2)

I artikel 27 foretages følgende ændringer: -i) Overskriften affattes således: »Proceduren Procedure for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser i henhold til artikel 25 tilfælde af en forudsigelig alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed «. [Ændring 25] -ia) Følgende nye stykke indsættes før stk. 1: »-1. Hvor der i et område uden kontrol ved de indre grænser foreligger en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i en medlemsstat, kan den pågældende medlemsstat som en sidste udvej og i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i artikel 26, genindføre grænsekontrol ved alle eller enkelte dele af sine indre grænser i et begrænset tidsrum på højst 30 dage eller, hvis den alvorlige trussel varer ved i over 30 dage, den forventede varighed af den alvorlige trussel, men under ingen omstændigheder længere end to måneder.« [Ændring 26] -ib) I stk. 1 affattes indledningen således: »1. Hvis en medlemsstat planlægger at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser i medfør af artikel 25, Med henblik på stk. - 1 underretter den pågældende medlemsstat de øvrige medlemsstater og Kommissionen senest fire uger før den planlagte genindførelse eller inden for et kortere tidsrum, hvis de omstændigheder, der gør det nødvendigt at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser, først bliver kendt mindre end fire uger før den planlagte genindførelse. Med henblik herpå fremlægger medlemsstaten følgende oplysninger:«[Ændring 27] i) i stk. 1 tilføjes et nyt litra aa): »aa) en risikovurdering, hvori det vurderes, hvor længe den konstaterede trussel forventes at vare, og hvilke afsnit af den indre grænse der er berørt, hvori det dokumenteres, at forlængelsen af grænsekontrollen er en sidste udvej, og hvori der redegøres for, hvordan kontrollen bidrager til at imødegå den konstaterede trussel. Hvis grænsekontrollen allerede har været genindført i mere end seks måneder, skal der i risikovurderingen ligeledes redegøres for, hvordan den tidligere genindførelse af grænsekontrol har bidraget til at imødegå den konstaterede trussel. Risikovurderingen skal tillige indeholde en udførlig redegørelse for den koordinering, der har fundet sted imellem den berørte medlemsstat og den medlemsstat eller de medlemsstater, som den deler den indre grænse med, hvor grænsekontrollen er blevet udført. Kommissionen videregiver risikovurderingen til Det Europæiske Agentur for Grænse- og Kystbevogtning og Europol, alt efter omstændighederne.« [Ændring 28 + 57] ia) I stk. 1 indsættes følgende litra: »ab) andre foranstaltninger end den foreslåede genindførelse, som medlemsstaten har truffet eller påtænker for at imødegå truslen mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed, samt den evidensbaserede begrundelse for, at alternative foranstaltninger, såsom øget grænseoverskridende politisamarbejde og politikontrol, blev anset for at være utilstrækkelige« [Ændring 29] ii) i stk. 1 affattes litra e) således: »e) i givet fald de foranstaltninger, som de øvrige medlemsstater skal træffe, således som det er aftalt forud for den midlertidige genindførelse af grænsekontrol ved de berørte relevante indre grænser.«[Ændring 30] iii) stk. 1, sidste punktum, affattes således: »Kommissionen kan om nødvendigt anmode den eller de pågældende medlemsstater om yderligere oplysninger, herunder vedrørende samarbejdet med de medlemsstater, der er berørt af den planlagte genindførelse eller forlængelse af grænsekontrollen ved de indre grænser, samt yderligere oplysninger med henblik på at vurdere, om foranstaltningen denne foranstaltning er den sidste udvej.«[Ændring 31] iiia) Følgende stykke indsættes: »1a. Hvis den alvorlige trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i den berørte medlemsstat varer ved længere end to måneder, kan medlemsstaten forlænge grænsekontrollen ved sine indre grænser under hensyntagen til de i artikel 26 fastsatte kriterier af de samme grunde som dem, der er nævnt i nærværende artikels stk. - 1, og under hensyntagen til eventuelle nye forhold, for et tidsrum, der skal svare til den forventelige varighed af den alvorlige trussel og under ingen omstændigheder må overstige fire måneder. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen inden for den frist, der er omhandlet i stk. 1.« [Ændring 32] iiib) Følgende stykke indsættes: »1b. Med henblik på stk. 1a skal den pågældende medlemsstat ud over de oplysninger, der fremlægges i henhold til stk. 1, fremlægge en risikovurdering, som skal: i) vurdere, hvor længe den konstaterede trussel forventes at bestå, og hvilken del af de indre grænser, der er berørt ii) skitsere de alternative foranstaltninger eller tiltag, der tidligere er blevet iværksat for at imødegå den konstaterede trussel iii) forklare, hvorfor de alternative foranstaltninger eller tiltag, der er omhandlet i nr. ii), ikke var en passende reaktion på den konstaterede trussel iv) dokumentere, at forlængelsen af grænsekontrollen er en sidste udvej, og v) redegøre for, hvordan grænsekontrol i højere grad vil bidrage til at imødegå den konstaterede trussel. Den i første afsnit omhandlede risikovurdering skal desuden indeholde en udførlig redegørelse for det samarbejde, der har fundet sted mellem den pågældende medlemsstat og den eller de medlemsstater, som berøres direkte af genindførelsen af grænsekontrol, herunder de medlemsstater, med hvilke den pågældende medlemsstat deler de indre grænser, hvor der gennemføres grænsekontrol. Kommissionen deler risikovurderingen med agenturet og Europol og kan, hvor det er hensigtsmæssigt, anmode om deres synspunkter om denne. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 37 som supplement til denne forordning ved at fastlægge metoden for risikovurderingen.« [Ændring 33] iiic) Stk. 2 affattes således: »2. De i stk. 1 og 1b omhandlede oplysninger forelægges Europa-Parlamentet og Rådet samtidig med, at der foretages underretning af de andre medlemsstater og Kommissionen i henhold til nævnte stykke disse stykker .«[Ændring 34] iiid) Stk. 3 affattes således: »3. Medlemsstater, der sender en underretning efter stk. 1, kan om nødvendigt og i overensstemmelse med national ret beslutte at klassificere alle eller dele af oplysningerne de i stk. 1 og 1b omhandlede oplysninger . En sådan klassificering udelukker ikke adgang til oplysninger for de andre medlemsstater, der er berørt af den midlertidige genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser, gennem passende og sikre kanaler for politisamarbejde og udelukker ikke , at Kommissionen stiller oplysninger til rådighed for Europa-Parlamentet. Fremsendelse og håndtering af oplysninger og dokumenter fremsendt til Europa-Parlamentet efter denne artikel behandles i overensstemmelse med regler om fremsendelse og håndtering af klassificerede informationer, der finder anvendelse mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen.« [Ændring 35] iv) stk. 4 affattes således: »4. Når en medlemsstat har foretaget en underretning efter stk. 1 og 1a , kan Kommissionen eller en af de øvrige medlemsstater afgive udtalelse med henblik på den høring, der er nævnt i stk. 5, uden at det berører artikel 72 i TEUF. [Ændring 36] Såfremt Kommissionen på grundlag af oplysningerne i underretningen eller af andre yderligere oplysninger, den har modtaget, har betænkeligheder med hensyn til, hvorvidt den planlagte genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser er nødvendig og står i et rimeligt forhold til truslen, eller såfremt den er af den opfattelse, at en høring om visse aspekter ved underretningen er hensigtsmæssig, afgiver den straks udtalelse herom.«[Ændring 37] Kommissionen afgiver en udtalelse, hvis grænsekontrollen ved de indre grænser allerede har været genindført i seks måneder. [Ændring 38] v) stk. 5 affattes således: »Oplysningerne omhandlet i stk. 1 og 1b og enhver udtalelse fra Kommissionen eller en medlemsstat efter stk. 4 gøres til genstand for en høring under Kommissionens ledelse. Når det er relevant, skal høringen . Høringen skal omfatte. i) fælles møder mellem den medlemsstat, der planlægger at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser, de øvrige medlemsstater, navnlig dem, der er direkte berørt af disse foranstaltninger, og de relevante agenturer. Der foretages en undersøgelse af proportionaliteten af de planlagte foranstaltninger, den konstaterede trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed og metoderne til sikring af det gensidige Kommissionen, som skal afholdes for at organisere gensidigt samarbejde mellem medlemsstaterne. Den medlemsstat, der planlægger at genindføre , hvor det er hensigtsmæssigt, og undersøge proportionaliteten af foranstaltningerne i forhold til de begivenheder, der giver anledning til genindførelsen af grænsekontrol ved , herunder eventuelle alternative foranstaltninger, og truslen mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed ii) hvor det er hensigtsmæssigt, uanmeldte kontrolbesøg fra Kommissionens side til de relevante indre grænser eller forlænge denne kontrol, tager størst muligt hensyn til resultaterne af denne høring i forbindelse med gennemførelsen af grænsekontrol , eventuelt med støtte fra eksperter fra medlemsstater og fra agenturet, Europol eller andre relevante EU-organer, -kontorer eller agenturer, for at vurdere effektiviteten af grænsekontrollen ved disse indre grænser og overholdelsen af denne forordning; rapporterne fra sådanne uanmeldte kontrolbesøg skal sendes til Europa-Parlamentet. «[Ændring 39]