[pic] | KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER |

Bruxelles, den 7.3.2007

SEK(2007) 291 endelig

Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Letlands opdaterede konvergensprogram, 2006-2009

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

Generel baggrund

Stabilitets- og vækstpagten, som trådte i kraft den 1. juli 1998, er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og holdbar vækst, der bidrager til jobskabelse. I forbindelse med reformen af pagten i 2005 blev det anerkendt, at pagten er et nyttigt middel til at cementere finanspolitisk disciplin, men hovedsigtet var at gøre den mere virkningsfuld, styrke dens økonomiske fundament og sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.

Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], som indgår i stabilitets- og vækstpagten, fastsætter, at medlemsstaterne skal forelægge stabilitets- eller konvergensprogrammer og årlige opdateringer heraf for Rådet og Kommissionen (medlemsstater, der allerede har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) stabilitetsprogrammer, og medlemsstater, der endnu ikke har indført den fælles valuta, forelægger (opdaterede) konvergensprogrammer). Letlands første konvergensprogram blev forelagt i maj 2004. I overensstemmelse med forordningen afgav Rådet en udtalelse herom den 5. juli 2004 på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg. I overensstemmelse med samme procedure bliver de opdaterede stabilitets- og konvergensprogrammer vurderet af Kommissionen og undersøgt af ovennævnte udvalg, mens Rådet kan undersøge dem.

Baggrunden for vurderingen af det opdaterede program

Kommissionen har undersøgt den seneste opdatering af Letlands konvergensprogram, der blev forelagt den 12. januar 2007, og har vedtaget en henstilling med henblik på Rådets udtalelse herom (se boksen vedrørende hovedpunkterne i vurderingen).

Udgangspunktet for vurderingen af budgetstrategien i det nye konvergensprogram er kort beskrevet i afsnittene om:

1. de økonomiske og budgetmæssige resultater i de seneste ti år

2. den seneste vurdering af landets stilling under den præventive del af stabilitets- og vækstpagten (sammenfatning af Rådets udtalelse om den forrige opdatering af konvergensprogrammet) og

3. Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006.

De seneste økonomiske og budgetmæssige resultater

Letland er et land i en økonomisk indhentningsproces, der står midt i en strukturel omstilling med en meget høj økonomisk vækst, og som har gjort betydelige fremskridt med at indhente EU25's forspring i henseende til indkomst pr. indbygger. Landet står over for en forholdsvis høj inflation til afspejling af konvergensprocessen, stivheder på vare- og faktormarkederne og på det seneste en stadig tydeligere overophedning. Ledigheden er faldet (selv om den stadig er høj i nogle områder), og der har vist sig mangel på arbejdskraft i visse nøglesektorer. Erhvervsfrekvensen er lav. Sammenholdt med efterspørgselspres har begrænsningerne i udbuddet af arbejdskraft, som forværres af migration til udlandet og en gradvis faldende andel af befolkningen i den erhvervsaktive alder, ført til et opadgående lønpres. Som følge heraf stiger enhedslønomkostningerne, selv om arbejdskraftproduktiviteten er voksende, hurtigere i Letland end hos landets vigtigste handelspartnere, hvilket undergraver konkurrenceevnen. Et stort underskud i varehandelen opvejes kun delvis af et overskud på tjenestebalancen. Bagved underskuddet gemmer der sig et strukturelt misforhold mellem opsparingen og investeringerne i den private sektor: en stigende opsparing i den private sektor er blevet opvejet af højere og hurtigere stigende investeringer i den private sektor. Store uligevægte over for udlandet tyder på satsning på en lige så stor finansiel tilstrømning til landet, primært i form af banklån, og omfanget heraf har ført til, at den eksterne bruttogæld i forhold til BNP er steget til et meget højt niveau. Vurderet i forhold til holdbarheden på lang sigt forekommer de offentlige finanser i Letland at være sunde i betragtning af den lave gældskvote og den forholdsvis høje vækst i det potentielle output på lang sigt. Vurderet i forhold til den makrofinansielle stabilitet dækker det nominelle underskud på de offentlige finanser, selv om det har været moderat i de senere år, imidlertid over det forhold, at efterspørgslen stimuleres i betydeligt omfang via udgifter finansieret med EU-midler, og den underliggende procykliske finanspolitik giver derfor anledning til stor bekymring i den nuværende situation, hvor der åbenlyse tegn på overophedning.

Vurderingen i Rådets udtalelse om det forrige program

Den 14. februar 2006 vedtog Rådet sin udtalelse om det forrige opdaterede konvergensprogram, der dækker perioden 2005-2008. På grund af behovet for sikre en holdbar konvergens, bl.a. ved at mindske uligevægten over for udlandet og holde inflationen under kontrol, opfordrede Rådet Letland til at forfølge en mere ambitiøs budgetstilling end planlagt, herunder også i 2006, især ved at fremrykke opfyldelsen af den mellemfristede budgetmålsætning, der er fastsat i programmet, og fastholde den igennem programperioden og undgå en procyklisk finanspolitik i økonomiske opgangstider.

Kommissionens vurdering af det nationale reformprogram fra oktober 2006

Rapporten om udmøntningen af Letlands nationale reformprogram, der blev udarbejdet i forbindelse med den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, blev forelagt den 17. oktober 2006. Letlands nationale reformprogram identificerer følgende hovedudfordringer/prioriterede områder: sikring af makroøkonomisk stabilitet, stimulering af viden og innovation, opbygning af et gunstigt og attraktivt miljø for investeringer og arbejde, fremme af beskæftigelsen og forbedring af undervisning og uddannelse og færdighedsindlæring.

Kommissionens vurdering af dette program (vedtaget som led i Kommissionens årlige situationsrapport fra december 2006 [2] ) viste, at Letland gør fremskridt med udmøntningen af sit nationale reformprogram, navnlig på det mikroøkonomiske område og beskæftigelsesområdet. De politiske svar på de vigtigste makroøkonomiske udfordringer er mindre omfattende.

På baggrund af de identificerede stærke og svage sider blev det henstillet til Letland at føre en strengere finanspolitik, at iværksætte foranstaltninger inden for F&U og innovation og at fremme arbejdskraftudbuddet og produktiviteten ved at forbedre mobilitet, undervisning og uddannelse.

Boks: Hovedpunkterne i vurderingen Ved vurderingen af stabilitetsprogrammerne og konvergensprogrammerne skal følgende undersøges, jf. henholdsvis artikel 5, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97: om de økonomiske antagelser, som programmet er baseret på, er realistiske den mellemfristede budgetmålsætning, som medlemsstaten fremlægger, og om den tilsigtede tilpasning i retning af den er hensigtsmæssig om de foranstaltninger, der træffes og/eller foreslås for at overholde den tilsigtede tilpasning, er tilstrækkelige til at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning under konjunkturforløbet ved vurderingen af den tilsigtede tilpasning i retning af den mellemfristede budgetmålsætning undersøges det, om der gøres en større tilpasningsindsats i økonomiske opgangstider, mens indsatsen kan være mere begrænset i økonomiske nedgangstider, og for de medlemsstater, der deltager i euroområdet og ERM II, undersøges det, om den pågældende medlemsstat sikrer en årlig forbedring i sin konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på 0,5 % af BNP som benchmark for at opfylde sin mellemfristede budgetmålsætning når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges (for medlemsstater, der endnu ikke har nået den), eller når der tillades en midlertidig afvigelse fra den mellemfristede budgetmålsætning (for medlemsstater, der har nået den), undersøges gennemførelsen af større strukturreformer, som har direkte langsigtede omkostningsbesparende virkninger (bl.a. ved at øge den potentielle vækst) og derfor har en konstaterbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt (på den betingelse, at der bevares en passende sikkerhedsmargen med hensyn til referenceværdien på 3 % af BNP, og at budgetstillingen i programperioden forventes at vende tilbage til den mellemfristede budgetmålsætning), idet man bør være særlig opmærksom på pensionsreformer, som indfører et flersøjlesystem, der omfatter en obligatorisk, fuldt finansieret søjle om medlemsstaternes økonomiske politik er i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik. Når det vurderes, om programmets makroøkonomiske antagelser er realistiske, sker det med henvisning til prognosen fra Kommissionens tjenestegrene fra efteråret 2006, idet der også tages hensyn til den i fællesskab aftalte metode til beregning af det potentielle output og de konjunkturkorrigerede saldi. Vurderingen af overensstemmelsen med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik sker på baggrund af de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik med hensyn til de offentlige finanser, der indgår i de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Vurderingen skal desuden omfatte en undersøgelse af: udviklingen i gældskvoten og udsigterne for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, som der bør lægges "tilstrækkelig vægt på i forbindelse med overvågningen af budgetstillingerne" ifølge Rådets rapport af 20. marts 2005 om "en bedre gennemførelse af stabilitets- og vækstpagten". I en meddelelse fra Kommissionen af 12. oktober 2006 beskrives fremgangsmåden for vurderingen af den langsigtede holdbarhed[3] graden af integration med det nationale reformprogram, som medlemsstaterne har fremlagt i forbindelse med Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse. I sin følgeskrivelse af 7. juni 2005 til Det Europæiske Råd om de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik for perioden 2005-2008 anførte Økofin-Rådet, at de nationale reformprogrammer skal være i overensstemmelse med stabilitets- og konvergensprogrammerne overensstemmelsen med adfærdskodeksen[4], hvori der bl.a. fastlægges en fælles struktur og et fælles sæt datatabeller for stabilitets- og konvergensprogrammerne. |

- Henstilling med henblik på

RÅDETS UDTALELSE

i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om Letlands opdaterede konvergensprogram, 2006-2009

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[5], særlig artikel 9, stk. 3,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg —

AFGIVET FØLGENDE UDTALELSE:

4. Den [27. marts 2007] gennemgik Rådet Letlands opdaterede konvergensprogram, som dækker perioden 2006-2009 [6].

5. Det makroøkonomiske scenario, der ligger til grund for programmet, forventer en "blød landing" for økonomien med en opbremsning i den reale BNP-vækst fra 11,5 % i 2006 til 8,0 % i gennemsnit i resten af programperioden. På basis af de disponible oplysninger forekommer dette scenario at være baseret på realistiske vækstantagelser. Der er dog stor sandsynlighed for en meget mindre gunstig makroøkonomisk udvikling i betragtning af de betydelige uligevægte over for udlandet og den lettiske økonomis overophedede tilstand. Programmets inflationsfremskrivninger synes at være til den lave side.

6. For 2006 skønnes det offentlige underskud at blive på 1,0 % af BNP i Kommissionens tjenestegrenes prognose fra efteråret 2006, hvilket skal sammenlignes med det mål om et underskud på 1,5 % af BNP, der var fastsat i den forrige opdatering af konvergensprogrammet. Det opdaterede program forventer et underskud på 0,4 % af BNP, hvilket er plausibelt vurderet på baggrund af de højere indtægter end forventet og på trods af virkningen af budgetændringerne i oktober 2006, hvorved udgifterne øgedes med skønsmæssigt 1,5 % af BNP.

7. Hovedmålsætningen for den mellemfristede budgetstrategi er gradvis at forbedre de finanspolitiske udsigter og opnå et budget i balance senest i 2010. At opfylde denne målsætning vil kræve en betydelig konsolideringsindsats efter forværringen i 2006 og 2007 med næsten 1½ procentpoint af BNP. Den planlagte tilpasning i 2008 og 2009 er identisk for den samlede saldo og den primære saldo, nemlig henholdsvis 0,4 og 0,5 procentpoint af BNP. I forhold til den forrige opdatering er de planlagte budgetmål strengere, men tilpasningen er fortsat koncentreret i den sidste del af programperioden for at kunne udnytte et gunstigere makroøkonomisk scenario. Efter den betydelige lempelse af udgiftskvoten i 2007 forventer programmet en budgetkonsolidering i årene 2008-2009 gennem en forøgelse af indtægtskvoten med 0,4 procentpoint årligt, mens udgiftskvoten i det store og hele holdes konstant. Indtægtskvoten forventes udelukkende at stige som følge af højere “andre” indtægter, hvilket dækker over en øget tilstrømning af EU-midler. Som følge heraf er udgiftskvoten for den komponent, der udgøres af de faste bruttoinvesteringer, stigende, hvilket efter 2007 mere eller mindre opvejes af et fald i "andre" udgifter (som i programmet inkluderer en del af forbrugsudgifterne) med ¾ procentpoint i 2008 og i de sociale overførsler med ½ procentpoint i 2009.

8. Den strukturelle saldo (dvs. den konjunkturkorrigerede saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger), beregnet efter den i fællesskab aftalte metode, ventes at forringes fra et underskud på 1 % af BNP i 2006 til et underskud på 1¾ % af BNP i 2007 og at forbedres til et overskud på ¼ % i 2009. Den mellemfristede budgetmålsætning, der opereres med i programmet, er et underskud på den strukturelle saldo på 1 % af BNP, som programmet sigter mod at nå omkring 2008 som i den forrige opdatering. Da den mellemfristede budgetmålsætning er strengere end den laveste benchmark (et anslået underskud på ca. 2 % af BNP), skulle opfyldelsen af den opfylde målet om at give en sikkerhedsmargen mod et uforholdsmæssigt stort underskud. Den mellemfristede budgetmålsætning ligger inden for det bånd, der er angivet for euroområdet og i ERM II-staterne i stabilitets- og vækstpagten og adfærdskodeksen, og afspejler på passende vis gældskvoten og den gennemsnitlige potentielle outputvækst på lang sigt.

9. Usikkerhedsmomenterne i forbindelse med budgetfremskrivningerne i programmet synes i det store og hele at være afbalanceret i 2007, men budgetresultatet kan blive værre end ventet i programmet fra 2008 på grund af risiciene i tilknytning til det makroøkonomiske scenario. Budgetstrategien bygger på en stigning i indtægtskvoten og et fald i de sociale overførslers og "andre" udgifters (som i programmet inkluderer en del af forbrugsudgifterne) andel af BNP, hvilket kunne have være bedre dokumenteret i betragtning af, at der ifølge opdateringen forventes indført formelle mellemfristede rammer for programmering af og kontrol med de offentlige finanser fra 2008 og fremefter.

10. I lyset af denne risikovurdering er budgetstillingen i programmet muligvis ikke tilstrækkelig til at sikre, at den mellemfristede budgetmålsætning opfyldes i 2008, således som det er planlagt i programmet. Den synes dog at give tilstrækkelig sikkerhedsmargen mod en overskridelse af underskudstærsklen på 3 % af BNP under normale makroøkonomiske udsving igennem hele programperioden. Hvis man ser bort fra 2007, er tempoet i tilpasningen hen imod den mellemfristede budgetmålsætning, der følger af programmet, stort set i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten, som fastsætter, at tilpasningen bør være større i økonomiske opgangstider og kan være lavere i økonomiske nedgangstider. 2007 udgør dog klart er år, hvor tilpasningskursen bevæger sig væk fra den mellemfristede budgetmålsætning i økonomiske opgangstider, hvilket ikke er i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten. En stærkere strukturel tilpasning i begyndelsen af programperioden vil være en passende foranstaltning for at understøtte en stabil makroøkonomisk konvergensproces og afbøde risiciene i tilknytning til den uafbalancerede økonomiske vækst.

11. Ifølge stabilitets- og vækstpagten bør der tages hensyn til “større strukturreformer” med en kontrollerbar indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt, når kursen for tilpasning af den mellemfristede budgetmålsætning fastlægges. Den mellemfristede budgetstrategi, der skitseres i programmet, omfatter en midlertidig afvigelse fra tilpasningskursen hen imod den mellemfristede budgetmålsætning i 2007. Det bemærkes i programmet, at den igangværende pensionsreform gradvis vil reducere de sociale bidrag i den offentlige saldo, og at bidraget til pensionsordningen under anden søjle vil stige fra 0,4 % af BNP i 2006 til 1,7 % af BNP i 2009. Den forværring i den strukturelle saldo, der forventes i programmet, vil, hvis den korrigeres med virkningen af den trinvise gennemførelse af pensionsreformen, blive på ½ % af BNP i 2007 efterfulgt af forbedringer på 1½ % i 2008 og på 1¼ % i 2009. Selv om nettoudgifterne til pensionsreformen kan tages i betragtning ved vurderingen af tilpasningskursen hen imod den mellemfristede budgetmålsætning, er tilpasningen i 2007, selv om der tages højde for disse udgifter, ikke i overensstemmelse med pagten. På den anden side udgør den sundhedsreform og de offentlige investeringsprojekter, der er omtalt i programmet, ikke strukturreformer, som kan danne grundlag for en midlertidig afvigelse, idet disse foranstaltninger ikke er specificeret tilstrækkelig detaljeret, og deres betydelige gunstige indvirkning på de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt ikke er dokumenteret i programmet.

12. Den offentlige bruttogæld skønnes at have nået 10,7 % af BNP i 2006, hvilket er et godt stykke under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP. Programmet venter, at gældskvoten falder med 1,3 procentpoint igennem programperioden og når ned på 9,4 % af BNP i 2009.

13. Den langsigtede budgetvirkning af befolkningens aldring i Letland er lavere end EU-gennemsnittet, og de aldersrelaterede udgifter som en andel af BNP forventes at falde igennem de kommende årtier under indflydelse af den udgiftsreducerende virkning af reformen af pensionssystemet. Det nuværende bruttogældsniveau er meget lavt i Letland, og en forbedring af den strukturelle budgetstilling som planlagt i det opdaterede konvergensprogram vil bidrage til at holde risiciene i tilknytning til de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt i ave. Samlet set synes Letland at stå over for en lav risiko med hensyn til de offentlige finansers holdbarhed.

14. Konvergensprogrammet indeholder en kvalitativ vurdering af den samlede virkning af rapporten fra oktober 2006 om udmøntningen af det nationale reformprogram inden for rammerne af den mellemfristede finanspolitiske strategi. Desuden giver det visse oplysninger om de direkte budgetudgifter eller budgetbesparelser som følge af de vigtigste planlagte reformer i det nationale reformprogram, og dets budgetfremskrivninger tager eksplicit højde for virkningerne på de offentlige finanser af de foranstaltninger, der beskrives i det nationale reformprogram. De foranstaltninger vedrørende de offentlige finanser, der er planlagt i konvergensprogrammet, ser ud til at være i overensstemmelse med de foranstaltninger, der er planlagt i det nationale reformprogram. Navnlig omfatter begge programmer en betydelig stigning i de offentlige investeringer, og konvergensprogrammet beskriver mere detaljeret de foranstaltninger, der skal gennemføres for at forbedre de institutionelle rammer for de offentlige finanser, bl.a. indførelse af flerårige budgetrammer.

15. Budgetstillingen i programmet er kun delvis i overensstemmelse med de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik, som udgør en del af de integrerede retningslinjer for perioden 2005-2008. Navnlig bidrager den planlagte finanspolitiske kurs ikke i tilstrækkelig grad til at sikre større holdbarhed i den eksterne saldo.

16. Hvad angår de datakrav, der er anført i adfærdskodeksen for stabilitets- og konvergensprogrammerne, giver programmet alle de krævede og de fleste af de frivillige data[7]. Der er dog visse uregelmæssigheder hvad angår standardtabel 2.

Den generelle konklusion er, at forværringen i budgetstillingen i 2007 ikke er i overensstemmelse med en forsigtig finanspolitik, der tager sigte på at sikre en holdbar konvergens, bl.a. ved at mindske de eksterne uligevægte og holde inflationen under kontrol. I de efterfølgende år forventer programmet, at der gøres fremskridt i retning af at opfylde den mellemfristede budgetmålsætning i kraft af udsigterne til en stærk vækst, men budgetmålene er ikke ambitiøse, og der er usikkerhed med hensyn til, om de opfyldes fra og med 2008.

På baggrund af ovenstående vurdering opfordres Letland til at:

(i) mindske risiciene for makroøkonomisk ustabilitet ved at opstille et betydelig mere ambitiøst budgetmål for 2007 og ved snarest muligt at vedtage foranstaltninger – som led i en bredere reformstrategi – der fører til yderligere konsolidering ud over den mellemfristede budgetmålsætning i de efterfølgende år

(ii) opstille klarere og mere bindende mellemfristede rammer for programmeringen af og kontrollen med de offentlige finanser.

Sammenligning af de centrale makroøkonomiske og budgetmæssige fremskrivninger

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Realt BNP (% ændring) | KP jan. 2007 | 10,2 | 11,5 | 9,0 | 7,5 | 7,5 |

KOM nov. 2006 | 10,2 | 11,0 | 8,9 | 8,0 | - |

KP nov. 2005 | 8,4 | 7,5 | 7,0 | 7,0 | - |

HICP-inflation (%) | KP jan. 2007 | 6,9 | 6,6 | 6,4 | 5,2 | 4,2 |

KOM nov. 2006 | 6,9 | 6,7 | 5,8 | 5,4 | - |

KP nov. 2005 | 6,9 | 5,6 | 4,3 | 3,5 | - |

Outputgab (% af potentielt BNP) | KP jan. 20071 | 0,0 | 1,8 | 1,3 | -0,5 | -2,0 |

KOM nov. 20065 | -0,2 | 1,1 | 0,4 | -1,0 | - |

KP nov. 20051 | 0,8 | 0,4 | -0,5 | -1,1 | - |

Offentlig saldo6 (% af BNP) | KP jan. 2007 | 0,1 | -0,4 | -1,3 | -0,9 | -0,4 |

KOM nov. 2006 | 0,1 | -1,0 | -1,2 | -1,2 | - |

KP nov. 2005 | -1,5 | -1,5 | -1,4 | -1,3 | - |

Primær saldo6 (% af BNP) | KP jan. 2007 | 0,7 | 0,2 | -0,8 | -0,4 | 0,1 |

KOM nov. 2006 | 0,7 | -0,4 | -0,7 | -0,7 | - |

KP nov. 2005 | -0,7 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | - |

Konjunkturkorrigeret saldo6 (% af BNP) | KP jan. 20071 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |

KOM nov. 2006 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | - |

KP nov. 20051 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | - |

Strukturel saldo2,6 (% af BNP) | KP jan. 20073 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |

KOM nov. 20064 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | - |

KP nov. 2005 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | - |

Offentlig gæld (% af BNP) | KP jan. 2007 | 12,1 | 10,7 | 10,5 | 10,6 | 9,4 |

KOM nov. 2006 | 12,1 | 11,1 | 10,6 | 10,3 | - |

KP nov. 2005 | 14,9 | 13,6 | 13,7 | 14,7 | - |

Bemærkninger: 1Beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene på grundlag af oplysningerne i programmet. 2Konjunkturkorrigeret saldo (som i de foregående rækker) uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger. 3Der er ingen engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger i programmet. 4Der er ingen engangsforanstaltninger eller andre midlertidige foranstaltninger i Kommissionens prognose fra efteråret 2006. 5Baseret på en skønnet potentiel vækst på henholdsvis 9,3 %, 9,6 %, 9,6 % og 9,5 % i årene 2005-2008. 6Nettoudgifterne til den igangværende pensionsreform (indførelse af anden søjle) er inkluderet i underskuddet. Udgifterne er skønsmæssigt på 0,3 % af BNP i 2005, 0,4 % af BNP i 2006, 0,6 % af BNP i 2007, 1,3 % af BNP i 2008 og 1,5 % af BNP i 2009. Den ændring i den strukturelle saldo på årsbasis, der forventes i programmet, korrigeret for virkningen af den trinvise gennemførelse af pensionsreformen, vil betyde en forværring på 0,6 % af BNP i 2007 og en forbedring på 1,6 % i 2008 og på 1,2 % i 2009. Kilde: Konvergensprogrammet (KP), Kommissionens økonomiske prognose fra efteråret 2006 (KOM), beregninger foretaget af Kommissionens tjenestegrene. |

[1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EUT L 174 af 7.7.2005, s. 1). Alle de dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårsmøde, “Gennemførelsen af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse – Resultaternes år”, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet, "De offentlige finansers langsigtede holdbarhed i EU", 12.10.2006, KOM(2006) 574, og Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Økonomiske og Finansielle Anliggender, "The long-term sustainability of public finances in the European Union", European Economy No 4/2006.

[4] "Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form", godkendt af Økofin-Rådet den 11. oktober 2005.

[5] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1055/2005 (EFT L 174 af 7.7.2005, s. 1). De dokumenter, der henvises til i denne tekst, findes på følgende websted:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.

[6] Efter dannelsen af en ny regering i november 2006 efter valget i oktober blev opdateringen forelagt seks uger efter fristen den 1. december, der er fastsat i adfærdskodeksen.

[7] Programmet mangler bl.a. data om underkomponenterne i stock-flow-tilpasningen og visse elementer i tabellen for de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt.