it** 
it it 
it it 
it it 
«it* KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
llBii« Bruxelles, den 10.10.1995 
KOM(95) 206 ondelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
EU'S FORBINDELSER MED DE NYE UAFHÆNGIGE STATER 
I CENTRALASIEN 

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
EU'S FORBINDELSER MED DE NYE UAFHÆNGIGE STATER 
I CENTRALASIEN 
Resumé 
1. Overgangen fra socialistiske sovjetrepublikker til moderne uafhængige 
nationalstater har været vanskelig i Centralasien. De fem republikkers evne til at 
udnytte deres rige naturressourcer mest muligt vil være af afgørende betydning for 
denne overgang. 
2. EU har vigtige geopolitiske og økonomiske interesser i Centralasien. Udviklingen 
af energisektoren er af særlig vigtighed for Unionen, der både er en stor potentiel 
forbruger af energiprodukter og leverandør af investeringskapital, tjenesteydelser 
og udstyr. 
3. Unionens hovedmål er bevarelse af stabiliteten i regionen. Dette kan bedst ske 
gennem: 
* udvikling af bredt baserede og repræsentative demokratiske institutioner; 
* mindskelse af mulighederne for konflikter; 
* fortsat støtte til økonomiske reformer. 
EU bør også søge at forbedre sin egen økonomiske sikkerhed gennem en større 
rolle i beslutningstagningen i energi- og mineraludvindingssektoren. 
4. Opnåelsen af disse mål vil være en langsigtet proces. Hvis EU med held skal kunne 
forfølge disse mål, er det afgørende, at den profilerer sig stærkere i hele regionen. 
Dette betyder ikke, at de samme instrumenter er hensigtsmæssige i hvert enkelt 
tilfælde; redskaberne skal afspejle de meget forskellige forhold i de fem 
republikker. De skal omfatte dølgende: 
Økonomisk samarbejde og bistand 
a) Partnerskabs- og samarbejdsaftalen (PSA) med Kirgisistan skal ratificeres og 
interimsaftalen underskrives så hurtigt som muligt. For Kasakhstans vedkommende 
må gennemførelsen afvente ratificeringen, der i øjeblikket er forsinket på grund af 
præsidentens opløsning af parlamentet. Dette behøver imidlertid ikke forhindre 
forhandlingerne om sektorspecifikke aftaler, f.eks. om stål og handel med nukleare 
materialer. 
b) Afhængig af resultatet af en behovsvurdering kan nye aktioner vedrørende 
fødevarehjælp igen udstrækkes til Kirgisistan og Tadsjikistan. 
c) TACIS-aktiviteterne bør fortsætte i alle fem lande. Herunder skal aktiviteterne i 
henhold til demokratiprogrammet intensiveres. 
d) ECHO skal fortsat yde humanitær bistand til visse lande i Centralasien afhængig af 
behovet. 
Nye kontraktmæssige forbindelser 
Selv om det vil vzere i EUs økonomiske og sikkerhedsmæssige interesse at etablere en 
mere regelmæssig dialog med Usbekistan og Turkmenistan, må det erkendes, at EUs 
politiske betingelser for forhandlinger om en PSA (dvs. de principper, der er udtrykt i 
CSCE-dokumenterne) sandsynligvis ikke vil blive opfyldt på kort sigt. En regelmæssig 
dialog vil gøre det muligt for de berørte parter at måle de fremskridt, der gøres i retning af 
at opfylde de politiske og økonomiske betingelser, som Den Europæiske Union stiller for 
at forhandle om og indgå en PSA. 
EU bør derfor indlede en regelmæssig politisk dialog. Dette vil dels behandle EUs 
samlede politiske interesser og dels tage form af sonderende drøftelser, hvorunder EU kan 
gøre rede for de kriterier, som den forventer opfyldt af PSA-partnerne. EU vil gøre det 
klart, at den vil forhandle om fuldstændige PSA, når der er gjort tilstrækkelige fremskridt. 
Denne dialog vil nødvendigvis være uformel, idet den ikke kan finde sted inden for 
institutionaliserede rammer. Parallelt hermed bør der stadig være formelle kontakter om 
økonomiske spørgsmål på grundlag af 1989-aftalen og, alt efter behov, sektorspecifikke 
handelsaftaler. 
Politiske og diplomatiske forbindelser 
PSA og dialogen med Turkmenistan og Usbekistan vil også være det vigtigste middel til at 
fremme EUs mål. Men der skal også være mulighed for en sådan dialog på regionalt plan. 
Unionen bør bruge sin indflydelse til at støtte FN's og OSCE's bestræbelser for at holde 
gang i den interne fredsproces i Tadsjikistan. 
Politiske spørgsmål, der påvirker Centralasien, herunder Tadsjikistan og adgangen til 
energi, skal drøftes som en del af de igangværende politiske kontakter med Rusland, 
Tyrkiet og Pakistan, såvel bilateralt som i multilaterale fora. Fællesskabet bør også styrke 
sine forbindelser med Den Økonomiske Samarbejdsorganisation. 
Kommissionen vil overveje muligheden af at styrke sin diplomatiske tilstedeværelse i 
regionen under forudsætning af tilstrækkelige budgetmidler. 
5. En række af de ovennævnte foranstaltninger (særlig på området politisk 
samarbejde, støtte af demokratiske institutioner og eventuelt nogle former for 
bistand) vil kunne gøres til genstand for en fælles holdning. Der forelægges et 
udkast til fælles holdning sammen med denne meddelelse. 
Bilag A 
Bilag B Oversigt over den økonomiske situation i de centralasiatiske republikker 
Oversigt over TACIS-aktiviteterne i regionen 
Situationen vedrørende tilbagebetalingen af lån ydet af EU i henhold til 
1 250 mio. ECU-faciliteten 
Bilag D: EUs handel med Centralasien Bilag C 
EU'S FORBINDELSER MED DE NYE UAFHÆNGIGE STATER 
I CENTRALASIEN 
Indledning 
1. Centralasiens afsides beliggenhed har ikke forhindret, at regionen er blevet vigtig 
for Den Europæiske Union. Udnyttelse af de kæmpemæssige olie- og gasreserver i 
den østlige del af Det Kaspiske Hav og det nordlige Kasakhstan blev først en 
praktisk mulighed efter Sovjetunionens sammenbrud, og regionen er også en vigtig 
leverandør af uran og andre mineraler. Konkurrencen om økonomisk indflydelse i 
regionen vil sandsynligvis intensiveres, hvis den nuværende relative stabilitet i 
republikkerne (med undtagelse af Tadsjikistan) kan bevares. Men for de fem lande 
i regionen1 har overgangen fra forholdsvis fattige socialistiske sovjetrepublikker til 
potentielt velstående moderne nationalstater af forskellige grunde vist sig at være 
vanskelig. Præsidenterne for de tre energirige republikker (Kasakhstan, 
Turkmenistan og Usbekistan) er alle tidligere medlemmer af det sovjetiske 
kommunistpartis politbureau, og de har i varierende omfang valgt en stærk (endog 
autoritær) regeringsform som modvægt mod de spaltningstendenser, der 
kendetegner regionen. Det er desuden endnu ikke klart, om de fem stater fortsat 
vil mene, at deres interesser er forenelige med Moskvas opfattelse af Ruslands 
langsigtede rolle, der allerede er blevet udfordret i Tadskikistan. 
2. EU er allerede en vigtig aktør på den centralasiatiske scene. For 
energiproducenterne er Unionen i øjeblikket det vigtigste enkelte marked uden for 
SNG; den er også en meget vigtig leverandør af den kapital og viden og de 
tjenester, som er nødvendige for at realisere mulighederne i området. For 
Kirgisistan og Tadsjikistan er den en vigtig bistandsyder. Det var EU og 
medlemsstaterne, der tog de første betydningsfulde initiativer til at oprette 
internationale rammer for republikkernes kommende integration i 
verdensøkonomien; det europæiske energicharter, EBRD og forhandlingerne om 
partnerskabs- og samarbejdsaftaler (PSA) med Kasakhstan og Kirgisistan. Den må 
nu beslutte, om der skal indledes forhandlinger med Usbekistan - der har ytret 
ønske om en vidtgående PSA - og Turkmenistan. Rådet (almindelige anliggender) 
overvejede dette spørgsmål på sit møde den 4. oktober 1994 og anmodede om at 
fa rapporter om menneskerettighedssituationen i begge disse lande; disse rapporter 
blev udarbejdet under det tyske formandskab. Rådet besluttede også, at situationen 
i Tadsjikistan stadig var for ustabil til, at der kan overvejes nye kontraktmæssige 
forbindelser. 
Efter opløsningen af Kasakhstans parlament vedtog Europa-Parlamentet den 
5. april 1995 en beslutning om, at den PSA, som der var ført forhandlinger om 
med dette land, ikke skulle godkendes, før en tilbagevenden til parlamentarisk 
demokrati er sikret. 
Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan. 
3. Formålet med denne meddelelse er at overveje: 
hvorledes Unionens interesser i regionen skal fastlægges; 
mulighederne for en vellykket gennemførelse af PSA, 
hvordan Unionen kan indarbejde sin politik for PSA i de generelle rammer for 
forbindelserne med disse lande; 
i hvor høj grad der kan udarbejdes en samlet strategi for Centralasien i 
betragtning af de store forskelle mellem republikkerne i denne kæmpemæssige 
region, hvor Kasakhstan alene har et næsten lige så stort areal som de 15 
medlemsstater tilsammen. 
Situationen i de fem republikker 
4. Den politiske situation og menneskerettighedssituationen 
4.1 De centralasiatiske republikker har en række politiske kendetegn tilfælles. I alle 
tilfælde er følelsen af national identitet svag: etnisk er de uensartede med tilfældige 
grænsedragninger fra sovjettiden, som det er svært at begrunde historisk. De har 
alle stærkt centraliserede magtstrukturer, men stats- og regeringssystemet er svagt. 
4.2 EU gør sig alvorlige politiske bekymringer over menneskerttighederne og 
demokratiet i hele regionen. Der blev gjort nøje rede for bekymringerne i 
forbindelse med Usbekistan og Turkmenistan i den rapport, der blev udarbejdet 
under det tyske formandskab (se nedenfor). Desuden: 
a) er der i Kasakhstan, Usbekistan og Turkmenistan blevet afholdt 
folkeafstemninger for at forlænge præsidenternes styre til udgangen af 
århundredet, hvorved princippet om regelmæssige valg er blevet omgået. 
b) har der for alle republikkerne med undtagelse af Kirgisistan været uro over den 
måde, hvorpå både valg og folkeafstemninger er blevet holdt. I alle tilfælde er 
regeringen blevet støttet af mere end 95% af vælgerne. På grund af denne 
ængstelse afviste EU at sende iagttagere til parlamentsvalget i Usbekistan i 
december og i Tadsjikistan i februar 1995 samt til folkeafstemningen i Kasakhstan 
i april. 
c) har præsident Nazarbayevs ophævelse af parlamentet, der blev fulgt af en 
tilsyneladende tøven over for at udskrive nyvalg, ført til frygt for fremtiden for det 
parlamentariske demokrati i Kasakhstan. 
d) rapporteres der om fortsatte overtrædelser af menneskerettighederne i 
Tadsjikistan, der stadig befinder sig i en konfliktsituation. 
e) er utilstrækkelig håndhævelse af lovene af et uafhængigt retsvæsen stadig et 
stort problem. 
4.3 En rapport om menneskerettighederne i Usbekistan og Turkmenistan blev 
udarbejdet på Rådets initiativ under det tyske formandskab på grundlag af bidrag 
fra lederne af medlemsstaternes missioner og Kommissionen. Af rapporten fremgår 
det, at: 
der i Usbekistan er en kløft mellem de garantier, der gives i forfatningen, og deres 
håndhævelse i praksis. Navnlig er der tilsyneladende ikke mange begrænsninger på 
politiets og sikkerhedstjenestens aktiviteter; pressen er ikke fri; politiske 
demonstrationer er blevet undertrykt; og statslige myndigheders overtrædelser af 
menneskerettighederne er ofte ikke kommet for domstolene. Men antallet af 
brutale overgreb mod medlemmer af oppositionen er faldet, selv om der stadig 
forekommer tilfælde. Mindretallenes rettigheder overholdes stort set. Præsident 
Karimovs amnesti i november 1994 anses for at være udtryk for vilje til at 
demonstrere gode hensigter på menneskerettighedsområdet, ligesom også 
regeringens interesse i at placere OSCE-kontoret i Tasjkent. 
Turkmenistan kun har gjort begrænsede fremskridt med hensyn til at gå fra en 
regeringsstil somi i sovjettiden til et demokratisk system. Oppositionspartier findes 
ikke, og der er en voksende persondyrkelse af præsidenten, hvis bestræbelser for 
at opbygge nationen er koncentreret omkring en genoplivning af turkmensk 
nationalisme. Ved flere lejligheder har regeringen tilbageholdt personer, der har 
kritiseret den. Præsidenten har magt til at udpege og afskedige dommere. Også her 
findes der en kløft mellem forfatningsmæssige friheder, herunder respekten for 
individuelle frihedsrettigheder, og den nuværende praksis. Ytrings- og 
forsamlingsfriheden er alvorligt begrænset, og medierne kontrolleres af regeringen. 
Rapporten konkluderede imidlertid, at Turkmenistan til trods for disse 
kritikpunkter ikke er en brutal og undertrykkende politistat af klassisk tilsnit. 
Rapporten nævner, at menneskerettighedssituationen i begge lande skal og kan 
forbedres: formandskabets synspunkt var, at den bedste måde at hjælpe disse lande 
til at komme nærmere etablerede menneskerettighedsstandarder er et tættere 
samarbejde med EU inden for rammerne af den politiske dialog, der er forudset i 
PSA. 
5. Økonomiske forhold 
De økonomiske forhold er meget varierende (se bilag A). Tadsjikistan domineres 
af krig, og de økonomiske forstyrrelser er værre her end i nogen anden ny 
uafhængig stat. Til trods for dette sker der en vis handel (for EUs vedkommende 
mere end med Kirgisistan) og endda nogle investeringer, hovedsagelig i 
minesektoren. Gruldminer er også blandt de europæiske investeringer i Kirgisistan 
og Usbekistan; men her hører lighederne op. Kirgisistan har lige fra begyndelsen 
fulgt de internationale finansieringsinstitutioners henstillinger. Landet forlod tidligt 
rubelzonen og har nu en trovbærdig makroøkonomisk politik og en sund 
økonomisk situation over for udlandet. Internt falder produktionen stadig drastisk, 
og landet har stadig mangel på afgørende råvarer, især korn og energi. Usbekistans 
økonomiske resultater, der er baseret på landets mineralrigdom og produktion af 
bomuld af høj kvalitet, forekommer næsten gode i sammenligning med de andre 
republikker til trods for en meget langsom påbegyndelse af reformer og en fortsat 
høj inflation. Den seneste regeringsplan, der blev offentliggjort i februar 1995, taler 
om en større privatiseringsindsats. Kasakhstan har sent truffet foranstaltninger til 
at beskytte sin valuta og skære inflationen ned til et rimeligt niveau, men de 
økonomiske indikatorer for 1994 peger stadig utvetydigt i den forkerte retning. 
Præsidentens irritation over den manglende gennemførelse af reformpolitikken 
førte til, at Tereshchenko-regeringen blev udskiftet, og spillede sandsynligvis en 
rolle i hans beslutning om at suspendere parlamentet, hvor han selv har udpeget en 
tredjedel af medlemmerne. Turkmenistan er en af verdens største 
naturgasleverandører. Landet har overskud på udlandshandelen, men har alvorlige 
problemer med at sikre betaling fra kunder blandt de nye uafhængige stater (især 
Ukraine, der for nylig fik omlagt sin gæld, og de kaukasiske republikker). 
I alle disse lande er der tegn på, at velstanden i stadig større grad koncentreres i 
visse sektorer af samfundet, der i særlig grad har været i stand til at drage fordel af 
den økonomiske liberaliseringsproces. Hvis der ikke gribes ind, kan de 
økonomiske uligheder i forbindelse med de utilstrækkelige sociale sikkerhedsnet 
forværre den eksisterende mangel på stabilitet i de nye nationalstater. 
6. Miljøet 
Alle republikkerne, men især dem i den kaspiske region og ved Aral søen samt det 
nordøstlioge Kasakhstan (Semipalatinsk-regionen), står over for meget alvorlige 
miljøproblemer, der er blevet forværret af, at regeringerne endnu ikke har kunnet 
fastlægge realistiske rammer for samarbejde, feks. om Aralsøen. 
7. Tredjelandes rolle i Centralasien 
7.1 Selv om republikkerne bl.a. fremstiller råvarer som metaller (herunder uran), kul 
og bomuld, er deres geopolitiske betydning frem for alt forbundet med 
Kasakhstans, Turkmenistans og (i mindre grad) Usbekistans vigtighed som 
kulbrinteproducenter. Dette er et vigtigt element i regionens komplicerede 
forbindelser med Rusland, der tillægger russiske selskabers deltagelse i 
udforskning og udvinding samt placeringen af nye olie- og gasrørledninger både 
politisk og økonomisk betydning. Dette er især tilfældet for afsætningen af 
Kasakhstans olie- og gasproduktion og Turkmenistans planer om at bygge en 
gasrørledning, der skal forbindes med det iranske net. De løsninger, der vil blive 
vedtaget om rørledningerne, vil være afgørende for fremtiden for de store 
udenlandske investeringer i energisektoren og derved for landenes fremtidige 
velstand. Rusland spiller en stor rolle på andre områder: usbekiske og kasakhiske 
tropper støtter det russiske militær i Tadsjikistan; etniske russere dominerer 
Turkmenistans officerskorps. Der er imidlertid beviser for, at hverken Usbekistan 
eller Turkmenistan ønsker, at Ruslands militære rolle i regionen styrkes for meget. 
Ruslands fortsatte rolle som "beskytter" af SNG's sydgrænse og udviklingen i 
konflikterne i Tadsjikistan og endda Afghanistan vil være afgørende for de 
centralasiatiske republikkers bestræbelser for at omlægge deres handel mod syd og 
mod Kina. I det lange løb kan deres økonomiske uafhængighed bero på, om dette 
lykkes for dem. 
Kasakhstans og Kirgisistans forbindelser med Rusland er langt mere dybtgående 
på grund af antallet af etniske russiske borgere og deres økonomiske betydning, 
navnlig langs Kasakhstans vidtstrakte nordgrænse. I Kasakhstans energirige 
nordvestlige del er kommunikationsforbindelserne og de økonomiske forbindelser 
generelt rettet mod de tilgrænsende oblaster i Rusland snarere end mod det fjerne 
Almaty. Desuden er udvandringen af etniske russere ved at nå et hidtil ukendt 
omfang; dette vil være særdeles skadeligt for både Kasakhstan og Kirgisistan. 
Dette er grunden til, at præsident Nazarbaev - til trods for sin bekymring over 
nationalismen i Rusland og sin vrede over rubelzonens ophør - har opfordret til 
dannelsen af en "euro-asiatisk union", og at han har besluttet at etablere en 
toldunion sammen med Rusland og Hviderusland. Kirgisistan deltager i drøftelser 
om tilslutning til denne toldunion. Det er ikke klart, om det centralasiatiske 
fællesmarked, der blev dannet i februar 1994 af Kasakhstan, Kirgisistan og 
Usbekistan, er foreneligt med denne proces, eller om det overhovedet kan overleve 
den. 
7.2 Centralasien prioriteres højere af USA end af Europa eller Japan. Denne tydelige 
profil - der afspejles af de besøg, som vicepræsident Gore, udenrigsminister 
Christopher og forsvarsminister Perry har aflagt i regionen - er forbundet med 
såvel politiske som økonomiske mål. Washington har samarbejdet tæt med 
Kasakhstan om atomar nedrustning og opfatter klart præsident Nazarbaev som en 
nøglefigur i forbindelse med sikringen af den regionale stabilitet, de nye 
uafhængige staters politiske uafhængighed og amerikanske olie- og gasfirmaers 
handlefrihed. USA og også EU var derfor særlig skuffet over Naizarbaevs nylige 
handlinger. USA har givet udtryk for samme bekymringer som EU over 
menneskerettighederne og demokratiet i Usbekistan, men dette har ikke forhindret 
amerikanerne i at indgå handels- og investeringsaftaler med dette land. USA har 
været en særlig fremtrædende støtte for Kirgisistans reformer. Ligesom EU 
betragter USA Kirgisistan som en mulig model for regionen. 
7.3 Tyrkiet har også søgt at spille en stor rolle i Centralasien, især ved at fremme 
tyrkiske kulturelle forbindelser og økonomisk og militært samarbejde. Men landets 
fjerne beliggenhed og dets begrænsede kapacitet som donor har mindsket 
virkningen af de tyrkiske aktiviteter. Kina har ligeledes søgt at øge sin indflydelse. 
Premierminister Li Peng besøgte Centralasien i sommeren 1994 for at fremme 
nærmere forbindelser. Den traditionelle fjendtlighed over for Kina, hvis 
kinesificeringspolitik har skabt frygt for fremtiden for de kasakhiske og kirgisiske 
mindretal der (og for uighurerne i Sinkiang, der står usbekerne etnisk nær), vil 
imidlertid bremse udviklingen af forbindelser. Denne fjendtlighed er blevet skærpet 
af Kinas genoptagelse af prøvesprængningerne af kernevåben i Lop Nor i 
Sinkiang. Endelig er Iran, Pakistan og Indien også interesseret i et nærmere 
samarbejde, men bortset fra udviklingen af visse kommunikationsforbindelser er 
der kun gjort begrænsede fremskridt: den eneste undtagelse - som er vigtig - er 
den ovenfor nævnte planlagte gasledning fra Turkmenistan til Iran. De vigtigste 
årsager hertil er de centralasiatiske regeringers bekymring over den islamiske 
radikalisme, dårlige kommunikationsforbindelser og følgerne af konflikterne i 
Afghanistan og Tadsjikistan. 
7.4 Som en potentiel handelspartner, investeringskilde og donor rangerer EU langt 
foran andre tredjelande. Med hidtil har kun Usbekistan forstået Europas potentiale 
som politisk partner. Kasakhstans optagethed af Rusland og USA og 
Turkmenistans af Rusland og Iran bør give grund til uro hos de europæiske 
aktører, der har deres egne vigtige interesser i regionen. 
8. EU's interesser og hidtidige role 
8.1 Allerede i sit arbejdsdokument fra februar 19942 fremsatte Kommissionen det 
synspunkt, at selv om Rusland stadig vil dominere regionen, vil der være 
konkurrence mellem EU, andre vestlige partnere og regionens naboer om at udøve 
økonomisk indflydelse i området. Den bemærkede, at republikkerne vil have brug 
for tid til at realisere deres muligheder, og at det hertil vil være nødvendigt med 
investeringer i infrastruktur; og den konkluderede, at EU har en langsigtet 
interesse i at opmuntre investorer til at gå ind på disse markeder og levere 
tjenesteydelser og udstyr. EU har i modsætning til Rusland, USA og Iran også 
interesser som en vigtig potentiel forbruger af energiprodukter fra regionen, og 
især af naturgas: i øjeblikket stammer næsten 50%3 af dens forbrug af importeret 
gas fra Rusland, og hvis prognoserne er korrekte, vil en voksende andel af vor 
indenlandske efterspørgsel i overskuelig fremtid blive dækket af import. EU er 
desuden en vigtig forbruger af uran - der produceres af alle de centralasiatiske 
republikker med undtagelse af Turkmenistan - og foreslår at forhandle 
sektorspecifikke handelsaftaler med landene. Det forventes, at olie fra de 
kasakhiske felter vil blive sendt vestpå fra 1997. Gas kan sendes gennem Tyrkiet 
og Iran. Det er i EUs interesse at sikre, at dens stemme høres i spørgsmål, der 
vedrører udvinding, ruter for rørledninger og jurisdiktionen i Det Kaspiske Hav. 
8.2 Bortset fra disse geopolitiske og energirelaterede interesser udgør Centralasien et 
ikke ubetydeligt marked på 52 mio. forbrugere, der befinder sig på landruterne 
mellem Europa og markederne i Fjernøsten og det indiske subkontinent. Heraf bor 
17 mio. i Kasakhstan og 22 mio. i Usbekistan, regionens traditionelle kulturelle og 
økonomiske hjerte. 
8.3 Unionens sikkerhedsinteresser er frem for alt knyttet til den (stadig hypotetiske) 
fare for øget ustabilitet i regionen. Disse interesser går videre end tab af markeder 
og skade for EUs investeringer. Økonomisk set kan adgangen til ressourcer på 
lang sigt være en endnu mere betydningsfuld faktor. Geopolitisk set kan et udbrud 
af uoverensstemmelser mellem klaner eller etniske og regionale grupper føre til en 
større udbredelse af konflikter som den i Tadsjikistan, ledsaget af risikoen for 
indblanding udefra og i sidste ende mulighed for konfrontationer, der inddrager 
Rusland og andre lande. 
"The EUs future contractual relations with the NIS of the former Soviet Union: an 
assesment of strategy" (SEC (94) 258 af 10. februar 1994). 
Coopers- og Lybrand-rapporten, der er udarbejdet for Kommissionen af GD XVII. 
EU har også sikkerhedsmæssige bekymringer i forbindelse med fremstillingen og 
salget af nukleare materialer og det voksende narkotikaproblem i republikkerne i 
det sydøstlige Centralasien. 
8.4 Endelig skal det bemærkes, at der til trods for en omfattende udvandring stadig er 
et betydeligt antal borgere i de fem republikker, der påberåber sig etniske 
forbindelser med medlemsstaterne. Det menes, at der er omkring 700 000 personer 
af tysk oprindelse i Kasakhstan, og der findes også græske mindretal. Det samme 
gælder i mindre omfang nabolandene. Ustabilitet vil utvivlsomt øge presset for 
udvandring yderligere, og EU vil sandsynligvis være mange menneskers første 
valg. 
9. Hidtil har EU's aktioner været begrænset til følgende områder: 
Kontraktmæssige. Der er undertegnet PSA med Kasakhstan og Kirgisistan. Indtil 
de nye aftaler træder i kraft, anvendes handels- og samarbejdsaftalen med USSR 
fra 1989 bilateralt med hver af de fem republikker. Det første blandede 
udvalgsmøde var med Usbekistan og fandt sted den 12. maj i henhold til 1989-
aftalen. Indtil videre har Kasakhstan, Kirgisistan, Usbekistan og Tadsjikistan 
undertegnet energichartertraktaten, og Turkmenistan har tilkendegivet, at landet 
vil følge efter. 
Fødevarehjælp. Tadsjikistan og Kirgisistan er blandt modtagerne for initiativet 
om fødevarehjælp til 204 mio. ECU, som blev iværksat af Kommissionen for at 
hjælpe visse nye uafhængige stater gennem vinteren 1994-95. Hjælpen til disse to 
lande udgør henholdsvis 20 mio. ECU (Tadsjikistan) og 19 mio. ECU 
(Kirgisistan). Leverancerne forventes endeligt gennemført i maj 1995. Inden for 
rammerne af operationen til 204 mio. ECU har ECHO bevilget nødhjælp til 
Tadsjikistan (9,8 mio. ECU) og Kirgisistan (6,2 mio. ECU). 
Faglig bistand. Alle republikkerne har modtaget bistand via TACIS-
programmerne (131,3 mio. ECU til dato). Fordelingen af den således ydede 
bistand er angivet i bilag B. TAOS' demokratiprogram driver programmer i 
Kasakhstan, Kirgisistan og Turkmenistan. EU har støttet den økonomiske 
reintegrationsproces på markedsvilkår gennem det mellemstatlige TACIS-
program. 
Finansiel bistand. Alle republikkerne har optaget lån i henhold til den facilitet på 
1 250 mio. ECU, der skal finansiere import af fødevarer og lægemidler. Nogle 
lande har undertiden tilbagebetalt deres afdrag for sent, men i øjeblikket er kun 
Tadsjikistan i restance (se bilag C). 
Diplomatiske. Kommissionens første delegation i regionen indledte sin 
virksomhed i Almaty i november 1994. 
10 
10. Der har været en stærk stigning i handel og investeringer fra et meget lavt 
udgangspunkt. Investeringstallene er ikke pålidelige, men det ser ud til, at 
hovedparten af investeringerne er gået til energisektoren og især til Kasakhstan4. 
EU har også et vigtigt overskud på varehandelen med Kasakhstan og et underskud 
i forhold til Usbekistan; ligeledes er der et mindre underskud over for 
Turkmenistan. Samhandelen med Tadsjikistan og Kirgisistan er stadig meget lille 
(se bilag D). 
11. EU's mål 
11.1 Udvikling og konsolidering af demokrati og respekten for menneskerettighederne 
er et af målene for EUs fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og er grundlaget for 
sikkerhed og fred i regionen. Økonomisk udvikling og etablering af et 
borgersamfund, der overholder menneskerettighederne og de fundamentale 
frihedsrettigheder, er uløseligt forbundet. 
EUs første opgave er at støtte udviklingen af bredt baserede repræsentative 
demokratiske institutioner, der vil gøre det muligt for republikkerne at styrke 
deres interne sammenhængskraft, sikre deres langsigtede levedygtighed som 
nationalstater og undgå, at post-sovjettiden efterfølges af et magttomrum, der kan 
indsuge andre lande. 
11.2 Unionens anden opgave er at mindske mulighederne for konflikt. Det vigtigste 
middel til at opnå dette er stadig de politiske og økonomiske reformprocesser, men 
Unionens betydning som upartisk donor og investerings- og handelspartner giver 
den en større evne til at udøve politisk indflydelse i regionen end de fleste andre. 
Denne evne kan også anvendes til at støtte FN og OSCE i deres bestræbelser for 
at fremme fredsprocessen i Tadsjikistan. Fødevarehjælpeaktionen til 204 mio. 
ECU og ECHO's arbejde har allerede gjort meget for at profilere EU i 
Tadsjikistan: de udgør et vigtigt grundlag for yderligere handling. 
11.3 Unionens tredje opgave er at fortsætte med at fremme den økonomiske 
reformproces. Som andre steder i det tidligere Sovjetunionen er målsætningen at 
arbejde sammen med de internationale finansieringsinstitutioner og andre donorer 
om at bistå parterne med at styrke den økonomiske disciplin, opnå 
makroøkonomisk stabilitet og liberalisere handel og investeringer. Den 
økonomiske reform skal forløbe på basis af kravet om bæredygtighed, og der skal 
tages fuldt hensyn til miljøimplikationerne. 
11.4 Unionens fjerde opgave er at forbedre sin egen økonomiske sikkerhed. Dette vil 
kræve, at den påtager sig en mere aktiv rolle i beslutningsprocessen både med 
hensyn til investeringer i energi- og minesektoren og med hensyn til placeringen af 
Statistiske oplysninger, der er indsamlet af FN's Økonomiske Kommission for 
Europa, viser, at Kasakhstan over projekternes samlede løbetid tegnede sig for 
ikke mindre end 39% af de samlede udenlandske tilsagn om direkte investeringer i 
overgangsøkonomierne ved udgangen af 1994. 
11 
rørledninger, som er sektorer, der også har eller vil kunne fil en væsentlig 
indflydelse på miljøet og spille en central rolle med hensyn til at opnå en 
bæredygtig udvikling. PSA og traktaten om det europæiske energicharter udgør 
det retlige grundlag for en dialog om disse spørgsmål, og der er alle fordele ved at 
arbejde nært sammen med andre investorer og med transitlandene. Rusland tilhører 
begge disse kategorier. 
12. Når disse mål søges nået, er det vigtigt, at regeringerne opfatter Unionen som 
venligsindet og upartisk, men ikke så fjern, at den ikke er engageret. 
13. EU er i stand til at opnå dette; i øjeblikket anses den imidlertid for en mindre vigtig 
partner end de internationale institutioner, USA, Tyrkiet og (i Kirgisistans tilfælde) 
endda Schweiz. Hvis EU skal forfølge sine mål, er det afgørende, at den profilerer 
sig bedre i regionen. Dette er et af de stærkeste argumenter for at intensivere den 
politiske dialog. 
Instrumenter 
14. Selv om de ovennævnte mål gælder hele regionen, udelukker de store forskelle 
mellem republikkerne anvendelsen af instrumenter, der er fælles for dem alle. 
Kasakhstan og Kirgisistan har allerede gjort langt større fremskridt mod reformer 
end de andre tre lande, og til trods for bekymringen over præsident Nazarbaevs 
opløsning af parlamentet og forlængelsen af hans embedsperiode gennem 
folkeafstemningen den 29. april ligger disse to republikkers politik langt tættere 
på, hvad EU forventer af sine partnere blandt de nye uafhængige stater, herunder 
kriterierne i CSCE-dokumenterne og PSA selv. De instrumenter, der står til EUs 
rådighed, kan opdeles i tre kategorier: økonomisk samarbejde og bistand, nye 
kontraktmæssige forbindelser og politiske og økonomiske forbindelser. 
Økonomisk samarbejde og bistand 
15.1 Kasakhstan og Kirgisistan 
Disse lande anses for at have en tilfredsstillende finansiel situation i forhold til 
udlandet, og det skulle ikke være umuligt for dem at overholde deres finansielle 
forpligtelser. EUs fremtidige aktiviteter vil derfor være koncentreret om at 
gennemføre PSA (hvis de ratificeres) og interimsaftalerne. PSA vil blive suppleret 
med sektorspecifikke aftaler om handel med stål (Kasakhstan) og nukleare 
materialer. Bistanden gennem TACIS vil fortsætte. Det er endnu ikke klart, om 
der også fremover vil være behov for fødevarehjælp i lighed med kampagnen i 
1994-95, som det var i tilfældet med operationen til 204 mio. ECU; dette vil i 
første omgang afhænge af de vurderinger, der bliver foretaget af den mission, som 
USA og EU gennemførte i fællesskab i maj. EU vil måske skulle overveje at yde 
humanitær bistand til Kirgisistan gennem ECHO som i 1994. 
12 
15.2 Usbekistan og Turkmenistan 
EU vil overveje, hvordan de politiske forbindelser kan udbygges (se nedenfor). 
Der forudses ingen humanitære aktioner, og også disse lande forventes at opfylde 
deres finansielle forpligtelser. TACIS-operationerne vil også fortsætte. 
15.3 Tadsjikistan 
Efter de seneste kampe i Khorog-området synes fremtiden for våbenhvileaftalen, 
der blev undertegnet i Teheran i september 1994, tvivlsom; det kan kun 
konkluderes, at den politiske situation i dette land endnu ikke har forbedret sig så 
meget, at der kan forudses en udbygning af de kontraktmæssige forbindelser, selv 
om der påtænkes en sektoraftale om handel med nukleare materialer. Det er 
usandsynligt, at Tadsjikistan vil betale de forfaldne renter på lånet fra EU (i 
henhold til 1 250 mio. ECU-faciliteten) i nær fremtid. 
En makrofinansiel bistandspakke til Tadsjikistan er klart udelukket. På den anden 
side foreslår Kommissionen at genoptage tidligere standsede TACIS-aktiviteter 
inden for de begrænsede finansielle rammer, der er til rådighed (forventes at være 
omkring 4 mio. ECU om året). Da der stadig er humanitære hensyn, vil ECHO's 
aktiviteter i dette land også fortsætte. EUs og USA's fødevarebehovsmission i maj 
besøgte også Tadsjikistan; hvis den konkluderer, at der bliver behov for støtte i 
1995-96, vil det være hensigtsmæssigt at udstrække operationerne til Tadsjikistan 
på et lignende grundlag som for de øvrige trængende områder, især 
Kaukasuslandene, som det var tilfældet med operationen til 204 mio. ECU. 
15.4 Det kan konkluderes, at med undtagelse af tilvejebringelsen af humanitær bistand 
til Tadsjikistan og muligvis til Kirgisistan vil EUs bistandsoperationer i regionen i 
overskuelig fremtid være begrænset til igangværende TACIS-aktiviteter. Disse kan 
imidlertid omfatte en intensivering af projekter i henhold til demokratiprogrammet, 
der især skal rettes mod Kasakhstan og Usbekistan: fremtiden for projekter i 
Turkmenistan og Tadsjikistan må overvejes i lyset af såvel mulighederne (det 
demokratiske underskud er større end andre steder) som hindringer for deres 
gennemførelse. 
16. Nye kontraktmæssige forbindelser 
16.1 Dette spørgsmål vedrører i øjeblikket kun Usbekistan og Turkmenistan. 
Forhandlingsmandatet om PSA fra oktober 1992 gjaldt alle USSR's 
efterfølgerstater. Rådet (almindelige anliggender) konkluderede ved sin første 
undersøgelse af spørgsmålet i marts 1994, at handels- og samarbejdsaftaler af 
"første generation", svarende til aftalen mellem EF og USSR fra 1989, kunne 
indgås, men at de skulle omfatte investeringsrelaterede bestemmelser og en 
udviklingsklausul, der gjorde det muligt at opgradere aftalerne til fuld PSA-status, 
når de rette betingelser (især vedrørende menneskerettighederne) var til stede. På 
mødet den 4. oktober førte bekymringer over dette sidste punkt til, at Rådet 
indtog en mere forbeholden stilling. Det anmodede om, at formandskabet i 
13 
samarbejde med Kommissionen og medlemsstaternes ambassader i de to 
republikker udarbejdede en rapport om menneskerettighederne, før det afgør, om 
der skal afholdes undersøgende drøftelser. Parallelt hermed kan der indkaldes 
blandede udvalg i henhold til 1989-aftalen. 
16.2 At der er ængstelse over menneskerettighederne og mere konkret over udsigterne 
for demokratiet drages ikke i tvivl. Der må også - i betragtning af de politiske 
omstændigheder, der er omhandlet i punkt 3 ovenfor - være alvorlig tvivl om, 
hvorvidt EU på kort sigt gennem kontraktmæssige forbindelser af nogen art kan 
påvirke de to republikker til at ændre deres magtstruktur på en sådan måde, at en 
ægte politisk pluralisme kan slå rod. Som nævnt i Kommissionens papir fra februar 
1994 kan der imidlertid senere opstå en sådan påvirkningsmulighed, hvis 
europæiske og andre "vestlige" firmaer etablerer en betydelig økonomisk 
tilstedeværelse i de pågældende lande, og hvis dette skal ske, er en tæt forbindelse 
med de to regeringer en nødvendighed. (NB: de økonomiske forbindelser mellem 
EU og Usbekistan har allerede et betydeligt omfang. Værdien af handelen i 1993 
var over dobbelt så stor som værdien af EUs handel med de tre transkaukasiske 
republikker tilsammen). 
16.3 Denne modsætning mellem politiske og økonomiske mål på kort sigt behandles 
også i den rapport om menneskerettigheder, der blev udarbejdet under det tyske 
formandskab. En række vestlige demokratier, herunder nogle medlemsstater, har 
søgt at fjerne den ved at oprette bilaterale diplomatiske og handels- og 
investeringsmæssige forbindelser med især Usbekistan, samtidig med at de fortsat 
giver udtryk for deres uro over menneskerettighedssituationen gennem 
diplomatiske kanaler. Hvis denne politik skal føres på europæisk plan, vil den gå i 
retning af den mindre ambitiøse handels-, samarbejds- og investeringsrelaterede 
aftale, der forudsås i Rådets første overvejelse af spørgsmålet i marts 1994. 
Indgåelsen af fuldstændige PSA med Usbekistans to partnere i det centralasiatiske 
fællesmarked, Kasakhstan og Kirgisistan, har imidlertid gjort det endnu mere 
usandsynligt, at landet vil være indstillet på at acceptere en forskelsbehandling -
især hvis den formaliseres i en ny aftale, der vil blive anvendt i mindst ti år. 
16.4 Som allerede nævnt for de kaukasiske landes vedkommende vil enhver form for ny 
aftale, som indgås af EU, desuden rumme betingelser på 
menneskerettighedsområdet, og en aftale om handel, samarbejde og investeringer 
vil under alle omstændigheder indeholde de fleste af elementerne i en PSA, 
undtagen den politiske dialog og de politiske erklæringer i præamblen. En politisk 
dialog med Usbekistan er alligevel i EUs interesse, ikke blot af de generelle 
grunde, der er anført ovenfor, men også på grund af landets regionale betydning, 
dets nærhed til både Afghanistan og Tadsjikistan, og produktionen af uran og 
narkotika i selve Usbekistan og i de tilgrænsende regioner i Tadsjikistan og 
Kirgisistan. Det samme gælder for Turkmenistan i betragtning af dette lands 
forbindelser med Iran og dets vigtighed som kreditor for andre nye uafhængige 
stater. 
14 
16.5 Det kan konkluderes, at det vil være i EU's økonomiske og sikkerhedsmæssige 
interesse at etablere en mere regelmæssig dialog med Usbekistan og 
Turkmenistan. Det må erkendes, at EU's politiske betingelser for forhandlinger 
om en PSA (dvs. de principper, der er udtrykt i CSCE-dokumenterne) 
sandsynligvis ikke vil blive opfyldt på kort sigt. En regelmæssig dialog vil gøre 
det muligt for de berørte parter at måle de fremskridt, der gøres i retning af at 
opfylde de politiske og økonomiske betingelser, som Den Europæiske Union 
stiller for at forhandle om og indgå en PSA. 
Det følger heraf, at EU's forbindelser med Usbekistan og Turkmenistan må 
overvejes i et langsigtet perspektiv. På den ene side er der behov for rammer 
for den igangværende udvikling af økonomiske forbindelser. På den anden side 
må Fællesskabet udbygge dialogen om sine politiske interesser. 
16.6 Indtil en ny aftale kan indgås, vil de kontraktmæssige forbindelser fortsat være 
baseret på 1989-aftalen. Rammerne for denne aftale er sandsynligvis vide nok 
til at muliggøre drøftelser af de fleste af de emner, der ville blive dækket af en 
"mindre ambitiøs aftale" af den type, der blev forudset på mødet i Rådet 
(almindelige anliggender) i marts 1994. Det vil være muligt at træffe fælles 
beslutninger om handel og investeringsrelaterede spørgsmål gennem 
henstillingerne fra det blandede udvalg, der er indkaldt i henhold til denne 
aftale. Disse henstillinger kan imidlertid ikke i sig selv være bindende; de vil 
skulle gennemføres autonomt af hver enkelt part. 
1989-aftalen kan suppleres med sektoraftaler efter behov, f.eks. om tekstiler, 
handel med nukleare materialer og muligvis farligt affald. 
16.7 Parallelt hermed bør EU indlede en regelmæssig politisk dialog. Dette vil dels 
behandle de spørgsmål, der er omhandlet i punkt 12 og 16.4, og dels tage form 
af sonderende drøftelser, hvorunder EU kan gøre rede for de kriterier, som den 
forventer opfyldt af PSA-partnerne. Der er tale om de kriterier, der er angivet i 
CSCE-dokumenterne, og især Paris-chartrets bestemmelser om 
menneskerettigheder, demokrati og retsstatsprincippet. EU vil gøre det klart, at 
den vil forhandle om fuldstændige PSA, når der er gjort tilstrækkelige 
fremskridt. 
Denne dialog vil nødvendigvis være uformel, idet den ikke kan finde sted inden 
for institutionaliserede rammer. 
17. Politiske og diplomatiske forbindelser 
17.1 PSA vil med tiden blive det vigtigste middel til politisk dialog med de 
centralasiatiske regeringer. Den eneste republik uden en PSA vil være 
Tadsjikistan, og her bør EU i sine regelmæssige samtaler med den tadsjikiske 
regering og på møder med den tadsjikiske opposition bestræbe sig på at støtte 
FN's og OSCE's fredsinitiativer. Indtil PSA træder i kraft bør EU anvende den 
i afsnit 16.7 omhandlede dialog til at støtte sine samlede politiske mål. 
15 
17.2 OSCE har også afholdt seminarer i Centralasien for at give lokale 
meningsdannere et bedre kendskab til OSCE's principper og forpligtelser, især 
på områderne for demokratiske principper og retsstatsprincippet, og vil snart 
åbne et centralasiatisk kontor i Tasjkent for at videreføre et "udadrettet" 
program, der dækker alle demokratiseringsaspekter. EU kan aktivt støtte og 
supplere OSCE's arbejde som led i sin politik over for Centralasien. 
17.3 Enhver dialog med Centralasien bør rumme mulighed for en regional 
dimension. 
17.4 Løbende drøftelser med Rusland er en uomgængelig nødvendighed, især om 
energirelaterede spørgsmål og om Tadsjikistan. Sådanne drøftelser skal finde 
sted bilateralt og i relevante multilaterale fora. Men EU bør også overveje at 
indlede en dialog om centralasiatiske spørgsmål med Tyrkiet og Pakistan. Da 
disse lande, alle fem centralasiatiske republikker, Iran og Afghanistan alle er 
medlemmer af den (islamiske) Økonomiske Samarbejdsorganisation (ECO), kan 
EU også intensivere sine bestående kontakter med denne organisation. 
17.5 Hvis den budgetmæssige situation tillader det, vil Kommissionen gøre sig 
overvejelser om muligheden for at styrke sin diplomatiske tilstedeværelse 
gennem akkreditering af sin delegation i Almaty og/eller en eventuel oprettelse 
af en ny delegation i Tasjkent. NB: Kasakhstan, Kirgisistan og Usbekistan har 
nu ambassader i Bruxelles. 
Konklusioner 
18. EU's politiske mål, især vedrørende menneskerettigheder og demokrati, er 
raffinerede og ambitiøse; de kan kun nås på lang sigt og kun, hvis de støttes af 
en stærk politisk og økonomisk europæisk tilstedeværelse i regionen. EU må 
styrke sin profil i Centralasien; den har midlerne hertil. Dette medfører ikke, at 
de samme instrumenter skal benyttes i hver af de nye nationalstater. Unionens 
politik over for regionen må tage hensyn til de meget forskellige forhold i de 
fem republikker. Den kan således baseres på følgende retningslinjer: 
Økonomisk samarbejde og bistand 
a) For Kirgisistans vedkommende bør PSA ratificeres og interimsaftalen 
undertegnes så hurtigt som muligt. Med hensyn til Kasakhstan må 
gennemførelsen afvente ratificeringen, der i øjeblikket er stillet i bero på grund 
af præsidentens opløsning af parlamentet. Dette behøver imidlertid ikke 
forhindre forhandlinger om sektorspecifikke aftaler, f.eks. om stål og handel 
med nukleare materialer. 
b) Afhængig af resultaterne af behovsvurderingen kan eventuelle nye 
fødevarehjælpeaktioner udvides til Tadsjikistan og Kirgisistan. 
16 
c) TACIS-aktiviteterne skal fortsætte i alle fem republikker. De bør omfatte en 
intensivering af aktiviteterne i henhold til demokratiprogrammet, især i de to 
store republikker, Kasakhstan og Usbekistan. 
d) ECHO skal fortsat yde humanitær bistand til Centralasien efter behov. 
e) Det er i øjeblikket ikke påkrævet, at EU engagerer sig i at støtte de 
centralasiatiske republikkers udenlandske finansiering. På længere sigt vil der 
muligvis skulle overvejes en løsning for Tadsjikistan, der har opbygget en 
betydelig restance på tilbagebetalingerne af renter til EU. 
Nye kontraktmæssige forbindelser 
Selv om det vil være i EU's økonomiske og sikkerhedsmæssige interesse at etablere en 
mere regelmæssig dialog med Usbekistan og Turkmenistan, må det erkendes, at EU's 
politiske betingelser for forhandlinger om en PSA (dvs. de principper, der er udtrykt i 
CSCE-dokumenterne) sandsynligvis ikke vil blive opfyldt på kort sigt. En regelmæssig 
dialog vil gøre det muligt for de berørte parter at måle de fremskridt, der gøres i 
retning af at opfylde de politiske og økonomiske betingelser, som Den Europæiske 
Union stiller for at forhandle om og indgå en PSA. 
EU bør derfor indlede en regelmæssig politisk dialog. Dette vil dels behandle EU's 
samlede politiske interesser og dels tage form af sonderende drøftelser, hvorunder EU 
kan gøre rede for de kriterier, som den forventer opfyldt af PS A-partnerne. EU vil 
gøre det klart, at den vil forhandle om fuldstændige PSA, når der er gjort tilstrækkelige 
fremskridt. 
Denne dialog vil nødvendigvis være uformel, idet den ikke kan finde sted inden for 
institutionaliserede rammer. Parallelt hermed bør der stadig være formelle kontakter 
om økonomiske spørgsmål på grundlag af 1989-aftalen og, alt efter behov, 
sektorspecifikke handelsaftaler. 
Politisk dialog 
PSA og dialogen med Usbekistan og Turkmenistan vil være de vigtigste midler for en 
dialog med henblik på at fremme EU's mål. Men der skal også være mulighed for en 
sådan dialog på regionalt plan. Unionen bør bruge sin indflydelse til at støtte FN's og 
OSCE's bestræbelser for at holde gang i den interne fredsproces i Tadsjikistan. 
Politiske spørgsmål, der påvirker Centralasien, herunder Tadsjikistan og adgangen til 
energi, skal drøftes som en del af de igangværende politiske kontakter med Rusland, 
Tyrkiet og Pakistan, såvel bilateralt som i multilaterale fora. 1 denne sammenhæng 
kunne EU også intensivere sine bestående kontakter med Den Økonomiske 
Samarbejdsorganisation. 
Kommissionen vil overveje muligheden af at styrke sin diplomatiske tilstedeværelse i 
regionen under forudsætning af tilstrækkelige budgetmidler. 
17 
19. En række af de ovennævnte foranstaltninger kan gøres til genstand for en tælles 
EU-holdning. 
* * * 
Bilag A: Oversigt over den økonomiske situation i de centralasiatiske republikker 
Bilag B: Oversigt over TACIS-aktiviteterne i regionen 
Bilag C: Situationen vedrørende tilbagebetalingen af lån ydet af EU i henhold til 
1 250 mio. ECU-faciliteten 
Bilag D: EU's handel med Centralasien 
18 
Udkast til Fælles holdning 
om Den Europæiske Unions mål og prioriteter 
for de nye uafhængige stater i Centralasien 
Kommissionen finder det i forbindelse med fremsendelsen af en meddelelse til Rådet 
om Den Europæiske Unions samlede forbindelser med de nye uafhængige stater i 
Centralasien nødvendigt samtidig at foreslå, at Rådet fastlægger en fælles holdning på 
grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske Union 
19 
FÆLLES HOLDNING 
fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J.2 i traktaten 
om Den Europæiske Union vedrørende Den Europæiske Unions 
mål og prioriteter for de nye uafhængige stater i Centralasien 
(95/.../FUSP) 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel J.2 -
FASTLAGT FØLGENDE FÆLLES HOLDNING: 
A. Den Europæiske Union vil stræbe efter følgende mål og prioriteter i sine 
forbindelser med republikkerne Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, 
Turkmenistan og Usbekistan: 
1. at støtte deres uafhængighed, suverænitet og territoriale integritet; 
2. at støtte den yderligere udvikling af demokratiske normer og institutioner samt 
fremme menneskerettighederne, de individuelle frihedsrettigheder og 
retsstatsprincippet; 
i denne forbindelse vil der blive søgt gennemført praktiske 
bistandsforanstaltninger, indgåelse af kontraktmæssige forbindelser, rådgivning 
om lovgivning og bistand til at oprette demokratiske institutioner gennem 
kontakter mellem embedsmænd, parlamentarikere og ikke-statslige 
organisationer samt gennem overvågeise af valgprocesser; 
3. at støtte og supplere FN's og OSCE's arbejde for at fremme fredsprocessen i 
Tadsjikistan og vedrørende alle aspekter af demokratiseringen i regionen; 
4. at fremme den politiske og økonomiske reformproces generelt; 
5. at tilvejebringe humanitær bistand, herunder levering af basale fødevarer og 
brændstof, hvor dette anses for nødvendigt, ud over Fællesskabets aktioner på 
disse områder; 
20 
6. at arbejde nært sammen med de internationale finansieringsinstitutioner, andre 
donorer og andre uafhængige stater om humanitær bistand og bistand til den 
økonomiske udvikling af regionen; 
7. at indlede en regelmæssig politisk dialog med Usbekistan og Turkmenistan med 
henblik på at drøfte spørgsmål i forbindelse med menneskerettigheder, 
demokrati og retsstatsprincippet samt navnlig følge udviklingen i opfyldelsen af 
de betingelser, som EU stiller for at forhandle om og indgå en PSA; 
8. at støtte upartiske løsninger vedrørende adgang til og transit med henblik på 
eksport af energiprodukter; 
9. at fremme samarbejde inden for multilaterale fora, herunder FN, OSCE og 
energicharterkonferencen. 
B. Medlemsstaterne sikrer, at deres nationale politikker er i overensstemmelse med 
denne fælles holdning. 
RÅDET BEMÆRKER, at Fællesskabet på grundlag af Kommissionens initiativer vil 
bidrage til ovenstående mål og prioriteter, navnlig gennem gennemførelse af de 
partnerskabs- og samarbejdsaftaler, der er undertegnet med Kasakhstan og Kirgisistan, 
og forhandling af sådanne aftaler med Usbekistan og Turkmenistan samt gennem 
gennemførelse af traktaten om det europæiske energicharter. 
RÅDET VIL TRÆFFE de nødvendige foranstaltninger for at fremme de ovennævnte 
mål og prioriteter, hvor det er relevant på grundlag af forslag fra Kommissionen. 
C. Denne fælles holdning offentliggøres i Tidende. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
På Rådets vegne 
Formand 
21 
Bilag A 
OVERSIGT OVER DEN ØKONOMISKE SITUATION 
I DE CENTRALASIATISKE REPUBLIKKER 
22 
Kasakhstans økonomiske situation 
Indtil 1994 forekom det, som om regeringen ikke fulgte en seriøs og forsigtig fremgangsmåde i 
forbindelse med overgangen fra planøkonomi til markedsøkonomi. I 1994 vedtog Kasakhstan 
et omfattende strukturreformprogram. Landet har også indledt et makroøkonomisk 
stabiliseringsprogram med støtte fra IMF. 
BNP er faldet konstant i de seneste år: Efter et fald på 15% i 1992 og 16% i 1993 
rapporteredes der om et fald på 20% i 1994. De vigtigste årsager til det bratte produktionsfald 
har været mangel på brændstof, reservedele og materialer sammen med dalende efterspørgsel i 
SNG-landene og stærkt faldende russiske olieleverancer, som de kasakhiske raffinaderier er 
afhængige af (selv om Kasakhstan er olieeksportør). Samhandelen med SNG-landene er fortsat 
stærkt faldende. 
Industriproduktionen er aftaget betydeligt: i 1992 blev der meldt om et fald på 15%, fulgt af 
en nedgang på 16% i 1993. I 1994 var der et fald på 20%. Kasakhstans industri domineres af 
minedrift og forarbejdning som følge af landets rige beholdning af naturressourcer: guld, 
jernmalm, kul, kobber, chrom, tungsten, zink og bly. Oliesektoren spiller en afgørende rolle 
for økonomien og tilvejebringer en tredjedel af landets eksportindtægter i hård valuta. 
Vanskelige handelsforbindelser med SNG-landene, der siden 1990 har været de vigtigste 
handelspartnere, samt problemer med levering af industrivarer og med indførelse af ny 
teknologi har været de vigtigste grunde til det stærke fald i industriproduktionen. 
Landbruget tegner sig for omkring 40% af BNP. Kasakhstan er nettoeksportør af 
landbrugsråvarer (især korn) til andre republikker i det tidligere Sovjetunionen. Jord og andre 
naturressourcer er statens ejendom og kan ikke sælges til udlændinge - forpagtning er dog 
tilladt. I henhold til regeringens reformprogram er kontrollen med mange priser blevet 
ophævet, og den andel af produktionen, der er undergivet statslige ordrer, er faldet. 
Den høje inflationsrate er et stort problem for Kasakhstans økonomi: i 1992 nåede inflationen 
op på 1 176% efterfulgt af 1 662% i 1993 og 1 826% i 1994. Et af Kasakhstans vigtigste mål 
er at mindske inflationen - der forventes en inflation på 120% i 1995. 1 november 1993 blev 
der indført en national valuta, tengen. 
Arbejdsløsheden stiger stadig. Det anslås, at omkring 20% af den erhvervsaktive befolkning 
vil være uden arbejde ved udgangen af 1995. Kun få mennesker modtager 
arbejdsløshedsunderstøttelse. 
Kasakhstan havde el: budgetunderskud på 7,3% af BNP i 1992, på 1,2% i 1993 og på 4,6% i 
1994. Der forventes et underskud på 3,5% i 1995. Regeringen strammede finanspolitikken i 
1994, hovedsagelig gennem drastiske udgiftsnedskæringer. På indtægtssiden tages der skridt til 
yderligere at afskaffe skatteundtagelser og forbedre opkrævningen. 
1 1992 var der et handelsunderskud på 1 100 mio. $, mens tallet for 1993 var 438 mio. $ og 
for 1994 857 mio. $. SNG-landene tegner sig fortsat for 40% af handelen. EU havde både i 
1993 og de første ni måneder af 1994 underskud på handelen med Kasakhstan (på henholdsvis 
340 mio. ECU og 129 mio. ECU). Dette afspejler handelen med naturressourcer og især 
energi. 
23 
I 1992 var der et underskud på de løbende poster på 1 500 mio. $. I 1993 var underskuddet på 
438 mio. $ og i 1994 på 995 mio. $. Der forventes et underskud på over I 000 mio. $ i 1995. 
24 
De første privatiseringer fandt sted mellem 1991 og begyndelsen af 1993. Omkring 7 000 
virksomheder ud af i alt 48 000 blev formelt privatiseret. De udgør ca. 10% af alle statsejede 
aktiver og 12% af den samlede beskæftigelse. Disse virksomheder blev hovedsagelig afhændet 
til arbejderkollektiver og ledere. Et nationalt privatiseringsprogram for 1993 til 1995 blev 
indledt midt i 1993. 
25 
9ÊmÊHmm*ÊÊÈmmmÊÊÊÈÊ>. 
Den Kirgisiske Republiks økonomiske situation 
Landet er en af de mindst udviklede nye uafhængige stater. Til trods for dette har Kirgisistan 
ry for at være et af de mest demokratiske SNG-lande og for at have gjort betydelige fremskridt 
i de økonomiske reformer under meget ugunstige forhold. Efter et meget kraftigt fald i den 
økonomiske aktivitet i reformernes første år forventes der en begyndende vending i 1995. 
Landbruget er fortsat landets vigtigste økonomiske aktivitet, selv om industrien tegner sig for 
en noget større del af BNP end i resten af regionen. Blandt de vigtigste industrier er metal- og 
maskinindustri, fødevareforarbejdning, elektronik og tekstiler. Kirgisistan har betydelige 
beholdninger af visse vigtige mineraler, især kul, men også guld, kviksølv og uran, men 
udvindingen besværliggøres af de bjergrige forhold i store dele af landet. Landets floder 
muliggør en betydelig produktion af elektricitet ved vandkraft, og en del af denne produktion 
eksporteres. 
Sammenbruddet af det sovjetiske betalingssystem og handelen mellem republikkerne har 
forårsaget en alvorlig mangel på produktionsfaktorer til industriproduktionen. Landet har 
oplevet en alvorlig forværring af sine salgsbetingelser. Som følge heraf regnes det med at BNP 
i reelle tal faldt med 5% i 1991, 19% i 1992, 16% i 1993 og antagelig 5,5% i 1994. 
Produktionsfaldet formodes vendt i 1995. 
Kirgisistans reformbestra;belser daterer sig fra 1992, hvor landets parlament vedtog et radikalt 
økonomisk reformprogram baseret på en stram penge- og kreditkontrol. Hensigten er at 
reducere inflationen fra næsten 1 300% i 1993 til et mål på 10% ved udgangen af 1997. Den 
årlige inflation i 1994 er anslået til lige under 300%. Den officielt målte arbejdsløshed er 
forblevet ret lav i de seneste år (kun 1,5% i 1993), men det hævdes, at den underliggende 
arbejdsløshed er på omkring 10%. Kirgisistans vilje til at gennemføre markedsbaserede 
reformer har gjort det muligt for landet at mobilisere stærk international støtte til dets 
økonomiske program. Ved midten af 1994 var 35% af industrivirksomhederne blevet 
privatiseret. 
Finanspolitikken har hidtil kun spillet en mindre rolle i stabiliseringsbestræbelserne. I henhold 
til det program for den økonomiske strukturtilpasningsfacilitet, hvorom der er opnået enighed 
med IMF, har regeringen imidlertid til hensigt at nedbringe budgetunderskuddet fra 8% af 
BNP i 1993 til omkring 3% i 1997. Der har været vanskeligheder på såvel indtægts- som 
udgiftssiden. Det prioriteres højt at afskaffe de resterende direkte og indirekte subsidier. For at 
finansiere budgetunderskuddet sælges der i stadig stigende grad kortfristede statspapirer på 
auktion. En mindskelse af budgetunderskuddet vil imidlertid også have gunstige konsekvenser 
for pengepolitikken. I maj 1993 indførte landet sin egen valuta, somen. 
Kirgisistan har fortsat et stort underskud over for udlandet. I 1993 udgjorde underskuddet 16% 
af BNP. Landet har oplevet to alvorlige handelsmæssige chok siden Sovjetunionens 
sammenbrud. Først har der været en kraftig forringelse af republikkens handelsbetingelser som 
følge af den stærke stigning i priserne på importeret energi. Og dernæst har sammenbruddet af 
det sovjetiske mellemrepublikanske betalingssystem ført til, at der er opstået en akut mangel på 
stærkt nødvendige produktionsfaktorer fra andre republikker samt en faldende efterspørgsel 
efter landets eksportvarer. I 1994 udgjorde eksporten 14% af BNP sammenlignet med 21% i 
1993. Udlandsgælden forventes at stige stærkt fra 18% af BNP i 1993 til omkring 36% i 1997. 
26 
mÊÊÊÊÊmËÊÊÊttmÊm 
Landets evne til at betale renter og afdrag på en gældsbyrde af denne størrelse vil derfor 
afhænge af, om den kan øge 
27 
indtjeningen af hård valuta gennem en forstærket eksportindsats, og af, om det kan tiltrække 
yderligere udenlandske investeringer. 
I 1993 og 1994 var der en betydelig vækst i handelen med EU. 
28 
Tadsjikistans økonomiske situation 
Tadsjikistan blev uafhængig i september 1991, og regeringen indledte en række reformer. I 
1992 og begyndelsen af 1993 oplevede landet imidlertid en borgerkrig, der blev næret af 
rivaliseringer mellem klaner og regioner. Den økonomiske udvikling er blevet stærkt påvirket 
af krigen og de indre stridigheder samt forstyrrelserne i forbindelse med opløsningen af det 
tidligere Sovjetunionen og dets kommandoøkonomi og handels- og betalingssystem. Som følge 
af krigen og den mangelfulde nationale indsamling af statistik er oplysningerne om 
Tadsjikistan ufuldstaaidige eller kan være fordrejede. 
Tadsjikistans bruttonationalprodukt anslås at være faldet med 12% fra januar til juni 1994 efter 
et fald på 27% i 1993 og på 30% i 1992. Udtrykt i det reale nettomaterialprodukt anslås 
økonomien ved udgangen af 1993 at være på omkring 40% af dens størrelse i 1988. 
I august 1994 var omkring 120 000 personer (eller 6% af den økonomisk: aktive befolkning på 
1,9 mio. mennesker) uden arbejde. Imidlertid var kun 21 500 personer registreret som 
arbejdsløse ved udgangen af 1993 på grund af strenge registreringskrav. 
Den finansielle situation bliver stadig vanskeligere, da der mangler klart definerede monetære 
ordninger. Penge- og kreditpolitikken i 1993 var stadig hovedsagelig rettet mod at dække 
regeringens og de statsejede virksomheders finansieringsbehov snarere end mod at nå 
makroøkonomiske mål. 
Rubler fra før 1993 forblev gyldige betalingsmidler indtil begyndelsen af januar 1994. Efter 
Den Russiske Føderation trak rubler fra før 1993 tilbage fra omløb, indførte den tadsjikiske 
regering den nye russiske rubel som national valuta uden formelt at indgå i en monetær union 
med Rusland. Sidst i 1993 opnåede regeringen et lån på kommercielle vilkår på 120 mia. 
rubler fra Rusland tor at sikre forsendelsen af et tilsvarende kontant beløb til cirkulation i 
landet. 
Inflationen i forbrugerpriserne var i gennemsnit på 32% om måneden i 1993, men udviste en 
faldende tendens i begyndelsen af 1994. 
I 1993 registreredes der et underskud på 25% af BNP på statsbudgettet. Underskuddet blev 
fuldt finansieret gennem lån fra nationalbanken. Dette er en forbedring i forhold til resultatet i 
1992, hvor underskuddet nåede 31% af BNP. Den moderate forbedring af budgetsituationen i 
1993 afspejlede en bevægelse i retning af en mere restriktiv finansiel indstilling, hvilket 
myndighederne opfattede som en russisk forudsætning for medlemskab af en ny rubelzone. 
IMF's overslag om betalingsbalancen peger mod en udvidelse af underskuddet på de løbende 
poster fra ca. 53 mio. $ i 1992 til 204 mio. $ (30% af BNP) i 1993. Den anslåede eksport 
beløb sig til 452,2 mio. $, mens importen i 1993 var på 660,3 mio. $. Næsten hele den 
registrerede handel var nøje kontrolleret af organer, der direkte er tilknyttet regeringen. 
Størstedelen af den registrerede handel med staterne i det tidligere Sovjetunionen var baseret 
på bilaterale handelsaftaler indgået mellem de respektive regeringer med priser, der ligger tæt 
op ad verdensmarkedspriserne. Det anslås imidlertid, at kun fra 30 til 40 procent af disse 
aftaler er blevet opfyldt. 
29 
TURKMENISTANS ØKONOMISKE SITUATION 
Turkmenistan har på grund af sine naturressourcer en mere misundelsesværdig økonomisk 
situation end mange andre centralasiatiske lande. Landet er en af verdens største leverandører 
af naturgas og har også betydelige oliereserver. Turkmenistan er desuden en vigtig 
bomuldsproducent og -eksportør, men har imidlertid haft alvorlige vanskeligheder ved at 
udnytte sine fordelagtige naturressourcer. En begrænset rørledningskapacitet har afskåret 
landet fra den adgang til vestlige eksportmarkeder, der er afgørende, hvis det skal sælge sine 
energiressourcer til verdensmarkedspriser. Desuden har andre nye uafhængige stater 
oparbejdet en betydelig forfalden gæld til Turkmenistan for olie- og gasleverancer. Ved 
udgangen af 1994 udgjorde de forfaldne betalinger for gas 1 740 mio. $ eller 73% af BNP. 
I 1992 faldt Turkmenistans BNP med omkring 8%. Dette var betydeligt mindre end i de øvrige 
centralasiatiske lande. I 1993 oplevede økonomien en betydelig genrejsning, idet udnyttelsen af 
energireserverne førte til en vækst i BNP på ca. 10%. De andre centralasiatiske lande oplevede 
samme år et yderligere produktionsfald. I 1994 skete der imidlertid et katastrofalt omsving i 
Turkmenistans situation. BNP faldt igen med omkring 4%, idet naturgasproduktionen 
styrtdykkede med over 40%. På trods af den generelt matte økonomiske aktivitet i 1994 steg 
inflationen faktisk fra den triste rekord på 1 500% fra 1993. Den årlige inflation i 1994 
antages at have været på over 2 500%, hvilket afspejler den direkte virkning af prisjusteringer. 
Indførelsen af den nye turkmenske valuta (manaten) i 1993 skulle have været et middel for 
Turkmenistan til at distancere sig fra inflationen i rubelzonen, men den nye valuta har endnu 
ikke ført til ny prisstabilitet. 
De turkmenske myndigheder har ikke desto mindre udfoldet ganske vellykkede bestræbelser 
for at bremse væksten i budgetudgifterne over for stærkt faldende skatteindtægter. Hvor 
budgetunderskuddet således er blevet inddæmmet til et niveau, hvor det kan håndteres 
nogenlunde, har landet lidt under akutte betalingsbalanceproblemer. Den stigende indførsel af 
stramme budgetbegrænsninger i Rusland har beskåret behovet for centralasiatiske færdigvarer. 
Samtidig har de turkmenske myndigheder truffet en række specifikke foranstaltninger, der skal 
begrænse importen og stoppe tabet af udenlandske valutareserver. Betalingsbalancesituationen 
er på mellemlang sigt samdeles usikker, fordi den i høj grad vil afhænge af Turkmenistans 
vigtigste handelspartneres evne til at betale for olie- og gasleverancer fra landet samt af 
bæredygtigheden af alternative ruter for rørledninger. 
Landets udlandsgæld anslås til at være steget fra 168 mio. $ ved udgangen af 1993 til 418 mio. 
$ (eller 18% af BNP) sidst i 1994. Valutaens officielle vekselkurs (75 manater til en dollar) er 
blevet holdt på et niveau, der ligger højt over kursen på det sorte marked. Dette kan være 
udtryk for en bevidst politik, der skal sikre lave importomkostninger for visse vigtige sektorer. 
Udviklingen hen imod at omdanne økonomien til markedsøkonomi blev indledt i 1992 med 
liberalisering af handelen og visse vigtige priser samt indførelsen af en række monetære 
reformer. Landet har nu et forholdsvis liberalt klima for udenlandske investeringer, og 
handelssystemet er også ret åbent. Det skal dog bemærkes, at landet kun har gjort begrænsede 
fremskridt med hensyn til privatisering. 
30 
Forbindelserne med EU vil blive stadig vigtigere, da landet forsøger at udvikle sig til en vigtig 
energieksportør. EU er både en stor potentiel forbruger af energiprodukter og en stor 
leverandør af investeringskapital, tjenesteydelser og udstyr. 
31 
USBEKISTANS ØKONOMISKE SITUATION 
Sammenbruddet af de traditionelle handelsordninger blandt SNG-staterne og bevægelsen i 
retning af verdensmarkedspriser, især for handelen med olieprodukter, har haft en negativ 
effekt på Usbekistans handelsmæssige situation. Regeringen har vedtaget et økonomisk og 
strukturelt reformprogram, der skal begrænse faldet i produktion og handel, modernisere 
institutionelle og økonomiske strukturer og bevæge landet i retning af en åben og effektiv 
markedsøkonomi. Den direkte statslige priskontrol på alle føde- og forbrugsvarer (undtagen 
visse ydelser fra offentlige værker) blev afskaffet i 1993 og 1994, og de direkte 
budgetsubsidier til forbrugsvarer blev fjernet i 1994. Den nationale valuta, somen, blev indført 
den 1. juli 1994 til en kurs af 1:7 pr. dollar. 
I 1992 faldt BNP med 11%, mens der i 1993 og 1994 blev konstateret et fald på hhv. 2,4% og 
2,5%. BNP forventes at falde med yderligere 4% i 1995. Produktionsfaldet i Usbekistan er 
stadig meget mindre end i de fleste andre SNG-lande. Dette har to hovedårsager. For det første 
har Usbekistans specialisering i landbrugs- og energiråvarer beskyttet økonomien noget imod 
sammenbruddet i SNG's produktion, der især ramte fremstillingssektorerne. Olieproduktionen 
steg betydeligt som følge af opdagelsen og åbningen af et nyt oliefelt. For det andet var 
Usbekistan langsommere end de øvrige SNG-stater til at afskaffe statsordrer og subsidier. Den 
forsatte kontrol bidrog midlertidigt til at forhindre et dramatisk tilbageslag for den turkmenske 
økonomi. 
Industriproduktionen faldt med 12% i 1992 og med yderligere 8% i 1993. Sektoren domineres 
af udvindingsindustrier. Gas-, kul- og olieindustrien er de vigtigste sektorer. Usbekistan er den 
næststørste guldproducent i SNG og den ottendestørste på verdensplan. Landet har også 
betydelige reserver af sølv, kobber, bly og zink. 
Landbrugssektoren tegner sig for omkring 30% af BNP med bomuld som vigtigste produkt. 
En tredjedel af bomulds- og kornproduktionen, der ikke var underlagt det statslige 
ordresystem, kunne sælges af landmændene til frit fastsatte priser, hovedsagelig gennem lokale 
myndigheder. Dette reducerer de verdensmarkedspriser, som landmændene skal betale for 
udstyr og maskiner, der importeres fra Rusland. 
Inflationen var i 1992 på 640%, faldt i 1993 til 530%, men steg til 720% i 1994. I 1995 
forventes en inflation på 140%. I de seneste tre år har inflationen været et alvorligt 
makroøkonomisk problem for Usbekistan som følge af en ekspansiv pengepolitik, 
lønstigninger, forsyningsproblemer og prisstigninger på udenlandske produktionsfaktorer, især 
energi. Den høje inflation i 1994 skyldes prisliberaliseringen, da der nu kun er få varer, der er 
underkastet priskontrol. 
Det anslås, at ud af den samlede befolkning på 22,1 mio. mennesker i 1994 er 8,9 mio. 
økonomisk aktive. De officielle arbejdsløshedstal er stadig meget lave (4,5%). Det reelle tal 
skønnes at være meget højere (omkring 20%). 
Usbekistan havde et budgetunderskud på 18% af BNP i 1992, men det fortsatte med at falde til 
12% i 1993 og til 3,6% i 1994. I 1995 forventes der et underskud på 3,5%. 
32 
I 1992 havde Usbekistan et handelsunderskud på 236 mio. $ og i 1993 på 378 mio. $, mens 
der i 1994 var et overskud på 41 mio. $. Landet havde et overskud på handelen med EU på 
214 mio. ECU i 1993, og i de første ni måneder af 1994 blev der registreret et overskud på 
130 mio. ECU. 
Der er stadig underskud på de løbende poster. I 1994 beløb underskuddet sig til 11,8% af 
BNP, i 1993 til 9% og i 1994 til 9,4%. I 1995 forventes der et drastisk fald til 18% af BNP. 
Underskuddet på de løbende poster mere end udlignes af kapitaltilførsler, hvilket har gjort det 
muligt for Usbekistan at opbygge internationale reserver. 
I den tidlige fase var regeringens privatiseringsprogram rettet mod boligsektoren og en hel 
eller delvis privatisering af mindre virksomheder. Regeringen er nu besluttet på at behandle 
spørgsmålet om privatisering af mellemstore og store virksomheder. I finanssektoren vil 
regeringen styrke centralbanken gennem vedtagelse af en ny centralbanklovgivning. Der er 
stadig ingen børs i Tasjkent. 
33 
Bilag B 
OVERSIGT OVER IGANGVÆRENDE TACIS-AKTIVITETER 
I CENTRALASIEN 
34 
IGANGVÆRENDE TACIS-AKTIVITETER I KASAKHSTAN 
Samlet værdi over 60 mio. ECU 
Indikativprogrammer 
TACIS' strategi for Kasakhstan er udmøntet i to indikativprogrammer, hvoraf det første 
dækkede 1992 og det andet treårsperioden fra 1993 til 1995, der stadig angiver retningen for 
handlingsprogrammet for 1995. 
Den indledende strategi (april 1992) fokuserede på lokalt tilstedeværende færdigheder og 
viden, som var nødvendige for at fremskynde den økonomiske reformproces. 
Den nuværende TACIS-strategi for 1993-95 indsnævrede de planlagte indgreb til tre af de 
kritiske sektorer, der var omfattet af 1992-programmet, for dermed at opnå den størst mulige 
effekt: virksomhedsomstrukturering, fødevarer og menneskelige ressourcer. Hvor det er 
muligt, kombineres sektorkoncentrationen med en geografisk fokusering. 
I den overordnede målsætning lægges der (som i 1992) fortsat vægt på at forbedre lokale 
færdigheder og udbrede den krævede knowhow til alle sektorer, der er omfattet af den 
økonomiske reformproces. 
Initiativerne skal støtte Kasakhstan ved gennemførelsen af økonomiske og sektorspecifikke 
reformer og med at indføre politisk demokrati, idet regeringen spiller en vigtig rolle ved 
udvælgelsen af aktiviteter. 
For målsektoren virksomhedsomstrukturering og -udvikling skal samarbejdet: 
* støtte privatisering og omstrukturering af virksomheder; 
* fremme nyligt privatiserede små og mellemstore virksomheders udvikling; 
* støtte en forbedring og modernisering af finansielle tjenesteydelser. 
Inden tor fødevareproduktion, -forarbejdning og -distribution sigter programmet for 1993-
95 mod at støtte: 
* institutionelle og politiske reformer, især jordreformer; 
* produktion og distribution af udstyr til landbruget samt input og output til private 
landmænd. 
I den tredje sektor, udvikling af menneskelige ressourcer, ydes der støtte til: 
* uddannelse af embedsmænd i den offentlige forvaltning; 
* forbedring af undervisningen i økonomi og ledelse; 
* yderligere reformer af den offentlige administration, forvaltning af programmet for 
offentlige investeringer, politisk og retlig rådgivning til regeringen. 
Handlingsprogrammer 
Før opsplitningen af Sovjetunionen modtog Kasakhstan støtte fra en del af et TACIS-program 
til 400 mio. ECU for alle de nye uafhængige stater, som var rettet mod fem brede sektorer: 
ledelsesuddannelse, finansielle tjenesteydelser, fødevaredistribution, energi og transport. I 
35 
henhold til 1991-programmet blev der ydet en samlet gavebistand på 10,86 mio. ECU til støtte 
for initiativer i Kasakhstan, herunder nationale tiltag inden for uddannelse, 
fødevaredistribution og energi (anført herunder) samt tværrepublikanske aktioner vedrørende 
ledelsesuddannelse og finansielle tjenesteydelser. 
Der er blevet udarbejdet tre nationale handlingsprogrammer inden for de aftalte strategiske 
rammer, det første i juli 1992 (20,60 mio. ECU), det andet i 1993 (14,00 mio. ECU) og det 
tredje i 1994 (14,00 mio. ECU). Der blev i marts 1995 opnået enighed om et fjerde program 
for 1995; TACIS-Udvalget tager stilling til dette program i juli 1995. I de følgende afsnit 
skitseres de godkendte handlingsprogrammer efter sektor og med angivelse af året for deres 
godkendelse. 
Virksomhedsomstrukturering og -udvikling I alt ca. 20 mio. ECU 
Privatisering 
Privatisering (især støtte til masseprivatiseringsprogrammet 3,15 mio. ECU (1992) 
Program for institutioner, der gennemfører 
masseprivatiseringsprogrammet (Statsudvalget for 
Statslig Ejendom (GKI) 0,90 mio. ECU; Statens 
Privatiseringsfond (GPF) 1,10 mio. ECU 2,00 mio. ECU (1993) 
Antimonopolkommissionen (politisk og retlig rådgivning) 0,35 mio. ECU (1993) 
Nyligt privatiserede virksomheder (faglig bistand til at øge 
effektiviteten af fonde for investeringer i 
omstrukturering ved støtte til nyligt privatiserede 
virksomheder) 0,59 mio ECU (1993) 
Statsudvalget for Statslig Ejendom (GKI) og Statens 
Privatiseringsfond (GPF) (rådgivning, konkret bistand 
ved privatiseringen af yderligere fire virksomheder) 1,80 mio. ECU (1994) 
Efterprivatiseringsstøtte (herunder til Aktjubinsk-regionen) 2,50 mio. ECU (1994) 
Udvikling af små og mellemstore virksomheder 
Erhvervskommunikationscenter (Almaty BCC) 0,75 mio. ECU (1992) 
Virksomhedsstøttefond (bistand til nyskabelser og teknologi) 1,35 mio. ECU (1993) 
Rådgivningsafdeling i erhvervskommunikationscenteret 
(Almaty; fremstilling og forvaltning af information, 
rådgivning og erhvervsuddannelsesnet, uddannelse) 0,45 rnio. ECU (1993) 
Institutionsopbygning og politisk rådgivning (politisk 
rådgivning til Ivasrksætterforeningen, organ for SMV-
udvikling i Aktjubinsk, bistand til BCC) 1,40 mio. ECU (1994) 
Finansielle tjenesteydelser 
Forretningsbankuddannelser (korte kurser i landet) 2,20 mio. ECU (1992) 
Udvikling af centralbanken (Kasakhstans nationalbank, 
uddannelse af tilsynsførende, rådgivning om betalings-
og clearingsystemer) 0,50 mio. ECU (1992) 
Rådgivningstjenester for forretningsbanker (net af 
servicekontorer (SBN), der yder praktisk og direkte 
36 
rådgivning om bankmæssige forhold) 
Forretningsbanker (rådgivningstjenester til banker i 
Aktjubinsk, bistand til Kasakhstans Bankforening) 1,80 mio. ECU (1993) 
0,(30 mio. ECU (1994). 
37 
Fødevareproduktion, -forarbejdning og -distribution I alt ca. 20 mio. ECU 
Sektorerne for mælk, kød, ferskvarer og dyrefoder 1,40 mio. ECU (1991) 
Rådgivning til regeringen om landbrug 0,80 mio. ECU (1992) 
Fødevaredistributionssystem 1,50 mio. ECU (1992) 
Pilotprojekt for små private og kooperative landbrug 1,50 mio. ECU (1992) 
Forsøgsudvikling af privat landbrug, fødevarer og 
forarbejdning af fødevarer 2,10 mio. ECU (1993) 
Maskiner og udstyr til landbruget og agroindustrien 1,05 mio. ECU (1993) 
Reorganisering af fødevareforarbejdningen og 
-distributionen 1,80 mio. ECU (1994) 
Pilotprojekter i landbruget 1,35 mio. ECU (1994) 
Udvikling af menneskelige ressourcer I alt ca. 15 mio. ECU 
Kasakhstans Institut for Ledelse og Økonomi, MBA (KIMEP) 2,00 mio. ECU (1991) 
Uddannelsesprogram for unge iværksættere 1,60 mio. ECU (1991) 
Rådgivning til regeringen om makroøkonomi 3,00 mio. ECU (1992) 
Reform af højere uddannelser 0,70 mio. ECU (1992) 
Kasakhstans Statsakademi for Forvaltning (KazGAU) 3,15 mio. ECU (1993) 
Offentlig administration 1,48 mio. ECU (1994) 
Omstrukturering af den sociale beskyttelse (Aktjubinsk) 1,80 mio. ECU (1994) 
Modernisering af toldtjenesten (rådgivning) 0,58 mio. ECU (1994) 
Energisektoren I alt ca. 5 mio. ECU 
Bistand til Kazakhstanenergo 0,40 mio. ECU (1991) 
Ermakoyskay-kraftværket 0,30 mio. ECU (1991) 
Rådgivning til regeringen om energisektoren 0,80 mio. ECU (1992) 
Energiinstitut 3,20 mio. ECU (1992) 
Net I alt ca. 2 mio. ECU 
Rådgivning til regeringen om transportsektoren 1,20 mio. ECU (1992) 
Rådgivning til regeringen om hommunikationssektoren 0,60 mio. ECU (1992) 
Reserve og overvågning I alt ca. 2,5 mio. ECU 
Der er i 1994 blevet stillet 0,28 mio. ECU til rådighed for overvågning og evaluering af det 
nationale program. Desuden er der afsat 1,40 mio. ECU (1993) og 0,84 mio. ECU (1994) som 
reserve til uforudsete udgifter. 
38 
Tempus 
I 1994 blev Tempus-TACIS-programmet indledt i Kasakhstan for at bistå universiteter med at 
indføre nødvendige reformer inden for pensum og universitetsledelse samt for generelt at 
reformere det højere uddannelsessystem. 
Mellemstatslige programmer 
Ud over de tre nationale handlingsprogrammer har Kasakhstan haft adgang til det regionale 
(mellemstatlige) program for 1992 (hvortil der er afsat 28,63 mio. ECU) for aktiviteter, der 
inddrager mere end to stater i Kaukasus og Centralasien, navnlig rådgivning til regeringer 
(makroøkonomisk politik, økonomisk beslutningstagning i afgørende sektorer og specifik 
politisk rådgivning om vigtige sektorer), støtte til virksomheder (faglig bistand og støtte til 
virksomhedsudvikling), net (transport, flyvekontroltjenester, telekommunikation, olie- og 
gasrørledninger), økonomiske reformer (betalings- og clearingsystemer for centralbanker) samt 
vand og bomuld (vandforvaltning, miljømæssige spørgsmål og bæredygtigt landbrug). 
Kasakhstan har ligeledes haft mulighed for at trække på det mellemstatslige program (1993) til 
72 mio. ECU, der omfatter yderligere aktioner, som inddrager to eller flere stater, og 
faciliteter eller fælles instrumenter, der gør det muligt sideløbende at støtte tilsvarende aktioner 
i flere republikker, hvis der anmodes herom. Blandt de komponenter, der er af interesse for 
Kasakhstan, er virksomhedspartnerskab (ekspert- og udvekslingsprogrammer), udvikling af 
finansielle tjenesteydelser (bankvæsen), de miljømæssige aspekter i forbindelse med 
økonomiske reformer, vandressourcer, transport (efter TRACECA-konferencen i maj 1993 og 
omfattende flyvekontroltjenester) og telekommunikation (udvikling af regionale net), energi 
(systemoperationsplanlægning og regional elektricitetsanvendelse), juridisk og politisk 
rådgivning, støtte til udviklingen af demokratiske strukturer og sædvaner, sprogundervisning, 
told, statistik og økonomi, twinning samt informations- og uddannelsesse/nwører om 
internationale handelsaftaler. 
39 
IGANGVÆRENDE TACIS-AKTIVITETER I KIRGISISTAN 
Samlet værdi over 20 mio. ECU 
Indikati ^programmer 
TACIS' strategier for Kirgisistan er udmøntet i to indikativprogrammer, hvoraf det første 
dækkede 1992 og det andet treårsperioden fra 1993 til 1995, der stadig angiver retningen for 
handlingsprogrammet for 1995. 
Den indledende strategi (april 1992) fokuserede på lokalt tilstedeværende færdigheder og 
viden, som var nødvendige for at fremskynde den økonomiske reformproces. TACIS-strategien 
for 1993-95 (januar 1994) indsnævrede den nuværende vifte af planlagte indgreb til tre af de 
kritiske sektorer, der var omfattet af 1992-programmet, nemlig fødevarer, energi og 
menneskelige ressourcer. 
For målsektoren, fødevarefremstilling, -forarbejdning og -distribution, skal samarbejdet 
støtte: 
* reformprocessen i sektoren, navnlig jordreformer, udvælgelse af egnede afgrøder, 
private landbrugs organisation, produktionsfaktorer til landbruget og tjenesteydelser til 
landmænd (konsulenttjenester, forskning og kredit); 
* rationalisering og faglig forbedring af undersektoren for husdyr; og 
* privatisering og reorganisering af engros- og detailhandelen med landbrugsråvarer, 
herunder udvikling af markeder i byer. 
For energisektoren sigter programmet for 1993-95 mod at støtte: 
* oprettelsen af et energicenter som et institutionelt fikspunkt for energiinitiativer såsom 
udviklingen af en markedsorienteret energipolitik, fremme af lokal energiproduktion 
og energibesparelser samt uddannelse. 
Den tredje sektor, der er udvalgt i programmet for 1993-95, udvikling af menneskelige 
ressourcer, omfatter støtte til: 
* reform af den offentlige forvaltning; 
* udvikling af færdigheder inden for ledelse og økonomi; 
* forbedring af den proces, hvorved der fastlægges politikker, gennem relevant 
rådgivning til regeringen og offentlige institutioner samt bistand til den lovgivning, 
som er nødvendig i en markedsøkonomi. 
Handlingsprogrammer 
Før uafhængighedserklæringen i august 1991 modtog Kirgisistan i mindre omfang støtte fra det 
oprindelige TACIS-program for 1991 for hele SNG, der beløb sig til 400 mio. ECU. 
Aktiviteterne omfattede rådgivning om energi (love, privatisering og indgåelse af kontrakter) -
0,06 mio. ECU; genopretning af affaldsprodukter fra uranforarbejdningsanlæg - 0,20 mio. 
ECU; og et program for forvaltning af offentlige investeringer (investeringer i den offentlige 
40 
wmmmmmmmmmm 
sektor og institutionelle reformer) - 0,30 mio. ECU. I oktober 1992 blev der oprettet en EF-
bistandskoordinationsenhed i Bisjkek. 
Der er blevet udarbejdet tre nationale handlingsprogrammer inden for de aftalte strategiske 
rammer, det første i juli 1992 (9,23 mio. ECU) og det andet i januar 1994 (10,00 mio. ECU). 
Der blev i januar 1995 opnået enighed om et tredje program, som TACIS-Udvalget vil tage 
stilling til i maj 1995. I de følgende afsnit præsenteres de to første programmer sammen, 
klassificeret efter sektor og med angivelse af året for deres godkendelse. 
Fødevareproduktion, -forarbejdning og -distribution I alt ca. 7 mio. ECU 
41 
Sektorstøtte til Landbrugsministeriet (rådgivning 
om oprettelse af private landbrug) 
Bistand til forbedring af den private husdyrsektor 
(produktion og indtægter for avlere) 
Bistand til levering af landbrugsmæssige 
produktionsfaktorer og tjenesteydelser til private 
landmænd 
Energisektoren 
Energipolitik og -strategier 
Energi- og elektricitetslov 
Retlig støtte til energisektoren 
Ledelsesuddannelse i energisektoren 
Energibesparelser i bygninger 
Udvikling af menneskelige ressourcer 
* Politisk rådgivning til regeringen (om 
arbejdsmarkedslovgivning, fremme af private 
virksomheder, makroøkonomisk analyse, støtte 
til GOSCOMINVEST) 
* Privatiseringsrådgivning 
* Reform af den offentlige forvaltning 
* Reform af sociale forsikringer 
* Sprogundervisning 
Tempus 2,81 mio. ECU (1992) 
2,20 mio. ECU (1993) 
1,80 mio. ECU (1993) 
1 alt ca. 4 mio. ECU 
1,50 mio. ECU (1992) 
0,30 mio. ECU (1992) 
0,66 mio. ECU (1993) 
1,08 mio. ECU (1993) 
0,66 mio. ECU (1993) 
I alt ca. 7 mio. ECU 
1,00 mio. ECU (1992) 
0,72 mio. ECU (1992) 
1,00 mio. ECU (1992) 
3,80 mio. ECU 
1,00 mio. ECU (1993) 
I 1994 indledtes Tempus-TACIS-programmet i Kirgisistan med to projekter, dels om at bistå 
universiteter med at indføre de nødvendige reformer af pensum og universitetsledelse, dels om 
at reformere det højere uddannelsessystem generelt. 
Reserve og overvågning 
Til overvågning og evaluering og som reserve til uforudsete udgifter er der afsat 1.00 mio. 
ECU (1993). 
Mellemstatlige programmer 
Ud over de to nationale handlingsprogrammer har Kirgisistan haft adgang til det regionale 
(mellemstatlige) program for 1992 (hvortil der er afsat 28,63 mio. ECU) for aktiviteter, der 
inddrager mere end to stater i Kaukasus og Centralasien. Der har været afsat midler til 
rådgivning til regeringer (makroøkonomisk politik, økonomisk beslutningstagning og specifik 
politisk rådgivning om vigtige sektorer), økonomiske reformer (betalings- og clearingsystemer 
for centralbanker), støtte til virksomheder (faglig bistand og støtte til virksomhedsudvikling; 
støtten vedrørte fire firmaer i Tokmak og Bisjkek), transport iflyvekontroltjeneste i lufthavnen 
i Manas) samt telekommunikation (perspektivundersøgelse og handlingsplan). 
Kirgisistan har ligeledes haft mulighed for at trække på det mellemstatslige program for 1993, 
der omfatter yderligere aktioner, som inddrager to eller flere stater, og faciliteter eller fælles 
42 
instrumenter, der gør det muligt sideløbende at støtte tilsvarende aktioner i flere republikker, 
hvis der anmodes herom. 
Blandt de komponenter, der er af interesse for Kirgisistan, er virksomhedspartnerskab (ekspert-
og udvekslingsprogrammer til forbedring af færdighederne i SMV gennem praktikophold), 
finansielle tjenesteydelser, (centralasiatisk regnskab og revision (0,20 mio. ECU) for at 
forbedre de retlige og regulatoriske rammer, bankrådgivning, tosidet samarbejde mellem 
banker samt uddannelse gennem det regionale bankuddannelsescenter (1,50 mio. ECU) i 
Tasjkent siden begyndelsen af 1994 for bankansatte fra Kirgisistan, Tadsjikistan og 
Usbekistan), de miljømæssige aspekter i forbindelse med økonomiske reformer, forvaltning af 
vandressourcer og landbrugsproduktion i de centralasiatiske republikker (forvaltning og 
institututionelle strukturer for vandressourcer i Aralsøbækkenet - 4,80 mio. ECU), transport 
(opfølgning af TRACECA-konferencen i maj 1993 (transportkorridor, retlige rammer og 
informationssystem) og transport og distribution af naturligt uran og uran i lave 
koncentrationer i SNG - 0,50 mio. ECU) samt telekommunikation (udvikling af regionale net). 
Kirgisistan modtager endvidere støtte til regional olie- og gasforvaltning (lovgivning, 
organisation, teknologi, samarbejde, ledelsesuddannelse - 4,00 mio. ECU) og det regionale 
program for elektricitetssektoren (planlægning, kontrol, distribution, organisation), retlig og 
politisk rådgivning, demokratiprogrammet, sprogundervisning, told, statistik og økonomi 
(uddannelse, rådgivning og forundersøgelse vedrørende tolddatamatisering), Mercure 
(bilaterale handelskammerbesøg), venskabsbyordninger og informations- og 
udéanndsesseminarer om internationale handelsaftaler. 
43 
IGANGVÆRENDE TACIS-AKTIVITETER I USBEKISTAN 
Samlet værdi over 35 mio. ECU 
Indikativprogrammer 
TACIS' strategier for Usbekistan er udmøntet i to indikativprogrammer, hvoraf det første 
dækkede 1992 og det andet treårsperioden fra 1993 til 1995, der stadig angiver retningen for 
handlingsprogrammet for 1995. 
I den nuværende TACIS-strategi for 1993-95 (maj 1994) indsnævredes den nuværende vifte af 
planlagte indgreb for at opnå den størst mulige effekt til tre af de kritiske sektorer, der var 
omfattet af 1992-programmet, nemlig menneskelige ressourcer, virksomhedsreformer og 
fødevarer. 
For målsektoren, udvikling af menneskelige ressourcer, skal samarbejdet støtte: 
* uddannelse i at forvalte en markedsøkonomi med vægten lagt på at omskole mellem-
og topledere; 
* en styrkelse af effektivitetet hos det personale i den offentlige sektor, der arbejder med 
at udforme og gennemføre politikker, navnlig de ansvarlige for højere uddannelser og 
beskæftigelse; samt 
* udvikling af sociale sikringssystemer. 
På området for omstrukturering og udvikling af virksomheder sigter programmet for 1993-
95 mod at støtte: 
* udviklingen af SMV som en af mekanismerne til udvikling af en fri markedsøkonomi; 
* omstruktureringen og privatiseringen af statsvirksomheder, herunder industrien og 
landbruget; og 
* udviklingen af såvel offentlige som private finansielle institutioner, herunder banker i 
forbindelse med udlandshandel. 
Inden for den tredje sektor, der er udvalgt til behandling i programmet for 1993-95, 
fødevareproduktion, forarbejdning og distribution, ydes der støtte til: 
* en diversificering af landbrugsproduktionen væk fra bomuld for at mindske 
fødevareimporten og tilskynde til eksport; 
* udvikling af sektoren for forarbejdning og pakning af fødevarer under anvendelse af 
traditionelle og nye afgrøder til såvel forbrug på hjemmemarkedet som eksport; samt 
* udvikling af transportkapaciteten for eksport og markedsførings- og salgsstrategier for 
nabolande og markeder under udvikling. 
44 
Handlingsprogrammer 
Før Sovjetunionens sammenbrud modtog Usbekistan støtte fra 1991-budgettets TACIS-
program for alle de senere uafhængige stater. Dette program beløb sig til 400 mio. ECU og 
var rettet mod fem brede sektorer: ledelsesuddannelse, energi, transport, fødevaredistribution 
og finansielle tjenesteydelser. I henhold til 1991-programmet blev der tildelt 1,00 mio. ECU til 
initiativer i Usbekistan inden for transport (undersøgelse af Tasjkents lufthavn - 0,30 mio. 
ECU) og produktion og distribution af fødevarer (mejeriprodukter og ferskvarer, privatisering 
afsovkhoser samt et engros- og detailsystem for fødevarer i Tasjkent - 0,70 mio. ECU). 
Der er blevet udarbejdet to handlingsprogrammer inden for de aftalte strategiske rammer, det 
første i juni 1992 (18,78 mio. ECU) og det andet i februar 1994 (15,00 mio. ECU). I de 
følgende afsnit præsenteres disse første to nationale programmer sammen, klassificeret efter 
sektor og med angivelse af året for deres godkendelse. Der blev i marts 1995 opnået enighed 
om et tredje program til i alt 10 mio. ECU, som vil blive forelagt for TACIS-Udvalget i juni. 
Udvikling af menneskelige ressourcer 
* Rådgivning om makroøkonomisk politik til 
regeringen 
* Ledelsesuddannelse 
* Bistand til beskæftigélsestjenesterne 
* Udviklingscenter for markedsfærdigheder 
* Omstrukturering af lokalforvaltning (Syrdaria) 
* Lovcenter for iværksættere 
* Støtte til beskyttelse af industriel ejendomsret 1 alt ca. 12 mio. ECU 
2,00 mio. ECU (1992) 
2,23 mio. ECU (1992) 
1,28 mio. ECU (1992) 
3,90 mio. ECU (1993-94) 
1,50 mio. ECU (1993-94) 
0,40 mio. ECU (1993-94) 
0,40 mio. ECU (1993-94) 
Virksomhedsomstrukturering og -udvikling 
* Rådgivningstjenester til Privatiseringsudvalget 
* Rådgivning til Den Øverste Sovjet 
* Erhvervskommunikationscenter 
* Indledning af SMV-udvikling 
* Bistand til UZGOSFUND 
* Rådgivning til Udvalget for Forvaltning af 
Statslig Ejendom 
* Omstrukturering af finanssektoren I alt ca. 6 mio. ECU 
0,79 mio. ECU (1992) 
1,23 mio. ECU (1992) 
0,29 mio. ECU (1992) 
1,80 mio. ECU (1993-94) 
0,40 mio. ECU (1993-94) 
0,60 mio. ECU (1993-94) 
0,90 mio. ECU (1993-94) 
Fødevareproduktion, -forarbejdning og -distribution 
* Støtte til private landmænd i Syrdaria 
* Bistand til den private distributionssektor 
* Rådgivningsenhed (fødevare- og landbrugspolitik) 
* Forsøgsprojekt om integreret udvikling 1 alt ca. 7 mio. ECU 
1,55 mio. ECU (1992) 
1,45 mio. ECU (1992) 
1,70 mio. ECU (1993-94) 
2,00 mio. ECU (1993-94) 
Energisektoren 
* Rådgivning til regeringen om energisektoren 
* Undersektoren for elektricitet (ledelsesundervisning) 
* Undersektoren for olie og gas (seminar og uddannelse) 
* Energibesparende foranstaltninger I alt ca. 6 mio. ECU 
1,00 mio. ECU (1992) 
1,40 mio. ECU (1992) 
1,73 mio. ECU (1992) 
2,15 mio. ECU (1992) 
Transport 
* Luftfart 
* Bytransport I alt ca. 2 mio. ECU 
0,98 mio. ECU (1992) 
0,70 mio. ECU (1992) 
45 
Tempus 
* I 1994 indledtes Tempus-TACIS-programmet i Usbekistan for at bistå universiteter 
med at indføre de nødvendige reformer af pensum og universitetsledelse. Der 
gennemføres i øjeblikket seks sådanne projekter i Tasjkent og Samarkand. 
Reserve og overvågning 
Til overvågning og evaluering og som reserve til uforudsete udgifter er der afsat 1,40 mio. 
ECU (1993-94). 
Mellemstatlige programmer 
Ud over de to nationale handlingsprogrammer har Usbekistan haft adgang til det regionale 
program for 1992 (hvortil der er afsat 28,63 mio. ECU), navnlig i forbindelse med politisk 
rådgivning, transport (transitruter mellem Kaukasus og Centralasien), telekommunikation 
(perspektivundersøgelse og handlingsplan), bomuldsdyrkning (omstrukturering til den mest 
givtige drift), forvaltning afvandressourcer (undersøgelse) og bankuddannelser (regional bank-
og finansskole i Tasjkent). 
Usbekistan har ligeledes haft mulighed for at trække på det mellemstatslige program for 1993 
til 72,00 mio. ECU, der omfatter projekter inden for transport (efter TRACEC A-konferencen i 
1993), telekommunikation (regionale net), energi (regionale elektricitetsnet) samt miljø og 
vandressourcer. Andre "faciliteter", der dækker støtte til den fremvoksende uafhængige 
økonomiske sektor, omfatter: virksomhedspartnerskab, udvikling af finansielle tjenesteydelser, 
retlig og politisk rådgivning, sprogundervisning, told og statistik, de miljømæssige aspekter i 
forbindelse med økonomiske reformer samt strøtte til udviklingen af demokratiske strukturer 
og sædvaner. 
46 
IGANGVÆRENDE TACIS-AKTIVITETER I TADSJIKISTAN5 
Samlet værdi over 3,6 mio. ECU 
1. FØDEVAREPRODUKTION, -FORARBEJDNING OG -DISTRIBUTION 
* Oprettelse af en rådgivende strategi- og planlægningsenhed for landbruget - 1,6 mio. 
ECU (1994) (I udbud). 
2. UDVIKLING AF MENNESKELIGE RESSOURCER 
* Støtte til økonomisk og ledelsesmæssig uddannelse - 1,0 mio. ECU (1994) (I udbud). 
3. ENERGI 
* Global strategiplan for energi - 1,0 mio. ECU (1994) (I udbud). 
4. Tadsjikistan har også været eller vil blive omfattet af en række projekter i henhold til 
de regionale (MELLEMSTATLIGE) programmer for 1991-95. 
5. Planlægningsmissionen for handlingsprogrammet for 1995 fandt sted i marts og førte 
til, at der blev udpeget projekter til yderligere 4 mio. ECU i følgende prioriterede 
sektorer: fødevareproduktion, -forarbejdning og -distribution, udvikling af 
menneskelige ressourcer samt energi. 
(1994) = tidspunktet for handlingsprogrammet 
47 
WÊÊÊÊtÊÊÊÊÊÊÊÊÊÊÊÊmmmm'a[i"\un) 
IGANGVÆRENDE TACIS-AKTIVITETER I TURKMENISTAN6 
Samlet værdi næsten 16 mio. ECU 
FØDEVAREPRODUKTION, -FORARBEJDNING OG -DISTRIBUTION - I ALT 
8,05 mio. ECU 
Privatisering i landbrugssektoren - 0,9 mio. ECU (1991) 
Planlægnings- og faglig rådgivningsenhed i Landbrugsministeriet - 3,8 mio. ECU 
(1992) 
Forbedring af kornproduktionen - 1,5 mio. ECU (1993) 
Landbrugsrådgivningstjeneste for landmænd - 1,85 mio. ECU (1993) 
VIRKSOMHEDSOMSTRUKTURERING OG -UDVIKLING -1 ALT 2,88 mio. ECU 
Regnskabs- og revisionsbistand - 0,45 mio. ECU (1991) 
Bistand til handelskammeret - 0,1 mio. ECU (1992) 
Privatiseringspolitisk rådgivning - 0,47 mio. ECU (1992) 
Facilitet for ledelsesrådgivning og tjenesteydelser til virksomheder - 0,95 mio. ECU 
(1993) 
Udviklingsorgan for SMV - 1 mio. ECU (1993) 
UDVIKLING AF MENNESKELIGE RESSOURCER -1 ALT 2,8 mio. ECU 
Udvikling af økonomisk og ledelsesmæssig uddannelse - 1,8 mio. ECU (1993) 
Uddannelse af embedsmænd - 0,99 mio. ECU (1992) 
4. ENERGI -1 ALT 1 mio. ECU 
* Energirådgivningsgruppe - 1 mio. ECU (1992) 
5. TRANSPORT OG TELEKOMMUNIKATION -1 ALT 1 mio. ECU 
* Rådgivning og uddannelse til jernbanestyrelsen - 0,5 mio. ECU (1992) 
* Rådgivning til Kommunikationsministeriet - 0,5 mio. ECU (1992) 
6. Turkmenistan har også været eller vil blive omfattet af en række projekter i henhold til 
de regionale (MELLEMSTATLIGE) programmer for 1991-95. 
7. Planlægningsmissionen for handlingsprogrammet for 1995 fandt sted i marts og førte 
til, at der blev udpeget projekter til yderligere 4 mio. ECU i følgende prioriterede 
sektorer: fødevareproduktion, -forarbejdning og -distribution, 
virksomhedsomstrukturering og -udvikling og udvikling af menneskelige ressourcer. 
(1992-93) = tidspunktet for handlingsprogrammet, 
48 
Bilag C 
Lån nå 1 250 mio. ECU 
Disse lån er en del af en ekstraordinær kreditlinje, som Ministerrådet i december 1991 
oprettede for republikkerne i det tidligere Sovjetunionen. Kreditlinjens formål er at bidrage til 
at forsyne befolkningen med de mest nødvendige fødevarer og lægemidler. 
(i mio. ECU) 
Kasakhstan 
Kirgisistan 
Tadsjikistan 
Turkmenistan 
Usbekistan Oprindeligt 
berettiget til 
55 
32 
55 
49 
129 Faktisk tildeling 
25 
23,7 
55 
45 
59 Tidsplan for 
tilbagebetaling 
af kapitalen7 
15.1.96 
20.8.95 
20.8.95 
20.8.95 
28.9.97 Skyldige renter 
(pr. 2.5.95) 
-
-
7,498 
-
-
Kasakhstan og Turkmenistan skylder stadig meget små beløb som følge af for sen betaling af 
renter. 
Hele lånet skal være tilbagebetalt på det angivne tidspunkt. 
Betalingsdatoer for Tadsjikistan: 20.10.93, 20.4.94, 20.10.94 
20.4.95. og 
49 
iHøHrwvm&mmmmtmm ) 
Bilag D 
Handel mellem EU og landene i Centralasien 
Kasakhstan 
Turkmenistan 
Usbekistan 
Tadsjikistan 
Kirgisistan 
Centralasien (*) 
I 
E 
B 
1 
E 
B 
I 
E 
B 
I 
E 
B 
I 
E 
B 
I 
E 
B 1. halvår 
1993 
129,8 
263,4 
+ 133,6 
48,1 
46,6 
-1,5 
210,6 
100,0 
-110,6 
15,4 
34,6 
4- 19,2 
3,7 
5,5 
+ 1,8 
407,6 
450,1 
+ 42,5 2. halvår 
1993 
162,6 
360,3 
+ 197,7 
85,4 
69,5 
- 15,9 
205,1 
101,2 
- 103,9 
37,6 
18,4 
- 19,2 
3,4 
20,7 
4- 17,3 
494,1 
570,1 
4- 76,0 1. halvår 
1994 
173,8 
354,3 
+ 180,5 
119,0 
73,9 
-45,1 
202,5 
187,5 
-15,2 
49,9 
20,0 
-29,9 
6,0 
18,3 
+ 17,7 
551,2 
654,0 
4- 102,8 1993 
292,4 
623,7 
4- 331,3 
133,5 
116,1 
- 17,4 
415,7 
201,2 
-214,5 
53,0 
54,0 
+ 1,0 
7,1 
26,2 
4- 19,1 
901,7 
1020 
+ 118,5 1994 
10 mdr. 
233,8 (-8%) 
584,2 (4- 21%) 
4- 350,4 
167,9(4- 73%) 
129,1 (4- 54%) 
- 38,8 
449,5 (4- 16%) 
300,2(4- 82%) 
- 149,3 
77,0(4- 77%) 
33,2 (-29%) 
- 43,8 
17,4(4- 200%) 
38,7 (4- 106%) 
4- 21,3 
945,6 ( + 20%)9 
1 085,4 (4- 36 %)10 
4- 139,8 
I: EU's import - E: EU's eksport - B - EU's balance. 
5,6% af EF's samlede import fra de 12 nye uafhængige stater. 
8,5% af EF's samlede eksport til de 12 nye uafhængige stater. 
50 
KOM(95) 206 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 11 
Katalognummer : CB-CO-95-236-DA-C 
ISBN92-77-89217-X 
Kontoret for De Europæiske FsUesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
Ç/7