Udtalelse om :

- Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 95/50/EØF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, direktiv 93/36/EØF om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb og direktiv 93/37/EØF om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, og - Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 93/38/EØF om samordning af fremgangsmåderne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation () (95/C 256/02)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 8. juni 1995 under henvisning til EF-traktatens artikel 100 A at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emner.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Michael Mobbs til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 7. juni 1995.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 327. plenarforsamling, mødet den 5. juli 1995, enstemmigt følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Offentlige indkøb har været genstand for flere direktiver, der sigter mod at åbne op for konkurrence på dette meget vigtige marked (Aftalen om Statslige Indkøb () menes alene at ville omfatte et beløb på 350 mia. ecu om året). Det meste af vand- og energiforsyningen samt transport og telekommunikation - sektorer, der tidligere var holdt udenfor - er nu medtaget.

1.2. Det seneste direktiv blev vedtaget i 1993, og alle skulle nu være i kraft, men det er en kendsgerning, at ikke alle medlemsstater har gennemført direktiverne i national lovgivning.

1.3. I december 1993 afsluttedes forhandlingerne om en revision af Aftalen om Statslige Indkøb fra 1979. Den nye aftale omfatter kontrakter om indkøb, bygge- og anlægsarbejder og tjenesteydelser indgået med staten, visse kontrakter indgået med regionale og lokale myndigheder, samt visse kontrakter inden for vand- og elektricitetforsyning, bytransport, havnevæsen og lufthavne.

1.4. Den 15. april 1994 undertegnede Den Europæiske Union i forbindelse med indgåelsen af GATT-aftalen den nye aftale, der sigter mod større liberalisering og øget international handel.

1.5. Som følge heraf skal ordregivende myndigheder, der er omfattet af både EU-direktiverne og Aftalen, anvende to forskellige retlige procedurer for samme kontrakt. Hvor Aftalens bestemmelser på visse punkter er mere favorable end Fællesskabets, vil fællesskabsproceduren blive berørt.

1.6. Kommissionen foreslår, at bestemmelserne i EU-direktiverne bringes i overensstemmelse med bestemmelserne i Aftalen, således at leverandører, entreprenører og tjenesteydere fra EU kan opnå en lige så favorabel behandling som leverandører fra tredjelande, som har undertegnet Aftalen.

2. Kommissionens forslag

2.1. Følgende ændringer gælder alle tre direktiver om den offentlige sektor (direktiv 92/50 om tjenesteydelser, direktiv 93/36 om offentlige indkøb og direktiv 93/37 om bygge- og anlægskontrakter):

- tærskelbeløbene bringes i overensstemmelse med Aftalen,

- bistand ved udarbejdelsen af tekniske specifikationer forbydes, hvis den udelukker fri konkurrence,

- fordelene ved det valgte tilbud skal meddeles, medmindre der er legitime grunde til ikke at offentliggøre denne type oplysninger,

- medlemsstaterne skal indberette flere statistiske detaljer om kontrakterne til Kommissionen,

- adgangen til offentlige aftaler for medlemsstaternes virksomheder, varer og tjenesteydelser skal være mindst lige så favorable som i de henhold til Aftalen fastsatte muligheder for virksomheder, varer og tjenesteydelser fra tredjelande, der har undertegnet Aftalen.

2.2. Foruden ovenstående ændringer foretages der i direktiv 93/38 om vand- og energiforsyning, transport og telekommunikation følgende ændring:

- der er til enhver tid adgang til kvalifikationssystemer.

3. Generelle bemærkninger

3.1. ØSU er stillet over for et »fait accompli«, eftersom Rådet ved afgørelse 94/800/EØF () allerede har godkendt Aftalen om Statslige Indkøb. ØSU's udtalelse har således begrænset rækkevidde.

3.2. ØSU har hele tiden støttet Kommissionens bestræbelser på at liberalisere de offentlige indkøb i EU. Liberaliseringen af dette tidligere »lukkede marked« er efter ØSU's mening en afgørende forudsætning for et reelt, i praksis fungerende indre marked.

3.3. ØSU er enig med Kommissionen i, at EU-virksomheder ikke skal behandles ringere end virksomheder fra tredjelande.

3.4. ØSU er således enig i, at bestemmelserne i de nuværende direktiver skal bringes på linje med bestemmelserne i Aftalen.

3.5. Selv om ØSU generelt set kan tilslutte sig Kommissionens forslag, er det på visse punkter uenigt med Kommissionen, jf. de særlige bemærkninger under punkt 4.

3.5.1. Uenigheden gælder først og fremmest Kommissionens forslag til ændringer, der ikke er nødvendige af hensyn til tilpasningen til Aftalen om Statslige Indkøb, og som efter ØSU's mening hverken forenkler eller forbedrer de gældende direktivers virkemåde. ØSU har erfaret, at Kommissionen i løbet af de næste 4 år agter at gennemgå alle direktiver om offentlige indkøb. Det synes derfor at være klogest at undgå spildt arbejde ved at vente med at foretage ændringer, som EU ikke har forpligtet sig til i juridisk forstand i henhold til Aftalen om Statslige Indkøb, indtil denne gennemgang (der forventes at indbefatte fuld høringsprocedure) har fundet sted.

3.6. ØSU tvivler på, at de ekstra udgifter og administrative byrder vil blive opvejet af fordelene ved øget gennemsigtighed og konkurrence, f.eks. hvad angår (i) forslaget om at sænke tærskelbeløbene og (ii) øget statistisk indberetning.

3.6.1. ØSU er opmærksom på, at ekstra udgifter i sidste ende vil skulle betales af forbrugerne og skatteyderne.

4. Særlige bemærkninger

4.1. Tærskelbeløb ()

Tærskelbeløbet for offentlige tjenesteydelsesaftaler er blevet reduceret betydeligt, fra 200 000 ECU til 128 000 ECU, så det svarer til tærskelbeløbet for offentlige indkøb. ØSU har noteret sig, at det lavere tærskelbeløb ifølge forslaget skal gælde for alle tjenesteydelser - også for forskning og udvikling og Del B tjenesteydelser, som ikke er omfattet af Aftalen. Det er i høj grad tvivlsomt, om fordelen ved kun at operere med ét tærskelbeløb vil opveje den omkostningsbyrde, som er forbundet hermed (jf. pkt. 4.6.).

4.2. Oplysninger til afviste ansøgere og bydende ()

4.2.1. I Kommissionens forslag kræves, at ordregivende myndigheder og selskaber giver oplysning om »det antagne buds egenskaber og relevante fordele«, når de skriftligt anmodes herom. Det er spørgsmålet, om disse yderligere oplysninger vil resultere i yderligere fordele, og om det harmonerer med den bedste handelspraksis. Mange ordregivere tager efterfølgende en drøftelse med tilbudsgiverne, fordi de føler sig moralsk forpligtet hertil, eftersom disse har påtaget sig risikoen og udgifterne ved at byde, men ikke mindst vil tilbudsgiverne selv høste fordel af det, da de vil være bedre forberedt til at byde næste gang. Ifølge den bedste handelspraksis gøres dette som regel (og helst) mundtligt i en åben atmosfære. Skriftlige oplysninger kan meget vel føre til forsigtige svar og risikerer at ende i retssager, hvilket hverken er ønskeligt for ordregivere eller leverandører.

4.2.2. Ifølge Aftalen om Statslige Indkøb skal de relevante oplysninger straks gives til de afviste ansøgere og bydende, hvis de anmoder om det. I Kommissionens forslag er ordet »straks« erstattet med »senest 15 dage efter« for at bringe denne bestemmelse i direktivet om vand og energiforsyning samt transport og kommunikation i overensstemmelse med de andre direktiver. Efter ØSU's mening er formuleringen i Aftalen klarere og lettere at administrere.

4.3. Bistand ved udarbejdelsen af tekniske specifikationer ()

Formålet med denne artikel er klar nok: man ønsker ikke, at en interesseret part skal kunne påvirke en specifikation i en sådan grad, at egentlig konkurrence er udelukket. Det er dog nødvendigt med en vis smidighed, da en alt for rigoristisk fortolkning af denne bestemmelse vil udelukke enhver seriøs teknisk dialog mellem ordre- og tilbudsgiver. Navnlig på specialiserede markeder vil de bydende, der er i stand til at bidrage til formuleringen af en specifikation, sandsynligvis også have en kommerciel interesse i det efterfølgende indkøb. Dette risikerer at resultere i, enten at konkurrencen i forbindelse med det pågældende indkøb mindskes, fordi potentielle bydende udelukkes, eller at de bydende bliver tilbageholdende med at diskutere tekniske detaljer i specifikationsfasen af frygt for senere at blive udelukket.

4.4. Betingelser i forbindelse med afgivelse af bud ()

I Aftalen om Statslige Indkøb kræves, at bud, der må afgives pr. telex, telegram eller telefax, straks bekræftes pr. brev eller gennem en signeret kopi af pågældende telex, telegram eller telefax. Kommissionen er her gået længere end Aftalen, selv om ordlyden i Aftalen efter ØSU's mening er klarere og derfor bør anvendes i alle Kommissionens forslag.

4.5. Statistiske forpligtelser ()

Stramningen af kravene til de statistiske oplysninger fra ordregiverne om indgåede kontrakter kan ikke accepteres - i det mindste ikke for så vidt angår private ordregivere, da disse ikke er omfattet af Aftalen om Statslige Indkøb. I henhold til Aftalen stilles der ikke krav om flere statistiske oplysninger end dem, Kommissionen allerede har adgang til gennem offentliggørelsen af bekendtgørelser om indgåede kontrakter. ØSU henleder ligeledes opmærksomheden på, at ordregivere, der er omfattet af direktiv 92/50/EØF, tilsyneladende skal give statistiske oplysninger om tjenesteydelser, der står opført under bilag I B, og tjenesteydelser inden for forskning og udvikling, når disse er over tærskelbeløbet. Dette ekstra krav vil formentlig kun i ringe grad forbedre ordningens effektivitet og bør derfor udgå.

4.6. Kommissionens inddragelse af områder, der ikke hører under Verdenshandelsorganisationen/Aftalen om Statslige Indkøb

Aftalen bør ikke udvides til også et omfatte tjenesteydelser inden for telekommunikation, forskning og udvikling, jernbaner uden for byområder, samt olie- og gasbranchen, eftersom Aftalen om Statslige Indkøb ikke kræver det.

Man bør modsætte sig ændringer af direktivet om bygge- og anlægskontrakter, der sigter mod at udvide anvendelsesområdet til også at omfatte andre selskaber end de statsejede (som defineret i Aftalen om Statslige Indkøb), hvis aktiviteter er baseret på enerettigheder eller særlige rettigheder. Selv om Aftalen om Statslige Indkøb kun omfatter statsejede virksomheder, dækker direktivet, hvad enten virksomhederne er offentlige eller private. Eftersom dette pr. definition ikke kræver samme grad af liberalisering, har ændringen ingen berettigelse.

4.7. Tildeling af kontrakter uden om udbudsproceduren i forbindelse med supplerende kontrakter under forsyningsvirksomhedsdirektivet (93/38) ()

Aftalen om Statslige Indkøb gælder kun supplerende tjenesteydelser i forbindelse med bygge- og anlægsarbejder, der ikke var omfattet af det oprindelige projekt eller den først indgåede kontrakt, og som på grund af uforudsete omstændigheder er blevet nødvendige for udførelsen af den pågældende aftale. I Kommissionens forslag gælder maksimumgrænsen på 50% dog både for supplerende arbejder og for supplerende tjenesteydelser. ØSU kan ikke acceptere dette, eftersom det ikke er et krav i Aftalen om Statslige Indkøb, og det heller ikke er et praktisk gennemførligt krav.

4.8. Ændringer i bilagene ()

4.8.1. I bilag XIII, I og II, henvises til bekendtgørelsen om brug af et kvalifikationssystem. Det gældende direktiv indeholder et enkelt og klart format for offentliggørelsen af kvalifikationssystemer. Men Kommissionen har forvirret begreberne ved at lave to versioner. Den ene med indkaldelse af bud, den anden uden. I førstnævnte tilfælde er medtaget flere områder, der i dag kræves i konventionelle bekendtgørelser, men ikke er velegnede i forbindelse med kvalifikationssystemer. Efter ØSU's mening bør de gældende bilag forblive uændrede.

4.8.2. Ifølge artikel 24, stk. 2, i Kommissionens forslag skal den betalte pris offentliggøres i bekendtgørelsen om tildeling af ordrer (bilag XV, punkt I.11). Dette er i dag frivilligt, og kan, når det drejer sig om ømtålelige handelsspørgsmål, i praksis undlades, hvilket også er tilfældet i henhold til artikel 18, stk. 4, i Aftalen om Statslige Indkøb. ØSU synes, at man i Kommissionens forslag skulle have holdt sig til Aftalens bestemmelser.

5. Konklusioner

5.1. ØSU har kun udtalt sig om foreslåede ændringer til gældende direktiver. Det har med vilje undladt at vurdere selve direktiverne.

5.2. ØSU ved, at direktiverne snart vil blive underkastet en revision, der skal vare fire år, og det agter, når det til den tid bliver anmodet derom, at afgive en udtalelse i lyset af erfaringerne med gennemførelsen af de nuværende direktiver. Ved denne revision bør der tages behørigt hensyn til de sociale aspekter af gennemførelsen af disse direktiver.

5.3. ØSU vil gerne benytte lejligheden til at understrege, hvor vigtigt det er for det indre markeds funktion, at medlemsstaterne hurtigst muligt gennemfører direktiverne om offentlige indkøb i national lovgivning.

Bruxelles, den 5. juli 1995.

Carlos FERRER

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 138 af 3. 6. 1995, s. 1-49.

() GPA (Government Procurement Agreement).

() Punkt 1 i KOM(95) 107 - artikel 7, stk. 1, i direktiv 92/50.

() Punkt 3 i KOM(95) 107 - artikel 12, stk. 1, i direktiv 92/50

Punkt 2 i KOM(95) 107 - artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/36

Punkt 2 i KOM(95) 107 - artikel 8, stk. 1, i direktiv 93/37

Punkt 18 i KOM(95) 107 - artikel 41, stk. 1, i direktiv 93/38.

() Punkt 5 i KOM(95) 107 - artikel 14, stk. 7, i direktiv 92/50

Punkt 3 i KOM(95) 107 - artikel 8, stk. 7, i direktiv 93/36

Punkt 3 i KOM(95) 107 - artikel 10, stk. 7, i direktiv 93/37

Punkt 5 i KOM(95) 107 - artikel 18, stk. 9, i direktiv 93/38.

() Punkt 8 i KOM(95) 107 - artikel 23 i direktiv 92/50

Punkt 6 i KOM(95) 107 - artikel 15 i direktiv 93/36

Punkt 6 i KOM(95) 107 - artikel 18 i direktiv 93/37

Punkt 30 i KOM(95) 107 - artikel 28, stk. 6, i direktiv 93/38.

() Punkt 10 i KOM(95) 107 - artikel 39 i direktiv 92/50

Punkt 8 i KOM(95) 107 - artikel 31 i direktiv 93/36

Punkt 3 i KOM(95) 107 - artikel 34 i direktiv 93/37

Punkt 19 i KOM(95) 107 - artikel 42 i direktiv 93/38.

() Punkt 6 i KOM(95) 107 - artikel 30, stk. 9, i direktiv 93/38.

() Punkt 22 i KOM (95) 107 - artikel 30, stk. 9, i direktiv 93/38

Punkt 22 i KOM (95) 107 - artikel 24, stk. 1, i direktiv 93/38.

() EFT nr. L 336 af 23. 12. 1994.