[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 16.10.2009

KOM(2009)553 endelig

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2010 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger

BEGRUNDELSE

1. Baggrunden for forslaget |

Begrundelse og formål Forordningen om fastsættelse af de årlige fiskerimuligheder er det vigtigste bevarelsesinstrument i den fælles fiskeripolitik. Den omfatter fangstbegrænsninger og begrænsninger af fiskeriindsatsen i henhold til genopretningsplaner og langsigtede planer og har også omfattet (jf. afsnit 5) midlertidige foranstaltninger og undtagelser fra andre retsforskrifter (som f.eks. forordningen om tekniske foranstaltninger, forordningen om begrænsning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse dybhavsarter osv.). I Kommissionens meddelelse (KOM(2009) 224 endelig) redegøres der for baggrunden for forslaget. For mange fiskebestande anbefales det at nedsætte fangsterne til nul eller så meget, som det nu er muligt. Mange bestande er uden for sikre biologiske grænser. Til trods for bevarelsesforanstaltninger som led i den fælles fiskeripolitik falder antallet af truede bestande ikke. Analysen bekræfter, at det er absolut nødvendigt at træffe skærpede bevarelsesforanstaltninger for udnyttede fiskebestande. For 2010 understreger Rådgivningen fra ICES endnu engang, hvor dårligt det står til med mange fiskeressourcer i Fællesskabets farvande. De fleste af bestandene udnyttes ud over det, der svarer til det maksimale bæredygtige udbytte. Mange udnyttes ud over forsigtighedsniveauet, og en række vigtige bestande, herunder de fleste torskebestande, udnyttes så kraftigt, at der er en meget høj risiko for, at de ikke kan reproducere sig selv. Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Kommissionen hvert år foreslå fangst- og fiskeriindsatsbegrænsninger for at sikre, at Fællesskabets fiskeri er miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtigt. |

Generel baggrund Fiskeressourcerne er i mange tilfælde overudnyttet. Rådet fastsætter hvert år fangstbegrænsninger, men det reelle fangstniveau ligger i mange tilfælde fortsat over det bæredygtige niveau. Dette skyldes, at fangstbegrænsningerne nogle gange bliver fastsat for højt til at sikre bæredygtighed, og at de ikke altid bliver håndhævet tilstrækkelig effektivt. I de seneste år er der i nogle fiskerier blevet indført indsatsbegrænsninger for at skærpe fangstbegrænsningerne, og der er blevet indført flerårige genopretningsplaner for visse bestande for at fastsætte årlige fangstbegrænsninger med henblik på at opnå bæredygtighed ved en gradvis reduktion af fiskeridødeligheden. Lykkes det ikke at bringe fangsterne og fiskeriindsatsen effektivt under kontrol, vil det føre til yderligere nedfiskning af fiskeressourcerne. Det er i modstrid med den fælles fiskeripolitiks mål, som er at opnå bæredygtigt fiskeri i EU. |

Gældende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører De nuværende bestemmelser på det område, som forslaget vedrører, gælder indtil den 31. december 2009, med undtagelse af visse fiskeriindsatsbegrænsninger, som gælder indtil 31. januar 2010. |

Overensstemmelse med andre EU-politikker og -mål De foreslåede foranstaltninger er udarbejdet i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål og regler og er i overensstemmelse med EU's politik for bæredygtig udvikling. |

2. Høring af interesserede parter og konsekvensanalyse |

Høring af interesserede parter |

Høringsmetoder, hovedmålgrupper og deltagernes generelle profil Forslaget bygger bl.a. på samråd med Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur (ACFA) (ACFA er sammensat at repræsentanter fra erhvervssammenslutninger inden for produktionssektoren, forarbejdningsindustrien og sektoren for handel med fiskevarer og akvakulturprodukter samt organisationer, der repræsenterer forbruger-, miljø- og udviklingsinteresser) og de regionale rådgivende råd, der har interesse i de fiskerier, der berøres af forslaget. Samrådene har fundet sted på grundlag af meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om forbedret samråd om EF’s fiskeriforvaltning (KOM(2006) 246 endelig), som beskriver principperne for den såkaldte front-loading-proces, og meddelelsen fra Kommissionen til Rådet om fiskerimuligheder for 2010 (KOM(2009) 224 endelig), som beskriver Kommissionens holdninger og intentioner med hensyn til forslagene til fiskerimulighederne, i afventning af den videnskabelige rådgivning om bestandenes tilstand for 2010. |

Sammendrag af svarene og hvordan der er taget hensyn til dem De regionale rådgivende råd fastholder, at det er nødvendigt at sørge for, at ændringerne i de årlige TAC'er og kvoter indføres gradvis, så erhvervets aktiviteter forstyrres mindst muligt. Som det fremgår af den nærmere redegørelse for forslaget i det følgende, er princippet om gradvis justering og begrænsning af de årlige ændringer i fiskerimulighederne blevet indarbejdet i forslaget, hvor dette har kunnet lade sig gøre uden at forringe sårbare ressourcers tilstand. |

Ekspertbistand |

Videnskabelige områder/ekspertiseområder Fiskeribiologi og fiskeriøkonomi |

Anvendte metoder Høring af et uafhængigt internationalt videnskabeligt organ, ICES, og tilrettelæggelse af STECF's plenarmøde. |

De vigtigste af de hørte organisationer/eksperter - Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) - Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF). |

Resumé af modtaget og anvendt rådgivning Det er blevet nævnt, at der er potentielt alvorlige risici, som kan gøre uoprettelig skade. Der er enighed om, at der er sådanne risici. |

STECF bekræfter og har i nogle tilfælde bygget videre på rådgivningen fra ICES. |

Offentliggørelse af eksperternes rådgivning Alle STECF-rapporter er tilgængelige på GD MARE's websted, når Kommissionen har godkendt dem formelt. |

Konsekvensanalyse De offentlige myndigheder skal fastsætte fangst- og indsatsbegrænsende foranstaltninger, jf. artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002. De foreslåede foranstaltninger vil, hvis de bliver gennemført, føre til en generel reduktion af EF-fartøjernes fiskerimuligheder. Forslaget berører ikke kun kortsigtede beslutninger, men indgår også i en mere langsigtet strategi, der går ud på, at fiskeriindsatsen gradvis begrænses til niveauer, som er bæredygtige på langt sigt. Den strategi, der er udstukket i forslaget, vil på kort sigt føre til reducerede TAC'er, men efterhånden som de overfiskede bestande genopbygges, vil fangstmulighederne blive øget. Strategiens forventes på mellemlangt til langt sigt at resultere i reduceret miljøpåvirkning som følge af faldende fiskeriindsats, indskrænkninger i fangstsektoren i form af reduktion af antallet af fiskerfartøjer og/eller af den gennemsnitlige fiskeriindsats pr. fartøj og uændrede eller øgede landinger. |

3. Forslagets retlige aspekter |

Resumé af forslaget I forslaget fastsættes der fangst- og indsatsbegrænsninger for EF-fiskeriet og for internationalt fiskeri, som EF-fartøjer deltager i, med henblik på at nå den fælles fiskeripolitiks mål om at sikre, at fiskeriet er miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtigt. |

Retsgrundlag Artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002. |

Subsidiaritetsprincippet Forslaget hører ind under Fællesskabets enekompetence. Subsidiaritetsprincippet anvendes derfor ikke. |

Proportionalitetsprincippet Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, hvilket begrundes således: |

Den fælles fiskeripolitik er en fælles politik og bør derfor gennemføres ved rådsforordninger. Den pågældende rådsforordning fordeler fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, men det står dem fuldstændigt frit, hvordan de vil fordele disse muligheder mellem regioner eller fiskere, så medlemsstaterne har rige muligheder for at selv at bestemme, hvilken social/økonomisk model de vil anvende i forbindelse med udnyttelsen af de tildelte fiskerimuligheder. |

Forslaget har ingen nye finansielle virkninger for medlemsstaterne. Denne forordning vedtages af Rådet hvert år, og de offentlige og private midler til gennemførelse af den foreligger allerede. |

Reguleringsmiddel/-form |

Foreslåede reguleringsmidler: Forordning |

Andre reguleringsmidler ville ikke være hensigtsmæssige af følgende grund: Dette er et forslag til fiskeriforvaltning, som ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 skal gennemføres ved en årlig rådsforordning, som vedtages med kvalificeret flertal. |

4. Budgetmæssige konsekvenser |

Forslaget har ingen virkninger for Fællesskabets budget. |

5. Yderligere oplysninger |

Forenkling |

Forslaget indebærer en forenkling af de administrative procedurer for de offentlige myndigheder (på EU- og medlemsstatsniveau), især for så vidt angår kravene i forbindelse med overførsel af data om indsatsforvaltningens gennemførelse. |

Fornyet gennemgang/revision/udløbsklausul |

Forslaget vedrører en årlig forordning for 2010, og der er derfor ingen revisionsklausul. |

Nærmere redegørelse for forslaget I forhold til de foregående år er forslagets anvendelsesområde mere begrænset og omfatter ikke længere de betingelser, der er knyttet til udnyttelsen af fiskerimulighederne, men ikke funktionelt hænger sammen med dem. Det er nødvendigt for at tage højde for en eventuel ikrafttræden af Lissabontraktaten før Rådets vedtagelse af forslaget i december. Ifølge Lissabontraktaten træffes de almene beslutninger i forbindelse med den fælles fiskeripolitik efter den fælles beslutningsprocedure. Artikel 43, stk. 3, i traktaten indeholder en undtagelse for foranstaltninger til fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder. Sådanne foranstaltninger skal vedtages af Rådet på forslag af Kommissionen uden inddragelse af Parlamentet. Det er derfor vigtigt at skelne klart mellem foranstaltninger, der kan anses for at være funktionelt knyttede til fastsættelsen og fordelingen af fiskerimuligheder, og foranstaltninger, som skal vedtages efter den fælles beslutningsprocedure. Hvad angår fangstbegrænsninger og indsatsforvaltning, er forslaget i overensstemmelse med principperne for den såkaldte front-loading-proces, som er beskrevet i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om forbedret samråd om EF’s fiskeriforvaltning (KOM(2006) 246 endelig), og i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet om fiskerimuligheder for 2009 (KOM(2010) 224 endelig), som beskriver Kommissionens holdninger og intentioner i forbindelse med forslagene til fiskerimuligheder, i afventning af den videnskabelige rådgivning om bestandenes tilstand for 2010. I overensstemmelse med nævnte meddelelse er fiskerimulighederne for et stigende antal bestande som f.eks. torsk, kulmule, tunge, rødspætte og jomfruhummer blevet fastsat på basis af reglerne i de relevante langsigtede planer. For de bestande, hvor der er foreslået nye langsigtede planer (den vestlige hestemakrelbestand og den nordlige kulmulebestand), og for de bestande, hvor Rådet og Kommissionen har afgivet tilsagn i form af en erklæring vedtaget på Rådets møde i december 2008 (sild i Det Keltiske Hav og kuller i område V b og VI a), følger forslaget de regler, der er fastlagt herfor. I overensstemmelse med front-loading-processen er der gennemført samråd med interesseparter og medlemsstaterne i løbet af året, herunder navnlig i form af et fælles møde mellem interesseparterne (de regionale råd og ACFA) og medlemsstaterne den 23. juli og et møde kun med interesseparterne (de regionale råd og ACFA) den 29. september 2009. Forslaget er desuden i tråd med meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om opnåelse af bæredygtighed i EU's fiskeri ved hjælp af et maksimalt bæredygtigt udbytte (KOM(2006) 360 endelig), idet forslaget ikke indebærer øget fiskeridødelighed. En øget fiskeridødelighed ville være i modstrid med Fællesskabets og medlemsstaternes tilsagn ved verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg om at vedligeholde og genoprette fiskebestandene, så de kan give det maksimalt bæredygtige udbytte, med sigte på snarest og så vidt muligt senest 2015 at nå disse mål for nedfiskede bestande. For så vidt angår fiskeriindsatsforvaltning, blev der for torsk i 2008 indført et system, som bygger på kW-dage, (forordning (EF) nr. 1342/2008). Systemet er anvendt i 2009 og fortsættes i 2010. Med hensyn til fiskeriindsatsforvaltningen for tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal og for sydlig kulmule og jomfruhummer bibeholdes indsatsforvaltningen i 2010, som bygger på havdage pr. fartøjskategori, hvor fartøjerne skal kunne dokumentere, at de har udøvet det pågældende fiskeri, men den foreslåede forordning vil fortsat give medlemsstaterne mulighed for at anvende et system, som bygger på kW-dage, for at udnytte fiskerimulighederne mere effektivt og for at fremme bevarelsesforanstaltninger i samråd med fiskeriet. Forslaget omfatter fangstbegrænsninger, som er aftalt i visse regionale fiskeriorganisationer. Fangstbegrænsninger og andre henstillinger fra Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO), Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPFO), Kommissionen for Bevarelse af Sydlig Tun (CCSBT), Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC), Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR), Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) og Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) foreligger først efter disse organisationers årsmøder i november og december 2009. Der foreligger endnu ingen TAC'er for bestande i grønlandske farvande og bestande, der deles med Norge, fordi samrådene først afsluttes i november og december 2009. Disse TAC'er er anført som "pm" (pro memoria). Det skal også bemærkes, at i bilag II, der vedrører fiskeriindsatsbegrænsninger for fartøjer som led i genopretningen af visse bestande, herunder torsk, er den maksimale tilladte fiskeriindsats, hvad enten den måles i havdage pr. fartøj eller i kW-dage pr. indsatsgruppe, for øjeblikket også anført som pm, da Kommissionen stadig er i gang med at analysere oplysningerne og rådgivningen fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) vedrørende fangsttendenser til og med 2007. STECF holder plenarmøde i november 2009, hvorefter den endelige rapport vil blive offentliggjort på STECF's websted. Analysen af metoderne til fastsættelse af den endelige fiskeriindsats for tobisfiskeriet i EF-farvande i II a, III a og IV er endnu ikke afsluttet. Hvad angår indsatsforvaltningen af dybhavsbestande, så vedtog Rådet i december 2006 en 10 % reduktion i fiskeriindsatsen for dybhavsarter i forhold til 2005-niveauerne. Denne reduktion er imidlertid mindre end de 35 %, som Kommissionen for Fiskeriet i det Nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) krævede. En yderligere nedskæring på 10 % i forhold til samme referenceniveau blev vedtaget for årene 2008 og 2009. 2010 er der ikke nogen yderligere begrænsning af indsatsen. Den maksimale fiskeriindsats vil dog forblive på det niveau, der gælder for 2009, dvs. 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats for medlemsstaternes berørte fartøjer i 2003. Denne fortsatte begrænsning af fiskeriindsatsen er nødvendig for, at EU kan opfylde sine internationale forpligtelser og for at beskytte bestande, der, som ICES har understreget igennem flere år, er yderst sårbare og kræver øjeblikkelig beskyttelse på grund af deres ekstremt lave reproduktionsrate. Ordninger for forvaltning i løbet af året for truede bestande bevares for arter som tobis, sperling og brisling i Nordsøen. I sådanne tilfælde kan fiskerimuligheder, der foreslås for den første del af 2010, i løbet af året revideres på basis af videnskabelig rådgivning gennem kommissionsforordninger, som gør det muligt hurtigt at gennemføre påtænkte forvaltningsforanstaltninger. Metoden til beregning af et passende tal for ændring af TAC'en for tobis i løbet af året er ved at blive gennemgået. Det er sandsynligt, at der aftales en ny metode med Norge til efteråret, så bilag IID kan forventes at blive ændret væsentligt. Forordningen omfatter ikke længere en ordning for forvaltning i løbet af året af ansjos i Biscayabugten, idet denne bestand forventes forvaltet under den foreslåede langsigtede plan for ansjosbestanden i Biscayabugten og for fiskeriet efter denne bestand (KOM(2009) 399 endelig), som fastsætter et alternativt system, hvorefter TAC og kvoter for bestanden fastlægges direkte i den langsigtede plan og derefter hvert år i juni bekræftes af Kommissionen på grundlag af den seneste videnskabelige rådgivning. |

Forslag til

RÅDETS FORORDNING

om fastsættelse for 2010 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik[1], særlig artikel 20,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år[2], særlig artikel 2,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 af 20. december 2005 om foranstaltninger til genopretning af bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i Det Cantabriske Hav og ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø[3], særlig artikel 4 og 8,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 388/2006 af 23. februar 2006 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i Biscayabugten[4], særlig artikel 4,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 509/2007 af 7. maj 2007 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i den vestlige del af Den Engelske Kanal[5], særlig artikel 3 og 5,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 676/2007 af 11. juni 2007 om en flerårig plan for fiskeriet efter rødspætte og tunge i Nordsøen[6], særlig artikel 6 og 9,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1300/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en flerårig plan for sildebestanden i området vest for Skotland og fiskeriets udnyttelse af denne bestand[7], særlig artikel 4,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande[8], særlig artikel 7, 8, 9, 11 og 12,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 af 6. april 2009 om en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, om ændring af forordning (EF) nr. 43/2009 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1559/2007[9], særlig artikel 9, stk. 3, 4, 5, 7, 8, 9 og 10,

[under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. [..]/2009 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande i Det Keltiske Hav og og for fiskeri efter disse bestande[10], særlig artikel 4,]

[under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. [..]/2009 om en flerårig plan for hestemakrelbestanden i det vestlige Atlanterhav og for fiskeriet efter denne bestand[11], særlig artikel 5,]

under henvisning til forslag fra Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Ifølge artikel 4 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet træffe de fornødne foranstaltninger til at sikre adgang til farvande og ressourcer og fortsat bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige rådgivning, herunder især rapporten fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF).

(2) Ifølge artikel 20 i forordning (EF) nr. 2371/2002 skal Rådet fastsætte samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) for de enkelte fiskerier eller fiskerigrupper. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne og tredjelande i overensstemmelse med de kriterier, som er fastlagt i artikel 20 i nævnte forordning, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i artikel 2 i forordning (EF) nr. 2371/2002. Herudover bør der fastsættes visse betingelser, som funktionelt er knyttet til fiskerimulighederne, så de bliver optimale og kan udnyttes på en effektiv måde.

(3) TAC’erne bør fastlægges på grundlag af den foreliggende videnskabelige rådgivning og under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer. Det er i denne forbindelse nødvendigt at inddrage de holdninger, som kom til udtryk under høringen af interesseparter, herunder navnlig mødet den 23. juli 2009 med Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur (ACFA), de berørte regionale råd og medlemsstaterne og mødet den 29. september 2009 med ACFA og de berørte regionale råd.

(4) For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør TAC’erne fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i planerne. Følgelig bør TAC’erne for bestande af kulmule, jomfruhummer, tunge i Biscayabugten, den vestlige del af Den Engelske Kanal og Nordsøen, rødspætte i Nordsøen, sild vest for Skotland, torsk i Kattegat, Nordsøen, Skagerrak, den østlige del af Den Engelske Kanal, vest for Skotland, i Det Irske Hav og Det Keltiske Hav, og for bestanden af hestemakrel i det vestlige Atlanterhav fastsættes i overensstemmelse med reglerne i henholdsvis forordning (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) Nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008, (EF) nr. 302/2009, (EF) nr. [..]/2009 (torsk i Det Keltiske Hav) og forordning (EF) nr. [..]/2009 (hestemakrel) .

(5) I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 bør det fastslås, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning.

(6) Det er nødvendigt at fastlægge den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2010 i overensstemmelse med artikel 8 i forordning (EF) nr. 2166/2005, artikel 5 i forordning (EF) nr. 509/2007, artikel 9 i forordning (EF) nr. 676/2007, artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1342/2008 og artikel 5 og 9 i forordning (EF) nr. 302/2009, under samtidig hensyntagen til Rådets forordning (EF) nr. 754/2009 om undtagelse af visse fartøjsgrupper fra fiskeriindsatsordningen i kapitel III i forordning (EF) nr. 1342/2008[12].

(7) I henhold til rådgivning fra ICES er det nødvendigt at bevare og revidere en ordning for forvaltning af fiskeriindsatsen for tobis i EF-farvande i ICES-område II a, III a og IV.

(8) I lyset af den seneste videnskabelige rådgivning fra ICES og i overensstemmelse med de internationale tilsagn inden for rammerne af konventionen om fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) er det nødvendigt at begrænse fiskeriet efter visse dybhavsarter.

(9) Fiskerimulighederne bør udnyttes i overensstemmelse med den gældende fællesskabslovgivning på området, navnlig Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster[13], Rådets forordning (EØF) nr. 2930/86 af 22. september 1986 om definition af fiskerfartøjers karakteristika[14], Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer[15], Rådets forordning (EØF) nr. 3880/91 af 17. december 1991 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav[16], Rådets forordning (EF) nr. 1627/94 af 27. juni 1994 om generelle bestemmelser for de særlige fiskeritilladelser[17], Rådets forordning (EF) nr. 1434/98 af 29. juni 1998 om de nærmere betingelser for landing af sild til industrien, bortset fra fødevareindustrien[18], Rådets forordning (EF) nr. 2347/2002 af 16. december 2002 om særlige adgangskrav og dertil knyttede betingelser for fiskeri efter dybhavsbestande[19], Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95[20], Kommissionens forordning (EF) nr. 2244/2003 af 18. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende satellitbaserede fartøjsovervågningssystemer[21], Rådets forordning (EF) nr. 601/2004 af 22. marts 2004 om kontrolforanstaltninger gældende for fiskeri i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis[22], Rådets forordning (EF) nr. 2115/2005 af 20. december 2005 om en genopretningsplan for hellefisk inden for rammerne af Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav[23], forordning (EF) nr. 2166/2005, forordning (EF) nr. 388/2006, Rådets forordning (EF) nr. 1966/2006 af 21. december 2006 om elektronisk registrering og indberetning af fiskerioplysninger og om teledetektionsmetoder[24], Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 af 21. december 2006 om forvaltningsforanstaltninger til bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i Middelhavet[25], forordning (EF), nr. 509/2007, Rådets forordning (EF) nr. 520/2007 af 7. maj 2007 om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter[26], forordning (EF) nr. 676/2007, Rådets forordning (EF) nr. 1386/2007 af 22. oktober 2007 om bevarelses- og håndhævelsesforanstaltninger gældende for det område, som reguleres af Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav[27], Kommissionens forordning (EF) nr. 1077/2008 af 3. november 2008 om fastlæggelse af gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1966/2006 om elektronisk registrering og indberetning af fiskerioplysninger og om teledetektionsmetoder og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1566/2007[28], Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1936/2001 og (EF) nr. 601/2004 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1093/94 og (EF) nr. 1447/1999[29], Rådets forordning (EF) nr. 1006/2008 af 29. september 2008 om tilladelser til EF-fiskerfartøjers fiskeri uden for EF-farvande og tredjelandsfartøjers adgang til EF-farvande[30], forordning (EF) nr. 1300/2008, forordning (EF) nr. 1342/2008, forordning (EF) nr. 302/2009, Rådets forordning (EF) nr. [..]/2009 om en kontrol- og håndhævelsesordning for det område, der er omfattet af konventionen om det fremtidige multilaterale samarbejde vedrørende fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav[31], Rådets forordning (EF) nr. [..]/2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik[32], forordning (EF), nr. [..]/2009 (torsk i Det Keltiske Hav) , forordning (EF) nr. [..]/2009 (hestemakrel) og Rådets forordning (EF), nr. [..]/2009 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger[33].

(10) EF har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne drøftet fiskerirettigheder med Norge[34], Færøerne[35] og Grønland[36].

(11) Fællesskabet er kontraherende part i en række fiskeriorganisationer og deltager i andre organisationer som samarbejdspartner, men ikke som part. I medfør af akten om vilkårene for Republikken Polens tiltrædelse af Den Europæiske Union forvaltes fiskeriaftaler, som dette land tidligere har indgået, såsom konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav, af Fællesskabet fra tiltrædelsesdatoen. Disse fiskeriorganisationer har for 2010 anbefalet indførelsen af en række foranstaltninger, herunder vedrørende EF-fartøjers fiskerimuligheder. Disse fiskerimuligheder bør gennemføres af Fællesskabet.

(12) [Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) nåede ikke til enighed om fangstbegrænsninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit på sit årsmøde i 2009, og selv om Fællesskabet ikke er medlem af IATTC, bør der vedtages foranstaltninger, der skal sikre bæredygtig forvaltning af ressourcerne under denne organisations jurisdiktion.]

(13) [Organisationen for Fiskeriet i Det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) vedtog på sit årsmøde i 2009 fangstbegrænsninger for yderligere to fiskebestande inden for SEAFO-konventionsområdet. Disse fangstbegrænsninger bør gennemføres i EF-retten.]

(14) [På det tredje internationale møde med henblik på at oprette en ny regional fiskeriforvaltningsorganisation for det sydlige Stillehav (SPFO), som fandt sted i maj 2007, enedes deltagerne om at vedtage midlertidige foranstaltninger, herunder fiskerimuligheder, til regulering af pelagisk fiskeri og bundfiskeri i det sydlige Stillehav. Disse fiskerimuligheder bør gennemføres i EF-retten.]

(15) For at sikre EF-fiskernes udkomme og for ikke at bringe ressourcerne i fare og undgå, at udløbet af Rådets forordning (EF) nr. 43/2009 af 16. januar 2009 om fastsættelse for 2009 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger[37], skaber problemer, bør der åbnes for disse fiskerier fra den 1. januar 2010. På grund af sagens hastende karakter bør der indrømmes en undtagelse fra den periode på seks uger, der er nævnt i punkt I, nr. 3, i protokollen om de nationale parlamenters rolle i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om den Europæiske Union og traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

AFSNIT I Anvendelsesområde og definitioner

Artikel 1 Genstand

Ved denne forordning fastsættes der følgende fiskerimuligheder og betingelser, som er funktionelt knyttet til udnyttelsen af fiskerimulighederne:

- for 2010 fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, og

- for 2011 visse fiskeriindsatsbegrænsninger, og for de perioder, der er anført i afsnit 2 i kapitel III i afsnit II og i bilag IE og V, fiskerimulighederne for visse antarktiske bestande.

Artikel 2 Anvendelsesområde

Medmindre andet er fastsat, gælder denne forordning for:

a) EF-fiskerfartøjer (i det følgende benævnt "EF-fartøjer") og

b) fiskerfartøjer, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland (i det følgende benævnt "tredjelandsfartøjer") i Fællesskabets farvande (i det følgende benævnt "EF-farvande").

Artikel 3 Definitioner

Ved anvendelsen af denne forordning gælder følgende definitioner ud over definitionerne i artikel 3 i forordning (EF) nr. 2371/2002:

a) "samlet tilladt fangstmængde" (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes af hver bestand

b) "kvote": en andel af TAC’en, som er tildelt Fællesskabet, medlemsstaterne eller tredjelande

c) "internationale farvande": farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion

d) ”maskestørrelse”: maskestørrelsen som målt i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 af 10. juni 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 850/98 for så vidt angår bestemmelse af maskestørrelse og vurdering af trådtykkelse i fiskenet[38].

Artikel 4 Fiskeriområder

I denne forordning forstås ved:

a) "ICES-område" (Det Internationale Havundersøgelsesråd): de ICES-inddelinger, der er defineret i forordning (EØF) nr. 3880/91

b) "Skagerrak": farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst

c) "Kattegat": farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen

d) "Cadizbugten": den del af ICES-område IX a, der ligger øst for 7°23'48" V

f) "CECAF-områder" (det østlige centrale Atlanterhav eller FAO-område 34): områder som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 2597/95 af 25. oktober 1995 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster, taget af medlemsstater, der driver fiskeri i visse områder uden for det nordlige Atlanterhav[39]

g) "NAFO-områder" (Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets forordning (EØF) nr. 2018/93 af 30. juni 1993 om indberetning af statistiske oplysninger om medlemsstaternes fangster og fiskeriaktivitet i det nordvestlige Atlanterhav[40]

h) "SEAFO-områder" (Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): områder som defineret i Rådets afgørelse 2002/738/EF af 22. juli 2002 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav[41]

i) "ICCAT-området" (Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): området som defineret i Rådets afgørelse 86/238/EØF af 9. juni 1986 om Fællesskabets tiltrædelse af den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet som ændret ved den protokol, der er knyttet som bilag til slutakten fra konferencen af befuldmægtigede for stater, der er parter i konventionen, undertegnet den 10. juli 1984 i Paris[42]

j) "CCAMLR-områder" (konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis): områder som defineret i forordning (EF) nr. 601/2004

k) "IATTC-området" (Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): området som defineret i Rådets afgørelse 2006/539/EF af 22. maj 2006 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica[43]

l) "IOTC-området" (Tunkommissionen for Det Indiske Ocean): området som defineret i Rådets afgørelse 95/399/EF af 18. september 1995 om Fællesskabets tiltrædelse af aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean[44]

m) "SPFO-området" (Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for Ækvator, nord for CCAMLR-konventionsområdet, øst for SIOFA-konventionsområdet som defineret i Rådets afgørelse 2006/496/EF af 6. juli 2006 om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktionsområder[45]

n) "WCPFC-området" (Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): området som defineret i Rådets afgørelse 2005/75/EF af 26. april 2004 om Fællesskabets tiltrædelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav[46]

o) "Beringshavets højsøområde": det højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet.

AFSNIT II Fiskerimuligheder for EF-fartøjer

Kapitel I

Almindelige bestemmelser

Artikel 5 Fangstbegrænsninger og fordeling heraf

1. I bilag I fastsættes fangstbegrænsningerne for EF-fartøjer i EF-farvande og visse andre farvande og fordelingen heraf mellem medlemsstaterne samt yderligere betingelser, jf. artikel 2 i forordning (EF) nr. 847/96.

2. EF-fartøjer bemyndiges under overholdelse af de kvoter, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på de betingelser, der er fastsat i denne forordnings artikel 12 og bilag III og i forordning (EF) nr. 1006/2008 og gennemførelsesbestemmelserne dertil.

3. Kommissionen fastsætter fangstbegrænsninger for fiskeriet efter tobis i EF-farvande i ICES-område II a, III a og IV og i henhold til bestemmelserne i bilag IID, punkt 6.

4. Kommissionen fastsætter Fællesskabets fangstbegrænsninger for lodde i grønlandske farvande i ICES-område V og XIV til 7,7 % af TAC'en for lodde, så snart TAC'en er fastsat.

5. Fangstbegrænsninger for sperling i EF-farvande i ICES-område II a, III a og IV og for brisling i EF-farvande i ICES-område II a og IV revurderes eventuelt af Kommissionen efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 på baggrund af videnskabelige oplysninger, som indsamles i første halvdel af 2010.

6. Som følge af en revurdering af bestanden af sperling i henhold til stk. 5 revurderer Kommissionen eventuelt fangstbegrænsningerne for hvilling i EF-farvande i ICES-område II a, III a og IV og for bestandene af kuller i EF-farvande i ICES-område II a, III og IV efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002 for at tage hensyn til industribifangster i forbindelse med sperlingfiskeriet.

Artikel 6 Forbudte arter

[Det er forbudt for EF-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade og lande følgende arter:

a) brugde ( Cetorhinus maximus ) og stor hvid haj ( Carcharodon carcharias ) i alle EF-farvande og andre farvande

b) havengel ( Squatina squatina ) i alle EF-farvande

c) skade ( Dipturus batis ) i EF-farvande i II a, III, IV, VI, VII, VIII, IX og X, og

d) broget rokke ( Raja undulata ) og spidsrokke ( Rostroraja alba ) i EF-farvande i VI, VII, VIII, IX og X.]

Artikel 7 Særlige fordelingsbestemmelser

1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat i bilag I, er ikke til hinder for:

a) udveksling, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002

b) omfordeling efter artikel [..] i forordning (EF) nr. [..]/2009 ( fiskerikontrolforordningen ) eller efter artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008

c) supplerende landing, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96

d) tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96

e) nedsættelser, jf. artikel [..] i forordning (EF) nr. [..]/2009 ( fiskerikontrolforordningen ).

2. Artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 847/96 finder anvendelse på alle bestande, der er underlagt en præventiv eller en analytisk TAC.

3. Artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder anvendelse på alle bestande, der er underlagt en analytisk TAC, medmindre andet er anført i bilag I.

4. Stk. 2 og 3 finder anvendelse, uden at det berører artikel [..] i forordning (EF) nr. [..]/2009 ( fiskerikontrolforordningen ).

Artikel 8 Fiskeriindsatsbegrænsninger

Fra den 1. februar 2010 til den 31. januar 2011 gælder de fiskeriindsatsbegrænsninger, der er fastsat i:

a) bilag IIA for forvaltningen af visse bestande i Kattegat, Skagerrak, den del af ICES-område III a, som ikke er omfattet af Skagerrak og Kattegat, ICES-område IV, VI a, VII a, VII d og EF-farvande i ICES-område II a og V b

b) bilag IIB for genopretningen af kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-område VIII c og IX a med undtagelse af Cadizbugten

c) bilag IIC for forvaltningen af tungebestandene i ICES-område VII e

d) bilag IID for forvaltningen af tobisbestandene i EF-farvande i ICES-område II a, III a og IV.

Artikel 9 Fangst- og indsatsbegrænsninger for dybhavsfiskeri

1. Ud over de fangstbegrænsninger, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1359/2008 af 28. november 2008 om fastsættelse af EF-fiskerfartøjers fiskerimuligheder for visse dybhavsbestande for 2009 og 2010 [47], er det forbudt at fange og beholde om bord, omlade eller lande enhver mængde dybhavsarter og hellefisk på tilsammen over 100 kg pr. fangstrejse, medmindre det pågældende fartøj har fået udstedt en tilladelse til dybhavsfiskeri i overensstemmelse med artikel 3 i forordning (EF) nr. 2347/2002.

2. Medlemsstaterne sikrer sig, at fartøjer, som fører deres flag og er registreret på deres område, og som hvert kalenderår fanger og om bord opbevarer over 10 tons dybhavsarter og hellefisk, har tilladelse til dybhavsfiskeri.

3. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2010, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse ikke overstiger 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats, som fiskerfartøjerne i den pågældende medlemsstat udøvede i 2003 på fangstrejser, hvortil der var givet dybhavsfiskeritilladelse, og/eller hvor der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til forordning 2347/2002. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der er fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.

Artikel 10 Betingelser for landing af fangster og bifangster

1. Fisk fra bestande, for hvilke der er fastsat fangstbegrænsninger, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:

a) fangsterne er taget af fartøjer fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller

b) fangsterne udgør del af en EF-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne EF-kvote ikke er opbrugt.

2. Uanset stk. 1 kan følgende fisk opbevares om bord og landes, selv om en medlemsstat ikke har nogen kvoter eller kvoterne eller andelene er opbrugt:

a) andre arter end sild og makrel, hvis

i) de er fanget blandet med andre arter med redskaber med en maskestørrelse på under 32 mm, jf. artikel [..] i forordning (EF) nr. [..]/2009 ( forordningen om tekniske foranstaltninger ), og

ii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing,

eller

b) makrel, hvis

i) den fanges blandet med hestemakrel eller sardin

ii) makrelmængden ikke overstiger 10 % af den samlede vægt af mængden af makrel, hestemakrel og sardin om bord, og

iii) fangsterne hverken sorteres om bord eller ved landing.

3. Samtlige landinger afskrives på kvoten eller, såfremt EF's kvote ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, på EF's kvote, medmindre det drejer sig om fangster taget i henhold til stk. 2.

4. Beregningen af den procentvise andel af bifangster og anvendelsen af dem skal ske i overensstemmelse med artikel [..] i forordning (EF) nr. [..]/2009 ( forordningen om tekniske foranstaltninger ).

Artikel 11 Usorterede landinger i ICES-område III a, IV og VII d og EF-farvande i ICES-område II a

1. Når en medlemsstat har nået fangstbegrænsningerne for fiskeri efter sild i ICES-område III a, IV og VII d og EF-farvande i ICES-område II a, er det forbudt for fartøjer, der fører dens flag, og som er registreret i Fællesskabet og udøver de fiskerier, som sådanne fangstbegrænsninger gælder for, at lande usorterede fangster, der indeholder sild.

2. Medlemsstaterne sørger for, at der indføres en passende stikprøveordning, så der kan foretages effektiv kontrol af usorterede landinger pr. art fanget i ICES-område III a, IV og VII d og EF-farvande i ICES-område II a.

3. Usorterede fangster taget i ICES-område III a, IV og VII d og EF-farvande i ICES-område II a må kun landes i havne og på landingssteder, hvor der findes en stikprøveordning som omhandlet i stk. 2.

Artikel 12 Dataoverførsel

Når medlemsstaterne i henhold til artikel [..] i forordning (EF) nr. [..]/2009 ( fiskerikontrolforordningen ) sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.

Kapitel II

Tilladelser til fiskeri i tredjelandes farvande

Artikel 13 Fiskeritilladelser

1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for EF-fartøjer, der fisker i tredjelandsfarvande, er fastsat i bilag III.

2. Hvis en medlemsstat på basis af artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale (swap) i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag III, skal overførslen ledsages af den relevante overdragelse af fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III, må dog ikke overskrides.

Kapitel III

Fiskerimuligheder i regionale fiskeriforvaltningsorganisationers farvande

Afsnit 1

ICCAT-OMRÅDET

ARTIKEL 14 Begrænsning af antallet af fartøjer med tilladelse til at fiske efter almindelig tun

Det maksimale antal af følgende fartøjer begrænses som anført i bilag IV:

- EF-stangfartøjer og -dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun, ( Thunnus thynnus ) på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav

- EF-fartøjer til kystnært fiskeri efter fersk fisk med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Middelhavet

- EF-fartøjer, der har tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Adriaterhavet til opdræt.

Afsnit 2

CCAMLR-OMRÅDER

ARTIKEL 15 Forbud og fangstbegrænsninger

1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.

2. For nyt fiskeri og forsøgsfiskeri gælder de fangst- og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, som er anført i samme bilag.

Artikel 16 Forsøgsfiskeri

1. Fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag og er registreret i en medlemsstat, og som der er givet meddelelse om til CCAMLR i henhold til artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3.b uden for områder under national jurisdiktion.

2. Der må højst fiske ét fiskerfartøj ad gangen i afsnit 58.4.3.b.

3. Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3.b, er de samlede fangst- og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag V, del B. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den rapporterede fangst når op på den mængde, der højst må fanges, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangstperioden.

4. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.2.b er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.

Artikel 17 Fiskeri efter antarktisk lyskrebs i fangstperioden 2010/2011

1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR-Kommissionen, må fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet i fangstperioden 2010/2011. Sådanne medlemsstater skal, hvis de agter at fiske efter anartktisk lyskrebs ( Euphasia superba ) i CCAMLR-konventionens område, underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen, jf. artikel 5a i forordning (EF) nr. 601/2004, og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2010:

a) om deres hensigt om at fiske efter antarktisk lyskrebs; hertil anvendes formularen i bilag V, del C

b) om deres netkonfiguration; hertil anvendes formularen i bilag V, del D.

2. Den i stk. 1 omhandlede hensigtserklæring skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004, for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeriet.

3. Medlemsstater, der har til hensigt at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionens område, må kun anmelde fartøjer, som fører deres flag på det tidspunkt, hvor de fremsender hensigtserklæringen.

4. Medlemsstaterne kan tillade, at et andet fartøj end det, der er anmeldt til CCAMLR, deltager i lyskrebsfiskeri i overensstemmelse med stk. 1-3, hvis det anmeldte fartøj er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og fremsende:

a) alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), jf. stk. 2, herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004

b) en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.

5. Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der står på CCAMLR's IUU-fartøjslister, tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.

Afsnit 3

IOTC-OMRÅDET

ARTIKEL 18 Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker i IOTC-området

1. Det maksimale antal EF-fartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-området, og den dertil svarende bruttotonnage (GT)-kapacitet fastsættes som i bilag VI, punkt 1.

2. Det maksimale antal EF-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk ( Xiphias gladius ) og hvid tun ( Thunnus alalunga ) i IOTC-området, og den dertil svarende GT-kapacitet fastsættes som i bilag VI, punkt 2.

3. Medlemsstaterne kan ændre antallet af de i stk. 1 og 2 omhandlede fartøjer pr. redskabstype, forudsat at de over for Kommissionen godtgør, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.

4. Medlemsstaterne sørger for, når der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, at fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunfiskeriorganisationers fartøjsregister. Fartøjer, der er opført på en regional fiskeriorganisations liste over IUU-fartøjer, kan ikke overføres.

5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der er forelagt IOCT, må medlemsstaterne kun øge begrænsningerne af fiskerikapaciteten, som nævnt i denne artikel, inden for de grænser, der er fastsat i disse udviklingsplaner.

Afsnit 4

SFPO-OMRÅDET

ARTIKEL 19 Bundfiskeri

Medlemsstaterne skal begrænse bundfiskeriindsats og -fangster i SPFO-området til det gennemsnitlige årlige niveau i perioden 1. januar 2002 til 31. december 2006 for så vidt angår antal fiskerfartøjer og andre parametre, som afspejler fangstniveau, fiskeriindsats og fiskerikapacitet, og til de dele af SFPO-området, hvor bundfiskeri har fundet sted i den foregående fangstperiode.

Afsnit 5

IATTC-OMRÅDET

ARTIKEL 20 Fiskeri med notfartøjer

1. Alt fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares ), storøjet tun ( Thunnus obesus ) og bugstribet bonit ( Katsuwonus pelamis ) er forbudt:

a) enten fra den 29. juli til den 28. september 2010 eller fra den 10. november 2010 til den 18. januar 2011 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:

- de amerikanske Stillehavskystlinjer

- længdegrad 150° V

- breddegrad 40° N

- breddegrad 40° S.

b) fra den 29. september til den 29. oktober 2010 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:

- længdegrad 94° V

- længdegrad 110° V

- breddegrad 3° N

- breddegrad 5° S.

2. De berørte medlemsstater skal inden den 1. april 2010 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk 1, litra a), omhandlede lukningsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater skal indstille notfiskeriet i det afgrænsede område i den valgte periode.

3. Notfartøjer, der fisker efter tun i det IATTC-regulerede område, skal beholde om bord og lande hele fangsten af storøjet tun, bugstribet bonit og gulfinnet tun, bortset fra fisk, der af andre årsager end størrelsesmæssige årsager anses for uegnet til konsum. Den eneste undtagelse vil være det sidste sæt på en fangstrejse, hvor der måske ikke er nok plads til at beholde al tun, der fanges i det pågældende sæt, om bord.

Afsnit 6

SEAFO-OMRÅDET

ARTIKEL 21 Foranstaltninger til beskyttelse af dybvandshajer

Direkte fiskeri efter dybvandshajer er forbudt i SEAFO-konventionsområdet.

Afsnit 7

WCPFC-OMRÅDET

ARTIKEL 22 Fiskeribegrænsninger for storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun

Medlemsstaterne sikrer, at den samlede fiskeriindsats for storøjet tun ( Thunnus obesus ), gulfinnet tun ( Thunnus albacares ), bugstribet bonit ( Katsuwonus pelamis ) og sydlig hvid tun ( Thunnus alalunga ) i WCPFC-området begrænses til den fiskeriindsats, der er fastlagt i fiskeripartnerskabsaftalerne mellem Fællesskabet og regionens kyststater.

Artikel 23 Lukket område for FAD-fiskeri

1. I den del af WCPFC-området, der ligger mellem 20° N og 20° S, er det forbudt for notfartøjer at fiske med FAD mellem kl. 00.00 den 1. august 2010 og kl. 24.00 den 30. september 2010. I denne periode må et notfartøj kun fiske i den del af WCPFC-området, hvis det har en observatør om bord, som kan overvåge, at fartøjet ikke på noget tidspunkt:

- benytter eller betjener FAD eller dertil knyttet elektronisk udstyr

- fisker efter stimer i forbindelse med FAD.

2. Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-området, der er omhandlet i stk. 1, første punktum, skal beholde hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den.

3. Stk. 2 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:

a) i det sidste sæt på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har plads nok tilbage til at opbevare alle fiskene

b) hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager er uegnet til konsum, eller

c) hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget.

Artikel 24 Begrænsning af antallet af fartøjer med tilladelse til at fiske efter sværdfisk

Det maksimale antal EF-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius ) i områder syd for 20° S i WCPFC-området, er anført i bilag VII.

Afsnit 8

BERINGSHAVET

ARTIKEL 25 Forbud mod fiskeri i Beringshavets højsøområde

Fiskeri efter sej (Theragra chalcogramma ) er forbudt i Beringshavets højsøområde.

AFSNIT III

Fiskerimuligheder for tredjelandsfartøjer i EF-farvande

Artikel 26 Fangstbegrænsninger

Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EF-farvande inden for de i bilag I fastsatte fangstbegrænsninger og under overholdelse af betingelserne i afsnit III i forordning (EF) nr. 1006/2008 og i dette afsnit.

Artikel 27 Fiskeritilladelser

1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for tredjelandsfartøjer, der fisker i EF-farvande, er fastsat i bilag VIII.

2. Fisk fra bestande, som der er fastsat fangstbegrænsninger for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.

Artikel 28 Forbudte arter

[Det er forbudt for tredjelandsfartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade og lande følgende arter:

a) brugde ( Cetorhinus maximus ) og stor hvid haj ( Carcharodon carcharias ) i alle EF-farvande

b) havengel ( Squatina squatina ) i alle EF-farvande

c) skade ( Dipturus batis ) i EF-farvande i II a, III, IV, VI, VII, VIII, IX og X, og

d) broget rokke ( Raja undulata ) og spidsrokke ( Rostroraja alba ) i EF-farvande i VI, VII, VIII, IX og X.]

AFSNIT IV

Afsluttende bestemmelser

Artikel 29 Ændring af forordning (EF) nr. 1359/2008

I del 2 i bilaget til forordning (EF) nr. 1359/2008 affattes punktet vedrørende skolæst i EF-farvande og farvande, der ikke hører under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion i III, således:

"Art: | Skolæst Coryphaernoides rupestris | Område: | EF-farvande og farvande, der ikke hører under tredjelandes højhedsområde eller jurisdiktion, i III(1) (RNG/03-) |

År | 2009 | 2010 |

Danmark | 804 | 804 |

Tyskland | 5 | 5 |

Sverige | 41 | 41 |

EF | 850 | 850 |

(1) Der må ikke fiskes direkte efter skolæst i ICES-område III a, før konsultationerne mellem Fællesskabet og Norge er afsluttet. " |

Artikel 30 Afsluttende bestemmelse

Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Den anvendes fra den 1. januar 2010.

Hvis der er fastsat fiskerimuligheder for CCAMLR-området for perioder, der begynder inden den 1. januar 2010, finder afsnit 2 i kapitel III i afsnit II og bilag IE og V anvendelse fra begyndelsen af de respektive perioder for udnyttelse af fiskerimulighederne.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den .

På Rådets vegne

Formand

[1] EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

[2] EFT L 115 af 9.5.1996, s. 3.

[3] EUT L 345 af 28.12.2005, s. 5.

[4] EUT L 65 af 7.3.2006, s. 1.

[5] EUT L 122 af 11.5.2007, s. 7.

[6] EUT L 157 af 19.6.2007, s. 1.

[7] EUT L 344 af 20.12.2008, s. 6.

[8] EUT L 348 af 24.12.2008, s. 20.

[9] EUT L 96 af 15.4.2009, s. 1.

[10] EUT L […] af […], s. […].

[11] EUT L […] af […], s. […].

[12] EUT L 214 af 19.8.2009, s. 16.

[13] EFT L 276 af 10.10.1983, s. 1.

[14] EFT L 274 af 25.9.1986, s. 1.

[15] EFT L 132 af 21.5.1987, s. 9.

[16] EFT L 365 af 31.12.1991, s. 1.

[17] EFT L 171 af 6.7.1994, s. 7.

[18] EFT L 191 af 7.7.1998, s. 10.

[19] EFT L 351 af 28.12.2002, s. 6.

[20] EUT L 289 af 7.11.2003, s. 1.

[21] EUT L 333 af 20.12.2003, s. 17.

[22] EUT L 97 af 1.4.2004, s. 16.

[23] EUT L 340 af 23.12.2005, s. 3.

[24] EUT L 409 af 30.12.2006, s. 1.

[25] EUT L 36 af 08.2.2007, s. 6.

[26] EUT L 123 af 12.5.2007, s. 3.

[27] EUT L 318 af 5.12.2007, s. 1.

[28] EUT L 295 af 04.11.2008, s. 3.

[29] EUT L 286 af 29.10.2008, s. 1.

[30] EUT L 286 af 29.10.2008, s. 33.

[31] EUT L […] af […], s. […].

[32] EUT L […] af […], s. […].

[33] EUT L […] af […], s. […].

[34] EFT L 226 af 29.8.1980, s. 48.

[35] EFT L 226 af 29.8.1980, s. 12.

[36] EUT L 172 af 30.6.2007, s. 1.

[37] EUT L 22 af 26.1.2009, s. 1.

[38] EUT L 151 af 11.6.2008, s. 5.

[39] EFT L 270 af 13.11.1995, s. 1.

[40] EFT L 186 af 28.7.1993, s. 1.

[41] EFT L 234 af 31.8.2002, s. 39.

[42] EFT L 162 af 18.6.1986, s. 33.

[43] EUT L 224 af 16.8.2006, s. 22.

[44] EFT L 236 af 5.10.1995, s. 24.

[45] EUT L 196 af 18.7.2006, s. 14.

[46] EUT L 32 af 4.2.2005, s. 1.

[47] EUT L 352, s. 1.