KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
K0M(94) 468 endelig udg. 
Bruxelles, den 03.11.1994 
BERETNING FRA KOMMISSIONEN 
om samarbejdet med europæiske 
ikke-statslige udviklingsorganisationer (NGDO'er) 
på områder af særlig interesse for udviklingslandene 
(regnskabsåret 1993) 
-fl 
BEGRUNDELSE 
1. På mødet den 28. november 1977 godkendte Rådet (udviklingssamarbejde) 
proceduren for anvendelse af bevillingerne under artikel B7-5010 på 
Kommissionens budget til samfinansiering af projekter med NGDO'er1. 
I henhold til denne procedure skal Kommissionen hvert år forelægge Rådet en 
beretning om anvendelsen af disse bevillinger i det foregående regnskabsår. 
Kommissionen fremlægger således denne beretning for regnskabsåret 1993. 
2. Selv om Ministerrådets godkendelse kun omfatter bevillingerne under artikel B7-
5010, belyser beretningen også andre vigtige aspekter af samarbejdet med 
NGDO'erne, herunder fødevarehjælp, humanitær bistand, særprogrammer og 
koordinering mellem NGDO'erne. Disse forskellige bidrag fra de berørte 
tjenestegrene i Kommissionen giver tilsammen et helhedsbillede af dette 
samarbejde. 
Jf. Rådets dokument R/207/78 (GCD) af 26. januar 1978. 
•*s 
INDHOLD 
Side 
INDLEDNING 1 
SAMARBEJDET MED NGDO'ERNE I 1993 2 
I. SAMFINANSIERING AF UDVIKLINGSPROJEKTER OG OPLYSNINGS­
KAMPAGNER OVER FOR DEN EUROPÆISKE OFFENTLIGHED 
(Budgettets artikel B7-5010) 4 
1.1. Samlet overblik 4 
1.2. Samfinansiering af udviklingsprojekter i udviklingslandene 6 
1.2.1. De europæiske NGDO'ers voksende støtte til Syd-partnerne 6 
1.2.2. Bloktilskud 6 
1.2.3. Modtagergrupper og satsningsområder for 
udviklingsprojekter i udviklingslandene 7 
1.2.4. Modtagerlande 9 
1.3. Samfinansiering af oplysningskampagner over for 
den europæiske offentlighed i 1 
1.3.1. EF's stadige støtte til NGDO'erne og situationen i 1993 11 
1.3.2. Oplysningsprojekter - typer 11 
1.3.3. Alternativ handel - et eksempel på u-landsoplysning 12 
1.4. Oversigt over samfinansieringsprogrammet 1976-1993 13 
1.5. Evalueringer 14 
1.5.1. Evaluering af opsparings- og kreditprojekter 14 
1.5.2. Evaluering af integrerede udviklingsprojekter 15 
1.6. Forbindelser med NGDO'ernes Kontaktudvalg 15 
1.7. Konklusioner og udsigter 16 
c 
II. DET ØVRIGE SAMARBEJDE MED NGDO'ERNE 17 
2.1. Fødevarehjælp formidlet af NGDO'er 
(Budgettets kapitel 72) 17 
2.2. Samfinansiering af indkøb af fødevarer og såsæd 
(Budgettets artikel B7-5011) 20 
2.3. Fællesskabets bidrag til oplagringsprogrammer og 
varslingssystemer 
(Budgettets artikel B7-2071) ; 20 
2.4. Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) 
(Budgettets artikel B7-5000, Lomé-koriventionen og OLT-afgørelse) 21 
2.4.1. Baggrund og mandat 21 
2.4.2. Aktioner , • 22 
2.4.3. Partnerskabsforbindelser 25 
2.4.4. Forbedring af forvaltningen 26 
2.5. Samarbejde med NGO'er om bistand - med henblik på 
selvforsyning - til flygtninge, internt fordrevne og hjemvendende 
flygtninge i Asien og Latinamerika 
(Budgettets artikel B7-302) 27 
2.6. Støtte til NGO'ers indsats i Chile 
(Budgettets artikel B7-5073) 29 
2.7. Nord/Syd-samarbejdsprogram vedrørende narkotikabekæmpelse 
(Budgettets artikel B7-5080) ; 30 
2.8. Samarbejde med NGO'erne i 1993 om rehabilitering 30 
2.8.1. Det særlige initiativ for Afrika 30 
2.8.2. Rehabiliteringsprogrammernes koncept, indhold, 
støtteberettigelseskriterier og finansieringskilder 31 
2.8.3. NGO'ernes rolle 32 
2.8.4. Budgetpost B7-5076 33 
2.9. Særligt fællesskabsprogram for bistand til apartheidofre 
(Budgettets artikel B7-5070) 34 
2.10. Støtte til rehabiliteringsprogrammer i det sydlige Afrika 
(Budgettets artikel B7-5071) 35 
2.11. Finansiel bistand til Vestbredden og Gaza 37 
(Budgettets artikel B7-4083) 
2.12. NGO-program for Vietnam 
(Budgettets artikel B7-5074) 38 
2.13. NGO-program for Cambodja 
(Budgettets artikel B7-5075) 38 
2.14. Decentraliseret samarbejde 
(Budgettets artikel B7-5077) 38 
TABELLER 
vedrørende budgetpost B7-5010 
Side 
I. Oversigt over udviklingsprojekter samfinansieret af EF i 
perioden 1976-1993, fordelt på modtagerlande 40 
II. Fordeling på medlemsstater af fællesskabsmidler bevilget 
i perioden 1976-1993 44 
III. Fordeling på medlemsstater af fællesskabsmidler bevilget 
i 1993 45 £ 
INDLEDNING 
Samarbejdet mellem NGDO'erne og Fællesskabet, der indledtes for 19 år siden, er et 
konkret udtryk for EF's deltagelse i de europæiske borgeres solidaritet med de fattigste 
befolkningsgrupper i den tredje verden. Det omfatter især samfinansiering af 
udviklingsprojekter i udviklingslandene og oplysningskampagner over for den europæiske 
offentlighed samt fødevarehjælp og humanitær bistand. I de senere år er samarbejdet 
mellem EF og NGDO'erne blevet yderligere udbygget i kraft af nye budgetposter som 
nævnt i beretningen og flere disponible midler. 
I 1984 havde Europa-Kommissionen kun tre budgetposter med et samlet beløb på 137 
mio. ECU til samarbejdet med NGO'erne. Ti år senere, dvs. i 1993, var disse tre 
budgetposter blevet til mere end tredive, og det beskedne budget på 130 mio. ECU var 
samme år vokset til over 700 mio. ECU. Inden for knap ti år har NGDO'erne femdoblet 
deres deltagelse i den direkte forvaltning af Fællesskabets budget, og de er dermed blevet 
den institutionelle gruppe uden for EF-institutionerne, der forvalter det største budget i 
absolutte tal. 
Det viser på den ene side, at EF's tillid til dem er blevet stadig større. NGDO'erne 
fremmer skabelsen af de basisbetingelser, der bidrager til, at befolkningerne selv kan stå 
for udviklingen; desuden yder de en effektiv indsats i katastrofe- og rehabiliterings-
situationer. 
Den fundamentale rolle, NGDO'erne spiller i samarbejde med EF, indebærer tillige, at 
NGDO'erne løfter et stort forvaltnings- og organisationsansvar, og at de i øvrigt 
efterlever de forvaltningsregler og kontrolsystemer, som Kommissionen og 
Revisionsretten har fastlagt. 
I årsberetningen for 1993 lægges der særlig vægt på resultaterne af den NGDO-indsats, 
som Kommissionen har samfinansieret over budgetpost B7-5010. I den forbindelse skal 
det nævnes, at det som følge af det store antal samfinansierede projekter og af hensyn 
til denne beretnings håndterlighed er valgt ikke at vedlægge listerne over samfinansierede 
udviklingsprojekter og oplysningskampagner. Disse lister kan rekvireres hos 
Generaldirektoratet for Udvikling (VIII/B/2). 
DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS SAMARBEJDE MED NGDO'ERNE I 1993 
I 1993 udgjorde Fællesskabets bidrag til NGDO'ernes indsats 703,3 mio. ECU, fordelt 
således: 
120,8 mio. ECU til samfinansiering af udviklingsprojekter i udviklingslandene 
(budgettets artikel B7-5010), svarende til en forøgelse på 23,3% i forhold til 1992 
13,5 mio. ECU til samfinansiering" af foranstaltninger til oplysning af den 
europæiskeoffentlighed om udviklingsspørgsmål (budgettets artikel B7-5010) -
en forøgelse på 18,4% i førhold til 1992 
169,0 mio. ECU til fødevarehjælp (budgettets kapitel 72) - en formindskelse på 
33% i forhold til 1992 
5,0 mio. ECU til NGDO'ers indkøb af fødevarer (budgettets artikel B7-5011) -
en forøgelse på 25% i forhold til 1992 
- '200,0 mio. ECU til humanitær bistand (artikel B7-5000) - en forøgelse på 82% 
ï forhold til 1992 
39;5 mio. ECU til flygtninge og internt fordrevne (artikel B7-302) - næsten 
samme beløb som i 1992 
4,8 mio. ECU til NGDO'ers indsats i Chile til støtte for demokratiserings­
processen og fremme af det økonomiske samarbejde med landet (artikel B7-5073) 
- en forøgelse på 7% i forhold til 1992 
5,7 mio. ECU til narkotikabekæmpelse (artikel B7-5080) - en forøgelse på 36% 
i forhold til 1992 
90 mio. ECU til bistand til apartheidofre (artikel B7-5070) - en forøgelse på 
12,5% i forhold til 1992 
16,0 mio. ECU til befolkningsgrupper i frontlinjestaterne (Namibia, Botswana, 
Mozambique osv.) (artikel B7-5071) - en forøgelse på 37% i forhold til 1992 
35,0 mio. ECU til NGDO'ernes indsats på Vestbredden og i Gaza (artikel B7-
406) - lidt mere end en fordobling i forhold til 1992 
2,0 mio. ECU til NGDO'ernes indsats i Vietnam (artikel B7-5074) - en forøgelse 
på 33% i forhold til 1992 
1,0 mio. ECU til NGDO'ernes indsats i Cambodja (artikel B7-5075) - en 
fordobling i forhold til 1992 
1,0 mio. ECU til NGDO'ernes indsats inden for det decentrale samarbejde (B7-
5077). 
Dette samlede EF-bidrag på 703,3 mio. ECU i 1993 repræsenterer en forøgelse på 11 % 
i forhold til 1992 (634 mio. ECU) og 46% i forhold til 1991 (480 mio. ECU). 
Spredningen i de budgetposter, der stilles til rådighed for NGDO'erne, afspejler 
NGDO'ernes evne til at arbejde inden for mange forskellige sektorer og specielt på 
områder, hvor et officielt samarbejde fra Fællesskabets side undertiden ikke er muligt, 
eller hvor det må foretrækkes at fremme en indsats formidlet af NGDO'erne. 
NGDO'erne tilskyndes også til at spille en betydelig rolle i opfølgningsarbejdet til 
humanitære aktioner finansieret af Den Europæiske Union i forbindelse med 
genopbygning/rehabilitering samt fremme af menneskerettighederne og demokratiet. 
Det skal nævnes, at den foranstående oversigt kun omfatter de vigtigste områder for 
samarbejdet med NGDO'erne og dem, hvor der regelmæssigt og i betydeligt omfang 
finansieres NGDO-foranstaltninger. I de senere år har der tillige via andre budgetposter 
og Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) været finansieret pilot- eller punktforan­
staltninger, som NGDO'erne har stået for i udviklingslandene. Disse foranstaltninger 
forvaltes decentralt af en række af Kommissionens tjenestegrene, og det har derfor ikke 
været muligt at foretage en nøjagtig samlet opgørelse til brug for denne beretning. 
De følgende afsnit indeholder en nærmere beskrivelse af de forskellige områder for 
samarbejdet med NGDO'erne i 1993. 
I. SAMFINANSIERING AF UDVIKLINGSPROJEKTER OG OPLYSNINGS­
KAMPAGNER OVER FOR DEN EUROPÆISKE OFFENTLIGHED (budgettets 
artikel B7-5010^ 
1.1. Samlet overblik 
I 1993 beviste NGDO'erne fortsat deres betydelige evne til at opsuge de finansielle 
midler, der stilles til rådighed for dem via EF-samfinansieringen. Antallet af ansøgninger 
hænger direkte sammen med, hvilke initiativer og anmodninger de europæiske NGDO'er 
får forelagt af deres partnere i Syd, og med NGDO'ernes muligheder for at skaffe 
finansielle midler fra andre offentlige eller private kilder. 
På 1993-budgettet var der opført 135 mio. ECU i forpligtelsesbevillinger under artikel 
B7-5010, hyilket var en betydelig forøgelse af de finansielle midler i forhold til årene 
før. Der blev stort set disponeret over alle disse midler, sådan som det også var tilfældet 
de foregående år, jf. nedenstående oversigt. 
ÅR 
1976 
1979 
1982 
1984 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
1992 
1993 DISPONIBLE 
BEVILLINGER 
2,5 
12,5 
28,0 • 
35,0 
46,0 
62,8 
80,0 
80,0 
90,2 
104,6 
110,0 
135,0 FORPLIG­
TELSER 
(MIO. ECU) 
2,5 
12,2 
26,9 
34,4 
45,0 
62,8 
79,8 
79,6 
90,2 
104,1 
109,9 
135,0 FORPLIGTEL­
SER I % AF 
DISPONIBLE 
BEVILLINGER 
100 
98 > 
96 
98 
98 
100 
100 
99,5 
100 
99,5 
100 
100 
For 1993 ser den samlede opgørelse over samfinansierede projekter (udviklingsprojekter 
og oplysningskampagner) således ud1: 
1 226 ansøgninger om samfinansiering svarende til et fællesskabsbidrag på i alt 
289,41 mio. ECU blev behandlet af Kommissionens tjenestegrene (heri ikke 
medregnet de mange uformelle ansøgninger, som Kommissionens tjenestegrene 
måtte afvise efter kontrol af deres berettigelse) 
727 projekter blev samfinansieret med et fællesskabsbidrag på 134,3 mio. ECU 
(svarende til 46,4% af det samlede beløb, der blev ansøgt om) 
220 ansøgninger vedrørende et fællesskabsbidrag på i alt 47,1 mio. ECU blev 
afvist eller trukket tilbage (svarende til 16,3%) 
279 ansøgninger vedrørende et fællesskabsbidrag på i alt 108,01 mio. ECU 
behandledes fortsat ved udgangen af 1993 (svarende til 37,3%). 
Kommissionen kunne imødekomme flere ansøgninger i 1993 som følge af, at budgettet 
var blevet forhøjet med 25 mio. ECU i forhold til 1992. 
Kommissionens tjenestegrene behandlede fortsat de mange ansøgninger efter de kriterier 
og regler, der er fastlagt i de almindelige betingelser for samfinansiering2. Ved 
gennemgangen af hver enkelt ansøgning blev der således bl.a. set på: NGDO'ens faglige 
og finansielle pålidelighed, projektets kvalitet, Syd-partnerens handleevne og forholdet 
mellem Syd-partneren og den europæiske NGDO, projektets virkninger og levedygtighed 
og dets eventuelle multiplikatoreffekt for de berørte målgrupper. 
Den strenge udvælgelse, Kommissionens tjenestegrene blev nødt til at foretage, har 
utvivlsomt været en skuffelse for nogle NGDO'er, som havde fremlagt fuldt acceptable 
projekter. Ligesom tidligere bestræbte Kommissionen sig på at håndhæve de 
grundprincipper, der gælder for samfinansiering, for bl.a. at sikre et højt kvalitetsniveau 
for de samfinansierede foranstaltninger, "små" NGDO'ers adgang til samfinansiering og 
hurtige beslutninger. 
En fuldstændig liste over de udviklingsprojekter i udviklingslandene og 
oplysningskampagner over for den europæiske offentlighed, som Kommissionen 
har samfinansieret i 1993, kan fås ved henvendelse til kontoret "Decentraliseret 
samarbejde - Samfinansiering med NGO'er" (VIII/B/2), Rue de la Loi 200, B-
1049 Bruxelles. 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, almindelige betingelser for 
samfinansiering af foranstaltninger i udviklingslandene (dok. VIII/764/87) og 
foranstaltninger til oplysning af den europæiske offentlighed om udviklings­
spørgsmål (dok. VIII/271/87) gennemført af ikke-statslige organisationer 
(NGO'er). 
De betalingsbevillinger, der i 1993 var til rådighed under artikel B7-5010, beløb sig til 
115,060 mio. ECU. Der blev i årets løb foretaget betalinger for 115,059 mio. ECU, 
deraf 67,6 mio. ECU vedrørende projekter godkendt de foregående år. 
Forhøjelsen af samfinansieringsbudgettet for 1994 (145 mio. ECU) skulle give bedre 
mulighed for at imødekomme ansøgningerne. Der er imidlertid næppe tvivl om, at 
NGDO'ernes behov for midler fortsat vil vokse i de kommende år. 
1.2. Samfinansiering af udviklingsprojekter i udviklingslandene 
1.2.1. De europæiske NGDO'ers voksende støtte til partnerne i Syd 
11993 har Kommissionen som i de foregående år anvendt ca. 90% af bevillingerne under 
artikel B7-5010 til samfinansiering af projekter i udviklingslandene og hovedparten af 
den resterende del til samfinansiering af oplysningskampagner over for den europæiske 
offentlighed/ 
Hvad angår projekter i udviklingslandene, så situationen for ansøgninger og forpligtelser 
således ud: 
1 018 ansøgninger svarende til et fællesskabsbidrag på i alt 268 mio. ECU (en 
beløbsmæssig stigning på 25% i forhold til 1992) blev behandlet af Kommis­
sionens tjenestegrene 
192 ansøgninger om finansieringsbidrag på i alt 44,2 mio. ECU blev afvist eller 
trukket tilbage 
244 ansøgninger om finansieringsbidrag på i alt 103 mio. ECU behandledes 
fortsat ved udgangen af 1993 
582 projekter blev samfinansieret med et fællesskabsbidrag på i alt 120,8 mio. 
ECU (en forøgelse på 23% i forhold til 1992). 
Det skal påpeges, at Kommissionen har holdt fast ved princippet om at vie ansøgninger 
fra nye NGDO'er særlig opmærksomhed. Den hjælper de nye NGDO'er til at opnå 
professionalisme enten direkte eller med støtte fra erfarne NGDO'er. 
Det kan i øvrigt konstateres, at de samfinansierede projekter finansielt set er blevet lidt 
større: i 1993 udgjorde det gennemsnitlige EF-bidrag 207,478 ECU pr. projekt, mod 
202 417 ECU i 1992. 
1.2.2. Global gavebistand - bloktilskud 
Kommissionen kan tilbyde de europæiske NGDO'er, der i en årrække har haft et 
tilfredsstillende samarbejde med den, en ekstra facilitet: adgang til bloktilskuds­
ordningen. 
NGDO'erne er særlig glade for denne ordning, der sætter dem i stand til hurtigt og 
fleksibelt at finansiere en mangfoldighed af miniprojekter (f.eks. indkøb af udstyr, 
etablering af små infrastrukturer, støtte til uddannelse, sundhed m.v.) og dermed sikre 
en hårfin, kan man næsten sige, opfyldelse af modtagernes behov. NGDO'erne 
identificerer ofte sådanne miniprojekter i forbindelse med større projekter, de støtter, 
eller miniprojekterne danner grundlag for deres første samarbejdskontakt med nye 
partnere i Syd. 
I perioden 1983-1993 har Kommissionen samfinansieret 914 bloktilskud, der er brugt til 
II 409 miniprojekter, med et samlet beløb på 103,1 mio. ECU. Det gennemsnitlige EF-
bidrag pr. miniprojekt har således været på 9 037 ECU. Nedenstående tabel viser 
udviklingen i bloktilskuddene i den nævnte periode. Der kan konstateres en stigende 
tendens for de bevilgede beløb og de samfinansierede miniprojekter. 
ÀR 
1983 
1984 
1985 
1986 
1987 
1988 
1989 
1990 
1991 
IV92 
1993 BLOKTILSKUD 
(MK). ECU) 
2,3 
3.1 
3,7 
5,7 
6.8 
8.8 
9.9 
9.7 
13,1 
18,1 
21,9 % AF FORPLIG­
TELSERNE 
UNDER 
ARTIKLEN 
7 
9 
11 
13 
11 
11 
12,4 
10.8 
12,6 
16,5 
16,2 ANTAL 
BLOKTILSKUD 
34 
39 
43 
50 
59 
79 
96 
97 
118 
140 
159 ANTAL 
MINIPROJEKTER 
296 
383 
450 
671 
822 
961 
1 082 
1 099 
1 447 
1 935 
2 263 GENNEMSNIT­
LIGT EF-
BIDRAG PR. 
MINIPROJEKT 
(ECU) 
7 770 
8 202 
8 146 
8 507 
8 272 
9 153 
9 105 
8 857 
9 061 
9 363 
9 666 
udviklingsprojekter i udviklings- 1.2.3. Modtagergrupper og satsningsområder for 
landene 
I 1993 samfinansieredes der en ret bred vifte af udviklingsprojekter. Til belysning heraf 
er det valgt at gå frem efter modtagergrupper og satsningsområder. 
For modtagergruppernes vedkommende kan det konstateres, at NGDO'erne lægger 
betydelig vægt på projekter rettet mod kvinderne. 
Kommissionen har således samfinansieret forskellige projekter, der har drejet sig om 
kvindernes rolle inden for produktionen og indtægtsskabende aktiviteter i landdistrikter 
eller byer (f.eks.: projekter sam finansieret i bl.a. Argentina, Tunesien, Bolivia); støtte 
til erhvervsfaglig uddannelse (Mozambique, Libanon); sundhedsuddannelse (Gambia); 
støtte til organisationer, der arbejder for overholdelse af kvindens rettigheder (Marokko, 
Colombia). 
En anden vigtig målgruppe for projekterne har været gadebørn, der i de senere år er 
blevet en stadig mere sårbar befolkningsgruppe i Syd-landenes storbyer. Kommissionen 
samfinansierede i 1993 en række projekter vedrørende gadebørns integration i samfundet, 
uddannelse og forebyggelse (Honduras, Mozambique, Rwanda); erhvervsuddan-
nelsescentre (Brasilien, Chile) osv. 
De oprindelige befolkninger og deres organisationer har også været aktører og modtagere 
inden for forskellige udviklingsprojekter på områder som: forsvar af grundlæggende 
rettigheder, udvikling af produktionen, tosproglig uddannelse og miljøbeskyttelse i bl.a. 
Bolivia, Colombia, Peru, Mexico, Thailand og Indien. 
Handicappede er en anden vigtig modtagergruppe i udviklingslandene inden for projekter 
vedrørende bl.a. uddannelse og integration i samfundet (Nigeria, Uganda, Sudan). 
Udviklingsprojekterne i udviklingslandene drejer sig om en række forskellige områder. 
Det har i 1993 kunnet konstateres, at der fortsat er en tendens til at prioritere visse 
aktivitetsområder, såsom udvikling af landdistrikter, uddannelse og sundhed. Det er 
vigtige områder, når det gælder befolkningens behov, men også områder, hvor 
befolkningen i udviklingslandene fremkommer med talrige initiativer. 
Mange af projekterne bygger på en integreret udvikling, som er et af NGDO'ernes 
specialer og en af de bedste metoder til at sætte en udvikling i gang på græsrodsplanet1. 
Generelt søger de integrerede udviklingsprojekter at støtte forskellige sammenslutninger 
eller organisationer (landbrugerforeninger, små kooperativer, landsbysammenslutninger, m 
kvindeorganisationer osv.), der på én gang er aktive inden for flere sektorer såsom 
landbrug, håndværk, uddannelse, sundhed, miljøbeskyttelse og etablering af infra­
struktur. 
I 1993 samfinansieredes der en række forskellige projekter på sundhedsområdet: 
sundhedsoplysning og -uddannelse (Indien, Kenya, irakisk Kurdistan, Nepal); lokale 
sundheds- og sanitetsprogrammer (Bangladesh, Laos, Zimbabwe, Sao Tome og Principe 
osv.); moder/barn-sundhed (Zaire, Kina); støtte til programmer gennemført af hospitaler 
(Tanzania, Sri Lanka). Programmer for familieplanlægning og moder/barn-beskyttelse 
står som en prioritet i flere udviklingslande (Etiopien, Indien, Indonesien, Pakistan). 
Projekter til fremme af produktionen har i de senere år spillet en stadig større rolle 
blandt de samfinansierede projekter. Denne tendens forstærkedes i 1993 ved samfi-
Der foregår fortsat en evaluering af de integrerede udviklingsprojekter. Når 
resultaterne heraf foreligger, vil det være muligt at danne sig et mere præcist 
billede af de samfinansierede projekter. 
8 
nansiering af forskellige initiativer såsom: støtte til minivirksomheder i den uformelle 
sektor (Paraguay, Peru, Den Dominikanske Republik osv.); udvikling af håndværks-
sektoren (Lesotho, Guatemala); udvikling af husdyravl (Mozambique); bankformidlede 
kreditter til små virksomheder (Namibia) etc. 
De aspekter, der knytter sig til målet om en varig og bæredygtig udvikling, spiller en 
fundamental rolle. En hel række foranstaltninger drejer sig således om: fødevare­
sikkerhed, miljøbeskyttelse, bekæmpelse af ørkendannelse, uddannelse, kredit m.v. 
(Zimbabwe, Mexico, Namibia, Brasilien og flere andre). 
Uddannelsesprojekterne indtager også fortsat en vigtig plads: erhvervsfaglig uddannelse, 
uddannelse af undervisere, uddannelse i tilpasset teknologi osv. (Indonesien, Indien, 
Brasilien, Rwanda med flere). 
1.2.4. Modtagerlande 
De 582 udviklingsprojekter, der samfinansieredes 
udviklingslande. i 1993, blev gennemført i 106 
Den geografiske fordeling af EF-bidragene til disse projekter er følgende: 
- Afrika syd for Sahara 
- Latinamerika 
- Asien 
- Middelhavsområdet 
- Stillehavsområdet 
- Andre 
I ALT 1993 
(Mio. ECU) 
46,2 
45,4 
22,4 
4,8 
0,5 
1,5 
120,8 1993 
(%) 
38,3 
37,6 
18,5 
4,0 
0,4 
1,2 
100,0 1992 
(%) 
36,3 
43,5 
15,5 
3,8 
0,4 
0,5 
100,0 1991 
(%) 
39,3 
40,0 
13,8 
6,0 
0,9 
100,0 
Fordelingen mellem AVS-lande og andre udviklingslande var følgende: 
- AVS-lande 
- Andre udviklingslande 
I ALT 1993 
(Mio.ECU) 
51,4 
69,4 
120,8 1993 
(%) 
42,5 
57,5 
100,0 1992 
(%) 
38,5 
61,5 
100,0 1991 
44 
56 
100,0 
Der kan knyttes nogle bemærkninger til disse to tabeller og de projekter, der er 
samfinansieret i de seneste år og i 1993, 
For det første kan der i 1993 konstateres en vending i de seneste års nedadgående 
tendens for finansieringerne i Afrika syd for Sahara. For det andet ses 4er en ret stor 
stigning i finansieringerne i Asien, mens Latinamerikas andel efter den betydelige vækst 
i de to foregående år igen er faldet lidt. 
Det lader sig vanskeligt gøre at give en udtømmende forklaring på denne udvikling, fordi 
ændringerne i den geografiske fordeling fra år til år som regel skyldes mange forskellige 
faktorer. Der kan dog påpeges nogle forhold, der har haft indflydelse på udviklingen som 
helhed. For Afrikas vedkommende har de alvorlige økonomiske og sociale problemer for 
mange af befolkningerne og politiske konflikter, diktaturer og borgerkrige i nogle lande 
begrænset græsrodsorganisationernes muligheder for at gennemføre udviklingsprojekter. 
Ser man på udviklingen i de enkelte lande i de senere år, har nogle afrikanske lande, 
såsom Mozambique, Cameroun, Namibia og Zaire (et land, hvor NGO-samfinansie-
ringerne har gjort det muligt at videreføre en humanitær indsats, mens de officielle 
finansieringer har været indstillet), nydt godt af en forøgelse af EF-bidragene, hvorimod 
andelen for lande som Burundi, Rwanda og Sudan er faldet. 
I Latinamerika er bl.a. Brasilien, Peru og Bolivia fortsat vigtige modtagerlande med 
hensyn til udviklingsprojekter. 
I Asien skete der i 1993 en forøgelse af samfinansieringerne i Indien, som traditionelt 
har været det vigtigste modtagerland. Der kan også konstateres en stærk stigning i 
projekterne i Bangladesh. 
10 
3. Samfinansiering af oplysningskampagner over for den europæiske offentlighed 
1.3.1. EF's stadige støtte til NGDO'erne og situationen i 1993 
Efter en beskeden start, hvor 17 projekter blev samfinansieret med et samlet beløb på 
knap 200 000 ECU, er budgettet vokset betydeligt i de senere år, og i 1993 kunne der 
samfinansieres 145 projekter med et beløb på i alt 13,5 mio. ECU, hvilket svarer til 10% 
af budgetposten B7-5010. I perioden 1979-1993 har Kommissionen samfinansieret 1 177 
oplysningsprojekter med i alt 81,7 mio. ECU i de tolv medlemsstater. 
I 1993 var situationen med hensyn til ansøgninger og forpligtelser følgende: 
174 ansøgninger (ekskl. multiprojekt-programmer) svarende til et fællesskabs­
bidrag på i alt 19,97 mio. ECU blev behandlet af Kommissionens tjenestegrene 
28 ansøgninger om finansieringsbidrag på i alt 2,9 mio. ECU blev afvist eller 
trukket tilbage. Disse ansøgninger svarede beløbsmæssigt til 14,5% af samtlige 
behandlede ansøgninger 
35 ansøgninger om finansieringsbidrag på i alt 5,01 mio. ECU behandledes 
fortsat ved udgangen af 1993 
111 projekter blev samfinansieret med et fællesskabsbidrag på i alt 12,06 mio. 
ECU (en forøgelse på 21,8% i forhold til 1992). 
Derudover samfinansierede EF 34 multiprojekt-programmer med et bidrag på 1,44 mio., 
ECU. 
1.3.2. Oplysningsprojekter - typer 
Skolerne dækkes godt med de oplysningsprojekter, der hovedsagelig tager sigte på 
fremstilling af undervisningsmaterialer og uddannelse af lærere i brugen af materialer og 
metoder. Emnerne er meget varierede, selv om der kan ses en præference for generelle 
emner vedrørende Nord/Syd-forholdet, kultur- eller dagliglivet, den samfunds­
økonomiske situation i udviklingslandene, miljø osv. Det skal påpeges, at reformer af 
undervisningsplanerne i nogle europæiske lande har givet NGDO'erne mulighed for at 
bidrage til at få oplysning om udviklingsspørgsmål integreret i undervisningen. 
Andre målgrupper for oplysningsforanstaltningerne er de politiske beslutningstagere, 
NGDO'erne selv (medlemmer og partnere), unge, medierne osv. Der kan nævnes 
forskellige emner, som har været genstand for samfinansierede projekter i 1993: 
international handel og Nord/Syd-forbindelserne (i relation til GATT); demokrati og 
udvikling; miljø og udvikling; kulturelle forbindelser mellem Nord og Syd; indvandring 
og udvikling; rimelige handelsvilkår osv. 
11 
I hovedparten af projekterne er der brugt en kombination af forskellige metoder, såsom: 
publikationer, audiovisuelt materiale, undervisningsmateriale, foredrag, udstillinger, 
lobbyvirksomhed osv. 
1.3.3. Alternativ handel - Et eksempel på u-landsoplysning 
Forskellige foreninger, kooperativer, net m.v. har i en årrække i mange europæiske 
lande (EU-medlemslande og andre) været engageret i udvikling af en fair og solidarisk 
handel med et ret godt organisationsniveau på internationalt plan. Der kan nævnes 
organisationer som European Fair Trade Association (EFTA), Transfair International, 
Max Havelaar, Oxfam-UK, Cooperazione Terzo Mondo, Magasins du Monde m.fl. 
Projekterne inden for alternativ handel er bl.a. karakteriseret ved, at priserne for den 
europæiske forbruger er lidt højere end på det normale marked, for så vidt som 
forbrugerne (takket være NGDO-kampagner) er indstillet på at betale mere, når det er 
til gavn for de små producenter. 
Den alternative handel yder således foruden en kvalitetsgaranti, der er synonym med 
respekt for forbrugeren i Nord, også et bidrag til Syd-befolkningernes 
udviklingsinitiativer. Den åbner mulighed for priser, der er gunstigere for u-lands-
producenterne og acceptable for forbrugerne, idet hensynet til varernes kvalitet og 
markedets gennemsigtighed både er en betingelse for systemets succes og en fordel for 
forbrugerne. 
Nogle af de vigtigste varer, der i øjeblikket markedsføres, er: kaffe, te, kakao, 
chokolade, tørrede bananer, lægeplanter, tørret frugt og nødder, jutevarer, 
håndværksartikler, tekstiler og papirvarer. 
I 1992 og 1993 har Kommissionen specielt været med til at samfinansiere 11 u-
landsoplysningsprojekter i seks medlemsstater (Nederlandene, Belgien, Tyskland, Det 
Forenede Kongerige, Irland og Italien), der har drejet sig om alternativ handel og især 
haft til formål at: 
# 
øge den europæiske offentligheds kendskab til den alternative handel og forholdet 
mellem udviklingslandene og landene i Nord 
fremme et mere solidarisk forbrug i Europa og dermed bidrage til en retfærdig 
og bæredygtig udvikling i Syd-landene 
bevidstgøre og oplyse den brede offentlighed om de små u-landsproducenters 
situation og problemerne med at få deres varer ud på verdensmarkedet 
fremme koordineringen og mekanismernes komplementaritet mellem initiativerne 
inden for alternativ handel i de forskellige medlemsstater. 
12 
1.4. Oversigt over samfinansieringsprogrammet 1976-1993 
Samfinansieringsprogrammet under budgettets artikel B7-5010 startede i 1976 - som et 
forsøg med meget beskedne forpligtelsesbevillinger, nemlig 2,5 mio. ECU. I de følgende 
år kunne disse bevillinger - bl.a. takket være Europa-Parlamentets aktive støtte -
efterhånden øges, så de i 1993 kom op på 135 mio. ECU. Tabellen i punkt 1.1 viser 
udviklingen i de disponible bevillinger under artikel B7-5010 siden 1976. 
I denne periode er der samfinansieret 6 755 NGDO-projekter med et samlet fællesskabs­
bidrag på 886,9 mio. ECU. 
Fordelingen mellem projekter i udviklingslande og oplysningsprojekter i Europa har 
været følgende: 
1976-1993 
- projekter i 
udviklingslande 
- oplysningsprojekter i 
Europa 
I ALT Antal projekter 
5 579 
1 176 
6 755 EF-bidrag 
(Mio. ECU) 
805,1 
81,8 
886,9 % 
91 
9 
100 
De 5 579 udviklingsprojekter er gennemført af 593 NGDO'er i 122 udviklingslande. 
Geografisk fordeler fællesskabsbidraget til disse projekter sig således: 
1976-1993 Mio. ECU % 
Afrika syd for Sahara 328,7 40,8 
Latinamerika 281,5 35,0 
Asien 147,9 18,4 
Middelhavsområdet 39,8 4,9 
Stillehavsområdet 4,8 0,6 
Andre 2,4 0,3 
I ALT 805,1 100,0 
Af Fællesskabets samlede bidrag gik 43% til AVS-lande og 57% til andre udviklings­
lande. 
Tabel I og II i bilaget viser fordelingen på henholdsvis modtagerlande og EF-medlems-
stater. 
13 
De 1 176 oplysningsprojekter blev iværksat af 382 NGDO'er i de tolv medlemsstater. 
Regnskabsårene fra 1989 til 1993 tegner sig for ca. halvdelen af alle^ samfinansierede 
projekter og 58% af de indgåede forpligtelser. Det viser den hurtige vækst i samfinan­
sieringsprogrammet i de seneste år, men afspejler også en forøgelse af det gennemsnitlige 
beløb for samfinansieringsbidragene, som bl.a. skyldes inflationen og en række mere 
omfattende projekter gennemført af NGDO-konsortier. Dét gennemsnitlige EF-bidrag til 
projekterne i udviklingslandene steg således fra 123 0Q0 ECU i 1985 til 207 498 ECU 
i 1993, og det gennemsnitlige bidrag til oplysningsprojekterne fra 82 027 ECU til 93 096 
ECU. ••• 
1.5. Evalueringer 
Kommissionen har siden slutningen af 1991 iværksat fire tematiske evalueringer af 
projekter samfinansieret med NGDO'er i udviklingslandene inden for følgende områder: 
a. Institutionel støtte til græsrodsorganisationer1 
b. Erhvervsuddannelse2 
c. Integreret udvikling 
d. Opsparing-kredit./ 
1992-årsberetningen indeholdt et resume af de vigtigste resultater af de to førstnævnte 
evalueringer, der allerede er afsluttede,. 
De to andre evalueringer er i gang, og de sammenfattende rapporter vil foreligge i 1994. 
1.5.1. Evaluering af opsparings- og kreditprojekter 
Det særlige formål med denne evaluering er at vurdere betydningen, kvaliteten og 
levedygtigheden af de projekter inden for opsparing og kredit, som NGDO'erne 
gennemfører med samfinansieringsbidrag fra Kommissionen. Til opsparings- og 
kreditprojekter kan ' henregnes projekter, der skal bidrage til udvikling og større 
alsidighed i økonomien, især ved initiativer på græsrodsplanet, samt til én forøgelse af 
modtagernes pengeindkomster og til mobilisering af nye udviklingsaktører. 
COTA: Evaluering af EF/NGO-samfinansieringer vedrørende institutionel 
støtte til græsrodsorganisationer. Sammenfattende rapport, 
Bruxelles, marts 1993. 
SACED: Evaluering af erhvervsuddannelsesprojekter gennemført af NGO'er 
og samfinansieret af EF. Sammenfattende rapport. Paris, februar 
1994. 
'14- • 
Selv om den sammenfattende rapport om denne tematiske evaluering endnu ikke er helt 
færdig, er der grund til at nævne nogle af de foreløbige konklusioner. 
Hvad Syd-aktørerne angår, kan der sondres mellem tre typer organisationer, der går 
forskelligt til værks: a) NGDO'er, der er specialiserede i denne form for projekter: her 
er NGDO'en ikke alene igangsætter for kreditsystemet, men den er også selve systemet; 
b) NGDO'er, der arbejder på flere felter (uddannelse, sundhed osv.): sådanne NGDO'er 
opretter, hvis kreditsiden er et vigtigt led i deres virksomhed, en særskilt struktur til 
styring af kreditaktiviteterne; c) græsrodsorganisationer: det giver generelt ikke gode 
resultater, når disse sammenslutninger selv direkte styrer et kreditsystem. Mange af dem 
er derfor henvist til at oprette fra organisationen adskilte specialstrukturer til at forvalte 
kreditaktiviteterne. 
Sammenholdt med sektorens karakteristika viser det sig, at udtrykket opsparing/kredit 
er tvetydigt, for det dækker i realiteten to forskellige sektorer: alt efter, om projektet 
tager sigte på mobilisering af opsparing eller formidling af kredit, står man over for vidt 
forskellige mål, metoder og organisationer. 
Angående modtagernes deltagelse i forvaltningen af systemet kan det bemærkes, at i jo 
højere grad modtagerne inddrages i beslutningerne, jo mere er det nødvendigt, at 
projektet organiserer grupperne, uddanner modtagerne og deres repræsentanter og virker 
som igangsætter for de oprettede strukturer. 
De såkaldt "marginaliserede" befolkningsgruppers kreditbehov er strukturelt betinget. Det 
kræver et strukturelt svar, dvs. varige organisationer, der igangsætter levedygtige 
mekanismer. Dette forudsætter en høj grad af professionalisme og en størrelsesorden ud 
over den, der opnås på traditionel vis: det er et spørgsmål om at skabe specialiserede 
banker. I den sammenhæng synes EF-systemet for samfinansiering med NGDO'erne 
meget velegnet til start af projekter. Det kan spille rollen som forsøgslaboratorium - og 
gør det faktisk også - for udviklingen af nye strukturer i kraft af finansiering i den tid, 
det varer at få dem på plads. Det er et nyttigt redskab til afprøvning af fremgangsmåder 
og konstatering af dueligheden. 
1.5.2. Evaluering af integrerede udviklingsprojekter 
Evalueringsarbejdet "i marken" fandt sted i tredje kvartal 1993. Efter at der var fastlagt 
forskellige kriterier, blev der udvalgt 23 projekter: 16 evalueredes på stedet (deraf 6 i 
Afrika, 6 i Latinamerika og 4 i Asien), og 7 evalueredes på grundlag af sagsakter. 
1.6. Forbindelser med NGDO'ernes Kontaktudvalg 
Kommissionen har i næsten 20 år haft nære forbindelser med NGDO'ernes 
Kontaktudvalg, der på demokratisk vis repræsenterer over 700 europæiske NGDO'er. 
Det består af en national repræsentant for hver EU-medlemsstat, som er valgt i de 
enkelte lande. 
15 
Kontaktudvalget afholder årligt en NGDO-generalforsamling, som er sammenslutningens 
øverste organ. På den 19. generalforsamling (14.-16. april 1993) valgte man som 
hovedemne "den europæiske udviklingspolitik". NGDO'ernes repræsentanter har haft 
lejlighed til at drøfte dette emne ved fire workshopper om: fattigdom, bæredygtig 
^udvikling, menneskerettigheder, demokrati og udvikling og befolkningsvandringer. Der 
vedtoges forskellige anbefalinger. 
Kommissionen udveksler regelmæssigt synspunkter med Kontaktudvalget om forskellige 
emner, der angår NGDO'erne: udviklingspolitik og -finansiering, u-landsoplysning osv. 
Kontaktudvalget forelagde i 1993 Kommissionen forslag om forbedring af reglerne og 
forenkling af procedurerne for NGDO-samfinansiering. 
1.7. Konklusioner og udsigter 
Som i de foregående år var samarbejdet mellem EU og NGDO'erne også positivt og 
opmuntrende i 1993. De fællesskabsmidler, der blev stillet til rådighed for NGDO'ernes 
forskellige indsatser, øgedes således betydeligt: nemlig fra 480 mio. ECU i 1991 til 634 
mio. ECU i 1992 og derefter til 703 mio. ECU i 1993. 
Det ikke-statslige samarbejde forventes i stadig højere grad at være med til at løfte de 
nye udfordringer, der ligger i opbygningen af et Europa, som er mere engageret, og mere 
solidarisk med befolkningerne i Syd. Disse udfordringer kræver, at NGDO'erne satser 
på større professionalisme både med hensyn til deres måls og aktiviteters indhold og 
særlige karakter og med hensyn til forvaltningen og gennemsigtigheden af deres 
finansielle ressourcer. 
Det er tilsvarende vigtigt at forbedre koordineringen mellem deres organisationer, for 
at deres indsats i Syd kan få en større effekt, og for at det europæiske civile samfund kan 
blive mobiliseret og inddraget i deres mål og opgaver. 
Det må påpeges, at selv om EU's samarbejde henvender sig til alle udviklingslande, er 
NGDO'ernes arbejde i nogle geografiske områder, f.eks. Maghreb-landene, fortsat 
begrænset. Ikke desto mindre tvinger de historiske, geografiske og kulturelle bånd og de 
alvorlige økonomiske og sociale, problemer, der medfører en betydelig udvandring til 
Europa, os til med de europæiske NGDO'ers medvirken at søge fælles og konkrete svar 
på det civile samfunds udviklingsinitiativer i disse lande. 
Slutteligt er det også vigtigt, at de europæiske NGDO'er styrker deres forbindelser med 
NGO'erne og græsrodsorganisationerne i Syd, så der kan vises voksende imødekom­
menhed over for de nye initiativer, der udspringer i Syd, 
16 
II. DET ØVRIGE SAMARBEJDE MED NGDO'ERNE 
2.1. Fødevarehjælp formidlet af NGDO'er (budgettets kapitel 72) 
I 1993 formidlede NGDO'erne EF-fødevarehjælp til en samlet værdi af 169 421 000 
ECU. 
Det svarer beløbsmæssigt til 27,2% af den samlede fødevarehjælp finansieret af EF. 
Målt i værdi øgedes fødevarehjælpen under 1993-programmet med 7,2% i forhold til 
1992 (158 040 000 ECU). 
Samarbejdet med NGDO'erne om fødevarehjælpsprogrammet foregår gennem 
EURONAID, et serviceorgan, der er oprettet og drives af 24 europæiske og 
internationale NGDO'er, som er blandt de største ansøgere om fødevarehjælp fra 
Fællesskabet. Reglerne for, hvordan disse NGDO'er formidler og bruger bistanden og 
aflægger rapport om de udførte aktioner, fastlægges af Kommissionen i samråd med 
EURONAID. 
Det tredje led i denne samarbejdskæde er Kommissionens såkaldte "Desks" og navnlig 
dens delegationer, der spiller en aktiv rolle "i marken" i alle faser af gennemførelsen af 
fødevarehj ælpsaktionerne. 
Den samlede mængde produkter, der blev leveret til NGDO'erne som led i programmet, 
fordeler sig således: 
PRODUKT MÆNGDE (TONS) PROCENTVIS 
ÆNDRING I 
FORHOLD TIL 1992 
Korn 367 780 + 19 
Skummetmælkspulver 16 692 + 10,5 
Sukker 3 661 + 6,5 
Vegetabilsk olie 22 075 + 32,8 
Bønner 41 428 + 29,5 
Tørret fisk 156 - 55,2 
17 
A. Aktionstyper 
I 1993 iværksatte NGDO'erne aktioner på følgende områder (beregning i tons): 
1993 1992 
Udviklingsprojekter 47% 17% 
Projekter for hjælp til flygtninge 4% 5% 
Projekter for social bistand 16% 28% 
Nødhjælpsaktioner 32% 50% 
(hungersnød, fordrevne osv.) 
i i * (i 
Som det fremgår af ovenstående tabel, indtraf der, efter at hungersnøden havde krævet 
et særprogram i 1991-1992, en relativ forbedring af fødevaresituationen i hovedparten 
af udviklingslandene i 1993, og den programmerede fødevarehjælp kunne således i 
overensstemmelse med sit hovedformål især anvendes til finansiering af 
udviklingsprojekter. 
Denne udviklingsbistand fordeler sig på aktivitetssektorer således: 
Udvikling 
Arbejdsbetinget fødevarehjælp ("food for work") 
Uddannelsesaktiviteter 
Skolemad 
Ernæring 
Rehabilitering 
Andet 20% 
2% 
2% 
4% 
10% 
9% 
I ALT 47% 
18 
B. Eksempler på aktioner 
1. Program for arbejdsbetinget fødevarehjælp i Vietnam - sammen med OXFAM (B) 
I Vietnam har OXFAM med støtte fra Europa-Kommissionen siden 1989 iværksat 
programmer for arbejdsbetinget fødevarehjælp ("food for work "-program mer), 
der direkte, er kommet en halv million mennesker til gode. 
Bistanden til programmet for 1992-93 bestod i 4 300 tons hvedemel, der blev 
solgt for ca. 750 000 ECU, således at der derefter lokalt kunne indkøbes 5 019 
tons ris. Det drejer sig om støtte til ti projekter vedrørende bygning af dæmninger 
og diger, dræningsarbejder og vandingsanlæg i regionerne Nghe An, Ha Tinh og 
Thanh Hoa. Formålet er at beskytte jorden mod saltvand og regnvand for at øge 
det dyrkede areal. Disse projekter har kunnet realiseres takket være fordelingen 
af fødevarehjælp. Projekterne berører direkte 150 000 mennesker, der hidtil har 
manglet mad i mere end tre måneder om året. 
2. Indkøb og fordeling af 4 000 tons såsæd og frø i Peru - sammen med Caritas-
Peru 
Første fase af dette rehabiliteringsprogram, der er en følge af den alvorlige tørke 
i 1992, gennemførtes i 1993. Programmet tager sigte på at støtte bønderne i 
Sierra-regionen, der mistede deres produktion, da regionen i 1992 ramtes af tørke 
i usædvanlig grad. Kommissionen har finansieret indkøb af 4 330 tons udsæd, der 
blev fordelt til bønderne i "Sierra Central", som var blandt dem, der led de 
største indtægtstab i 1992. Den oprindeligt forudsete mængde kunne overskrides 
med 8% takket være den bedre indkøbspris, programmet nød godt af. 
Programmet er baseret på fordeling af udsæd, oprettelse af "revolverende" lagre 
og frøgartnerier. Modtagerne forpligter sig til at tilbagelevere de mængder frø, 
de modtager på lånebasis. Programmet giver dem mulighed for at gå tilbage til 
deres traditionelle fødevarer, bevare deres produktionslagre til næste sæson, 
afvikle lånene fra det revolverende lager og dermed gradvis skabe forudsætninger 
for en forbedring af deres levevilkår. 
I 1993 dyrkede de 69 500 familier, der var med i programmet, 4 115 hajord ved 
hjælp af den således leverede udsæd. 
3. Program for bevarelse af jord- og vandressourcer i Eritrea - sammen med 
LWF/ECE 
Programmet omfatter bygning af 18 dæmninger i treårsperioden 1993-1995. Der 
foretages en koordinering mellem de berørte ministerier (landbrug, energi og 
sundhed). Udgifterne til bygning af hver dæmning er på ca. 140 000 ECU. 
19 
Når bortses fra LWF-personalet, udføres alt arbejde af den berørte lokale 
befolkning, der til gengæld for arbejdsindsatsen modtager fødevarehjælp. I 
gennemsnit fordeles der således 1 500 tons korn og 60 tons vegetabilsk olie til ca. 
1 500 deltagere i projekterne. 
Det på den måde realiserede arbejde vil sikre 90 000-100 000 mennesker en 
permanent vandforsyning. Den sundhedskomponent, der også indgår i dette 
x program, er navnlig rettet mod en styrkelse af hygiejnen og sundheden i den nye 
situation, hvor der er permanent adgang til vand. 
2.2. Samfinansiering af internationale og ikke-statslige organisationers indkøb af 
fødevarer og såsæd (budgettets artikel B7-501IV 
De 5 mio. ECU på 1993-budgettet blev fuldt ud stillet til rådighed for NGO'erne. Indtil 
nu er der godkendt en snes projekter. Det kan konstateres, at 3,7 mio. ECU, svarende 
til 77% af budgettet, er gået til Afrika. Landene i Asien tegner sig kun for 6% af 
budgetbeløbet, Latinamerika for 17%. 
Der var i 1993 mange projekter, der drejede sig om udvikling til gavn for 
landbefolkningen. Halvdelen af de godkendte projekter omfatter således én komponent 
vedrørende udsæd og/eller redskaber. Udviklingen af landdistrikterne og 
fødevaresikkerheden afhænger imidlertid ikke alene af, at der dyrkes afgrøder, hvorfor 
der også er lagt vægt på projekter vedrørende uddannelse og "mad for arbejde" -
projekter. Varerne indkøbes i de fleste tilfælde på markederne i de berørte lande, med 
en deraf følgende positiv virkning for den regionale handel. 
Et eksempel: Bevarelse af jordressourcerne i El Salvador - sammen med CRS 
Denne samfinansiering indgår i et større projekt for bevarelse af jordressourcerne. 
Modtagerne har fået fødevarer fra WFP, og deres bidrag til projektet svarer til 25% af 
projektets samlede værdi. 
Kommissionen har samfinansieret indkøb og transport af frø til planter, der skal tjene til 
ernæring og beskyttelse af jordbunden. NGO'en har ydet en indsats inden for faglig 
bistand og uddannelse af bønderne. Erosion er et stort problem i visse områder i landet. 
Et projekt, der retter sig mod de^te aspekt, vil givet bidrage til at forbedre 
fødevaresikkerheden og fremme udviklingen for modtagerne. 
2.3. Oplagring og hurtige varslingssystemer (budgetpost B7-207D 
Efter at EURONAID i 1992 havde gennemført en informationskampagne om 
mulighederne på grundlag af denne budgetpost, kunne der i 1993 træffes afgørelse om 
dobbelt så mange NGO-aktioner og et dobbelt så stort finansieringsbeløb som året før. 
20 
I 1993 ydedes der i alt 1 087 450 ECU til finansiering af projekter gennemført af 
NGO'er, deraf: 
489 600 ECU til opførelse af lagre til oplagring af fødevarer i Nicaragua og 
Zimbabwe 
166 100 ECU til indførelse af et system for "risikokortlægning", der giver 
mulighed for at identificere befolkningsgrupper, der er udsatte i visse situationer, 
såsom dårlig høst, prisændringer, handelsafbrydelser osv., i seks afrikanske 
lande: Etiopien, Mozambique, Mali, Malawi, Sudan og Kenya 
291 750 ECU til indførelse af et varslings- og fødevaresikkerhedssystem i Darfur-
regionen i Sudan med henblik på afhjælpning af hungersnøden og mangelen på 
fødevaresikkerhed for udsatte befolkningsgrupper i denne region (2,5 mio. 
mennesker) 
140 000 ECU til en undersøgelse af effekten af den "store majskapucinerbille" 
for kornmarkedet og fødevaresikkerheden i Vestafrika med henblik på 
identificering af de fornødne foranstaltninger til bekæmpelse af denne plage i 
regionens forskellige lande. 
2.4. Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO) 
2.4.1. Baggrund og mandat 
ECHO oprettedes officielt i april 1992, og 1993 var således det første hele arbejdsår med 
denne nye organisation. 
Kommissionen har pålagt ECHO det fulde ansvar for en sammenhængende forvaltning 
af følgende opgaver (uden for EU's grænser), der tidligere sorterede under forskellige 
tjenestegrene i Kommissionen: 
a) humanitær bistand 
b) fødevaren od hjælp 
c) katastrofeforebyggelse og -beredskab. 
Prioriteterne var at koncentrere og omorganisere Kommissionens interne ressourcer, øge 
effektiviteten i kraft af en bedre ekstern koordination med ECHO'S partnere (NGO'er, 
FN-organer og internationale organisationer), etablere snævrere forbindelser med 
medlemsstaterne, igangsætte arbejder på katastrofeberedskabsområdet og iværksætte 
direkte aktioner, når andre løsninger ikke er mulige eller ikke vil være hensigtsmæssige. 
ECHO skal desuden sikre sammenhæng i Kommissionens politik og indsats for flygtninge 
i samarbejde med andre berørte tjenestegrene i Kommissionen. 
21 
2.4.2. Aktioner 
'ECHO har i 1993 været med til at hjælpe katastrofeofre i ca. 50 udviklingslande verden 
over i kraft af mere end 700 humanitære bistandsaktioner, hvortil der er ydet i alt 605 
mio. ECU. Heraf er 515 mio. ECU finansieret over Unionens budget (inklusive en 
reserve på 212 mio. ECU), og 90 mio. ECU på grundlag af Lomé III- og IV-
konventionerne. 
Ser man på den geografiske fordeling, er bistanden gået til det tidligere Jugoslavien 
(63,4%), AVS-landene(16,l%), de tidligere sovjetrepublikker (8,2%), Irak (3,4%), det 
øvrige Asien (3,2%), Latinamerika (2,0%) og Nordafrika (3,6%). 
I samtlige katastrofe- eller konfliktområder er det partnere - i hovedsagen erfarne og 
kompetente NGO'er - der står for og, i mange tilfælde, iværksætter den humanitære 
indsats, Kommissionen finansierer. 
a) Det tidligere Jugoslavien: EU's bistand tilde 4,5 mio. konfliktofre i det tidligere 
Jugoslavien er et udtryk for støtte og solidaritet; Kommissionens bidrag har siden 
konfliktens begyndelse udgjort 685 mio. ECU. Lægger man dertil medlems­
staternes bidrag på 276 mio. ECU, beløber EU's samlede indsats sig til næsten 
en milliard ECU, eller 65% af den samlede internationale bistand til 
konfliktens ofre. Alene i 1993 var Kommissionens humanitære bistand til det 
tidligere Jugoslavien på 395 mio. ECU, dvs. 63,4% af den totale humanitære 
bistand, ECHO forvaltede i 1993. 
Ca. 38,3% af dette beløb formidledes af NGO'er. I forbindelse med denne 
indsats har Det Europæiske Fællesskabs Task Force (ECTF) i Zagreb vist sig 
særdeles effektiv, når det gjaldt logistisk støtte til organisationerne "i marken", 
herunder UNHCR og forskellige NGO'er. 
b) I AVS-landene er der ydet i alt 100,1 mio. ECU til ofre for konflikter, tørke og 
andre naturkatastrofer. Heraf er ca. 92,2 mio. ECU finansieret over bevillingerne 
til Lomé IV-konventionens artikel 254, og 7,8 mio. ECU over Lomé III-
konventionen. Der er særlig gmnd til at nævne de AVS-lande, hvis befolkninger 
lider under virkningerne af forskellige former for konflikter, såsom i Angola, 
Burundi, Liberia, Mozambique, Rwanda, Somalia, Sudan, Zaire og Haiti. Disse 
lande har tegnet sig for 80% af de midler, der ér gået til AVS-landene. 
Burundi: de etniske uroligheder har medført en massiv udvandring til 
nabolandene, således at nødhjælpen (fødevarer, telte og lægehjælp) p£ 6,5 mio. 
ECU senere udvidedes sammen med EF's partnere (NGO'èr og FN-organer) og 
blev en del af en samlet plan til 18 mio. ECU. 
22 
Somalia: der er ydet 12,3 mio. ECU til lægehjælp og projekter for vandforsyning 
og forbedring af de hygiejniske forhold for borgerkrigens ofre. Der er desuden 
ydet 2,4 mio. ECU primært til somaliske flygtninge i lejrene i det nordlige 
Kenya. 
Sudan: der er ydet 10,4 mio. ECU, først og fremmest i den sydlige del af landet, 
til fødevarehjælp og anden hjælp, der har måttet transporteres pr. fly, og til læge-
og støttepersonale. 
Liberia: der er bevilget 9 mio. ECU til fødevarehjælp, lægehjælp og telte til 
borgerkrigens ofre. 
Angola: i dette længe borgerkrigshærgede land har ECHO finansieret aktioner 
til 7 mio. ECU først og fremmest vedrørende lægehjælp, fødevarehjælp og 
levering af køkkenredskaber og telte. 
Zaire: der er ydet en humanitær bistand på 7,8 mio. ECU til fordrevne i 
provinserne Shaba og Kivu. Det har drejet sig om fødevarehjælp, lægehjælp og 
telte og redskaber. 
Blandt de øvrige store A VS-modtagere af bistand fra ECHO kan nævnes Mozambique, 
Haiti, Ghana, Benin, Fiji og Djibouti. 
c) - Det tidligere Sovjetunionen: i 1993 bevilgedes der 51,3 mio. ECU til indsatsen 
for nødlidende befolkningsgrupper i disse lande. Det var i starten vanskeligt at 
få aktionerne iværksat, fordi der var forholdsvis få erfarne partnere, især 
NGO'er, på stedet. 
Armenien, Aserbajdsjan og Georgien tegnede sig for to tredjedele af bistanden 
til SNG. Konflikten i Nagorno-Karabakh og borgerkrigen i Georgien bragte 
antallet af flygtninge og fordrevne op på næsten to millioner. Bistanden bestod 
i nødtørftige boliger, medicin og fødevarer samt i Armenien tillige rehabilitering 
af små vandkraftværker (opvarmning) og levering af læggekartofler. 
Tadsjikistan og Kirgisistan: der ydedes en samlet bistand på 9,3 mio. ECU til 
opfyldelse af de mest påtrængende behov med hensyn til opvarmning, fødevarer 
og medicin i områder, hvor næsten halvdelen af befolkningen kunne betragtes 
som nødlidende. 
Rusland: der bevilgedes en humanitær bistand på 4,8 mio. ECU til lægehjælp i 
hele landet og folkekøkkener i Moskva. 
23 
Ukraine: der ydedes 0,9 mio. ECU til lægemidler efter alvorlige 
oversvømmelser; der ydedes en særlig bistand (0,5 mio. ECU) til Tjernobyl­
ofrene i Ukraine, Rusland og Hviderusland. 
d) ^ Irak: i 1993 ydedes der en humanitær bistand på i alt 21,5 mio. ECU til 39 
projekter. De ECHO-finansierede projekter drejede sig navnlig om fødevarehjælp, 
minerydning, rehabilitering i landdistrikter og lægehjælp. 
ECHO står til stadighed i nær forbindelse med aktørerne på stedet, især 
NGO'erne, med henblik på vurdering af gennemførelsesproblemerne og de 
fremtidige behov for landet som helhed. 
e) Asien: i Cambodja er man ved at vende tilbage til normale tilstande efter 
konflikten, og dette vil forhåbentlig også ske i Afghanistan. ECHO bevilgede ca. 
5 mio. ECU til de to lande i 1993.1 Cambodja blev bistanden først og fremmest 
brugt til minerydningsaktioner og lægehjælp til hjemvendte flygtninge. I 
Afghanistan gik fødevarehjælpen til ofrene for de første kampe i Kabul og 
tadsjikiske flygtninge, der var nødt til at blive i landet. 
I Nepal ydedes der 1,8 mio. ECU til lægehjælp og levering af telte til bhutanske 
flygtninge og ofrene for oversvømmelserne. I Indien gik 1 mio. ECU til ofrene 
for jordskælvet i delstaten Maharashtra. Pakistan modtog 0,5 mio. ECU til 
bekæmpelse af græshopper. I Mongoliet ydedes der 1,8 mio. ECU til 
fødevarehjælp og medicin til ofrene for en hård vinter. 
f) Palæstina/Israel: efter den israelsk-palæstinensiske fredsaftale var der behov for 
humanitær bistand til palæstinensernes tilbagevenden til Jeriko og Vestbredden. 
I 1993 ydedes der i alt 10,4 mio. ECU til humanitær bistand i de berørte 
områder, bl.a. i form af udstyr og medicin til hospitaler, telte og primær 
sundhedspleje. 
g) Latinamerika: i 1993 ydedes der i alt 12 mio. ECU, deraf næsten 8 mio. ECU 
til Cuba til ofrene for en orkan og oversvømmelser og til bekæmpelse af en 
neuropatiepidemi. Derefter fordelte ECHO familiepakker, som var specielt 
beregnet til at forbedre ernæringstilstanden hos befolkningsgrupper udsat for 
denne sygdom, og ECHO leverede også medicin og hygiejneartikler. Efter 
tropiske cykloner, der medførte oversvømmelser og anrettede store skader, ydede 
ECHO humanitær bistand (generelt lægehjælp og telte) i Colombia, Ecuador, 
Nicaragua og Honduras. Der ydedes desuden bistand til ofrene for jordskælv i 
Colombia og ofrene for koleraepidemier i Brasilien, Bolivia og Peru. 
24 
2.4.3. Partnerskabsforbindelser 
Hvad angår ECHO'S forbindelser med dets partnere, især de ikke-statslige 
organisationer, har 1993 været et år præget af fornyelse, omlægning og konsolidering. 
NGO'erne er ECHO'S vigtigste samarbejdspartnere i felten. I 1993 ydedes der i 
partnerskab med NGO'erne en bistand på 200 mio. ECU, svarende til 44% af ECHO's 
afgørelser om finansiering af aktioner. 
Først på året fandt der inden for NGO-kredsen og mellem NGO'erne og ECHO 
omfattende drøftelser sted om deres fremtidige forbindelsers art og form. Dialogen 
kulminerede i maj, da ECHO fremlagde et foreløbigt udkast til et forslag til en 
rammekontrakt for partnerskab. Det var blevet nødvendigt for Kommissionen at 
strukturere og institutionalisere sine forbindelser på lang sigt med disse organisationer. 
Kommissionen vedtog således den 5. maj 1993 modellen til en rammekontrakt for 
partnerskab, som skulle bidrage til at fremskynde procedurerne og forenkle 
beslutningsmetoderne. Iværksættelsen af humanitære aktioner er nu blevet mærkbart 
forenklet, da rammekontrakten fastlægger hovedprincipperne for partnerskabet og også 
de almindelige betingelser for aktionerne, således at det derefter kun er nødvendigt at 
fastlægge de særlige betingelser for hver enkelt aktion (beløb, sted, varighed osv.). 
Dette nye instrument svarer til de ønsker, ECHO's partnere ofte har givet udtryk for, 
og gør det muligt for ECHO at formalisere sine forbindelser med NGO'erne og de 
internationale organisationer, der er aktive inden for den humanitære bistand, på 
grundlag af klare og præcise regler. 
Partnerskabsrammekontrakterne blev en realitet i september 1993. Til dato har ca. 80 
NGO'er og internationale organisationer indgået sådanne kontrakter med Kommissionen, 
og de første 360 aktionskontrakter er underskrevet på grundlag af dette nye dokument. 
Den 13. december underskrev Europa-Kommissionen og De Forenede Nationers 
Flygtningehøjkommissariat (UNHCR) en sådan partnerskabsrammekontrakt. Andre FN-
organer vil sandsynligvis følge trop. 
Ca. 94% af de midler, ECHO administrerer, kanaliseres gennem dets partnere, blandt 
hvilke NGO'erne tegner sig for 44%, FN-organer for 35% og andre organisationer for 
11%. ECHO's "direkte aktioner" har kun udgjort ca. 6%. Det skal bemærkes, at selv 
om disse aktioner er "direkte", gennemføres de som regel sammen med NGO'er (ofte 
lokale), der deltager i fordelingen af hjælpen på stedet. 
25 
Et af de spørgsmål, der spillede en vigtig rolle i Kommissionens og NGO'ernes 
xlrøftelser af den humanitære bistand, var "synlighed". ECHO er her gået ud fra to 
hovedbetragtninger: for det første, at "synlighed" ikke skal være et mål i sig selv, men 
M middel til at få offentligheden i tale og skabe den indstilling, der er nødvendig for 
mobiliseringen af de materielle midler til den humanitære indsats; for det andet, at 
"synlighed" skal være et led i partnerskabet med de NGO'er og internationale 
organisationer, der fra ECHO modtager finansieringsbidrag til indsatsen "i marken". 
De partnerskabskontrakter, der er indgået med NGO'erne, har til en vis grad formaliseret 
tanken om, at NGO'ernes "synlighed" i den humanitære bistand skal suppleres med Den 
Europæiske Unions "synlighed" i de aktioner, ECHO finansierer. 
Dette princip føres nu ud i livet uden større vanskeligheder. 
2.4.4. Forbedring af forvaltningen 
I forvaltningen af den humanitære bistand ligger det i høj grad Kommissionen på sinde 
at forbedre vurderingen og beslutningstagningen og øge hastigheden og effektiviteten for 
bistanden til ofrene. ECHO bestræber sig på ved dialog med sine partnere at fremme 
dette. 
Det undersøges i øjeblikket, hvad der vil være det bedste mandat og den bedste 
arbejdsmetode for det Forum vedrørende humanitære spørgsmål, der på det principielle 
plan allerede er omhandlet i partnerskabsrammekontrakterne. 
Planlægning (programmering). ECHO kan i sagens natur ikke konkret forudse eller 
planlægge de fremtidige humanitære aktioner. Det bestræber sig til gengæld på at være 
så godt forberedt som muligt. Forbedringen af dets forvaltningsinstrumenter, 
rammekontrakterne med partnerne og nettet af ECHO-koordinatorer på stedet i de 
vigtigste aktionsområder vil sætte ECHO i stand til bedre at løfte fremtidens humanitære 
udfordringer. En bedre samordning mellem aktørerne "i marken" er i den forbindelse 
en prioritet. 
Kommissionen erkender, at aktiviteterne vedrørende katastrofeberedskab bør styrkes 
både i udviklingsprogrammerne og i hjælpeprogrammerne, da de bl.a. kan bidrage til at 
begrænse katastrofers konsekvenser for udviklingen på lang sigt og ligeledes udgifterne 
til og nødvendigheden af nødhjælp på kort sigt. . • . . 
ECHO søger som led i løsningen af de opgaver, der er pålagt det, at fastslå, hvilke 
initiativer der tages i den henseende fra statslige organers, nationale NGO'ers og 
videnskabelige institutioners side. 
26 
De militære ressourcer kommer mere og mere på dagsordenen i og med, at grænserne 
for udnyttelsen af de traditionelle midler, der findes hos organisationer som Røde Kors 
og de humanitære NGO'er, nås. Der planlægges en mere systematisk anvendelse af de 
væbnede styrker for at stille en velorganiseret, veltrænet og veludrustet styrke til 
rådighed for de civile myndigheder og nødhjælpstjenesterne i et land eller en region ramt 
af en katastrofe. ECHO er sammen med forskellige andre organisationer, lande og 
NGO'er blevet opfordret til at deltage i en stående koordineringsgruppe, der skal have 
til opgave at føre tilsyn med udformningen af retningslinjer for en sådan indsats. 
Informatik. ECHO er naturligvis stærkt afhængigt af et godt informatiksystem. For at 
opnå den effektivisering, som dets mandat pålægger det, har ECHO derfor måttet indføre 
en moderne informationsteknologi i alle sine aktiviteter. Dets program på dette område 
understreger nødvendigheden af, at det så vidt muligt anvender eksterne databaser. 
ECHO bestræber sig derfor på at få adgang til alle forhåndenværende databaser via 
internationale net og ønsker til sin tid at blive tilkoblet NGO-nettene. 
2.5. Samarbejde med NGO'erne om bistand - med henblik på selvforsyning - til 
flygtninge, internt fordrevne og hjemvendende flygtninge i Asien og Latinamerika 
(budgettets artikel B7-302) 
Formålet med denne budgetpost, der blev oprettet i 1984 på Europa-Parlamentets 
initiativ, er at gøre modtagerne selvhjulpne i en overgangsperiode efter den første 
nødfase og inden den mere langsigtede udviklingsfase. 
Bevillingerne under artikel B7-302 er vokset støt, siden artiklen oprettedes i 1984. I 
årene 1984-1993 er der ydet et samlet finansieringsbidrag på 288 173 000 ECU til over 
250 projekter, som er iværksat af talrige europæiske eller lokale NGO'er, internationale 
organisationer (først og fremmest UNHCR) og statslige institutioner1. 
I 1993 blev der under artikel B7-302 indgået forpligtelser vedrørende 51 projekter, som 
tegnede sig for et finansieringsbidrag på i alt 65 000 000 ECU, deraf 45 000 000 ECU 
i Asien (69,3%) og 20 000 000 ECU i Latinamerika (30,7%). 35 af disse projekter 
samfinansieredes med NGO'er. Det drejede sig om 19 projekter i Asien og 16 projekter 
i Latinamerika, hvortil der i alt bevilgedes henholdsvis 32 280 000 ECU og 7 300 000 
ECU, dvs. tilsammen 39 580 000 ECU, svarende til 53% af de totale forpligtelser 
indgået i 1993. 
Denne bistand for tidsrummet 1990-1991 er omhandlet i et arbejdsdokument fra 
Kommissionen: Dok. SEK(92) 2426 med titlen "Fællesskabets bistand til 
flygtninge, tvangsforflyttede personer og repatrierede i udviklingslandene i Asien 
og Latinamerika". 
27 
Både sektormæssigt og geografisk er der en stor spredning i de i 1993 iværksatte 
programmer for flygtninge, fordrevne og hjemvendende flygtninge. Programmerne ligger 
fortsat i forlængelse af de handlingsplaner, der er vedtaget på de internationale 
konferencer om flygtninge i Mellemamerika (CIREFCA, Guatemala 1989) og 
indokinesiske flygtninge 2, Genève 1989. Desuden støttes de internationale institutioner 
inden for rammerne af "care and maintenance" (UNHCR) og hjemsendelse (UNOCHA)3, 
UNHCR4. 
I Asien formidler NGO'erne EF-bistanden til selvforsyning via nye projekter inden for 
minerydning, sundhed og rehabilitering i landdistrikterne i Afghanistan, "care and 
maintenance" og sundhed i Bangladesh for rohingyas-flygtninge og Sundhed i Thailand. 
1 Cambodja er der iværksat et rehabiliteringsprogram til 10 mio. ECU for hjemvendte 
cambodjanere. Det gennemføres af otte NGO'er, der koordineres af tre faglige 
bistandsmedarbejdere. Rehabiliteringsprogrammet vedrører bl.a. områderne sundhed, 
uddannelse, landbrug, infrastruktur og minerydning. Af de i alt 19 projekter, NGO'erne 
iværksatte i Asien i 1993, er 10 desuden rettet mod afghanske flygtninge og 
hjemvendende flygtninge, 3 mod rohingyas-flygtninge, 2 mod vietnamesiske flygtninge, 
2 mod laotiske flygtninge og 1 mod tadsjikiske flygtninge. 
I Mellemamerika, hvor der jo er en regional fredsproces i gang, har EF-bistanden i 1993 
(som siden 1990) specielt taget sigte på hjælp til repatriering og genbosættelse af 
befolkningsgrupper, der vender tilbage til deres hjemland. Den igangværende repatriering 
af guatemalanske flygtninge er blevet fulgt og støttet med særlig opmærksomhed. De 
samfinansierede projekter, som de europæiske eller lokale NGO'er i 1993 har iværksat 
i Mellemamerika, drejer sig overvejende om udvikling af produktionsaktiviteter inden 
for landbrug og husdyravl, erhvervsuddannelse, udvikling af basissundhedstjenester og 
uddannelse af sundhedsarbejdere samt forbedring af infrastrukturen. 
Af de 16 projekter i Latinamerika vedrører 2 således guatemalanske flygtninge i Mexico, 
3 fordrevne og demobiliserede i El Salvador og 11 genbosættelse af hjemvendte 
flygtninge i det samfund, de oprindelig kom fra (salvadoranere og guatemalanere). 
2 Vietnam og Laos. 
3 Afghanistan. 
4 Cambodja. 
28 
2.6. Støtte til NGO'ers indsats i Chile (budgettets artikel B7-5013) 
Under artikel B7-5013, som for første gang opførtes på Fællesskabets budget i 1986, var 
der i 1993 afsat 4,85 mio. ECU i forpligtelses- og betalingsbevillinger, deraf 2,85 mio. 
ECU til NGO'erne. Formålet med denne artikel er nu både at yde den chilenske 
befolkning bistand via NGO'er og at bidrage til det økonomiske samarbejde med landet. 
På grundlag af de disponible midler kunne der finansieres 42 projekter med i alt ca. 2,85 
mio. ECU, idet restbeløbet blev anvendt til økonomisk samarbejde. Som i de foregående 
år blev der således indgået forpligtelser for samtlige bevillinger under budgetposten. 
De projekter, der i 1993 blev samfinansieret på grundlag af artikel B7-5013, fordeler sig 
således: 
OVERSIGT OVER PROJEKTER SAMFINANSIERET I 1993 
PÅ GRUNDLAG AF BUDGETTETS ARTIKEL B7-5013 
Demokratisering 
Menneskerettigheder 
Forbedring af kvindens stilling 
Fagforeninger 
Etniske mindretal 
Forbedring af levevilkårene 
Sundhed 
Uddannelse/undervisning 
Økonomiske aktiviteter 
- små virksomheder 
- campes inos 
Andet 
.Unge Antal 
projekter 
3 
4 
2 
4 
7 
5 
6 
3 
5 
1 
2 EF-bidrag 
i ECU i % 
186 304 
188 396 
100 000 
123 719 
670 707 
257 135 
554 528 
212 383 
343 131 
50 000 
160 000 6,5 
6,5 
3,5 
4,5 
23,5 
9,0 
19,5 
7,5 
12,0 
2,0 
5.5 
1 ALT 
Økonomisk samarbejdskontrakt 
I ALT 42 2 846 303 100,0 
2 000 000 
4 846 303 
Det skal bemærkes, at de tidligere finansierede projekter er afsluttede eller under 
gennemførelse, i de fleste tilfælde med meget tilfredsstillende resultater. Det drejer sig 
om i alt (fra 1986 til 1993) 334 projekter, hvortil Fællesskabet har ydet en samlet bistand 
på 29,1 mio. ECU. 
29 
2.7. Nord/Syd-samarbejdsprogram vedrørende narkotikabekæmpelse (budgettets 
artikel B7-5b80V, 
I 1993 finansieredes der 25 projekter iværksat af NGO'er med et samlet beløb på 
5 690 905 ECU, dvs. 43,8% af de samlede indgåede forpligtelser (12 997 598 ECU) 
vedrørende i alt 39 projekter. 
Geografisk fordelte samtlige projekter finansieret i 1993 sig således: 
Latinamerika ,32,3% 
Asien 30,1% 
Afrika (syd for Sahara) 2,0% 
Middelhavsområdet 23,7% 
Andre 17,9% 
2.8. Samarbejde med NGO'erne i 1993 om rehabilitering 
Udviklingslande, der efter en krig eller én alvorlig krise lider under en skrøbelig 
økonomi, ødelagte infrastrukturer og social opløsning, har i en overgangsperiode behov 
for en rehabiliteringsindsats. En sådan er nødvendig for at bygge bro mellem den 
humanitære bistand og genoptagelsen af programmerne for langsigtet udviklingsbistand. 
Rehabiliteringsindsatseri skal gradvis afløse - og mindske behovet for - den humanitære 
bistand og samtidig være med til at skabe forudsætninger for den økonomiske 
genopretning og den politiske og sociale omstilling. 
2.8.1. Det særlige initiativ for Afrika 
Under det danske formandskab udtrykte Rådet (udviklingssamarbejde) den 25. maj 1993 
ønske om, at der afsatte^ 100 mio. ECU til en indsats til støtte for rehabiliteringen ved 
et "særligt initiativ for Afrika". De mest påtrængende rehabiliteringsbehov efter nødfasen 
skønnedes på det tidspunkt at gøre sig gældende i de afrikanske lande syd for Sahara. 
Initiativet drejer sig indledningsvis om fem lande: Somalia, Etiopien, Eritrea, 
Mozambique og Angola. 
Rådets konklusioner af maj 1993 gjorde det klart, at det er vigtigt, at EF-bistanden rettes 
mod rehabilitering i de pågældende lande. Denne bistand skal koordineres med FN-
organisationer og andre donorer og ydes i samarbejde med NGO'erne. 
I en meddelelse, ligeledes af maj 1993 (KOM(93) 204), påpegede Kommissionen på sin 
side, at der var behov for en tilsvarende indsats i andre udviklingslande end AVS-
staterne (f. eks. Libanon, Cambodja og El Salvador), og foreslog derfor, at der blev 
iværksat et særprogram. 
30 
Europa-Parlamentet vedtog i øvrigt den 16. november 1993 en beslutning, hvori det gav 
udtryk for, at et enkelt særprogram ikke er tilstrækkeligt, og at der bør skabes en særlig 
finansiel ramme på De Europæiske Fællesskabers budget, idet der afsættes tilstrækkelige 
bevillinger under den nye post B7-5076 "Rehabilitering i udviklingslandene". 
En detaljeret oversigt over den rehabiliteringsindsats, der er i gang i de fem lande 
omfattet af det særlige initiativ for Afrika, blev forelagt medlemsstaterne på Rådets 
(udviklingssamarbejde) møde den 2. december og ajourført pr. 31. december 1993. Den 
viser, at det samlede beløb til de rehabiliteringsprojekter, der er truffet afgørelse om 
siden 1991/1992, allerede er ret stort (373 mio. ECU), og at betalingerne er nået op på 
159 mio. ECU. Den viser også, at der siden den 25. maj inden for rammerne af Afrika­
initiativet er truffet nye afgørelser, der beløber sig til 140 mio. ECU. NGO'erne har 
spillet en vigtig rolle i forbindelse med hele denne indsats. 
2.8.2 Rehabiliteringsprogrammernes koncept, indhold, støtteberettigelseskriterier og 
finansieringskilder 
Begrebet réhabiliter!ngsstøtte blev nærmere defineret af Rådet i december 1993. Det 
drejer sig om programmer, der bygger bro mellem den humanitære bistand (nødhjælp) 
og genoptagelsen af programmerne for langsigtet udviklingsbistand, og om lande, der er 
kommet ud af en alvorlig krisesituation eller en krigssituation, eller hvis økonomi er 
alvorligt svækket som følge af andre forhold (f.eks. naturkatastrofer). 
Ved udgangen af 1993 omfattede støtten til rehabilitering landene: Somalia, Etiopien, 
Eritrea, Mozambique, Angola og Liberia og ligeledes Cambodja, Libanon, El Salvador, 
Guatemala og Nicaragua. Det er sandsynligt, at der vil blive tilføjet andre lande i løbet 
af 1994. 
Rehabiliteringsprogrammerne kan dække en bred vifte af aktioner inden for fire 
hovedsektorer: 
fornyet igangsættelse af produktionsapparatet 
istandsættelse af basisinfrastrukturer 
social integration (omfattende bistand til flygtninge, demobiliserede og fordrevne) 
institutionel genopbygning. 
Støtteberettigelseskriterierne er ikke fastlagt på formel vis. Dog opstillede Rådet den 2. 
december nogle vigtige kriterier, herunder: 
der skal foreligge en anmodning fra partnerne i det pågældende land 
der skal være tale om en alvorlig katastrofesituation, som hindrer befolkningerne 
i at få dækket deres grundlæggende behov 
der skal være indledt en omstillingsproces med respekt for de demokratiske 
værdier og de grundlæggende frihedsrettigheder 
administrationerne og/eller andre involverede partnere skal have tilstrækkelig 
kapacitet til at iværksætte rehabiliteringsaktionerne. 
31 
•:"&*•' Disse forskellige kriterier og en behovsvurdering lægges til grund, når Kommissionen 
^' skal tage stilling til et program fot støtte til rehabilitering. 
For så vidt angår finansieringen af rehabiliteringsprogrammer, kombinerer Kommis­
sionen forskellige typer midler. 
I AVS-landene er den vigtigste finansieringskilde EUF. Midlerne under det nationale 
vejledende program, Stabex og artikel 255 suppleres med midler fra budgetposter, der 
kan anvendes til rehabiliteringsprogrammer. 
Rehabiliteringsaktionerne inden for sociale tjenesteydelser og. små infrastrukturer 
overlades fortrinsvis til NGO'erne. Det gælder hovedparten af de aktioner, der 
finansieres over artikel 255 vedrørende bistand til flygtninge, demobiliserede og 
fordrevne og over budgetposten B7-5071 "Rehabilitering i det sydlige Afrika", og 
ligeledes aktionerne "samfinansiering af indkøb af fødevarer, frø og redskaber" 
(budgetpost B7-5011) og samtlige aktioner finansieret under NGO-samfmansieringen 
(budgetpost B7-5010). 
Det kart tilføjes, at en betydelig del af de programmer, der for nylig er truffet afgørelse 
om under de nationale vejledende programmer, iværksættes af NGO'er. 
I landene uden for gruppen àf AVS-stater hidrører de anvendte midler naturligvis fra EF-
budgettet. 
2.8.3. NGO'ernes rolle 
NGO'erne spiller en meget vigtig rolle ved gennemførelsen af de rehabiliterings­
programmer, der finansieres med fællesskabsmidler. Deres kendskab til de berørte lande, 
deres lette struktur, deres alsidige fremgangsmåder og deres kontakt med den lokale 
befolkning er i høj grad til nytte i den specielle situation og med de specielle behov, der 
gør sig gældende efter katastrofefasen. 
Siden Rådet lancerede det særlige initiativ den 25. maj, har NGO'erne også været med 
ved selve udformningen af rehabiliteringsprogrammerne, og der er etableret et nært 
samarbejde herom mellem samtlige NGO'er og Kommissionens tjenestegrene. 
Kontaktudvalget har påtaget sig at samle og gruppere de mange forslag fra de enkelte 
NGO'er, således at der fra august 1993 har kunnet forelægges Kommissionen komplette 
aktsæt. Kommissionen har modtaget sådanne'vedrørende fem lande (Angola, Etiopien, 
Eritrea, Somalia og Mozambique). De omfatter en oversigt over rehabiliteringsbehovene, 
således som NGO'erne opfatter dem, og en samling profiler for rehabiliteringsprojekter 
grupperet efter aktionssektor. Der er foreslået i alt 320 aktioner med et samlet budget 
på 173 mio. ECU, hvoraf Fællesskabet anmodes om ca. de 145. Næsten alle forslagene 
vedrører projekter af beskeden størrelse på områderne landbrug, social infrastruktur og 
samfundsmæssig integration af flygtninge og hjemvendte flygtninge, hvor NGO'erne har 
anerkendt erfaring. 
32' 
Efter at koordineringen med NGO'erne startede i Bruxelles, har den navnlig udviklet sig 
på det lokale plan. I hvert af de fem berørte afrikanske lande har en NGO frivilligt 
påtaget sig at samordne de enkelte initiativer. På grundlag af aktsættene fra 
Kontaktudvalget og supplerende initiativer fremkommet på lokalt plan har 
Kommissionens delegationer sammen med den nationale anvisningsberettigede foretaget 
en gennemgang af de modtagne forslag med henblik på beslutning om et eventuelt 
supplerende rehabiliteringsprograms størrelse og indhold. 
Kommissionens muligheder for at finansiere de af NGO'erne foreslåede aktioner 
afhænger i første instans af de nationale myndigheders holdning til de europæiske og 
lokale NGO'er og deres villighed til at lade en del af midlerne til udviklingssamarbejdet 
gå til decentrale projekter. Myndighederne i de berørte lande nærer et legitimt ønske om 
at sikre sig, at de af NGO'erne foreslåede aktioner sorterer under de prioriterede 
sektorer, og at de indebærer, at landet tilføres ekstra ressourcer. Det er forklaringen på, 
at NGO'ernes deltagelse i rehabiliteringsaktioner er større i ALA-landene end i AVS-
landene, og at den i sidstnævnte lande nemmere indpasses i de ikke-programmerede 
bevillinger (budgettet og artikel 255) end i bevillingerne til det nationale vejledende 
program, som der i forvejen er givet meddelelse om. NGO'ernes mere begrænsede 
deltagelse i rehabiliteringsprogrammerne i AVS-landene eller den lange tid, der går, før 
deres aktioner kommer i gang, skyldes nogle nationale myndigheders forsigtige holdning 
til de muligheder, det decentraliserede samarbejde frembyder. 
2.8.4. Budgetpost B7-5076 
Denne nye budgetpost er oprettet på 1994-budgettet med henblik på finansiering af. 
programmer til støtte for rehabiliteringen i udviklingslandene. Den vedrører således både 
ALA- og Middelhavslandene og AVS-landene og vil blive forvaltet af generaldirek­
toraterne I og VITI i fællesskab. Der vil være adgang til dens midler for NGO'erne samt 
FN-institutioner, lokale myndigheder eller den private sektor. 
På 1994-budgettet er der opført 44,8 mio. ECU i forpligtelsesbevillinger og 25 mio. 
ECU i betalingsbevillinger. 
For så vidt angår finansieringen, aktionernes nøjagtige beskaffenhed og de nærmere 
gennemførelsesregler, skal Kommissionen i løbet af kort tid fremsætte forslag herom. 
33 
2.9. Særligt fællesskabsprogram for bistand til apartheidofre (budgetpost B7-5070Ï 
1. Kommissionen gennemfører det særlige EF-program under budgetpost B7-5070 
(hvortil der afsattes 10 mio. ECU på 1986-budgettet, 20 mio. ECU i 1987, 25,5 
mio. ECU i 1988, 25 mio. ECU i 1989, 30 mio. ECU i 1990, 60 mio. ECU i 
1991, 80 mio. ECU i 1992 og 90 mio. ECU i 1993) inden for de rammer, der 
den 10. september 1985 blev fastlagt i det Europæiske Politiske Samarbejdes regi, 
og ifølge hvilke bistanden skal formidles af organisationer, der står for ikke-vold, 
især kirkerne. 
2. For regnskabsåret 1993 godkendtes der 134 projekter under det særlige program, 
og dermed var årets budgetbevilling opbrugt. Fordelingen på "kanaler" var 
følgende: 
Antal Mio. ECU 
projekter 
South African Catholic Bishops Conf. 25 13,5 
South African Council of Churches 6 1,4 
Kagiso Trust 86 63,8 
ICFTU 11 ,.' 1,5 
Andre \ 6 2,8 
Elections Unit 7,2 
I ALT: 90,2 mio. ECU 
134 projekter 
3. Den sektormæssige fordeling for det særlige "program i 1993 var følgende: 
Sektor * Antal Mio. ECU 
projekter 
Uddannelse og undervisning 58 36,9 
Sundhed 12.. 3,3 
Udvikling af landdistrikter og landbrug 8 1,9 
Fremme af samfundslivet 17 18,8 
Fagforeninger 11 1,5 
Andet 28 20,6 
Elections Unit 7,2 
I ALT: 90,2 mio. ECtT 
134 projekter 
34 
4. Efter forandringerne i Sydafrika har Kommissionen givet det særlige program et 
mere udviklingsorienteret sigte ved støtte til initiativer i forskellige sektorer som 
uddannelse, udvikling af landdistrikter, primær sundhedstjeneste osv. 
I betragtning af udviklingen i situationen i Sydafrika og af, at Kommissionen i 
februar 1991 åbnede et programkoordineringskontor i Pretoria, er det aftalt med 
de pågældende fire "kanaler", at de ikke længere skal være de eneste, der har 
adgang til midlerne under det særlige program. Kommissionen bestræber sig i 
samråd med sine traditionelle partnere på at udvide den kreds af institutioner, den 
samarbejder med, for at udbygge dette programs udviklingsdimension. Også med 
denne udvidelse vil det særlige program imidlertid fortsat blive gennemført efter 
de hidtidige kriterier og retningslinjer. 
5. Det særlige program støtter initiativer, der er rettet mod en fredelig overgang til 
et demokratisk styre i Sydafrika. Disse initiativer omfatter bistand til løsning af 
konflikter og et program til 5 mio. ECU vedrørende vælgeruddannelse. 
2.10. Støtte til rehabiliteringsprogrammer i det sydlige Afrika (budgetpost B7-5071) 
Fællesskabet oprettede i 1988 budgetpost B7-5071 (tidligere 9531 - Støtte til frontlinje­
staterne og SADC-medlemsstaterne) for at hjælpe befolkningerne i frontlinjestaterne 
(FLS) og SADC (Southern Africa Development Community), der led alvorligt som følge 
af krig og Sydafrikas destabiliseringsaktioner i regionen. 
Modtagerlandene er: Angola, Botswana, Lesotho, Malawi, Mozambique, Namibia, 
Swaziland, Tanzania, Zambia og Zimbabwe. 
De finansierede projekter dækker forskellige områder og især bistand til fordrevne 
befolkningsgrupper, uddannelse for flygtninge og rehabilitering af sundheds- og 
uddannelsessektoren. Andre projekter omfatter undersøgelser og information samt 
stipendier til studerende, der er flygtninge. 
Fra og med 1993 hedder denne budgetpost: Støtte til rehabiliteringsprogrammer i det 
sydlige Afrika. På baggrund af den udvikling, der i mellemtiden har fundet sted i 
regionen, er anvendelsen af budgetposten i højere grad blevet rettet mod 
rehabiliteringsaktioner, også i den hensigt at bidrage til den igangværende 
demokratiseringsproces. 
De finansierede projekter vedrører fire hoved sektorer: 
humanitær indsats, integration i samfundet 
rehabilitering af infrastruktur i primærsektorerne 
erhvervsuddannelse, anden uddannelse 
information, undersøgelser, dokumentation. 
35 
I 1993 finansieredes der for første gang et specielt projekt; det drejer sig om en 
minerydningsindsats i Mozambique, der støttedes med 1,54 niioi ECU. 
Selv om projektet ikke falder ind under nogen af de fire hovedsektorer, blev minerydning 
betragtet som en nødvendighed for landet, dels af hensyn til lokalbefolkningens 
sikkerhed, dels for at gøre det muligt for de organisationer, der arbejder på stedet, at 
formidle den humanitære bistand - fødevarehjælp, primære sundhedsydelser osV. 
For regnskabsåret 1993 afsattes der 16 mio. ECU under denne budgetpost; bevillingen 
er brugt til finansiering af 30 projekter. 
I 1993 var fordelingen på modtagerlande følgende: 
Land Antal projekter Mio. ECU 
-MOZAMBIQUE 14 7,9 
-ANGOLA 11 7,2 
-EUROPA* 3 O,'/ 
-FLYGTNINGE** 2 ," 0,2 
I ALT 30 16,0 
* Omfatter alle oplysnings- og informationsaktiviteter vedrørende denne region, 
som europæiskc organisationerhar stået for i Europa. 
** Omfatter bistand til namibiske og sydafrikanske flygtninge og fordrevne, dér har 
været ofre for krig og apartheid. 
Fordeling efter dé formidlende organisationers nationalitet: 
Land Antal projekter Mio. ECU 
- PORTUGAL 9 3,91 
-ITALIEN ••••'.-, 5 2,37 
-SPANIEN 2 2,16 
-MOZAMBIQUE 1 1,53 
- DET FORENEDE KONGERIGE 4 1,50 
-BELGIEN 3 1,25 
-FRANKRIG 2 1,03 
-TYSKLAND 1 0,64 
-NEDERLANDENE 1 0,55 
-TANZANIA 1 0,06 
- EF-DELEGATIONEN - Moz. 1 1,00 
I ALT 30 : 16,00 
36 
Fordeling på sektorer: 
Sektor 
- HUMANITÆR/INTEGRATION* 
- INFRASTRUKTUR 
- UDDANNELSE 
- INFO/UNDERSØGELSER/DOK 
I ALT Antal projekter 
11 
11 
5 
3 
30 Mio. ECU 
6,89 
6,84 
1,60 
0,67 
16,00 
Projektet vedrørende minerydning i Mozambique er blevet betragtet som en 
humanitær aktion. 
2.11. Finansiel bistand til områderne Vestbredden og Gaza (budgettets artikel B7-4083) 
I overensstemmelse med konklusionerne fra Rådets møde den 27. oktober 1986 blev der 
på 1987-budgettet opført en ny artikel (966) med henblik på at finansiere udviklings­
projekter i de israelsk besatte områder Vestbredden og Gaza. Indtil dette tidspunkt havde 
Fællesskabet her gennemført et ad hoc-hjælpeprogram (udvikling af landdistrikter, 
stipendier og andre projekter samfinansieret med europæiske NGO'er), som i perioden 
1981-1986 beløb sig til ca. 9 mio. ECU (inkl. 4 mio. ECU til samfinansieringer med 
NGO'er under artikel 941). 
Under artikel B7-4083 (tidligere 966 og B7-406) har Kommissionen kunnet finansiere 
en bredere vifte af udviklingsforanstaltninger: i årene 1987-1993 er der finansieret i alt 
130 projekter med et samlet fællesskabsbidrag på ca. 79 mio. ECU (1987: 2,97 mio. 
ECU; 1988: 3 mio. ECU; 1989: 5 mio. ECU; 1990: 6 mio. ECU; 1991: 10 mio. ECU; 
1992: 17 mio. ECU; 1993: 35 mio. ECU). I 1993 blev 7,6% af de disponible midler 
anvendt til sundhedsprojekter, 56,2% til uddannelsesforanstaltninger (især vedrørende 
universiteter), 5,1% til landbrugsprojekter, 11,6% til andre projekter og 19,5% til faglig 
bistand. 
For årene 1994-1998 er der under budgetpost B7-4083 (tidligere B7-406) afsat et beløb 
på 250 mio. ECU, dvs. 50 mio. ECU pr. år. I forbindelse med finansieringen under 
denne artikel prioriteres på kort sigt færdiggørelse af de igangværende projekter inden 
for boligbyggeri, kredit og hjælp til virksomheder og bygning og istandsættelse af skoler, 
dvs. områder, der bidrager til at fremme beskæftigelsen. På længere sigt er formålet med 
denne budgetpost at forbedre den økonomiske og sociale infrastruktur på Vestbredden 
og i Gaza - telekommunikation, vejnet, el-forsyning, industriparker osv. Der skal 
desuden ydes den fornødne faglige bistand til udvikling af de tekniske og finansielle 
mekanismer, som er en forudsætning for, at de palæstinensiske regeringsinstitutioner kan 
fungere tilfredsstillende. Alle disse foranstaltninger identificeres og forberedes på 
grundlag af kontakter med palæstinensiske institutioner, således at de kommer til at svare 
til behovene og initiativerne på stedet. 
37 
2.12. NGO-program for Vietnam (B7-5014Ï 
Denne budgetpost oprettedes i 1991 med det formål at hjælpe vietnamesiske 
befolkningsgrupper via NGO'er. For 1993 udgjorde bevillingen 2 mio. ECU, og der 
kunne på grundlag heraf finansieres seks NGO-projekter. Det drejer sig om projekter på 
tre områder, der er repræsentative for den særlige indsats i kraft af denne budgetpost, 
nemlig udvikling af landdistrikter, sociale foranstaltninger i byer og sundhed. Denne 
indsats vil blive videreført i 1994. 
2.13. NGO-program for Cambodja (B7-5015) 
Denne budgetpost blev oprettet i 1991, og formålet med den er at hjælpe cambodjanske 
befolkningsgrupper via NGO'ernes indsats. For 1993 udgjorde bevillingen 1 mio. ECU, 
hvormed der kunne finansieres tre aktioner inden for landbrugsuddannelse (1) og sundhed 
(2). Programmerne er forløbet som planlagt. 
2.14. Decentraliseret samarbejde (budgetpost B7-5077) 
Det decentraliserede samarbejde er et ret nyt fænomen i Fællesskabets politik for 
udviklingsbistand. 
Budgetposten B7-5077, som oprettedes i 1992, skal primært tjene til at fremme denne 
metode i kraft af information og mobilisering og styrkelse af de berørte kredse af aktører, 
(NGDO'er,1 lokale organisationer, lokale myndigheder, erhvervskredse osv.). Den 
bidrager til at strukturere disse kredse med henblik på de muligheder, der vil blive åbnet 
for dem i forbindelse med de officielle fonde og midler (EUF, ALA-fonde, 
Middelhavsprotokoller etc.). 
I 1993 finansieredes der 15 projekter med et samlet beløb på 1 998 575 ECU, deraf: 
5 projekter til fremme af og oplysning om det decentraliserede samarbejde, med 
NGDO'er og lokale myndigheder som målgruppe (17% af dé samlede 
forpligtelser) 
4 programmer for støtte til og styrkelse af decentrale organisationer i 
udviklingslandene, med erhvervs- og brancheorganisationer og lokale 
myndigheders sammenslutninger som målgruppe (33% af forpligtelserne) 
6 særlige projekter gennemført af decentrale aktører på områderne kommunal­
uddannelse, økonomisk udvikling og miljø (50% af forpligtelserne). 
38 
Disse finansieringer kom følgende aktørkredse til gode: 
for halvdelens vedkommende: NGDO'erne og erhvervs- og brancheorganisationer 
for den anden halvdels vedkommende: de kommunale myndigheder. 
Fordelingen på regioner var følgende: 
Afrika: 65% 
Mellemamerika: 20% 
Asien: 15%. 
Sådanne aktiviteter har en betydelig effekt, især med hensyn til: 
mobilisering af decentrale aktører i Europa og udviklingslandene; denne effekt 
bør styrkes og udbygges i betragtning af den stærke efterspørgsel efter 
information og den store interesse for det decentraliserede samarbejde 
afledede virkninger og udsigterne i relation til de officielle programmer, specielt 
under EUF. 
39 
• ..' . , TABLE 1 
BREAKDOWN BY RECIPIENT COUNTRY OF 
DEVELOPMENT PROJECTS COFINANCING BY THE COMMIS:; ION 
FROM 1976 TO 1993 INCLUSIVE 40. 
Number of 
projects EC Contribution 
ECU 
AFGHANISTAN 
AFRIQUE SUBSAHARIENNNE 
ALGERIE 
ANGOLA 
ANTIGUA-BARBUDA 
ANTILLES NEERLANDAISES 
ARGENTINA 
BANGLADESH 
BARBADOS 
BELIZE 
BENIN 
BHOUTAN , 
BOLIVIA 
BOTSWANA 
BRASIL 
BURKINA FASO 
BURUNDI 
CABO VERDE 
CAMEROUN 
CARAÏBES 
CENTRAFRIQUE 
CHILE •••...'. 
CHINA 
CHYPRE 
COLOMBIE 
COMORES 
CONGO 
COSTA RICA 
COTÉ D'IVOIRE 
CUBA 
DJIBOUTI 
DOMINICA 
DOMINICAN REPUBLIC 
ECUADOR 
EGYPT 
EL SALVADOR 
ERITHREE 
ETHIOPIA 
FIJI 
GABON 
GAMBIA 
GHANA 28 
6 
56 
71 
6 
1 
242 
247 
15 
35 
90 
16 
516 
32 
992 
6311 
68 
91 
230 
. 15 
89 
552 
31 
1 
226 
11 
36 
38 
82 
34 
10 
36 
118 
281 
60 
255 
12 
355 
15 
9 
80 
119 568. 
270. 
.172. 
.968. 
2 85. 
59. 
11.660. 
14.968. 
660. 
1,227. 
2.992. 
291. 
28.319. 
2.571. 
48.512. 
22.036. 
5.425, 
4.804. 
9.338 
1.128 
-5.905 
26.193 
2.987 
43 
10.012 
6 00 
1.402 
1.374 
4.233 
814 
628 
1.066 
5.148 
13.699 
4.049 
10.588 
2-384 
26.881 
879 
483 
1.854 
5.365 408 
132 
557 
9 83 
189 
226 
239 
925 
496 
984 
245 
890 
,482 
.275 
.105 
.921 
.954 
.327 
.827 
.095 
.781 
.008 
.822 
.200 
.227 
.365 
.544 
.615 
.348 
.633 
.658 
.178 
.636 
.882 
.588 
.894 
.647 
. 9 57 
.97 0 
.090 
.065 
.164 
41. 
GRENADA 
GUATEMALA 
GUINEE 
GUINEE-BISSAU 
GUINEE EQUATORIALE 
GUYANA 
HAITI 
HONDURAS 
HONG KONG 
ILES COOK 
INDIA 
INDONESIA 
IRAK 
ISRAEL 
JAMAICA 
JORDAN 
KAMPUCHEA 
KENYA 
KIRIBATI 
LAOS 
LESOTHO 
LIBAN 
LIBERIA 
MADAGASCAR 
MALAWI 
MALAYSIA 
MALDIVES 
MALI 
MAROC 
MAURICE 
MAURITANIE 
MEXICO 
MONGOLIE 
MOZAMBIQUE 
MONTSERRAT 
MYANMAR (ex BIRMANIE) 
NAMIBIA 
NEPAL 
NICARAGUA 
NIGER 
NIGERIA 
PAKISTAN 
PANAMA Nuimber of 
projects 
21 
162 
30 
12 0 
13 
16 
235 
77 
6 
1 
1.548 
128 
8 
9 
51 
20 
143 
394 
2 
68 
68 
185 
20 
128 
96 
13 
2 
344 
20 
32 
56 
156 
1 
285 
2 
5 
88 
62 
650 
78 
59 
119 
25 EC' Contribution 
ECU 
798.365 
7.628.605 
4.301.615 
7.627 .537 
1.051.440 
649.427 
14.345.962 
2.512.411 
66.243 
8.124 
53.277.087 
5.463.311 
213.558 
1.413.394 
2.133.168 
2.580.798 
12.133.024 
20.111.465 
13.279 
2.584.915 
2.062.944 
12.526.989 
828.224 
7.438.593 
4.902.759 
337 .936 
760.277 
15.911.370 
1.322.048 
1.027.389 
4.002.311 
9.197.023 
4.847 
13.326.500 
21.438 
224.647 
6.145.216 
2.863.934 
34.133.375 
4.376.634 
2.155.417 
3.648.095 
1.293.636 
Number of 
Projects EC Contribution 
ECU 
PAPUA NEW GUINEA 
PARAGUAY 
PERU 
PHILIPPINES 
REGION AFRIQUE AUSTRALE 
REGION AFRIQUE DE L'EST 
REGION AFRIQUE OCCIDENTALE 
REGION AFRIQUE SAHELIENNE 
REGION AMERIQUE CENTRALE 
REGION AMERIQUE DU SUD 
REGION ASIE 
REGION CORNE DE L'AFRIQUE 
REGION D'AFRIQUE 
REGION PACIFIQUE 
RWANDA 
SAINT VINCENT & GRENADINES 
SAINTE LUCIE 
SAMOA OCCIDENTAL 
SAO TOME 
SENEGAL 
SEYCHELLES 
SIERRA LEONE 
SOLOMON 
SOMALIA 
SOUTH KOREA 
SRI LANKA 
SUDAN 
SURINAM 
SWAZILAND 
SYRIE 
TANZANIE 
TCHAD 
THAILAND 
TOGO 
TONGA 
TRINIDAD & TOBAGO 
TUNISIE 
TUVALU 
UGANDA 
URUGUAY 
VANUATU 
VENEZUELA 
VIETNAM 37 
.83 
587 
39 5 
62 
5 
13 
7 
2 
8 
4 
1 
2 
10 
366 
5 
7 
3 
10 
344 
4 
105 
16 
53 
19 
179 
127 
6 
23 
4 
410 
136 
144 
83 
3 
9 
35 
1 
181 
17 3 
5 
45 
151 819. 
3.358. 
30.569. 
22.139. 
1.118. 
894 . 
1.020. 
912. 
464. 
1.566. 
210. 
15. 
21. 
1.401. 
13.274. 
42. 
225. 
284. 
1.816. 
13.734. 
113. 
3.444. 
912. 
5.424. 
977. 
5.86 8. 
9.103. 
146. 
1.435. 
241. 
17.076. 
6.595 
6.869 
3.279 
128 
394 
1.455 
6 
10.991 
8.259 
383 
2.960 
7.768 837 
885 
3 54 
6 49 
562 
068 
380 
477 
425 
347 
457 
000 
031 
411 
525 
838 
.548 
.280 
.434 
.615 
.827 
.444 
.476 
.478 
.925 
.762 
.437 
.085 
.965 
.195 
.924 
.839 
.788 
.7 07 
.990 
.209 
.000 
.127 
.602 
.640 
.216 
.659 
.354 
Number of 
projects EC Contribution 
ECU 
WEST BANK & GAZA 
YEMEN 
ZAIRE 
ZAMBIA 
ZIMBABWE 
Several Member States 185 
31 
615 
120 
266 
23 14.262.025 
2.677 .381 
21.263.996 
6.399.092 
14.394.599 
2. 132.709 
TOTAL 16.489 805.145.436 
JL/it/Aji. 
BREAKDOWN BY MEMBER STATE OF COMMUNITY FUNDS ALLOCATED FROM 19 7 6 TO 1993 INCLUSIVE 
Member States 
Belgium 
Danmark 
Spain 
Germany• 
France 
Greece 
Ireland 
Italy 
Luxembourg — . 
Netherlands 
Portugal 
United Kingdom 
NGO consortium 
from several 
Member States 
Total Developing projects in 
developing countries 
Number 
of NGOs 
7 0 
23 
26 
82 
133 
5 
12 
97 
14 
• N19 
• 4 
103 
64(1) 
593(1) • Numb, of 
actions 
86 6 
102 
215 
821 
914 
20 
266 
734 
172 
348 
27 
1037 
57 
5.579 EC-contribution 
in ECU 
115.436.325 
14.640.413 
41.738.718 
135.228.711 
121.380.059 
3.055.044 
20.656.753 
119;760.723 
10.042.835 
45.500.613 
3.824.072 
135.047.31.5 
38.833.855 
805 ; 145.436 : in % 
14/3 
1,8 
5,2 
16,8 
15,0 
0,4 
2,6 
14,9 
1,2 
5,7 
0,5 
16,8 
4,8 
100 Projects to raise, public 
awareness in the Community 
i 
Number [' Nurr.b .of 
of NGOs actions 
61 
15 
23 
55 
. 59 
6 
7 
39 
2 
41 
4 
.61 
- 29(1) 
382 . 149 
37 
- 6 3 
.* 151 
184 
9 
42 
131 
6 
13 9 
21 
233 
• 11 
1.17 6 EC-contribution 
in ECU . 
8.874.627 
2.462.206 
, 3.780.272 
11.252.172 
: 9.475.581 
1.180.008 
2.170.527 
10.554.456 
192.166 
10.058.838 
1.748.171 
16.334.148 
3.654.187 
81.7 3 7-. 3 5 9 in % 
10,9 
3,1 
4,6 
13, 8 
11-, 7 
1,4 
2,7 
.12,9 
12,3 
2,1 
2 0,0 
4,5 
100 ~! Total ; 
Number 
of NGOs 
113 
32 
39 
116 
172 
9 
'• 16 
108 
14 
52 
6 
145 
86(1) 
835(2) Numb.of 
actions 
1015 -
139 
27 8 
9 72 
109 5 
2 9 
308 
865 
178 
487 
4 8 
1270 
68 
6.7 55.. 1 EC-contribution ; 
in ECU 
124.310.952 
17.102.619 
45.518.990 
146.480.883 
130.855.640 
4.235.052 
22.827.2 80 
13 0 .315.179 
10.-2 3 5.001 
55.559.451 
5.572.243 
151.381.463 
- • 
42.488.042 
8 86.882,7 95 in % 
14 
.1,9 
.5,1 
16,5 
14,8 
0,5 
2,6 
14,7 
--i,2' 
6,3 
0, 6 j 
17,0l 
4,8 
100 | 
(1) Certain NGOs have already previously obtained.cofinancing. 
(2) These NGOs are active in the field of development and/or in the field of raising public awareness in Europe. 
TADLE III 
BREAKDOWN BY MEMBER STATE OF COMMUNITY FUNDS ALLOCATED IN 19 9 2 
Member States 
Danmark 
France 
Greece 
Ireland 
Italy 
Luxembourg 
Netherlands 
Portugal 
Spain 
United Kingdom 
Belgium 
Germany 
NGO Consortium 
from several 
Member States 
Total Development projects in 
developing countries 
Number o 
projects 
90 
6 
12 
92 
22 
26 
5 
42 
100 
79 
85 
15 
582 EC-contribution 
in ECU i . in % 
1.743.254 
17.502.979 
1.032.064 
2.755.743 
18.287.943 
1.583.029 
3.617.890 
577,621 
10.592.869 
18.382.224 
16.502.495 
18.109.502 
10.076.343 
120.763.956 Projects to raise public 
awareness in the community 
Number of 
projects 
1,5 
14,5 
0,8 
2,3 
15,2 
1,3 
3,0 
0,4. 
8, 8 
15,2. 
13/7 
15,0 
8,3 
100 4 
20 
1 
6 
22 
2 
13 
4 
11 
21 
17 
22 
145 EC-Contribution 
in Ecu 
481.014 
1.343.381 
240.000 
240.299 
2.026.902 
5 0.366 
1.432.459 
469.614 
700.989 
2.051.976 
1.414.165 
2.340.750 
707.058 
13.498.973 in % 
3,6 
10,0 
1,8 
1,8 
15,0 
0,3 
10,6 
3,5' 
5,2 
15,2 
10,5 
17,3 
5,2 
100 Total 
Number of 
projects 
12 
110 
7 
18-
114 
24 
39 
9 
53 
121 
96 
107 
17 
727 
(*) Miscellaneous expenditures o f • 738.177 ECU.should be added to this figure CE-con tribu tic-. 
ECU 
2 
18 
i 
2 
20 846 
272 
S96 
3 1 4 
1.633 
5.050 
1.047 
11.293 
20.434 224 .263 
36 0 
06 4 
04 2 
345 
395 
349 
10 1 J2 
3 5 3 
2 0 0 
20. 
iO.733.401 
134 .262.529 t >) 
BSN 0254-1459 
KOM(94) 468 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 
Katalognummèr : CB-CO-94-491-DA-C 
ISBN 92-77-81458-6 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
kL