BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Russiske Føderation om lettelse af udstedelsen af visa til statsborgere i Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation (i det følgende benævnt "visumlempelsesaftalen") trådte i kraft den 1. juni 2007. Formålet med visumlempelsesaftalen er på basis af gensidighed at lette udstedelsen af visa til statsborgere i Den Europæiske Union og i Den Russiske Føderation til et planlagt ophold på højst 90 dage for hver periode på 180 dage. Den Europæiske Union har kun indgået visumlempelsesaftaler med et udvalgt og begrænset antal tredjelande. Sådanne aftaler skal være et bevis på, at der består et gensidigt partnerskab mellem EU og det pågældende land, og er baseret på gensidig respekt for fælles værdier.

I 2011 blev der indledt forhandlinger om en revision af visumlempelsesaftalen for at tage hensyn til ændringerne af EU's retlige rammer og erfaringerne med gennemførelsen af visumlempelsesaftalen. Parallelt hermed blev der indledt en dialog om "fælles skridt hen imod en visumliberalisering". Både forhandlingerne og dialogen blev suspenderet som følge af Ruslands ulovlige annektering af Den Autonome Republik Krim og byen Sevastopol i 2014.

Som reaktion på den ulovlige annektering i 2014 og de fortsatte destabiliserende handlinger i det østlige Ukraine har Den Europæiske Union i forbindelse med den ufuldstændige gennemførelse af Minskaftalerne indført i) økonomiske sanktioner i lyset af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine, ii) sanktioner over for handlinger, der undergraver eller truer Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed, og iii) sanktioner som reaktion på Den Russiske Føderations ulovlige annektering af Den Autonome Republik Krim og byen Sevastopol.

Den Russiske Føderations beslutning om at anerkende de ikkeregeringskontrollerede områder Donetsk oblast og Luhansk oblast i Ukraine som uafhængige enheder og den efterfølgende beslutning om at sende russiske tropper ind i Ukraine samt den uberettigede og uprovokerede militære aggression mod Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed udgør en alvorlig overtrædelse af folkeretten og internationale aftaler, herunder FN-pagten, Helsingforsslutakten, Parischartret og Budapestmemorandummet.

Som underskriver af Minskaftalerne har Rusland et klart og direkte ansvar for at arbejde hen imod at finde en fredelig løsning på konflikten. Med beslutningen om at anerkende de ikkeregeringskontrollerede regioner i det østlige Ukraine som uafhængige enheder har Rusland klart overtrådt Minskaftalerne, som fastsætter, at disse områder fuldt ud skal føres tilbage under den ukrainske regerings kontrol.

Den 23. februar 2022 vedtog EU med enstemmighed som reaktion på Ruslands handlinger den første pakke af sanktioner, som påførte landet yderligere omkostninger. De omfattede individuelle sanktioner, finansielle restriktioner og restriktioner for de økonomiske relationer mellem EU og de ikkeregeringskontrollerede områder Donetsk oblast og Luhansk oblast i Ukraine.

Den 24. februar 2022 fordømte Det Europæiske Råd på det kraftigste Ruslands uprovokerede og uberettigede militære aggression mod Ukraine og udtrykte Unionens fulde solidaritet med Ukraine og dets befolkning sammen med dens internationale partnere. Rusland er med sin ulovlige militære aggression siden da fortsat med groft at overtræde folkeretten ved at begå grusomheder mod den ukrainske befolkning og underminere den europæiske og globale sikkerhed og stabilitet. Derudover bad Det Europæiske Råd Rusland om øjeblikkeligt at indstille sine militære aktioner, foretage en betingelsesløs tilbagetrækning af alle styrker og alt militært udstyr fra hele Ukraines område og fuldt ud at respektere Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed inden for dets internationalt anerkendte grænser.

Unionen har efterfølgende reageret med yderligere pakker af sanktioner, bl.a. indefrysning af aktiver og indrejseforbud for enkeltpersoner. Unionen har også vedtaget restriktive foranstaltninger vedrørende den finansielle sektor og energi-, transport- og teknologisektoren. Den har desuden truffet yderligere foranstaltninger, navnlig delvis suspension af anvendelsen af visumlempelsesaftalen. Ved denne foranstaltning blev lempelserne vedrørende dokumentation, visumgebyr, udstedelse af visa til flere indrejser og varigheden af procedurerne for behandling af visumansøgninger suspenderet. Foranstaltningen var rettet mod russiske indehavere af diplomatpas, regeringsembedsmænd, forretningsfolk og repræsentanter for erhvervsorganisationer.

Siden begyndelsen af den omfattende russiske aggression mod Ukraine er situationen blevet betydeligt forværret med tragiske humanitære konsekvenser for civilbefolkningen og infrastrukturen, og Rusland har yderligere udvidet sin fulde eller delvise besættelse af de østlige og sydlige regioner i Ukraine. Millioner af ukrainere er blevet tvunget til at flygte, udelukkende via landgrænserne, da der ikke er adgang til flyruter. Som en direkte konsekvens af den omfattende invasion har antallet af passager af den ukrainske grænse mod nabolandene været konstant stigende. Den 23. august var der ifølge data fra UNHCR foretaget over 11 millioner grænsepassager, hvoraf ca. 10 millioner var mod EU.

Den 31. august fandt medlemsstaterne på det uformelle møde mellem udenrigsministrene det nødvendigt at suspendere visumlempelsesaftalen i sin helhed med henblik på i væsentlig grad at reducere antallet af nye visa, som EU-medlemsstaterne udsteder til russiske statsborgere, og forhindre russiske statsborgere i potentielt at foretage visumshopping.

Så længe Rusland fortsætter med at føre en destruktiv udenrigspolitik og fortsætter sin militære aggression over for et EU-kandidatland samt fuldstændig tilsidesætter den regelbaserede internationale orden, kan EU i lyset af denne angrebskrig ikke betragte Rusland som værende part i visumlempelsesaftalen.

2. FORESLÅEDE FORANSTALTNINGER

Den militære aggression mod et land, der grænser op til Den Europæiske Union, berettiger foranstaltninger til beskyttelse af Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters væsentlige sikkerhedsinteresser.

Den Russiske Føderation har ikke blot bragt forbindelserne med Den Europæiske Union og dens medlemsstater i fare, men også tilsidesat Minskaftalerne ved at undergrave Ukraines territoriale integritet, suverænitet og uafhængighed i strid med landets internationale forpligtelser.