Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik« () (98/C 407/38)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 11. juni 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 43 og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Landbrug og Fiskeri, som udpegede Eduardo Chagas til ordfører. ØSU vedtog sin udtalelse den 24. juli 1998.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 357. plenarforsamling den 9. og 10. september 1998, mødet den 9. september 1998, med 108 stemmer for og 4 hverken for eller imod følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Ved forordning (EØF) nr. 2847/93 () indførtes en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik. Ordningen er senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2635/97 (). Sidstnævnte forordning ændres nu for at tage hensyn til nogle udviklingstendenser i den fælles fiskeripolitik og rette op på aspekter af den, der ikke er faldet så heldigt ud.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU godkender forordningsforslaget under forbehold af følgende bemærkninger.

2.2. Kommissionen har ønsket at foretage trinvise ændringer og inddrager denne gang kun nogle af de aspekter, den finder vigtige for en forbedring af kontrolforanstaltningerne. Der vil senere blive foreslået andre justeringer af de forskellige områder inden for den fælles fiskeripolitik.

2.3. ØSU havde gerne set et mere gennemgribende forslag end det foreliggende, således at der kan opstilles en generel lovramme, som er bedre afstemt efter behovene på kontrolområdet. Trods den ydede indsats og de allerede opnåede fremskridt er ØSU nemlig klar over, at kontrolbestemmelserne og de konkrete foranstaltninger fortsat varierer meget fra den ene medlemsstat til den anden.

2.3.1. Dette er ikke noget godt udgangspunkt for at få erhvervets folk til at indse værdien af kontrolforanstaltningerne eller give dem garanti for, at bestemmelserne anvendes ens i hele EU.

2.4. ØSU har i talrige udtalelser understreget, at kontrollen af regulerede aktiviteter er altafgørende for effektiviteten af bestemmelserne vedrørende de forskellige aspekter af den fælles fiskeripolitik. Det er derfor yderst vigtigt, at der på medlemsstatsplan opnås reelle fremskridt på kontrolområdet, i den forstand at eksisterende forskelle medlemsstaterne imellem, såvel i måden at gribe kontrollen an på som i anvendelsen af EU-bestemmelserne fjernes eller i det mindste seriøst udglattes.

2.4.1. Kommissionen bør snarest muligt foranledige, at forordning (EØF) nr. 2847/93 offentliggøres på ny med alle de i mellemtiden foretagne ændringer indarbejdet i teksten.

2.5. Udviklingen af kontrolmidlerne forudsætter ligeledes - på medlemsstatsplan - at kontrolmidlerne på havet og/eller på land anvendes korrekt, fordi det der dem, der muliggør kontrol af arterne, mængden og størrelsen af de fangede fisk eller den anvendte nettype. Her kan der stadig konstateres store forskelle medlemsstaterne imellem. De eksisterende vanskeligheder er af forskellig karakter, men problemerne vedrørende EEZ's størrelse kræver særlig opmærksomhed.

2.5.1. ØSU har derfor altid slået til lyd for, at medlemsstaterne opmuntres og støttes i deres indsats for at tilpasse og styrke kontrollen, under bæredygtig anvendelse af den mest avancerede teknologi og edb. Kun således kan man gøre fremskridt og sikre en mere effektiv kontrol og desuden bidrage til, at der i EU og inden for fiskerierhvervet skabes et klima præget af tillid, mere gennemsigtighed og retfærdighed.

2.5.2. Gennemførelsen af kontrol vanskeliggøres af, at der landes fangster så mange steder. Koncentration af landingen omkring bestemte havne eller pligt til at benytte bestemte infrastrukturer som f.eks. fiskeauktioner ville måske kunne være et afgørende middel til at gøre gennemførelsen af kontroller troværdig.

2.6. En effektiv kontrol kræver efter ØSU's mening, at der anlægges en global og integreret strategi, som dækker alle aspekter af den fælles fiskeripolitik.

2.6.1. ØSU påpeger endnu en gang, at en succesrig kontrolpolitik i EU og opnåelse af fremskridt under dens gennemførelse i alle medlemsstaterne bl.a. kræver, at der findes frem til en løsning på spørgsmålet om øgede beføjelser og et større EU-inspektionskorps, og især at der bliver gjort noget ved de eksisterende forskelle i medlemsstaternes sanktionsordninger. Sidstnævnte problem giver anledning til alvorlige forstyrrelser, hvilket Kommissionen selv bekræfter i sin meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet ().

2.6.2. Da der er tale om en centralt problem, må der sættes kraftigere ind for reelt at komme videre i harmoniseringen af sanktionsordningerne. Herom har Kommissionen tidligere fremsat konkrete forslag, som ØSU og Europa-Parlamentet støttede, men som Rådet ikke kunne acceptere. I det foreliggende forordningsforslag omtales dette punkt slet ikke.

2.7. ØSU udtrykker tilfredshed med, at forslaget indeholder bestemmelser om tredjelandsfartøjer. ØSU har altid peget på nødvendigheden af at øge kontrollen, inspektionen og overvågningen af fiskeriaktiviteter udøvet af tredjelandsfartøjer, som i visse havne underkastes en mindre streng kontrol end EU-fartøjer. ØSU kræver, at denne urimelige situation bringes til ophør, idet den udsætter EU-fartøjerne for illoyal konkurrence og - i visse havne med en lempeligere kontrol - decideret kan forvride konkurrencen.

2.7.1. Som ØSU allerede flere gange har understreget, er det vigtigt, at tredjelande - og navnlig de lande, hvis farvande grænser op til EU-farvande - er involveret i de europæiske bestræbelser for ansvarlig pleje af fiskebestandene, idet de vedtager retsforskrifter, der er på niveau med EU-reglerne. Kommissionens bestræbelser inden for rammerne af de bilaterale kontakter med disse lande bør gå i samme retning.

2.8. ØSU mener, at tredjelandsfartøjer, som med behørig tilladelse driver fiskeri i EF-fiskerizonen, i det mindste bør være omfattet af de samme krav som EU-fartøjer. Der bør tages passende hensyn til dette i formuleringen af artikel 28 C.

2.9. ØSU mener desuden, at bestemmelserne i artikel 28 G, stk. 2, hvorefter føreren af tredjelandsfiskerfartøjet skal indberette fangster, der er taget på åbent hav, er upræcise i nogle sproglige versioner. Bestemmelserne på dette område bør især bidrage til, at der mere generelt kan føres en passende politik for ressourcebevarelse, og til at højne moralen, så de værste former for rovfiskeri undgås.

2.10. ØSU tvivler på, at medlemsstaternes kompetente myndigheder kan nå at indsende en indberetning om gennemførelsen af forordningen inden den 1. marts (jf. artikel 35), idet fristen tidligere var den 1. juni. På nationalt niveau er kompetencen på de områder, hvor der skal gennemføres kontrol, fordelt mellem forskellige institutioner og myndigheder, hvorfor Kommissionen bør foreslå en anden frist for indberetningerne.

3. Særlige bemærkninger

3.1. Artikel 28c bør tilpasses ovenstående bemærkninger.

3.2. Artikel 28g bør tilpasses ovenstående bemærkninger.

Bruxelles, den 9. september 1998.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT C 201 af 27.6.1998, s. 14.

() EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1.

() EFT L 356 af 21.12.1997.

() KOM(98) 92 endelig udg.