BEGRUNDELSE

1.Forslagets genstand

Dette forslag vedrører afgørelsen om den holdning, der skal indtages på Unionens vegne ved det 39. årlige møde i det stående udvalg under konventionen om beskyttelse af Europas vilde dyr og planter samt naturlige levesteder, der afholdes i Strasbourg i Frankrig den

3.-6. december 2019, i forbindelse med det stående udvalgs påtænkte vedtagelse af en afgørelse om to ændringer af bilag II og bilag III til konventionen.

2.Baggrund for forslaget

2.1.Konventionen om beskyttelse af Europas vilde dyr og planter samt naturlige levesteder

Konventionen om beskyttelse af Europas vilde dyr og planter samt naturlige levesteder ("konventionen") har til formål at bevare den europæiske vilde flora og fauna og deres naturlige levesteder, især i de tilfælde, hvor bevaring kræver et samarbejde mellem flere stater. Det er en mellemstatslig traktat, som er indgået inden for rammerne af Europarådet. Konventionen trådte i kraft den 1. juni 1982.

Den Europæiske Union har været kontraherende part i konventionen siden den 1. september 1982. På nuværende tidspunkt er der 51 kontraherende parter i konventionen, herunder alle EU's medlemsstater.

2.2.Det stående udvalg

Det stående udvalg er konventionens beslutningstagende organ, som har bemyndigelse til at vurdere bevaringsstatussen for arter og herefter revidere listerne for disse i konventionens bilag. Udvalgets funktioner er anført i konventionens artikel 13-15. Udvalget holder møde mindst hvert andet år, samt når et flertal blandt de kontraherende parter anmoder om et møde. Det stående udvalg mødes sædvanligvis hvert år.

I medfør af konventionens artikel 17 skal en ændring af listerne i bilagene vedtages med to tredjedeles flertal af de kontraherende parter.

2.3.Den retsakt, der skal vedtages af det stående udvalg

På det 39. årlige møde i det stående udvalg under konventionen, der afholdes i Strasbourg i Frankrig den 3.-6. december 2019, forventes der at blive truffet en afgørelse om ændringer af bilag II og bilag III til konventionen ("den påtænkte retsakt").

Formålet med den påtænkte retsakt er at ændre bilag II og bilag III til konventionen, således som konventionens artikel 17 giver mulighed for.

I henhold til konventionens artikel 17 træder den påtænkte retsakt i kraft for alle kontraherende parter tre måneder efter vedtagelsen i det stående udvalg, medmindre en tredjedel af de kontraherende parter har gjort indsigelser. For de kontraherende parter, som ikke har gjort indsigelser, træder ændringerne i kraft.

3.Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne

Norge har fremsat et forslag om at flytte bramgås (leucopsis) fra bilag II (strengt beskyttede dyrearter) til bilag III (beskyttede dyrearter — mulighed for regulering). Begrundelsen for forslaget er, at den samlede bramgåsebestand er blevet mere end tidoblet i perioden 1980-2010 (fra 112 000 til 1 319 000), bl.a. som følge af landbrugsintensiveringen, som har gjort, at der nu er store mængder foder til rådighed. Derfor har arten ikke længere behov for streng beskyttelse i hele udbredelsesområdet.

Genstanden for det stående udvalgs påtænkte afgørelse vedrører et område, der henhører under EU's eksterne enekompetence i henhold til artikel 3, stk. 2, i TEUF, da den falder ind under et område, der allerede i vid udstrækning er omfattet af interne fælles regler (dvs. fugledirektivet). Rådet skal derfor træffe afgørelse om de holdninger, der skal indtages på Unionens vegne ved det 39. møde i det stående udvalg for så vidt angår den påtænkte retsakt.

Dette forslag er ikke i overensstemmelse med den nuværende retlige beskyttelsesstatus for bramgås i henhold til fugledirektivet, da arten ikke er opført i direktivets bilag II (arter, der må jages). Arten er opført i bilag I til fugledirektivet (dvs. krav om udpegelse af særligt beskyttede områder).

Inden for rammerne af aftalen om beskyttelse af afrikansk-eurasiske migrerende vandfugle (AEWA) blev der på det 7. partsmøde i december 2018 vedtaget et udkast til enkeltartsforvaltningsplan for bramgås for at håndtere den meget hurtige stigning i bestanden og især de deraf følgende problemer, som arten forårsager (skader i landbruget og risici for luftfartssikkerheden). Planen danner en ramme til støtte for beslutningsprocessen i forekomststaterne for så vidt angår anvendelsen af undtagelser, herunder en regelmæssig vurdering af undtagelsernes samlede indvirkning, overvågning af bestandens status samt udviklingen med hensyn til skader i landbruget eller risici for luftfartssikkerheden. Det bør lette udvekslingen af oplysninger og eventuelt koordineringen af undtagelsesforanstaltninger blandt forekomststaterne for at gøre disse foranstaltninger mere effektive og undgå utilsigtede virkninger på flyveruterne.