1. 10. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 247/3 
BILAG 
til udtalelse  fra Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
Efter  vedtagelsen  af et ændringsforslag  fremsat  under  forhandlingerne  udgik  følgende  passage  i afde-
lingens  udtalelse: 
Pkt. 5 
»Afdelingen  må dog  under  alle  omstændigheder  konstatere,  at resultaterne  af mere  langsigtede 
undersøgelser  ikke  vil kunne  foreligge  om et år. Den  mener  derfor,  som  Den  videnskabelige  Komité, 
at dette  stof  bør  forbydes  og ikke  bør optages  blandt  de stoffer,  som  denne  Komité  har placeret  i en 
anden  kategori,  nemlig  den  der omfatter  midlertidigt  tilladte  stoffer«. 
Resultat  af afstemningen: 
38 stemmer  for,  32 stemmer  imod,  og 3 undlod  at stemme. 
Udtalelse  om forslag  til Rådets  direktiv  om sikkerhedsforanstaltninger  mod  formodede  risici  i 
forbindelse  med  DNA-rekombinationsarbejde 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske  Fælles-
skabers  Tidende  nr.  C 301  af 15. december  1978,  s. 5. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  2. april  1979  i medfør  af artikel  198  i traktaten  om oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om  det 
nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 170.  plenarforsamling  holdt  i Bruxelles,  den 
17. og 18. juli 1979  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  -
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  198, 
under  henvisning  til anmodning  af 2. april  1979  fra 
Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  om Udvalgets  ud-
talelse, 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af sit præsidium 
den 18. december  1978  om i forventning  om høringen  at 
pålægge  Afdelingen  for miljøbeskyttelse,  sundhedsvæsen 
og forbrug  at udarbejde  udtalse  om forslaget, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af ovennævnte 
afdeling  på sit møde  den  3. juli 1979, under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ord-
føreren,  fr. Heuser,  og 
under  henvisning  til forhandlingerne  på den  170.  plenar-
forsamling  den  17. og 18. juli 1979,  mødet  den  17. juli 
1979-
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE 
énstemmigt: 
1. Indledning 
1.1. Det  økonomiske  og  sociale  Udvalg  ønsker 
følgende  spørgsmål  besvaret: 
Nr. C 247/4 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 1. 10. 79 
a) Hvorledes  er den  aktuelle  situation  mht.  rekombine-
ret DNA? 
b) Haster  det  med  at få vedtaget  et rådsdirektiv  om 
sikkerhedsforanstaltninger  mod  formodede  risici  i 
forbindelse  med  DNA-rekombinationsarbejde? 
c) Vil  de pågældende  problemer  kunne  løses  med  det 
foreliggende  direktivforslag? 
1.2. Siden  Asilomar-koilferencen  i 1973,  hvor  man  fra 
videnskabelig  side  nåede  til enighed  om at lade  DNA-re-
kombinationsarbejde  være  underkastet  strenge  sikker-
hedsforanstaltninger  og kun  at benytte  omhyggeligt  ud-
valgte  donor-  og modtagerorganismer  i dette  arbejde,  har 
udviklingen  inden  for  denne  videnskabsgren  ført  til 
løbende  omvurdering  af risikoen  ved  og værdien  af re-
kombinationsteknikken.  De oprindelige  teorier  om  de 
store  risici  ved  dette  arbejde,  således  som  de endnu 
kommer  til udtryk  i Kommissionens  begrundelse,  er i sti-
gende  grad  blevet  modificeret  eller  helt  opgivet  på basis 
af velunderbyggede  undersøgelsesresultater. 
1.3. Udvalget  konstaterer,  at de omfattende  gentekno-
logiske  eksperimenter,  der er blevet  foretaget  efter  1973, 
i intet  tilfælde  har ladet  formode,  at sådanne  eksperimen-
ter skulle  være  forbundet  med  specielle  risici. 
1.4. Endvidere  foreligger  der nu resultater  af målret-
tede eksperimenter  med  henblik  på risikovurdering. 
Sådanne  eksperimenter  har vist,  at fremmed  genetisk  in-
formation,  der indføres  i en modtagerorganisme  kun  kan 
bringes  til udtryk  ved  krævende  eksperimentelt  arbejde; 
sandsynligheden  for,  at der utilsigtet  skabes  en potentielt 
farlig  organisme,  er således  yderst  ringe.  Årsagen  hertil  er 
i en vis grad  blevet  klarlagt  gennem  genteknologiske 
eksperimenter,  hvoraf  fremgår,  at generne  i højere  orga-
nismer  ikke  udgøres  af kontinuerlige  DNA-sekvenser, 
men er afbrudt  af genetisk  »tomme«  led.  Ved  gentekno-
logiske  eksperimenter  har man  uden  held  forsøgt  at om-
danne  apatogene  bakterier  (E. coli  KL2)  til potentielt 
sygdomsforvoldende  bakterier. 
1.5. Meget  omfattende  forsøgtsrækker  har vist,  at den 
musepatogene  polyomavirus  ikke  frigøres  som  smitsom 
agens  in vivo,  når  den  ad genteknologisk  vej indføres  i 
tarmbakterier. 
1.6. Isolerede  nucleinsyrer  fra bakteriophager,  hvori 
indbyggedes  to komplette  polymagenomer  som  tan-
demmolekyle,  viste  sig imidlertid  at være  smitsomme  for 
mus,  polyomavirusets  naturlige  vært.  Genkombinationer 
af denne  særlige  art opstår  normalt  kun  som  resultatet  af 
målrettede  eksperimenter  og altså  ikke  utilsigtet  eller  til-
fældigt. 1.7. Skønt  der  ikke  kan  uddrages  alment  gældende 
konklusioner  af forsøg  med  henblik  på risikovurdering, 
er resultaterne  af disse  forsøg  så sammenfaldende,  at de 
kan betragtes  som  et sikkert  tegn  på, at der generelt  kun 
er ringe  risiko  forbundet  med  genteknologisk  arbejde. 
1.8. Udvalget  er enigt  i, at iværksættelsen  af kostbare 
sikkerhedsforanstaltninger  i sig selv  er et tilstrækkeligt 
bevis  for eksistensen  af en risiko.  Disse  sikkerhedsforan-
staltninger  er enten  en del af den  frivillige  selvkontrol 
eller kræves  på forhånd  af de ansvarlige  myndigheder. 
1.9. Ved  hjælp  af genteknologien  har  man  indtil  nu 
indvundet  megen  ny viden  om arvematerialets  struktur 
og funktion,  og med  den  eksplosive  udvikling  inden  for 
biologien  er der ingen  tvivl  om,  at yderligere  betydnings-
fulde  fremskridt  vil blive  nået. 
1.10.  Videnskabsmænd  og industriens  egne  forskere 
bestræber  sig aktivt  på et undersøge  mulighederne  for at 
benytte  denne  teknologi  til fremstilling  af vigtige  biolo-
giske  stoffer,  der kan  anvendes  i helbredende  øjemed. 
Også  hér synes  positive  resultater  at være  på vej. 
1.11.  Som  anført  i Kommissionens  begrundelse  vil 
også  landbruget  kunne  udgøre  et meget  vigtigt  anvendel-
sesområde  for genteknologiske  metoder. 
1.12.  Ved  bedømmelsen  af den  aktuelle  situation  må 
det kraftigt  fremhæves,  at de  involverede  viden-
skabsmænd  har overholdt  de frivillige  og selvpålagte  re-
striktioner.  Intet  tyder  på, at disse  selvpålagte  restriktio-
ner vil blive  hævet.  Også  de berørte  industrigrene  har 
valgt  af følge  dette  system  med  frivillige,  selvpålagte 
restriktioner. 
1.13.  Til  de restriktioner,  som  videnskabsmændene 
på eget  initiativ  har  foreslået  og også  overholder,  kan 
føjes  en række  nationalt  fastsatte  bestemmelser,  som  en-
ten er nedfældet  i eksisterende  love  (f. eks.  Storbritan-
nien),  eller  som  er obligatoriske  for alle  projekter,  der 
finansieres  med  offentlige  midler  (f. eks.  Forbundsre-
publikken  Tyskland). 
1.14.  Disse  nationale  retningslinjer  klassificerer  eks-
perimenterne  efter  deres  formodede,  hypotetiske  grad  af 
farlighed,  og samtidig  fastlægges  en procedure,  hvorefter 
planlagte  eksperimenter  skal  anmeldes  til og godkendes 
af et kontrolorgan.  Udvalget  har taget  til efterretning,  at 
denne  procedure  har vist  sig effektiv. 
1.15.  Når  retningslinjerne  løbende  tilpasses  den  vi-
denskabelige  udvikling,  kan  der foretages  en vidtgående 
harmonisering  af de vigtige  klassifikationskriterier.  Dette 
er baggrunden  for,  at der medlemsstaterne  imellem  ikke 
gør sig  synderlige  forskelle  gældende  med  hensyn  til 
risikovurderingen. 
1. 10. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 247/5 
1.16.  I  nogle  lande  næres  der  inden  for  der  berørte 
industrigrene  frygt  for, at et vidtgående  krav  om åbenhed 
omkring  forskningsprojekterne  vil komme  i modstrid 
med industriens  naturlige  interesse  i at hemmeligholde 
disse  projekter. 
2. Generelle  bemærkninger 
2.1. På  baggrund  af ovenstående  kan  man  sætte 
spørgsmålstegn  ved,  om forslaget  til Rådets  direktiv  om 
sikkerhedsforanstaltninger  mod  formodede  risici  i for-
bindelse  med  DNA-rekombinationsarbejde  kan  betege-
nes som  specielt  hastende  såfremt  kun  de formodede,  hy-
potetiske  risici  tages  i betragtning.  Udvalget  er imidlertid 
klar over,  at nogle  videnskabsmænd  og store  dele  af of-
fentligheden  ikke  deler  den  voldsomme  optimisme,  der 
præget  de sagkyndige  videnskabsmænds  vurdering  af 
risikoen  ved  denne  nye  teknologi. 
2.2. Udvalget  indser  desuden,  at Rådets  direktiv  og 
dettes  anvendelse  ikke  kun  kan  resultere  i en 
begrænsning  af bestemte  videnskabelige  aktiviteter,  men 
at det  også  indebærer  en anerkendelse  af dette  vigtige 
forskningsområde,  og at det  sikrer  videnskaben  et vist 
spillerum. 
2.3. Endvidere  må bemærkes,  at de ovennævnte,  op-
timistiske  risikovurderinger  normalt  er baseret  på, at de 
frivillige  og selvpålagte  restriktioner  fortsat  vil blive 
overholdt.  Fra skeptikerside  kræver  man  derfor,  at disse 
selvpålagte  restriktioner  gøres  retligt  bindende,  selv  om 
intet  dog  tyder  på, at de ikke  vil blive  overholdt  under 
alle omstændigheder.  Dette  krav  støttes  af nogle  viden-
skabsmænd  (f. eks.  i Holland)  for at fjerne  den latente 
mistillid  i den  ikke  altid  tilstrækkeligt  og  relevant 
informerede  offentlighed. 
2.4. Nogle  videnskabsmænd  frygter,  at retligt  bin-
dende  direktiver  ikke  tilstrækkeligt  hurtigt  vil kunne  til-
passes  efter  den videnskabelige  og tekniske  udvikling.  De 
foreslår,  at man  som  alternativ  lader  det frivillige  »mora-
torium«  være  gældende  indtil  det tidspunkt,  hvor  man 
har tilstrækkelig  viden  til at fastlægge  regler,  som  kan 
gælde  over  længere  perioder.  Hvis  man,  som  Kommis-
sionen,  tillægger  lovgivning  vedrørende  DNA-rekombi-
nationsteknologi  en vis eksempelværdi,  bør  disse  argu-
menter  ikke  uden  videre  ignoreres.  Betænkelighederne 
kunne  til en vis grad  overvindes,  hvis  medlemsstaterne 
via Rådets  direktiv  forpligtedes  til regelmæssigt  og med 
korte  mellemrum  at revidere  og eventuelt  tilpasse  fremti-
dige,  nationale  bestemmelser. 
2.5. Som  konklusion  af disse  forskellige  synspunkter 
mener  Udvalget,  at der bør  udstedes  et direktiv.  Hoved-formålet  med  direktivet  bør  være  at afstedkomme  en 
harmonisering  af alle  Fællesskabets  medlemsstaters  sik-
kerhedsbestemmelser  — et behov  som  er nævnt  i punkt 
2.9 og 2.10  - og at tilvejebringe  grundlaget  for en har-
monisering  af større  internationalt  omfang.  Udvalget  er 
derfor,  i modsætning  til Kommissionen  af den  opfattelse, 
at det generelt  vil være  tilstrækkeligt  med  en anmeldel-
sespligt  for eksperimenter. 
2.6. For  de anmeldelsespligtige  eksperimenter  bør  de 
ansvarlige  myndigheder  indrømmes  en indsigelsesret, 
således  at de inden  for en bestemt  tidsfrist  kan  pålægge 
betingelser  eller  udstede  forbud  — i begge  tilfælde  led-
saget  af en detaljeret  begrundelse. 
2.7. Kun  eksperimenter  inden  for  et nøje  defineret 
forskningsområde  bør være  bundet  af en tilladelsespligt; 
kriteriet  kunne  f. eks.  være,  at de pågældende  eksperi-
menter  er forbundet  med  mere  end  hypotetiske  risici  for 
miljøet  og for de personer,  der deltager  i forsøget.  Hér  vil 
der bl.a.  være  tale  om eksperimenter  med  højpatogene 
mikroorganismer  (f. eks.  kopper)  eller  om overførsel  af 
genetiske  informationer  fra særligt  farlige  toxiner  (f. eks. 
slangegift). 
2.8. Ordningen  inden  for specifikke  områder  af for-
skning  og industrie,  som  f. eks.  regler  om  strålingsbe-
skyttelse  eller  epidemilovgivning,  der går videre  end  an-
meldelsespligten,  berøres  ikke  heraf. 
2.9. Endelig  skal  Udvalget  påpege,  at det - specielt  på 
baggrund  af det tempo,  hvormed  den  videnskabelige  ind-
sigt på det genteknologiske  område  øges  - har  haft  så 
kort tid til sin rådighed,  at den  ikke  har kunnet  tage  stil-
ling til, om de specifikt  fysiske  (dvs.  særlige  laboratorie-
indretninger)  og biologiske  sikkerhedsforanstaltninger 
(f. eks.  de udvalgte  vektorer  og modtagere)  svarer  op til 
de formodede  risici.  Udvalget  finder  det vigtigt,  at med-
lemsstaterne  indtager  en  fælles  holdning  til disse 
spørgsmål.  Dette  er af så meget  des større  betydning  for 
den industrielle  udnyttelse  af denne  nye  teknologi. 
2.10.  Ud  over  det  foreslåede  rådsdirektiv  er det 
påkrævet  at harmonisere  de nationalt  fastsatte  bestem-
melser  og de frivilligt  indførte  sikkerhedsregler  for gen-
teknologisk  arbejde  i medlemsstaterne.  Dette  er ikke 
mindst  vigtigt,  fordi  den  retlige  karakter  og indholdet  af 
de eksisterende  forskrifter  ikke  er ens  i de enkelte  med-
lemsstater.  Sådanne  forskelle  kan  specielt  få betydning 
for den  industrielle  udnyttelse  af denne  nye  teknologi. 
2.11.  Udvalget  finder,  at disse  spørgsmål  må tages  op 
til indgående  drøftelse.  Da synspunkterne  er så forskel-
lige, specielt  hvad  angår  risikoens  art og omgang,  bør 
Udvalget  på eget  initiativ,  men  med  bistand  af eksperter, 
Nr. C 247/6 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 1. 10. 79 
udarbejde  en studie  over  de i pkt.  2.9 og 2.10  nævnte 
spørgsmål.  På grundlag  af studien  bør der i samarbejde 
med Kommissionen  derefter  foranstaltes  en høring  med 
deltagelse  af videnskabeligt  sagkyndige  samt  eksperter 
fra fagforeningerne,  erhvervslivet  og generelle  interesse-
grupper.  Resultaterne  af disse  høringer  skal  snarest,  og 
senest  på det i direktivforslagets  art. 5 nævnte  tidspunkt, 
indarbejdes  i direktivet. 
3. Særlige  bemærkninger 
3.1. Det  absolut  påkrævet  at ændre  definitionerne  i 
artikel  1, stk. 2, litra  a) og b), således  at de bliver  énty-
dige og kommer  til af omfatte  alt potentielt  risikobetonet 
arbejde. 
3.2. De  formodede,  hypotetiske  risici  er ikke  forbun-
det med  isoleret  DNA-rekombinant.  Kun  modtagerorga-
nismer,  der indeholder  DNA-rekombinant,  kan give  an-
ledning  til potentielle  risici. 
3.3. Generelt  vil  DNA-rekombineringen  og  ind-
føringen  i egnede  modtagerorganismer  udgøre  dele  af et 
eksperiment,  som  udføres  på ét og samme  sted.  Specielt 
når det gælder  den industrielle  udnyttelse  kan  det imid-
lertid  ikke  udelukkes,  at modtagerorganismer,  som  inde-
holder  rekombinant  DNA-materialer,  bliver  viderefor-
meret  på et andet  sted.  Udvalget  mener,  at definitionerne 
i artikel  1, stk.  2, litra  a) og b) må dække  begge  disse 
muligheder. 
3.4. De  af Kommissionen  foreslåede  definitioner  om-
fatter  heller  ikke  de arbejder,  der går under  betegnelsen 
»self cloning«,  og hvor  man  i en organisme  ændrer 
genernes  struktur  eller  antallet  af et bestemt  gen.  Så-
danne  manipulationer  kan nemt  resultere  i, at der opstår 
patogene  organismer,  eller  at de patogene  egenskaber 
øges i organismer,  der i forvejen  er patogene.  Udvalget 
foreslår  derfor  følgende  nye definitioner: 3.5. Ad  artikel  1, stk. 2, litra  a) 
Rekombinering  af nucleinsyrer 
Sammenkædning  uden  for  en levende  organisme  af 
nucleinsyremolekyler  til et nyt,  ikke  naturligt  forekom-
mende  molekyle  og indføring  af dette  molekyle  i en mod-
tagerorganisme,  hvor  molekylet  formerer  sig og videre-
gives  til modtagerorganismens  efterkommere. 
3.6. Udvalget  beklager,  at Kommissionen  i artikel  2, 
stk. 2, ikke  har gjort  rede  for,  hvilke  kriterier  der skal 
lægges  til grund  for risikovurderingen.  Udvalget  er over-
bevist  om,  at dette  ikke  vil tjene  til at fremme  den 
ønskede  harmonisering.  En ensartet  risikovurdering  er af 
stor betydning  for  det  videnskabelige  og industrielle 
samarbejde  mellem  medlemsstaterne. 
3.7. Man  er efterhånden  nået  til større  enighed  med-
lemsstaterne  imellem,  når det gælder  vurderingen  af de 
formodede,  hypotetiske  risici.  De nødvendige  fysiske 
sikkerhedsforanstaltninger  vil i dag kunne  træffes  i samt-
lige EF-lande  uden  besvær.  Der  er derfor  ingen  virkelig 
grund  til ikke  at foretage  en generelt  bindende  klassifice-
ring af sikkerhedsforanstaltningerne. 
3.8. Ad artikel  3 
Artikel  3 må ændres  som  foreslået  i konklusionerne  til de 
generelle  bemærkninger,  jf. pkt.  2.2 ff. 
3.9. Den  i artikel  3, stk.  2 fastsatte  frist  på 90 dage, 
inden  for hvilke  de nationale  myndigheder  skal  have  truf-
fet en afgørelse,  er efter  Udvalgets  mening  for lang.  Ud-
valget  foreslår  en frist  på seks  uger.  De nationale  myn-
digheder  skal  have  ret til efter  udtrykkeligt  at have 
underrettet  den ansøgende  part  herom  at forlænge  denne 
frist med  maksimalt  seks  uger  mere. 
3.10.  I  artikel  5 kræves  en løbende  gennetogang  og 
tilpasning  af Rådets  direktiv.  Dette  krav  bør også  gælde 
de bestemmelser,  der fastsættes  af de nationale  myndig-
heder. 
Udfærdiget  i Bruxelles,  den 17. juli 1979. 
Formand  for 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg 
Raffaele  VANNI 
1. 10. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 247/7 
BILAG 
til Det  økonomiske  og sociale  Udvalgs  udtalelse 
Efter  vedtagelsen  af et ændringsforslag  under  forhandlingerne  måtte  følgende  afsnit  i afdelingens  udtalelse 
omformuleres: 
Pkt. 2.11  - 2. og 3. punktum 
»Afdelingen  finder,  at disse  spørgsmål  må tages  op til indgående  drøftelse.  Da synspunkterne  er så 
forskellige,  specielt  hvad  angår  risikoens  art og omfang,  foreslår  afdelingen,  at der omkring  disse 
punkter  (pkt.  2.9 og 2.10)  foranstaltes  en høring  med  deltagelse  af dels  Kommissionens  og dels  sag-
kyndige  videnskabsmænd,  fagforeningsfolk,  erhvervsrepræsentanter  og repræsentanter  for  sam-
fundslivet  i almindelighed.  Formålet  med  denne  høring  skulle  være  at få udarbejdet  et basisdokument 
med henblik  på en harmonisering  af medlemsstaternes  sikkerhedsbestemmelser«. 
Resultat  af afstemningen: 
Ændringsforslaget  blev  énstemmigt  vedtaget,  idet  1 dog  undlod  at stemme. 
Udtalelse  om 
— udkast  til Rådets  direktiv  om tilnærmelse  af medlemsstaternes  administrativt  eller  ved  lov 
fastsatte  bestemmelser  vedrørende  produkter  til byggeformål 
— forslag  til Rådets  resolution  om udarbejdelse  af en liste  over  prioriterede  produkter,  som 
bør gøres  til genstand  for direktiver  i medfør  af Rådets  direktiv  om indbyrdes  tilnærmelse 
af medlemsstaternes  administrativt  eller  ved  lov  fastsatte  bestemmelser  vedrørende 
produkter  til byggeformål 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr.  C 308  af 23. december  1978,  s. 3. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  11.  december  1978  i medfør  af artikel  100  i traktaten  om oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om det 
nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 170.  plenarforsamling  holdt  i Bruxelles,  den 
17. og 18. juli  1979  sin udtalelse  om det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  -
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  100, 
under  henvisning  til anmodning  af 11.  december  1978 
fra Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  om Udvalgets 
udtalelse 
under  henvisning  til beslutning  truffet  af Udvalgets 
præsidium  den  18.  december  1978  om at pålægge  Afde-
lingen  for industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser 
at udarbejde  forslag  til udtalelse  og beretning, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af ovennævnte 
afdeling  på mødet  den  4. juli  1979, under  henvisning  til beretning  aflagt  af ordføreren, 
Masprone,  og under  henvisning  til forhandlingerne  på 
den 170.  plenarforsamling  den  17.  og 18.  juli  1979, 
mødet  den  18.  juli  1979  — 
med flertal,  idet  dog  1 stemte  imod  og 1 undlod  at 
stemme, 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1. Udvalgets  stillingtagen  til direktivforslaget  er base-
ret på, at proceduren  i forbindelse  med  gennemførelses-
direktiverne  udtrykkeligt  kommer  til at omfatte: