Nr. C 175/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 7. 88 
resser, således at en liberalisering af adgangen til EF-
transportmarkedet for transportører i tredjelande ses 
ud fra tilrådeligheden af og muligheden for tilsvarende 
indrømmelser over for EF-transportører. Andre sekto­
rer som f.eks. turisme åbner lovende muligheder på 
kort sigt. 
7. ØSU har altid været af den opfattelse, at de han­
delsaftaler, EF indgår, bør indeholde en social klausul 
om anvendelse af rimelige normer for arbejdsvilkår i 
overensstemmelse med ILO-Konventionen. 
8. Selv om man til slut med tilfredshed kan konstate­
re, at Sovjetunionen ønsker at deltage mere aktivt i 
verdenshandelen og udvide sine eksportmarkeder til 
kapitalistiske lande, må man under de nuværende om­
stændigheder frygte, at Sovjets tiltrædelse af Den almin­
delige Øverenskomst om Told og Udenrigshandel 
Bryssel, den 27. april 1988. 
1. Indledning 
1.1. I slutningen af 1987 erklærede kulturministrene, 
at de ønskede »et fremstød på det kulturelle område i 
Det Europæiske Fællesskab«. 
Det er ikke blot de økonomiske og sociale faktorer, der 
spiller ind og kan få voldsomme konsekvenser. Europas 
borgere risikerer også, at fundamentale værdier såsom 
frihed og demokrati undergraves, dersom man ikke er (GATT), Verdensbanken og Den internationale Valuta­
fond — hvor ønskeligt det end måtte være — stadig vil 
være vanskelig af en række tekniske, proceduremæssige 
og endog politiske årsager. Dette spørgsmål bør ØSU 
på et passende tidspunkt behandle i en særskilt studie. 
9. Afslutningsvis bemærker ØSU, af handelsforbin­
delserne og det økonomiske samarbejde mellem Fælles­
skabet og COMECON-lande bør og kan forbedres 
betydeligt. ØSU ønsker en hurtig afslutning på for­
handlingerne om fælleserklæringen og om aftalerne 
med de enkelte COMECON-lande på grundlag af gensi­
dige interesser og rimelige vilkår for begge parter. End­
videre forbeholder ØSU sig ret til i en senere udtalelse 
at behandle fælleserklæringen, de bilaterale aftaler med 
de pågældende lande samt de problemer, der er forbun­
det med Sovjetunionens tiltrædelse af GATT. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
på vagt og udviser politisk vilje. Derfor støtter Det 
økonomiske og sociale Udvalg ministrenes beslutning 
og udtrykker ønske om, at der hurtigt sker konkrete 
fremskridt i arbejdet med oprettelsen af et europæisk 
kulturområde. 
1.2. ØSU har altid vist, at de følte sig kaldet til at 
udtale sig om kulturpolitik og kulturelle foran­
staltninger. Udtalelse om Kommissionens meddelelse om fremstød på det kulturelle område i De 
europæiske Fællesskab 
(88/C 175/15) 
Kommissionen for De europæiske Fælisskaber besluttede den 1. februar 1988 under henvisning 
til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs (ØSU) 
udtalelse om Kommissionens ovennævnte meddelelse. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektionen for social-, familie-, uddannelses-
og kulturspøgsmål, som udpegede Roger Burnel til ordfører og Philip H. Noordwal til 
medorfører og på grundlag af deres skriftlige beretning vedtog sin udtalelse den 14. april 
1988. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 255. plenarforsamling den 28. april 1988 
følgende udtalelse, uden stemmer imod og med to stemmer hverken for eller imod. 
4. 7. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 175/41 
1.2.1. Det har fremsat talrige udtalelser (l) om kultu­
relle emner. 
1.2.2. Det har indført en kulturel dimension i andre 
udtalelser eller studier, der ikke specielt angik kultur 
(jf.: den sociale udvikling, beskæftigelsen af de unge, 
beskyttelse af miljøet, fattigdommen...). 
1.2.2.1. I ØSU's udtalelse om Fællesakten (2) finder 
man f. eks, følgende betragtning: «At gennemføre Fæl­
lesakten med held rummer en dobbelt udfordring (...) 
af de europæiske befolkninger kræves det, de bekræfter 
værdien af en fælles civilisations- og kulturarv ved med 
deres eksempel at vise, at de i fællesskab er i stand til 
at opbygge et fremskridtets, solidaritetens og frihedens 
fællesskab, som er åbent over for omverdenen.« 
1.2.3. ØSU har udvidet den sociale sektions kompe­
tenceområde til også at omfatte familie-, uddannelses-
og kulturspørgsmål. 
1.3. På basis af ministrenes tre hovedtanker — det 
audiovisuelle, forlagsvirksomheden og undervisningen 
— har Kommissionen forelagt ØSU en meddelelse til 
udtalelse, der fremsætter følgende vurderinger: 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Før der fremsættes nogen anden bemærkning, 
ønsker ØSU at give udtryk for sin beklagelse over at 
have så kort tid til sit arbejde og til at træffe en 
afgørelse, da emnet er så vidtrækkende og rummer så 
mange aspekter, at man ikke kan nøjes med blot at 
fremsætte nogle hastige principielle betragtninger. 
2.1.1. ØSU forbeholder sig derfor ret til at fremsætte 
de supplerende betragtninger til sin udtalelse, det skøn­
ner nødvendigt. Det ønsker specielt at behandle »det 
fælles kulturelle område« med særlig vægt på »det 
fælles medieområde« og fremmeaf den europæiske 
audiovisuelle industri. 
2.1.2. Det økonomiske, sociale og kulturelle område 
er uløseligt forbundne. De udgør en åndelig og materiel 
enhed for europaborgerne. 
2.2. Det er vanskeligt at forsøge at give en universel 
og uanfægtelig definition på kultur. ØSU baserer sig 
på den definition, som UNESCO anvender. Det er et 
minimumsgrundlag, der har den fordel at kunne samle 
(') Se specielt ØSU's udtalelse om radiospredning (Juli 19S7/cf. 
EFT nr. C 232 af 31. 8. 1987). om TV uden grænser (Septem­
ber 1985/c/". EFT nr. C 303 af 25. 11. 1985), om afgiftsmæssige 
foranstaltninger i den kulturelle sektor (EFT C 344 af 
31. 12. 1985) og Fællesskabets indsats i den kulturelle sektor 
(EFT C 128 af 21. 5. 1979). 
(2) Maj \9S7/cf. EFT nr. C 180 af 8. 7. 1987, s. 1 til 6, punkt 7.5, 
anden afsnit. bred international tilslutning, og som i kraft af sine 
komplementære og mangeartede udtryksformer samti­
dig viser, at kultur er noget universelt. 
»Kulturen kan betragtes som alle de åndelige, materiel­
le, intellektuelle og følelsesmæssige faktorer, der karak­
teriserer et samfund eller en social gruppe. Udover kunst 
og litteratur omfatter den leveformer, fundamentale 
menneskerettigheder, værdinormer, traditioner og tros-
former. (3)« 
2.3. Kultur bidrager fil at præge forskellige tanke­
gange og personlige og sociale handlemåder og levemå­
der. Hermed udgør kulturen en samspil af relationer 
mellem individer og grupper, der kommer til udtryk via 
den kollektive bevidsthed og erindring samt de tegn og 
de kulturarv, der forbinder generationerne og skaber 
og styrker solidariteten. 
Hermed skabes forbindelsen mellem civilisation, kultur 
og samfund. 
2.3.1. ØSU insisterer derfor på, at kulturdebatten, 
der er en principdebat om forhandlinger og forvaltning 
af midlerne, ikke skal begrænses til de »indviede« (de 
som i kraft af dere titler, fortid og viden har ry for at 
være »kultiverede«, bestemmer den generelle indstilling 
og er kulturens herrer) eller til de professionelle kultur­
forvaltere og finansieringsfonde. Inden for alle områder 
af produktionen af varer og serviceydelser skal der være 
plads til forbrugerne og brugerne, men den må specielt 
garanteres inden for kulturen i betragtning af, hvad der 
står på spil på dette område og de samfundsproblemer 
og værdier, det drejer sig om. 
2.3.2. Kultur er en ret. Dette indebærer, at der er 
mulighed for kulturelle valg (forskellige udviklingsryt­
mer og udtryksformer). 
2.3.2.1. Dersom den teknologiske udvikling inden 
for kommunikation skal tjene menneskerettighederne 
(f.eks. bidrage til en mere ansvarsfuld opførsel, større 
autonomi og frihed), er det absolut nødvendigt, at alle 
berørte kategoriers, ikke mindst brugernes, rettigheder 
og rolle beskyttes, specielt ved at de får medbestem­
melse. 
2.3.3. Det er uafviseligt nødvendigt, at kulturen i alle 
dens former bliver fuldt tilgængelig for alle borgere, 
men dette er ikke i modstrid med foranstaltninger med 
sigte på uddannelse og etablering af en kunstnerisk 
»elite« under forudsætning af, at den kan tjene som 
eksempel og bidrage til opøvelse af færdigheder og stille 
(3) Mexico-konference. 
Nr. C 175/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 7. 88 
sin viden og talent til rådighed for de mange uden 
dermed at hindre den enkeltes udfoldelsesmuligheder. 
2.4. De bevægelser i befolkningen, som gennemførel­
sen af »Et Europa med nye grænser« i stigende grad vil 
medføre, bør skabe de nødvendige midler til bevaring 
af de forskellige kulturelle identitetsformer (f.eks. inden 
for undervisningen). 
2.5. I kraft af det stramme budget har kulturmini­
strene og Kommissionen nedsat rytmen og indskrænket 
anvendelsesområderne for deres politiske ambitioner. 
ØSU forstår denne realistiske og nyttige indstilling, men 
har tre bemærkninger hertil: 
2.5.1. Enhver foranstaltning indgår i et globalt pro­
jekt, og dette er ikke mindst tilfældet, hvor det drejer 
sig om »Europaborgernes« fremtid. Det samme gælder 
et kulturelt fremstød. 
2.5.2. Under henvisning til en betragtning i ØSU's 
udtalelse om betingelserne for en vellykket gennemfø­
relse af Fællesakten (!) fremsat for nylig minder ØSU 
om, at dersom et stramt budget skal være virk­
ningsfuldt, må man gå ud fra et samlet projekt for at 
fastlægge et program og en tidsplan for gennemførelsen 
og drage de økonomiske konsekvenser heraf. Kultur­
programmet må prioriteres. 
2.5.3. I de forskellige medlemsstater arbejdes der vi­
dere med socio-kulturelle initiativer, der ofte er taget 
for længe siden, og hvis kvalitet er bevist, og som derfor 
må støttes. Fællesskabets beslutninger og henstillinger, 
f.eks. om sponsorvirksomhed, må ikke føre til at den 
nødvendige støtte til disses socio-kulturelle organisatio­
ners virksomhed nedsættes eller ophører, ikke mindst 
da de direkte tjener er Kommissionens vigtigste mål. 
2.6. ØSU ser med tilfredshed, at Kommissionen i sin 
indledende erklæring fremsætter et syn præget af ønsket 
om at fremme frihed, solidaritet, dialog og tolerance. 
2.6.1. Det ser ligedes med interesse Kommissionens 
erklæring, hvori det hedder: »At den specielt vil forsøge 
at inkorporere den kulturelle dimension i udformningen 
og forvaltningen af de forskellige fællesskabspolitikker. 
Med det formål vil den styrke samarbejdet mellem dens 
egne tjenestegrene.« 
2.6.2. ØSU har ofte anmodet om en sådan integraton 
og koordination. 
2.6.3. Dette dobbelte mål kan kun være til nytte 
og styrke for den enhed, der er nødvendig for såvel overvejelser som handlinger. Den vil yde et stort bidrag 
til udformningen af en ensartet ramme for det geografi­
ske område og de uadskillelige økonomiske, sociale og 
kulturelle sammenhænge, hvori Europas borgere skal 
leve og udfolde sig. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Kommissionens rammeprogram for perioden 
1988-1992 er udformet på to niveauer 
— 5 projekter, 
— 16 aktioner til gennemførelse af disse. 
3.1.1. Oversigten i bilag (2) viser, hvordan program­
met er opbygget. Ved en hastig gennemlæsning kan 
man konstatere tre forhold: 
1. Kommissionens forslag er pragmatisk og logisk ud­
formet. 
2. Skønt hvert enkelt af disse aktioner er meget nyttig, 
er der for alles vedkommende forskelle i arten og 
rækkevidden, hvilket dels vil få indflydelse på den 
politiske tilslutning og opinionens entusiasme og 
dels på midlerne til gennemførelse af dem: finansie­
ring, struktur, uddannelse, information, frister... 
3. Alle projekterne er af permanent værdi: størstedelen 
af aktionerne må nødvendigvis opretholdes eller 
intensiveres efter rammeprogrammets afslutning. 
3.1.2. For at gøre det lettere følger udtalelsen op­
stillingen i rammeprogrammet. Da årsager og konse­
kvenser mellem visse af projekter og aktioner er for­
bundne, havde det været at foretrække, at behandlingen 
var sket ud fra to udgangspunkter, der muliggjorde en 
beskrivelse af kulturen ud fra UNESCO's definition, 
nemlig: viden og følsomhed. Disse to begreber må hol­
des i erindring. 
3.2. Oprettelse af et europæisk kulturområde 
3.2.1. Oprettelse af et indre kultur­
marked 
3.2.1.1. Ud over de fire aktionsområde, som omtales 
i dette kapitel, skal det samlede rammeprogram (projek­
ter og foranstaltninger) bidrage til at skabe et europæisk 
kulturområde, hvilket er det overordnede mål. Dette 
skal ske samtidig med gennemførelsen af det indre 
marked uden landegrænser og skabelsen af en euro­
pæisk identitet. Perspektiverne for oprettelsen af det 
indre marked må udnyttes maksimalt til at udvikle en 
europæisk kulturindustri, som kan konkurrere med den 
øvrige verden. 
(') Maj 1987/,/. HH nr. C 180 af 8. 7. 1987, s. 1 til 6. (-) Se bilag. 
4. 7. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 175/43 
3.2.1.2. ØSU understreger, at det på alle niveauer, 
f.eks. de enkelte lande, Fællesskabet, Europa-Rådet og 
UNESCO er nødvendigt med en fælles holdning blandt 
de politisk ansvarlige og de ansvarlige for de forskellige 
samfunds- og erhvervskredse. 
3.2.1.3. For så vidt en forbedring af kunstnernes 
arbejds- og levevilkår angår, henstiller ØSU, at man 
fremskynder undersøgelsen af lovgivningen vedrørende 
kulturarbejde. Dette skal ske ved at tage udgangspunkt 
i nogle konkrete eksempler. Desuden har ØSU allerede 
udtalt sig på dette område. 
3.2.1.4. Endelig er det nødvendigt i praksis at tilken­
de kulturarbejderne nogle sociale rettigheder og en skat­
temæssig status, som er tilpasset deres erhvervs specielle 
karakter, og som samtidig lever op til principperne om 
lighed, retfærdighed og solidaritet. 
3.2.1.5. ØSU går selvsagt ind for, at det især på 
landet er nødvendigt med flere kulturelle aktiviteter. 
3.2.1.6. Skabelsen af en konkurrencedygtig industri 
på det kulturelle område er et af nøglepunkterne og vil 
blive omtalt senere i teksten. 
3.2.1.7. Kommissionen og medlemsstaterne bør om­
hyggeligt bekæmpe enhver form for negativ økonomisk 
praksis, som kan udgøre en begrænsning for adgangen 
til de kulturelle aktiviteter (f.eks. inden for filmdistribu­
tionen, uforholdsmæssigt høje tariffer for adgangen til 
monumenter eller museer etc.) 
3.2.2. Kendskab til det kulturelle område 
i Europa 
ØSU støtter de foreslåede aktioner, men gør opmærk­
som på, at kravet om »overenstemmelse« mellem »spro­
gene« er en forudspætning for uhindret kommunikation 
og udnyttelse af statistikker og undersøgelser også på 
det kulturelle område. Værdien af oplysninger er desu­
den afhængig af, om de er ajourførte og let tilgængelige. 
3.2.3. Virksomhedernes funktion som 
sponsorer 
3.2.3.1. Bortset fra den bemærkning, der er fremsat 
i punkt 2.5.3. under de generelle bemærkninger, har 
ØSU følgende kommentarer: 
— Hvis henvendelser om støtte skal have nogen virk­
ning, skal formålet være troværdigt. Men de orga­
ner, der har ansvaret for indsamlingen og for­
valtningen af denne, skal ud over at have en let 
struktur også have en konsekvent ledelse. 
— Det er et faktum, at små og mellemstore virksom­
heder (SMV) og små og mellemstore industrivirk­
somheder (SMI) er af økonomisk og social betyd­
ning. Derfor bør de også have lettere ved at optræde 
som sponsorer, eftersom det har stor betydning for 
virksomhedens billede udadtil. 
— Målet for sponsorers indsats bør ikke kun vært-
kunstneriske aktiviteter, men hele de kulturelle om­
råde (f.eks. litteratur). — Man bør dog være opmærksom på de eventuelt 
negative virkninger af visse former for sponsorvirk­
somhed (tab af uafhængighed, fordrejning af 
sandheden, anvendelse af film til reklame snarere 
end som kulturinstrument etc). Et samarbejde mel­
lem sponsorerne ville give mulighed for at støtte 
store kulturelle projekter på EF-plan. 
3.2.4. Forlagspolitik 
3.2.4.1. Det drejer sig om et vanskeligt problem spe­
cielt på grund af ændringer som følge af de nye teknolo­
gier. Selvom fremstillings- og salgsprisen for bøger, 
plader og lignende varer og distributionsbetingelserne 
er nogle af de vigtigste faktoren for dette område, så er 
de ikke de eneste. 
3.2.4.2. ØSU støtter f. eks. Kommissionens plan om 
at gøre en indsats for at sikre forfattere og forlæggere 
mod plagiater. 
3.2.4.3. Der bør foretages en undersøgelse af al for­
lagsvirksomhed under ét. Der skal ganske vist tages 
hensyn til områdets specielle problemer (moms, kopie­
ring, osv.), men undersøgelsen skal også dreje sig om 
forholdet til de øvrige udtryks- og kommunikationsmid­
ler (f.eks presse, biograf, fjernsyn, telekommunikation 
etc). 
3.2.4.4. ØSU har desuden med tilfredshed konstate­
ret, at Kommissionen er optaget af bibliotekernes frem­
tid, og anbefaler udarbejdelsen af programmer, der kan 
beskytte den kulturarv, som de europæiske biblioteker 
er i besiddelse af, og lette udførelsen af et internationalt 
biblioteksnet inden for EF. 
3.2.4.5. ØSU så gerne, at muligheden for at udgive 
europæiske antologier blev undersøgt. 
i3. Fremme af den audiovisuelle industri i Europa 
Fjernsynsmediets udbredelse har bevirket, at kulturelle 
frembringelser er blevet genstand for økonomiske og 
mange gange også politiske interesser og aktiviteter. 
Denne tendens vil forstærkes yderligere i takt med, 
af fjernsynets tekniske muligheder — og dermed dets 
påvirkning af menneskers handlen og tænkning — vide­
reudvikles og forfines. Fjernsynet har en indiskutabel 
mulighed for at påvirke folks holdning og trænge ind i 
privatsfæren. 
Det drejer sig uden tvivl om den mest betydningsfulde 
af de udfordringer, som vi vil blive stillet over for. Hvis 
Europa ikke gør en indsats på dette område, eller hvis 
Europas indsats mislykkes, vil det få uoverskuelige 
følger. 
ØSU har allerede haft en række aspekter af dette pro­
blem til behandling. ØSU bør så hurtigt som muligt 
påbegynde en samlet gennemgang. Følgende henstillin­
ger skal dog allerede nu genfremsættes eller fremsættes 
for første gang: 
— Arbejdet med at udvikle og gøre den europæiske 
audiovisuelle industri konkurrencedygtig skal prio­
riteres, således at den europæiske kultur bevares 
som en selvstændig kukur med særlige træk. Det 
Nr. C 175/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 7. 88 
skal samtidig sikres, at der er den nødvendige balan­
ce mellem de økonomiske, sociale, teknologiske og 
kulturelle aspekter. 
— Den videnskabelige og teknologiske forskning inden 
for udsendelses-, transmissions- og modtagerfor­
hold skal udvikles på fællesskabsplan. 
— Der skal slås et slag for og lægges vægt på produk­
tioner af europæisk oprindelse, især for de unge. 
— Især unge skal »undervises« i at benytte fjernsynet. 
Dette er nødvendigt, eftersom fjernsynet udgør et 
nyt skrive- og læseredskab, hvis påvirkningskraft 
som følge af dets dynamiske karakter og den ringe 
indsats, der kræves af seeren, er enorm. For at 
kunne tage denne udfordring op, kræves det, at der 
produceres kvalitetsprogrammer, og producenter og 
brugere bør ansvarliggøres og indbyrdes respektere 
hinandens frihed. 
— Der indføres en mindstekvote for europæisk produ­
cerede udsendelser, da det allerede i dag forholder 
sig sådan — og den tendens vil blive styrket — at 
de overhåndtagende amerikanske serier af B-film 
og shows truer europæernes kulturelle identitet og 
ødelægger beskæftigelsesmuligheder og arbejds­
pladser for europæiske mediemennesker (producen­
ter, skuespillere, instruktører osv.). 
3.3.1. Et europæisk akademi for film- og 
fjernsynskunst 
ØSU støtter dette forslag, men mener, at det bør supple­
res med en mere direkte indsats, f.eks. inden for ram­
merne af Det europæiske Film- og Fjernsynsår. Det 
vil desuden være nodvendigt nøje at føre tilsyn med 
finansieringen af et sådant akademi. Effektiviteten vi 
kunne sikres gennem brugerrepræsentation. 
3.3.2. En »Deklaration for det audiovi­
suelle område« 
3.3.2.1. ØSU stotter dette forslag, men mener, at der 
må føres nøje tilsyn med de økonomiske midler, der 
bevilges. 
3.3.2.2. Det er fuldstændigt oplagt, at en række per­
sonligheder skal inviteres til at deltage i de møder, 
der skal afholdes i løbet af Det europæiske Film- og 
Fjernsynsår. Eftersom disse møder har ØSU's interesse, 
gøres der opmærksom på, at forkortelsen »osv.« bør 
omfatte brugerrepræsentanter, repræsentanter for de 
forskellige samfunds- og erhvervskredse samt under-
visningspersonale. 3.3.3. Fremstilling af programmer til 
hø jdef in itionsf j ernsy n (europæi­
ske standarder) 
3.3.3.1. Det økonomiske og sociale Udvalg er klar 
over, at der her er tale om et meget stort kvalitetsmæs­
sigt fremskridt inden for lyd- og billedområdet. Derfor 
støtter det også Kommissionens indsats på det teknolo­
giske område, som har haft til formål at finde frem til 
en alternativ løsning for at kunne varetage og styrke 
både forbrugernes, industriens og de europæiske produ­
centers interesser. Indsatsen havde også til formål at 
styrke værdien af den »europæiske kultur«. 
3.4. Adgang til kulturressourcerne 
ØSU kan fuldt ud tilslutte sig Kommissionens fire mål­
sætninger. En forbedring af sprogkundskaberne bør i 
denne forbindelse være et af de vigtigste mål, eftersom 
adgangen til Fællesskabets kulturressourcer på denne 
måde kan øges. I forlængelse heraf vil ØSU gerne gøre 
opmærksom på en række andre udtryksmåder. Først 
og fremmest musikken, som er meget udbredt, eftersom 
det på ny er blevet tiltrækkende selv at spille. Men 
udbredelsen skyldes nok så meget de mange nye opta-
gelsesmetoder og -redskaber og disses popularisering. 
Der skal desuden gøres opmærksom på dans og mime, 
som begge er kunstarter, hvor tanken udtrykkes ved 
hjælp af kroppen. Der er i samtlige tilfælde tale om 
eksempler på universelle udtryksmåder. ØSU fremsæt­
ter ønske om, at der bliver flere kulturelle udviklinger 
inden for disse områder. 
3.4.1. Bedre sprogkundskaber 
3.4.1.1. Sproget er et direkte kommunikationsmiddel 
personer imellem og et middel til at forstå andres tanke­
gang. Flersprogethed er derfor en meget stor fordel og 
bør være et af de mål, der hurtigt skal nås, så vidt som 
det nu kan lade sig gøre. ØSU minder i denne forbindel­
se om de betragtninger, det fremsatte i udtalelsen om 
»Gennemførelse af Fællesakten: Fællesskabets nye 
grænser«. I kulturel og uddannelsesmæssig henseende 
drejer det sig i øvrigt om 
— På linje med ERASMUS- og YES-programmerne at 
gennemføre kulturelle og pædagogiske aktioner på 
EF-plan med henblik på at fremme erhvervelsen af 
kundskaber i et andet EF-sprog inden 10-årsalderen, 
og dernæst i et tredje sprog, således at de unge 
kan udfolde sig fuldt ud inden for den nye fælles 
dimension af kommunikation, pædagogik og kultu­
re, som opstår i og med at de europæiske be­
folkninger kommer tættere på hinanden og som et 
resultat af den teknologiske udvikling. 
— At give de unge en europæisk bevidsthed via nye 
historielæseplaner, som kan gøre dem mere bevidste 
om deres europæiske identitet ('). 
3.4.1.2. Samtlige europæiske lande skal være med til 
at præge det kulturelle arbejde, og ingen må holdes 
uden for med henvisning til, at deres sprog kun tales af 
et mindretal. 
(') Maj 1987/tf. KU nr. C 180 af 8. 7. 1987, s. 1 til 6, punkt 6. 
4. 7. 88 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 175/45 
3.4.1.3. ØSU går derfor ind for, at Kommissionen 
støtter de ungdomsorganisationer, der organiserer kul­
turrejser. 
3.4.2. Kulturfremmende foranstaltninger 
i de europæiske regioner 
ØSU ser med stor interesse, at der føres regionalpolitik 
under alle former, og stotter Kommissionens forslag. 
Tanken om en »europæisk kultur« må støttes og spredes 
for at styrke båndene mellem grupper og enkeltper­
soner. 
Det er dog om forudsætning, at særlige identiteter og 
kulturer anerkendes og bevares, så at de kan eksistere 
side om side uden konkurrence eller opposition, og 
uden at der udøves bestræbelser på at dominere en 
mindretalskultur. 
3.4.3. Bevarelse af kulturarven 
ØSU støtter ligeledes Kommissionen, der ønsker, at 
interventionerne på dette område skal give bedre resul­
tater, og understreger endnu engang, at der må igang­
sættes systematiske og konsekvente interventioner for 
at beskytte den boglige kulturarv, der er truet af ødelæg­
gelse. 
3.4.4. Ungdomskortet 
Det drejer sig her om et projekt, som ØSU selv har 
fremsat forslag om, og som svarer til en anmodning fra 
ungdomsorganisationerne. 
3.5. Uddannelse på kulturområdet 
Kommissionen erklærer med rette, at der skal være 
adgang til kulturuddannelse. ØSU fremhæver derfor 
kraftigt de planlagte foranstaltninger til uddannelse og 
videreuddannelse af de beskæftigede i kultur- og medie­
sektoren; disse foranstaltninger vil fremme oprettelsen 
af et europæisk kulturområde, sikre kulturelt skabende 
personers beskæftigelsesmuligheder og skabe nye ar­
bejdspladser på alle kulturelle aktivitetsområder. 
ØSU minder om, at det ville være vigtigt at indføre en 
forberedelse til kritisk anvendelse af kommunikations­
midlerne i skoleundervisningen: ikke blot i form af 
samtale og læsning (herunder af pressen), men også via 
film og radio- og fjernsynsudsendelser. 
3.5.1. Uddannelse for administratorer på 
k u 11 u r o m rådet 
ØSU ser positivt herpå. Der er behov for kompetente 
personer til at forvalte kulturarven og kulturpolitikken, 
og udveksling og uddybning på det kulturelle område 
er nødvendig. 3.5.2. Uddannelse for lyd- og billedsek-
to ren 
ØSU tilslutter sig Kommissionens positive vurdering, 
at »kvaliteten af grundlæggende og videregående ud­
dannelser for de audio-visuelle fag er en væsentlig for­
udsætning for udviklingen af de europæiske film- og 
fjernsynsvirksomheder«. 
3.5.3. Uddannelse for journalister og 
programlæggere 
ØSU gør opmærksom på, at journalistuddannelsen er 
af afgørende betydning for pressens kvalitet. Den bør 
omfatte presseetiske regler, således at der ikke blot 
tages hensyn til fagets egne rettigheder, men også til 
brugernes. 
3.5.4. Oversætter- og tolkeuddannelse 
3.5.4.1. ØSU går stærkt ind for, at uddannelsen af 
oversættere og tolke intensiveres. Den konstaterer selv 
til stadighed i hvilken grad manglen på fagfolk af denne 
art — specielt tolke — vanskeliggør og forhaler udar­
bejdelsen af visse dokumenter. ØSU finder det af stor 
betydning, at oversættere og tolke kan få en bredspek­
tret uddannelse. ØSU anser derfor ikke en mere koncen­
treret uddannelse inden for EF-institutionerne for at 
være nok i sig selv. 
3.5.4.2. Automatisk oversættelse kan naturligvis 
være til nytte, men kan aldrig erstatte den menneskelige 
intelligens eller tolkens og oversætterens kompetence. 
3.5.5. Uddannelse for konservatorer 
3.5.5.1. Kommissionen støttes i denne aktion, men 
bør i øvrigt tage hensyn til, at det er bedre at forebygge 
end at helbrede. 
3.5.5.2. Der bør ligeledes tilrettelægges videnskabeli­
ge uddannelser med henblik på at nå frem til metoder 
og midler til konservering af kunstværker længere end 
hidtil og for at lette deres »genopståelse«. ØSU under­
streger specielt, at disse aktioner kan bidrage til en 
beskæftigelse afde unge i små og mellemstore virksom­
heder. 
3.5.6. ØSU understreger, at sammenhængen mellem 
alle de af Kommissionen foreslåede uddannelses- og 
videreuddannelsesforanstaltninger ikke må tabes af 
syne, så at det sikres 
— at fagfolk fra de forskellige kultur- og mediesektorer 
får den bedst mulige uddannelse, 
— at eventuel overlapning og dobbeltplanlægning und­
gås, så de disponible finansielle midler udnyttes 
bedst muligt. 
Nr. C 175/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 7. 88 
3.6. Den interkulturelle dialog med den øvrige verden 
3.6.1. Kommissionen må lykønskes med at have ind­
skrevet denne dialog i sit program, omend det må 
beklages, at den går let hen over hvilke midler, der skal 
anvendes hertil. 3.6.2. Kultur er i al væsentlighed det led, der først 
og fremmest skulle kunne føre til et menneskeligt fælles­
skab. Ingen kan med overbevisning påstå, at »hans« 
eller »hendes« kultur er bedre end andre. ØSU mener 
endvidere, at Fællesskabets aktiviteter på dette område 
ikke bør adskilles fra UNESCO's verdens 10-år for 
kulturel udvikling. 
Bryssel, den 28. april 1988. 
Alfons MARGOT 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
BILAG 
Kommissionens program 
5 projekter 
Skabelse af et europæisk kulturområde 
Fremme af den audio-visuelle sektor i EF 
Adgang til kulturressourcerne 
Uddannelse på kulturområdet 16 aktioner 
Gennemførelse af det indre kulturelle marked 
Kendskab til Europa som kulturområde 
Erhvervslivets sponsorvirksomhed 
Forlagspolitik 
Et europæisk akademi for film- og fjernsynskunst 
En »deklaration for det audio-visuelle område« 
Fremstilling af programmer til højdefinitionsfjernsyn 
(europæiske standarder) 
Bedre sprogkundskaber 
Kulturfremmende foranstaltninger i den europæiske 
regioner 
Bevarelse af kulturarven 
»Ungdomskortet« 
Uddannelse for administratorer på kulturområdet 
Uddannelse for lyd- og billedsektoren 
Uddannelse for journalister og programlæggere 
Uddannelse for oversættere og tolke 
Uddannelse for konservatorer 
Den interkulturelle dialog med den øvrige 
verden