1. Indledning

Den maritime økonomi i det vestlige Middelhavsområde har et enormt udviklingspotentiale i alle tilknyttede sektorer. Området har 200 havne og terminaler, og næsten 40 % af alle varer (i værdi) passerer igennem Middelhavsområdet.

Det vestlige Middelhavsområde tiltrækker det største antal turister i Middelhavsområdet, til dels på grund af dets kunst- og kulturrigdom. Det er et område med en rig biodiversitet med 481 beskyttede havområder, herunder Natura 2000-lokaliteter. Området har rige fangstpladser, der tegner sig for over 30 % af den samlede værdi af fangster ved første salg i Middelhavsområdet og skaber over 36 000 arbejdspladser på fiskerfartøjer.

På trods af disse væsentlige fordele står området over for en række udfordringer, der øger dets generelle geopolitiske ustabilitet, nemlig en længerevarende økonomisk og finansiel krise med høj ungdomsarbejdsløshed i en række lande, voksende kysturbanisering, overudnyttelse af fiskebestande, havforurening og sidst, men ikke mindst, flygtningekrisen.

Klimaforandringer påvirker i vidt omfang området, og stigende vandstande er en alvorlig trussel mod kystøkosystemer og -økonomier. Andre faktorer såsom befolkningstilvækst og -aldring, migration og øget globalisering vil ligeledes øge dette pres.

Der er derfor et klart behov for et fælles initiativ, der giver EU og nabolandene mulighed for at samarbejde på tværs af grænser for at:

øge sikkerheden

fremme bæredygtig blå vækst og beskæftigelse

bevare økosystemer og biodiversitet i det vestlige Middelhavsområde.

For så vidt angår havforvaltning, vil en fælles indsats ligeledes give landene mulighed for at koordinere tiltag, anvende redskaber mere effektivt og maksimere anvendelsen af finansiering og finansielle instrumenter og mulighed for at tiltrække flere private investeringer end på egen hånd, herunder for at udnytte EU's nyligt lancerede investeringsplatform for naboskabsområdet.

I Middelhavsunionens ministererklæring fra 2015 om den blå økonomi blev de deltagende lande således opfordret til at undersøge merværdien i og gennemførligheden af passende maritime strategier på subregionalt niveau og bygge videre på erfaringerne med 5+5-dialogen. I oktober 2016 opfordrede udenrigsministrene fra Algeriet, Frankrig, Italien, Libyen, Malta, Marokko, Mauretanien, Portugal, Spanien og Tunesien til, at der blev arbejdet videre med et initiativ vedrørende bæredygtig udvikling af den blå økonomi i samarbejde med Middelhavsunionens sekretariat.

Dette initiativ er iværksat på baggrund af denne opfordring og omfatter denne meddelelse og den ledsagende handlingsplan. Begge er blevet udarbejdet i tæt samarbejde med de pågældende lande og Middelhavsunionens sekretariat. I meddelelsen redegøres for de vigtigste udfordringer, de mangler, der skal afhjælpes, samt for mulige løsninger. I handlingsplanen anføres de foreslåede prioriteter og deres merværdi, de detaljerede foranstaltninger og projekter med kvantitative mål og frister med henblik på at overvåge fremskridt over tid.

Initiativet er baseret på Kommissionens store erfaring med havområdestrategier og makroregionale strategier (f.eks. Atlanterhavsstrategien, EU-strategien for Østersøområdet og EU-strategien for området omkring Adriaterhavet og Det Joniske Hav). Det er ligeledes baseret på to årtiers arbejde inden for rammerne af 5+5-dialogen, som har skabt stærke bånd mellem de deltagende lande. Det bygger også på andre EU-politikker i området såsom prioriteterne i den reviderede europæiske naboskabspolitik og den nylige fælles meddelelse om international havforvaltning. Initiativet bygger videre på:

-den regionale dialog om havpolitikken og den blå økonomi inden for rammerne af Middelhavsunionen

-samarbejdet om fiskeriforvaltning, der for nylig blev styrket af Catania-processen lanceret i 2016, og samarbejdet om den bæredygtige udvikling af akvakultur, i begge tilfælde inden for rammerne af Den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavet, og

-samarbejdet inden for rammerne af Barcelonakonventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder og FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling og indsatsen i forbindelse med gennemførelsen af Middelhavsstrategien for bæredygtig udvikling.

Selv om initiativet har fokus på det vestlige Middelhavsområde og de 10 ovennævnte lande, kan dets anvendelsesområde – og potentielle fordele – meget vil række ud over dette underområde. Afhængigt af de behov, der skal opfyldes, kan foranstaltningerne involvere parter i det centrale Middelhav og Nordøstatlanten, og andre parter kan ligeledes blive inddraget.

Da det både vedrører EU-lande og partnerlande, skal det først godkendes politisk i EU og herefter i Middelhavsunionen, der samler de pågældende 10 lande.