RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

om de fremskridt, der er gjort med gennemførelsen af reformen af EFRAG efter anbefalingerne i Maystadt-rapporten

1. Rapportens formål og dækning

Den forordning fra Europa-Parlamentet og Rådet, hvorved et EU-program til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med regnskabsaflæggelse og revision forlænges med perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020[1], trådte i kraft den 9. april 2014 efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende[2].

EU-programmets overordnede mål er at forbedre vilkårene for det indre markeds effektive funktion ved at støtte en transparent og uafhængig udvikling af standarder inden for international regnskabsaflæggelse og revision.

Det bestemmes i forordningens artikel 3, at støttemodtagerne på regnskabsaflæggelsesområdet er:

— Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG)

— International Accounting Standards Committee Foundation (IASCF), hvis retssuccessor er IFRS Foundation.

På revisionsområdet er støttemodtageren:

— Public Interest Oversight Board (PIOB).

I henhold til forordningens artikel 9, stk. 1, skal Kommissionen senest den 31. marts 2014 forelægge en første rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om nødvendige forvaltningsreformer inden for regnskab og finansielle oplysninger for så vidt angår EFRAG under hensyntagen til bl.a. udviklingen efter anbefalingerne, anført i rapporten fra den særlige rådgiver, og om de foranstaltninger, som EFRAG allerede har truffet for at gennemføre disse reformer.

Denne rapport dækker kun gennemførelsen af reformen af EFRAG efter aflæggelsen af Philippe Maystadts[3] rapport, der indeholdt anbefalinger til en sådan reform og blev drøftet på mødet i Økofinrådet den 15. november 2013.

2. Baggrundsoplysninger

Hovedformålet med regnskabsaflæggelse er at bistå interessenterne med at træffe bedre forretningsbeslutninger ved at forsyne dem med relevante finansielle oplysninger. Præcise og rettidige finansielle oplysninger er absolut nødvendige for sunde investeringsbeslutninger og drift af erhvervsorganisationer og giver samtidig virksomhedsejere mulighed for at måle effektiviteten af deres transaktioner.

Da kapitalmarkederne er globale, er det vigtigt, at standarderne for regnskabsaflæggelse og revision harmoniseres på globalt plan, både af hensyn til gennemsigtighed, sammenlignelighed, kapitalmarkedernes gnidningsløse funktion og gennemførelsen af et integreret marked for finansielle tjenesteydelser i EU. Det er almindeligt anerkendt, at EU's regnskabsdirektiver ikke har ført til en tilstrækkelig høj grad af harmonisering af børsnoterede selskabers regnskabsaflæggelse i EU. I stedet for at indføre sine egne regionale standarder for regnskabsaflæggelse har EU derfor besluttet at overtage de internationale regnskabsstandarder.

Den Europæiske Union har længe slået til lyd for et enkelt sæt globale regnskabsstandarder. G20-landene har også ved flere lejligheder efterlyst globale regnskabsstandarder og konvergens[4]. Unionen udviste lederskab i den forbindelse, da den i 2002 vedtog de af IASB (International Accounting Standards Board) udstedte internationale regnskabsstandarder (IFRS)[5] til brug for børsnoterede selskaber i EU ved udarbejdelsen af deres konsoliderede regnskaber. IFRS-standarderne har i medfør af IAS-forordningen[6] været gældende i EU siden 2005. Kommissionen vedtager jævnligt nye standarder, som er underlagt en forskriftsprocedure med kontrol.

I en global økonomi er der behov for at skabe konvergens mellem standarder i forskellige jurisdiktioner og at udvikle internationale standarder inden for rammerne af en gennemsigtig og demokratisk proces. I betragtning af regnskabsstandardernes betydning for de finansielle markeder har Unionen en vigtig rolle i forbindelse med fastsættelsen af internationale standarder. For at varetage Unionens interesser og sikre, at de globale standarder er af høj kvalitet og forenelige med EU-lovgivningen, er det afgørende, at Unionens interesser repræsenteres på en passende måde.

Efterhånden som stadig flere lande tilnærmer sig IFRS-standarderne og vedtager disse, er Europas relative vægt i forbindelse med fastsættelsen af internationale standarder blevet mindre. EFRAG[7] er et privat organ og Kommissionens tekniske rådgiver i regnskabsspørgsmål. Det har påtaget sig opgaven med at fremskaffe tekniske og troværdige bidrag i de tidlige led af IASB's arbejde med fastsættelse af standarder.

I marts 2013 udnævnte kommissær Michel Barnier Philippe Maystadt til særlig rådgiver med mandat til at undersøge, hvordan EU's bidrag til udviklingen af internationale regnskabsstandarder (IFRS) kan styrkes, og hvordan forvaltningen af de europæiske organer, der er involveret i forløbet, kan forbedres. Philippe Maystadt gennemførte en række interviews og høringer, inden han udarbejdede den endelige rapport. Rapporten pegede på tre forskellige muligheder for at styrke Den Europæiske Unions indflydelse i forbindelse med fastsættelsen af internationale regnskabsstandarder: omstrukturering af EFRAG, overdragelse af EFRAG's ansvarsområder til ESMA eller erstatning af EFRAG med et EU-agentur. Philippe Maystadts rapport anbefalede en omstrukturering EFRAG.

3. Baggrund og overblik over reformer af EFRAG

3.1 EFRAG's nuværende status

Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe (EFRAG) er en international nonprofitsammenslutning ("IVZW/AISBL") oprettet i 2001 under belgisk ret i Bruxelles af de vigtigste europæiske brancheforeninger med interesse for regnskabsaflæggelse. De nuværende medlemmer er Businesseurope (Den Europæiske Arbejdsgiverorganisation), FEE (Den Europæiske Revisororganisation), Insurance Europe (Den Europæiske Forsikringsorganisation), EBF (European Banking Federation), ESBG (European Savings Banks Group), EACB (European Association of Co-operative Banks) og EFAA (European Federation of Accountants and Auditors). EFRAG samarbejder også med EU-medlemsstaternes nationale standardudstedere.

EFRAG udøver i øjeblikket sine aktiviteter gennem en uafhængig teknisk ekspertgruppe (TEG), der støttes af et brugerpanel og forskellige arbejdsgrupper og rådgivende udvalg. I den "tidlige fase" koordineres det proaktive arbejde af Planlægnings- og Ressourceudvalget (PRC), som de vigtigste europæiske nationale udstedere af regnskabsstandarder er medlemmer af.

EFRAG's arbejde kontrolleres af et uafhængigt tilsynsråd. Dets vigtigste opgaver er bl.a. at udvælge medlemmer og at føre tilsyn med arbejdet i Den Tekniske Ekspertgruppe og Planlægnings- og Ressourceudvalget, styre samarbejdet med de nationale standardudstedere og sikre passende finansiering af EFRAG.

EFRAG's Tilsynsråd består i øjeblikket af ledende branchefolk og ledere, der har interesse i den globale udvikling af regnskabsaflæggelse, med en passende faglig fordeling (herunder brugere, regnskabsaflæggere og revisorer) og geografisk spredning. Tilsynsrådet har desuden tre medlemmer til varetagelse af samfundsmæssige interesser; Europa-Kommissionen og Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed er observatører ved dets møder. Tilsynsrådet udnævnes af EFRAG's generalforsamling.

3.2 Vigtige betragtninger vedrørende reformen af EFRAG efter Maystadts anbefalinger

Den anbefalede omstrukturering af EFRAG indebærer som et væsentligt punkt udnævnelsen af en bestyrelse på højt niveau[8], der vil kunne styrke organisationen med henblik på at opfylde tre mål: at tilføre EFRAG's holdninger institutionel legitimitet ud over den legitimitet, den retfærdige sagsbehandling giver, at råde over et andet, supplerende sæt kompetencer til udarbejdelse af organisationens holdninger og at inddrage de nationale standardudstedere mere fuldgyldigt i organisationen og give dem mulighed for at deltage i alle etaper af beslutningsprocessen.

De centrale elementer i Maystadtrapportens anbefalinger vedrørende reformen af EFRAG er følgende:

Præcisering af EFRAG's kommissorium

Ifølge Maystadtrapporten bør EFRAG's kommissorium fokusere på anvendelsen af IFRS og bør ikke omfatte ikke-børsnoterede virksomheder, især SMV'er, der ikke anvender IFRS.

Finansiering af EFRAG

For så vidt angår finansieringen af EFRAG foreslås det i Maystadtrapporten især, at der foretages en vurdering af den juridiske mulighed for at indføre en ordning med obligatoriske bidrag/afgifter, som skal betales af børsnoterede virksomheder, der anvender og drager fordel af IFRS. I afventning af at der lovgives om en sådan afgiftsordning, anbefales det i rapporten, at medlemsstaterne indfører en national finansieringsmekanisme (hvis de ikke allerede har gjort det).

EFRAG's opbygning

Generalforsamlingen

I rapporten anbefales det at udvide generalforsamlingen inden for EFRAG's nuværende retlige form (international nonprofitsammenslutning - AISBL) til også at omfatte nationale finansieringsmekanismer og andre private og/eller offentlige organisationer, der bidrager finansielt eller i form af naturalier. Generalforsamlingen skal overvåge bestyrelsen og dens beslutninger, herunder udnævnelsen af bestyrelsesmedlemmerne.

Tilsynsrådet

Ifølge Maystadtrapporten bør det nuværende Tilsynsråd erstattes af en bestyrelse på højt niveau, som på grundlag af arbejdet i en teknisk gruppe vil skulle godkende de breve med bemærkninger, der sendes til IASB, og brevene til Kommissionen med godkendelsesrådgivning. Den nye bestyrelse skal bestå af medlemmer, som tilhører følgende tre søjler, og som udnævnes af generalforsamlingen:

- europæiske offentlige institutioner (fire medlemmer, der foreslås af hhv. ESMA, EBA, EIOPA og ECB)

- interessenter (fem medlemmer: industri- og handelsvirksomheder, finansielle institutioner, fagfolk på regnskabsområdet, brugere)

- nationale standardudstedere (syv medlemmer, idet det stiltiende aftales, at de fire største medlemsstaters nationale udstedere altid vil være repræsenteret).

I Maystadtrapporten anbefales det, at bestyrelsen også skal omfatte en formand, som foreslås af Kommissionen og godkendes af Rådet og Parlamentet. Kommissionen skal herudover udnævne en observatør med taleret i bestyrelsen. Bestyrelsen skal træffe afgørelse ved konsensus.

Ifølge Maystadtrapporten skal kommende medlemmer af bestyrelsen have et godt kendskab til regnskabsaflæggelse og betydningen heraf, især for økonomisk vækst og finansiel stabilitet. Med henblik herpå anbefales det i rapporten, at der udarbejdes ex ante-kriterier som benchmark for institutioner, organisationer og nationale standardudstedere, der skal foreslå kandidater.

Endelig anbefales det i rapporten, at rollen som bestyrelsesformand og EFRAG's talsperson over for offentligheden adskilles fra rollen som administrerende direktør med ansvar for den daglige ledelse af organisationen, herunder formandskabet for TEG.

Den Tekniske Ekspertgruppe (TEG)

Det anbefales, at den fremtidige TEG skal rådgive bestyrelsen i stedet for at have fuld beføjelse til at fastlægge EFRAG's holdninger. Den ændrede TEG vil skulle udarbejde de forslag, som skal forelægges til godkendelse i bestyrelsen. Bestyrelsen skal give TEG vejledning og feedback. TEG vil fortsat skulle bestå af eksperter, som bør være aktive fagfolk med forskellig faglig erfaring og geografisk oprindelse. Medlemmerne af TEG skal udnævnes på en gennemsigtig måde af bestyrelsen. TEG vil fortsat blive støttet af det nuværende EFRAG-personale.

Konsekvensanalyser

I overensstemmelse med Maystadtrapporten opfordres EFRAG til at fortsætte sin indsats for - i samarbejde med de nationale standardudstedere - at udarbejde konsekvensanalyser, der opfylder brugernes og de europæiske lovgiveres behov. I konsekvensanalyserne undersøges virkningerne af en standard, det efterprøves, om den forbedrer kvaliteten af de finansielle oplysninger, og der ses på alternative muligheder i forhold til dem, IASB har undersøgt. Endvidere tilskyndes EFRAG og de øvrige europæiske organer, der er berørt, også til at samordne deres arbejde bedre, når de udfører testning i marked.

Rådgivende forum af standardudstedere (Consultative Forum of Standard Setters – CFSS)

I rapporten anbefales det, at man bibeholder kvartalsmøderne mellem EFRAG og repræsentanter for samtlige nationale standardudstedere (herunder Norge og Schweiz). De er vigtige for samarbejdet mellem de europæiske nationale standardudstedere, navnlig for de små medlemsstater. Desuden fungerer de i dag som forberedende møder for de europæiske deltagere i IASB's Accounting Standards Advisory Forum.

Anbefalingerne i Maystadtrapporten fik bred opbakning på mødet i Økofinrådet den 15. november 2013. Kommissionen betragter dem som benchmark i forbindelse med gennemførelsen af EFRAG-reformer.

3.3 Den Europæiske Centralbanks og de europæiske tilsynsmyndigheders holdning til EFRAG's nye opbygning

I et fælles brev til Kommissionen af 20. januar 2014 gav de tre europæiske tilsynsmyndigheder, nemlig Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) og Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA), udtryk for betænkeligheder med hensyn til den planlagte reform af EFRAG. De europæiske tilsynsmyndigheder understregede vigtigheden af, at de inddrages i godkendelsesprocessen, men påpegede, at det organ, der skal tildeles sådanne opgaver, bør tjene offentlighedens interesser, og at det derfor bør være offentlige myndigheder, der står i centrum for dets beslutningsprocesser.

De europæiske tilsynsmyndigheder meddelte Kommissionen, at hvis den blandede ledelsesstruktur og den foreslåede afstemningsmodel ikke blev ændret, ville de anmode om observatørstatus i stedet for fuld deltagelse i EFRAG's nye Tilsynsråd. Ved brev af 24. januar 2014 tilkendegav Den Europæiske Centralbank en lignende holdning.

Kommissionen noterede sig de betænkeligheder, som de tre europæiske tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Centralbank gav udtryk for, og fandt, at disse organisationer bør spille en vigtig rolle i EFRAG ved at deltage i bestyrelsen i det mindste som observatører.

3.4 Philippe Maystadts særlige mandat til at følge op på gennemførelsesprocessen

Den 4. februar 2014 aftalte kommissær Barnier med Philippe Maystadt, at hans mandat som særlig rådgiver skulle videreføres for at overvåge gennemførelsen af reformen af EFRAG.

Det erkendtes, at den udførlige og rettidige gennemførelse af disse reformer kræver en betydelig, koordineret indsats fra de offentlige og private organisationer, der er involveret i forløbet.

Da Philippe Maystadt har overvåget og faciliteret det overordnede forløb ved at deltage i væsentlige møder med interessenterne og yde strategisk rådgivning om centrale spørgsmål, har han gode forudsætninger for at sikre gennemførelsen af EFRAG-reformerne.

4 Fremskridt med gennemførelsen af reformerne

4.1 Hidtidige fremskridt

Med hensyn til præciseringen af EFRAG's kommissorium og den hermed forbundne fokusering på IFRS bemærker Kommissionen, at dette allerede er afspejlet i udkastet til EFRAG's årlige aktivitetsprogram for 2014. Kommissionen vil tage højde herfor i den kommende tilskudsaftale med EFRAG for 2014 og de følgende år, og sikre, at det faktiske omfang af EFRAG' aktiviteter er i overensstemmelse med dette kommissorium.

Hvad angår finansieringen af EFRAG og navnlig muligheden for at indføre en ordning med obligatoriske afgifter, som skal betales af børsnoterede virksomheder, har Kommissionen fokuseret sin indsats på gennemførelse af de dele af reformen, der kan realiseres på kort sigt. I samme ånd er der endnu ikke blevet taget formelle skridt til at tilskynde de medlemsstater, der ikke allerede har en national finansieringsmekanisme[9], til at oprette en sådan.

I overensstemmelse med rapporten er det EFRAG's ansvar at gennemføre anbefalingerne vedrørende EFRAG's opbygning, foretage konsekvensanalyser og tilrettelægge CFSS-møder. EFRAG's generalforsamling (der omfatter de syv medlemsorganisationer) skulle godkende ændringer til EFRAG's vedtægter og interne regler, som afspejler disse anbefalinger. Den skulle desuden godkende udvidelsen af medlemskabet af EFRAG til også at omfatte de nationale finansieringsmekanismer og europæiske organisationer, som ikke i øjeblikket er medlemmer af EFRAG.

EFRAG's Tilsynsråd har taget de nødvendige skridt, begyndende med et møde den 20. november 2013, til at forberede ændringsforslag til EFRAG's vedtægter til drøftelse og godkendelse i generalforsamlingen. EFRAG's medlemsorganisationer har givet udtryk for deres støtte til reformen af EFRAG på grundlag af anbefalingerne i Philippe Maystadts endelige rapport fra november 2013.

Efter oprettelsen under EFRAG's Tilsynsråd i januar 2014 af taskforcen med ansvar for gennemførelsen af reformen er der sket betydelige fremskridt, idet der har været meningsudvekslinger på møder med eksisterende medlemsorganisationer, potentielle nye medlemmer og de nationale standardudstedere (og/eller de nationale finansieringsmekanismer). Som følge heraf godkendte Tilsynsrådet den 24. marts 2014 et komplet sæt ændrede vedtægter og interne regler, der skal forelægges generalforsamlingen i dens nuværende sammensætning, under forbehold af bemærkninger fra EFRAG's medlemsorganisationer og de nationale standardudstedere (og/eller de nationale finansieringsmekanismer).

De ændrede vedtægter og interne regler blev endelig vedtaget af EFRAG's generalforsamling den 16. juni 2014.

Med udgangspunkt i Philippe Maystadts anbefalinger vedrører de vigtigste ændringer af EFRAG's vedtægter og interne regler følgende områder:

- udvidelse af medlemskabet af generalforsamlingen til også at omfatte de nationale finansieringsmekanismer og andre private eller offentlige organisationer

- kriterier for samt forpligtelser og rettigheder i forbindelse med medlemskab af generalforsamlingen

- mindst to års finansiel forpligtelse for medlemmer af generalforsamlingen

- stemmerettigheder i generalforsamlingen, ud fra det princip, at ingen organisation bør være i stand til at blokere EFRAG's aktiviteter

- generalforsamlingens opgaver

- et indstillingsudvalg med en rådgivende rolle vedrørende visse aspekter af indstillings- og udvælgelsesproceduren

- profil og kriterier for bestyrelsen

- bestyrelsesformandens rolle

- bestyrelsens ansvarsområder

- alternative procedurer for bestyrelsen i tilfælde, hvor der ikke kan skabes konsensus.

- EFRAG-TEG's ansvarsområder

- profil og kriterier for medlemskab af EFRAG-TEG.

4.2 Afvigelser fra Philippe Maystadts anbefalinger

Selv om de grundlæggende idéer bag anbefalingerne til EFRAG-reformer er blevet fulgt, er det vigtigt at fremhæve nogle sandsynlige afvigelser fra anbefalingerne i Maystadtrapporten. De vedrører følgende områder:

Sammensætning af den nye bestyrelse

I modsætning til Philippe Maystadts anbefaling er problemet med balancen mellem de nationale standardudstedere i bestyrelsen blevet løst ved at tildele de "små"[10] medlemsstater et ekstra mandat, idet der er taget hensyn til synspunkter, som en række medlemsstater har tilkendegivet, navnlig på mødet i Økofinrådet i november 2013. Desuden vil de europæiske tilsynsmyndigheder og Den Europæiske Centralbank som følge af deres beslutning om ikke at acceptere fuldt medlemskab af bestyrelsen få status som observatører i bestyrelsen. Det er følgelig blevet erkendt, at det vil være nødvendigt med visse ændringer af sammensætningen af bestyrelsen for at skabe balance mellem de nationale standardudstedere og private interessenter. Derfor vil private interessenter få tildelt tre ekstra mandater.

Beslutningstagning i bestyrelsen

I betragtning af de synspunkter, som et flertal af interessenterne har givet udtryk for, og i overensstemmelse med Maystadtrapporten, i henhold til hvilken den nye bestyrelse skal søge at træffe afgørelse ved konsensus, vil der blive indført en alternativ mekanisme for de tilfælde, hvor der ikke kan skabes konsensus. Denne mekanisme kunne tage form af en afstemning, hvor et kvalificeret flertal på to tredjedele af medlemmerne vil være nødvendigt for at træffe en afgørelse[11].

Sammenlægning af funktionerne som administrerende direktør for EFRAG og formand for EFRAG-TEG

I øjeblikket er den administrerende direktør for EFRAG også formand for TEG. I Maystadtrapporten foreslås det, at denne ordning videreføres fremover. Under drøftelserne af reformen var en række medlemmer af det nuværende Tilsynsråd imidlertid af den opfattelse, at disse to funktioner burde adskilles. Følgelig lægger udkastet til vedtægter kun som en mulighed (ikke et krav) op til, at disse to funktioner sammenlægges.

4.3 Forventet tidsplan

Som nævnt ovenfor blev EFRAG's ændrede vedtægter og interne regler godkendt af EFRAG's generalforsamling den 16. juni 2014. For at sikre en glidende overgang træder disse ændrede vedtægter og interne regler imidlertid først i kraft den 31. oktober, når den nye generalforsamling vil være i stand til at træde sammen og udnævne EFRAG's nye bestyrelse. På det tidspunkt vil yderligere nye medlemmer af EFRAG eventuelt også kunne optages.

5 Konklusioner

På grundlag af ovenstående kan det konkluderes, at EFRAG generelt har gjort lovende fremskridt med gennemførelsen af reformerne i henhold til de vigtigste anbefalinger i Maystadtrapporten. For at kunne gennemføre de vigtigste ændringer er EFRAG's vedtægter og interne regler blevet ændret, så de afspejler de nødvendige ændringer af organisationens opbygning og aktiviteter.

I denne forbindelse må det erkendes, at enkelthederne i disse ændringer er mere vidtgående end anbefalingerne i Maystadtrapporten (f.eks. metoden for tildeling af stemmerettigheder i generalforsamlingen, profilkriterierne for bestyrelsesmedlemmer og bestyrelsens og TEG's ansvarsområder). De forskellige interessenter, der har deltaget i forløbet, har gjort en kollektiv indsats for at finde frem til en aftale, som kan godkendes af alle parter. I den forbindelse har forlængelsen af Philippe Maystadts mandat vist sig at have stor betydning i betragtning af hans ekspertise og engagement i forløbet.

Den væsentligste af de forventede afvigelser fra Philippe Maystadts oprindelige anbefalinger skyldes det forhold, at ECB og de tre europæiske tilsynsmyndigheder kun har accepteret observatørstatus og ikke fuldt medlemskab af bestyrelsen. Da dette førte til kun to søjler af bestyrelsesmedlemmer, fandt man en ny balance ved at tildele private interessenter tre ekstra mandater.

Kommissionen vil fortsat overvåge gennemførelsen af reformen af EFRAG nøje og behørigt aflægge rapport herom til Europa-Parlamentet og Rådet. I overensstemmelse med den nye forordning om oprettelse af et EU-program til støtte for særlige aktiviteter i forbindelse med regnskabsaflæggelse og revision for perioden 2014-2020 vil Kommissionen fra 2015 udarbejde en årlig rapport om EFRAG's aktiviteter, som dækker organisationens fremskridt med gennemførelsen af sine forvaltningsreformer[12].

[1] I betragtning af de ventede reformer løber programperioden for EFRAG (Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe) fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2016.

[2] EUT L 105 af 8.4.2014, s. 1.

[3] Philippe Maystadt har været økonomiminister, finansminister og vicepremierminister i den belgiske regering. Han var desuden formand for Den Europæiske Investeringsbank fra 2000 til 2011. I marts 2013 blev Philippe Maystadt udnævnt til særlig rådgiver for kommissær Michel Barnier med henblik på at evaluere den nuværende ordning for vedtagelse af IFRS-standarder i EU med det formål at styrke det europæiske bidrag til udviklingen af globale regnskabsstandarder af høj kvalitet.

[4] Gentagne opfordringer siden Londonerklæringen i 2009; sidste gang i Los Cabos i 2012.

[5] I forbindelse med dette dokument forstås ved "internationale regnskabsstandarder" IAS, IFRS og IFRIC.

[6] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (EFT L 243 af 11.9.2002).

[7] Den Europæiske Rådgivende Regnskabsgruppe.

[8] Den nye bestyrelse vil reelt skulle erstatte EFRAG's nuværende Tilsynsråd.

[9] Kommissionen bragte dog muligheden for at oprette sådanne finansieringsmekanismer på bane over for medlemsstaterne på mødet i Regnskabskontroludvalget i Bruxelles den 8. april 2014.

[10] Som allerede nævnt vil de fire største medlemsstaters nationale standardudstedere altid være repræsenteret.

[11] Hvis der i undtagelsestilfælde ikke kan opnås kvalificeret flertal, vil bestyrelsesformanden kunne fremlægge sine konklusioner på grundlag af en vejledende afstemning, hvor flertallets synspunkt vil være bestyrelsens holdning.

[12] I henhold til forordningen skal der forelægges en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet senest den 30. juni hvert år.