EUROPA-KOMMISSIONEN 
Bruxelles, den 15.11.2011 
SEK(2011) 1355 endelig 
  
ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
Ledsagedokument til 
Forslag til forordning 
om ændring af forordning (EF) nr. 1060/2009 om kreditvu rderingsbureauer  
 
og 
 
forslag til direktiv 
 
om ændring af direktiv 2009/65/EF om sa mordning af love og administrative 
bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer 
(investeringsinstitutter) og direktiv 201 1/61/EU om forvaltere af alternative 
investeringsfonde 
{KOM(2011) 747 endelig} 
{SEK(2011) 1354 endelig}  
 
DA 1   DA ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE 
RESUMÉ AF KONSEKVENSANALYSEN 
Ledsagedokument til 
Forslag til forordning 
om ændring af forordning (EF) nr. 1060/2009 om kreditvu rderingsbureauer  
 
og 
 
forslag til direktiv 
 
om ændring af direktiv 2009/65/EF om sa mordning af love og administrative 
bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer 
(investeringsinstitutter) og direktiv 2011/ 61/EU om forvaltere af alternative 
investeringsfonde 
INDLEDNING  
Forordning (EF) nr. 1060/2009 om kreditvurderingsbureauer1 (forordningen om 
kreditvurderingsbureauer), der si den den 7. december 2010 har været anvendt i sin helhed, 
indeholder adfærdsregler for kreditvurderingsbur eauer. Den 11. maj 2011 blev der vedtaget en 
ændring til forordningen om kreditvurderingsbureauer2, der gav Den Europæiske Værdipapir- 
og Markedstilsynsmyndighed (ESMA)3 eksklusive tilsynsbeføjelser over 
kreditvurderingsbureauer, der er registreret i EU , for at centralisere og forenkle tilsynet med 
dem på EU-plan. 
En række aspekter i relation til kreditvurderi ngsaktiviteter og brugen af vurderinger er dog 
ikke behandlet i den eksisterende forordning om kreditvurderingsbureauer. Mange svar på den 
høringsproces4, som Kommissionen gennemfør te, og rundbordsdiskussionen5, som 
Kommissionen afholdt i juni 2011, bekræftede behovet for at  afhjælpe nogle af de 
tilbageværende problemer. De drejer sig især om risikoen for, at aktørerne på de finansielle 
markeder er overdrevet afhængige af disse  kreditvurderingsbureauer, den høje grad af 
koncentration på kreditvurderingsmarke det og i en vis udstrækning den måde, 
kreditvurderingsbureauerne betales på. 
                                                 
1 Europa-Parlamentets og Rådets forordning af 16. september 2009 om kreditvurderingsbureauer, EUT L 
302 af 17.11.2009. 
2 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 513/2011 af 11. maj 2011 om ændring af 
forordning (EF) nr. 1060/2009 om kreditvurderingsbureauer, EUT L 145 af 31.5.2011. 
3 Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 oprettedes Den Europæiske Tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (ESMA), EUT L 331 
af 15.12.2010, s. 84. 
4 Offentlig høring om kreditvurderingsbureauer ivær ksat af Europa-Kommissionens tjenestegrene den 
5. november 2010 og afsluttet den 7. januar 2011. Der indkom mere end 100 svar. 
5 Rundbordsdiskussion om kreditvurderingsbureauer afholdt den 6. juli 2011 af Europa-Kommissionens tjenestegrene. 
 
DA 2   DA Selv om der findes en række mindre kreditvurderingsbur eauer, domineres 
kreditvurderingsmarkedet af tre store kreditv urderingsbureauer (Fitc h, Moody's og Standard 
& Poors), der tilsammen har en markedsandel på mere end 95 % på verdensplan.6 Omfattende 
stordriftsfordele i sektoren samt kreditvurderi ngsbureauernes omdømme, som er et aktiv af 
central betydning, begrænser mulighederne for at  komme ind på markedet. Man tager heller 
ikke i tilstrækkelig grad højde for de sæ rlige kendetegn ved vi sse kategorier af 
kreditvurderinger, navnlig vurderinger af offen tlige låntageres gældsinstrumenter. Især under 
den nylige gældskri se i euroområdet7 blev kreditvurderingsbure auerne kritiseret for 
manglende gennemsigtighed og manglende kvalitet af vurderingerne af offentlige låntagere, og spørgsmålet blev rejst, om EU's lovgivni ngsrammer for kreditvur deringsbureauer skal 
styrkes yderligere for at afhjælpe  disse problemer. Endelig er interessekonflikter som følge af 
kreditvurderingsbureauernes aktion ærstruktur og kreditvurdering sbureauernes civilretlige 
ansvar heller ikke dækket tilstræ kkeligt i den nuværende forordning om 
kreditvurderingsbureauer.  
I
DENTIFIKATION AF PROBLEMET  
Problemerne, der beskrives i det følgende afsnit, kan opdeles i seks hovedområder:  
• overdreven afhængighed af eksterne kreditvurderinger, der fører til "cliff effects8" på 
kapitalmarkederne 
• "cliff effects" og afsmittende virkning er i forbindelse med ændringer af 
kreditvurderinger af offentlige låntagere  
• begrænset valgfrihed og konkurrence på  markedet for kreditvurderinger 
• utilstrækkelig klageret for brugere af kred itvurderinger, der lider  tab på grund af en 
unøjagtig kreditvurdering udstedt af et kreditvurderingsbureau, der overtræder 
forordningen om kreditvurderingsbureauer 
• potentiel undergravning af kreditvurdering sbureauernes uafhængighed som følge af 
interessekonflikter, der opstår på grund af "udsteder betaler-modellen", 
ejerskabsstruktur og langvarige forretningsforbindelser med samme kreditvurderingsbureau 
• kreditvurderingsmetoder og -processer, der ikke er tils trækkeligt sunde. 
                                                
 
6 Finance – FAZ.NET, S & P, Moody’s and Fitch: Brusse ls’ battle against the rating oligopoly, juni 2011. 
Findes på: http://financesjournal.com/ finances/moodys-fitch-brussels-bat tle-rating-oligo poly-5972.html. 
7 En beskrivelse og en detaljeret analyse af gældskrisen i euroområdet findes i bilag VI til 
konsekvensanalysen. 
8 "Cliff effect" er pludselige handlinger, der udløses af  en nedgradering af kreditvurderingen til under en 
bestemt tærskel, hvor nedsættelse af et enkelt værdipapirs kreditvurdering kan få en uforholdsmæssig 
kaskadevirkning. 
 
DA 3   DA    
 Lovgivningskrav om brug af 
eksterne kreditvuderinger   
Overdreven brug af eksterne kredit-
vurderinger til intern risikostying    
 Manglende gennemsigtighed i
processen for vurdering af 
offentlige låntagere  
   Investeringsstrategier direkte koblet
til kreditvurderinger    
Utilstrækkelig information om 
strukturerede finansielle produkter  
  
 Utilstrækkelig objektivitet og 
fuldstændighed af vurderings- 
processen for offentlige låntagere
 
   
Uhensigtsmæssig timing af 
offentliggørelsen af kreditvurderinger
  
Høj markedskoncentration på
kreditvurderingsmarkedet  
   
Potentielle interessekonflikte r 
på grund af ejerstrukturen   
Potentielle interessekonflikter på  
grund af udstederbetaler-modellen Manglende ordninger for civilretligt
ansvar i nogle medlemsstater    Store hindringer for adgang til 
markedet for kreditvurderinger    
   
Manglende sammenlignelighed
af vurderinger   
Risiko for regelarbitrage   Overdreven  af- 
hængighed af eks-
terne vurderinger
medfører pro- 
cykliske og 
"cliff"-virkninger på
kapitalmarkederne   
 
 
 
Risici for
markedets
stabilitet  
Lav tillid til
finans- 
markedet
Undermineret 
investortillid
  
Undermineret
kreditvur- 
deringskvalitet  Afsmitningsvirkning 
fra ændringer af 
vurderinger af 
offentlige låntagere
Begrænset valgfrihed
og konkurrence på 
kreditvurderings- 
markedet   
Utilstrækkelig
klageret 
for investorer 
  
Undergravning af 
kreditvuderings-
bureauernes 
uafhængighed  
Utilstrækkelig kommunikation om 
og gennemsigtighed i vuderinger og underliggende metoder     
Uhensigtsmæssigte tidspunkter 
for offentliggørelse af vuderinger  
  Utilstrækkeligt   
sunde kredit- vurderingmetode
r
 og -processer  
 Problemfaktore r Overordnede 
problemer Konsekvense r
 
Figur 1.  Problemtræ 
NÆRHEDSPRINCIPPET  
I overensstemmelse med nærhedsp rincippet (artikel 5, stk. 3, i TEU) skal der kun handles på 
EU-niveau, hvis de forventede mål ikke i tilst rækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne 
alene og derfor bedre kan gennemføres på EU-pla n på grund af omfanget eller virkningerne af 
den foreslåede handling. Selv om alle de probl emer, der er skitseret ovenfor, har væsentlige 
konsekvenser for hver enkelt medlemsstat, kan deres samlede virkning kun forstås fuldt ud i 
en grænseoverskridende sammen hæng. Dette skyldes, at der kan udstedes kreditvurderinger i 
ét land af finansielle instrumenter udstedt i et  andet land, hvilket betyde r, at foranstaltninger 
på nationalt plan muligvis er virkningsløse, idet man fortsat kan udstede og anvende 
kreditvurderinger, hvis de udarbejdes på et ande t EU-lands eller endda et tredjelands område. 
 
DA 4   DA Det betyder, at nationale indgreb over for risikoen ved udstedelse af kreditvurderinger 
risikerer at være virkningsløse eller blive om gået, hvis der ikke træ ffes foranstaltninger på 
EU-niveau. Eventuelle yderligere initiativer vedrørende kreditv urderingsbureauer kan derfor 
bedst gennemføres i fællesskab. Dermed fore kommer initiativer på EU-plan at være 
hensigtsmæssige i lyset af nærhedsprincippet. 
FORMÅL OG FORETRUKNE POLITIKMODELLER  
Forslagets overordnede målsætni ng er at bidrage til at mindske  risiciene for den finansielle 
stabilitet og genoprette invest orernes og andre markedsdeltageres tillid til finansmarkedernes 
og kreditvurderingernes kvalitet. Formålet med den række af politikm odeller, der fremlægges 
i dette afsnit, er at løse problemerne og nå de tilhørende specifikke mål. De politikmål, der foretrækkes i kraft af deres effektivitet og virkning, står fremhævet med fed skrift.  
Politikmodeller med henblik på at reducere følgerne af "cliff effects
9" på finansielle 
institutioner og markeder ved at mindske af hængigheden af ekster ne kreditvurderinger  
Politikmodeller  
1. Ingen ændring af politikken.  
2. Mindske afhængigheden af eksterne vurderinger ved at styrke den interne risikostyring og fremme brugen af interne 
kreditvurderingsmodeller i reguleringsøjemed.  
3. Stille krav om, at kreditinstitutter, investeringsselskaber samt forsikrings- og genforsikringsselskaber anvender mere end é n 
kreditvurdering.  
4. Løbende forbedre oplysningskravene for udstedere af strukturerede finansielle produkter.  
Konsekvensanalysen viser, at foranstaltninger t il at forbedre den inte rne kreditrisikostyring og 
brugen af interne modeller i reguleringsøjemed og især tilskynde udstede rne til at fremlægge 
flere oplysninger om strukturer ede finansielle produkter er de  mest omkostningseffektive 
løsninger i den aktuelle situat ion. Kreditvurderinger af god kva litet er nyttige og bør fortsat 
anvendes, men det er vigtigt at skabe incitame nter til, at virksomheder med tilstrækkelige 
ressourcer udvikler intern kapacitet til udarbej delse af kreditvurderinger. Derfor må man 
sikre, at princippet om at undgå overdreven af hængighed af kreditvurderinger svarende til de 
principper, Rådet for Finansiel Stabilitet har fas tlagt, gælder generelt for alle aktører på de 
finansielle markeder. Den første gruppe af po litiske foranstaltninger,  der skal begrænse 
afhængigheden af kreditvurderinger, er allerede  medtaget i Kommissionens nye forslag om 
ændring af kapitalkravsdirektivet (fjerde kapitalkravsdirektiv).10 I øjeblikket er der især behov 
for tilpasninger vedrørende institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) og fo rvaltere af alte rnative investeringsfonde. Dobbelte 
kreditvurderinger af strukturerede finansielle produkt er kan føre til endnu mindre 
afhængighed af kreditvurderingerne af disse komplekse produkter.  
De foretrukne politikmodeller stemmer overe ns med interessenternes holdning om, at 
fjernelsen af regler, der medfører automatisk afhængighed af kreditvurderinger, fra 
lovgivningen kun er ét skridt og ikke en um iddelbar løsning. Interessenterne bemærkede 
ligeledes, at det er vanskeligt at finde egnede  foranstaltninger, der kan erstatte brugen af 
eksterne kreditvurderinger. Mange  interessenter, herunder indus trikoncerner og  regeringer, 
                                                
 
9 "Cliff effect" er pludselige handlinger, der udløses af  en nedgradering af kreditvurderingen til under en 
bestemt tærskel, hvor nedsættelse af et enkelt værdipapirs kreditvurdering kan få en uforholdsmæssig 
kaskadevirkning. 
10 KOM(2011) 453 endelig. 
 
DA 5   DA anså brugen af markedsforanstaltninger i sted et for kreditvurderinger  for uforholdsmæssigt 
procyklisk og risikabel, men di sse kan anvendes sideløbende med andre foranstaltninger. 
Nogle interessenter, navnlig udste dere, var modstandere af tanken om at indføre krav om flere 
kreditvurderinger med henblik på at begrænse overdreven afhængighed, mens en række 
mindre kreditvurderingsbureauer hilste krav et om flere kreditvur deringer velkommen. 
Politikmodeller for at mindske risikoen for afsmittende virkninger i forbindelse med 
kreditvurderinger af offentlige låntagere 
Politikmodeller 
1. Ingen ændring af politikken.  
2. Krav om, at kreditvurderingsbureauer skal offentliggøre en fuldstændig undersøgelsesrapport om kreditvurderinger 
af offentlige låntagere og personaletildelingen.  
3. Krav om, at kreditvurderingsbureauer skal offentliggøre kreditvurderinger af offentlige låntagere, efter at EU's børser 
er lukket.  
4. Krav om, at kreditvurderingsbureauer skal gennemføre processen for kreditvurderinger af offentlige låntagere 
hyppigere.  
5. Udvidelse af de kompetente myndigheders (ESMA) beføjelser til at sikre, at kreditvurderingsmetoderne er i 
overensstemmelse med lovgivningens krav.  
6. Krav om, at offentlige låntagere i EU skal offentliggøre et standardiseret datasæt for deres økonomiske resultater for at gø re 
det muligt at foretage en vurdering af kreditrisikoen.  
7. Give ESMA beføjelser til midlertidigt at begrænse eller forbyde udstedelse af kreditvurderinger af offentlige 
låntagere under ekstraordinære omstændigheder.  
8. Fremme en eksisterende, uafhængig EU-struktur eller et helt nyt europæisk kreditvurderingsbureau, der skal udstede 
kreditvurderinger.  
9. Forbyde kreditvurderinger af offentlige låntagere.  
I konsekvensanalysen identificerede man ni politikmodeller til at modvirke risici for 
markedsstabiliteten som følge af kreditvurderinger  af offentlige låntagere, hvoraf de fem er 
blevet vurderet som de foretrukne. Det foresl ås, at kreditvurderings bureauerne offentliggør 
fuldstændige undersøgelsesrapporter af kreditvur deringer af offentlige låntagere (model 2) – 
en foranstaltning, der også støtte s af en række regeringer og in teressenter fra erhvervslivet. 
Processen for kreditvurdering af offentlige lånt agere bør også gennemføres oftere (model 4), 
og ESMA skal have de nødvendige beføjelser til at sikre, at metoderne overholder kravene i 
forordningen, men bør ligeledes kunne nedlægge  midlertidigt forbud mod udstedelse af 
kreditvurderinger af offentlige låntagere i ve ldefinerede undtagelsestilfælde (model 5 og 7), 
selv om nogle interessenter var modstandere af  denne idé. I konsekvensanalysen anses det 
ligeledes for hensigtsmæssigt, at kreditvurderinger  af offentlige låntagere offentliggøres, efter 
at børserne i EU er lukket (model 3). Det konklud eres i konsekvensanalyse n, at det af hensyn 
til markedets syn på objektivite t og troværdighed ikke vil være hensigtsmæssigt at anvende en 
eksisterende uafhængig EU-struktur eller at  oprette et helt nyt offentligt europæisk 
kreditvurderingsbureau, der skal udstede kredit vurderinger af offentlige låntagere. Mange 
interessenter udtrykte også bekymring over tr oværdigheden af sådanne kreditvurderinger. 
Politikmodeller til forbedring af markedsbeti ngelserne for kreditvurderinger med henblik på 
at forbedre vurderingernes kvalitet  
Politikmodeller  
1. Ingen ændring af politikken.  
2. Tilskynde til etablering af et netværk af små og mellemstore kreditvurderingsbureauer.  
3. Tilskynde til etablering af et nyt europæisk kreditvurderingsbureau.  
 
DA 6   DA Politikmodeller  
4. Harmonisere ratingskalaerne med henblik på at gøre kreditvurderingsbureauers kreditvurderinger mere 
sammenlignelige.  
5. Oprette et europæiske kreditvurderingsindeks (EURIX).  
6. Kræve, at kreditvurderingsbureauer udsteder fælle s kreditvurderinger inden for kreditvurderingsudvalget.  
7. Forbyde store kreditvurderingsbureauer at opkøbe små og mellemstore kreditvurderingsbureauer.  
8. Indføre midlertidige lofter over kreditvurderingsbur eauers markedsandele.  
9. Kræve, at kreditvurderingsbureauerne offentliggør priser ne på kreditvurderinger, og sikre, at priserne ikke er 
diskriminerende og er baseret på udgifterne.  
I konsekvensanalysen undersøges en lang række modeller for, hvordan markedsbetingelserne 
for kreditvurderinger kan forbedres,  hvilket vil bidrage til at sikre 
kreditvurderingsbureauernes uafhængighed og kreditvurderinger af høj kvalitet. Forbedret gennemsigtighed (model 5 og 9) og sammenligneli ghed af kreditvurderinger (model 4) anses 
for omkostningseffektive muligheder. Desuden anse s støtte til oprettelse af et netværk af små 
og mellemstore kreditvurderingsbureauer som en foretrukket politikmodel til at reducere 
hindringerne for at komme ind på ma rkedet. Oprettelse af et europæisk 
kreditvurderingsbureau som et offentligt frem fo r et privat initiativ vurderes ikke som en 
foretrukket politikmodel. Et stort flertal blandt interessenterne var også modstandere af denne 
foranstaltning. Forbuddet mod, at  store kreditvurderingsbureauer opkøber små og mellemstore 
kreditvurderingsbureauer, er nødvendigt for at si kre, at andre foretrukne politikmodeller kan 
være effektive, herunder dem, der vedrør er problemer med kred itvurderingsbureauernes 
uafhængighed. Men dette forbud vil ikke i sig selv  føre til en ændring af markedsstrukturen, 
og det vil kunne omgås af kreditvurderingsbureauerne. 
Politikmodeller, der sikrer investorernes klageret  
Politikmodeller  
1. Ingen ændring af politikken.  
2. Indføre regler om civilretligt ansvar for kreditvurderingsbur eauer i EU-lovgivningen.  
3. Sikre kreditvurderingsbureauernes civilretlige ansvar over for brugere af kreditvurderinger ved nationale domstole.  
Med henblik på at sikre investorernes klager et anbefaler man i konsekvensanalysen model 3, 
som indebærer, at der indføres en generel forp ligtelse til at sikre kred itvurderingsbureauernes 
civilretlige ansvar ved de nationale domstole. Interessenterne mener overordnet (med kreditvurderingsbureauerne selv som en markant undtagelse), at det skal være muligt at 
anlægge civile søgsmål mod kreditvurderi ngsbureauer, men kun i tilfælde af grov 
forsømmelighed eller bevidst fejlagtige vurderinger. 
Politikmodeller med henblik på at forbedre  vurderingernes kvalitet ved at styrke 
kreditvurderingsbureauernes uafhængighed og fr emme sunde kreditvurderingsprocesser og 
-metoder 
Politikmodeller 
1. Ingen ændring af politikken.  
2. Krav om, at investorerne betaler for kr editvurderingerne ("investor betaler-modellen").  
3. Krav om, at børserne etablerer og sikrer forvaltningen af "børserne betaler-modellen".  
4. Krav om, at kreditvurderingsbur eauerne udvælges af et uafhængigt organ.  
5. Indføre rotationsregler for kreditvurderingsbureauer, so m engageres af en udsteder til at vurdere dennes egne 
 
DA 7   DA produkter og til at vurdere udstederen selv.  
6. Indføre særlige krav til kreditvurderingsbureauers ua fhængighed og objektivitet i forhold til deres aktionærer.  
7. Styrke reglerne om offentliggørelse af vurderingsmetoder.  
8. Kræve, at kreditvurderingsbureauerne underretter udstederne i tilstrækkelig tid forud for offentliggørelsen af en 
kreditvurdering.  
I konsekvensanalysen identificerer man otte politikmodeller for at styrke 
kreditvurderingsbureauernes uafhængighed. Andre modeller, som kunne være alternativer til 
"udsteder betaler-modellen", er ikke helt fr i for potentielle inte ressekonflikter. I denne 
henseende vil Kommissionen fortsat holde øje med, om kreditvur deringsbureauernes 
vederlagsmodeller er hensigtsmæssige, og fremlægge en rapport herom for Europa-
Parlamentet og Rådet senest 7. december 2012, jf. artikel 39, stk. 1,  i forordningen om 
kreditvurderingsbureauer. Den foretrukne po litikmodel i konsekvensanalysen omfatter 
foranstaltninger, der kan afbøde risiciene ved "udsteder betaler-modelle n" yderligere. Mange 
interessenter mente, at risici ene ved "udsteder betaler-modelle n" er til at håndtere. Med 
henblik herpå anbefaler man i konsekve nsanalysen obligatorisk rotation af 
kreditvurderingsbureauer (model 5), he runder kravet om, at forskellige 
kreditvurderingsbureauer skal vu rdere en udsteder og dennes produkter (gælder ikke for 
offentlige låntagere), og reglerne vedrørende ejerinteresser (model 6). Desuden er regler vedrørende gennemsigtighed og offentliggør else af kreditvurderinger foretrukne 
politikmodeller (model 7 og 8) med henblik på at løse problemer med interessekonflikter og 
bidrage til kreditvurderinger af høj kvalitet. Vi rkningen af disse foranstaltninger, navnlig den 
obligatoriske rotation af kreditvurdering sbureauer, kan dog kun garanteres, hvis 
markedsbetingelserne fremmer små kredit vurderingsbureauers væ kst og nye aktørers 
indtræden på markedet for kreditvurderinger. 
P
AKKENS SAMLEDE VIRKNINGER  
Kumulative virkninger og synergier 
I dette afsnit beskrives de kumulative virkning er ved gennemførelsen af  pakken af foretrukne 
politikmodeller. Pakken af foretrukne politikmode ller er sammensat med henblik på at sikre 
gennemførelsen af det overordnede mål om at " bidrage til at mindske risiciene for den 
finansielle stabilitet og genoprette investorernes og andre markedsdeltageres tillid til 
finansmarkedernes og kreditvurderingernes kvalitet ". 
De foretrukne politikmodeller forventes at mi ndske den overdrevne afhængighed af eksterne 
kreditvurderinger ved at mindske  vigtigheden af eksterne vurderinger i lovgivningen om 
finansielle tjenesteydelser. Dette ventes  at mindske afhængigheden af eksterne 
kreditvurderinger hos kreditinstitutter, forsik ringsselskaber og investeringsfonde samt i 
sektoren for porteføljeadministration. Desude n forventes den foretr ukne politikmodel om 
indførelse af et krav om, at udstederne skal offentliggør e de underliggende aktiver for 
strukturerede finansielle produkte r, at hjælpe investorerne med at foretage deres egen 
kreditrisikovurdering, så de  ikke kun forlader sig på  eksterne vurderinger. 
Desuden vil de foretrukne politikmodeller fo rbedre gennemsigtigheden og kvaliteten af 
kreditvurderinger af offentlige  låntagere, ved at de underl iggende oplysninger kontrolleres 
sammen med den offentlige lå ntager. Som en første foranstaltning kræves det, at 
kreditvurderingsbureauerne kont rollerer oplysningernes nøj agtighed i samarbejde med 
offentlige låntagere for at sikre, at man undgår pot entielle fejl i kreditvurderinger af offentlige 
låntagere. Desuden vil gennemsigtigheden og kvaliteten af kreditvurderinger af offentlige 
 
DA 8   DA låntagere blive styrket ved offentliggørelse af  den fulde undersøgelsesrapport, der ledsager 
kreditvurderingen. Offentliggørelsen af kreditvurde ringer af offentlige låntagere, efter at de 
europæiske børser er lukket, har til formål at give alle markedsdeltagere adgang til de nye 
kreditvurderingsoplysninger, inde n børserne åbner, og vil derfor  medvirke til at begrænse 
større markedsforstyrrelser. Fo r at afbøde risikoen for, at ne dgraderinger af kreditvurderinger 
af offentlige låntagere får afsmittende virkni nger, tillægges ESMA desuden i bestemte 
situationer, der fastlægges i fo rordningen, beføjelse til at udste de et midlertidigt forbud mod 
disse kreditvurderinger. Denne foranstaltnin g skal være midlertidig, undtagelsesvis og 
underlagt meget strenge krav. 
Den foretrukne politikmodel forventes også at give flere valgmuligheder og optimere 
kreditvurderingsbranchens struktur. Små og me llemstore kreditvurderingsbureauer skal 
tilskyndes til at udveksle oplysninger, der kan gør e det lettere for nye markedsdeltagere at 
komme ind i kreditvurderingsbranchen, og tilbyde en bredere vifte af tjenesteydelser. Det vil 
endvidere blive lettere at samm enligne vurderinger fra forskell ige kreditvurderingsbureauer, 
hvis man fremmer fælles standarder for ratingska laer og et europæisk kreditvurderingsindeks 
(EURIX). Desuden vil større gennemsigtighed vedrørende prispolitikker og vederlag ikke bare fremme konkurrencen på kreditvurderings markedet, men også give ESMA mulighed for 
effektivt at holde øje med potentielle intere ssekonflikter som følge af "udsteder betaler-
modellen". Endelig vil den obligatoriske rota tion af kreditvurderingsbureauer ikke blot 
betyde, at truslen mod kreditvurderingsbureauer s uafhængighed som følge af, at der knyttes 
for tætte bånd ved langvarige forretningsforbinde lser mellem et kreditvurderingsbureau og en 
udsteder, i høj grad mindskes, men vil også give langt flere valgmuligheder i 
kreditvurderingsindustrien, fordi der skab es nye forretningsmuligheder for mindre 
kreditvurderingsbureauer. 
Hvad angår investorbeskyttelse vil de foretrukn e scenarier sikre invest orerne hensigtsmæssige 
klagemuligheder over for kreditvurderi ngsbureauerne. Dett e vil også give 
kreditvurderingsbureauerne stærke incitamenter til at overholde  de juridiske krav og sikre 
kreditvurderinger af høj kvalitet. 
Kreditvurderingernes uafhængighed vil blive si kret med indførelsen af et krav om, at 
udstedere regelmæssigt skal skifte til et  andet kreditvurdering sbureau. Risikoen for 
interessekonflikter vil blive reduceret yderligere med kravet om at et kreditvurderingsbureau 
ikke leverer bestilte vurderinger til en udste der og af dennes produkter på samme tid. Desuden 
vil uafhængigheden blive forbedret, når kr editvurderingsbureauernes ejerskabsstruktur 
styrkes. Kreditvurderingernes gennemsigtighed og kvalitet vil blive forb edret med styrkelsen 
af reglerne om offentliggørelse af vurderi ngsmetoder, indførelsen af en proces for 
udarbejdelse og godkendelse af vurderingsmetoder, herunder krav til kreditvurderingsbureauer om at meddele og begrunde ændringer af deres vurderingsmetoder. 
Endelig vil kreditvurderinge rnes kvalitet blive styrke t gennem kravet om, at 
kreditvurderingsbureauerne informerer udstedere i tilstrækkelig tid forud for offentliggørelsen 
af en kreditvurdering. 
Vurdering af den administrative by rde og omkostninger ved overholdelsen 
Der vil opstå yderligere omkostninger for finans ielle virksomheder på grund af kravene om 
styrkelse af den interne ri sikostyring og brugen af interne kreditvurderingsmodeller i 
reguleringsøjemed. Disse omkostninger vil være  betydelige for de relevante finansielle 
sektorer som helhed, men forholdsmæssige for de enkelte finansielle virksomheder. Der vil 
 
DA 9   DA også opstå supplerende omkostninger for udstede rne som følge af de øgede oplysningskrav, 
som i alt vil beløbe sig til 1,7 mio. EU R i engangsudgifter og 1,92 mio. EUR årligt. 
En række muligheder for at modvirke risiko en for afsmittende virkninger som følge af 
kreditvurderinger af offentlige låntagere v il også medføre supplerende omkostninger til 
regeloverholdelse for kreditvurderingsbureauer ne i størrelsesordene n 3,27 mio. EUR årligt for 
hele branchen. 
Foranstaltninger til forbedri ng af konkurrencen vil ik ke føre til betydelige 
omkostningsstigninger for kred itvurderingsbureauerne (de årlig e opfyldelsesomkostninger for 
kreditvurderingsbranchen ventes at li gge i størrelsesordenen 1,38 mio. EUR). 
Omkostningerne vil udelukkende vedrøre etableri ngen af et netværk af små og mellemstore 
kreditvurderingsbureauer og vil ligge mellem 0,9 og 1,95 mio. EUR årli gt, og Kommissionen 
vil undersøge mulighederne for at ska ffe EU-finansiering til projektet. 
Politikmodellen vedrørende kreditvurderings bureauernes civilretlige ansvar over for 
investorer forventes at medføre tilpasningsomkostninger, fordi de bliver nødt til at tegne en ansvarsforsikring eller – hvis de ikke har mulighed for de tte – at oprette økonomiske 
stødpuder til dækning af eventue lle krav fra investorer. 
Endelig forventes de foretrukne politikmodelle r vedrørende kreditvurderingsbureauernes 
uafhængighed ikke at medføre større omkostninger. 
Reguleringsmiddel/reguleringsform 
Det foreliggende initiativ omfatter en lang ræ kke foranstaltninger. De kan opdeles i fire 
kategorier: 
• foranstaltninger vedrørende ændri nger af den nuværende forordning om 
kreditvurderingsbureauer 
• foranstaltninger, der kræver ændri nger af den nuværende forordning om 
kreditvurderingsbureauer kombineret med tekniske standarder, som ESMA skal 
udarbejde 
• foranstaltninger, der kræver ændringer af sektorlovgivningen (direktiverne om 
investeringsinstitutter og forvaltere  af alternative investeringsfonde) 
• foranstaltninger, der er baseret på Uni onens nuværende finansieringsprogram med 
henblik på at fremme et netværk af sm å og mellemstore kreditvurderingsbureauer. 
T
ILSYN OG EVALUERING  
Hvis de anbefalede politikmodeller ivær ksættes, vil Kommissionen overvåge, hvordan 
medlemsstaterne anvender de foreslåede politikmodeller. Om nødvendigt vil Kommissionen iværksætte proceduren i trakta tens artikel 226, hvis en medlem sstat undlader at opfylde sine 
forpligtelser vedrørende gennemførel sen og anvendelsen af EU-lovgivningen. 
Med henblik på at vurdere, om de foreslåede politikmodeller virker efter hensigten, vil 
Kommissionen foreslå, at der udarbejdes en række indikatore r, der skal anvendes i et 
overvågningssystem, således at der kan foretages en evaluering tre år efter 
gennemførelsesdatoen (eventuelt i form af en rapport til Rådet og Parlamentet). 
 
DA 10   DA Som led i overvågningen vil ESMA modtage kvartalsrapporter om de forskellige 
politikområder fra de kompetente nationale myndigheder.