KOMMISSIONENS FORSLAG ÆNDRING

Ændring 1

Forslag til forordning Henvisning 2

under henvisning til Rådets afgørelse […] af […] om bemyndigelse til et forstærket samarbejde om lovvalgsreglerne i forbindelse med skilsmisse og separation (3), under henvisning til Rådets afgørelse 2010/405/EU af 12. juli 2010 om bemyndigelse til et forstærket samarbejde om lovvalgsreglerne i forbindelse med skilsmisse og separation (4),

Ændring 2

Forslag til forordning Betragtning 1

(1) Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik på gradvis at etablere et sådant område skal Unionen vedtage foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger. (1) Unionen har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik på gradvis at etablere et sådant område vil Unionen vedtage foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål med grænseoverskridende virkninger, navnlig i det omfang disse er nødvendige for det indre markeds funktion .

Ændring 3

Forslag til forordning Betragtning 2

(2) I henhold til artikel 81, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal Rådet fastlægge foranstaltninger vedrørende familieret med grænseoverskridende virkninger . (2) I henhold til artikel 81 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal disse foranstaltninger omfatte foranstaltninger, der skal sikre forenelighed mellem medlemsstaternes gældende regler om lovvalg .

Ændring 4

Forslag til forordning Betragtning 6

(6) Bulgarien, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Luxembourg, Ungarn, Østrig, Rumænien og Slovenien rettede efterfølgende en anmodning til Kommissionen, hvori de anførte, at de havde til hensigt at indføre et forstærket samarbejde indbyrdes om lovvalg i ægteskabssager, og de opfordrede Kommissionen til at forelægge Rådet et forslag herom . (6) Belgien, Bulgarien, Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Letland, Luxembourg, Ungarn, Malta, Østrig, Portugal, Rumænien og Slovenien rettede efterfølgende en anmodning til Kommissionen, hvori de anførte, at de havde til hensigt at indføre et indbyrdes forstærket samarbejde om lovvalg i ægteskabssager. Den 3. marts 2010 trak Grækenland sin anmodning tilbage.

Ændring 5

Forslag til forordning Betragtning 7

(7) Rådet vedtog den […] afgørelse […] om bemyndigelse til et forstærket samarbejde om lovvalgsregler i forbindelse med skilsmisse og separation. (7) Rådet vedtog den 12. juli 2010 afgørelse 2010/405/EU om bemyndigelse til et forstærket samarbejde om lovvalgsreglerne i forbindelse med skilsmisse og separation.

Ændring 6

Forslag til forordning Betragtning 8

(8) Ifølge artikel 328, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er et forstærket samarbejde åbent for alle medlemsstater, når det indføres, forudsat at medlemsstaterne opfylder de eventuelle betingelser for deltagelse, der er fastsat i den bemyndigende afgørelse. Det gælder ligeledes når som helst derefter, forudsat at medlemsstaterne foruden de nævnte betingelser efterkommer de retsakter, der allerede er vedtaget i henhold dertil. (8) Ifølge artikel 328, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er et forstærket samarbejde åbent for alle medlemsstater, når det indføres, forudsat at medlemsstaterne opfylder de eventuelle betingelser for deltagelse, der er fastsat i den bemyndigende afgørelse. Det gælder ligeledes når som helst derefter, forudsat at medlemsstaterne foruden de nævnte betingelser efterkommer de retsakter, der allerede er vedtaget i henhold dertil. Kommissionen og de medlemsstater, der deltager i et forstærket samarbejde, bør tilskynde til det størst mulige antal medlemsstaters deltagelse heri. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med traktaterne.

Ændring 7

Forslag til forordning Betragtning 9 a (ny)

(9a) Denne forordnings materielle anvendelsesområde og dispositive bestemmelser bør stemme overens med forordning (EF) nr. 2201/2003. Den bør dog ikke finde anvendelse på omstødelse af ægteskab. Nærværende forordning bør kun finde anvendelse på opløsning af ægteskab eller lempelse af de ægteskabelige forbindelser. Den lov, der udpeges på grundlag af lovvalgsreglerne i denne forordning bør finde anvendelse på årsagerne til skilsmisse og separation. Præjudicielle spørgsmål, såsom rets- og handleevne og ægteskabets gyldighed eller spørgsmål såsom virkningerne af skilsmisse eller separation på formueforhold, navn, forældreansvar, underholdspligt eller andre accessoriske spørgsmål, bør afgøres efter de gældende lovvalgsregler i den berørte medlemsstat.

Ændring 8

Forslag til forordning Betragtning 10

(10) For klart at afgrænse det geografiske anvendelsesområde for denne forordning skal det fastsættes, hvilke medlemsstater der deltager i det forstærkede samarbejde. (10) For klart at afgrænse det geografiske anvendelsesområde for denne forordning skal det fastsættes, hvilke medlemsstater der deltager i det forstærkede samarbejde i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2 .

Ændring 9

Forslag til forordning Betragtning 10 a (ny)

(10a) Denne forordning bør finde universel anvendelse, således at forstå at forordningens ensartede lovvalgsregler kan udpege loven i en deltagende medlemsstat, loven i en ikke-deltagende medlemsstat eller loven i en stat, der ikke er medlem af Den Europæiske Union.

Ændring 10

Forslag til forordning Betragtning 11

(11) Denne forordning bør finde anvendelse uanset domsmyndighedens art. (11) Denne forordning bør finde anvendelse uanset domsmyndighedens art. En sag bør, hvor det er relevant, anses for at være anlagt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2201/2003.

Ændring 11

Forslag til forordning Betragtning 12

(12) For at give ægtefællerne mulighed for at vælge en lov, som de har tæt tilknytning til, og for at sørge for, at denne lov finder anvendelse på deres skilsmisse- eller separationssag, når de ikke har truffet et sådant valg, bør den lov, som de har tæt tilknytning til, kunne anvendes, også når der ikke er tale om en deltagende medlemsstats lov. Er det en anden medlemsstats lov, der skal anvendes, kan det netværk, der er oprettet ved Rådets beslutning 2001/470/EF af 28. maj 2001 om oprettelse af et europæisk retligt netværk på det civil- og handelsretlige område (5), bistå domstolene og vejlede dem om indholdet af reglerne i fremmed ret. (12) For at give ægtefællerne mulighed for at vælge en lov, som de har tæt tilknytning til, og for at sørge for, at en lov, som de har tæt tilknytning til, finder anvendelse på deres skilsmisse- eller separationssag, når de ikke har truffet et sådant valg, bør den lov, som de har tæt tilknytning til, kunne anvendes, også når der ikke er tale om en deltagende medlemsstats lov. Er det en anden medlemsstats lov, der skal anvendes, vil det netværk, der er oprettet ved Rådets beslutning 2001/470/EF af 28. maj 2001 om oprettelse af et europæisk retligt netværk på det civil- og handelsretlige område (5) , ændret ved beslutning nr. 568/2009/EF af 18. juni 2009 (6) , kunne bistå domstolene og vejlede dem om indholdet af reglerne i fremmed ret.

Ændring 12

Forslag til forordning Betragtning 13

(13) Det kræver både større fleksibilitet og større retssikkerhed at øge borgernes mobilitet. For at nå dette mål bør denne forordning styrke partsautonomien i forbindelse med skilsmisse og separation og give parterne en begrænset mulighed for at vælge, hvilken lov der skal finde anvendelse på deres skilsmisse eller separation. Denne mulighed bør ikke gælde i sager om omstødelse af ægteskab, der hænger nøje sammen med betingelserne for ægteskabets gyldighed, hvorfor der ikke bør gælde partsautonomi. (13) Det kræver både større fleksibilitet og større retssikkerhed at øge borgernes mobilitet. For at nå dette mål bør denne forordning styrke partsautonomien i forbindelse med skilsmisse og separation og give parterne en begrænset mulighed for at vælge, hvilken lov der skal finde anvendelse på deres skilsmisse eller separation.

Ændring 13

Forslag til forordning Betragtning 14

(14) Ægtefællerne bør vælge loven i et land, som de har en særlig tilknytning til, eller loven i domstolslandet som gældende ret for deres skilsmisse- og separation. Den lov, ægtefællerne vælger, skal være i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder som fastsat i traktaterne og i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Muligheden for at vælge, hvilken lov der skal finde anvendelse i forbindelse med skilsmisse og separation, bør ikke skade barnets tarv. (14) Ægtefællerne bør kunne vælge loven i et land, som de har en særlig tilknytning til, eller loven i domstolslandet som gældende ret for deres skilsmisse og separation. Den lov, ægtefællerne vælger, skal være i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder som anerkendt i traktaterne og i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

Ændring 14

Forslag til forordning Betragtning 15

(15) Før ægtefællerne vælger, hvilken lov der skal finde anvendelse, er det vigtigt, at de har adgang til ajourførte oplysninger om de væsentlige aspekter i den nationale ret og EU-retten og procedurerne for skilsmisse og separation. For at sikre en sådan adgang til de relevante oplysninger ajourfører Kommissionen regelmæssigt det offentlige internetbaserede informationssystem, som blev oprettet ved Rådets beslutning 2001/470/EF. (15) Før ægtefællerne vælger, hvilken lov der skal finde anvendelse, er det vigtigt, at de har adgang til ajourførte oplysninger om de væsentlige aspekter i den nationale ret og EU-retten og procedurerne for skilsmisse og separation. For at sikre en sådan adgang til de relevante oplysninger ajourfører Kommissionen regelmæssigt det offentlige internetbaserede informationssystem, som blev oprettet ved beslutning 2001/470/EF, ændret ved beslutning nr. 568/2009/EF .

Ændring 15

Forslag til forordning Betragtning 15 a (ny)

(15a) Kan ægtefællerne ikke nå til enighed om et lovvalg, bør de indlede en mæglingsprocedure omfattende mindst et møde med en autoriseret mægler.

Ændring 16

Forslag til forordning Betragtning 16

(16) Et oplyst valg for begge ægtefællers vedkommende er et grundlæggende princip i denne forordning. Begge ægtefæller bør have et præcist kendskab til de retlige og sociale konsekvenser af lovvalget. Det, at der er mulighed for i fællesskab at foretage lovvalg, bør ikke berøre ægtefællernes rettigheder og ligestilling. I den forbindelse bør de nationale domstole være bevidste om betydningen af, at begge ægtefæller træffer et oplyst valg, hvad angår de retlige konsekvenser af aftalen om lovvalg. (16) Et oplyst valg for ægtefællernes vedkommende er et grundlæggende princip i denne forordning. Begge ægtefæller bør have et præcist kendskab til de retlige og sociale konsekvenser af lovvalget. Det, at der er mulighed for i fællesskab at foretage lovvalg, bør ikke berøre ægtefællernes rettigheder og ligestilling. I den forbindelse bør domstolene i de deltagende medlemsstater være bevidste om betydningen af, at ægtefællerne træffer et oplyst valg, hvad angår de retlige konsekvenser af aftalen om lovvalg.

Ændring 17

Forslag til forordning Betragtning 17

(17) Der bør indføres visse garantier for at sikre, at ægtefællerne er klare over konsekvenserne af deres valg. Aftalen om lovvalg bør i det mindste være indgået skriftligt og være dateret og underskrevet af begge parter. Hvis loven i den deltagende medlemsstat, hvor de to ægtefæller har deres sædvanlige opholdssted, imidlertid indeholder regler om yderligere formelle krav, bør disse regler overholdes. Sådanne yderligere formelle krav kan f.eks. gælde i en deltagende medlemsstat, hvor aftalen skal indføjes i en ægtepagt. (17) Regler om materiel og formel gyldighed bør fastsættes, så det bliver lettere for ægtefællerne at træffe et oplyst valg, og således at deres samtykke respekteres for at sikre retssikkerheden og bedre adgang til retlig prøvelse. For så vidt angår den formelle gyldighed bør der indføres visse garantier for at sikre, at ægtefællerne er klar over konsekvenserne af deres valg. Aftalen om lovvalg bør i det mindste være indgået skriftligt og være dateret og underskrevet af begge parter. Hvis loven i den deltagende medlemsstat, hvor de to ægtefæller har deres sædvanlige opholdssted på tidspunktet for aftalens indgåelse , imidlertid indeholder yderligere formelle krav, bør disse regler overholdes. Sådanne yderligere formelle krav kan f.eks. gælde i en deltagende medlemsstat, hvor aftalen skal indføjes i en ægtepagt. Hvis ægtefællerne på tidspunktet for indgåelsen af aftalen har deres sædvanlige opholdssted i forskellige deltagende medlemsstater, som har forskellige regler om formelle krav, er det tilstrækkeligt at opfylde de formelle krav i en af disse stater. Hvis kun en af ægtefællerne på tidspunktet for aftalens indgåelse har sit sædvanlige opholdssted i en deltagende medlemsstat, hvor der gælder yderligere formelle krav, bør disse regler overholdes.

Ændring 19

Forslag til forordning Betragtning 19

(19) Når der ikke er indgået aftale om lovvalg, bør denne forordning indføre harmoniserede lovvalgsregler baseret på en række principale og subsidiære tilknytningskriterier, der sikrer et tæt bånd mellem ægtefællerne og den omhandlede lov, og som tilgodeser kravet om retssikkerhed og retlig forudsigelighed og forebygger en situation, hvor en af ægtefællerne begærer skilsmisse før den anden for at sikre sig, at sagen behandles efter en bestemt lov, som vedkommende mener i højere grad tilgodeser hans eller hendes interesser. Disse tilknytningskriterier er valgt for at sikre, at skilsmisse- eller separationssagen behandles efter en lov, som ægtefællerne har en tæt tilknytning til, og de er først og fremmest baseret på ægtefællernes sædvanlige opholdssted . (19) Når der ikke er indgået aftale om lovvalg, bør denne forordning indføre harmoniserede lovvalgsregler baseret på en række principale og subsidiære tilknytningskriterier, der sikrer et tæt bånd mellem ægtefællerne og den omhandlede lov, og som tilgodeser kravet om retssikkerhed og retlig forudsigelighed og forebygger en situation, hvor en af ægtefællerne begærer skilsmisse før den anden for at sikre sig, at sagen behandles efter en bestemt lov, som vedkommende mener i højere grad tilgodeser hans eller hendes interesser. Disse tilknytningskriterier bør fastsættes på en sådan måde at det sikres , at skilsmisse- og separationssager behandles efter en lov, som ægtefællerne har tæt tilknytning til.

Ændring 20

Forslag til forordning Betragtning 19 a (ny)

(19a) Når der i denne forordning i forbindelse med anvendelse af en stats lovgivning henvises til nationalitet som tilknytningskriterium, bør spørgsmålet om behandling af sager, hvori der indgår flere nationaliteter, afgøres i overensstemmelse med national lovgivning under fuld overholdelse af Den Europæiske Unions almindelige principper.

Ændring 21

Forslag til forordning Betragtning 19 b (ny)

(19b) Indbringes en anmodning om ændring af separation til skilsmisse for domstolen, og har parterne ikke indgået aftale om lovvalg, bør den lov, der fandt anvendelse på separationen, også anvendes på skilsmissen. En sådan form for kontinuitet vil fremme forudsigeligheden for parterne og styrke retssikkerheden. Hvis den lov, der fandt anvendelse på separationen, ikke giver mulighed for ændring af separation til skilsmisse, bør skilsmissen følge de lovvalgsregler, der gælder, når parterne ikke har indgået aftale om lovvalg. Dette bør ikke forhindre ægtefællerne i at søge om skilsmisse på grundlag af andre regler i denne forordning.

Ændring 22

Forslag til forordning Betragtning 20

(20) I visse situationer, hvor den valgte lov ikke giver mulighed for skilsmisse eller ikke giver en af ægtefællerne lige adgang til skilsmisse eller separation på grund af dennes køn, bør loven i domstolslandet dog finde anvendelse. (20) I visse situationer, hvor den valgte lov ikke giver mulighed for skilsmisse eller ikke giver en af ægtefællerne lige adgang til skilsmisse eller separation på grund af dennes køn, bør loven i domstolslandet dog finde anvendelse. Dette bør imidlertid ikke foregribe ordre public.

Ændring 23

Forslag til forordning Betragtning 21

(21) Når det er begrundet i almene hensyn, bør det i ekstraordinære tilfælde være muligt for de deltagende medlemsstaters domstole at undlade at anvende fremmed ret i en konkret sag, når det ville være klart i strid med ufravigelige retsprincipper i domstolslandet (ordre public) at anvende dem. Domstolene bør imidlertid ikke kunne anvende ordre public-undtagelsen for at undlade at anvende en anden medlemsstats lov, når dette er i strid med Den Europæiske Unions grundlæggende rettigheder, navnlig artikel 21, som forbyder enhver forskelsbehandling. (21) Når det er begrundet i almene hensyn, bør det i ekstraordinære tilfælde være muligt for de deltagende medlemsstaters domstole at undlade at anvende en bestemmelse i fremmed ret i en konkret sag, når det ville være klart i strid med ordre public i domstolslandet at anvende den. Domstolene bør imidlertid ikke kunne anvende ordre public-undtagelsen for at undlade at anvende en bestemmelse i en anden stats lov, når dette er i strid med Den Europæiske Unions grundlæggende rettigheder, navnlig artikel 21, som forbyder enhver forskelsbehandling.

Ændring 24

Forslag til forordning Betragtning 21 a (ny)

(21a) Hvor denne forordning henviser til den omstændighed, at lovgivningen i den deltagende medlemsstat, for hvis domstol sagen indbringes, ikke åbner mulighed for skilsmisse, bør dette fortolkes således, at denne medlemsstats lov slet ikke indeholder begrebet skilsmisse. I dette tilfælde er domstolen ikke forpligtet til at bevilge skilsmisse i kraft af anvendelsen af denne forordning. Hvor denne forordning henviser til den omstændighed, at loven i den deltagende medlemsstat, for hvis domstol sagen indbringes, ikke anser det pågældende ægteskab for at være gyldigt med henblik på en skilsmissesag, bør dette fortolkes sådan, at et sådant ægteskab ikke findes i denne medlemsstats lov. I dette tilfælde er domstolen ikke forpligtet til at bevilge skilsmisse eller kræve separation i kraft af anvendelsen af denne forordning.

Ændring 25

Forslag til forordning Betragtning 22

(22) Da der i nogle stater og deltagende medlemsstater findes flere retssystemer eller regelsæt angående de spørgsmål, som er reguleret af denne forordning, bør det fastsættes, i hvilket omfang bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse i de forskellige territoriale enheder i disse stater og deltagende medlemsstater. (22) Da der i nogle stater og deltagende medlemsstater findes to eller flere retssystemer eller regelsæt angående de spørgsmål, som er reguleret af denne forordning, bør det fastsættes, i hvilket omfang bestemmelserne i denne forordning finder anvendelse i de forskellige territoriale enheder i disse stater og deltagende medlemsstater, eller i hvilket omfang denne forordning finder anvendelse på forskellige personkategorier i disse stater og deltagende medlemsstater .

Ændring 26

Forslag til forordning Betragtning 22 a (ny)

(22a) Findes der ikke regler om lovvalg, bør ægtefæller, der vælger loven i den stat, hvis nationalitet én af dem har, samtidig angive, hvilken territorial enheds lov de er blevet enige om, hvis den stat, hvis lov vælges, består af flere territoriale enheder med hver sit retssystem eller regelsæt angående skilsmisse.

Ændring 29

Forslag til forordning Artikel 1 – stk. 1a (nyt)

1a. Denne forordning finder ikke anvendelse på følgende forhold, selvom de alene rejses som præjudicielle spørgsmål i forbindelse med skilsmisse- eller separationssager: a) fysiske personers retlige status b) eksistensen, gyldigheden eller anerkendelsen af et ægteskab c) omstødelse af et ægteskab d) ægtefællernes navn e) de formueretlige virkninger af ægteskabet f) forældreansvar g) underholdspligt h) båndlæggelse eller arv.

Ændring 30

Forslag til forordning Artikel 1 – stk. 2

2. I denne forordning forstås ved »deltagende medlemsstat« en medlemsstat, der deltager i det forstærkede samarbejde om lovvalgsregler i forbindelse med skilsmisse og separation i medfør af Rådets afgørelse […] af […] om bemyndigelse til et forstærket samarbejde om lovvalgsregler i forbindelse med skilsmisse og separation. 2. I denne forordning forstås ved »deltagende medlemsstat« en medlemsstat, der deltager i det forstærkede samarbejde om lovvalgsregler i forbindelse med skilsmisse og separation i medfør af Rådets afgørelse 2010/405/EU af 12. juli 2010 om bemyndigelse til et forstærket samarbejde om lovvalgsregler i forbindelse med skilsmisse og separation eller i medfør af en afgørelse, som er truffet i overensstemmelse med artikel 331, stk. 1, andet eller tredje afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde .

Ændring 31

Forslag til forordning Artikel 1 a (ny)

Artikel 1a Sammenhæng med forordning (EF) nr. 2201/2003 Denne forordning berører ikke anvendelsen af forordning (EF) nr. 2201/2003.

Ændring 32

Forslag til forordning Artikel 1 b (ny)

Artikel 1b Definition I denne forordning forstås ved »domstol« alle myndigheder i de deltagende medlemsstater med kompetence i spørgsmål, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde.

Ændring 34

Forslag til forordning Artikel 3 – stk. 1 – indledning

1. Ægtefællerne kan ved aftale vælge, hvilken lov der skal finde anvendelse på deres skilsmisse eller separation under forudsætning af, at den valgte lov er i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder, der er fastlagt i traktaterne og i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, og den offentlige orden, og at der er tale om en af følgende love: 1. Ægtefællerne kan ved aftale vælge, hvilken lov der skal finde anvendelse på deres skilsmisse eller separation, under forudsætning af at der er tale om en af følgende love:

Ændring 39

Forslag til forordning Artikel 3 – stk. 3

3. Den i stk. 2 nævnte aftale skal indgås skriftligt, dateres og underskrives af begge ægtefæller. Elektroniske meddelelser, som varigt dokumenterer aftalen, anses for at være skriftlige. Hvis loven i den deltagende medlemsstat, hvor de to ægtefæller har deres sædvanlige opholdssted på tidspunktet for aftalens indgåelse, indeholder yderligere regler om formkrav, finder disse regler dog anvendelse. Hvis ægtefællerne har deres sædvanlige opholdssted i forskellige deltagende medlemsstater, og loven i disse medlemsstater indeholder forskellige regler om formkrav, er aftalen gyldig med hensyn til sin form, hvis den opfylder betingelserne i loven i en af disse stater. 3. Giver loven i domstolslandet mulighed for det, kan ægtefællerne også aftale lovvalget i retten under behandlingen af sagen. Det er da tilstrækkeligt, at lovvalget optages i protokollen ved domstolen i overensstemmelse med loven i domstolslandet.

Ændring 40

Forslag til forordning Artikel 3 – stk. 4

4. Hvis loven i domstolslandet giver mulighed for det, kan ægtefællerne også foretage lovvalget over for domstolen under sagens behandling. Det er da tilstrækkeligt, at lovvalget optages i protokollen ved domstolen i overensstemmelse med loven i domstolslandet. udgår

Ændring 41

Forslag til forordning Artikel 3 a (ny)

Artikel 3a Samtykke og materiel gyldighed 1. Spørgsmål om eksistensen og gyldigheden af en aftale om lovvalg eller en bestemmelse herom er underlagt den lov, der ville finde anvendelse i henhold til denne forordning, hvis aftalen eller bestemmelsen var gyldig. 2. En ægtefælle kan dog, for at godtgøre, at han eller hun ikke har samtykket i aftalen eller bestemmelsen, påberåbe sig loven i det land, hvor han eller hun har sit sædvanlige opholdssted på det tidspunkt, hvor sagen indbringes for en domstol, såfremt det af omstændighederne fremgår, at det ikke ville være rimeligt at bestemme virkningen af hans eller hendes adfærd efter den i stk. 1 angivne lov.

Ændring 42

Forslag til forordning Artikel 3 b (ny)

Artikel 3b Gyldighed med hensyn til form 1. Den i artikel 3, stk. 1 og 2, nævnte aftale skal indgås skriftligt, dateres og underskrives af begge ægtefæller. Elektroniske meddelelser, som varigt dokumenterer aftalen, anses for at være skriftlige. 2. Indeholder loven i den deltagende medlemsstat, hvor ægtefællerne har deres sædvanlige opholdssted på tidspunktet for aftalens indgåelse, yderligere regler om formkrav, finder disse krav dog anvendelse. 3. Har ægtefællerne deres sædvanlige opholdssted i forskellige deltagende medlemsstater på tidspunktet for aftalens indgåelse, og indeholder loven i disse stater forskellige regler om formkrav, er aftalen gyldig med hensyn til sin form, hvis den opfylder betingelserne i loven i en af disse stater. 4. Har kun en af ægtefællerne på tidspunktet for aftalens indgåelse sit sædvanlige opholdssted i en deltagende medlemsstat, og gælder der i denne stat yderligere formkrav for denne type aftale, finder disse krav anvendelse.

Ændring 43

Forslag til forordning Artikel 4 a (ny)

Artikel 4a Ændring af separation til skilsmisse 1. Ved ændring af en separation til skilsmisse behandles skilsmissen efter den lov, der fandt anvendelse på separationen, medmindre parterne har aftalt andet i overensstemmelse med artikel 3. 2. Giver den lov, der fandt anvendelse på separationen, ikke mulighed for ændring af separation til skilsmisse, finder artikel 4 dog anvendelse, medmindre parterne har aftalt andet i overensstemmelse med artikel 3.

Ændring 45

Forslag til forordning Artikel 7 a (ny)

Artikel 7a Forskelle i national lovgivning Intet i denne forordning forpligter domstolene i en deltagende medlemsstat, hvis lovgivning ikke giver mulighed for skilsmisse eller ikke anerkender det pågældende ægteskab med henblik på en skilsmissesag, til at bevilge skilsmisse i kraft af anvendelsen af denne forordning.

Ændring 46

Forslag til forordning Artikel 8

Stater med mere end et retssystem Stater med to eller flere retssystemer - territoriale enheder

1. Omfatter en stat flere territoriale enheder, som hver har sine egne regler om skilsmisse og separation, skal hver territorial enhed anses for en stat ved fastlæggelsen af, hvilken lov der skal anvendes i henhold til denne forordning. 1. Omfatter en stat flere territoriale enheder, som hver har sine egne regler om skilsmisse og separation, skal hver territorial enhed anses for en stat ved fastlæggelsen af, hvilken lov der skal anvendes i henhold til denne forordning. 1a. I forhold til en sådan stat: a) forstås en henvisning til sædvanligt opholdssted på denne stats område som en henvisning til sædvanligt opholdssted på et område, som udgør en territorial enhed i den pågældende stat b) forstås en henvisning til nationalitet som en henvisning til den territoriale enhed, som fastsættes efter den pågældende stats lovgivning, eller i mangel af relevante regler som en henvisning til den territoriale enhed, parterne har valgt, eller i mangel af lovvalg som en henvisning til den territoriale enhed, som ægtefællen eller ægtefællerne har det tætteste tilhørsforhold til.

Ændring 47

Forslag til forordning Artikel 8 a (ny)

Artikel 8a Stater med to eller flere retssystemer - konflikter mellem parterne I forhold til en stat, som har to eller flere retssystemer eller regelsæt, der finder anvendelse på forskellige personkategorier, angående de spørgsmål, som er reguleret af denne forordning, forstås en henvisning til en sådan stats lovgivning som en henvisning til det retssystem, der er bestemt af de gældende regler i den pågældende stat. I mangel af sådanne regler finder det retssystem eller regelsæt, som ægtefællen eller ægtefællerne har det tætteste tilhørsforhold til, anvendelse.

Ændring 48

Forslag til forordning Artikel 8 b (ny)

Artikel 8b Ikke-anvendelse af denne forordning på interne konflikter En deltagende medlemsstat, hvor forskellige retssystemer eller regelsæt finder anvendelse på spørgsmål, som er reguleret af denne forordning, er ikke forpligtet til at anvende denne forordning på lovvalg, der alene skyldes sådanne forskellige retssystemer eller regelsæt.

Ændring 49

Forslag til forordning Artikel 9 – stk. 1 – litra a

a) reglerne om formkrav til aftaler om lovvalg og a) formkravene til aftaler om lovvalg i i henhold til artikel 3b, stk. 2-4 , og

Ændring 51

Forslag til forordning Artikel 10 – stk. 1 – afsnit 2

En aftale om lovvalg, der er indgået i overensstemmelse med lovgivningen i en deltagende medlemsstat inden denne forordnings anvendelsesdato, får dog også virkning, hvis den opfylder betingelserne i artikel 3, stk . 3, første afsnit. En aftale om lovvalg, der er indgået inden denne forordnings anvendelsesdato, får dog også virkning, hvis den er i overensstemmelse med artikel 3a og 3b .

Ændring 52

Forslag til forordning Artikel 11 – stk. 1

1. Denne forordning berører ikke anvendelsen af bilaterale eller multilaterale konventioner, som en eller flere deltagende medlemsstater er part i på tidspunktet for denne forordnings vedtagelse, og som omfatter spørgsmål, der er reguleret af denne forordning, jf . dog de deltagende medlemsstaters forpligtelser i henhold til artikel 351 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. 1. Denne forordning berører ikke anvendelsen af internationale konventioner, som en eller flere deltagende medlemsstater er parter i på tidspunktet for denne forordnings vedtagelse eller på tidspunktet for vedtagelsen af den i artikel 1 , stk. 2, omtalte afgørelse, og som fastsætter lovvalgsregler i skilsmisse- og separationssager .

Ændring 53

Forslag til forordning Artikel 11 – stk. 2

2. Uanset stk. 1 har denne forordning i forholdet mellem de deltagende medlemsstater forrang frem for de konventioner vedrørende spørgsmål omfattet af denne forordning, som de deltagende medlemsstater er parter i . 2. Denne forordning har dog i forbindelserne mellem de deltagende medlemsstater forrang frem for konventioner , der udelukkende er indgået mellem to eller flere medlemsstater, for så vidt sådanne konventioner vedrører områder, der er omfattet af denne forordning.

Ændring 54

Forslag til forordning Artikel 12 – stk. 1

Senest den [ fem år efter denne forordnings anvendelse] forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen af denne forordning. Rapporten ledsages om nødvendigt af forslag om tilpasning . 1. Senest fem år efter denne forordnings ikrafttræden og hvert femte år derefter forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg en rapport om anvendelsen af denne forordning. Rapporten ledsages om nødvendigt af forslag til ændring af denne forordning .

Ændring 55

Forslag til forordning Artikel 12 – stk. 1 a (nyt)

1a. Med henblik herpå meddeler de deltagende medlemsstater Kommissionen relevante oplysninger om deres domstoles anvendelse af denne forordning.

Ændring 56

Forslag til forordning Artikel 13 – stk. 2 a (nyt)