BERETNING FRA KOMMISSIONEN - 12. årsberetning om strukturfondene (2000)

Denne beretning er udarbejdet af Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Regionalpolitik i samarbejde med Generaldirektoraterne for Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Landbrug og Fiskeri og med bidrag fra Generaldirektoraterne for Økonomiske og Finansielle Anliggender, Konkurrence, Energi og Transport, Miljø, Informationssamfundet, Det Indre Marked, Budgetter samt Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig.

Som følge af euroens indførelse den 1. januar 1999 er alle beløbene i denne beretning angivet i euro, også selv om der er tale om operationer gennemført før denne dato. I denne beretning står «EUR» derfor for ECU ved beløb fra perioden før den 01.01.1999 og for euro fra og med denne dato.

INDHOLDSFORTEGNELSEN

RESUMÉ

KAPITEL 1: VIGTIGSTE BEGIVENHEDER I 2000, DET FØRSTE ÅR I DEN NYE PROGRAMMERINGSPERIODE 2000-2006:

1.1. Vedtagelse af de manglende mål nr. 2-lister

1.2. Vedtagelse af EFSR'erne/EPD'erne/OP'erne for 2000-2006

1.3. Retningslinjerne for EF-initiativerne

1.4. Udkast til retningslinjer for de nyskabende aktioner

1.5. Afslutning af tidligere programmer

KAPITEL 2: IVÆRKSÆTTELSEN OG GENNEMFØRELSEN AF PROGRAMMERNE I MEDLEMSSTATERNE:

2.1. Generel oversigt

2.1.1. Iværksættelse af mål nr. 1, nr. 2 og nr. 3

2.1.2. Iværksættelse af EF-initiativerne

2.1.3. Nyskabende aktioner og teknisk bistand

2.1.4. Forhåndskontrol af additionaliteten

2.2. Iværksættelse af programmerne i medlemsstaterne

2.2.1. BELGIEN

2.2.2 DANMARK

2.2.3. TYSKLAND

2.2.4. GRÆKENLAND

2.2.5. SPANIEN

2.2.6. FRANKRIG

2.2.7. IRLAND

2.2.8. ITALIEN

2.2.9. LUXEMBOURG

2.2.10. NEDERLANDENE

2.2.11. ØSTRIG

2.2.12. PORTUGAL

2.2.13. FINLAND

2.2.14. SVERIGE

2.2.15. DET FORENEDE KONGERIGE

2.3. Koordinering med de øvrige finansielle instrumenter

2.3.1. Koordinering med Samhørighedsfonden

2.3.2. Koordinering med Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og Den Europæiske Investeringsfond (EIF)

2.3.3. Finansiel støtte til de transeuropæiske net (TEN)

2.4. Forenelighed med andre EF-politikker (i henhold til artikel 12 i den generelle strukturfondsforordning)

2.4.1. Strukturfondene og beskæftigelsespolitikken

2.4.2. Strukturfondene, udviklingen af landdistrikter og fiskeripolitikken

2.4.3. Strukturfondene og miljøpolitikken

2.4.4. Strukturfondene og konkurrencepolitikken

2.4.5. Strukturfondene og offentlige udbud

2.4.6. Strukturfondene og ligestillingspolitikken

KAPITEL 3: EVALUERING OG FINANSKONTROL

3.1. Forhåndsevaluering af mål nr. 2

3.2. Endelige ESF-evalueringer (1994-1999)

3.3. Edinburgh-konference om evaluering

3.4. Gennemført kontrol

KAPITEL 4: DIALOG/INFORMATION

4.1. Europa-Parlamentet

4.2. Strukturfondskomitéer og -udvalg

4.3. Dialog med Det Økonomiske og Sociale Udvalgog Regionsudvalget

4.4. Arbejdsmarkedets parter

4.5. Information / reklameaktiviteter

FINANSIELLE BILAG

Bilag 1: Finansiel gennemførelse i 2000 fordelt på prioriterede mål

Bilag 2: Finansiel gennemførelse af den tekniske bistand i 2000

Bilag 3: Budgetgennemførelse

RESUMÉ

Denne beretning fremlægges i medfør af artikel 45, stk. 2, i den generelle strukturfondsforordning (EF) nr. 1260/1999. I beretningen redegøres der for anvendelsen i 2000 af strukturfondsforordningerne og navnlig for iværksættelsen af mål nr. 1, nr. 2 og nr. 3 samt EF-initiativerne.

Beretningen indeholder ud over de forskriftsmæssige kapitler et kapitel (kapitel 1), hvori der redegøres for de vigtigste begivenheder i 2000, især vedtagelsen af programmeringsdokumenterne og starten på de første interventioner "i marken".

År 2000

Hvad angår den økonomiske og sociale samhørighedspolitik var indsatsen i 2000 præget af to hovedtemaer:

1. Vedtagelsen af programmerne for perioden 2000-2006 og retningslinjerne for EF-initiativerne og de nyskabende aktioner

Takket være det sidste forberedende arbejde i 1999 (se 11. årsberetning) var Kommissionen allerede i den nye periodes første år i stand til at vedtage mange programmeringsdokumenter (EFSR'er/EPD'er/OP'er).

Situationen er særlig tilfredsstillende for programmerne under mål nr. 1 (regioner med udviklingsefterslæb), idet alle syv EFSR'er og alle 19 EPD'er blev vedtaget med undtagelse af ét program (fransk nationalt edb-program), mens ca. halvdelen af de OP'er, der er knyttet til EFSR'erne, blev vedtaget (46 i 2000, 51 der skal vedtages i 2001).

Hvad angår mål nr. 2 (områder under økonomisk omstilling) var det kun muligt at vedtage EPD'erne for Finland, Sverige og Danmark (i alt 8 EPD'er), idet Kommissionen først havde modtaget de fleste af planerne i begyndelsen af 2000.

Med hensyn til mål nr. 3 (menneskelige ressourcer) blev alle medlemsstaternes EFSR'er/OP'er eller EPD'er vedtaget i løbet af 2000.

I alt blev 111 interventioner (EPD'er og OP'er) under mål nr. 1, nr. 2 og nr. 3 vedtaget i år 2000.

Kommissionen vedtog i årets løb retningslinjer for de fire EF-initiativer: INTERREG III, URBAN II, EQUAL, LEADER +.

Som bekendt omfatter INTERREG III tre dele: grænseoverskridende, tværnationalt og tværregionalt samarbejde.

URBAN II tager sigte på at revitalisere visse kriseramte bydele.

EQUAL-initiativet vedrører ligebehandling på arbejdsmarkedet og fremme af ligestillingen mellem mænd og kvinder.

LEADER+, som følger efter LEADER I og II, har til formål at fremme udviklingen af landdistrikter.

Udkastet til retningslinjer for nyskabende aktioner blev vedtaget af Kommissionen i juli, mens de endelige retningslinjer med de af Europa-Parlamentet ønskede ændringer vedtoges i januar 2001.

Efter vedtagelsen af programmeringsdokumenterne for mål nr. 1, nr. 2 og nr. 3 var det muligt at igangsætte en række programmer allerede i programmeringsperiodens første år. Således var der pr. 31. december 2000 disponeret over 13% af de samlede forpligtelsesbevillinger og 5% af de samlede betalingsbevillinger. Denne udnyttelse af bevillingerne svarer til udnyttelsen i 1994, som var det første år i den foregående programmeringsperiode (1994-1999).

2. Afslutning af de tidligere programmer

En lang række programmer for de tidligere perioder blev afsluttet i løbet af 2000. For interventionerne fra før 1989 faldt antallet af programmer, der endnu manglede at blive afsluttet, således fra 89 til 35. Der blev gjort en særlig indsats for at afslutte de italienske programmer, som der var flest af blandt de uafsluttede programmer.

Af programmerne for perioden 1989-1993 blev ca. 73 afsluttet i årets løb. Der mangler endnu at blive afsluttet 101 programmer. De største fremskridt blev gjort i forbindelse med de italienske og britiske programmer.

Også afslutningen af mål nr. 2-programmerne (1994-1996) blev sat i gang i løbet af 2000.

KAPITEL 1: VIGTIGSTE BEGIVENHEDER I 2000, DET FØRSTE ÅR I DEN NYE PROGRAMMERINGSPERIODE 2000-2006:

1.1. Vedtagelse af de manglende mål nr. 2-lister

Efter at loftet for den befolkningsandel, der var støtteberettiget, var blevet fastlagt den 1. juli 1999, havde Kommissionen opfordret de pågældende medlemsstater til inden den 31. august 1999 at fremsende deres forslag til støtteberettigede områder under mål nr. 2. Dette skete mellem den 16. august og den 3. december 1999.

Derfor havde Kommissionen allerede i 1999 truffet principbeslutning om en del af listerne, nemlig listerne for Finland, Belgien, Danmark, Nederlandene, Tyskland, Det Forenede Kongerige og Spanien. For de fem førstnævnte medlemsstater blev også de endelige beslutninger truffet i 1999.

Den 18. januar 2000 traf Kommissionen principbeslutningerne om listerne over mål nr. 2-områder for de øvrige medlemsstater, der er omfattet af mål nr. 2 (Frankrig, Sverige, Østrig, Luxembourg), med undtagelse af de italienske lister, som der først blev truffet principbeslutning om i juli måned. De endelige beslutninger om de lister, der manglede at blive godkendt, blev truffet i første kvartal 2000, bortset fra beslutningen om de italienske lister (tredje kvartal).

1.2. Vedtagelse af EFSR'erne/EPD'erne/OP'erne for 2000-2006

Da langt de fleste af mål nr. 1-planerne var modtaget af Kommissionen før den 31. december 1999, kunne samtlige EFSR'er og EPD'er vedtages i 2000 bortset fra det franske nationale edb-program, der blev vedtaget i begyndelsen af 2001. Situationen for de OP'er, der er knyttet til EFSR'erne, varierer fra medlemsstat til medlemsstat (se tabellen nedenfor).

Hvad angår mål nr. 2 blev listerne over støtteberettigede områder først udarbejdet noget senere (se punkt 1.2. ovenfor), og Kommissionen havde den 31. december 1999 endnu ikke modtaget nogen planer. Næsten alle planerne blev dog modtaget mellem den 1. januar og den 30. april 2000. Der blev i 2000 kun vedtaget EPD'er for tre af de 12 mål nr. 2-medlemsstater (Finland, Sverige, Danmark). For de øvrige medlemsstater blev langt de fleste mål nr. 2-interventioner vedtaget i løbet af første kvartal 2001.

Angående mål nr. 2-programmeringen skal det bemærkes, at Frankrig er den eneste medlemsstat, der har valgt at integrere foranstaltningerne vedrørende udvikling af landdistrikter (som finansieres af EUGFL-Garantisektionen, der ikke er en strukturfond) i EPD'erne. Alle øvrige medlemsstater har indarbejdet samtlige foranstaltninger vedrørende udvikling af landdistrikter i en særlig "plan for udvikling af landdistrikter".

Det skal ligeledes bemærkes, at visse medlemsstater har valgt ikke at medtage ESF-foranstaltninger i mål nr. 2-programmeringen, men vil ansøge om støtte fra ESF som led i programmeringen af mål nr. 3 (udelukkende medfinansieret af ESF).

Hvad angår mål nr. 3 blev EFSR'erne/OP'erne eller EPD'erne vedtaget i løbet af 2000 for samtlige berørte medlemsstater (Portugal, Grækenland og Irland er ikke berørt, idet disse lande enten er helt omfattet af mål nr. 1 eller modtager overgangsstøtte under mål nr. 1). Dette giver i alt 39 interventioner (nemlig 25 OP'er for Italien, Spanien og Det Forenede Kongerige samt 14 EPD'er for de øvrige medlemsstater).

Hvad angår FIUF-interventionerne uden for mål nr. 1 blev ni EPD'er (Belgien, Danmark, Finland, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Spanien, Sverige, Tyskland, Østrig) vedtaget i 2000. De tre lande (Grækenland, Irland og Portugal), der enten er helt omfattet af mål nr. 1 eller modtager overgangsstøtte under mål nr. 1, berøres ikke af disse interventioner. De to EPD'er for henholdsvis Italien og Nederlandene manglede at blive vedtaget. Der var ikke fastsat nogen intervention for Luxembourgs vedkommende.

I alt blev 111 interventioner (EPD'er og OP'er) vedtaget i 2000 for mål nr. 1, nr. 2 og nr. 3. Blandt disse vedrørte 64 mål nr. 1, nemlig 18 EPD'er og 46 OP'er (de fleste italienske, portugisiske og tyske OP'er blev vedtaget, mens der ikke blev vedtaget noget OP overhovedet for Grækenland, og en stor del af OP'erne endnu manglede at blive vedtaget for Spanien). Otte EPD'er vedrørte mål nr. 2-programmeringen, og 39 interventioner vedrørte mål nr. 3.

Interventioner vedtaget i løbet af år 2000:

>TABELPOSITION>

1.3. Retningslinjerne for EF-initiativerne

Kommissionen vedtog den 28. april 2000 [1] retningslinjerne for det nye EF-initiativ INTERREG III (2000-2006) samt den vejledende fordeling af bevillingerne pr. medlemsstat. EFRU's samlede støtte for hele perioden beløber sig til 4 875 mio. euro (1999-priser).

[1] EFT C 143/6 af 23. maj 2000

INTERREG-initiativet opstod i 1990 for at udvikle det grænseoverskridende samarbejde og hjælpe de regioner, der ligger ved EU's indre og ydre grænser, med at overvinde de problemer, som deres isolation medfører. Med det nye INTERREG III-initiativ for perioden 2000-2006 er aktionsfeltet udvidet til også at omfatte det tværregionale og tværnationale samarbejde. Således omfatter INTERREG III tre geografiske niveauer:

* Del A: det grænseoverskridende samarbejde mellem nabosamfund i grænseområder; formålet er at udvikle de grænseoverskridende økonomiske og sociale kraftcentre samt strategier for den lokale og regionale udvikling

* Del B: det tværnationale samarbejde mellem nationale, regionale og lokale myndigheder, der tager sigte på at fremme en højere grad af integration inden for større grupper af regioner. Der skal udarbejdes 13 programmer fordelt over hele EU

* Del C: det tværregionale samarbejde tager sigte på at effektivisere regionaludviklingsinstrumenterne, bl.a. ved at etablere netværk mellem regionerne og de offentlige myndigheder, der er ansvarlige for regionalpolitikken. Denne del vedrører ligeledes samarbejdet mellem regioner, der ikke er naboregioner.

URBAN II: Efter positiv udtalelse fra Europa-Parlamentet vedtog Kommissionen i slutningen af april 2000 retningslinjerne for det nye EF-initiativ URBAN II (2000-2006), som blev offentliggjort i EFT C 141 af 19. maj 2000.

EQUAL er en udløber af EF-initiativerne EMPLOYMENT og ADAPT og bygger på erfaringerne fra disse programmer. Initiativet adskiller sig fra de sædvanlige socialfondsprogrammer ved at fokusere på afprøvning af nye gennemførelsesmetoder for de prioriterede felter og ved at lægge vægt på et partnerskabsbaseret tværnationalt samarbejde. De fire vigtigste principper i EQUAL-initiativet er:

* Partnerskab: inklusive offentlige myndigheder (især lokale og regionale myndigheder), repræsentanter for arbejdstagere og arbejdsgivere, ligestillingsnævn, uddannelsesorganisationer, frivillige organisationer, lokalsamfund og landenes forvaltninger

* Tematisk indfaldsvinkel: finde nye veje til at løse de problemer, der er fælles for forskellige former for forskelsbehandling og ulighed, i stedet for at fokusere på en bestemt gruppe

* Tværnational karakter: samarbejde med partnerskaber fra andre medlemsstater i forbindelse med læring, udvikling af nye uddannelsesmetoder og -modeller samt jobskabelse

* Medbestemmelse: initiativets målgrupper vil få mulighed for at påvirke udformningen og evalueringen af de foreslåede støtteaktiviteter

* Innovation: herunder nye gennemførelsesmetoder, nye systemer eller nyskabende aktioner til afhjælpning af mangler, der er identificeret i nøglerapporter fra f.eks. gruppen til bekæmpelse af social udstødelse (Social Exclusion Unit)

* Formidling og "mainstreaming": information om strategiudviklingen på nationalt og europæisk plan.

Bevillingen til EQUAL er ikke stor, nemlig 2 847 mio. EUR, men alligevel har EQUAL stor synlighed og strategisk betydning takket være den innovative indfaldsvinkel og overgangen til mere "klassiske" programmer ("mainstreaming" - formidling af bedste praksis).

LEADER+ : Den 14. april 2000 godkendte Kommissionen en meddelelse til medlemsstaterne om retningslinjerne for det nye EF-initiativ vedrørende udvikling af landdistrikter, LEADER + [2]. Fællesskabets samlede bidrag til LEADER+ i perioden 2000-2006 udgør 2 020 mio. EUR finansieret af EUGFL, Udviklingssektionen.

[2] EFT C 139 af 18.05.00, s. 5.

Som navnet antyder, er LEADER+ ikke blot en fortsættelse af det nuværende LEADER II-initiativ, men er et mere ambitiøst initiativ, der tager sigte på at støtte og opmuntre til ambitiøse integrerede strategier af høj kvalitet for lokal udvikling af landdistrikter, ligesom der er også vil blive lagt vægt på samarbejde og etablering af netværk mellem landdistrikter. Alle landdistrikter i EU vil principielt være støtteberettigede.

De fire prioriterede temaer for indsatsen på europæisk plan vedrører vigtige aspekter af udviklingen i de europæiske landdistrikter: mere konkurrencedygtige produkter og tjenesteydelser fra landdistrikterne gennem brug af ny knowhow og nye teknologier; forbedring af livskvaliteten i landdistrikter; mere effektive salgsfremstød for lokale produkter gennem kollektive markedsføringstiltag; forbedring og beskyttelse af natur- og kulturarven.

1.4. Udkast til retningslinjer for de nyskabende aktioner

I henhold til artikel 22 i den generelle forordning kan indtil 0,4% af det årlige EFRU-budget afsættes til medfinansiering af nyskabende aktioner. Forslaget til nye retningslinjer for EFRU's nyskabende aktioner blev godkendt af Kommissionen den 12. juli 2000. Retningslinjerne afspejler det ønske om en mere effektiv udnyttelse af strukturfondsmidlerne, der er kommet til udtryk i den generelle forordning, og indeholder bl.a. følgende forslag:

* program- og ikke projektbaserede tiltag

* en reduktion i antallet af strategiske temaer fra 8 til 3

* tættere samarbejde mellem de nyskabende aktioner og "mainstream"-programmerne under mål nr. 1 og nr. 2

* decentraliseret forvaltning og gennemførelse på regionalt plan.

Hovedsigtet med de nye regionale programmer for nyskabende aktioner er at forbedre kvaliteten af mål nr. 1- og nr. 2-programmerne i henseende til følgende tre strategiske temaer:

* Regional økonomi baseret på viden og teknologisk innovation: hjælp til de dårligst stillede regioner med at hæve deres teknologiske niveau

* eEuropeRegio: informationssamfundet i regionaludviklingens tjeneste

* Regional identitet og bæredygtig udvikling: fremme af den regionale samhørighed og konkurrenceevne gennem integrering af økonomiske, miljømæssige, kulturelle og sociale aktiviteter.

Efter det nye system, der er beskrevet i retningslinjerne, opfordres alle EU's regioner til at indgive individuelle programansøgninger med angivelse af en strategi til fremme af innovation på baggrund af regionaludviklingen. Strategien bør udarbejdes af et partnerskab bestående af samtlige regionale aktører og være baseret på en analyse af regionens særlige fortrin og svagheder. De regionale programmer bør opfattes som et "laboratorium", hvor regionerne har mulighed for at eksperimentere og afprøve nye idéer på en måde, der ikke altid er mulig i forbindelse med strukturfondenes "mainstream"-programmer. Det endelige mål bør dog være at få overført gode resultater til de operationelle programmer, hvor man kan opnå de samme gode resultater, men i større målestok. For at dette kan fungere, vil det være nødvendigt med et tæt samarbejde mellem de ansvarlige for de nyskabende aktioner og de myndigheder, der har ansvaret for mål nr. 1 og nr. 2.

I modsætning til tidligere praksis vil Kommissionen ikke længere udvælge enkeltprojekter. Da regionerne er bedst i stand til at afgøre, hvad der er nyskabende for dem, vil det være op til de regionale styringsudvalg at vælge enkeltprojekter, som kan spænde vidt og omfatte undersøgelser, pilotprojekter, udarbejdelse af strategiske planer, netværkssamarbejde osv. Pilotprojekterne bør tage sigte på SMV'er og mikrovirksomheder.

Netværkssamarbejde er meget vigtigt, og de deltagende regioner bør afsætte mellem 1% og 3% af deres budget til dette formål. Herudover er Kommissionen rede til at medfinansiere et begrænset antal specifikke netværksprogrammer omfattende mindst fem regioner fra fem forskellige medlemsstater, som ønsker at etablere nye netværk for at fremme innovationen i forbindelse med de tre ovennævnte strategiske temaer.

Udkastet til retningslinjer blev ændret af Kommissionen for at tage hensyn til forslag fra EFRU og Europa-Parlamentets Udvalg om Regionaludvikling, Turisme og Transport, og blev formelt vedtaget af Kommissionen i januar 2001. De første programansøgninger forventes fremlagt inden udgangen af maj 2001. Kommissionen vil hvert år mellem 2001 og 2005 udvælge programmer, der skal medfinansieres, ud fra en række objektive kriterier med hovedvægten lagt på forslagets kvalitet og nyskabende karakter. EFRU's bidrag vil udgøre mellem 300 000 EUR og 3 mio. EUR for en periode på højst to år. Når først de regionale programmer er undervejs, vil Kommissionen organisere to konkurrencer for at finde frem til de bedste projekter eller aktioner, der bidrager til at fremme innovationen inden for regionaludviklingen.

1.5. Afslutning af tidligere programmer

Der blev i 2000 gjort en intensiv indsats for at afslutte tidligere programmer. En oversigt udarbejdet i begyndelsen af marts 2001 viser antallet af afsluttede programmer for hver enkelt programmeringsperiode. Det fremgår især, at:

- for interventioner fra før 1989, blev antallet af programmer, der skulle afsluttes, reduceret fra 89 (30. juni 2000) til 35 (ultimo februar 2001). De endnu uafsluttede programmer vedrører et beløb på 124 mio. EUR. Det skal bemærkes, at der er sket en markant reduktion i antallet af italienske uafsluttede programmer, som udgjorde størstedelen af de uafsluttede programmer (75 af de i alt 89 programmer, der var uafsluttet i midten af 2000, var italienske). Resultatet er, at der ved udgangen af februar kun var 24 uafsluttede italienske programmer fra før 1989

- for programmer fra perioden 1989-1993 er der siden 30. juni 2000 blevet afsluttet 73 programmer svarende til et samlet beløb på 516 mio. EUR. Ved udgangen af februar 2001 manglede 101 programmer til et beløb af i alt 714 mio. EUR endnu at blive afsluttet. Fremskridtene er særlig store for de italienske programmer (33 afsluttede programmer) og britiske programmer (26 afsluttede programmer). Indsatsen fortsætter, og i første halvår 2001 forventes de spanske (17) og franske (11) programmer afsluttet.

- som aftalt er afslutningen af programmerne under mål nr. 2 (1994-1996), hvoraf der oprindelig var 65 svarende til et beløb på 759 mio. EUR, begyndt. De mål nr. 2-programmer for perioden 1994-1996, der ikke er særlige problemer med, forventes afsluttet inden udgangen af sommeren 2001.

KAPITEL 2: IVÆRKSÆTTELSEN OG GENNEMFØRELSEN AF PROGRAMMERNE I MEDLEMSSTATERNE:

2.1. Generel oversigt

I dette kapitel behandles alene iværksættelsen af de nye programmeringer for 2000-2006. De programmer for 1994-1999, der fortsætter i de enkelte medlemsstater, vil kort blive behandlet i kapitel 2.2, såfremt der er sket en væsentlig udvikling. De nyskabende aktioner vil blive behandlet i dette kapitel, idet bevillingerne hertil ikke er fordelt på medlemsstater.

2.1.1. Iværksættelse af mål nr. 1, nr. 2 og nr. 3

I 2000 påbegyndtes iværksættelsen af interventionerne for perioden 2000-2006. Endvidere fortsatte gennemførelsen "i marken" af de fleste af programmerne for perioden 1994-1999.

Strukturfondenes forpligtelsesbevillinger i perioden 2000-2006 i mio. euro (1999-priser), ekskl. EF-initiativer og nyskabende aktioner:

>TABELPOSITION>

(2) Inkl. PEACE-bevillingerne (2000-2004) (3) Inkl. bevillingerne til særprogrammet for de svenske kystområder

Bevillingsudnyttelsen for samtlige mål:

Da der i løbet af 2000 blev vedtaget ca. 115 interventioner (OP'er og EPD'er), var det allerede i dette første år af programmeringsperioden muligt at igangsætte en række aktioner "i marken" (nærmere detaljer for de enkelte medlemsstater findes i kapitel 2.2.). Endvidere blev udgifterne til de fleste af programmerne som forudsat i den generelle forordning gjort støtteberettigede med tilbagevirkende kraft til 1. januar 2000. Som følge af det meget lille antal mål nr. 2-programmer, der blev vedtaget, var det imidlertid ikke muligt at nå op på en tilfredsstillende udnyttelsesgrad for året som helhed.

Det fremgår således for alle mål under ét, at der blev disponeret over 13% af forpligtelsesbevillingerne for perioden 2000-2006 og 5% af betalingsbevillingerne for samme periode. Denne bevillingsudnyttelse kan sammenlignes med udnyttelsesgraden i 1994, der var det første år i den foregående programmeringsperiode 1994-1999. Udnyttelsen vil sandsynligvis accelerere kraftigt i 2001, idet det er det år, hvor mål nr. 2-programmerne går rigtig i gang. Ordningerne med acontoudbetalingen på 7% og den automatiske indgåelse af årlige forpligtelser har nemlig gjort det lettere at iværksætte aktionerne.

Bilag 1 viser bevillingsudnyttelsen pr. medlemsstat og pr. fond (udnyttelsen af forpligtelses- og betalingsbevillingerne i forhold til de samlede bevillinger).

I bilag 3 vises endvidere budgetgennemførelsen (dvs. udnyttelsen af forpligtelses- og betalingsbevillingerne i forhold til det samlede budget for året).

Det fremgår af budgetgennemførelsen, at der for samtlige mål, EF-initiativer og nyskabende aktioner blev udnyttet 51,8% af de disponible forpligtelsesbevillinger for 2000. Udnyttelsen af bevillingerne var meget forskellig fra budgetpost til budgetpost. Således var 94,6% af årets forpligtelsesbevillinger til mål nr. 3 blevet udnyttet, mens udnyttelsen for mål nr. 2 lå helt nede på 4,6% (se forklaringerne nedenfor). Også for FIUF uden for mål nr. 1 var der tale om en meget høj udnyttelsesgrad for de disponible forpligtelsesbevillinger. Det samme mønster tegnede sig for betalingsbevillingerne, idet udnyttelsesgraden for mål nr. 3 samt for FIUF uden for mål nr. 1 var yderst god, mens den var lav for mål nr. 2. Betalingsbevillingerne for EF-initiativerne blev slet ikke rørt. Denne ufuldstændige bevillingsudnyttelse i 2000 bevirkede, at en del bevillinger blev fremført til de følgende år.

Forpligtelsesbevillinger fremført fra 2000 til de følgende år:

Da en del af interventionerne ikke kunne vedtages eller iværksættes allerede i 2000, har Kommissionen foreslået en omprogrammering med flytning af forpligtelsesbevillinger fra 2000 til årene 2002-2006. Forslaget blev godkendt af Europa-Parlamentet i maj 2001. Der er tale om i alt 6,152 mia. EUR i forpligtelsesbevillinger, nemlig 3,589 mio. EUR for mål nr. 1, 864 mio. EUR for mål nr. 2, 4,5 mio. EUR for FIUF uden for mål nr. 1 og 1,695 mia. EUR for EF-initiativerne. 2000, som er det første år i programmeringsperioden 2000-2006, er det eneste år, hvor en sådan flytning af bevillinger er mulig.

Iværksættelse af mål nr. 1 (regioner med udviklingsefterslæb):

Næsten alle EPD'er og samtlige EFSR'er blev vedtaget i 2000. Ca. halvdelen af de OP'er, der er knyttet til EFSR'erne, blev vedtaget i 2000 (46 vedtagne OP'er og 51 OP'er, der skal vedtages i 2001). Denne situation har gjort det muligt at udnytte bevillinger og igangsætte mange aktioner "i marken". Således kunne samtlige medlemsstater med Grækenland som eneste undtagelse iværksætte deres programmer allerede i 2000. Målt i udnyttede forpligtelsesbevillinger er programmerne nogenlunde lige fremskredne i de forskellige medlemsstater, dog er udnyttelsesgraden klart højere end gennemsnittet i Irland (21% mod et gennemsnit på 9%). Dette skyldes bl.a. en bedre forberedelse af partnerskabet (etablering og høring af overvågningsudvalget) samt den omstændighed, at der allerede var støtteberettigede projekter "i reserve", som blot ventede på medfinansiering. Ser man på betalingsbevillingerne, er forskellene større. Således ligger udnyttelsesgraden for betalingsbevillingerne i de fleste af medlemsstaterne på ca. 7%, hvilket svarer til det acontobeløb, der blev udbetalt ved programmets vedtagelse, mens tre medlemsstater halter noget bagefter (Tyskland, Frankrig og især Spanien). Denne forsinkelse skyldes for en stor dels vedkommende, at programmerne først blev vedtaget helt i slutningen af år 2000 (ultimo december for nogles vedkommende), hvilket gjorde det umuligt at foretage de tilsvarende udbetalinger i samme år. De første udbetalinger fandt sted i begyndelsen af 2001. Den gennemsnitlige udnyttelsesgrad for betalingsbevillingerne under mål nr. 1 er 3,3%.

Iværksættelse af mål nr. 2 (omstilling af områder med strukturproblemer):

Kun EPD'erne for tre medlemsstater (Danmark, Finland, Sverige) blev vedtaget i 2000, og derfor var kun disse medlemsstater i stand til at igangsætte deres programmer "i marken". Det skal dog bemærkes, at de svenske mål nr. 2-EPD'er først blev vedtaget i slutningen af december 2000, således at der ikke kunne foretages nogen udbetalinger i 2000. Danmark og Finland havde begge udnyttet 7% af deres betalingsbevillinger, hvilket ligesom tilfældet var for mål nr. 1 svarer til det acontobeløb, der blev udbetalt ved godkendelsen af programmerne. For de øvrige medlemsstater blev størstedelen af programmerne vedtaget af Kommissionen i første kvartal 2001, hvilket vil gøre det muligt hurtigt at iværksætte programmerne "i marken", således at der kan forventes tilfredsstillende fremskridt i 2001. Den samlede udnyttelsesgrad var på 15% for forpligtelsesbevillingerne og 4% for betalingsbevillingerne.

Iværksættelse af mål nr. 3:

Mål nr. 3 støtter indsatsen vedrørende menneskelige ressourcer i alle områder uden for mål nr. 1. Ca. tre fjerdedele af ESF-støtten under mål nr. 3 vil blive ydet til blot fire medlemsstater: Tyskland, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige. Differentieringen af ESF-støtten inden for medlemsstaterne har spillet en vigtig rolle både med hensyn til forhandlingerne og med hensyn til programindholdet. Større programmer gennemføres typisk inden for rammerne af en eksisterende aktiv arbejdsmarkedspolitik. Hvad angår mindre ESF-programmer er der en tendens til at målrette disse mod et mindre antal (ofte) mere nyskabende aktiviteter.

I løbet af 2000 blev mange programmeringsdokumenter under mål nr. 3 vedtaget, og derfor kunne iværksættelsen "i marken" allerede starte i dette første år af programmeringsperioden. For de tre medlemsstater, der har valgt en programmering via én EFSR/flere OP'er (i modsætning til de øvrige medlemsstater, der har valgt en programmering via EPD'er), blev EFSR'erne vedtaget i 2000, mens de tilsvarende programmer først kunne vedtages i 2001 (Spanien, Italien, Det Forenede Kongerige). Dette er forklaringen på, at bevillingsudnyttelsen for mål nr. 3 er lavere end for mål nr. 1 og nr. 2, især hvad angår forpligtelsesbevillinger. Den samlede udnyttelsesgrad ligger således på 10% for forpligtelsesbevillingerne og 4,5% for betalingsbevillingerne.

2.1.2. Iværksættelse af EF-initiativerne

INTERREG III:

Efter vedtagelsen af retningslinjerne for INTERREG III blev medlemsstaterne opfordret til at fremlægge detaljerede forslag senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen af den endelige meddelelse i EFT [3].

[3] EFT C 143/6 af 23. maj 2000

Hen imod slutningen af 2000 modtog Kommissionen 46 grænseoverskridende programmer (del A) og 7 tværnationale programmer (del B). For mange af disse programmers vedkommende påbegyndte Kommissionens tjenestegrene behandlingen samt forhandlingerne med de berørte regioner for så hurtigt som muligt at få godkendt de forskellige programmer. Derfor er den konkrete iværksættelse af programmerne "i marken" allerede gået i gang i 2001.

URBAN II:

Efter offentliggørelsen af retningslinjerne for URBAN II hjalp Kommissionen de ansvarlige i medlemsstaterne med at udarbejde de nye programmer bl.a. på grundlag af en vejledning, der var blevet udarbejdet, og som har været tilgængelig på Inforegios websted siden september 2000.

Medlemsstaterne har indgivet ansøgninger til Kommissionen for et antal byer, der ligger klart over de 55, der oprindelig var forudsat. Kommissionen har gjort en særlig indsats for at kunne øge antallet af støttemodtagende byer til i alt 70. Pr. 31. december 2000 var der dog kun blevet fremlagt 28 programmer.

EQUAL:

Retningslinjerne for EQUAL blev vedtaget den 14. april 2000 i Lissabon under det portugisiske EU-formandskab. Kommissionen modtog programudkastene i september 2000, hvilket markerede starten på forhandlingerne mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Forhandlingerne fortsatte efteråret og vinteren igennem, og i marts 2001 begyndte vedtagelsen af i alt 17 programmer (Belgien havde fremlagt to særskilte programmer, et for den fransk- og den tysktalende del af landet, og et for den flamsktalende del. Northern Ireland i Det Forenede Kongerige havde sit eget program).

LEADER +:

EF-initiativet LEADER + vil blive gennemført gennem 73 programmer, heraf 12 nationale programmer og 61 regionale programmer. Programmerne blev godkendt i første halvår 2001.

2.1.3. Nyskabende aktioner og teknisk bistand

Nyskabende aktioner:

Der blev ikke lanceret nye nyskabende aktioner eller projekter i 2000. Gennemførelsen og afslutningen af de "gamle" projekter, der var blevet godkendt i perioden 1994-1999, fortsatte sideløbende med udarbejdelsen af de nye retningslinjer for perioden 2000-2006. I begyndelsen af 2000 var 295 af de oprindelige 329 projekter endnu i gang. Ved udgangen af 2000 var dette tal faldet til 252, hvoraf mange vil blive afsluttet i 2001, og resten i 2002.

I 2000 fandt følgende begivenheder af særlig interesse for disse projekter sted:

* Efter 10 års forløb gennemførtes det sidste EUROPARTENARIAT på Kommissionens initiativ i Palermo, Sicilia, i december 2000. I fremtiden vil denne type begivenheder kunne tilrettelægges af regionerne som led i mål nr. 1- og nr. 2-programmerne.

* I juni 2000 blev der i Madrid afholdt et seminar for deltagende RIS/RITTS-regioner (informationsteknologi). Over 200 repræsentanter fra næsten 100 europæiske regioner, herunder regioner i ansøgerlandene, deltog i dette seminar, som gav mulighed for at udveksle eksempler på god praksis og yderligere udvikle det tværregionale samarbejde inden for innovationsfremme.

* RINNO (teknisk bistand til udvikling af en database for regionale innovationspolitiske foranstaltninger) er et fælles projekt mellem GD Regionalpolitik og GD Virksomheder med et budget på 1 mio. EUR, som startede i januar 2000 og vil løbe i to år. RINNO er vigtig for regionerne, der her kan skaffe sig oplysninger om, hvad andre regioner har iværksat på det (teknologiske) innovationsområde, særlig med hensyn til SMV'er, samt finde eksempler på god praksis.

* I 2000 fortsatte gennemførelsen af RIS-handlingsplanerne (Regional Innovation Strategies) i 30 regioner, og i de sidste faser af gennemførelsen blev seks tværregionale projekter vedrørende teknologisk overførsel (RTTS) udviklet.

* RISI 1/RISI 2/RISI + (regionalt initiativ vedrørende informationssamfundet): seks projekter blev afsluttet i 2000, mens 22 projekter stadig er i gang. Blandt disse hjalp 13 RISI+-projekter regionerne med at indarbejde resultaterne af pilotprojekterne i "mainstream"-programmerne under mål nr. 1 og nr. 2. I juli 2000 blev der afholdt en konference i Sovia, Spanien, med deltagelse af ca. 50 regioner. Formålet var at gøre regionerne fortrolige med måder, hvorpå et regionalt informationssamfund i større målestok kan udvikles. Disse aktioner støttes enten af EFRU eller af ESF.

* ECOS-OUVERTURE (tværregionalt samarbejde med tredjelande): et seminar for deltagende regioner blev afholdt i Bruxelles i januar 2000. For tiden er alle 63 projekter stadig i gang.

* Der blev afholdt et seminar om lokale og regionale beskæftigelsespagter i Napoli i juli 2000 med ca. 400 deltagere. Deltagerne drøftede erfaringer med sådanne beskæftigelsespagter, der var blevet indarbejdet i "mainstream"-programmer. Finansieringen i henhold til EFRU-forordningens artikel 10 af den tekniske bistand i forbindelse med pagterne vil ophøre senest i december 2001. En del af pagterne fortsætter inden for rammerne af de nye EPD'er og operationelle programmer for perioden 2000-2006.

* CULTURE: de fleste af de 37 projekter er nu afsluttet, men for 3 af projekterne mangler endnu de endelige rapporter, og for 11 andre projekter er det nødvendigt med yderligere oplysninger. Et af projekterne løber indtil midten af 2001.

En evaluering af projekterne for 1994-1999, der blev foretaget i 1999, viste, at mange af dem havde skabt gode resultater. Projekternes succes kan også måles ved, at denne form for aktiviteter nu er en fast bestanddel af "mainstream"-programmerne. Dette har givet Kommissionen mulighed for at iværksætte en ny generation af nyskabende aktioner baseret på RIS- og RISI-strategien, som er koncentreret om den nye økonomis behov.

Også med hensyn til menneskelige ressourcer (artikel 6 i ESF-forordningen) skete der væsentlige fremskridt i 2000:

* Nye beskæftigelseskilder: De fleste af de projekter, der oprindelig var blevet udvalgt i 1996 og 1997, var afsluttet i december 2000. Som følge af de mange lighedspunkter mellem disse projekter og pilotaktionen vedrørende "det tredje system og beskæftigelsen" [4] var et udvalg af projekterne med i den "kapitaliseringsproces", der var indledt for projekterne vedrørende det tredje system. Der er indtil nu opnået resultater for forskellige sektorer (f.eks. kultur eller "nærtjenester"), horisontale resultater (f.eks. jobskabelse og nye informationsteknologier) eller resultater i form af nye instrumenter (udviklingsværktøjer og finansiering). I begyndelsen af 2000 offentliggjorde Kommissionen en projektoversigt indeholdende beskrivelser og oplysninger om kontaktpersoner for de 82 støttede projekter, der var resultatet af indkaldelserne af forslag i 1996 og 1997 [5]. Oversigten blev udsendt til en bred vifte af organisationer, herunder ESF's missioner i medlemsstaterne.

[4] http://europa.eu.int/comm/employment_social/empl&esf/3syst/index_en.htm

[5] "ESF Article 6 96/97 Project Directory - New Job Sources", ISBN 92-828-7728-0. Disse oplysninger foreliggerogså på http://europa.eu.int/comm/employment_social/actions/index_en.htm.

* Lokal socialkapital: De 30 projekter i 12 medlemsstater, der indgår i pilotaktionen "lokal socialkapital", gik i gang den 1. september 1999. Pilotaktionen vil gøre det muligt at identificere god praksis med henblik på gennemførelsen af ESF-forordningens artikel 4, stk. 2, vedrørende mål nr. 1- og nr. 3-programmer. De formidlende organer er nonprofitorganisationer, der yder økonomisk og teknisk støtte til mikroprojekter, som tager sigte på at genoprette social samhørighed, styrke lokale netværk og grupper til bekæmpelse af social udstødelse samt etablering af mikrovirksomheder og kooperativer.

Den 8.-11. juli 2000 blev der i Belgien afholdt en "sommerskole" for repræsentanter for alle formidlende organer, de eksterne bedømmere og Europa-Kommissionen. Sommerskolen fokuserede på praktiske spørgsmål som f.eks. udvælgelse og overvågning af mikroprojekter og ledelse af partnerskaber. Med udgangspunkt i drøftelser om det elektroniske diskussionsforum CIRCA gav sommerskolen også mere generelt projektledere lejlighed til at mødes og udveksle oplysninger og erfaringer.

I november 2000 fremlagde de eksterne bedømmere med ansvar for den løbende og den efterfølgende evaluering af hele pilotaktionen den første årsrapport. I rapporten konkluderes det, at pilotaktionen nu er indkørt og fuldt operationel (hvilket også gælder de økonomiske styresystemer) og omfatter mange mikroprojekter og velfungerende lokale partnerskaber. Rapporten blev forelagt ESF-udvalget på dettes møde den 15. december 2000.

* Arbejdskraftmobilitet: For at fremme innovationen og dermed opfyldelsen af målene i handlingsplanen for arbejdskraftens frie bevægelighed (KOM(97) 586) er der ydet ESF-støtte til 13 projekter vedrørende industrielle ændringer og omstrukturering. Projekterne fokuserer på effekten af hindringerne for den frie bevægelighed og/eller på at støtte den geografiske og faglige mobilitet. Disse projekter er nu i deres afsluttende faser.

* Dialog mellem arbejdsmarkedets parter på tværs af fag og sektorer: I begyndelsen af 1999 blev der indkaldt forslag fra de europæiske arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer, og som et resultat heraf ydes der for tiden støtte til ni projekter vedrørende nye former for arbejdstilrettelæggelse, nye uddannelsesmetoder og nye dialogformer.

Teknisk bistand:

Kommissionen kan ud over den tekniske bistand, der finansieres inden for rammerne af EFSR'erne og interventionerne (OP'er og EPD'er), iværksætte teknisk bistand af interesse for Fællesskabet for at opfylde de særlige behov, der opstår under iværksættelsen af strukturfondsforanstaltningerne. Det hænder f.eks., at Kommissionen skal udføre opgaver, som ikke kan udføres uden ekstern bistand. Støtten kan ydes i form af kontrakter eller tilskud.

Hvad angår programmeringsperioden 2000-2006 er denne tekniske bistand på Kommissionens initiativ defineret i artikel 23 i den generelle forordning, ifølge hvilken den tekniske bistand kan andrage indtil 0,25% af fondenes respektive årlige tildelinger.

Den finansielle gennemførelse af de tekniske bistandsforanstaltninger på fællesskabsplan gav følgende resultater i 2000 (i mio. EUR):

>TABELPOSITION>

I bilag 2 vises de forskellige typer foranstaltninger samt de forpligtelser, der er indgået i den forbindelse.

I henhold til forordningens artikel 48, stk. 3, litra c), forelægger Generaldirektoratet for Regionalpolitik, der er ansvarlig for forvaltningen af EFRU, i begyndelsen af regnskabsåret Komitéen for Udvikling og Omstilling i Regionerne (bestående af repræsentanter for medlemsstaterne) prognoserne for bevillingsudnyttelsen i løbet af året.

2.1.4. Forhåndskontrol af additionaliteten

Siden 1989 har strukturfondsforordningerne indeholdt bestemmelser om anvendelse af additionalitetsprincippet, hvorefter medlemsstaterne er forpligtet til at holde de nationale strukturudgifter (ekskl. EU's bidrag) på mindst samme niveau i faste priser som i den foregående programmeringsperiode. Disse offentlige strukturudgifter omfatter såvel de udgifter, der medfinansieres under strukturfondsprogrammerne, som de udgifter, der kunne være blevet medfinansieret, idet de opfylder kriterierne herfor.

For perioden 2000-2006 er der sket en forenkling af additionalitetskontrollen. I stedet for den tidligere årlige kontrol vil der fremover blive tale om tre faser: forhåndskontrol, midtvejskontrol (2003) og en kontrol senest den 31. december 2005. Endvidere skal det udgiftsniveau, der skal opretholdes i perioden 2000-2006 i forhold til perioden 1994-1999, fastsættes på baggrund af de relevante overordnede makroøkonomiske betingelser i hver enkelt medlemsstat og under hensyntagen til visse særlige økonomiske omstændigheder, såsom privatiseringer, uforholdsmæssigt store strukturudgifter i den forudgående programmeringsperiode og til en eventuel nedsættelse af udbetalingerne fra strukturfondene i perioden 2000-2006 i forhold til perioden 1994-1999.

Additionalitetsprincippet er overholdt, såfremt:

- de gennemsnitlige årlige udgifter, der er fastsat for perioden 2000-2006, ved forhåndsevalueringen ligger på mindst samme niveau som de gennemsnitlige årlige udgifter for den foregående programmeringsperiode, dog med enkelte undtagelser, der er omhandlet i artikel 11 i den generelle strukturfondsforordning

- de gennemsnitlige årlige udgifter for perioden 2000-2002 ved evalueringen i slutningen af 2003 ligger på mindst samme niveau som de gennemsnitlige udgifter for perioden 2000-2006, der blev aftalt ved forhåndsevalueringen

- de gennemsnitlige årlige udgifter for perioden 2000-2004 ved evalueringen i slutningen af 2005 ligger på mindst samme niveau som de gennemsnitlige udgifter for perioden 2000-2006, der blev aftalt ved forhåndsevalueringen eller under midtvejsrevisionen.

Denne betingelse skal opfyldes af hver enkelt medlemsstat for alle udgifter under ét vedrørende samtlige mål nr. 1-regioner. For mål nr. 2- og nr. 3-regionerne er det de faktiske udgifter på nationalt plan, der tages i betragtning.

Sammenhæng mellem programmering og additionalitet

Additionaliteten har forbindelse med programmeringen og de forskellige evalueringer af strukturfondsprogrammerne, nemlig forhåndsevalueringen, midtvejsevalueringen og den endelige evaluering, og derfor er der en sammenhæng mellem additionaliteten og de beslutninger, Kommissionen træffer under programmeringen. Bl.a.:

- godkendes EFSR'en/EPD'et i medfør af den generelle forordnings artikel 11 ikke af Kommissionen, så længe additionaliteten ikke er blevet forhåndskontrolleret

- har Kommissionen indføjet en klausul i EFSR'erne/EPD'erne, hvorefter omprogrammeringer midtvejs i forløbet ikke vil blive godkendt af Kommissionen, såfremt medlemsstaten ikke inden udgangen af 2003 har fremsendt de relevante oplysninger til brug for midtvejskontrollen af additionaliteten. I undtagelsestilfælde kan Kommissionen for at undgå en for stor forsinkelse i programmeringsprocessen i beslutningen om midtvejsrevisionen indføje en bestemmelse om at udskyde indgåelsen af nye forpligtelser, indtil alle oplysningerne vedrørende midtvejskontrollen af additionaliteten foreligger

- kan der ved udgangen af 2005, såfremt Kommissionen ud fra de foreliggende oplysninger konstaterer, at en medlemsstat ikke reelt overholder additionalitetsprincippet (her er der ikke tale om fremsendelsen af oplysningerne, men om en manglende opretholdelse af udgiftsniveauet), overvejes en reduktion af strukturfondstildelingerne til den pågældende medlemsstat for den følgende periode.

Forhåndskontrol 2000-2006

Før en medlemsstats program for den nye periode kunne godkendes, skulle forhåndskontrollen af additionaliteten være afsluttet. Der blev foretaget en særskilt forhåndskontrol for på den ene side mål nr. 1-regionerne og på den anden side mål nr. 2- og nr. 3-regionerne. Hvad angår sidstnævnte kontrol var der sket en radikal ændring af kontrolmetoderne i forhold til den foregående programmeringsperiode.

Mål nr. 1

For mål nr. 1 hedder det i forordningen, at det niveau for de offentlige eller dermed ligestillede strukturudgifter, som medlemsstaten skal fastholde i alle mål nr. 1-regioner, skal fastsættes. Almindeligvis skal dette udgiftsniveau være mindst lige så højt som udgiftsniveauet i faste priser i den foregående programmeringsperiode. De vigtigste resultater af disse beregninger, som medlemsstaternes har fremlagt, og som Kommissionen har gennemgået, er vist i tabellen nedenfor.

Ved fortolkningen af tabellen er det vanskeligt at sammenligne de forskellige medlemsstater, ikke mindst på grund af den varierende størrelse af befolkningerne og økonomierne i de forskellige medlemsstaters mål nr. 1-regioner. Endvidere kræver de forskellige institutionelle strukturer i hver enkelt medlemsstat, at metoderne og forudsætningerne tilpasses, således at de administrative omkostninger ved additionalitetskontrollen kan holdes inden for rimelige grænser. Derfor er der ved fastlæggelsen af metoderne blevet lagt mere vægt på datasammenligneligheden gennem perioden inden for en medlemsstats område end på en fuld sammenlignelighed mellem medlemsstaterne.

De vigtigste beløb findes i kolonnen for perioden 2000-2006, som viser det gennemsnitlige årlige udgiftsniveau, medlemsstaterne skal opnå, og som vil blive kontrolleret før udgangen af 2003 og igen før udgangen af 2005. Udgifterne i perioden 1994-1999 kunne benyttes som strømpil ved fastsættelsen af niveauet for 2000-2006, selv om mange tal for årene 1998 og 1999 stadig var foreløbige på grund af tidspunktet for forhåndskontrollen, som skulle være afsluttet i slutningen af 1999 eller i begyndelsen af 2000 for de fleste medlemsstater. Når de procentvise ændringer mellem 1994-1999 og 2000-2006 sammenlignes, skal det bemærkes, at:

- Kommissionen var af den opfattelse, at Tyskland havde opfyldt additionalitetskravene trods en udgiftsnedgang på 10%. Dette skyldes, at det i forordningen er bestemt, at forhåndsfastsættelsen af det udgiftsniveau, der skal opnås i den pågældende periode, skal ske "under hensyn til (...) uforholdsmæssigt store offentlige strukturudgifter eller lignende for medlemsstaten i den forudgående programmeringsperiode". Dette var helt klart tilfældet efter den tyske genforening

- der i samhørighedslandene er sket væsentlige stigninger både som følge af medfinansieringskravene og som følge af den indsats, der kræves for yderligere at mindske afstanden til resten af EU hvad angår fysisk og menneskelig kapital. I Irlands tilfælde skyldes den forventede stigning på næsten 100% en meget ambitiøs national udviklingsplan, som blev udarbejdet for at mindske flaskehalsene i udviklingen og dermed fortsætte den høje vækst

- for Italien skal stigningen i udgifterne på 20% vurderes i forhold til et udgiftsniveau i perioden 1994-1999, der var lavere end forventet; stigningen er baseret på regeringens forpligtelse til at øge anlægsudgifterne for at stimulere den økonomiske udvikling i Syditalien

- de økonomiske og sociale problemer i de øvrige landes mål nr. 1-regioner ofte er mindre udtalte og ikke nødvendigvis kan begrunde en væsentlig stigning fra en periode til den næste.

Tabel: Årligt gennemsnit for de nationale offentlige eller dermed ligestillede strukturudgifter i mål nr. 1-regioner og udfasningsregioner under mål nr. 1 (i mio. EUR, 1999-priser)

>TABELPOSITION>

For mål nr. 2 og nr. 3 under ét:

Medlemsstaterne skal afholde de nationale udgifter til en aktiv arbejdsmarkedspolitik og andre (af medlemsstaterne dokumenterede) udgifter med henblik på opfyldelsen af mål nr. 2 og nr. 3. Derfor:

- foretages der for mål nr. 2 og nr. 3 kun én kontrol, som finder sted på grundlag af de samme oplysninger

- vedrører udgifterne hele den pågældende medlemsstats område, herunder mål nr. 1-regionerne. Der er således tale om oplysninger, der kan tages direkte fra de nationale statistikker.

For at lette udviklingen af en gennemsigtig målestok for offentlige udgifter opfordrede Kommissionen medlemsstaterne til at gøre brug af OECD's data om aktiv arbejdsmarkedspolitik. I over ti år har OECD udarbejdet en årlig dataserie om medlemsstaternes udgifter til aktiv arbejdsmarkedspolitik. Dataene er internationalt anerkendte, har bevist deres værdi, og medlemsstaterne forsyner selv OECD med data, der opfylder bestemte definitioner. De fleste medlemsstater vælger at benytte OECD-dataene som udgangspunkt for drøftelser af udgiftstendenser med henblik på at lette vurderingen af additionaliteten.

Da Kommissionen opfordrede til at anvende et fælles datasæt, var formålet imidlertid ikke at indføre et ufleksibelt system for additionalitetskontrol. Såfremt medlemsstaterne over for Kommissionen kunne godtgøre, at dataene ikke fuldt ud afspejlede rækken af arbejdsmarkedsprogrammer (Sverige) eller de underliggende økonomiske ændringer (Finland), blev additionalitetstabellerne ændret for at tage hensyn til disse faktorer. Gennem hele programmeringsperioden vil OECD's data udgøre et værdifuldt "benchmark", der vil hjælpe med at vurdere medlemsstaternes overholdelse af additionalitetsprincippet i strukturfondsprogrammerne under mål nr. 2 og nr. 3.

2.2. Iværksættelse af programmerne i medlemsstaterne

2.2.1. BELGIEN

Perioden 1994-1999

Den endelige opgørelse over forpligtelserne i henhold til mål nr. 1-EPD'et for Hainaut, der blev færdiggjort i slutningen af 1999, viser en udnyttelsesgrad på over 98%. Strukturfondsstøtten blev især anvendt til foranstaltningerne vedrørende direkte virksomhedsstøtte (støtte til investeringer og forskning) samt til indirekte støtteforanstaltninger (etablering af industriområder). Også etableringen af og leveringen af udstyr til forskningscentre og "centre for fremragende forskning" blev fortsat. Jobskabelseseffekten har været positiv, idet alene investeringsstøtten allerede har ført til skabelse af 6 692 arbejdspladser, hvilket skal ses i forhold til de 4 800 arbejdspladser, der oprindeligt var fastsat. Ud fra de foreliggende evalueringsresultater er det rimeligt at forvente et slutresultat på 12 000 nye arbejdspladser.

Indsatsten for at modernisere undervisningen blev videreført. Samtidig med, eller især før, denne indsats blev der afholdt kurser for underviserne, som lærte om de nye teknologier og de pædagogiske følger af disse. Uddannelserne i de nye informations- og kommunikationsteknologier (NIKT) kom ikke alene skolevæsenet til gode, men også jobsøgende og de ansatte i SMV'er. NIKT-foranstaltningen har medført oprettelse af nye strukturer som f.eks. CEMI (Center for Forskning i Industriel Vedligeholdelse), Centeret for Avanceret Teknologi og CEQUAL.

De foranstaltninger, der var fastsat i mål nr. 2-EPD'et for Meuse Vesdre, blev videreført. Medio juni var der allerede skabt 906 nye arbejdspladser, og 63 forskningsprojekter modtog støtte. De fleste af infrastrukturprojekterne (adgangsveje, virksomhedsinfrastrukturer, F&U, turistprojekter og sanering af industrigrunde) var i gang eller blev afsluttet. I overensstemmelse med EPD'et for Aubange påbegyndtes bygningen af telematikcentret i områdets industricenter, ligesom projekterne vedrørende økonomisk udvikling fortsatte.

I Vlaanderen blev alle disponible forpligtelsesbevillinger udnyttet efter de sidste ændringsbeslutninger i 1999. Udnyttelsen af betalingsbevillingerne forløber planmæssigt for de to mål nr. 2-programmer. For begge områder (Limburg og Turnhout) fokuserer programmerne på at fremme servicesektoren, især den del, der forventes at kunne skabe nye arbejdspladser for kvinder.

Hvad angår menneskelige ressourcer blev foranstaltningerne vedrørende kortvarige uddannelser for arbejdstagere og jobsøgende og vedrørende uddannelserne i de nye teknologier en virkelig succes. De integrerede ESF/EFRU-aktioner til styrkelse af forskningscentrene blev afsluttet med tilfredsstillende resultater. Foranstaltninger til fremme af udviklingen af socialøkonomien kom først rigtig i gang i 2000, og foranstaltningerne forventes at give et nogenlunde tilfredsstillende resultat, der dog slet ikke lever op til forventningerne.

Mål nr. 3: I Vlaanderen blev de disponible midler især anvendt til aktioner for langtidsledige, tidligere indsatte, indvandrere, handicappede og personer med utilstrækkelig skolegang.

I det fransksprogede fællesskab (Wallonie og Bruxelles) kunne man høste frugterne af arbejdet med indslusningsforløb. Uddannelsescentrene ("Carrefour Formation") udfylder fuldt ud deres rolle som informations- og rådgivningsværktøj og sikrer således et gennemsigtigt udbud samt formidling af oplysninger til aktørerne "i marken".

I Bruxelles blev størstedelen af bevillingerne til mål nr. 3-programmet anvendt til udvikling af støtte- og ledsageforanstaltninger samt socialcentre (lokal opgave).

Mål nr. 4: I Vlaanderen blev der gjort en yderligere indsats på uddannelsesområdet. Sektorfondene havde pålagt deres konsulenter at fremme og udarbejde uddannelseshandlingsplaner for virksomhederne. I 2000 blev disse idéer konkretiseret og omsat i uddannelsesprojekter.

Trods en vanskelig start lykkedes det det fransksprogede fællesskab at udnytte næsten alle bevillingerne inden udgangen af 2000. Wallonies Overvågningscenter for Beskæftigelsen, der blev oprettet med mål nr. 4-støtte, foretager undersøgelser i sektorerne under omstilling, de nye sektorer og den ikke-kommercielle sektor. De forskellige foranstaltninger til fordel for SMV'er og mikrovirksomheder fortsatte, herunder bl.a. PLATO-projektet, som kombinerer en uddannelse for ledere af SMV'er med en "følordning", hvor ledere af større virksomheder fungerer som vejledere. Formålet er at dygtiggøre lederne af SMV'er og give dem mulighed for at udveksle erfaringer og knowhow.

Perioden 2000-2006

Mål nr. 1-EPD'et for Hainaut (som modtager overgangsstøtte) blev godkendt af Kommissionen den 15. maj 2000. Strukturfondsstøtten beløber sig til 645 mio. EUR.

Følgende seks punkter er højt prioriteret:

* at polarisere væksten gennem udvikling af erhvervsgrundlaget

* at udvikle og udnytte Hainaut's potentiale inden for forskning og teknologisk innovation

* at udnytte landbrugs-, skovbrugs- og dambrugspotentialet samt landmiljøet

* at øge attraktiviteten gennem restaureringer og imagepleje

* at forebygge arbejdsløshed

* at opkvalificere arbejdsstyrken og forbedre den erhvervsmæssige reintegrering.

En task-force, der havde til opgave at undersøge overensstemmelsen mellem EPD'ets prioriteter og de fremlagte projekter, begyndte sit arbejde og vil i løbet af de første måneder af 2001 forelægge resultatet af denne undersøgelse for Wallonies regering, som herefter vil udvælge de projekter, der skal modtage strukturfondsstøtte.

Mål nr. 2-EPD'ets projekter for Meuse-Vesdre-bassinet (EFRU- og ESF-støtte på 158 mio. EUR) og for landdistriktet Dinant-Philippeville (EFRU- og ESF-støtte på 58 mio. EUR) blev forelagt Kommissionen, der godkendte dem som forhandlingsoplæg i juli 2000. Andet halvår 2000 blev brugt til at forhandle om disse to EPD'er.

Det samme gælder mål nr. 2-EPD'et for Bruxelles-Capitale (EFRU-støtte på 43 mio. EUR), som blev forelagt Kommissionen og godkendt som forhandlingsoplæg i maj 2000.

Vlaanderen har foreslået fire mål nr. 2-programmer, som hver indeholder en udfasningskomponent. De fire programmer vedrører Limburg, Antwerpen, West Vlaanderen og Oost Vlaanderen. Den samlede tildeling til disse programmer (EFRU og ESF) er på 148,2 mio. EUR for de nye mål nr. 2-områder og 38,2 mio. EUR for udfasningsområderne. Programmerne fokuserer på udvikling af turismen, især i landdistrikterne, forøgelse af attraktiviteten for virksomheder og potentielle indbyggere, forskellige bydele i industribyer, genanvendelse af tidligere mineområder og foranstaltninger til at øge den lokale arbejdsstyrkes potentiale. Forhandlingerne om de fire programmer er ved at blive afsluttet, og programmerne forventes vedtaget i løbet af april-maj 2001.

Kommissionen har vedtaget fem mål nr. 3-programmer for Belgien til fordel for erhvervsuddannelse og beskæftigelse (i alt 737 mio. EUR) og et program med overgangsstøtte til fordel for Hainaut (ESF-støtte: 192 mio. EUR).

EPD Forbundsarbejdsministeriet: 69,1 mio. EUR. Halvdelen af budgettet vil blive anvendt til erhvervsmæssig reintegrering af dårligt stillede grupper. Andre foranstaltninger vedrører konsolidering af beskæftigelsen samt aktioner til fremme af ligestillingen mellem mænd og kvinder på arbejdspladsen.

EDP Vlaanderen: 376,2 mio. EUR. Det flamske arbejdsmarked er præget af mangel på kvalificeret arbejdskraft, en lav beskæftigelsesgrad for ældre arbejdstagere og en høj arbejdsløshed blandt unge, kvinder og indvandrere.

EPD Wallonie/Bruxelles: 285,5 mio. EUR. Bekæmpelsen af arbejdsløsheden er fortsat det højst prioriterede emne. Endvidere rammer den sociale og erhvervsmæssige udstødelse mange mænd og kvinder.

EPD Bruxelles Capitale: 23,7 mio. EUR. Selv om denne region er det største beskæftigelsesområde i landet, har regionen den højeste arbejdsløshed i Belgien. De vedtagne foranstaltninger tager sigte på social og erhvervsmæssig integrering af de jobsøgende.

EPD for det tysksprogede fællesskab: 10,7 mio. EUR. Støtten har til formål at mindske langtidsledigheden, fremme den erhvervsmæssige integrering af dårligt stillede grupper, fremme uddannelse, udvikle tilpasningsevnen og iværksætterkulturen og endelig fremme ligestillingen mellem mænd og kvinder.

EPD Hainaut: 191,9 mio. EUR. Disse midler vil primært blive anvendt til de to enkeltfondsprioriteter (ESF): forebyggende indsats på arbejdsmarkedet og forbedring af den erhvervsmæssige og sociale integrering.

FIUF uden for mål nr. 1: Det vedtagne program omfatter en bevilling på 35,3 mio. EUR til forarbejdning af fisk og fornyelse og modernisering af fiskerflåden.

2.2.2 DANMARK

Perioden 1994-1999

Mål nr. 2-programmerne for Lolland og Nordjylland for 1997-1999 er nået til den sidste fase i gennemførelsen.

Begge programmer forløb godt i perioden 1997-1999 hvad angår både finansiel og faktisk gennemførelse. Med hensyn til f.eks. jobskabelse blev programmets mål overgået. Programmerne var også meget populære, og der var derfor ved udgangen af 1999 disponeret over alle de forpligtelsesbevillinger, der var til rådighed.

I fiskerisektoren fortsatte programmet som planlagt i 2000. Kommissionen har foretaget alle udbetalingerne i forbindelse med dette program bortset fra saldobetalingen, som først skal finde sted efter programmets afslutning.

Perioden 2000-2006

Den 9. november 2000 traf Kommissionen den endelige beslutning om det danske mål nr. 2-program for perioden 2000-2006. Programmet har et samlet budget på 617 mio. EUR, hvoraf EU bidrager med 189 mio. EUR (hvoraf igen 27 mio. EUR er afsat til udfasningsregionerne).

Kommissionen fandt generelt, at programforslaget var af høj kvalitet, men foreslog dog især nogle ændringer vedrørende SWOT-analysen og strategiens fokus. De danske myndigheder tilsluttede sig disse ændringsforslag og reviderede programmet i overensstemmelse hermed.

Programmet tager sigte på skabe betingelserne for en selvbærende vækst i de danske regioner med strukturproblemer. Primært vil programmet - på en miljømæssigt bæredygtig måde - skabe og bevare over 6 000 arbejdspladser, mindske indkomstforskellene, fremme innovationskapaciteten i såvel nye som allerede etablerede mindre virksomheder samt tilbyde uddannelse til mange tusinde af personer og derved hæve uddannelsesniveauet (især for kvinder).

Programmet kombinerer EFRU- og ESF-aktioner, som modtager henholdsvis 71% og 29% af Fællesskabets bidrag.

Der er udvalgt tre prioriterede felter for at opfylde dette mål, nemlig: 1) udvikling af regionen - med fokus på vækstbetingelserne (infrastruktur, rådgivning, undersøgelser mv.), 2) udvikling af erhvervslivet - primært udvikling af SMV'er (investeringsstøtte, rådgivning, udviklingsplaner mv.) og 3) kompetenceudvikling/udvikling af menneskelige ressourcer (mere specifikt kompetenceudvikling i virksomheder, udvikling af strategisk infrastruktur og optimering af anvendelsen af ESF-midler). Herudover er der afsat midler til teknisk bistand (overvågning, evaluering, oplysningskampagner, seminarer mv.).

Det første møde i overvågningsudvalget for mål nr. 2-programmerne fandt sted den 6. marts 2001. Programtillægget blev fremlagt på dette møde.

Mål nr. 3: Kommissionen godkendte i 2000 et uddannelses- og beskæftigelsesprogram for Danmark for de kommende syv år med et budget på 379 mio. EUR.

I programmet angives fem prioriterede felter, som afspejler målene for Danmarks nationale handlingsplan for beskæftigelsen fra 1999:

* Styrkelse af den aktive arbejdsmarkedspolitik for at forebygge langtidsledighed og forbedre arbejdsmarkedsstrukturerne

* Fremme af lige muligheder for alle med hensyn til adgang til arbejdsmarkedet

* Opkvalificering og erhvervsuddannelse

* Fremme af iværksætterkultur og innovationsevne

* Yderligere 3% af budgettet (12 mio. EUR) er afsat til teknisk bistand med henblik på forvaltning og gennemførelse af programmet og evaluering af resultaterne.

Det samlede budget for det danske program er på 758 mio. EUR, hvoraf 285 mio. EUR er bidrag fra den offentlige sektor, 379 mio. EUR kommer fra EU, og 94 mio. EUR hidrører fra andre kilder.

Det er Arbejdsmarkedsstyrelsen under Arbejdsministeriet, der får det daglige ansvar for koordinering, forvaltning og overvågning af EPD'et. Amternes regionale socialfondsudvalg vil også komme til at spille en rolle ved gennemførelsen af foranstaltningerne og projekterne. Overvågningsudvalget vil blive sammensat af repræsentanter for de relevante ministerier, Europa-Kommissionen, Amtsrådsforeningen, Lokalrådsforeningen, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interesseorganisationer.

FIUF bidrager med 205 mio. EUR til fiskeriprogrammet. Der vil især blive fokuseret på forarbejdning, havnefaciliteter og fiskerflåden, som trænger til modernisering for at forbedre arbejdsvilkårene og gøre fiskegrejet mere "selektivt".

2.2.3. TYSKLAND

Perioden 1994-1999

I slutningen af 1999 var der disponeret over de sidste forpligtelsesbevillinger for programmeringsperioden 1994-1999. Gennemførelsen af de senest udvalgte projekter fortsatte i 2000 og forventes afsluttet ved udgangen af 2001. De afholdte udgifter under de forskellige programmer gjorde det muligt for Kommissionen at udnytte samtlige disponible forpligtelsesbevillinger bortset fra bevillingerne til to programmer (Saarland mål nr. 5b og Nordrhein-Westfalen mål nr. 5b). Samtlige forpligtelsesbevillinger for EF-initiativerne vil kunne blive udnyttet.

Hvad angår EFRU-betalingerne fra Kommissionen er situationen bedst for mål nr. 1, hvor et beløb svarende til gennemsnitlig 93% af det disponible EFRU-budget er blevet udbetalt til Tyskland. For visse mål nr. 2-programmer (perioden 1997-1999) samt nogle specifikke EF-initiativprogrammer halter udnyttelsen af betalingsbevillinger bagefter, hvilket der skal gøres noget ved i 2001, som er det sidste betalingsår.

Perioden 2000-2006

Mål nr. 1: Forhandlingerne om EF-støtterammen (EFSR'en) blev afsluttet i 2000. Ti år efter den tyske genforening er de nye delstater ved at nå en kritisk fase i deres strukturtilpasning, idet processen med at indhente delstaternes efterslæb stort set er gået i stå. Ved at forpligte sig til en omfattende støttepakke til de nye delstater vil EU hjælpe med at udvikle og udnytte delstaternes potentiale, således at de kan overvinde deres økonomiske og sociale problemer. Forbundsstaten og delstaterne vil gennemføre ni operationelle programmer (heraf et udfasningsprogram for Øst-Berlin) inden for rammerne af EF-støtterammen for de nye delstater og Øst-Berlin:

Et regionalt flerfondsprogram for hver enkelt delstat, hvor bidraget fra EFRU, ESF og EUGFL-U skal koordineres.

Tre sektorspecifikke enkeltfondsprogrammer for hele den støtteberettigede region: transportinfrastrukturforanstaltninger af overregional betydning (EFRU), forbundsstatens udviklingsprogram for beskæftigelsen (ESF) og et omstruktureringsprogram for fiskerisektoren (FIUF).

Det samlede EU-bidrag beløber sig til 20,7 mia. EUR. Den væsentligste ændring i forhold til den foregående EFSR er skiftet (i relative tal) fra erhvervsinvesteringer til infrastruktur (omfatter ud over basisinfrastrukturer også F&U-, uddannelses- og byinfrastruktur). Den højeste prioritet i EFSR'en er infrastruktur (som modtager 27,7% af støtten) og menneskelige ressourcer (27,1%), efterfulgt af erhvervsinvesteringer (19,3%), landbrug/fiskeri (17%) og miljø (7,2%) samt teknisk bistand (1,8%).

EFSR'en forventes at resultere i indtil 370 000 bevarede eller skabte arbejdspladser og midlertidige stillinger (omregnet til fuldtidsstillinger: 265 000). Ca. 1,35 millioner personer vil være omfattet af ESF-støttede uddannelsesordninger. Et af hovedformålene med foranstaltningerne vedrørende menneskelige ressourcer er at reducere antallet af langtidsledige (som for tiden udgør ca. 31% af det samlede antal arbejdsløse).

Inden for landbrug og udvikling af landdistrikter er der givet prioritet til investeringer i landbrugsbedrifter, skovbrugsforanstaltninger, genudstykning, landsbyrenovering og -udvikling samt beskyttelse og bevarelse af landdistrikternes arv. Støtten til førtidspensionering og finansieringsteknikkerne er tillagt mindre vægt i programmerne.

Inden for fiskeri fokuserer programmet primært på investering i fiskerihavne.

Forhandlingerne om de forskellige operationelle programmer fortsatte inden for rammerne af den godkendte EFSR og blev afsluttet for alle programmer undtagen to før udgangen af 2000. Forhandlingerne om OP'et vedrørende transportinfrastruktur og OP'et vedrørende menneskelige ressourcer blev henholdsvis afsluttet og næsten afsluttet før årets udgang. Programmerne blev godkendt i begyndelsen af 2001.

De første møder i overvågningsudvalgene for de nye programmer fandt allerede sted i 2000, og emnerne for drøftelserne var forretningsordenen og udkastene til programtillæg. I slutningen af året viste det sig nødvendigt at foretage en første ændring af EFSR'en for at sikre fuld overensstemmelse mellem finansieringstabellen i EFSR'en og finansieringstabellerne i de ni underliggende programmer.

Mål nr. 2: For programmeringsperioden 2000-2006 er Tyskland berettiget til 3 096 mio. EUR til mål nr. 2 og 530 mio. EUR til udfasningsregionerne (som er støtteberettigede indtil udgangen af 2005).

I første halvår 2000 modtog Kommissionen 11 forslag til mål nr. 2-programmer. Otte programmer blev forelagt Kommissionen inden 30. april 2000 og blev godkendt af Kommissionen som forhandlingsgrundlag. Derfor er udgifterne til disse programmer støtteberettigede fra 1. januar 2000. Programudkastene for Baden-Württemberg, Hamburg og Berlin blev ikke modtaget før 30. april og/eller blev bedømt som ufuldstændige. Udgifterne til disse programmer er derfor støtteberettigede fra datoen for modtagelsen af de sidste dele, der mangler for at gøre dokumentet komplet.

Kommissionen traf principbeslutning om seks programmer i begyndelsen af 2001, og forpligtelsesbevillingerne for budgetåret 2000 vil kunne fremføres til 2001 for disse programmer. Forhandlingerne om de fem øvrige programmer (Hessen, Hamburg, Schleswig-Holstein, West-Berlin, Bayern) fortsatte i begyndelsen af 2001. For disse fem programmer måtte budgettet for 2000 deles op og fordeles over de andre budgetår.

Drøftelserne mellem Kommissionen og de tyske myndigheder om mål nr. 2-programmerne var (ud over de emner, der er nævnt under mål nr. 1) fokuseret på:

* indførelsen af flerfondsprioriteter i programmerne, hvor ESF- og EFRU-foranstaltninger integreres i samme prioriteret felt, og hvor ESF-foranstaltningerne er "skræddersyet" til mål nr. 2-strategien (i modsætning til de bredere horisontale foranstaltninger under mål nr. 3)

* partnerskabsprincippet, dvs. de forskellige partneres rolle før og efter godkendelsen af programmerne

* indførelsen af nye finansielle instrumenter i programmerne

* erhvervsprioriteternes fokusering på SMV'er

* strategidifferentieringen mellem mål nr. 2-områderne og udfasningsområderne inden for samme program

* strategidifferentieringen mellem bydelstater (Hamburg og Bremen), delstater med en stor andel af mål nr. 2-byområder samt delstater med en større andel af mål nr. 2-landdistrikter: problemområderne i byerne har fået særlig opmærksomhed.

De tyske myndigheder havde fremlagt ét enhedsprogrammeringsdokument (EPD) for mål nr. 3 omfattende alle de aktiviteter, der gennemføres af forbundsregeringen og de 11 delstater, der er berørt af dette mål. Forhandlingerne, som allerede var blevet påbegyndt i slutningen af 1999, fortsatte indtil sommeren 2000 og fokuserede på følgende emner:

* Styrkelse af den forebyggende indsats mod langtidsledighed på forbunds- og delstatsniveau

* Kompetenceudvikling for ældre arbejdstagere

* Styrkelse af servicesektoren

* Mindskelse af risikoen for frafald fra skolegangen

* Forbedring af overvågnings- og evalueringssystemet

Det første emne (styrkelse af den forebyggende indsats) dominerede forhandlingerne på grund af dets betydning for den europæiske beskæftigelsesstrategi. Forhandlingerne førte til, at Kommissionen anerkendte Tysklands arbejdsmarkedspolitiske indsats for at styrke forebyggelsen, mens de tyske forbunds- og delstatsmyndigheder forpligtede sig til i programmets løbetid at øge andelen af korttidsledige i de ESF-støttede aktioner.

Et andet vigtigt resultat af forhandlingerne er forbedringen af overvågnings- og evalueringssystemet, idet der er indgået aftale om et "fælles minimum" af outputdata, som vil blive indsamlet under overvågningsprocessen. Vigtigst er aftalen om at indsamle data for hver enkelt støttemodtager, virksomhed og uddannelsesudbyder (Stammblattverfahren). Overvågnings- og evalueringsarbejdet vil blive koordineret af en pilotgruppe bestående af repræsentanter for forbundsregeringen, delstaterne og Kommissionens tjenestegrene samt repræsentanter for mål nr. 1-forvaltningerne.

Enhedsprogrammeringsdokumentet blev endeligt godkendt den 10. oktober 2000. ESF-støtten beløber sig til 4 756 mio. EUR, hvoraf 95% anvendes til finansiering af de fem politikområder, der er omhandlet i ESF-forordningen. Desuden er 1% afsat til mindre projekter til at fremme beskæftigelsesegnetheden og lokale foranstaltninger til social udvikling, mens yderligere 4% er øremærket til teknisk bistand. Af EPD'et fremgår det også, hvorledes der er taget hensyn til de horisontale temaer - lokale beskæftigelsesinitiativer, informationssamfund og integrering af kønsdimensionen - under både udarbejdelsen af mål nr. 3-strategien og udvælgelsen af prioriterede felter.

Fiskeriforanstaltningerne uden for mål nr. 1 (111,1 mio. EUR) fokuserer på forarbejdning og afsætning af fisk og på fornyelse og modernisering af fiskerflåden.

2.2.4. GRÆKENLAND

2000 har været et rigtigt forhandlingsår med forhandlinger om både den græske EFSR for perioden 2000-2006 og de 24 dertil knyttede operationelle programmer: 11 nationale operationelle programmer for specifikke sektorer og 13 regionale operationelle programmer, dvs. et for hver af landets regioner.

Efter afslutningen af EFSR-forhandlingerne kunne Kommissionen i november 2000 godkende EFSR'en. Heri er fastlagt en samlet udviklingsstrategi, hvortil der ydes 22,71 mia. EUR i tilskud fra strukturfondene (og 3,32 mia. EUR i tilskud fra Samhørighedsfonden). Den samlede investeringsplan, som også omfatter Grækenlands nationale bidrag og private midler, overstiger 50 mia. EUR.

De vigtigste prioriterede felter i den udviklingsstrategi, der er fastlagt i den græske EFSR for 2000-2006 er følgende:

* Opkvalificering af de menneskelige ressourcer (ca. 10% af den samlede EFSR-investering)

* Fortsættelse af indsatsen for at færdiggøre den vigtigste kommunikationsinfrastruktur (ca. 27%)

* Mere konkurrencedygtigt erhvervsliv (ca. 18%)

* Udvikling af landdistrikter samt landbrug (ca. 8,5%)

* Bedre livskvalitet for landets indbyggere (ca. 4%)

* Adgang til og anvendelse af informationssamfundsteknologi (ca. 4%)

* Foranstaltninger til at fremme en afbalanceret udvikling af landets regioner (26%)

Såvel Kommissionen som de græske myndigheder er vidende om, at forvaltningen af denne ambitiøse EFSR er en stor udfordring for de implementerende organisationer. Ifølge strukturfondsforordningen skal Grækenland indføre nye forvaltningsstrukturer til at forvalte EFSR'en og de operationelle programmer. Projektets succes afhænger i vid udstrækning af disse strukturers effektivitet og især af kvaliteten af projektudviklings- og projektudvælgelsesprocessen.

Den 31. oktober 2000 vedtog det græske parlament en lov om tilrettelæggelsen af EFSR-forvaltningen. Loven er et væsentligt fremskridt og skaber det nye retsgrundlag, der er nødvendigt for en effektiv og gennemsigtig forvaltning af EFSR'en og de operationelle programmer.

Forhandlingerne om de operationelle programmer gjorde store fremskridt i 2000. De fleste af programmerne blev godkendt i første kvartal 2001, og et mindre antal programmer i april 2001. På dette tidspunkt forventes de græske myndigheder at være kommet langt med at etablere de nye forvaltningsmyndigheder og -strukturer og gøre disse operationelle efter procedurerne i ovennævnte nye lov. Også det nye forvaltningsinformationssystem omfattende alle EFSR- og samhørighedsfondsaktioner forventes at være taget i brug på ovennævnte tidspunkt. Gennemførelsen af EFSR'en i Grækenland vil således starte på et solidt grundlag under betingelser, som vil være den bedste garanti for, at denne meget store investerings- og udviklingsindsats bliver en succes.

ESF-foranstaltningerne er især koncentreret om to operationelle programmer ("beskæftigelsesfremme og efter- og videreuddannelse" samt "almen uddannelse og grundlæggende erhvervsuddannelse"). Hovedformålene med disse foranstaltninger er: at forebygge langtidsledighed gennem en aktiv, forebyggende og individualiseret indsats, at fremme lige adgang for alle til arbejdsmarkedet, at fremme og forbedre uddannelserne, at fremme iværksætterkulturen og arbejdsstyrkens tilpasningsevne og produktivitet samt at forbedre kvinders adgang til arbejdsmarkedet.

Inden for landbrug og udvikling af landdistrikter bidrager EUGFL-Udviklingssektionen til medfinansieringen af de prioriterede felter "landbrug og udvikling af landdistrikter" med i alt 2 260,3 mio. EUR for hele perioden 2000-2006.

EUGFL-Udviklingssektionen er alene om at støtte gennemførelsen af landbrugsdelen (med 1 233,4 mio. EUR), mens den bidrager med 1 026,9 mio. EUR til gennemførelsen af udviklingsdelen, som de øvrige fonde også støtter. De vigtigste foranstaltninger har følgende formål:

* Forbedring af landbrugets konkurrenceevne gennem integreret driftsstøtte, støtte til forarbejdning, standardisering og afsætning af land- og skovbrugsprodukter samt støtte til landbrugsprodukter

* En bæredygtig og integreret udvikling af landdistrikterne og genopretning af den sociale ligevægt samt forbedring af de mekanismer, der støtter oplysningsindsatsen over for landbefolkningen, og af de integrerede udviklingsplaner for landdistrikterne

* Bevarelse af miljøet og den sociale samhørighed gennem udvikling og beskyttelse af de naturlige ressourcer og miljøet.

I 2000 blev der ikke disponeret over nogen forpligtelsesbevillinger.

For fiskeriprogrammet (FIUF-bidrag på 211,1 mio. EUR) er retningslinjerne de samme som for det foregående program bortset fra, at der er lagt større vægt på at forbedre fiskeriprodukternes kvalitet og arbejdsvilkårene og bekæmpe forureningen.

2.2.5. SPANIEN

Perioden 1994-1999

Mål nr. 1: Hvad angår programmerne for perioden 1994-1999 er der disponeret over samtlige forpligtelsesbevillinger, mens der på betalingssiden kun mangler de afsluttende saldobetalinger. Kommissionen har allerede modtaget en første status over EFRU's indsats i denne periode, der er udarbejdet af en uafhængig bedømmer efter anmodning fra de spanske myndigheder.

Statusrapporten giver et klart positivt billede og fremhæver de opnåede resultater, sammenhængen mellem resultaterne og de oprindelige behov, den effektive opfyldelse af de tilstræbte mål, omkostningseffektiviteten og respekten for Fællesskabets politikker og principper.

Trods dette peges der i rapporten på en række svagheder, herunder især systemets kompleksitet, koordineringen mellem institutioner, alt for klassiske interventioner, alt for begrænset støtte til virksomhedernes immaterielle investeringer og forvalternes manglende forståelse for princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder. Der er under forhandlingerne om den nuværende EFSR blevet taget hensyn til alle disse punkter.

Mål nr. 2: Hvad angår programmerne for perioden 1997-1999 blev omprogrammeringsbeslutningerne underskrevet i maj (OP'erne vedrørende Baleares, La Rioja og Navarra), juni (OP'et vedrørende Aragón) og oktober (OP'et vedrørende País Vasco). De resterende to beslutninger blev underskrevet i 2001 (OP'erne vedrørende Cataluña og Madrid).

Udnyttelsen af betalingsbevillingerne vedrørende de syv EFRU-interventioner varierede i slutningen af 2000 fra 50% for País Vasco til 84% for Aragón.

Hvad angår programmerne for 1994-1996 var der efter færdiggørelsen af de endelige rapporter om EFRU's interventioner i slutningen af 2000 disponeret over samtlige betalingsbevillinger bortset fra bevillingerne til OP'et vedrørende Madrid (saldobetalingen blev foretaget i 2001). Der var disponeret over alle disponible EF-bevillinger i fire tilfælde (Aragón, Cataluña, Navarra et País Vasco) og næsten alle bevillingerne i to tilfælde (Baleares et La Rioja).

Perioden 2000-2006

Mål nr. 1: Den spanske EFSR for perioden 2000-2006 blev godkendt af Kommissionen den 19. oktober 2000. I EFSR'en er der i løbende priser og ekskl. resultatreserven fastsat 39,548 mia. EUR i fællesskabsbevillinger, dvs. næsten 28% af strukturfondsbevillingerne til mål nr. 1 (samlet investering: 84,754 mia. EUR). Dette finansielle instrument, der finansieres af de fire strukturfonde i EU (EFRU 61,2% af det samlede beløb, ESF 22,4%, EUGFL 12,6% og FIUF 3,8%), udgør det vigtigste strukturpolitiske instrument for perioden 2000-2006. Mål nr. 1-regionerne i Spanien er de samme som i den foregående periode (Andalucía, Asturias, Canarias, Cantabria, Castilla y León, Castilla-La Mancha, Extremadura, Galicia, Murcia, Valencia, Ceuta og Melilla). Det skal dog bemærkes, at den selvstyrende region Cantabria er omfattet af overgangsordningen under mål nr. 1.

Programmet har følgende prioriterede felter: forbedring af konkurrenceevnen og udvikling af erhvervsstrukturen; innovation, F&U, informationssamfund; miljø, naturligt miljø og vandressourcer; udvikling af menneskelige ressourcer, beskæftigelse og lige muligheder; lokal- og byudvikling; transport- og energinet; landbrug og udvikling af landdistrikter; fiskeristrukturer og akvakultur.

I forhold til den foregående EFSR kan nævnes følgende væsentlige nyskabelser:

* Styrkelse af partnerskabsprincippet i forbindelse med såvel programmering som forvaltning. I de regionale OP'er har dette medført, dels at de centrale og regionale myndigheder har "delt ansvaret" for forvaltningsmyndighedsfunktionen, dels at de økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter for første gang i forbindelse med strukturfondsinterventionerne i Spanien deltager i møderne i overvågningsudvalgene for såvel EFSR'en som de forskellige OP'er

* Integrering på regionalt plan af de forskellige fonde (EFRU, ESF, EUGFL) i de "integrerede operationelle programmer", hvilket forbedrer koordineringen mellem fondene og øger deres effektivitet og fleksibilitet "i marken"

* Som følge af ovennævnte integrering omfatter den nuværende EFSR et væsentligt lavere antal interventioner (23 mod 73 i den foregående periode). Dette medfører ikke alene en forenkling af forvaltningsinstrumenterne, men også en større koncentration af ressourcerne på såvel regionalt plan som sektorplan

* Hvad endelig angår den overordnede ligevægt mellem de forskellige sektorer har man valgt at give udviklingen af vidensamfundet og miljøet højere prioritet på bekostning af især transport- og energinettene.

Ved forhåndsevalueringen af EFSR'en har man forudsat en yderligere gennemsnitlig årlig stigning i BNP på 0,34%, hvilket i slutningen af perioden vil give de spanske støtteberettigede regioner et BNP, der ligger 2,4% højere end resultatet ville være uden EFSR'en. Efter den samme beregningsmodel anslås EFSR'en at medføre gennemsnitligt 219 000 skabte eller bevarede arbejdspladser årligt i perioden 2000-2006.

EFSR'en gennemføres ved 23 operationelle programmer, hvoraf 12 er regionale programmer for de respektive mål nr. 1-regioner, og 11 er tværregionale programmer. Kommissionen godkendte den 29.12.2000 OP'erne for Andalucía, Extremadura, Murcia, Ceuta og Melilla. Af tekniske årsager var det ikke muligt samtidig at vedtage resten af programmerne, selv om forhandlingerne om disse var afsluttet. Programmerne blev godkendt i første kvartal 2001 bortset fra programmet vedrørende informationssamfundet, som de spanske myndigheder havde fremsendt efter de øvrige programmer.

Mål nr. 2: De spanske myndigheder har atter valgt løsningen med en EFSR og syv OP'er for de syv mål nr. 2-regioner. Alle disse programmer bortset fra Madrid-programmet blev principielt godkendt af Kommissionen den 29.12.2000.

Der er fastsat en fællesskabsstøtte til de støtteberettigede områder på 2 649 mio. EUR. Denne tildeling udgør 12,93% af EU's samlede støtte til mål nr. 2-områderne, dvs. samme forhold som forholdet mellem den spanske støtteberettigede befolkning og Fællesskabets samlede befolkning. Støttebeløbet er fordelt pro rata mellem de syv OP'er efter den enkelte regions andel af den samlede spanske befolkning.

Der er fastsat en fællesskabsstøtte på 99 mio. EUR til de områder, der er omfattet af en overgangsordning.

De syv OP'er er bygget op omkring fem prioriterede felter samt et sjette prioriteret felt vedrørende teknisk bistand: forbedring af konkurrenceevnen og beskæftigelsen og udvikling af erhvervsstrukturen; miljø, naturligt miljø og vandressourcer; vidensamfund (innovation, F&U, informationssamfund); udvikling af kommunikations- og energinet; lokal- og byudvikling samt teknisk bistand.

ESF's medfinansiering for seks af interventionerne beløber sig til henholdsvis 5% af fondenes samlede medfinansiering (for fem OP'er) og 7% (for Madrid). De pågældende aktioner henhører under centralforvaltningens kompetenceområde. ESF's andel udgør mere end 21% i OP'et for Cataluña. ESF har tre prioriteter: styrkelse af iværksætterkulturen, mere stabil og fleksibel beskæftigelse samt støtte til lokale jobskabelsesinitiativer.

Den 27. september 2000 godkendte Kommissionen ved en beslutning mål nr. 3-EFSR'en for Spanien, der gennemføres ved 12 operationelle programmer, hvoraf otte blev godkendt den 9. november 2000. Syv af programmerne er regionale (ét for hver selvstyrende region) og vil blive gennemført af de kompetente regionale regeringer (Aragón, Baleares, Cataluña, Madrid, Navarra, País Vasco og La Rioja). De fem øvrige programmer er tematiske og tværregionale og vedrører beskæftigelsesfremme, erhvervsuddannelsessystemer, iværksætterkultur og livslang læring, social integrering og teknisk bistand.

Den Europæiske Socialfond bidrager med 2 221,8 mio. EUR til finansieringen af mål nr. 3. OP'erne med den største støtteandel er to tværregionale programmer: "beskæftigelsesfremme" (36,2%) og "iværksætterkultur og efter- og videreuddannelse" (20,4%).

Mål nr. 3-prioriteterne vedrører følgende områder: erhvervsmæssig integrering af arbejdsløse; opkvalificering af iværksættere, fremme af selvstændig virksomhed og oprettelse af små og mellemstore virksomheder; fremme af alle arbejdstageres tilpasningsevne og af en stabil beskæftigelse for de personer, der er mest udsatte på arbejdsmarkedet; forbedring af erhvervsuddannelsen; udnyttelse af det menneskelige potentiale inden for forskning, videnskab og teknologi med hovedvægt lagt på en bedre formidling af resultaterne til industrien; styrkelse af kvinders deltagelse på arbejdsmarkedet; erhvervsmæssig integrering af dårligt stillede grupper og fremme af den lokale økonomi.

Fiskeriforanstaltningerne uden for mål nr. 1 modtager en støtte fra FIUF på 207,5 mio. EUR. De planlagte investeringer vedrører primært forarbejdning og afsætning af fiskeriprodukter samt omstrukturering og fornyelse af fiskerflåden.

2.2.6. FRANKRIG

Perioden 1994-1999

Mål nr. 2: Kommissionen har afsluttet 12 af de 19 EPD'er for programmeringsperioden 1994-1996. Hvad angår EPD'erne for perioden 1997-1999 vil anmodningerne om saldobetalinger blive indgivet den 30. juni 2001.

Perioden 2000-2006

For så vidt angår mål nr. 1 og overgangsstøtten under mål nr. 1 blev de seks EPD'er godkendt af Kommissionen mellem oktober og december 2000. De berørte regioner er de fire oversøiske departementer (Martinique, Guadeloupe, Guyane, Réunion), som er fuldt støtteberettigede under mål nr. 1, samt to regioner i selve Frankrig, der er omfattet af overgangsordningen, nemlig Corse og en del af Nord-Pas-de-Calais (arrondissement de Douai, Avesnes og Valenciennes). Den samlede strukturfondsstøtte til disse seks programmer udgør ca. 4 mia. EUR.

Disse EPD'er vil under ét medføre skabelse af over 55 000 arbejdspladser (netto), direkte støtte til ca. 10 000 SMV'er og finansiering af over 560 000 individuelle uddannelsesforanstaltninger.

På landbrugsområdet vedrører de vigtigste foranstaltninger modernisering og diversificering af landbruget. I de oversøiske departementer er vægten lagt på en styrkelse af de landbrugssektorer, for hvilke der findes en fælles markedsordning (bananer samt sukkerrør-sukker-rom-sektoren).

På fiskeriområdet er der i de oversøiske departementer givet prioritet til en forbedring af havnefaciliteter, en bedre afsætning af produkter samt udvikling af akvakultur. I Corse vedrører prioriteterne bevarelse af beskæftigelsen, rationalisering af fiskeriindsatsen samt forøgelse af akvakulturkapaciteten.

Den 28.12.2000 traf Kommissionen også principbeslutning om et tværregionalt edb-program omfattet af flere mål (mål nr. 1 og nr. 2) ("Présage"), der var fremlagt af de franske myndigheder. Fællesskabstildelingen til dette program er på 19,3 mio. EUR (samlet investering: næsten 34,7 mio. EUR). Programmet vil gøre det muligt at forvalte, følge op på og evaluere en fællesskabsstøtte på over 10 mia. EUR ved hjælp af software, der er fælles for de 26 franske regioner. Det nationale edb-program vil være et effektivt værktøj for forvaltningsmyndighederne og vil bidrage til at afhjælpe de tidligere opståede vanskeligheder samt styrke partnerskabet gennem en mere gennemsigtig forvaltning, overvågning, evaluering og kontrol.

Mål nr. 2: EPD-projekterne blev fremlagt i slutningen af april, partnerskabsmøderne blev afsluttet i slutningen af september og Kommissionen traf sin principbeslutning om projekterne den 28.12.2000. Disse EPD'er vedrører de 21 regioner på det franske fastland (Corse er ikke støtteberettiget under mål nr. 2, idet hele regionen er omfattet af overgangsordningen under mål nr. 1).

De støtteberettigede områder har en befolkning på 19 millioner svarende til 31,3% af den franske befolkning mod 41,3% i den foregående periode 1994-1999.

De franske myndigheder har foreslået Kommissionen at indregne 15% af EUGFL-Garanti-bevillingerne i EPD'erne for mål nr. 2.

Strukturfondenes (EFRU+ESF) og EUGFL-Garantisektionens samlede støtte til disse 21 regionale programmer og til edb-programmet "Présage" for perioden 2000-2006 udgør ca. 7 mia. EUR.

Disse EPD'er vil under ét bl.a. medføre skabelse eller bevarelse af flere hundrede tusinder direkte arbejdspladser, direkte støtte til et femcifret antal SMV'er samt finansiering af flere hundrede tusinder individuelle uddannelsesforanstaltninger.

Blandt de prioriterede felter, der er fastsat i EPD'erne, skal fremhæves indsatsen til fordel for spredning af nye informations- og kommunikationsteknologier, miljøbeskyttelse samt lige muligheder for mænd og kvinder. Desuden er der politisk vilje til at støtte skabelse og bevarelse af arbejdspladser og en generelt bedre udnyttelse af menneskelige ressourcer i overensstemmelse med den europæiske beskæftigelsesstrategi og som led i en integreret indsats.

Hvad angår menneskelige ressourcer er ESF-foranstaltningerne ikke samlet i ét enkelt prioriteret felt, men er fordelt mellem de forskellige prioriterede felter i EPD'et, hvilket sikrer en bedre integration og komplementaritet med de øvrige fonde. Frankrig ønsker at give prioritet til aktioner til fordel for mikrovirksomheder og bypolitiske aktioner, men under hensyntagen til komplementariteten med mål nr. 3-aktionerne og i overensstemmelse med den nationale handlingsplan for beskæftigelsen. Desuden er der tre velintegrerede horisontale prioriteter: ligestilling mellem mænd og kvinder, uddannelsesaktioner og lokale initiativer.

Med hensyn til gennemførelsen skal det bemærkes, at partnerskabet er blevet udvidet til at omfatte alle institutionelle instanser, arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer. Partnerskabet er også styrket ved, at overvågnings- og programmeringsudvalgene har fået dobbelt formandskab med regionens præfekt og formanden for Regionalrådet som formænd.

Mål nr. 3: 2000 var præget af forhandlingerne om EPD'et og vedtagelsen heraf.

Mål nr. 3-støtten til Frankrig i perioden 2000-2006 beløber sig til 4 713,56 mio. EUR.

Mål nr. 3-EPD'et prioriterer forebyggelse højt og omfatter seks prioriterede felter:

* Prioriteret felt nr. 1: "Aktiv arbejdsmarkedspolitik" tegner sig for 20,5% af rammebeløbet og har som mål at tilbyde unge mennesker samt voksne arbejdsløse en ny start, bekæmpe arbejdsløsheden ved at forbedre målretningen og tilrettelæggelsen af uddannelsesprojekter for arbejdssøgende samt udvikle kompetencegivende uddannelser for de personer, der er omfattet af projektet "ny start".

* Prioriteret felt nr. 2: "Lige muligheder, social integration" vedrører de personer, der er hårdest ramt af arbejdsløsheden, idet de akkumulerer alle former for vanskeligheder, som holder dem væk fra arbejdsmarkedet. Dette prioriterede felt har fået tildelt 26% af rammebeløbet.

* Prioriteret felt nr. 3: "Almindelig uddannelse og livslang uddannelse" tegner sig for 23% af rammebeløbet og har til formål at lette unges vej gennem vekseluddannelserne, gøre det lettere for dem at få anerkendt den faglige og personlige erfaring og fremme et uddannelsessystem, hvor der systematisk henvises til en forudgående anerkendelse af faglige resultater.

* Prioriteret felt nr. 4: "Fremme af arbejdstagernes tilpasningsevne, virksomhedskultur, forskning, innovation og teknologi" repræsenterer 22,5% af rammebeløbet og har til formål at modernisere arbejdstilrettelæggelsen, opkvalificere arbejdstagerne, udvikle virksomhedskulturen i alle erhvervssektorer samt fremme innovation, forskning og teknologi, kreativitet og internationalisering ved at øge investeringen i uddannelser

* Prioriteret felt nr. 5 "Forbedring af kvinders adgang til og deltagelse på arbejdsmarkedet" vedrører specifikke foranstaltninger til at fremme ligestillingen mellem mænd og kvinder på arbejdsmarkedet og er et tværgående supplement til de fire første prioriterede felter. Prioriteret felt nr. 5 repræsenterer sammen med nr. 6 (lokale initiativer til fremme af lige muligheder) 5% af rammebeløbet.

Udviklingen og anvendelsen af informations- og kommunikationsteknologierne spiller en væsentlig rolle ved at styrke og supplere de aktioner, der er fastsat i den nationale handlingsplan for beskæftigelsen.

Programmet udmærker sig også ved at integrere ligestillingsdimensionen, som er genstand for særlig opmærksomhed. Som led i de tværgående ligestillingsforanstaltninger er der i de forskellige aktioner under de fire første prioriterede felter fastlagt kvantificerede mål for kvindernes procentvise deltagelse.

Promoveringen af lokale initiativer til fordel for beskæftigelsen er i overensstemmelse med indsatsen for at udvikle det lokale og regionale aspekt yderligere og tager hensyn til lokalforvaltningernes specifikke kompetencer på beskæftigelses- og uddannelsesområdet.

For første gang er der etableret regionale styreudvalg, som har et dobbelt formandskab: regionens præfekt eller dennes repræsentant på den ene side og formanden for Regionalrådet eller dennes repræsentant på den anden side. Udvalgenes sammensætning er den samme som det nationale overvågningsudvalgs. Til de regionale styreudvalg er der knyttet repræsentanter for statens decentrale tjenester, regionen, andre lokale myndigheder, arbejdsmarkedets parter, erhvervsdrivende og foreningslivet.

Fiskeriforanstaltningerne uden for mål nr. 1 (233,7 mio. EUR) koncentrerer sig om forvaltning af fiskeressourcerne på langt sigt, modernisering af virksomhederne for at øge den genererede merværdi samt forbedring af de sociale og økonomiske rammevilkår for fiskeriafhængige områder.

2.2.7. IRLAND

Perioden 1994-1999

De endelige justeringer af programmerne for perioden 1994-1999 var foretaget inden udgangen af 1999. Gennemførelsen af de resterende projekter fortsatte i 2000, og projekterne forventes afsluttet i løbet af 2001. I en række tilfælde godkendte Kommissionen korte forlængelser af betalingsperioden. I løbet af 2000 modtog Kommissionen de årlige rapporter for 1999 for de fleste af programmerne.

Perioden 2000-2006

I perioden 2000-2006 er Border, Midlands og Western, hvor 26,6% af landets befolkning bor, fortsat støtteberettiget under mål nr. 1. Resten af landet: Southern og Eastern, der tidligere var omfattet af mål nr. 1, vil i programmeringsperioden modtage overgangsstøtte, der gradvis nedtrappes.

Den nationale udviklingsplan (NUP), som blev forelagt Kommissionen i november 1999, dækker hele Irland. Planen omfatter ikke alene medfinansierede udgifter, men også det meget store ikke-medfinansierede bidrag fra de irske myndigheder. Den medfinansierede del beløber sig til 7 mia. EUR, inkl. et strukturfondsbidrag på 3,2 mia. EUR ud af et samlet udgiftsbeløb på ca. 57 mia. EUR.

Denne integrerede løsning giver programmeringsfordele, der nu vil blive overført til andre offentlige udgiftsområder. Mange af de ikke-medfinansierede områder vil støtte og have tæt tilknytning til strukturfondene. Faktisk vil nogle af disse udgiftsområder være støtteberettigede i henhold til forordningerne, men uden at kunne blive medfinansieret som følge af faldet i EU-støtten.

EF-støtterammens væsentligste karakteristika

I slutningen af januar 2000 fremsendte Kommissionen mandatet for EFSR-forhandlingerne til de irske myndigheder. I mandatet understregedes de vigtigste punkter, Kommissionen ønskede at fremhæve under forhandlingerne, herunder bl.a. nødvendigheden af at undgå en overophedning af den irske økonomi som følge af de meget ambitiøse udgiftsprogrammer i den nationale udviklingsplan; den positive fokusering på en "afbalanceret regionaludvikling" i de regionale programmer og den foreslåede nationale strategi for fysisk planlægning; nødvendigheden af at løse flaskehalsproblemerne især i infrastruktursektoren og på arbejdsmarkedet, både gennem investeringer og gennem horisontale foranstaltninger til forbedring af sektorernes resultater; endelig er der Kommissionens høje prioritering af miljøspørgsmål, især beskyttelsen af NATURA 2000-levestederne.

De officielle forhandlinger om indholdet af EF-støtterammen fandt sted i februar og marts 2000 og resulterede i en række ændringer i forhold til de oprindelige irske forslag. Hvad angår tilrettelæggelsen af EFSR'en blev støtten til landbruget og udviklingen af landdistrikter flyttet fra det nationale til det regionale plan. Da programmerne også omfattede ikke-medfinansierede udgifter, blev der fokuseret specielt på de medfinansierede udgifter i særskilte finansieringsoversigter over medfinansierede udgifter og samlede udgifter. Hvad angår forslagenes substans blev de medfinansierede forsknings- og udviklingsudgifter i højere grad koncentreret om en række nøgleaktioner. Forsknings- og udviklingsindsatsen på regionalt plan blev ligeledes styrket.

Seks af i alt syv programmer blev allerede vedtaget i 2000.

Det første møde i NUP/EFSR-overvågningsudvalget fandt sted i oktober 2000. Udvalget gennemgik kort den hidtidige udvikling og aftalte, at der skulle udarbejdes en fælles skabelon for rapporter, der skulle fremlægges på de fremtidige møder i overvågningsudvalgene. NUP/EFSR-overvågningsudvalget vedtog også at oprette fire horisontale koordineringsudvalg omfattende miljø, lige muligheder og social integration, udvikling af landdistrikter samt beskæftigelse og menneskelige ressourcer.

Politisk prioritering af interventionerne til fordel for menneskelige ressourcer: De seneste seks års ændringer på det irske arbejdsmarked har nødvendiggjort en kursændring, som har medført en ny vægtning af ESF-foranstaltningerne. Hidtil har forebyggelse spillet en stor rolle i de nationale handlingsplaners tilgang til arbejdsløshedsproblemet, men nu lægges der større vægt på at mobilisere arbejdskraften. Sideløbende gøres der en større indsats for at forbedre beskæftigelsesegnetheden gennem almenuddannelse, erhvervsuddannelse og livslang læring, ligesom der gøres en mere generel indsats for at øge mængden og forbedre kvaliteten af uddannelserne i virksomhederne og støtte indførelsen af livslang læring i praksis. Endvidere er nødvendigheden af at forbedre erhvervsfrekvensen for alle, og især kvinder, kommet mere i fokus. ESF medfinansierer sammen med EFRU en væsentlig investering i børnepasning (115 mio. EUR gennem de regionale OP'er), idet mangel på børnepasningsmuligheder betragtes som en særlig hindring for kvinders deltagelse i arbejde og uddannelse.

Tildelingerne til de fire søjler i den europæiske beskæftigelsesstrategi er følgende: Over 50% af ESF-støtten vil blive anvendt til at øge beskæftigelsesegnetheden, mens over 17% vil blive anvendt til at styrke iværksætterkulturen og arbejdstagernes tilpasningsevne. Ca. 12% af ESF-støtten vil blive brugt til at styrke ligestillingen mellem kønnene og forbedre børnepasningsmulighederne i Irland. I henhold til EF-støtterammen for 2000-2006 får Irland godt 1 mia. EUR i ESF-støtte svarende til ca. 34% af de samlede strukturfondsmidler, der er til rådighed (en større andel end i de andre mål nr. 1-regioner). Yderligere 32 mio. EUR i ESF-støtte ydes i henhold til EF-initiativet EQUAL.

Landbrugsforanstaltningerne og foranstaltningerne vedrørende udvikling af landdistrikter hører under det prioriterede felt "afbalanceret regionaludvikling". Støtten ydes dels via to regionale operationelle programmer (regionerne Border, Midlands og Western og regionerne Southern og Eastern) med prioriteterne "udvikling af lokale virksomheder" (skovbrug) samt "landbrug og udvikling af landdistrikter", dels via et "PEACE"-OP. EUGFL-Udviklingssektionens deltagelse i den irske EFSR (2000-2006) andrager 182,0 mio. EUR.

De medfinansierede foranstaltninger er en del af en større pakke af foranstaltninger, der skal finansieres med nationale midler inden for rammerne af de relevante programmer. Alle EUGFL-Udviklingssektionens forpligtelsesbevillinger for 2000 blev udnyttet.

I 2000 fremlagde Irland og Det Forenede Kongerige i fællesskab en plan for et "PEACE"-program.

I fiskerisektoren bidrager FIUF til de to regionale programmer og det horisontale program for "erh