Nr. C 91/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 4. 89 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om retlig beskyttelse af edb-programmer 
KOM(88) 816 endelig udg. — SYN 183 
(Forelagt af Kommissionen den 5. januar 1989) 
(89/C 91/05) 
Begrundelse 
INDHOLD 
DEL 1 — GENERELT Side 
1. Indledning 5 
2. Nødvendigheden af EF-foranstaltninger 5 
I. Karakteren af den intellektuelle rettighed 5 
II. Eksisterende beskyttelsesforanstaltninger 6 
III. Harmonisering af beskyttelsesforanstaltninger 6 
3. Karakteren af den valgte immaterialretlige beskyttelse 6 
I. Patentretlig beskyttelse 6 
II. Aftaleretlig beskyttelse 6 
III. Ophavsretlig beskyttelse 7 
4. Relation til internationale konventioner 8 
5. Retsgrundlaget 8 
DEL 2 — SÆRLIGE BESTEMMELSER 
Beskyttelsens genstand 9 
Ophavsmanden til et program 9 
Den beskyttelsesberettigede personkreds 10 
De enkelte enerettigheder 10 
Undtagelser fra eneretten 11 
Sekundær krænkelse 12 
Beskyttelsens varighed 12 
12. 4. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 91/5 
DEL 1 — GENERELT 
1. Indledning 
1.1. I dette direktivforslag anvendes termen »edb-program«. 
Ved et edb-program forstås en række instruktioner, der har til 
formål at bringe en informationsbearbejdende indretning, en 
datamat, til at udføre dens funktioner. Edb-programmet samt 
det støttemateriale og forberedende designmateriale, som har 
muliggjort frembringelsen af programmet, kan også under ét 
benævnes »edb-programmel«. Bestemmelserne i dette direktiv­
forslag tilsigter, at al sådant materiale skal være omfattet af 
beskyttelsen for så vidt det kan påvises, at en form for program 
er blevet frembragt eller kan frembringes ud fra det pågældende 
materiale. Men man fandt det ikke tilrådeligt at indføje en defi­
nition i direktivet for herved at undgå, at det blev forældet. 
Dersom materialet er af en sådan art, at det ikke kan føre til 
frembringelsen af et program, f.eks. en brugeranvisning eller 
manual, der ledsager programmet, vil materialet ikke blive 
beskyttet som en del af ebd-programmet, men en ophavsretlig 
beskyttelse eller anden form for beskyttelse kan dog finde 
anvendelse. 
1.2. Edb-teknologi spiller i dag en betydelig rolle inden for 
næsten alle aspekter af det samfundsmæssige og økonomiske liv 
i Fællesskabet og således på så forskellige områder som under­
holdning, medicin, bankvirksomhed, uddannelse, transport, 
handel og industri. Det følger heraf, at edb-programmer, der 
kan bringe en datamat til at udføre dens funktioner, får stadig 
større betydning sammenholdt med andre mere traditionelle 
udtryk for menneskelig intellektuel kreativitet, såsom værker 
bestående af litteratur, billedkunst eller musik, eller industrielle 
designs og opfindelser. Edb-industriens omfang og vækst er af 
en sådan karakter, at dens betydning for Fællesskabets økonomi 
ikke kan overvurderes. 
1.3. Det er vigtigt at skabe et retligt fundament, der giver 
edb-programmer en grad af beskyttelse mod uautoriseret repro­
duktion, der mindst svarer til den, der indrømmes værker såsom 
bøger, film, musikoptagelser eller industrielt design. Dette er 
nemlig forudsætningen for, at forskning og investering i 
edb-teknologi kan fortsætte på et tilstrækkeligt højt niveau, 
således at Fællesskabet kan konkurrere med andre industrialise­
rede lande. Hvad særligt angår små og mellemstore virksom­
heder, er det vigtigt, at deres mulighed for at skabe og markeds­
føre innovativt programmel ikke reduceres markant ved uautori­
seret reproduktion af deres produkter. Beskyttelsen skal derfor 
styrkes og gøres ensartet i hele Fællesskabet både af hensyn til 
de specialiserede små og mellemstore programmelvirksomheder, 
der i høj grad kan bidrage til den europæiske programmelin­
dustris fremtidige succes, og af hensyn til de eksisterende store 
producenter. 
Dersom der ikke findes et sådant retligt beskyttelsesfundament, 
kan den intellektuelle indsats og de finansielle ressourcer, der er 
medgået til frembringelsen af edb-programmer, bringes i fare, 
eftersom det er meget let at reproducere, eftergøre og forfalske 
edb-programmer. Hvis den beskyttelse, der i medlemsstaterne 
gives edb-programmer er mindre end den, der tillægges 
programmer skabt i andre lande, er det klart, at værker frem­
bragt af europæiske innovatorer — på dette hurtigt udviklende 
og stærkt konkurrenceprægede marked — let vil kunne gøres til 
genstand for skruppelløs tilegnelse uden for Fællesskabet. 
1.4. Et adækvat beskyttelsesniveau bør derfor helt klan 
nedfældes i samtlige medlemsstaters lovgivninger, og enhver forskel, der kan berøre fællesmarkedets funktion, bør elimi­
neres. Fælles principper er derfor ikke alene nødvendige for at 
fremme den fri udveksling af edb-programmel inden for Fælles­
skabet, dvs. uden nogen form for restriktion på grund af diver­
gerende immaterielretlige regler, men også for at skabe vilkår, 
der åbner mulighed for, at industrien kan drage fordel af det 
store enhedsmarked. Den omstændighed, at der i dag ikke 
findes sådanne klare og ensartede lovbestemmelser i medlems­
staterne vedrørende de rettigheder, der tilkommer ophavsmæn­
dene til edb-programmer, har således foranlediget Kommis­
sionen til at forelægge Rådet dette forslag. 
2. Nødvendigheden af EF-foranstaltninger 
2.1. Kommissionen må konstatere, at det er nødvendigt at 
harmonisere beskyttelsen af edb-programmer, og ønsker i denne 
forbindelse at tage hensyn til tre faktorer: karakteren af den 
intellektuelle rettighed, der skal beskyttes, de allerede eksiste­
rende beskyttelsesforanstaltninger i medlemsstaterne samt 
behovet for at harmonisere disse beskyttelsesforanstaltninger 
inden for hele Fællesskabet. 
I. KARAKTEREN AF DEN INTELLEKTUELLE 
RETTIGHED 
2.2. Hvad selve retten angår, gælder det, at et edb-program i 
lighed med andre værker, der er beskyttet af reglerne om intel­
lektuelle rettigheder, er et resultat af kreativ intellektuel ånds-
virksomhed. Selv om den måde, hvorpå programmet er 
udformet eller fikseret, stadig kan forekomme fremmedartet for 
mange, kan der ikke være tvivl om, at den kreativitet, de 
færdigheder og den opfinderånd, der ligger bag udarbejdelsen 
af et program, ikke er mindre beskyttelsesværdig end andre 
ophavsretligt beskyttede værker. Den omstændighed, at 
edb-programmer har en praktisk anvendelsesfunktion, ændrer 
ikke noget ved dette forhold. 
2.3. Disse elementer, nemlig kreativitet, færdigheder og 
opfinderånd, manifesterer sig i den.måde, hvorpå programmet 
er udformet. De opgaver, som et edb-program skal udføre, må 
defineres, og der må laves en analyse af, hvorledes det ønskede 
resultat kan opnås. Der må vælges mellem forskellige løsninger, 
og de enkelte skridt for at nå frem til dette slutresultat må 
anføres i rækkefølge. Den måde, hvorpå disse skridt udtrykkes, 
giver programmet dets særlige karakter både hvad angår 
hurtighed, effektivitet og endog stil. Et program har en struktur, 
dvs. at det er sammensat af afsnit og underafsnit, hvorigennem 
informationen flyder. På samme måde som andre litterære 
værker hviler også edb-programmer på en underliggende logik i 
den måde, hvorpå de forskellige trin er opbygget. 
2.4. Disse skridt danner de algoritmer, som et program er 
sammensat af, men bør ikke som sådan nyde beskyttelse mod 
uautoriseret reproduktion. De kan sidestilles med ord, f.eks. de 
ord, som en digter eller forfatter gør brug af, når han skaber et 
værk, eller med en malers penselsstrøg, eller med en komponists 
brug af skalaer. 
2.5. Som med litterære værker generelt kan beskyttelse kun 
komme på tale for edb-programmer, når man er nået op over et 
vist punkt, dvs. hvor udvælgelsen og kompilationen af de 
enkelte elementer afspejler ophavsmandens kreativitet og 
færdigheder og derved bevirker, at hans værker adskiller sig fra 
andres. 
Nr. C 91/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 4. 89 
2.6. De enkelte trin, ved hjælp af hvilke datamaten udfører 
sin opgave, vil også for forskellige programmers vedkommende 
ligne hinanden eller være identiske, hvis opgaven, løsningen og 
de enkelte hertil nødvendige trin er meget simple. 
Teoretisk kan det tænkes, at en programmør — også uden at 
kopiere — vil kunne fremstille et komplet program, der i aller­
højeste grad ligner allerede eksisterende programmer, når de 
stillede opgaver er ens, og der kun er tale om meget ukomplice­
rede operationer. 
2.7. I praksis er edb-programmer sjældent opbygget så 
simpelt, at programmører uafhængigt af hinanden vil ende med 
fuldstændigt identiske programmer. På den anden side må det 
også nævnes, at mange subrutiner, som programmører løbende 
bruger ved opbygningen af programmer, er gængse overalt i 
branchen, og programmets originalitet kan ligge i udvælgelsen 
og kompilationen af disse iøvrigt banale elementer. torialt begrænsede, bør tillægges særlig opmærksomhed for 
herved at sikre, at de ikke resulterer i nye barrierer eller 
bidrager til fastholdelsen af eksisterende barrierer for samhan­
delen inden for Fællesskabet. Divergenser og usikkerhed med 
hensyn til beskyttelsens omfang og forskelle med hensyn til 
enerettens varighed kan ikke alene påvirke den fri udveksling af 
edb-programmer inden for Fællesskabet, men kan også influere 
på beslutningen om, hvor nye firmaer skal placeres eller hvor 
kommercielle initiativer skal tages, således at der hermed opstår 
konkurrencefordrejning. 
2.12. Formålet med den her foreslåede EF-foranstaltning er 
derfor at indføre en retlig beskyttelse i de medlemsstater, hvor 
en sådan endnu ikke klart består, samt at sikre, at beskyttelsen i 
samtlige medlemsstater er baseret på fælles principper. Disse 
principper er i korthed følgende: 
— edb-programmer beskyttes som litterære værker, idet de 
tillægges en ophavsretlig eneret 
2.8. Hvor godt et program udfører de opgaver, det skal løse, 
vil i vidt omfang afhænge af, hvilke valg programmøren har 
truffet på de enkelte trin. Et godt program vil således være et 
program, der er hurtigere, lettere at anvende, mere driftssikkert, 
mere komplet og mere produktivt end dets forgængere eller 
konkurrerende produkter. — den person, hos hvem eneretten opstår, defineres 
— de handlinger, som forudsætter rettighedshaverens tilladelse, 
og de handlinger, der ikke udgør nogen ophavsretlig kræn­
kelse, fastlægges 
— varigheden af og vilkårene for beskyttelsen af 
edb-programmer defineres. 
II. EKSISTERENDE BESKYTTELSESFORANSTALT­
NINGER 3. Karakteren af den valgte immaterialretlige beskyttelse 
2.9. Følgende lande har udtrykkeligt tillagt edb-programmer 
ophavsretlig beskyttelse: Australien, Brasilien, Chile, Den Domi­
nikanske Republik, Frankrig, Vesttyskland, Ungarn, Indien, 
Indonesien, Japan, Malaysia, Mexico, Philippinerne, Repu­
blikken Korea, Singapore, Spanien, Trinidad og Tobago, 
Tyrkiet, Det Forenede Kongerige og USA. I en lang række 
lande har man også lovforslag om sådan ophavsretlig beskyttelse 
under overvejelse, herunder i Danmark, Italien og Nederlan­
dene. 
2.10. En analyse af de eksisterende ophavsretslovgivninger i 
medlemsstaterne har vist, at der på ét punkt allerede er en stor 
forskel: beskyttelsesperioden varierer fra 25 år regnet fra 
skabelsen til 70 år efter ophavsmandens død. Der findes også 
andre divergenser, hvis man tager hensyn til domstolenes 
fortolkning af ophavsretslovene. Det er korrekt, at domstolene 
indtil dato kun har haft få lejligheder til at behandle sager, der 
vedrører beskyttelse af edb-programmer, men hvad angår den 
grundlæggende betingelse for beskyttelse, nemlig kriteriet 
vedrørende originalitet, anlægges der i medlemsstaterne diverge­
rende fortolkninger, der medfører en forskel med hensyn til 
hvilke edb-programmer, der kan betragtes som ophavsretligt 
beskyttede. Samme usikkerhed gør sig gældende med hensyn til 
omfanget af den beskyttelse, edb-programmer tillægges inden 
for rammerne af ophavsretslovgivningen. 
III. HARMONISERING AF BESKYTTELSESFORAN­
STALTNINGER 3.1. Selv om det er blevet klart fastslået, at der er behov for 
en retlig beskyttelse på dette område, samt at divergenser 
mellem medlemsstaternes lovgivninger kan resultere i en situa­
tion, der skader det indre markeds funktion, er det spørgsmål 
blevet rejst, om det er mest hensigtsmæssigt at vælge en ophavs­
retlig beskyttelsesform. Der findes forskellige retlige beskyttel-
sesformer, der allerede har været anvendt i praksis med henblik 
på at beskytte edb-programmer. 
I. PATENTRETLIG BESKYTTELSE 
3.2. Hvad angår patentretlig beskyttelse, synes denne 
mulighed i samtlige medlemsstater at være begrænset til de 
programmer, der udgør en del af en patenterbar opfindelse, der 
er af teknisk karakter, og som opfylder det almindelige krite­
rium for patentbarhed. Men selv for den begrænsede gruppe af 
edb-programmer, som måtte opfylde de fleste af disse betin­
gelser, vil kravet om opfindelseshøjde for langt de fleste værdi­
fulde edb-programmers vedkommende føre til den konklusion, 
at betingelserne for patentretlig beskyttelse ikke er opfyldt. 
Opfindelseselementet knytter sig ofte til de for edb-program-
merne underliggende algoritmer, der normalt ikke anses for 
patenterbare, ligesom heller ikke matematiske formler, prin­
cipper eller naturlove. Patentbeskyttelse kan således spille en 
begrænset rolle ved den retlige beskyttelse af edb-programmer, 
men er ikke en adækvat løsning med henblik på en generel 
retlig beskyttelse af sådanne værker. 
II. AFTALERETLIG BESKYTTELSE 
2.11. Sådanne forskelle i lovgivningerne kan kun tillades 
opretholdt, hvis de ikke påvirker det indre markeds funktion. 
Intellektuelle rettigheder, der ifølge selve deres karakter er terri-3.3. Hvad angår aftaleretten er der her tale om en brugbar 
beskyttelsesform, idet der kan indgås individuelle kontraktlige 
relationer, og hvor overholdelse af kontraktens bestemmelser 
12. 4. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 91/7 
kan kontrolleres. Meget af det programmel, der i dag bringes på 
markedet, gøres til genstand for licensaftaler mellem rettigheds­
haveren og brugeren. Dette er uomtvisteligt den normale måde, 
hvorpå edb-programmer markedsføres, dog med undtagelse af 
det mest simple masseproducerede programmel, som f.eks. 
underholdningsspil eller standardpakker til erhvervslivet. I 
sådanne licensaftaler kan rettighedshavere opstille begræns­
ninger for brugerens aktiviteter for så vidt angår alle handlinger, 
der er knyttet til brugen af programmet. Brugeren er frit stillet 
med hensyn til at acceptere eller afvise de rådighedsbegræns-
ninger, som foreslås i en licensaftale. Men på visse områder 
giver styrkebalancen mellem producenten og brugeren af et 
edb-program ikke brugeren mulighed for at forhandle sig frem 
til rimelige kontraktvilkår, fordi visse programmelleverandører 
står så stærkt på markedet. Det synes derfor nødvendigt at 
opstille grundlæggende beskyttelsesprincipper, der finder anven­
delse uden hensyn til eventuelle specifikke kontraktbestem­
melser. Men der bør være basis for individuelt forhandlede 
løsninger, forudsat de ikke er i strid med den gældende konkur­
rencelovgivning. 
3.4. På kontraktligt grundlag kan der dog ikke sikres en 
effektiv beskyttelse mod de fleste former for misbrug. Hvad 
navnlig angår edb-programmer, der markedsføres i massevis til 
brug for mikrodatamater og edb-spil, der ikke behøver at vedli­
geholdes, udgør kontraktlige bestemmelser ikke et adækvat 
middel til at forhindre tredjemands kopiering og brug af 
edb-programmer. Det er heller ikke helt klart, hvorvidt den 
såkaldte praksis med »shrink-wrap licensing«, hvor vilkårene for 
brugen er vedhæftet et produkt, som i enhver anden henseende 
er »solgt« til brugeren, udgør en gyldig licensaftale i samtlige 
lande. 
3.5. Det foreslås derfor, at indrømmelse af og begrænsninger 
i eneretten til et edb-program, afspejler disse forskellige former 
for kommerciel udnyttelse i form at direkte salg eller meddelelse 
af licens. Hvor ordet »salg« benyttes i dette ords normale betyd­
ning, må visse rettigheder til brugen af programmet anses for 
overgået til køberen sammen med det fysiske eksemplar af 
edb-programmet. Dersom der indgås en licensordning i tradi­
tionel betydning, dvs. hvor begge parter underskriver en skriftlig 
kontrakt, kan retten til at bruge det i licens meddelte program 
— med visse få undtagelser — stadig begrænses ved kontrakt­
lige ordninger. Leverandøren kan således frit vælge, hvilken 
markedsføringsform der er bedst for hans produkt, ligesom 
brugeren også kan vælge, om han foretrækker et direkte køb 
eller en licensordning. 
III. OPHAVSRETLIG BESKYTTELSE 
3.6. Af de bemærkninger Kommissionen har fået forelagt 
under den konsultation, der fandt sted efter offentliggørelsen af 
Grønbogen, fremgår det helt klart, at en ophavsretlig beskyt­
telse anses for den mest velegnede foranstaltning. Da tendensen 
går i retning af, at ophavsretlig beskyttelse er det bedste middel 
til at sikre international beskyttelse af programmer ikke alene 
mellem medlemsstaterne indbyrdes, men også i forholdet til 
Fællesskabets handelspartnere, kan det næppe undre, at så 
mange af dem, der er fremkommet med bemærkninger til Grøn­
bogen, har udtalt, at harmonisering af ophavsretslovgivningerne 
inden for Fællesskabet nu er blevet en prioriteret opgave. Det er 
endvidere opfattelsen, at det er ønskeligt, at edb-programmer 
beskyttes ophavsretligt som litterære værker. Ophavsret er en løsning, der kan sikre en adækvat beskyttelse mod misbrug og 
navnlig mod uautoriseret reproduktion. Det har allerede før vist 
sig, at ophavsret kan tilpasses nye teknologier, såsom film og 
radio- og tv-udsendelser. En ophavsretlig beskyttelse giver ikke 
et monopol, der hindrer uafhængig skabervirksomhed. Ophavs­
retten beskytter kun udtryksformen, men ikke værkets underlig­
gende idé. En ophavsretlig beskyttelse blokerer derfor ikke 
tekniske fremskridt eller afskærer personer, der selvstændigt 
udvikler et edb-program, fra at høste frugterne af deres arbejde 
og investeringer. 
3.7. Ophavsretlig beskyttelse åbner mulighed for at sikre en 
rimelig balance mellem på den ene side en for snæver beskyt­
telse og på den anden side en for vidtgående beskyttelse. En 
ophavsretlig beskyttelse er så fleksibel, at der kan opnås et rime­
ligt kompromis mellem de to modstående interesser, nemlig 
hensynet til producenterne eller leverandørerne på den ene side 
og hensynet til brugerne af edb-programmer på den anden side. 
Men den primære fordel ved denne form for immaterialretlig 
beskyttelse ligger i det forhold, at beskyttelsen kun omfatter 
værkets individuelle udformning, hvorved der således sikres en 
tilstrækkelig fleksibilitet, der åbner mulighed for, at andre 
ophavsmænd kan skabe lignende eller ligefrem identiske 
programmer, forudsat at de afholder sig fra kopiering. Dette er 
særdeles vigtigt, fordi antallet af til rådighed stående algoritmer, 
hvorpå edb-programmer er baseret, er meget stort, men ikke 
ubegrænset. 
3.8. Visse lande har indført særbestemmelser baseret på 
værkskategorien i deres ophavsretlige love for at tilpasse den til 
eventuelle forskelle mellem edb-programmer og andre mere 
traditionelle litterære værker. Sådanne særbestemmelser bør 
begrænses til et minimum, således at man ikke kommer til at 
udhule fordelen ved den ophavsretlige beskyttelse, der er tilveje­
bragt ved Bernerkonventionen og Verdenskonventionen om 
Ophavsret. I dette direktiv søger man derfor i videst mulig 
omfang at holde sig inden for de fælles parametre, der i dag 
gælder for beskyttelsen af litterære værker i EF-landene. 
3.9. En ophavsretlig beskyttelse af edb-programmer rejser to 
specifikke spørgsmål, nemlig spørgsmålet om standardisering af 
visse aspekter af edb-programmerne for at sikre en større drifts­
kompatibilitet mellem de forskellige former for edb-udstyr og 
edb-programmel, samt spørgsmålet om i hvilket omfang oplys­
ninger vedrørende adgangsprotokoller og grænseflader, som 
sikrer en sådan driftskompatibilitet, skal stilles til rådighed. En 
tendens i retning af større standardisering af produkter inden 
for edb- og telekommunikationsbrancherne er godt i gang 
takket været tilskyndelse og initiativer fra både Kommissionens 
og de berørte branchers side. Mange aspekter af spørgsmålet 
om indbyrdes driftskompatibilitet med hensyn til edb-udstyr og 
edb-programmel er allerede blevet reguleret af den internatio­
nale standardiseringsorganisation med dennes initiativ til tilveje­
bringelse af åbne standarder. Hertil kommer, at eksistensen af 
organer såsom X/Open indicerer, at dele af edb-branchen er 
villig til at lade ejendomsretten til visse dele af programmer 
overgå til almen eje for derved at sikre større kompatibilitet 
mellem systemerne. Bestemmelserne i dette direktiv skulle kunne 
bidrage til en større brug af standarder, fordi de retligt set mere 
præcist fastlægger, hvilke enerettigheder der tilkommer ophavs­
manden til et edb-program. 
3.10. Hvad angår beskyttelse af »adgangsprotokoller og 
grænseflader«, har man i Grønbogen rejst spørgsmålet om, 
hvorvidt disse programdele skal tillæges ophavsretlig beskyttelse. 
Nr. C 91/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 4. 89 
3.11. For at kunne producere indbyrdes kompatible systemer 
er det nødvendigt at kopiere ideer, regler eller principper, der 
specificerer grænseflader mellem systemer, men det er ikke 
nødvendigt at reproducere den kode, der implementerer dem. 
Ideer, regler eller principper kan anvendes af en hvilken som 
helst programmør ved skabelsen af en selvstændig implemente­
ring af disse i et kompatibelt program. 
3.12. Det står derfor konkurrenter frit for — når de ved en 
selvstændig analyse får fastlagt, hvilke ideer, regler og prin­
cipper der benyttes — at skabe deres egen implementering af 
disse ideer, regler og principper for derved at kunne fremstille 
kompatible produkter. De kan bygge på den samme idé, men 
må ikke benytte den samme udformning, som andre beskyttede 
programmer har. Der er således ikke noget monopol på infor­
mationen som sådan, idet der kun består beskyttelse for den 
form, hvori den pågældende information udtrykkes. 
3.13. Hvis der med hensyn til den kode, der implementerer 
ideerne, reglerne eller principperne, opstår lighedspunkter 
mellem kompatible programmer, fordi der uundgåeligt vil være 
bestemte udtryksformer, hvor grænsefladespecifikationerne er af 
en sådan art, at der under de givne omstændigheder ikke er 
mulighed for nogen forskellig implementering, vil der normalt 
ikke kunne være tale om krænkelse af ophavsret, fordi det 
under disse omstændigheder er almindeligt anerkendt, at idé og 
udtryk af idéen er sammenfaldende. 
3.14. Det er ganske vist teknisk set muligt at pille et program 
fra hinanden for derved at få adgang til information om 
adgangsprotokoller og grænseflader, men en sådan fremgangs­
måde er både langsommelig, bekostelig og ineffektiv. Det er 
normalt mere effektivt for de involverede parter at indgå en 
aftale om, under hvilke vilkår information vil blive stillet til 
rådighed. Problemer vedrørende adgang til information må 
løses via andre midler, der falder uden for dette direktivs 
rammer. 
3.15. På grund af den hurtige udvikling inden for edb-indu-
strien vil Kommissionen til stadighed overvåge disse spørgsmål. 
4. Relation til internationale konventioner 
Ophavsret har den yderligere fordel, at det i kraft af Bernerkon­
ventionen og Verdenskonventionen om Ophavsret sikres en 
meget omfattende international beskyttelse af de således omfat­
tede værker. Selv om ingen af konventionerne udtrykkeligt 
nævner edb-programmer blandt de ophavsretlige beskyttede 
værker, er det den generelle opfattelse, at når nye former for 
intellektuelle rettigheder udvikles, vil de være omfattet af 
konventionerne, forudsat at udarbejdelsen af sådanne nye 
former for værker involverer en tilsvarende kreativitet, som 
andre værker involverer. Den konklusion, at et edb-program 
rent faktisk er et litterært »værk« i henhold til Bernerkonven­
tionen og Verdenskonventionen om Ophavsret, fører til den 
formodning, at dersom en medlemsstat indrømmer beskyttelse i 
henhold til Bernerkonventionen, vil den anvende princippet om 
indrømmelse af samme behandling til statsborgere fra andre 
konventionslande som indrømmes egne statsborgere (national 
treatment). Uanset hvilke teoretiske fordele en »sui 
generis«-lovgivning på dette område måtte indebære, vil de med 
en anvendelse af de internationale konventioner forbundne 
fordele veje tungere. 5. Retsgrundlaget 
5.1. I Hvidbogen om Gennemførelsen af Det Indre Marked 
udtalte Kommissionen, at den tillagde det særdeles stor betyd­
ning, at der indførtes en EF-ramme for retlig beskyttelse af 
programmel, og bebudede, at et direktivforslag herom ville blive 
udarbejdet. Det foreliggende direktivforslag udgør således en 
del af Kommissionens program for gennemførelsen af det indre 
marked inden 31. december 1992. 
5.2. Da det er hensigten at fastsætte grundlæggende fælles-
principper, er et direktiv det mest hensigtsmæssige retsinstru-
ment med henblik på harmonisering af medlemsstaternes lovgiv­
ninger vedrørende retlig beskyttelse af edb-programmer. 
5.3. Da forskelle og uklarhed med hensyn til den retlige 
beskyttelse af edb-programmer kan have en negativ indvirkning 
på gennemførelsen af et fælles marked for disse produkter, må 
EØF-Traktatens artikel 100A anses for det mest hensigtsmæs­
sige retsgrundlag for det her foreliggende direktivforslag. 
Med henblik på gennemførelsen af det indre marked inden 
31. december 1992 indeholder artikel 100A, stk. 1, andet 
punktum, en undtagelsesbestemmelse fra artikel 100. Denne 
undtagelsesbestemmelse lyder som følger: 
»Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag 
af Kommissionen, i samarbejde med Europa-Parlamentet og 
efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg, vedtager de 
foranstaltninger med henblik på indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes ved lov eller administrativt fastsatte bestem­
melser, der vedrører det indre markeds oprettelse og funktion.« 
Ifølge EØF-Traktatens artikel 8A, stk. 2, indebærer det indre 
marked »et område uden indre grænser med fri bevægelighed 
for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstem­
melse med bestemmelserne i denne Traktat.« 
5.4. Det foreliggende direktivforslag vil fremme den fri 
udveksling af edb-programmer, eftersom edb-branchen i de 
lande, hvor edb-programmer klart er beskyttet, i dag står i en 
mere gunstig situation end edb-branchen i de lande, hvor 
beskyttelsen er uklar; sådanne forskelle i den retlige beskyttelse 
fordrejer etablerings- og konkurrencevilkårene i medlemssta­
terne for de virksomheder, hvis aktivitetsområde omfatter 
edb-programmer. Denne situation kan påvirke væksten inden 
for Fællesskabets programmelindustri, ligesom den også kan 
påvirke det indre markeds funktion. Hertil kommer, at innova­
tion og tekniske fremskridt inden for Fællesskabet vil blive 
fremmet, dersom man harmoniserer de betingelser, hvorunder 
resultater af forskning og udvikling på edb-programområdet 
sikres en ensartet retlig beskyttelse i medlemsstaterne. 
5.5. Ved udarbejdelsen af dette forslag tog Kommissionen 
hensyn til de i EØF-Traktatens artikel 8C opstillede krav og 
nåede til den konklusion, at særlige bestemmelser eller undta­
gelser ikke på nuværende stadium var berettigede. 
5.6. Kommissionen har ligeledes undersøgt spørgsmålet om 
det høje beskyttelsesniveau, der er foreskrevet i EØF-Traktatens 
artikel 100A, stk. 3, når der er tale om sundhed, sikkerhed, 
miljøbeskyttelse og forbrugerbeskyttelse. 
Denne undersøgelse er foretaget i fortsættelse af konsultationer 
med edb-branchen og de af arbejdsmarkedets parter, der er 
berørt, samt i lyset af en analyse af de på dette område forelig­
gende risici og den europæiske industris nuværende teknolo­
giske potentiel. I det foreliggende forslag har man taget fuldt ud 
hensyn til disse forhold i lyset af denne traktatbestemmelses 
overordnede mål. 
12. 4. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 91/9 
DEL 2 — SÆRLIGE BESTEMMELSER 
Artikel 1 
Beskyttelsens genstand 
1. Der er ikke i denne artikel givet en definition på, hvad der 
skal forstås ved »edb-program«. Eksperter på området har givet 
udtryk for, at en definition i direktivet af, hvad der skal anses 
for et program, uvægerligt med tiden vil blive forældet, når 
fremtidig teknologi ændrer karakteren af programmer, således 
som de eksisterer i dag. 
På teknologiens nuværende stade må begrebet »program« 
forstås som et sæt instruktioner — uanset hvorledes disse er 
udtrykt med hensyn til form, sprog, notation eller kode — der 
har til formål at bringe en datamat til at udføre en bestemt 
opgave eller funktion. 
Begrebet må anses at omfatte alle former for programmer — 
dvs. både programmer, som umiddelbart kan opfattes af menne­
sket, og maskinlæsbare programmer — på grundlag af hvilke 
det program, der bringer datamaten til at udføre dens funktion, 
er skabt eller kan skabes. 
Forberedende materiale og designmateriale, såsom rutedia­
grammer og beskrivelser af rækkefølgen af skridt udformet i 
almindeligt sprog, falder også ind under begrebet, på samme 
måde som programmer, der er konkretiseret i fysisk form i selve 
maskinellet enten fast indbygget i eller som et udtageligt 
element. Materiel såsom brugermanualer eller vedligeholdelses-
manualer betragtes ikke som en del af eller en manifestation af 
et program. Herfra er dog undtaget tilfælde, hvor store dele af 
et program er reproduceret i dokumentationen, idet sådanne 
programuddrag er beskyttet af den programmet indrømmede 
ophavsret og dette uanset hvilke andre rettigheder, der måtte 
bestå for manualen eller anden dokumentation i øvrigt. 
2. Medlemsstaterne skal anvende samme beskyttelsesbestem­
melser for edb-programmer som for litterære værker. Et 
program frembyder samme karakteristika som et litterært værk, 
idet det finder sprogligt udtryk i en opfattelig form af en idé 
eller idérække, der er resultatet af menneskelig færdighed, og 
åndsindsats, og som kan gøres til genstand for reproduktion. 
Den omstændighed, at sproget kun er forståeligt for fagfolk, og 
at visse manifestationer af programmet kan have en udformning, 
der ikke kan opfattes med menneskets sanser, udelukker ikke, at 
programmer kan beskyttes som litterære værker, da andre litte­
rære værker også kan være fikseret på medier, der forudsætter 
brug af en mekanisk anordning, hvis de skal kunne opfattes med 
menneskets sanser. 
For at undgå retlig uklarhed må edb-programmer beskyttes som 
litterære værker, og ikke »som om« de var litterære værker eller 
hermed »sidestillede« værker. Programmer skal således ikke 
behandles som en ny og særskilt »underkategori« under litterære 
værker. Hvis edb-programmer ikke får samme fulde beskyttelse, 
som generelt gælder for litterære værker i medlemsstaterne, kan 
dette resultere i divergenser med hensyn til karakteren og 
omfanget af beskyttelsen og usikkerhed med hensyn til, hvor 
omfattende en beskyttelse sådanne værker nyder i henhold til 
Bernerkonventionen og Verdenskonventionen om Ophavsret. 
3. Det er ikke selve idéen, men måden hvorpå denne 
udtrykkes, der beskyttes ved ophavsret. Det vil således sige, at 
beskyttelsen af et edb-program omfatter programmet som 
helhed og de enkeltdele, dette består af, forudsat at disse repræ­
senterer en tilstrækkelig grad af kreativitet til, at de i sig selv 
kan betragtes som »værker«. Det eneste kriterium, der bør anvendes for at konstatere, om der foreligger et beskyttelsesvær­
digt værk, er kravet om originalitet, dvs. at værket ikke må være 
kopieret. Der bør ikke anvendes andre æstetiske eller kvalitative 
kriterier. Subrutiner samt andre rutiner, der tilsammen udgør 
moduler, som så igen udgør programmer, kan alle være beskyt-
telsesberettigede, uden at det i øvrigt i den forbindelse spiller 
nogen rolle, om programmet som helhed, dvs. kompilationen af 
disse elementer, er beskyttet. Algoritmerne i subrutinerne kan 
normalt ikke i sig selv få ophavsretlig beskyttelse, da de ifølge 
deres natur svarer til matematiske formler. De kan undtagel­
sesvis opnå patentretlig beskyttelse. Tilsvarende gælder det, at 
idéerne, principperne og logikken bag et program ikke kan 
indrømmes ophavsretlig beskyttelse. 
4. a) Mange algoritmer og subrutiner er almindeligt brugt 
(banale) i branchen. De kan være overdraget eller over­
gået til almen eje (public domain), eller der kan være tale 
om de facto-standardrutiner eller -algoritmer. Dersom et 
program helt eller delvist er opbygget af sådanne banale 
eller ubeskyttede algoritmer og rutiner, kan det alligvel 
beskyttes som en kompilation, forudsat at denne er 
original i den ovenfor omhandlede forstand, samt at der 
er udvist en vis færdighed og åndsindsats i skabelsen af 
kompilationen. 
b) Et stadigt stigende antal programmer skabes nu på 
datamat. Dette betyder, at program A bruges til at skabe 
program B, C osv. med et vist mål af menneskelig indsats 
ved udvælgelsen af, hvilke midler der er mest hensigts­
mæssige for at realisere målsætningen. Program A kan i 
denne sammenhæng sidestilles med et litterært værk, 
såsom et leksikon, der kan bruges i forbindelse med 
skabelsen af andre litterære værker. Selv om en stor del af 
det rutinemæssige programmeringsarbejde nu sker rent 
maskinelt, er den menneskelige åndsindsats fortsat et 
afgørende element i den skabende proces. Det foreslås 
derfor, at programmer, der er produceret på denne måde, 
i og med at de opfylder betingelserne for at kunne 
betragtes som »originale værker«, bør beskyttes på samme 
måde som programmer, der er frembragt uden maskinel 
hjælp. 
Artikel 2 
Ophavsmanden til et program 
1. I lighed med alle litterære værker må spørgsmålet om, 
hvem der skal anses at være ophavsmanden til et program, løses 
således, at ophavsmand anses at være den eller de fysiske 
personer, der har skabt værket. Selv om retten til at udøve 
enerettighederne kan overdrages til andre, bevarer ophavs­
manden en ideel uoverdragelig ret til at påberåbe sig paterni-
teten til sit værk. 
2. Ophavsretten til et værk, der er frembragt af en gruppe af 
personer, således som det normalt er tilfældet ved udviklingen af 
edb-programmer, udøves i fællesskab, medmindre de pågæl­
dende personer ved aftale fastsætter andet. 
3. Edb-programmer frembringes ofte af free lance-program-
mører, der arbejder på specielle projekter for organer, der har 
Nr. C 91/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 4. 89 
bestilt et bestemt program. I sådanne tilfælde er det normalt — 
medmindre parterne aftaler andet — at den person eller den 
enhed, der har bestilt arbejdet, ønsker at få tillagt eneretten til 
programmet, dog med undtagelse af ophavsmandens ideelle ret 
til at påberåbe sig paterniteten til værket, jf. artikel 2, stk. 1, 
ovenfor. 
4. Dersom en programmør er ansat med henblik på at 
udvikle programmer for et selskab eller et organ, vil arbejdsgi­
veren normalt kræve, at retten til at udøve eneretten til 
programmet tilfalder ham med undtagelse af ophavsmandens 
ideelle ret til at påberåbe sig paterniteten til værket, medmindre 
parterne måtte aftale andet. Hvad angår den situation, der er 
beskrevet i dette stykke og i artikel 2, stk. 3, ovenfor, et det 
hensigten med dette direktiv at opnå en vis harmonisering af 
gældende praksis i medlemsstaterne. Men forhandlingen af 
ansættelseskontrakter og af de nærmere vilkår for bestilt arbejde 
må stadig i vidt omfang være genstand for aftalefrihed mellem 
parterne. 
Hvad angår andre aspekter af ophavsmandens ideelle rettig­
heder (droit moral) såsom retten til at kræve, at værkets inte­
gritet ikke krænkes, er karakteren af edb-programmer af en 
sådan art, at betydelige ændringer og genbrug af dele af 
programmet til stadighed finder sted, og begrebet »værkets inte­
gritet« er af langt mindre relevans for ophavsmanden end det 
traditionelt er tilfældet, når er tale om andre litterære værker. 
5. Som nævnt under artikel 1, stk. 4, litra b), frembringes en 
lang række værker nu ved hjælp af et edb-program, der tjener 
som redskab for skabelsen af nye programmer. Der rejser sig da 
spørgsmålet om, hvorvidt ophavsretten til de programmer, der 
frembringes ved hjælp af det første edb-program, tilkommer 
skaberen af det første program eller den person, der ved hjælp 
af det første edb-program frembringer andre værker. Da det 
første program — for så vidt angår dets funktion — ikke er 
forskelligt fra andre redskaber, der bruges til at skabe et værk, 
såsom en instruktionsmanual, ved hjælp af hvilken et andet værk 
skabes, synes det rimeligt, at den person, der benytter et sådant 
redskab til at skabe programmer, betragtes som værende 
ophavsmanden til disse programmer. I praksis kan en sådan 
person være edb-operatøren eller de fysiske eller juridiske 
personer, der har retten til at udøve rettighederne til et 
program, som er blevet lavet på bestilling, eller som er blevet 
frembragt af deres ansatte. I disse situationer er det tvivlsomt, 
om den ideelle ret til at påberåbe sig paterniteten til maskinelt 
frembragte programmer kan opretholdes. Den menneskelige 
åndsindsats ved skabelsen af maskinelt frembragte programmer 
kan være ret beskeden og vil med tiden blive endnu mindre. 
Men en såkaldt menneskelig »ophavsmand« i bredeste forstand 
er altid til stede og må have ret til at påberåbe sig »forfatter­
skab« til programmet. 
Artikel 3 
Den beskyttelsesberettigede personkreds 
1. Dersom litterære værker, der er frembragt af fysiske eller 
juridiske personer, i dag beskyttes ophavsretligt i en medlems­
stat, enten fordi den fysiske person er statsborger eller har 
bopæl i vedkommende stat, eller fordi den juridiske person har 
en faktisk og reel tilstedeværelse i staten, skal edb-programmer 
tillægges samme beskyttelse. Dersom en medlemsstat tillægger 
beskyttelse ud fra kriteriet om, hvor det litterære værk først er 
blevet udgivet, skal det samme kriterium også gælde for edb-programmer. Bernerkonventionens regler om national 
behandling finder således også anvendelse på edb-programmer 
ligesom på alle andre litterære værker. 
2. Som nævnt ovenfor frembringes edb-programmer ofte af 
et stort team af programmører, hvoraf nogle i dag ikke vil være 
beskyttelsesberettiget ud fra det ovenfor under artikel 3, stk. 1, 
nævnte kriterium om bopæl, nationalitet eller første udgivelse. 
Denne anomali kan fjernes, dersom Bernerkonventionens artikel 
3 og 5 udvides til at gælde for alle ophavsmænd, når et værk er 
frembragt i fællesskab, forudsat at mindst én person af gruppen 
kan gøre krav på retsbeskyttelse. På denne måde vil program­
mører uden for Fællesskabet, og herunder navnlig program­
mører fra udviklingslande, der samarbejder om fælles projekter 
sammen med programmører fra EF-landene, ikke blive urimeligt 
ugunstigt stillet. 
Artikel 4 
De enkelte enerettigheder 
1. a) I henhold til den traditionelle ophavsretlige beskyttelse af 
litterære værker omfatter ophavsmandens enerettigheder 
retten til at tillade eller forbyde reproduktion, ændring 
eller oversættelse af hans værk. Bernerkonventionen 
tillægger ikke udtrykkeligt en ret til at kontrollere spred­
ningen af værker, men enerettigheder med hensyn til 
reproduktion udøves i praksis i de fleste lande, der er 
medlemmer af Bernerunionen, for herved at give ophavs­
manden mulighed for selv at bestemme, hvorledes hans 
værk skal markedsføres. 
Den i artikel 4, stk. 1, litra a), hjemlede ret til at tillade 
eller forbyde reproduktion er af fundamental betydning, 
hvis edb-programmer skal sikres en adækvat beskyttelse. 
Til forskel for andre former for litterære værker kan et 
edb-program ikke opfylde sit formål, medmindre det 
»reproduceres«. Denne »reproduktion« må ikke forveksles 
med »kopiering«. Edb-programmer kan helt eller delvis 
genskabes som led i datamatens bearbejdningsprocesser, 
når programmet køres. Disse processer resulterer ikke i 
nogen permanent kopi, selvom dele af programmet ved 
kørslen heraf kan blive »reproduceret« og anbragt i andre 
dele af datamatens arbejdslager. Disse operationer, 
hvorved programmet midlertidigt kopieres, flyttes og 
lagres, behøver ikke efterlade spor, når kørslen er 
afsluttet. »Kopiering« i dette ords sædvanlige betydning, 
hvorved der menes, at der produceres endnu en perma­
nent version af originalen, finder med andre ord ikke 
sted, medmindre der fremstilles en sikkerhedskopi af 
programmet. I tilfælde, hvor programmer benyttes på 
licensbetingelser, bør reproduktion uden tilladelse 
forbydes, først og fremmest fordi alle handlinger, der kan 
krænke ophavsmandens rettigheder, nemlig ladning, 
udlæsning, kørsel, transmission og lagring af programmet, 
kun kan gennemføres gennem reproduktion af 
programmet. 
Indladning af et program må anses som en af eneretten 
omfattet handling, idet denne handling normalt på nuvæ­
rende tidspunkt forudsætter hel eller delvis reproduktion 
af programmet. I fremtiden vil programmer ofte tage form 
af medier, der fysisk indsættes i datamaten, f.eks. chips, 
eller de vil kunne udgøre en integrerende del af maski­
nellet. I sådanne tilfælde behøver det ikke længere være 
12. 4. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 91/11 
nødvendigt at reproducere programmet for at arbejde 
med det. Under de nuværende omstændigheder må man 
på grund af risikoen for, at uautoriserede brugere kan 
trænge ind og manipulere med programmet, anlægge det 
synspunkt, at ophavsmanden fortsat bør bevare eneretten 
til at kontrollere ladning af sine programmer. 
På samme måde gælder det, at udlæsning, kørsel, trans­
mission og lagring involverer reproduktion af programmer 
og derved kan berøre rettighedshaverens interesser. 
Edb-programmer er særligt sårbare, ikke blot over for 
kopiering ad elektronisk vej, men også over for uautori­
seret ændring, destruktion og forvanskning enten med 
økonomisk vinding for øje eller af politiske grunde. 
Edb-programmer, der kontrollerer bank-, militær- og 
sikkerhedsoperationer, må beskyttes mod angreb 
(hacking), dvs. at uautoriserede personer trænger ind i 
systemet for at fjerne, supplere eller ændre data i 
systemet. Sådan ulovlig adfærd eller sabotage kan kun 
bekæmpes, hvis programmets ophavsmand har vidtgående 
og retshåndhævelige beføjelser til at hindre reproduktion 
af programmer. 
b) Litterære værker, dvs. f.eks. en roman, kan ofte omar­
bejdes til en anden litterær genre, f.eks. et skuespil. Litte­
rære værker oversættes ofte fra et sprog til et andet. Hvad 
angår edb-programmer gælder det — uanset om der er 
tale om oversættelse fra en menneskelig læsbar form til en 
maskinlæsbar form, eller fra ét programmeringssprog til et 
andet, eller der er tale om, at et program, der er skrevet 
til at udføre én bestemt opgave, ændres til at udføre en 
anden — at det mest dækkende ord for disse aktiviteter er 
»bearbejdning«. Begrebet »bearbejdning« i dette direktiv 
skal derfor forstås som omfattende »oversættelse«. 
c) Kontrollen med spredning af edb-programmer — det 
være sig ved salg eller ved meddelelse i licens — udøves 
normalt af programmets ophavsmand, enten direkte, hvis 
han samtidig er producent af det markedsførte produkt, 
eller indirekte ved, at han har overdraget sin ret til en 
udgiver eller producent af programmer. Ophavsmandens 
ret er normalt udtømt, når først produktet er markedsført 
med hans samtykke. I direktivforslaget fastsættes det, 
hvad angår leje, leasing og licensoverdragelse af 
programmel, at spredningsretten ikke er udtømt første 
gang, programmet sælges, leases eller gives i licens. Dette 
giver rettighedshaveren mulighed for at udøve kontrol 
med udlejning af produkter, der tidligere er blevet solgt, 
leaset eller givet i licens, og for vedvarende at have 
kontrol med udlejning, leasing og licensoverdragelse af 
produkter, der tidligere er blevet udspredt på denne måde. 
Når først et produkt er blevet solgt med rettighedshave­
rens samtykke, kan denne ikke længere udøve kontrol 
med efterfølgende salg, dvs. salg til tredjemand af lovligt 
købte programmer. På tilsvarende måde gælder det med 
hensyn til indførsel af programmer med henblik på salg, 
licensoverdragelse, leasing eller leje, at rettighedshaverens 
ret til at udøve kontrol over senere indførsler er udtømt, 
når først programmet er blevet indført i Fællesskabet med 
dennes samtykke. Det er af afgørende betydning, at rettighedshavere 
hjemles ret til at udøve kontrol med udlejning af 
programmer, der er solgt eller givet i licens, hvis man skal 
undgå uautoriseret kopiering af programmer. Det er i dag 
muligt meget billigt at leje en kopi af en programmel-
pakke, at kopiere den hjemme ved hjælp af forholdsvis 
billigt udstyr og derefter straks returnere den. I betragt­
ning af de fleste programmers kompleksitet og af, at de 
anvendes til et bestemt formål og ikke bare til underhold­
ning, er det klart, at billig kortvarig udlejning giver 
personer, der kopierer hjemme, mulighed for at slippe for 
at skulle købe eller lease et program. Udlejning påfører 
således rettighedshaveren stor skade og bør derfor kunne 
forbydes, med de begrænsede undtagelser, der fremgår af 
nedenstående artikel 5. 
Artikel 5 
Undtagelser fra eneretten 
1. Når et program sælges til offentligheden, ligger det i 
sagens natur, at der gælder visse rettigheder til at bruge det 
således erhvervede produkt. Disse rettigheder må nødvendigvis 
omfatte retten til at bruge programmet uden yderligere udtryk­
kelig tilladelse fra rettighedshaverens side. Det bør ikke være 
nødvendigt at indhente rettighedshaverens tilladelse til at udlåne 
programmet til tredjemand eller til at benytte det på et bestemt 
udstyr eller på et bestemt sted. På samme måde gælder det for 
handlinger såsom ladning, udlæsning, kørsel, transmission og 
lagring, at de ikke forudsætter en udtrykkelig tilladelse fra 
rettighedshaverens side, forudsat at disse handlinger — specielt 
transmission og lagring — kun finder sted med henblik på brug 
af programmet og ikke resulterer i en ny permanent kopi af 
programmet. Når tredjemand midlertidigt eller permanent trans­
mitterer eller lagrer programmer, der lovligt er erhvervet af en 
køber til eget brug, kan dette således ikke henføres under 
undtagelserne fra de i artikel 4 opregnede enerettigheder, 
hvorimod der ikke kræves nogen tilladelse fra rettighedsha­
veren, når køberen selv midlertidigt foretager sådan transmis­
sion eller lagring med henblik på eget brug. På samme måde vil 
enhver form for reproduktion, som ikke er nødvendig ved 
programmets brug, herunder fremstilling af en sikkerhedskopi 
eller en kopi til privat brug, ikke være tilladt. Er en sikkerheds­
kopi nødvendig for programmets brug, har rettighedshaveren 
normalt givet udtrykkelig tilladelse til fremstilling heraf. 
Der bør kunne udøves kontrol med enhver form for reproduk­
tion, herunder også reproduktion af en del af et program, idet 
også en delvis reproduktion, f.eks. kopiering af protokol- og 
grænsefladeelementer i et givet program, kan være nok til at 
påføre rettighedshaveren stor økonomisk skade. 
Med henvisning til det angelsaksiske retsbegreb »fair dealing«, 
der under visse omstændigheder tillader reproduktion af en 
meget beskeden del af et litterært værk, hersker den opfattelse 
med hensyn til programmer, der overdrages på licensvilkår, 
hvilket i dag er den mest almindelige markedsføringsform, at 
Nr. C 91/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 4. 89 
det står parterne frit for at aftale undtagelser fra ophavsman­
dens eneret til at udøve kontrol over reproduktion af selv meget 
beskedne dele, hvor omstændighederne taler for en sådan 
undtagelse. Hvad angår programmer, der sælges eller stilles til 
rådighed på anden måde end ved skriftlig licensaftale under­
skrevet af begge parter, skal de ophavsretlige bestemmelser, der 
gælder i medlemsstaterne for undtagelser fra ophavsmandens 
eneret til et litterært værk, også gælde for edb-programmer. 
Ved den gængse »shrink wrap licensing« praksis opstiller 
programmets producent visse betingelser for brugen af et 
program, der reelt er blevet »solgt« til kunden. Bestemmelserne i 
artikel 4 og 5 tager sigte på licensaftaler i ordets almindelige 
betydning og på at sikre, at rettighedshaveren kan gøre sin 
eneret gældende over for enhver form for reproduktion og 
bearbejdelse, idet de helt præcise bestemmelser herom fast­
lægges kontraktligt i henhold til licensvilkårene. Hvor der ikke 
er indgået nogen skriftlig licensaftale, således som det er 
tilfældet ved »shrink wrap«-licenser (hvor kunden får kendskab 
til sine rettigheder i forbindelse med købet ved at læse de 
instruktioner, der er indlagt i programmediets emballage) giver 
bestemmelserne i artikel 5, stk. 1, køberen mulighed for at påbe­
råbe sig de ovenfor beskrevne rettigheder. Dette er et nødven­
digt kompromis mellem leverandørens og køberens interesser. 
Artikel 4 i direktivet giver rettighedshaveren vidtgående befø­
jelser til at udøve kontrollen over reproduktion, bearbejdelse og 
spredning, men det ville være urimeligt, om disse beføjelser 
kunne bruges til at begrænse de normale muligheder for at 
udnytte den ejendomsret, der tilkommer en person, som lovligt 
har erhvervet et program ved køb. Hvis programproducenter 
ønsker den større kontrol over reproduktion, bearbejdning og 
spredning af deres programmer, som en licensordning åbner 
mulighed for, forudsætter dette, at den potentielle »køber« læser 
og underskriver en retligt bindende licensaftale på salgsstedet. 
2. Bearbejdelse og oversættelse af programmer er handlinger, 
som en licenstager til et avanceret program ofte ønsker at fore­
tage som led i den normale brug af programmet. Det hænder 
ofte, at specielt fremstillede programmer ikke er stabile, når de 
leveres til slutbrugeren, ligesom programmer ofte må korrigeres 
i brugen eller tilpasses ændrede brugerkrav. Denne korrektion 
og bearbejdning kan i mange tilfælde foretages af brugeren selv. 
Leverandøren kan imidlertid have mange forskellige grunde til 
at søge at bevare sin eneret til at udøve kontrol over bearbejd­
ning og oversættelse. Der kan være knyttet en garanti- og vedli­
geholdelseskontrakt til et leveret program, og en sådan garanti-
og vedligeholdelsesordning vil ikke længere kunne finde anven­
delse, eller kan blive meget bekostelig eller umulig at gennem­
føre i praksis, dersom licenstageren har mulighed for konstant 
at ændre licensprogrammet. Leverandøren vil ved fastsættelsen 
af licensafgiften ofte også tage højde for, hvor stor brug der vil 
blive gjort af programmet, dvs. hvor mange brugere der bliver 
tale om, og hvor stor en del af programmet der skal bruges. 
Denne kontrol over brugen sker ved hjælp af kopieringsbeskyt-
telse og målesystemer indbygget i selve programmet. Hvis 
brugeren havde mulighed for at lave om på programmet, ville 
han frit kunne fjerne disse kontrolmekanismer. Det vil sige, at enhver form for bearbejdning og oversættelse af licenspro­
grammer bør være underkastet rettighedshaverens kontrol med 
nærmere regler herfor fastlagt i en kontrakt mellem leveran­
døren og brugeren. 
3. For eneretten til at udøve kontrol over udlejning, jf. artikel 
4, stk. 1, litra c), gælder der en undtagelse, idet en særlig kate­
gori af brugere kan og bør nyde godt af en særordning. Der 
tænkes her på almennyttige offentlige biblioteker, hvor der er 
almindelig adgang til at benytte og studere edb-programmer. 
Biblioteker kan ved hjælp af visse sikkerhedsordninger udøve 
kontrol over, hvorledes sådanne programmer bruges, og hindre, 
at programmer kopieres eller fjernes. I betragtning af behovet 
for at fremme det almindelige kendskab til edb i hele samfundet 
er det nemlig vigtigt, at offentligheden på bibliotekerne får 
adgang til at studere edb-programmer på samme måde som 
andre litterære værker. 
Artikel 6 
Sekundær krænkelse 
1. For at give rettighedshavere mulighed for at retsforfølge 
krænkelser af deres enerettigheder, jf. artikel 4, må der fast­
sættes bestemmelser for det tilfælde, at ulovlige kopier er blevet 
bragt i omsætning. Uautoriserede kopier kan meget let overføres 
elektronisk fra én »værtsdatamat« til en anden, over lande­
grænser og uden at dette efterlader spor, og der bør derfor også 
kunne skrides ind over for indførsel og besiddelse af ulovlige 
kopier samt over for enhver handel med ulovlige kopier, 
herunder salg, tilbud om salg, modtagelse, transmission og 
lagring af sådanne kopier. 
2. Mange programmer bringes i omsætning med et teknisk 
beskyttelsessystem, der forhindrer eller begrænser muligheden 
for uautoriseret brug eller reproduktion. Hvor rettighedshaveren 
gør brug af sådanne systemer for at beskytte sin eneret, bør det 
være ulovligt at fjerne eller omgå sådanne systemer uden rettig­
hedshaverens tilladelse. Udtrykket »handle med« dækker i 
denne forbindelse salg, tilbud og avertering til salg, transmis­
sion, lagring og modtagelse af midler til omgåelse af beskyttel­
sessystemer, samt formidling af information om, hvorledes 
sådanne beskyttelsessystemer kan omgås eller fjernes. 
Artikel 7 
Beskyttelsens varighed 
Beskyttelsen af litterære værker varer indtil 50 år efter ophavs­
mandens død, men denne beskyttelsesvarighed, der er knyttet til 
en forfatters levetid, kan dog give anledning til visse betænkelig­
heder, i lyset af fælles ophavsret til et værk skabt ved maskinel 
hjælp og med den heraf følgende lange beskyttelsesperiode. 
Disse betænkeligheder vejer tungere end fordelene ved at opret­
holde den klassiske beskyttelsesperiode for »litterære« værker. 
12. 4. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 91/13 
Forslag til Rådets direktiv om retlig beskyttelse af edb-programmer 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Edb-programmer er i dag ikke klart beskyttet i alle 
medlemsstaterne i henhold til de eksisterende lovgiv­
ninger og en sådan beskyttelse, hvor den eksisterer, er af 
forskelligartet karakter; 
udviklingen af edb-programmer forudsætter en investe­
ring af betydelige menneskelige, tekniske og finansielle 
ressourcer, mens edb-programmer kan kopieres til en 
brøkdel af de omkostninger, der er forbundet med en 
selvstændig udvikling af sådanne programmer; edb-programmets funktion er at kommunikere og 
arbejde med andre komponenter i et edb-system og med 
brugere; 
med henblik herpå er en logisk og i givet fald en fysisk 
sammenkobling og interaktion nødvendig, for at alle 
programmel- og maskineldele kan arbejde sammen med 
andet programmel og maskinel samt med brugerne på 
den måde, det skal fungere på efter hensigten. Princip­
perne bag sådanne sammenkoblings- og interaktions-
midler er normalt det, man forstår ved udtrykket »græn­
seflader«. Når grænsefladespecifikationer udgør ideer og 
principper, som ligger til grund for programmet, kan 
disse ideer og principper ikke beskyttes ophavsretligt; 
Fællesskabet går fuldt ud ind for at fremme international 
standardisering; 
v 
en ophavsretlig beskyttelse af edb-programmer bør ikke 
være til hinder for, at andre beskyttelsesformer kan finde 
anvendelse, når omstændighederne taler herfor — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
KAPITEL I 
edb-programmer spiller en stadig større rolle inden for 
en lang række industrier, og edb-programteknologi kan 
derfor betragtes som værende af fundamental betydning 
for Fællesskabets industrielle udvikling; 
visse eksisterende forskelle i den retlige beskyttelse, som 
edb-programmer nyder i henhold til medlemsstaternes 
lovgivning, har en direkte og negativ indvirkning på det 
fælles markeds funktion for så vidt angår 
edb-programmer, og sådanne forskelle kan meget vel 
blive endnu større, efterhånden som medlemsstaterne 
indfører ny lovgivning på dette område; 
eksisterende forskelle, der har en sådan negativ virkning, 
skal fjernes, og det må undgås, at nye forskelle med 
sådanne negative virkninger opstår, mens forskelle, der 
ikke har nogen mærkbar negativ virkning på fællesmar­
kedets funktion, ikke behøver at blive fjernet eller 
forhindres i at opstå; 
Fællesskabets retlige ramme for beskyttelsen af 
edb-programmer kan derfor i første omgang begrænses 
til en fastsættelse af, at medlemsstaterne skal give 
edb-programmer en ophavsretlig beskyttelse som litte­
rære værker, samt til en fastsættelse af, hvem og hvad 
der skal beskyttes, hvilke enerettigheder som de beskyt­
tede personer skal tillægges som hjemmel for at tillade 
eller forbyde visse handlinger, samt hvor lang tid beskyt­
telsen skal vare; Artikel 1 
Beskyttelsens genstand 
1. Medlemsstaterne skal beskytte edb-programmer ved 
at tillægge eneret med hensyn hertil i overensstemmelse 
med dette direktivs bestemmelser. 
2. Eneretten skal tillægges i 
lovenes bestemmelser. Edb-programmer 
beskyttelse som litterære værker. henhold til ophavsret­
skal nyde 
3. Beskyttelsen i henhold til dette direktiv finder 
anvendelse på en hvilken som helst form, hvori et 
edb-program udtrykkes, men skal ikke omfatte de ideer, 
principper, den logik, de algoritmer eller programme­
ringssprog, der ligger til grund for programmet. Når 
grænsefladespecifikationen udgør ideer og principper, 
der ligger til grund for programmet, er disse ideer og 
principper ikke genstand for ophavsretlig beskyttelse. 
4. a) Edb-programmer er ikke genstand for beskyttelse, 
medmindre de opfylder samme betingelser med 
hensyn til originalitet som dem, der gælder for 
andre litterære værker. 
b) Programmer frembragt ved hjælp af en datamat er 
genstand for beskyttelse, for så vidt de opfylder de 
i stk. 4, litra a), fastlagte betingelser. 
Nr. C 91/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 4. 89 
Artikel 2 
Ophavsmanden til et program 
1. Med forbehold af bestemmelserne nedenfor er 
ophavsmanden til et edb-program den fysiske person 
eller gruppe af fysiske personer, som har frembragt 
programmet. 
2. Hvad angår edb-programmer, der er frembragt af 
en gruppe af fysiske personer, skal enerettighederne 
udøves i fællesskab, medmindre andet fastsættes ved 
aftale. 
3. Er et edb-program frembragt i henhold til en 
kontrakt, skal den fysiske eller juridiske person, der har 
bestilt programmet, være berettiget til at udøve alle de til 
programmet knyttede rettigheder, medmindre andet fast­
sættes ved aftale. 
4. Er edb-programmet frembragt under et ansættelses­
forhold, skal arbejdsgiveren være berettiget til at udøve 
alle de til programmet knyttede rettigheder, medmindre 
andet fastsættes ved aftale. 
5. Hvad angår programmer, der er frembragt ved 
brug af et edb-program, skal den fysiske eller juridiske 
person, ved hvis handling skabelsen af nye programmer 
sker, være berettiget til at udøve alle de til disse 
programmer knyttede rettigheder, medmindre andet fast­
sættes ved aftale. 
Artikel 3 
Den beskyttelsesberettigede personkreds 
1. Beskyttelse skal indrømmes alle fysiske og juridiske 
personer, der er beskyttelsesberettigede i henhold til de 
bestemmelser i den nationale ophavsretslovgivning, der 
finder anvendelse på litterære værker. 
2. I det i artikel 2, stk. 2, nævnte tilfælde, skal beskyt­
telsen af edb-programmet gælde for alle ophavsmænd, 
hvis mindst én af disse er beskyttelsesberettiget i henhold 
til bestemmelsen i denne artikels stk. 1. 
Artikel 4 
De enkelte enerettigheder 
Med forbehold af bestemmelserne i artikel 5 skal den i 
artikel 1 omhandlede eneret indebære ret til at tillade 
eller forbyde: 
a) hel eller delvis reproduktion af et edb-program ved et 
hvilket som helst middel og i en hvilken som helst 
form. Hvis indladning, udlæsning, kørsel, transmis­
sion eller lagring af edb-programmer nødvendiggør 
hel eller delvis reproduktion af disse, skal sådanne 
operationer betragtes som omfattet af eneretten b) bearbejdning af et edb-program 
c) spredning af et edb-program ved salg, i henhold til en 
licensordning, ved leasing, udlejning og import med 
henblik herpå. Retten til at udøve kontrol med spred­
ning af et edb-program anses for udtømt for så vidt 
angår salg og import heraf, når programmet først er 
blevet bragt i omsætning af rettighedshaveren selv 
eller med dennes samtykke. 
Artikel 5 
Undtagelser fra eneretten 
1. Når et edb-program er blevet solgt eller stillet til 
rådighed for offentligheden på anden måde end ved 
skriftlig licensaftale, der er underskrevet af begge parter, 
kræver de i artikel 4, litra a) og b), opregnede handlinger 
ikke tilladelse fra rettighedshaverens side, for så vidt 
sådanne handlinger er nødvendige med henblik på 
brugen af programmet. Reproduktion og bearbejdning af 
programmet, der ikke finder sted med henblik på brugen 
af programmet, kræver tilladelse fra rettighedshaverens 
side. 
2. Dersom et edb-program er blevet solgt eller stillet 
til rådighed for offentligheden på anden måde end ved 
en skriftlig licensaftale, der er underskrevet af begge 
parter, må rettighedshaverens eneret til at tillade udlej­
ning ikke udøves på en sådan måde, at offentligheden 
hindres i at bruge programmet i almennyttige offentlige 
biblioteker. 
Artikel 6 
Sekundær krænkelse 
1. Det skal anses for en krænkelse af ophavsmandens 
eneret til et edb-program at importere, besidde eller 
handle med en ulovlig kopi af programmet, dersom den 
pågældende vidste eller burde vide, at der var tale om en 
ulovlig kopi af værket. 
2. Det skal anses for en krænkelse af ophavsmandens 
eneret til et edb-program at fremstille, importere, besidde 
eller handle med indretninger, der specielt har til formål 
at lette fjernelsen eller omgåelsen af en teknisk indret­
ning, der måtte være anvendt for at beskytte et program. 
Artikel 7 
Beskyttelsens varighed 
Beskyttelsen skal gælde i 50 år efter værkets frembrin­
gelse. 
12. 4. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 91/15 
KAPITEL II KAPITEL III 
Artikel 8 Artikel 9 
Fortsat anvendelse af andre retsforskrifter Afsluttende bestemmelser 
1. Bestemmelserne i dette direktiv udelukker ikke 
anvendelsen af andre retsforskrifter vedrørende patent­
ret, varemærkeret, illoyal konkurrence, forretningshem­
meligheder eller aftalelovgivningen, forudsat at de 
pågældende bestemmelser ikke er i konflikt med de i 
dette direktiv fastlagte principper. 
2. Bestemmelserne i dette direktiv finder også anven­
delse på værker, der er frembragt inden den i artikel 9 
anførte dato. 1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og 
administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme 
dette direktiv fra den . . . 
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten 
til de nationale retsforskrifter, som de udsteder på det 
område, der er omfattet af dette direktiv. 
Artikel 10 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
Nr. C 91/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 4. 89 
Konklusioner draget af Kommissionen i forbindelse med vedtagelsen af Kommissionens forslag 
til Rådets direktiv om retlig beskyttelse af edb-programmer 
I forbindelse med vedtagelsen af et forslag til Rådets direktiv vedrørende den juridiske beskyt­
telse af computerprogrammer har Kommissionen godkendt følgende politiske retningslinier. 
Kommissionen bekræfter sin opfattelse, at computerprogrammer fortjener passende juridisk 
beskyttelse som følge af den intellektuelle udfoldelse og de økonomiske investeringer, der kan 
være nødvendige for deres udarbejdelse, og i betragtning af den lethed, hvormed de kan 
kopieres. I overensstemmelse med en generel tendens i hele verden foreslår Kommissionen 
ophavsret som et passende juridisk grundlag for at sikre en balance mellem en effektiv grad af 
beskyttelse og brugernes interesser. Forskelle i medlemsstaternes lovgivning på ophavsretsom­
rådet med hensyn til beskyttelsens anvendelighed og omfang har foranlediget Kommissionen til 
at indlede tilpasningsprocessen i lyset af målsætningen om at fuldende det indre marked. 
Programmel er et industrielt redskab, som er væsentligt for Fællesskabets økonomiske udvik­
ling. Meddelelsen af enerettigheder i henhold til ophavsretslovgivning vil tilskynde program­
meludviklere til at investere deres intellektuelle og økonomiske ressourcer og til dermed at 
fremme den tekniske udvikling i samfundets interesse. Den tekniske udvikling og almenvellet 
sikres imidlertid også af en ordning, hvor konkurrencen ikke fordrejes; gennemførelsen af en 
sådan ordning er et af Traktatens væsentlige mål. Selvom eksklusive ejendomsrettigheder og fri 
konkurrence i princippet er beregnet til at nå samme mål ved forskellige midler, kan de være i 
modstrid, hvor en ophavsretsbesidder er i stand til at udøve sine lovmæssige enerettigheder på 
en måde, der går ud over deres tilsigtede formål. Udøvelsen af eksklusive ophavsrettigheder 
foregriber ikke anvendelsen af konkurrencereglerne og pålæggelsen af effektive foranstalt­
ninger i passende sager. Endvidere må Fællesskabets støtte til international standardisering 
inden for informationsteknologi og telekommunikation ikke bringes i fare. 
Forholdet mellem Fællesskabets konkurrenceregler og ophavsret er bestemt af Domstolens 
sondring mellem de pågældende intellektuelle ejendomsrettigheders eksistens og udøvelsen 
deraf. Enhver ordning eller foranstaltning, som går ud over eksistensen af ophavsret, kan blive 
genstand for kontrol under konkurrencereglerne. Dette indebærer, at for eksempel ethvert 
forsøg på ved kontraktmæssige eller andre ordninger at udstrække beskyttelsen til aspekter af 
programmer, for hvilke der ikke findes ophavsretsbeskyttelse, eller ethvert forbud mod adfærd, 
som ikke er forbeholdt rettighedsindehaveren, kan være i strid med konkurrencereglerne. 
Virksomheder med en dominerende markedsstilling må endvidere ikke misbruge denne stilling i 
artikel 86 i Traktatens forstand. Under visse omstændigheder kan for eksempel udøvelsen af 
ophavsret med hensyn til aspekter af et program, som andre virksomheder er nødt til at bruge 
for at kunne lave kompatible programmer, udgøre et sådant misbrug. Dette kan også være 
tilfældet, hvis en dominerende virksomhed prøver at benytte sine enerettigheder angående et 
produkt til at opnå en urimelig fordel i forhold til et eller flere produkter, der ikke er omfattet 
af disse rettigheder. 
En konkurrerende producents mulighed for at lave et uafhængigt men kompatibelt program 
afhænger desuden ofte af hans mulighed for at få adgang til målprogrammet eller til visse 
oplysninger vedrørende det. Adgang til oplysninger er ikke et problem, der henhører under 
ophavsret. Artikel 86 finder altid anvendelse, når en dominerende virksomhed nægter adgang 
til sådanne oplysninger på en måde, der udgør et misbrug eller på urimelig måde begrænser 
denne adgang.