Irland (sidste rate).

Irland gennemførte EU's/IMF's finansielle støtteprogram i december 2013, mens Portugal afsluttede programmet i maj 2014.

Detaljerede oplysninger om EFSM-transaktioner kan findes på: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/efsm/index_en.htm

2.3. Makrofinansiel bistand

Der ydes makrofinansiel bistand for at hjælpe EU-kandidatlande, potentielle kandidatlande og nabolande med at løse kortsigtede betalingsbalanceproblemer og stabilisere de offentlige finanser samt for at tilskynde til gennemførelsen af strukturreformer. Den makrofinansielle bistand ydes som en ekstraordinær og midlertidig foranstaltning og ledsages af strenge økonomisk-politiske betingelser. Den makrofinansielle bistand ydes typisk som et supplement til IMF's tilpasningsprogrammer. Den kan ydes i form af lån og/eller gavebistand.

Hvis et modtagerland ikke opfylder sine tilbagebetalingsforpligtelser, kan Kommissionen aktivere garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande[12] for at sikre tilbagebetalingen af lånet over fondens egne midler[13].

I 2013 blev gennemførelsen af den makrofinansielle bistandstransaktion til fordel for Bosnien-Hercegovina[14], der blev vedtaget i 2009 (i form af lån på i alt 100 mio. EUR), afsluttet. Den første rate på 50 mio. EUR blev udbetalt i februar 2013 og den anden rate, også på 50 mio. EUR, i september 2013.

Den 12. august 2013 besluttede Europa-Parlamentet og Rådet at stille makrofinansiel bistand til rådighed for Georgien på maksimalt 46 mio. EUR (i form af gavebistand på op til 23 mio. EUR og i form af lån på op til 23 mio. EUR) med en maksimal løbetid på 15 år[15]. Der er endnu ikke foretaget nogen udbetalinger.

Den 22. oktober 2013 besluttede Europa-Parlamentet og Rådet at stille makrofinansiel bistand til rådighed for Den Kirgisiske Republik på maksimalt 30 mio. EUR (i form af gavebistand på op til 15 mio. EUR og i form af lån på op til 15 mio. EUR) med en maksimal løbetid på 15 år[16]. Der er endnu ikke foretaget nogen udbetalinger.

Den 11. december 2013 besluttede Europa-Parlamentet og Rådet at stille makrofinansiel bistand til rådighed for Jordan[17] i form af lån på maksimalt 180 mio. EUR og med en maksimal løbetid på 15 år for at dække Jordans betalingsbalancebehov som identificeret i IMF- programmet. Der er endnu ikke foretaget nogen udbetalinger.

Transaktioner foretaget efter den 31. december 2013

Den 14. december 2014 besluttede Rådet at stille makrofinansiel bistand til rådighed for Ukraine[18] i form af lån på maksimalt 1 mia. EUR og med en maksimal løbetid på 15 år for at dække Ukraines presserende betalingsbalancebehov som identificeret i regeringens økonomiske program, der støttes af IMF. Den første rate på 500 mio. EUR blev udbetalt i juni 2014.

Hvad angår gennemførelsen af den makrofinansielle bistand til Ukraine, der blev godkendt i 2010[19], og som sammen med de midler, der er til rådighed fra en tidligere transaktion, der blev godkendt i 2002[20], beløber sig til 610 mio. EUR i lån, blev aftalememorandummet underskrevet ved et Ukraine-EU-topmøde i februar 2013. Den første rate på 100 mio. EUR blev udbetalt medio maj 2014.

Kommissionens årlige rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af makrofinansiel bistand til tredjelande indeholder detaljerede oplysninger om makrofinansielle bistandstransaktioner til fordel for tredjelande[21], som også findes på: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/macro-financial_assistance/index_en.htm.

2.4. Euratom-faciliteten

Euratoms lånefacilitet kan anvendes til at finansiere projekter i medlemsstaterne (Rådets afgørelse 77/270/Euratom) eller i visse tredjelande (Ukraine, Rusland eller Armenien) (Rådets afgørelse 94/179/Euratom).

I 1990 fastsatte Rådet en lånegrænse på 4 mia. EUR, hvoraf ca. 3,7 mia. EUR er vedtaget og 3,4 mia. EUR allerede er udbetalt. Rådet anmodede Kommissionen om at foreslå et nyt låneloft, når det vedtagne beløb når 3,8 mia. EUR.

I 2013 vedtog Kommissionen afgørelse C(2013) 3496 om at yde et Euratom-lån på op til 300 mio. EUR i støtte til Ukraines program for sikkerhedsmæssige forbedringer af kernekraftenheder. Låneaftalen blev undertegnet i august 2013. Lånet træder i kraft, når alle betingelserne for effektivitet er gennemført på tilfredsstillende vis. I marts 2013 blev et parrallelt lån på 300 mio. EUR undertegnet af EBRD.

3. Den Europæiske Unions låntagningsaktiviteter

For at finansiere den långivning, som Rådet vedtager, er Kommissionen bemyndiget til at optage lån på kapitalmarkederne på vegne af både Den Europæiske Union og Euratom. Lånoptagelse og långivning gennemføres som såkaldte back-to-back-transaktioner for at undgå rente- eller valutakursrisici for EU-budgettet[22]. Udestående låntagninger modsvares af udestående udlån.

3.1. Betalingsbalancemekanismen

I 2013 blev der ikke optaget lån på markedet under betalingsbalancemekanismen.

Det samlede udestående beløb, der er rejst til betalingsbalancmekanismen, udgjorde 11,4 mia. EUR ved udgangen af 2013.

3.2. EFSM

I 2013 blev der ikke optaget lån på markedet under EFSM.

Det samlede udestående beløb, der er rejst til EFSM, udgjorde 43,8 mia. EUR ved udgangen af 2013.

3.3. Makrofinansiel bistand

I 2013 blev gennemførelsen af den makrofinansielle bistandstransaktion til fordel for Bosnien-Hercegovina, der blev vedtaget i 2009 (i form af lån på i alt 100 mio. EUR), afsluttet. Den første rate på 50 mio. EUR blev udbetalt i februar 2013 og den anden rate, der ligeledes var på 50 mio. EUR, i september 2013.

Det samlede udestående beløb under den makroøkonomiske bistand udgjorde 565 mia. EUR ved udgangen af 2013.

Tabel 4: EU's private placeringer i 2013 (mio. EUR)

Land || Beskrivelse || Emissionsdato || Forfaldsdato || Beløb

Bosnien-Hercegovina || EMTN EU 2,000/2023 || 4.2.2013 || 10.2.2023 || 50

Bosnien-Hercegovina || SSD EU 1 991/2023 || 19.9.2013 || 26.9.2019 (10 mio.) 28.9.2020 (10 mio.) 27.9.2021 (10 mio.) 26.9.2022 (10 mio.) 26.9.2023 (10 mio.) || 50

I alt || || || || 100

3.4. Euratom

I 2013 var der ingen låntagning inden for rammerne af Euratom.

4. Den Europæiske Investeringsbank (EIB)

4.1. EIB's långivningsaktiviteter

EIB stiller finansiering til rådighed enten direkte til individuelle investeringsprojekter eller via finansielle formidlere til mindre projekter, som gennemføres af små og mellemstore virksomheder eller lokale myndigheder og kommuner. EIB tilbyder også lånegarantier, teknisk bistand og venturekapital.

I 2013 indgik EIB finansieringsaftaler om i alt 71,7 mia. EUR (sammenlignet med 52,2 mia. EUR i 2012).

Finansieringen i EU-medlemsstaterne udgjorde 64 mia. EUR. Dette beløb er ikke dækket af EU-garantien. Uden for EU blev der indgået låneaftaler til 7,7 mia. EUR, heraf er 4,4 mia. EUR dækket af EU-garantien (under det såkaldte "eksterne mandat").

2013 var det første år for gennemførelsen af EIB's kapitalforhøjelse. Efter at medlemsstaternes afgørelse om at øge EIB's indskudskapital med 10 mia. EUR trådte i kraft i slutningen af 2012, forventes EIB at forøge sin långivning med 60 mia. EUR i årene 2013-2015.

EU-garantien, der blev ydet i henhold til afgørelse 1080/2011/EU, og som udløb den 31. december 2013, blev automatisk forlænget med 6 måneder, idet en ny afgørelse om EU-garanti til EIB's finansieringstransaktioner uden for Unionen endnu ikke var blevet vedtaget.

Den nye afgørelse om EU-garanti til EIB's finansieringstransaktioner uden for Unionen[23] blev vedtaget den 16. april 2014 af Europa-Parlamentet og Rådet. Garantien beløber sig i alt til 27 mia. EUR (plus et fakultativt supplerende beløb på 3 mia. EUR, som kan aktiveres efter en midtvejsevaluering).

EIB's finansieringsaktiviteter har indflydelse på EU-budgettet, når de er ledsaget af EU-garantier. Dette er tilfældet med:

- EIB-finansieringstransaktioner der udføres inden for rammerne af det eksterne mandat (der dækker førtiltrædelseslande, nabo- og partnerskabslande, lande i Latinamerika og Asien, Sydafrika samt et klimaforandringsmandat). Disse finansieringer ledsages af en EU-budgetgaranti, der dækker statsgældsrisici eller politiske risici. I løbet af andet halvår 2014 vil Kommissionen udsende en særskilt rapport om EIB's eksterne långivningsaktiviteter i 2013.

- finansieringsfaciliteter for risikodeling, der indebærer brug af EU-budgettet til støtte for EU-politikker (f.eks. finansieringsfaciliteten for risikodeling i forbindelse med forsknings- og udviklingsprojekter og projektobligationsinitiativet).

4.2. EIB's låntagningsaktiviteter

I en kontekst med et volatilt marked forblev gennemførelsesrisikoen høj hele året, især for store benchmarktransaktioner. I første omgang tilgodeså den solide efterspørgsel efter EIB-obligationer en indsnævring af de kortere spreads, især for obligationer i euro. Kreditvurderingsbureauerne fastholdt EIB's AAA-kreditvurdering, især takket være planerne om en kapitalforøgelse.

I 2013 beløb EIB's låntagning[24] sig til 72,4 mia. EUR med en gennemsnitlig løbetid på 8,2 år.

5. Sikring af finansiel stabilitet i euroområdet

Som reaktion på den globale økonomiske og finansielle krise har medlemsstaterne i euroområdet truffet en række foranstaltninger for at fastholde den finansielle stabilitet i euroområdet og Europa som helhed. Disse foranstaltninger er skitseret nedenfor og er ikke garanteret over EU's budget. Yderligere oplysninger om de tre eksisterende faciliteter findes på: http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/index_en.htm

5.1. Den græske lånefacilitet

I forlængelse af den enstemmige aftale, som euroområdets finansministre indgik den 2. maj 2010[25] for at støtte Grækenland, blev der sammen med IMF sammensat et treårigt fælles program omfattende en finansiel hjælpepakke på op til 110 mia. EUR ledsaget af strenge politiske betingelser[26], som Kommissionen og IMF i samarbejde med ECB forhandlede på plads med de græske myndigheder. De lån, der er betalt af medlemsstaterne i euroområdet under det første program, beløber sig til 52,9 mia. EUR, mens lånene fra IMF beløber sig til 20,1 mia. EUR. De finansielle betingelser knyttet til faciliteten blev ændret i december 2012 (herunder forlængelse af den endelige løbetid og nedsættelse af rentemarginalen).

Den 14. marts 2012 blev et andet økonomisk tilpasningsprogram godkendt af euroområdets finansministre og IMF, hvorved de endnu ikke udbetalte beløb under det første program blev forøget med 130 mia. EUR. I henhold til dette andet program vil der derfor blive ydet finansiel bistand på i alt 164,5 mia. EUR, heraf 19,8 mia. EUR fra IMF. Mens det første program blev udformet som en såkaldt "Inter-creditor Agreement" med en pulje af bilaterale lån fra de deltagende eurolande og med Kommissionen som koordinator og forvalter, finansieres det andet program gennem EFSF.

5.2. Den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF)

I medfør af Økofinrådets afgørelser af 9. maj 2010 oprettede medlemsstaterne i euroområdet den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet (EFSF) som en institution, der er registreret i Luxembourg og ejes af dem, og som trådte i kraft den 7. juni 2010.

Den var tænkt som en midlertidig redningsmekanisme, hvorigennem der ydes lån til medlemsstater i euroområdet, der er i vanskeligheder, ved udstedelse af obligationer, der garanteres af medlemsstater i euroområdet. I oktober 2010 blev det besluttet at oprette en permanent redningsmekanisme, nemlig den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM), som trådte i kraft den 27. september 2012. Fra og med 1. juli 2013 deltager EFSF ikke længere i nye finansieringsprogrammer eller indgår nye lånefacilitetsaftaler. Den er dog stadig aktiv i de igangværende programmer for Grækenland, Portugal og Irland, hvor den er långiver (sammen med IMF og nogle medlemsstater).

5.3. Den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM)

Den nye permanente krisestyringsmekanisme, nemlig den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM), blev indført den 8. oktober 2012. Fra og med den 1. juli 2013 er ESM den permanente mekanisme til at håndtere nye anmodninger om finansiel bistand fra medlemsstater i euroområdet.

Den har en effektiv udlånskapacitet på 500 mia. EUR. Den samlede tegnede kapital er på 702 mia. EUR med en indbetalt kapital fra medlemsstaterne i euroområdet på 80 mia. EUR (med afslutning i første halvdel af 2014) og en yderligere forpligtet kapital, der kan indhentes, på 622 mia. EUR.

ESM har (sammen med IMF) ydet finansiel bistand til dækning af ubalancer i Cyperns finansielle sektor. Den har også ydet finansiel bistand til den spanske regering til rekapitalisering af landets banksektor.

[1] En detaljeret præsentation af Kommissionens låntagnings- og långivningsaktiviteter findes på http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/index_en.htm.

[2] EFT L 53 af 23.2.2002, s. 1.

[3] Rådets forordning (EF) nr. 431/2009 af 18. maj 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 332/2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (EUT L 128 af 27.5.2009, s. 1).

[4] Rådets beslutning 2009/102/EF af 4. november 2008 om mellemfristet finansiel støtte fra Fællesskabet til Ungarn (EUT L 37 af 6.2.2009, s. 5).

[5] Rådets beslutning 2009/290/EF af 20. januar 2009 om mellemfristet finansiel bistand fra Fællesskabet til Letland (EUT L 79 af 25.3.2009, s. 39).

[6] Rådets beslutning 2009/459/EF af 6. maj 2009 om mellemfristet finansiel støtte fra Fællesskabet til Rumænien (EUT L 150 af 13.6.2009, s. 8).

[7] Rådets afgørelse 2011/288/EU af 12. maj 2011 om forebyggende mellemfristet finansiel EU-bistand til Rumænien (EUT L 132 af 19.5.2011, s. 15).

[8] Rådets afgørelse 2013/531/EU af 22. oktober 2013 om forebyggende mellemfristet finansiel EU-bistand til Rumænien (EUT L 286 af 29.10.2013, s. 1).

[9] I henhold til artikel 122, stk. 2, i TEUF kan der ydes finansiel støtte til en medlemsstat, der er i vanskeligheder som følge af usædvanlige begivenheder, som den ikke selv er herre over.

[10] Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/77/EU af 7. december 2010 om tildeling af finansiel støtte fra Unionen til Irland (EUT L 30 af 4.2.2011, s. 34).

[11] Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/344/EU af 30. maj 2011 om tildeling af finansiel støtte fra Unionen til Portugal (EUT L 159 af 17.6.2011, s. 88).

[12] Se Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjeland (Kodificeret udgave) (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 10). Der er endnu ikke konstateret misligholdelser i forhold til MFA-lån.

[13] Skønt tilbagebetalingen af lån i sidste ende er dækket af EU-budgetgarantien, fungerer garantifonden som en likviditetsbuffer, der beskytter EU-budgettet mod krav på grund af manglende betaling. For en samlet rapport om fondens virke, se COM(2014) 214 og det ledsagende arbejdsdokument SEK(2014) 129.

[14] Rådets afgørelse 2009/891/EF af 30. november 2009 om makrofinansiel bistand til Bosnien-Hercegovina (EUT L 320 af 5.12.2009, s. 6).

[15] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 778/2013/EU af 12. august 2013 om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien (EUT L 218 af 14.8.2013, s. 15).

[16] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1025/2013/EU af 22. oktober 2013 om makrofinansiel bistand til Den Kirgisiske Republik (EUT L 283 af 25.10.2013, s. 1).

[17] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1351/2013/EU af 11. december 2013 om makrofinansiel bistand til Det Hashemitiske Kongerige Jordan (EUT L 341 af 11.12.2013, s. 4).

[18] Rådets afgørelse nr. 2014/215/EU af 14. april 2014 om makrofinansiel bistand til Ukraine (EUT L 111 af 15.4.2014, s. 85).

[19] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 388/2010/EU af 7. juli 2010 om makrofinansiel bistand til Ukraine (EUT L 179 af 14.7.2010, s. 1).

[20] Rådets afgørelse 2002/639/EF af 12. juli 2002 om supplerende makrofinansiel bistand til Ukraine (EFT L 209 af 6.8.2002, s. 22).

[21] COM(2013) 426 og SWD(2013) 211.

[22] EFSM-forordningen tillader forudfinansiering, da den bemyndiger Kommissionen "til at optage lån på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner på det mest hensigtsmæssige tidspunkt mellem planlagte udbetalinger for således at optimere finansieringsomkostningerne og bevare dens omdømme som Unionens udsteder på markederne". De omkostninger, der måtte følge heraf, dækkes dog af låntageren.

[23] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 466/2014/EU af 16. april 2014 om en EU-garanti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med finansieringstransaktioner til støtte for investeringsprojekter uden for Unionen (EUT L 135 af 8.5.2014, s. 1).

[24] Kilder: EIB 2013 analyserapport.

[25] Støtten ydes via bilaterale lån fra de øvrige eurolande, der samles centralt af Kommissionen på de betingelser, der er fastsat i erklæringen af 11. april 2010.

[26] De vigtigste elementer i de politiske betingelser blev fastlagt i Rådets afgørelse 2010/320/EU af 10. maj 2010 rettet til Grækenland med henblik på at styrke og skærpe den finanspolitiske overvågning og med pålæg om at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, der skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud. Betingelserne blev yderligere præciseret i det aftalememorandum, der blev indgået mellem de græske myndigheder og Kommissionen på vegne af medlemsstaterne i euroområdet.