25.11.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af flerårige forsknings- og udviklingsprogrammer 
på miljøområdet (1986-90) 
I. Miljøbeskyttelse 
II. Klimatologi 
III. Større teknologiske risici 
KOM(85)391 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 1. august 1985) 
(85/C 301/01) 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
Side 
Forslag til Rådets afgørelse om tre flerårige forsknings- og udviklingsprogramer på miljøområdet 
(1986-90) .' 1 
I. Miljøbeskyttelse 7 
II. Klimatologi 9 
III. Større teknologiske risici 11 
Udkast til Rådets afgørelse 13 
FORSLAGENE I DETALJER: 
DEL I: Miljøbeskyttelse 35 
— Bilag IA: Programmets videnskabelige indhold 49 
— Bilag IB: De samordnede aktioners videnskabelige og tekniske indhold 58 
— Bilag II: Publikationsliste 63 
— Bilag III: Udtalelse fra Det rådgivende udvalg for Forvaltning og Koordinering (CGC »Miljø 
og Klimatologi«) 70 
Del II: Klimatologi 72 
-— Bilag: Udtalelse fra Det rådgivende udvalg for Forvaltning og Koordinering (CGC »Miljø 
og Klimatologi«) 86 
DEL III: Større teknologiske risici 88 
— Bilag A: Kort beskrivelse af forskningsområderne i afsnit A 102 
— Bilag B: Udtalelse fra Det rådgivende udvalg for Forvaltning og Koordinering (CGC «Miljø 
og Klimatologi«) 112 
Nr. C 301/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.11.85 
A. Indledning 
Bekymring for miljøet kommer nu til udtryk i den 
nationale og internationale politik overalt i verden. 
Medens den Væsentligste bekymring i starten gjalt at 
beskytte mennesker mod forurening og bevare den vilde 
fauna og flora, er man i de seneste år blevet klar over, 
at den økonomiske udvikling på lang sigt er afhængig 
af beskyttelse af miljøets ressourcer. 
Miljøproblemernes internationale omfang anerkendes 
overalt. Det erkendes ligeledes, at videnskab og teknolo­
gi kan hjælpe med til at udjævne kløften mellem økono­
misk politik og miljøpolitik ved på den ene side at skabe 
et sundt grundlag for miljølovgivning og på den anden 
at skaffe de tekniske midler til at afhjælpe eller forebyg­
ge miljøskader. Høje kvalitetsmål for miljøet kan virke­
lig anspore til teknisk innovation og kan bidrage til 
besparelser på energi- og råstofområdet. 
Derfor er samarbejde på fællesskabsplan inden for 
miljøforskning særlig nødvendigt, da der er tale om en 
fælles politik, som hovedsagelig vedrører grænseover­
skridende problemer, for hvilke de to vigtigste instru­
menter er: ensartede lovbestemmelser, såsom normer, 
og incitamenter for udvikling af teknologier. 
Det europæiske Fællesskab har faktisk siden 1972 været 
involveret i miljøforskning, oprindeligt inden for COST 
og derefter gennem programmer, der er blevet udført 
ved Det fælles Forskningscenter og ved kontraktpro­
grammer med omkostningsdeling og samordnede ak­
tioner. 
I 1981 blev disse programmer, undtagen FFC-program-
met, samlet i et sektorbestemt F&cU-program (1981-85) 
på miljøområdet (miljøbeskyttelse og klimatologi). 
De har ført til en lang række resultater, som er værdiful­
de både ud fra et videnskabeligt og et praktisk syns­
punkt, som f.eks. erkendt i rapporten fra det uafhængi­
ge panel, der fik til opgave at vurdere programmerne. 
Resultaterne af den forskning, Fællesskabet finansierer, 
er omtalt i talrige internationale videnskabelige blade. 
Hvor Kommissionen fandt det hensigtsmæssigt, har 
den udgivet særrapporter, som nåede vid udbredelse. 
Forskningsprogrammet på miljøområdet bidrog væ­
sentligt til det videnskabelige grundlag for forskellige 
EF-direktiver og -forslag, der i øjeblikket behandles i 
Rådet. Der er anført detaljer herom ved fremstillingen 
af hvert enkelt program. De i de følgende forelagte forslag sigter mod yderligere 
at udvikle disse forskningsaktiviteter og fastlægge dem 
for perioden 1986-90 i betragtning af: 
— nye forskningsbehov som følge af udviklingen i Det 
europæiske Fællesskabs miljøpolitik og andre sek­
torbestemte politikker, der omfatter miljøproble­
mer, f.eks. områder som sur deposition, giftigt og 
farligt affald, jordbundsbeskyttelse og øget C02 i 
luften, 
— den nye definition af Fællesskabets F&U-politik 
fastlagt i rammeprogrammet for FU&cD, herunder 
begrebet handlingsprogrammer for forskning. 
De indgår i handlingsprogrammet for forskning (RAP) 
på miljøområdet (*). 
B. De europæiske Fællesskabers miljøpolitik 
Fællesskabets miljøpolitik blev fastlagt i 1973 i det 
første handlingsprogram på miljøområdet (*) og be­
kræftet og ajourført i 1977 (2). En yderligere revision af 
denne politik førte til Rådets resolution af 7. februar 
1983 om videreførelse og gennemførelse af en politik 
og et handlingsprogram for De europæiske Fællesskab­
er på miljøområdet (1982 til 1986) (3), hvori der ligeledes 
blev opstillet en liste over prioriterede aktioner. 
Det er indlysende, at miljøforskningen skal falde i tråd 
med målene for Fællesskabets miljøpolitik, for så vidt 
som forskningsbehov udledes heraf, og dette gælder 
ikke blot de kortsigtede mål, men også målene på 
mellemlang og lang sigt. Der lægges derfor vægt på at 
uddybe forbindelserne til denne politik, der er gennem­
ført ved handlingsprogrammet på miljøområdet, som 
hovedsagelig består af en fortegnelse over de miljøpro­
blemer, der er fastlagt på fællesskabsplan, og en ramme 
(*) Udtrykket »handlingsprogram« anvendes ofte i forskellige 
sammenhænge. I dette dokument er der anvendt følgende 
terminologi: 
— »handlingsprogram på miljøområdet« er det juridiske in­
strument (Rådets resolution), der fastlægger De euro­
pæiske Fællesskabers miljøpolitik, 
— »handlingsprogram for forskning på miljøområdet« er 
Kommissionens instrument til forvaltning og koordine­
ring af de forskellige F&cU-programmer (FFC, kontrakt­
forskning, samordnede aktioner) på miljøområdet. For 
nemheds skyld anvendes forkortelsen RAP »miljø«. 
(') EFT nr. C 112 af 20. 12. 1975, s. 1. 
(2) EFT nr. C 139 af 16. 3. 1977, s. 1. 
(3) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/3 
for Fællesskabets aktioner med henblik på at løse disse 
problemer. 
Hovedformålene med Fællesskabets miljøforskning er 
derfor følgende: 
— at skabe et videnskabeligt grundlag for gennemfø­
relsen af Fællesskabets miljøpolitik, 
— at fremme en langsigtet grundforskning af vigtige 
miljøproblemer, 
— at koordinere relevant national forskning på udvalg­
te og egnede områder. 
Der er i hvert enkelt programforslag anført en nøjere 
fastlæggelse af disse og andre mål. 
I denne sammenhæng svarer de foreslåede programmer 
til målene for handlingsprogrammet på miljøområdet 
således: 
— miljøbeskyttelsesprogrammet omhandler de fleste 
politiske mål på kort og mellemlang sigt i hand­
lingsprogrammet, for så vidt som de indebærer 
forskningsbehov, 
— klimatologiprogrammet omfatter virkningerne af 
menneskets aktiviteter på klimaet, såsom øgede 
COz-niveauer som følge af fyring med fossilt brænd­
sel og skovrydning, og klimaets indvirkning på na­
turressourcerne, hvortil der henvises i handlingspro­
grammet på miljøområdet, 
— programet for større teknologiske risici omhandler 
primært spørgsmål, der ligger bag direktivet om 
større uheldsrisici i forbindelse med visse industriel­
le aktiviteter. 
Som anført ovenfor fastlægges der i handlingsprogram­
met på miljøområdet en række prioriterede aktioner; 
der lægges selvfølgelig vægt på de samme emner i 
forskningsprogrammerne, og der henvises om nødven­
digt specielt hertil i forslagene. 
Desuden tager forskningsprogrammerne hensyn til revi­
sionen af handlingsprogrammet på miljøområdet for 
perioden 1987-90, der i øjeblikket er under udarbejdelse. 
C. Fællesskabets rammeprogram for videnskab*og tek­
nologi 
I Rådets resolution af 25. juli 1983 om rammeprogram­
mer for Fællesskabets aktiviteter inden for forskning, 
.(*) EFT nr. C 208 af 4. 8. 1983, s. 1. udvikling og demonstration og om det første ramme­
program for 1984-87 (x) blev der fastlagt syv mål og de 
tilsvarende videnskabelige og tekniske emner. De 
følgende forslag er hovedsagelig begrundet i det mål, 
der vedrører forbedring af leve- og arbejdsvilkår: 
— forbedring af sikkerheden og sundhedsbeskyttelsen, 
— miljøbeskyttelse. 
De vil bidrage væsentligt til alle andre mål. Selv om det 
er vanskeligt og i et vist omfang kun en vilkårlig afgørel­
se at anføre de foreslåede programmers relative bidrag 
til de forskellige mål i rammeprogrammet, skønner 
Kommissionens tjenestegrene, at fordelingen stort set 
bliver således: 
Fællesskabets mål 
Forbedring af leve- og ar­
bejdsvilkår 
Fremme af landbrugets kon­
kurrenceevne 
Fremme af industriens kon­
kurrenceevne 
Bedre forvaltning af råstoffer 
Bedre forvaltning af energi­
ressourcer 
Styrkelse af udviklingsbi­
standen Omtrentlige bidrag i % 
Miljø-
beskyt-
10 
10 
5 
5 
70 S 
20 
20 
60 logiske 
20 
80 I alt 
10 
10 
2,5 
2,5 
5 
70 
Resolutionen om rammeprogrammet anfører fire ud­
vælgelseskriterier, der skal tages i betragtning ved fast­
læggelse af Fællesskabets specifikke F&U-programmer; 
tre af disse kriterier gælder for de foreslåede program­
mer af følgende grunde: 
— på grund af Fællesskabets forskriftsmæssige beføjel­
ser i miljøspørgsmål vil en fælles forskningsindsats 
til opbakning af Fællesskabets forskrifter klart give 
finansielle fordele, 
— mange miljøspørgsmål er grænseoverskridende og 
involverer derfor forskning i større geografisk måle­
stok, 
Nr. C 301/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
— miljøbestemmelsernes indflydelse på varers fri om­
sætning kræver udvikling af ensartede normer, fæl­
les vurderingsprocedure osv., hvortil de foreslåede 
programmer vil give et videnskabeligt grundlag. 
D. Handlingsprogrammet for forskning (RAP) på mil­
jøområdet 
Kommissionen erklærede i sit forslag til ramepro­
gram (]), at den med henblik på gennemførelse heraf 
ville anvende handlingsprogrammer for forskning som 
et redskab til at forbedre forvaltningen af dens specifik­
ke FU&D-programmer. 
RAP »miljø« dækker følgende forslag til F&U-pro-
grammer: 
— miljøbeskyttelse (kontraktforskning, samordnede 
aktioner og koordinering), 
— klimatologi (kontraktforskning og koordinering), 
— større teknologiske risici (kontraktforskning og 
koordinering), 
sammen med relevante sektorbestemte programmer for 
FFC (1984-87): 
— miljøbeskyttelse, 
— industriel risiko, 
— teledetektion. 
Med disse forslag gøres der en indsats for at øge 
sammenhængen mellem de forskellige dele af RAP 
»miljø«; således er forslaget til F&U-programmet for 
miljøbeskyttelse udformet til at modsvare FFC pro­
gram på det tilsvarende område, og det vil blive supple­
ret af dele af FFC aktiviteter vedrørende teledetektion, 
som i sig selv ikke svarer til noget mål, men til anvendel­
se af nye teknikker i forbindelse med forskellige miljø­
mæssige og landbrugsmæssige problemer. Den nye ak­
tion for større teknologiske risici supplerer og udvider 
FFC-programmet for industriel risiko. 
Forskningsaktiviteterne inden for RAP »miljø« suple-
rers af et demonstrationsprogram, der er fastlagt i Rå­
dets resolution om fællesskabsaktioner på miljøområ­
det (ACE) af 28. juni 1984, hovedsagelig på området 
»rene teknologier« (2). 
Der er ligeledes nære forbindelser til andre forsknings­
programmer, navnlig F&U-programmet »Anvendelse 
af by- og industriaffald«, som er en del af RAP »materi­
aler og materialeteknologi«. 
Nedenfor gives et resumé af de tre programmers mål, 
begrundelse og videnskabelig/tekniske indhold. 
(!) Dok. KOM(83) 260 endelig udg. 
(2) EFTnr. 176 af 3. 7. 1984, s. 1. E. Gennemførelse 
Programmerne vil blive gennemført på fire måder: 
a) kontrakter med omkostningsdeling indgået med 
forskningsorganer, universiteter og industrien: der 
vil blive foretrukket tværnationale projekter, som 
kan udføres under en enkelt eller en række indbyr­
des forbudne kontrakter; indkaldelsen af forslag vil 
så præcist som muligt anføre målet for hvert enkelt 
projekt, der vil vedrøre et af forskningsområderne 
og -emnerne anført i programforslagene; en del 
af støtten vil imidlertid blive forbeholdt originale 
forslag, der fremsættes enkeltvis; 
b) koordinering, enten ved formelle samordnede aktio­
ner inden for egnede forskningsområder hvor en 
betydelig del af forskningen foregår på nationalt 
plan, eller ved ad hoc-arrangementer med forsk­
ningsinstitutter i medlemsstaterne, når dette giver 
fællesskabsforskningen fordele; 
c) »katalytiske« aktiviteter, der består af workshops, 
vurderingsundersøgelser osv.; 
d) uddannelsesaktiviteter (forskningsstipendier — (før 
og efter doktorgraden), udveksling af videnskabs­
folk, osv.). 
På grund af programmernes art vil der blive opfordret 
til internationalt samarbejde, navnlig inden for COST-
rammerne. 
Kommissionen vil forvalte programmerne med hjælp 
fra Det rådgivende udvalg for Forvaltning og Koordine­
ring (CGC »Miljø og Klimatologi«). 
F. Finansiering og personale 
For en femårsperiode (1986-90) anmodes der om følgen­
de finansielle tildelinger: 
— miljøbeskyttelse (kontraktforsk­
ning, samordnede aktioner og 
koordinering) 65 mio ECU 
— klimatologi (kontraktforskning og 
koordinering) 25 mio ECU 
— større teknologiske risici (kon­
traktforskning og koordinering) 15 mio ECU 
i alt 105 mio ECU 
Ved disse tildelinger er der taget hensyn til: 
— Fællesskabets udvidelse fra 1986, 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/5 
— indlemmelse af uddannelsesaktiviteter, der hidtil er 
blevet finansieret over er særligt budget. 
Ud over disse beløb er der ikke planlagt nogen betydelig 
stigning,i bevillingerne til miljøbeskyttelsesprogrammet 
over finansieringsniveauet for 1984-85-perioden (efter 
revisionen af det tredje program), skønt der er tilføjet 
nye aktiviteter. Dette kan kun klares ved at lægge 
vægten fra kontraktforskning over på koordinering og 
samordnede aktioner på nogle områder, hvilket kun 
medfører en mindre stigning i personalebehovet. 
Foruden de ovenfor anførte grunde tager bevillingerne 
til klimatologiprogrammet hensyn til de omkostninger, 
der kræves til at øge modelopstillingskapaciteten, navn­
lig på grund af de sæsonmæssige (tre til seks måneder) 
prognoser for det europæiske klima, til analyse og 
anvendelse af satellitdata og til fastlæggelse af forskning 
vedrørende de klimatiske følger af øget C02. 
Bevillingerne til programmet for større teknologiske 
risici afspejler kun de oprindelige aktiviteter. Dette pro­
gram omfatter naturligt et meget stort antal videnska­
belige, teknologiske og forskriftsmæssige/politiske ori­
enterede emner. En stor del af aktiviteterne udgøres af 
relevant forsøgsarbejde og modelopstilling. 
Strukturen og finansieringen af hele RAP »miljø« er 
vist i følgende tabel: 
Miljøbeskyttelse 
Klimatologi 
Teledetektion 
Industriel risiko (stør­
re teknologiske risici) Kontrakt­
forskning 
1986-90 
60,45 (43,3) (!) 
25,0 (8,0) (]) 
— 
15,0 (OK1) Samordnede 
aktioner 
1986-90 
4,55 (3,2)0) 
— 
— 
— FFC 
1984-87 
(2) 
48,2(3) 
— 
29,0(3) 
21,5(3) 
Der anmodes om et personale på 27 ansatte til at 
forvalte de nye programmer, underopdelt således: 
— miljøbeskyttelse 17(13)(1) 
— klimatologi 6 (3) (*) 
— større teknologiske risici 4 (0) (*) 
i alt 27 
(') Tilsvarende bevillinger for 1981-85. 
(2) Vedtaget program. 
(3) ECU i 1983-værdi. G. De tre programmer i hovedtræk 
I. MILJØBESKYTTELSE 
Forslaget vedrører Fællesskabets fjerde F&U-program 
for miljøbeskyttelse (1986-90), som dækker kontrakt­
forskning og samordnede aktioner. Det foreslåede pro­
gram er en logisk videreførelse af det nuværende pro­
gram (1981-85), idet der er taget hensyn til nye forsk­
ningsbehov fastlagt efter en omhyggelig analyse af fore­
gående programmers resultater og af behov udledt af 
gennemførelsen af Fællesskabets miljøpolitik. 
Programmet udgør hovedbestanddelen af RAP »miljø« 
og er nøje forbundet med miljøforskningen ved Det 
fælles Forskningscenter såvel som med andre fælles-
skabsforskningsprogrammer (klimatologi, udnyttelse af 
affald osv.). 
Hovedformålet med programmet er at bidrage til det 
videnskabelige grundlag for gennemførelse af Fæl­
lesskabets miljøpolitik (handlingsprogrammet på miljø­
området) ved at tilvejebringe den specifikke viden, der 
på kort og mellemlang sigt kræves for dens gennemfø­
relse. Programmet omfatter imidlertid også mere lang­
sigtede miljøproblemer med henblik på udvikling af en 
forebyggende og foregribende politik. Der vil blive lagt 
vægt på at fremme koordinering på fællesskabsplan 
af nationale forskningsaktiviteter ved at fostre fælles 
projekter, ved at gennemføre samordnede aktioner og 
ved mindre formelle samarbejdsformer. Et yderligere 
led i programmet er fremme af uddannelse inden for 
miljøvidenskab. 
Programmet vil bidrage væsentligt til de fleste andre 
mål i Fællesskabets F&U, som fastlagt i Fællesskabets 
rammeprogram for FU&D. 
Programmet dækker forskning inden for: 
— forurenende stoffers indvirkning på sundheden, 
— forurenende stoffers økologiske virkninger, dvs. 
virkninger på andre mål end mennesket, 
— vurdering af kemikalier, navnlig forbedring af af-
prøvningsmetoder, 
— luftkvalitet, herunder luftforureningens indflydelse 
på land- (f.eks. skove) og vandøkosystemer, 
— vandkvalitet rettet mod beskyttelse af ferskvands-, 
flodmundings- og havmiljøet, 
— jordkvalitet med henblik på en integreret frem­
gangsmåde for beskyttelse af jorden, 
Nr. C 301/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
— forskning i støj, 
— forskning i økosystemer, hovedsagelig med henblik 
på erhvervelse af grundviden om økosystemers dy­
namik og deres sårbarhed, 
— forskning i affald med vægten lagt på behandling 
af giftigt og farligt affald og genanvendelse, 
— mindskelse af forurening ved hjælp af »rene« og 
avancerede nedbringelsesteknologier. 
Programmet vil blive gennemført delvis ved kontrakt­
forskning og koordinering, delvis ved samordnede ak­
tioner. Ud over videreførelse af fem igangværende sam­
ordnede aktioner: 
— luftforureningens indflydelse på land- og vandøko­
systemer, 
— luftforurenede stoffers fysisk-kemiske adfærd, 
— forurenenede organiske mikrostoffer i vandmiljøet, 
— behandling og anvendelse af slam, 
— bentisk kystøkologi, 
foreslås der to nye samordnede aktioner: 
— indeluftens kvalitet og dens virkning for mennesket, 
— beskyttelse af fugle. 
Programmet indeholder ligeledes mulighed for at udvide 
laboratorie- og markforskning til evaluering med hen­
blik på at fastlægge et konsolideret videnskabeligt 
grundlag for miljølovgivning og -forvaltning. 
Forslaget indeholder mulighed for at associere interesse­
rede ikke-medlemsstater, navnlig inden for COST-
rammen. 
De nødvendige bevillinger til at gennemføre program­
met for femårsperioden anslås til 65 mio ECU, hvoraf 
4,55 mio ECU er øremærket til forvaltning af samord­
nede aktioner. Der kræves til gennemførelsen et perso­
nale på i alt 17 ansatte (10 A, 2 B og 5 C). 
II. KLIMATOLOGI 
Det første klimatologiprogram (1981-85) under 
handlingsprogrammet vedrørende miljø foreslås over­
ført til det andet program (1986-90), der skal indgå som 
element i De europæiske Fællesskabers miljøpolitik, det 
erklærede mål for denne politik er vedvarende udnyttel­
se og rationel forvaltning af klimaafhængige ressourcer. Som en af de vigtigste komponenter i miljøet omkring 
mennesket er klimaet den faktor, som kvaliteten og 
kvantiteten af vore vandressourcer, vore høstudbytter, 
vore behov for energi og beskyttelse mod vejrliget, i 
sidste instans afhænger af. Det er således ikke nødven­
digt at understrege den økonomiske betydning af den 
viden, vi måtte opnå om klimaet. Klimaet er i sagens 
natur omskifteligt, og stigningen i CCK-indholdet i at­
mosfæren hovedsagelig som følge ar afbrænding af 
fossilt brændstof kan medføre en risiko for større klima­
forandringer. Det er derfor bydende nødvendigt at få 
en bedre forståelse af klimaet og af klimaforandringers 
virkninger på ressourcerne. 
Som det første program har vist, kræver de klimatiske 
problemers komplekse og grænseoverskridende karak­
ter løsninger på tværs af forskningsdiscipliner samt et 
internationalt samarbejde, som kun et fællesskabspro­
gram kan sikre. 
Et af de vigtigste resultater af det europæiske program 
ville så være at opnå en europæisk og selvstændig 
holdning til de alvorlige problemer, som klimaet og 
dets vekselvirkninger med mennesket indebærer i vor 
tidsalder. 
Programmet består af følgende tre forskningsområder: 
1. KLIMAETS FYSISKE GRUNDLAG 
1.1. Tidligere klimaer og klimaændringer. 
1.2. Klimatologisk signifikante processer. 
1.3. Opstilling af modeller over europæiske klimaer 
samt forudsigelser i global sammenhæng. 
1.4. Sæsonmæssige (tre til seks måneder) forudsigel­
ser vedrørende elementer af de europæiske kli­
maer. 
2. KLIMAETS FØLSOMHED 
Undersøgelser vedrørende de indvirkninger, som 
menneskets aktiviteter kan få på klimaet, især i 
Europa, vil blive prioriteret. 
2.1. De klimatiske virkninger af ændringer i atmos­
færens sammensætning, med særlig vægt på 
akkumuleringen af carbondioxid. 
2.2. De klimatiske virkninger af ændringer i jord­
overfladens beskaffenhed. 
2.3. Tidlig påvisning af klimaændringer. 
3. KLIMATISKE VIRKNINGER 
3.1. Virkninger af klimaændringer eller -svingninger 
på landressourcer, herunder jordbund og øko­
systemer, med særlig vægt på problemer om­
kring ørkendannelse. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/7 
3.2. Virkninger af klimaændringer eller -svingninger 
på de europæiske vandressourcer, herunder ud­
vikling af klimamodeller med henblik på be­
dømmelse og prognosticering heraf. 
3.3. Den europæiske vegetations fotosyntetiske re­
aktion på et stigende indhold af carbondioxid i 
atmosfæren. 
3.4. Virkninger af klimaændringer eller -svingninger 
på havressourcer og fiskeri. 
3.5. Anvendelse af viden om klimaforhold til bedre 
forvaltning af land- og vandressourcer. 
3.6. Klimatologiske anomaliers årsager, mekanismer 
og virkninger og ekstreme eller pludselige begi­
venheder, med henblik på begrænsning af men­
neskelige og materielle tab. 
Ud over kontraktforskningen vil der ifølge programmet 
blive gjort en indsats for at samordne de igangværende 
forskningsaktiviteter i EF-medlemsstaterne. 
De nødvendige bevillinger til at gennemføre program­
met for femårsperioden anslås til 25 mio ECU, og 
behovet for personale er sat til seks. 
III. STØRRE TEKNOLOGISKE RISICI 
Dette nye program tager først og fremmest sigte på 
øget forståelse, forebyggelse og afbødning af alvorlige 
industrielle og transport-relaterede uheld, hvori kemi­
ske og petrokemiske produkter er involveret; af nylige 
eksempler kan nævnes Bantry Bay, Mexico City, Bhopal 
osv. I de fleste tilfælde er der tale om uheld, hvori store 
mængder af brandbare, højreaktive eller giftige stoffer 
er involveret. Andre større risici (natur-/miljørisici, høj-
eksplosive stoffer) eller andre farlige aktiviteter (mine­
drift, persontransport, kernekraft) er ikke medtaget i 
dette program. 
Der er flere vigtige årsager til, at der er behov for en 
aktion på fællesskabsplan med henblik på forskning 
og lovgivning på dette område. De meget alvorlige 
problemer er fælles for hele den europæiske kemiske/ 
petrokemiske sektor, som klart fremviser transnationale 
aspekter. Forskningen på dette område er kostbar og 
kompleks, hvorfor der er brug for en samlet udnyttelse 
af de til rådighed værende ressourcer og sagkundskaber. 
Med henblik på gennemførelse af Rådets direktiv om 
risikoen for større uheld i forbindelse med en række 
industrielle aktiviteter er det endelig mål, at der udvikles 
fælles gensidigt anerkendte forudsigelses- eller lov-
givningsværktøjer til forebyggelse og afhjælpning af 
større teknologiske risici. 
Dette program er et led i denne mere bredt anlagte 
fællesskabsaktion, som omfatter igangværende forsk­
ning ved FFC (området »industriel risiko« under handlingsprogrammet vedrørende miljøforskning), ak­
tiviteter i andre generaldirektorater og udveksling af 
informationsplaner. Programmet omfatter flere af em­
neområderne og emnerne i rammeprogrammet, f.eks. 
vedrørende leve- og arbejdsvilkår, industriel konkurren­
cedygtighed og forvaltning af energiressourcer. 
Programmets tre sektorbestemte formål er: at forbedre 
det videnskabelige grundlag for risikoanalyse; at 
forbedre eller erstatte farlige processer/teknologier; at 
tage hensyn til den menneskelige, geografiske kontekst 
og til sandsynligheden for katastrofer. I overensstem­
melse hermed er det videnskabelige og tekniske indhold 
opdelt på følgende måde: 
Område A —•- Fysiske og kemiske fænomener og af­
bødning af konsekvenserne af uheld, 
hvilket omfatter: 
— aspekter vedrørende kildebegrebet, 
— spredning i luften af fortættede, kolde skyer, 
— forbrænding af brandbare/eksplosive skyer, 
— lufttrykbølgespredning og interaktioner, spræng­
stykker, indesluttede eksplosioner, 
— katastrofebrande, ildkugler, storbrande, 
' — løbske reaktioner, 
— spredning af giftige stoffer, ekslusive toksikologi, 
— støveksplosioner, fysiske aspekter og trykudligning. 
De anførte områder er nært indbyrdes forbundet og 
kræver forsøg i stor målestok, simulering i lille målestok 
og teoretisk modellering. Område A prioriteres højt fra 
starten eftersom problemerne her er veldefinerede. 
Område B — Teknologiske aspekter, der omfatter: 
— de eksisterende teknologiers sikkerhed og pålidelig­
hed, forbedring heraf, 
— alternative, sikrere teknologier og processer, 
— udstyr til opdagelse/afhjælpning af meget farlige 
situationer. 
Inden for område B er der behov for konkret deltagelse 
fra industriens side. 
Område C — Risikovurdering og -styring, som om­
fatter: 
— risikoanalyse og uheldsforebyggelse: risikokortlæg­
ning, risikoaggregater, cost/benefit ved sikkerhed i 
komplekse systemer, menneskelige faktorer, offent­
lighedens holdning til sådanne risici, udvikling af 
ekspertsystemer, sandsynlighedsanalyser, 
Nr. C 301/8 , De Europæiske Fællesskabers Tidende ' 25. 11. 85 
— styring af uheld: nødforanstaltninger, befolkningens 
adfærd, nødhjælpsplaner. 
Flere af disse aspekter behandles ligeledes i FFC-pro-
grammet vedrørende industriel risiko. 
Forskellige tværgående undersøgelser, der skal iværk­
sættes i begyndelsen af programmet, vil kunne medvirke 
til at påvise forbindelser og påvirkninger mellem de 
forskellige områder og orientere valget af forsknings­
områder og -emner inden for område B og C. F.eks. inden for følgende emner: transport af farlige stoffer i 
bulk; farlige produktionskredsløb (pesticider), hvori der 
er involveret stærkt giftige stoffer. 
Gennemførelsen vil finde sted på grundlag af: kontrak­
ter med omkostningsdeling, hvor der lægges vægt på 
tværnationale projekter; tværgående undersøgelser; 
samordningsaktioner. 
Til gennemførelsen af programmet over den femårige 
periode regnes der med en bevilling på 15 mio ECU og 
et personale på fire ansatte. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/9 
Forslag til Rådets afgørelse om vedtagelse af flerårige forsknings- og udviklingsprogrammer 
på miljøområdet (1986-90) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 235, Udvalget for videnskabelig og teknisk Forskning 
(CREST) har afgivet udtalelse om Kommissionens for­
slag — 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og 
sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Fællesskabet har i henhold til traktatens artikel 2 bl.a. 
til opgave at fremme en harmonisk udvikling i Fæl­
lesskabet som helhed og en hurtigere højnelse af leve­
standarden; 
Rådet har i sin resolution af 7. februar 1983 (*) godkendt 
mål og principper for en politik og et handlingsprogram 
for Fællesskabet på miljøområdet samt en generel be­
skrivelse af de projekter, der skal iværksættes på fælles­
skabsplan; 
i denne resolution udtale Rådet, at en af Det europæiske 
økonomiske Fællesskabs grundlæggende opgaver er at 
fremme en harmonisk udvikling af den økonomiske 
virksomhed samt en varig og afbalanceret ekspansion, 
hvilket vil være utænkeligt uden en så sparsom anven­
delse som muligt af miljøets naturressourcer; 
Det europæiske Råd understregede på Stuttgart-mødet 
den 17. til 19. juni 1983, at der er et påtrængende behov 
for at fremskynde og udbygge de foranstaltninger, der 
træffes på nationalt, fællesskabs- og internationalt plan 
for at bekæmpe miljøforureningen. 
Rådet vedtog i sin resolution af 25. juli 1983 et første 
rammeprogram for Fællesskabets aktiviteter inden for 
forskning, udvikling og demonstration (2); 
Fællesskabets forskning på miljø- og klimatologiområ­
det har bidraget og vil bidrage effektivt til gennemførel­
sen af denne politik og handlingsprogrammet på miljø­
området; 
Traktaten indeholder ikke den fornødne særlige hjem­
mel hertil; 
0) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1. 
(2) EFT nr. C 208 af 4. 8. 1983, s. 1. Artikel 1 
1. De i bilaget anførte forsknings- og udviklingspro­
grammer for Det europæiske økonomiske Fællesskab 
vedtages på miljøområdet (miljøbeskyttelse, klimatolo­
gi og større teknologiske risici) for en periode af fem 
år fra den 1. januar 1986. 
2. Programmerne omfatter kontraktforskning med 
omkostningsdeling, samordnede aktioner, koordinering 
og uddannelsesaktiviteter som anført i bilaget. 
Artikel 2 
De midler, der skønnes nødvendige for gennemførelsen 
af programmerne, beløber sig til 105 mio ECU, herunder 
udgifter til 27 ansatte, og de fordeles således: 
— miljøbeskyttelse: 65 mio ECU, 17 ansatte, 
— klimatologi: 25 mio ECU, 6 ansatte, 
— større teknologiske risici: 15 mio ECU, 4 ansatte. 
Artikel 3 
Programmerne optages til fornyet behandling i løbet af 
det tredje år. Denne behandling kan føre til en revision 
af programmet med virkning fra begyndelsen af det 
fjerde år i overensstemmelse med hensigtmæssige frem­
gangsmåder og efter høring af det i artikel 4 omhandle­
de udvalg. Rådet og Europa-Parlamentet underrettes 
om resultatet af denne fornyede behandling. 
Artikel 4 
Kommissionen drager omsorg for programmets 
gennemførelse. Den bistås ved udførelsen af sine opga­
ver af Det rådgivende udvalg for Forvaltning og Koordi­
nering (CGC »Miljø og Klimatologi«). 
Nr. C 301/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
Dette udvalgs kommissorium og sammensætning fast­
lægges i overensstemmelse med Rådets afgørelse 84/ 
338/Euratom, EKSF, EØF af 29. juni 1984 om strukturer 
og procedurer ved forvaltning og koordinering af Fæl­
lesskabets forsknings-, udviklings- og demonstra­
tionsaktiviteter (1). 
Artikel 5 
1. For så vidt angår samordnede aktioner udveksler 
de deltagende medlemsstater og Fællesskabet i overens­
stemmelse med en fremgangsmåde, der fastlægges af 
Kommissionen efter høring af det i artikel 4 nævnte 
udvalg, regelmæssigt alle nyttige oplysninger vedrøren­
de gennemførelsen af den forskning, der er omfattet af 
vedkommende aktiviteter. 
De deltagende medlemsstater fremsender til Kommis­
sionen alle de oplysninger, der er nødvendige for koor­
dineringen. De bestræber sig endvidere på at give Kom­
missionen oplysninger vedrørende lignende forskning, 
som organisationer, der ikke henhører under deres myn­
dighed, planlægger eller udfører. 
Alle oplysninger betragtes som fortrolige, hvis den med­
delende medlemsstat anmoder herom. 
2. Når programmet er afsluttet, sender Kommissio­
nen efter høring af det udvalg, der er nævnt i artikel 4, 
til medlemsstaterne og Europa-Parlamentet en sammen­
fattende rapport om de samordnede aktioners gennem­
førelse og resultater. Den offentliggør denne rapport seks måneder efter, 
at den er sendt til medlemsstaterne, med mindre en 
medlemsstat modsætter sig dette. I sidstnævnte tilfælde 
sendes rapporten i forståelse med nævnte udvalg kun 
til de institutioner og virksomheder, som anmoder 
herom, og hvis forsknings- eller produktionsaktiviteter 
berettiger til at få adgang til de forskningsresultater, 
der er opnået i forbindelse med de samordnede aktioner. 
Kommissionen træffer de fornødne foranstaltninger 
med henblik på, at rapporten forbliver fortrolig og ikke 
videregives til tredjemand. 
Artikel 6 
1. I henhold til traktatens artikel 228 kan Rådet 
indgå aftaler med tredjelande, navnlig med dem, der 
deltager i det europæiske samarbejde om videnskabelig 
og teknisk forskning (COST), med henblik på fuldstæn­
dig eller delvis associering hvad angår programmerne. 
2. Kommissionen bemyndiges til at føre forhandlin­
ger om de i stk. 1 nævnte aftaler. 
Aftaler med tredjelande, der deltager i COST, forhand­
les i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 
18. juli 1978 vedrørende det europæiske samarbejde om 
videnskabelig og teknisk forskning (COST) (2). 
i1) EFT nr. L 177 af 4. 7. 1984, s. 25. (2) EFT nr. C 100 af 21. 4. 1979, s. 1. 
BILAG 
DEL I 
MILJØBESKYTTELSE 
Programmets videnskabelige indhold 
1. Forurenende stoffers indvirkning på sundheden: 
— kroniske og sene virkninger ved lave eksponeringsniveauer og tidlige indikatorer for sundheds-
virkninger, 
— epidemiologi og eksponeringstendenser. 
2. Forurenende stoffers økologiske virkninger: 
— virkninger på sårbare økologisk betydningsfulde arter, 
— virkninger på økosystemer. 
Vurdering af kemikalier: 
— udvikling og vurdering af afprøvningsprocedurer, 
— erstatning for anvendelse af hvirveldyr til toksicitetsafprøvning, 
— forholdet struktur/aktivitet (SAR), 
— evaluering af kemikalier. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/11 
4. Luftkvalitet: 
:— forurenende stoffer — analyse, kilder, transport, omdannelse og deposition, 
— luftforureningens indvirkning på det naturlige miljø, 
— luftforureningens virkning på materialer, 
— kemiske processer i stratosfæren, 
— teledetektionsteknikker, 
— indeluftens kvalitet. 
5. Vandkvalitet: 
— analysemetoder, 
— biotisk og abiotisk nedbrydning af forurenende stoffer, 
— eutrofiering, 
— teledetektionsteknikker. 
6. Jordbundens kvalitet: 
— analysemetoder, 
— forurenende stoffers adfærd i jordbunden, 
—- virkningerne af forurenende stoffer på jordbunden, 
— virkningerne af land- og skovbrug på jordbundens kvalitet. 
7. Støjforskning: 
— støjs indflydelse på hjerte-karsystemet, 
— sammenligning mellem virkningerne af impulsstøj og af langvarig støj, 
— synergi mellem støj og vibrationer. 
8. Forskning i økosystemer: 
— grundforskning vedrørende økosystemers funktion, 
— virkninger af landbrug og byudvikling på økosystemer, tab af artsforskellighed, 
— miljøorienteret oceanografi, 
— biogeokemiske kredsløb, 
— dyre- og plantebeskyttelse. 
9. Forskning vedrørende affald: 
— affaldsforvaltning, 
— organisk affald, 
— giftigt og farligt affald, 
— gamle lossepladser. 
10. Forureningsbekæmpelse: 
— avancerede bekæmpelsesteknologier, 
— rene teknologier. 
11. Det videnskabelige grundlag for miljølovgivning og -forvaltning. 
Samordnede aktioner 
På følgende områder vil der inden for det videnskabelige program blive gennemført samordnede aktioner: 
1. Luftforureningens indflydelse på land- og vandøkosystemer. 
2. Luftforurenende stoffers fysisk-kemiske adfærd. 
3. Forurenende organiske mikrostoffer i vandmiljø. 
4. Behandling og anvendelse af slam fra rensningsanlæg. 
5. Bentisk kystøkologi. 
6. Indeluftens kvalitet og dens indvirkning på mennesker. 
7. Beskyttelse af fugle. 
Nr. C 301/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
• DEL II 
KLIMATOLOGI 
Programmets videnskabelige indhold 
1. KLIMAETS FYSISKE GRUNDLAG 
1.1. Tidligere klimaer og klimaændringer. 
1.2. Klimatologisk signifikante processer. 
1.3. Opstilling af modeller over europæiske klimaer samt forudsigelser i global sammenhæng. 
1.4. Undersøgelser vedrørende gennemførligheden af sæsonmæssige (tre til seks måneder) forudsigelser 
om de europæiske klimaer. 
2. KLIMAETS FØLSOMHED 
2.1. Ændringer i atmosfærens sammensætning. 
2.1.1. De klimatiske virkninger af en akkumulering af C02-
2.1.2. Aspekter vedrørende det globale carbonkredsløb af interesse for klimaforudsigelser. 
2.1.3. Klimatiske virkninger af andre sporgasser. 
2.2. De klimatiske virkninger af ændringer i jordoverfladens beskaffenhed. 
2.3. Tidlig påvisning af klimaændringer (identifikation og måling af parametre, der kan anvendes 
som tidlige indikatorer for klimaændringer. Forbedring af teknikker til påvisning af signalet over 
baggrundsniveauet). 
3. KLIMATISKE VIRKNINGER 
3.1. Virkninger af klimaændringer eller -svingninger på landressourcer, herunder jordbund og økosyste­
mer, med særlig vægt på problemer omkring ørkendannelse. 
3.2. Virkninger af klimaændringer på de europæiske vandressourcer, herunder udvikling af klimamodeller 
med henblik på bedømmelse og prognosticering. 
3.3. Den europæiske vegetations fotosyntetiske reaktion på et stigende indhold af C02 i atmosfæren i 
forbindelse med klimaændringer. 
3.4. Virkninger af klimaændringer på havressourcer og fiskeri. 
3.5. Anvendelse af viden om klimaforhold til bedre forvaltning af land- og vandressourcer. 
3.6. Klimatologiske anomaliers årsager, mekanismer og virkninger og ekstreme eller pludselige begivenhe­
der med henblik på begrænsning af menneskelige og materielle tab. 
AFSNIT III 
STØRRE TEKNOLOGISKE RISICI 
Programmets videnskabelige indhold 
A. Fysiske og kemiske uheldsfænomener og afhjælpning af konsekvenserne af uheld 
A.l. Kildebegrebet: udslipsfænomener og -modeller, indflydelse på tidlige stadier i spredningen. 
A.2. Spredning: horisontal strømning, spredning og opløsning i atmosfæren, med hovedvægten lagt på 
fortættede/kolde gasser, tåger og aerosoler. 
A.3. Forbrænding: brandbare skyer og tåger, herunder flammebrande, nedbrænding, overgang til detona­
tion (situationer uden eller med delvis begrænsning af ilden). 
. A.4. Trykbølgers dannelse, udbredelse og interaktioner med strukturer, udslyngning af sprængstykker, 
indesluttede eksplosioner og udligning af trykket. 
A.5. Katastrofebrande: pool-brande, fakler og ildkugler, stærkt reaktive stoffer, storbrande. 
A.6. Løbske reaktioner: termodynamik, flow-dynamik, udstrømning. 
A.7. Giftige stoffer: spredning i luften, synergi ekslusive toksikologi. 
A.8. Støveksplosioner: fænomener og trykudligning. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/13 
B. Teknologiske aspekter , 
B.l. De eksisterende teknologiers sikkerhed og pålidelighed, forbedring heraf. 
B.2. Alternative teknologier og processer, der kan øge sikkerheden ved processer, anlæg og produk-
tionskredsløb. 
B.3. Instrumentering til opdagelse og afhjælpning af meget farlige situationer. 
C. Risikovurdering og -styring 
Cl. Identificering og kortlægning af risici, risikoaggregater, sårbare punkter i komplekse by-/industri-
systemer. 
C.2. Sikkerhed og pålidelighed ved komplekse industrisystemer, cost/benefit ved sikkerheds- og nød­
anordninger. 
C.3. Den menneskelige faktor, vekselvirkning mellem menneske og maskine. 
C.4. Offenlighedens holdning til disse risici, acceptable risikoniveauer. 
C.5. Udvikling af »ekspertsystemer« (tilsluttet databanker) med henblik på risikovurdering og styring af 
uheld. 
C.6. Sandsynlighedsanalyser og simulering af større uheldsscenarier, med hovedvægten lagt på transport 
af farlige stoffer. 
C.7. Beslutningsprocessen og modforholdsregler i nødsituationer, beredskabsplaner. 
C.8. Befolkningens adfærd i en nødsituation. 
Der vil tidligt blive iværksat tværgående undersøgelser, hvorved der kan påvises indbyrdes forbindelser 
mellem de forskellige områder og særlig vigtige emner, og som kan give retningslinjer for valg af emner og 
for gennemførelsen inden for områderne B og C. 
Nr. C 301/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
DEL I 
Forslag til Rådets afgørelse om et forsknings- og udviklingsprogram vedrørende miljøbeskyttelse (1986-1990) 
som del af RAP »miljø« 
A. INDLEDNING 
Dette forslag drejer sig om et nyt F8cU-program på 
miljøbeskyttelsesområdet for perioden 1986-90. Det er 
det fjerde fællesskabsprogram på dette område, der 
involverer kontraktforskning og samordnede aktioner 
(første program: 1973-75; andet program: 1976-80; tred­
je program: 1981-85), og det er en logisk videreførelse 
af de foregående. projekter omformet i nær forbindelse med fæl­
lesskabsprogrammerne. 
I 1981 blev det tredje miljøforskningsprogram 
(1981-85) godkendt, og det omfattede for første 
gang både kontraktforskning og samordnede 
aktioner, således at tredjelande kunne asso­
cieres. 
Programmet bør ses som en integrerende del af RAP 
»miljø«, som i tråd med Rådets resolution af 25. juli 
1983 om rammeprogrammer for Fællesskabets FU& 
D (1984-87) i1) i øjeblikket omfatter forskning på fire 
forskellige områder: 
— miljøbeskyttelse, 
— klimatologi, 
— industriel risiko, 
— teledetektion, 
der blev gennemført enten som led i FFC-programmet 
1984-87 (2) eller gennem kontraktforskning og samord­
nede aktioner. Med godkendelsen af rammeprogrammet i 
1983 (jf. nedenfor) blev begrebet RAP 
(handlingsprogrammer for forskning) indført, 
hvorved der blev skabt nærmere forbindelse 
dels mellem kontraktforskning og samordnede 
aktioner og dels til den tilsvarende FCC-forsk-
ning; af juridiske årsager er disse imidlertid 
baseret på særskilte rådsafgørelser. 
Dette forslag er en logisk videreførelse af det 
tredje miljøforskningsprogram (1981-85), der 
blev godkendt i 1981 (3), ajourført i 1983/84 og 
formelt revideret ved Rådets afgørelse i 
1984 (4). 
B. BEGRUNDELSE OG MÅL 
1. Fællesskabets miljøforskning; baggrund, mål og re­
sultater 
1.1. Udvikling i Fællesskabets miljøforskning 
Parallelt med fastlæggelse og ajourføring af 
Fællesskabets miljøpolitik (jf. nedenfor) har 
Fællesskabets miljøforskning udviklet sig fra 
en beskeden start i 1971 til en omfattende forsk­
ningsvirksomhed. Tre COST-aftaler, der blev 
undertegnet i 1971, blev efterfulgt af et første 
(1973) og et andet (1976) program for kontrakt­
forskning. 
Miljøforskning var i begyndelsen af 70'erne 
med i FFC-programmet og blev gradvis udvi­
det. I løbet af 70'erne blev adskillige COST-1.2. Målet med Fællesskabets miljøforskning 
Ved udarbejdelsen af det seneste (tredje) miljø­
forskningsprogram blev der fastlagt tre hoved­
mål, som stadig gælder. Disse er: 
— at skaffe videnskabelige og tekniske data til 
støtte for Fællesskabets miljøpolitik 
(handlingsprogram på miljøområdet, jf. ne­
denfor), 
— at løse miljøproblemer på længere sigt og 
dermed berede vejen for udvikling af fore­
byggende og foregribende foranstaltninger, 
der tager hensyn til forudseelige udviklinger 
i miljøet, og at finde midler til at vurdere 
effektiviteten af igangværende miljøfor­
anstaltninger, 
— at tjene som middel til yderligere at fremme 
koordinering på fællesskabsplan af natio­
nal miljøforskning for at forbedre det sam-
(!) EFT nr. C 208 af 4. 8. 1983, s. 1. 
(2) EFTnr. L3af5. 1. 1984, s. 21. (3) EFT nr. L 101 af 11. 4. 1981, s. 1. 
(4) EFT nr. L 71 af 14. 3. 1984, s. 13. 
25.11.85 s De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/15 
lede udbytte af bestræbelserne ved at befor­
dre fælles projekter, undgå dobbeltarbejde 
og vurdere lakuner på det af forskningen 
dækkede område. 
I lyset af fællesskabernes F&U-politik som fast­
lagt i rammeprogrammet, og efter en gennem­
gang af resultaterne af de foregående program­
mer er det nødvendigt at supplere disse mål 
med tre yderligere emner: 
— forbedring af industriens konkurrenceevne, 
—: bearbejdning og evaluering af forskningsre­
sultater på miljøområdet med henblik på 
at anvende dem i miljølovgivningen og 
-forvaltningen, 
— fremme af uddannelse inden for miljøviden­
skab. 
Disse supplerende mål kan begrundes ved føl­
gende: 
Emissionsnedbringelse, affaldsbortskaffelse, 
produktafprøvning osv. er i stadig større grad 
en økonomisk faktor for industrien. Det bør 
nævnes, at en række processer, f.eks. fjernelse 
af nitrogenoxider fra røggasser eller katalytisk 
omdannelse af biludstødning i øjeblikket 
hovedsagelig er baseret på importerede tekno­
logier. Enhver udvikling, der vil føre til en 
bedre økonomisk gennemførlighed af nedbrin-
gelsesteknologier, eller til at produkter kan ac­
cepteres ud fra et miljøsynspunkt, vil helt sik­
kert øge den europæiske industris konkurren­
ceevne. Vurdering af lønsomheden af forskelli­
ge muligheder på lovgivningsområdet vil 
ligeledes bidrage til dette mål. 
Siden Fællesskabet fastlagde en miljøpolitik i 
1973, er der blevet frembragt omfattende op­
lysninger om virkningerne af en lang række 
forurenende stoffer; mange af disse oplysninger 
venter imidlertid på kvalificeret ekspertbedøm­
melse for at gøre dem brugbare til lovgivnings-
formål. Fællesskabets bestemmelser vedrøren­
de kemikalier dækker med få undtagelser kun 
produkter, der ikke tidligere er blevet markeds­
ført; der er behov for vurdering af data vedrø­
rende et enormt antal markedsførte kemikalier, 
hvorom der kun findes knappe og ofte indbyr­
des modstridende oplysninger, som afventer 
kritisk vurdering, også med hensyn til at fast­
lægge prioritetsrækkefølgen for afprøvning. 
Desuden blev Kommissionen af det panel, der 
havde til opgave at vurdere de foregående pro­
grammer (jf. nedenfor) opfordret til mere gene- a\ 
relt at gøre en større indsats for at fremlægge programresultaterne i en form, som gør dem 
direkte anvendelige til lovgivningsformål. Den 
videnskabelige ekspertise forbundet med pro­
grammet kan med fordel anvendes til at udfylde 
en vigtig rolle i denne opgave. 
Uddannelse af videnskabsfolk, navnlig gennem 
tværnational udveksling, er altid blevet betrag­
tet som en forpligtelse for Fællesskabet. Hidtil 
er dette blevet fremmet som en uafhængig for­
anstaltning; hvor det er fundet hensigtsmæs­
sigt, indgår det nu i de specifikke forsk­
ningsprogrammer. 
1.3. Resultater af Fcellesskabets miljøforskning 
Det er almindeligt anerkendt, at Fællesskabets 
miljøforskningsprogrammer har bidraget væ­
sentligt til den foreliggende viden inden for 
miljøvidenskab, og mange resultater har fundet 
praktisk anvendelse eller er blevet taget i be­
tragtning ved udformningen af miljølovgivning 
i Fællesskaberne. Disse resultater er veldoku­
menterede. 
Sammenfatninger af udvalgte resultater er an­
ført i publikationer om fællesskabsforskning (*) 
og om Fællesskabets miljøpolitik (2): 
I bilag II er der anført en fortegnelse over 
Kommissionens publikationer, som enten resu­
merer resultater eller via deres bibliografier 
giver adgang til specifikke publikationer om 
forskning, der støttes inden for programmet. 
For så vidt angår kontraktforskning, blev kon­
traktpartnere opfordret til at offentliggøre 
deres resultater i alment tilgængelige publika­
tioner for derved at sikre en bred formidling 
af resultater. De sammenfattende rapporter om 
forskningskontrakter, som Kommissionen of­
fentliggør i flere bind, indeholder omfattende 
bibliografier (jf. bilag II). 
Der er på egnede områder blevet udarbejdet 
rapporter, som giver en kritisk syntese af fæl-
lesskabsforskningen (f.eks. epidemiologisk un-
La politique communautaire de la recherche et la technologie; 
ses développements jusqu'en 1984, EUR 9229, i trykken. 
Ti års miljøpolitik i Fællesskabet, Kommissionen for De 
europæiske Fællesskaber, 1984. 
Nr. C 301/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
dersøgelse af luftforureningens virkninger, 
interimsrapport om ILE-projektet, sammen 
medFFC). 
Med hensyn til samordnede aktioner er der 
blevet lagt særlig vægt på at sammenstille resul­
taterne i mere eller mindre koncentreret form: 
— der er med regelmæssige mellemrum blevet 
udarbejdet interimsrapporter med hovedre­
sultaterne kort skitseret, 
— der har været tilrettelagt talrige »europæ­
iske symposier« og workshops om specifik­
ke emner, hvoraf referaterne er blevet of­
fentliggjort og stillet til rådighed for vi­
denskabelige kredse generelt og for lovgi­
vende organer. 
Ud over konferencer direkte forbundet med 
programmet har Kommissionen tilrettelagt 
mange åbne konferencer, enten alene eller i 
samarbejde med andre institutioner, og udvalg­
te kontrahenter blev opfordret til at rapportere 
om resultater af fællesskabsforskning. Sådanne 
konferencer havde navnlig til formål at få af­
grænset Fællesskabets forskning og bestemme 
prioriteterne herfor (f.eks. rene teknologier, 
1980; sur nedbør, 1983; miljø og kemikalier i 
landbruget, 1984). 
Med hensyn til anvendelse af forskningsresulta­
ter til lovgivningsformål fremhæves der i det 
følgende nogle få eksempler: 
— Kommissionen har anvendt mange datasæt 
vedrørende forskellige forurenende stoffers 
virkninger på sundhed og miljø som grund­
lag for at foreslå kvalitetsmål for forskellige 
stoffer (tungmetaller, forurenende organi­
ske stoffer), 
— en række afprøvningsmetoder til vurdering 
af kemikalier, der er udarbejdet eller vurde­
ret inden for programmet, er allerede blevet 
medtaget eller foreslået medtaget i proto­
koller til direktiv 67/448/EØF (grundmate­
rialet og niveau 1 og 2) og i andre bestem­
melser, 
— resultaterne af forskning vedrørende slam 
fra rensningsanlæg har givet det væsentlig­
ste videnskabelige grundlag for et direktiv­
forslag om anvendelse af slam fra rens­
ningsanlæg i landbruget, 
— belysning af forurenende stoffers omdan- _ 
nelsesmekanismer i luften udgør en inte- 0 grerende del af det videnskabelige grundlag 
for forskellige bestemmelser, der er vedta­
get eller foreslået inden for bekæmpelse af 
luftforurening. 
Det andet program (1976-80) og første fase af 
det tredje program (1981-83) sammen med de 
relevante aktiviteter på FFC evalueres i øjeblik­
ket af et uafhængigt panel af fremstående vi­
denskabsfolk. Evalueringsrapporten vil forelig­
ge i midten af 1985. 
F&U til støtte for handlingsprogrammet på miljø­
området 
Ved udarbejdelsen af programforslaget brugte Kom­
missionen som vejledning hovedsagelig ajourførin­
gen af handlingsprogrammet på miljøområdet, som 
Rådet godkendte i 1983 (resolution vedtaget af 
Rådet for De europæiske Fællesskaber og repræsen­
tanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet 
i Rådet, den 7. februar 1983 om videreførelse og 
gennemførelse af en politik og et handlingsprogram 
for De europæiske Fællesskaber på miljøområdet 
(1982-86)) i1). 
I bilaget, hvor programmets indhold beskrives, hen­
vises der til de pågældende kapitler i det tredje 
handlingsprogram på miljøområdet og til de priori­
teter, der er fastlagt i Rådets resolution: 
a) inddragelse af miljøhensyn i Fællesskabets øvri­
ge politik; 
b) procedurer for vurdering af virkningerne på mil­
jøet; 
c) begrænsning af forurening og gener, om muligt 
ved kilden, som led i en indsats med henblik på 
at undgå overførsel af forurening fra et miljø til 
et andet, inden for følgende områder: 
— bekæmpelse af luftforurening, 
— bekæmpelse af ferskvands- og havforure­
ning, 
— bekæmpelse af forurening af jordbunden; 
d) miljøbeskyttelse i Middelhavsområdet gennem 
særlig hensyntagen til områdets egenart ved 
handlingsprogrammets gennemførelse; 
e) støjforurening, navnlig forårsaget af transport­
midler; 
EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/17 
f) bekæmpelse af grænseoverskridende forurening; 
g) farlige kemiske stoffer og præparater; 
h) affaldsforvaltning, herunder behandling, gen­
brug og genanvendelse, navnlig af giftigt og 
farligt affald; 
i) fremme af udviklingen af rene teknologier; 
j) beskyttelse af de områder af betydning for Fæl­
lesskabet, som miljømæssigt er meget sårbare; 
k) miljøpolitisk samarbejde med udviklingslan­
dene. 
Det bør understreges, at der i ovennævnte resolution 
lægges vægt på behovet for at udføre et omhyggeligt 
forarbejde, før der forelægges forslag for Rådet. 
Dette forslag tager ligeledes hensyn til de forsk­
ningsbehov, der er dukket op ved gennemførelse af 
de forskellige specifikke rådsdirektiver, der er blevet 
godkendt i de senere år, eller som i øjeblikket drøftes 
af Rådet. 
Der er blevet gjort en indsats for at foregribe nye 
forskningsbehov, der vil opstå af det næste 
handlingsprogram på miljøområdet (1988-91), der i 
øjeblikket er ved at blive udarbejdet, såsom forsk­
ning med henblik på at finde en helhedsløsning på 
jordbeskyttelsesproblemet. 
3. Miljøforskning og -udvikling og rammeprogrammet 
For så vidt angår Fællesskabernes generelle forsk­
ningspolitik har opmærksomheden ved udarbejdel­
sen af dette dokument været henledt på Rådets 
resolution af 25. juli 1983 om rammeprogrammer 
for Fællesskabets aktiviteter inden for forskning, 
udvikling og demonstration og om det første ram­
meprogram 1984 til 1987, hvor miljøbeskyttelse er 
blandt de videnskabelige og tekniske emner under 
målet »Forbedring af leve- og arbejdsvilkår«. Bidra­
gene til alle andre mål, navnlig; 
— fremme af industriens konkurrenceevne, 
— bedre forvaltning af råstoffer, 
— fremme af landbrugets konkurrenceevne, Mere specielt tager forslaget til forskningsprogram 
på miljøområdet hensyn til det pågældende kapitel 
(6.2) i rammeprogrammet (*) såvel som til »Plan 
by Objective Protection of the Environment and 
Prevention of Health Hazards« (2), der blev udarbej­
det under forberedelsen af det pågældende program. 
I sidstnævnte dokument blev der gjort et forsøg på 
at sætte fællesskabsforskningen på miljøområdet 
ind i et generelt billede af forskning i Europa og i 
resten af verden. 
Som allerede nævnt i de indledende bemærkninger 
opfylder programforslaget tre af de fire udvælgel­
seskriterier for Fællesskabets F&U-programmer: 
— finansielle fordele, der udspringer af en fælles 
forskningsindsats ved at danne grundlag for fæl­
lesskabsbestemmelser i betragtning af Fæl­
lesskabernes ansvar med hensyn til at udstede 
bestemmelser på miljøområdet, 
— forskning spredt over større geografiske områ­
der som følge af miljøforureningens grænseover­
skridende art, 
— forskning, der styrker det fælles markeds 
sammenhæng og fører til oprettelse af ensartede 
normer, der begrundes ved virkningerne af Fæl­
lesskabets miljøpolitik for fri handel (produkt­
bestemmelser, fælles vurderingsprocedurer 
osv.). 
C. FORSKNINGSPRIORITETER OG PROGRAMMETS VI­
DENSKABELIGE INDHOLD 
1. Forskningsprioriteter 
Miljøforskning i almindelighed dækker et enormt 
aktivitetsområde, der ligeledes omfatter undersøgel­
ser, som undertiden kun har lokal betydning. Der 
blev derfor lagt særlig vægt på at fastlægge priorite­
terne for problemer af ubestridelig betydning på 
fællesskabsplan. De væsentligste kriterier for opstil­
ling af forskningsprioriteter blev de krav, der udled­
tes af Fællesskabets miljøpolitik (handlingsprogram 
på miljøområdet). 
Ved fastlæggelse af sådanne prioriteter kunne Kom­
missionen desuden ikke se bort fra offentlighedens 
stærke reaktioner i den senere tid på større miljøpro­
blemer såsom sur deposition, skoves uddøen, bort-
erkendes fuldt ud. (') Dok. KOM(85) 260 endelig udg. 
(2) Dok. XII/35/82, januar 1983. 
Nr. C 301/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
skaffelse af giftigt og farligt affald, beskyttelse af 
jordbunden osv. Der blev navnlig taget behørigt 
hensyn til adskillige beslutninger fra Europa-Parla­
mentet om disse spørgsmål, hvoraf mange indehol­
der indtrængende henstillinger til at øge forsk­
ningsindsatsen på disse områder. 
De talrige symposier og work-shops Kommissionen 
har afholdt enten alene eller i samarbejde med andre 
institutioner (jf. bilag II) gav den væsentligste doku­
mentation for fastlæggelse af programmet. Fremstå­
ende personligheder fik som regel til opgave at drage 
konklusionerne af disse konferencer med særlig op­
mærksomhed henledt på. opstilling af forsk­
ningsprioriteter. De vigtigste af disse konferencer 
var: 
— rene teknologier, Haag, november 1980, 
— sur nedbør — en udfordring for Europa, Karls­
ruhe, september 1983, 
— miljøet og kemikalier i landbrug, Dublin, okto­
ber 1984. 
Kommissionen var medarrangør af konferencen 
vedrørende miljøforskning og forvaltningspriorite-
ter for 1980'erne, der blev tilrettelagt af det svenske 
videnskabsakademi i Råttvik i 1982, der som hoved­
formål havde opstilling af forskningsprioriteter. 
Blandt dem, der blev fastlagt, omfatter dette forslag 
navnlig følgende: 
— tab af biologisk artsforskellighed, 
— sur deposition, 
— farlige stoffers virkninger på økosystemer og 
mennesket, 
— virkningerne af byudvikling. 
De øvrige prioriteter vedrører hovedsagelig klimato­
logi og problemer i udviklingslandene). 
Med hensyn til sur deposition og luftforurenende 
stoffers virkninger fandt der indgående drøftelser 
sted i Kommissionens tjenestegrene for at afstemme 
lovgivningsarbejdet og forskningsaktiviteterne med 
hinanden, hvilket resulterede i en særrapport (1). 
Med dette programforslag søges der at imødekom­
me nogle af Fællesskabets behov set på baggrund 
(l) Report on the actions of Commission of the European Econo-
mic Community on acid deposition, Doc. XI/886/84, Decem­
ber 1984. af dets engagement i opfølgningen af Versailles-
topmødet 1982 for stats- og regeringschefer og re­
præsentanter for De europæiske Fællesskaber, der 
på ny blev taget op på topmødet i Londen 1984; 
under det sidstnævnte blev miljøbeskyttelse fastlagt 
som et af de vigtigste samarbejdsemner. Arbejds­
gruppen for teknologi, vækst og beskæftigelse, der 
blev nedsat i fortsættelse af erklæringerne fra top­
mødet, gennemgik situationen inden for miljøforsk­
ning, erkendte værdien af Fællesskabets program 
og anbefalede følgende forskningsprioriteter, som i 
stort omfang svarer til prioriteterne i RAP »miljø«: 
— luftforurening, 
— giftigt og farligt affald, 
— havforurening, 
— forurening af jordbund og vandområder, 
— hensigtsmæssig arealudnyttelse, 
— klimaændringer. 
Kommissionens tjenestegrene analyserede med bi­
stand fra de formelle rådgivende organer og i talrige 
uformelle kontakter med medlemsstaterne de natio­
nale miljøforskningsprogrammer og deres resultater 
for at undgå overlapning, fastlægge de områder, der 
kræver særlig indsats ved hjælp af fællesskabsforsk-
ning og udnytte mulighederne for effektiv koordina­
tion (f.eks. ved hjælp af samordnede aktioner). 
Der blev givet retningslinjer for fastlæggelse af 
forskningsprioriteter under de omfattende drøftel­
ser i 1984 af Det rådgivende Udvalg for programfor­
valtning vedrørende miljøforskning. Disse drøftelser 
blev videreført af det for nyligt oprettede Rådgiven­
de udvalg for Forvaltning og Koordinering (CGC 
»Miljø og Klimatologi«), (CGC), der afgav officiel 
udtalelse den 19. marts 1985 (bilag III). 
Programmets videnskabelige indhold er skitseret i 
bilag I, og der er i følgende kapitel en introduktion 
heraf. Indholdet udgør en rimelig afvejning af de 
førnævnte overvejelser. Der er anført den mest hen­
sigtsmæssige måde til at gennemføre det foreslåede 
videnskabelige program. 
2. Programmets videnskabelige indhold 
I lyset af erfaringer fra de foregående programmer, 
som var opdelt i temmelig brede områder, foreslås 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/19 
det at underopdele det fjerde program i 11 mere 
skarpt og logisk definerede områder således: 
1. Forurenende stoffers indvirkning på 
sundheden. 
2. Forurenende stoffers økologiske virkninger. 
3. Vurdering af kemikalier. 
4. Luftkvalitet. 
5. Vandkvalitet. 
6. Jordbundens kvalitet. 
7. Støjforskning. 
8. Forskning vedrørende økosystemer. 
9. Forskning vedrørende affald. 
10. Forureningsbekæmpelse. 
11. Det videnskabelige grundlag for miljølovgiv­
ning og -forvaltning. 
Der er i bilag IA anført en nøjere beskrivelse af disse 
områder. 
I bilag* IB er indholdet af de formelle samordnede 
aktioner beskrevet; disse kræver yderligere detaljer 
på grund af tredjelandes eventuelle associering inden 
for COST-rammerne. Disse aktioners videnskabeli­
ge indhold blev revideret i 1983 ved forberedelse af 
revisionen af det tredje miljøforskningsprogram; en 
større ajourføring på nuværende stadium er derfor 
ikke nødvendig. 
Den foreslåede underopdeling opfylder bedst beho­
vene i handlingsprogrammet på miljøområdet og vil 
lette forvaltningen af programmet, navnlig udform­
ning af veldefinerede indkaldelser af forslag. 
Område 1 og 2 vedrører opstilling af forholdet 
mellem eksponering og virkning (kriterier) i den 
betydning, der blev fastlagt i det første hand­
lingsprogram på miljøområdet, og som krævet i 
forskrifterne for de enkelte forurenende stoffer. 
Forskning på disse områder er blevet skåret betyde­
lig ned i sammenligning med tidligere programmer. 
Område 3 er hovedsagelig forbundet med vurdering 
af kemikalier, med størst vægt lagt på udvikling af 
metodologier. 
Område 4, 5 og 6 udgør en sammenhængende frem­
gangsmåde med henblik på beskyttelse af luft, vand 
og jord. Område 8 skal give en bedre indsigt i økosystemer­
nes funktion, hvilket er altafgørende for en sund, 
langsigtet miljøbeskyttelse. 
Område 9 og 10 fokuserer på teknologisk forskning 
med henblik på at finde effektive veje til at nedbrin­
ge forureningen. 
Område 11 omfatter aktiviteter, der skal muliggøre 
en bedre anvendelse af forskningsresultater i forvalt­
ning og oprettelse af forbindelser til andre vi­
denskabelige discipliner (økonomi, sociologi), som 
er af altafgørende betydning for gennemførelse af 
Fællesskabets miljøpolitik. 
Med hensyn til fordeling af forhåndenværende mid­
ler mellem disse forskningsområder og til den ind­
byrdes prioritering vil Kommissionen rådføre sig 
med Det rådgivende udvalg for Forvaltning og Ko­
ordinering (CGC »Miljø og Klimatologi«). 
D. GENNEMFØRELSESMÅDER 
Det foreslås at indføre »katalytiske aktiviteter« som 
endnu en type aktivitet til supplering af kontraktforsk­
ning og formelle samordnede aktioner og ligeledes at 
indføre uddannelsesaktiviteter. Det er håbet, at der med 
disse midler vil opnås tilstrækkelig smidighed, således 
at der kan tages nye problemer op, som måtte opstå 
under programmets gennemførelse. 
Således skulle programmet fremover gennemføres ved 
hjælp af følgende midler: 
a) Kontraktforskning 
Der skal finansieres forskningskontrakter med om­
kostningsdeling på områder, som er af direkte rele­
vans for miljøpolitikken som fastlaet i hand­
lingsprogrammet på miljøområdet, for at der inden 
for acceptable tidsfrister kan tilvejebringes den 
viden, der er nødvendig for gennemførelsen heraf. 
Projekterne vil blive udvalgt på grundlag af veldefi­
nerede indkaldelser af forslag, der fordeles over et 
tidsrum, således at der sikres kontinuitet i Kommis­
sionens tjenestegrenes og de rådgivende organers 
arbejde. 
b) Koordinerede og samordnede aktioner 
Område 7 omhandler forskning i støj. Der skal på egnede områder fastlægges formelle 
samordnede aktioner, fortrinsvis hvor forskningen 
Nr. C 301/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.11.85 
er af mere langsigtet art. Der skulle til gennemførelse 
heraf afsættes et særligt budget; Rådets afgørelse 
bør som hidtil indeholde en forpligtelse for 
medlemsstater til at indføre hensigtsmæssig national 
forskning i koordineringsprocessen. Generelt bør 
sådanne aktioner være åbne for samarbejde med 
tredjelande inden for COST-rammerne. 
Samordnede aktioner kan suppleres af kontrakt­
forskning, forudsat at støttede projekter opfylder 
faktiske lakuner. Sådanne projekter bør fastlægges 
i samarbejde med medlemsstaterne. 
Formelle samordnede aktioner vil blive suppleret på 
fleksibel vis ved koordinering af national forskning 
på områder, der på grund af størrelse og art ikke 
berettiger en formel samordnet aktion, og det vil ske 
i de tilfælde, der tilbyder fordele for Fællesskabet. 
c) Katalytiske aktiviteter 
En række områder inden for programmet har hidtil 
ikke kunnet blive behandlet på den mest hensigts­
mæssige måde, fordi de tilgængelige redskaber (kon­
traktforskning og samordnet aktion) ikke var til­
strækkelig fleksible, f.eks.: 
— vurdering af kemikalier, 
— »sammenpakning« af viden for at gøre den let 
tilgængelig for brugerne, 
— miljøbeskyttelsens samfundsmæssige og økono­
miske aspekter, 
Sådanne »katalytiske aktiviteter« skulle tillade: 
— dannelse af paneler til at vurdere kemikalier og 
til at opstille vurderingspapirer om specifikke 
problemer vedrørende handlingsprogrammet på 
miljøområdet, 
— koordinering eller gennemgang, ved hjælp af en 
fleksibel fremgangsmåde, af vigtige aktiviteter, 
som på grund af deres omfang eller art ikke 
berettiger en formel samordnet aktion, 
— tilrettelæggelse af work-shops på visse områder 
(også med deltagelse af videnskabsfolk fra tred­
jelande) og efterfølgende sammenstilling og eva­
luering af resultater, som generelt overlades til 
kvalificerede videnskabsfolk, 
— tildeling af små (normalt fuldt betalte) kontrak­
ter til behandling af specifikke problemer hoved­
sagelig i grænseområder, f.eks. samfundsmæssi­
ge eller økonomiske aspekter af miljøbeskyt­
telse. 
Der er i bilag IA under de respektive programområ­
der anført specifikke eksempler på sådanne »kataly­
tiske aktiviteter«. d) Uddannelseaktiviteter 
Disse vil muliggøre støtte til tværnational udveks­
ling af videnskabsfolk mellem institutter, der delta­
ger i programmet og eventuelt afholdelse af uddan­
nelseskurser på egnede emneområder. 
Det rådgivende udvalg for Forvaltning og Koordinering 
CGC »Miljø og Klimatologi«) vil blive rådspurgt om 
vejledning i de bedst egnede midler til gennemførelse af 
forskningen på de forskellige områder. 
E. FINANSIERING OG PERSONALE 
Den nødvendige bevilling for en fem-års periode (1986-
90) til gennemførelse af programmet anslås til 65 mio 
ECU, der omfatter 4,55 mio ECU øremærket til 
gennemførelse af syv samordnede aktioner. 
Disse bevillinger udgør en lille stigning i faste priser i 
forhold til bevillingsniveauet i øjeblikket som beregnet 
på grundlag af de årlige bevillinger til det tredje miljø­
forskningsprogram (delprogram miljøbeskyttelse) efter 
programrevisionen i 1984. 
Stigningen begrundes ved: 
— en omprioritering af forskning til mere ressourcein­
tensive tekniske discipliner (affaldsforskning, ned-
bringelsesteknologier, rene teknologier), 
— indførelse af to nye samordnede aktioner, 
— Fællesskabets udvidelse med to medlemsstater fra 
1986, der kræver supplerende midler til at fremme 
forskning i de pågældende lande, 
— indførelse af uddannelsesaktiviteter, der hidtil er 
blevet finansieret over særskilte budgetter. 
Til at gennemføre programmet kræves et personale på 
17 ansatte (10 A, 2 B og 5 C). Dette er en stigning på 
fire (2 A, 1 B og 1 C), der begrundes ved de tilkomne 
samordnede aktioner og ved nye opgaver, navnlig vi­
denskabelig materiale til en række katalytiske aktivite­
ter (evaluering af resultater, koordinering af national 
forskning), som ikke indgår i de formelle samordnede 
aktioner. Desuden vil den generelle tendens til at reduce­
re kontraktforskning og udbygge samordnede aktioner 
og koordinering af national forskning på egnede områ­
der uundgåeligt øge behovet for personale til gennemfø­
relse af det foreslåede program. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/21 
BILAG IA 
Programmets videnskabelige indhold 
1. Forurenende stoffers indvirkning Dette område dækker samtlige miljøforurenende stoffers ind-
på sundheden virkninger på menneskets sundhed. 
1.1. Kroniske og sene virkninger ved 
lave eksponeringsniveauer og tid­
lige indikatorer for sundheds-
virkninger I betragtning af den betydelige viden, der er indhentet i de seneste 
år, agter man at begrænse forskningen (hovedsagelig på grundlag af 
kontraktforskning eller, hvor dette er hensigtsmæssigt, katalytiske 
aktiviteter) til en række emner af særlig betydning i forbindelse 
med eksponering for miljøskadelige stoffer, nemlig lave ekspone­
ringsniveauer over længere tidsrum, såsom: 
virkningerne af bly på centralnervesystemet og på intellektuelle 
ydelser, 
virkningerne af visse metaller og forurenende organiske stoffer 
på specifikke organer (f.eks. virkningerne af cadmium på nyre­
funktionen), 
påvisning af subkliniske virkninger og af »tidlige indikatorer« 
for eksponering, 
risiko for kræft fremkaldt af forurenende stoffer, f.eks. organi­
ske stoffer i udstødningsgasser fra dieselmotorer, opløs­
ningsmidler, kemiske stoffer, der anvendes i landbruget (f. eks. 
EDB), 
molekylære virkninger. 
1.2. Epidemiologi og eksponeringsten-
denser Da epidemiologiske undersøgelser er af langsigtet natur, bør de 
hovedsagelig fremmes som en katalytisk aktivitet, f.eks. i form af 
bidrag til planlægning og koordinering af sådanne undersøgelser, 
men ikke som bidrag til driftsomkostningerne; f. eks.: kontrol 
med nedgangen i blodets blyindhold efter de lovgivningsmæssige 
foranstaltninger, der skal gennemføres (begrænsning eller udeladel­
se af bly i motorbrændsel). 
Forurenende stoffers økologiske Dette område, der hovedsagelig skal gennemføres ved hjælp af 
virkninger kontraktforskning, dækker virkningerne af specifikke forurenende 
(organiske og uorganiske) stoffer på ikke-menneskelige mål i alle 
miljøer (hav, ferskvand, jordbund), og tager sigte på at fremme 
fastsættelsen af kvalitetsmålsætninger. Man agter derfor, for så 
vidt vandmiljøet angår, at begrænse forskningen til i det væsentlige 
at omfatte de stoffer, som er optaget på prioritetslisten i Rådets 
direktiv 76/464/EØF (EFT nr. C 176 af 14.7.1982). Hovedvægten 
vil blive lagt på virkninger ved lave koncentrationer; stoffer, for 
hvilke der allerede findes lovbestemmelser, medtages ikke. Veksel­
virkninger behandles under områderne 4, 5 og 6. 
2.1. Virkningerne på sårbare, økologisk Laboratorieforskning og forskning i marken (kontraktforskning) 
betydningsfulde arter vedrørende »følsomme« arter bør finansieres i en vis udstrækning 
med henblik på anvendelse af disse arter som bioindikatorer eller 
til bestemmelse af forureningstendenser. 
2.2. Virkninger på økosystemerne Der skal først og fremmest lægges vægt på de samlede virkninger 
på økosystemerne på grundlag af undersøgelser i marken, mode­
økosystemer eller eksperimentelle mikrokosmos. 
*3. Vurdering af kemikalier 
Handlingsprogram på miljøom­
rådet: 
Kapitel 22, prioriteret emne Forskning på dette område er direkte knyttet til de gældende 
fællesskabsforskrifter om farlige stoffer, navnlig sjette ændring af 
Rådets direktiv 67/548/EØF og forestående initiativer vedrørende 
eksisterende kemikalier. 
Nr. C 301/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
3.1. Udvikling og vurdering af af- Forskningen vil blive begrænset til afprøvningssystemer, som med 
prøvningsmetoder en vis sandsynlighed vil blive optaget i bilag VIII i direktiv 67/548/ 
EØF (niveau 1 og 2), og til forskning, der kræves til fortolkning af 
prøveresultaterne (f.eks. mekaniske og kvantitative aspekter af 
mutagenicitets- og carcinogenecitetstestning, som vil muliggøre 
sammenligning mellem in vitro-koncentration og in vivo-dosis, 
tests til påvisning af epigenetiske carcinogener osv.), der hovedsage­
lig skal gennemføres som kontraktforskning. 
3.2. Erstatning for anvendelse af hvir­
veldyr til toksicitetsafprøvning Nogle af de prøver, der allerede er specificeret i sjette ændring til 
direktiv 67/548/EØF og andre EF-retsforskrifter, skal sandsynligvis 
udskiftes med prøver uden anvendelse af forsøgsdyr (eller betydeligt 
færre forsøgsdyr). Kontraktforskning på dette område vil blive 
fremmet (denne forskning supplerer visse aspekter af Fællesskabets 
bioteknologiprogram). 
3.3. Forholdet struktur/aktivitet Dette forhold er af stigende betydning for vurderingen af kemikalier 
og for valget af, hvilke eksisterende kemikalier der bør afprøves 
og vurderes. Dette emne kan behandles som en katalytisk aktivitet. 
3.4. Vurdering af kemikalier Det anses for påkrævet, at der inden for miljøforskningsprogram­
met skabes mulighed for, at kompetente videnskabsmænd udfærdi­
ger rapporter, vurderinger osv., med henblik på evaluering af 
vigtige miljøskadelige kemikalier — samt af hensyn til en bruger­
venlig fremstilling af den viden, der indhentes i forbindelse med 
programmet. Dette emne vil udelukkende blive behandlet som led i 
katalytiske aktiviteter (paneler; mindre kontrakter, som finansieres 
fuldstændig). 
4. Luftkvalitet 
Handlingsprogrammet på mil­
jøområdet: 
Kapitel 22, prioriteret område Dette vil blive et af programmets væsentligste områder i betragtning 
af Fællesskabets igangværende lovgivningsmæssige aktiviteter. 
Man har i de seneste år kunnet iagttage meget alvorlige miljøskader 
på landøkosystemerne (navnlig skove) og vandøkosystemerne, hvil­
ket har givet anledning til udbredt bekymring i befolkningen. Disse 
skader tilskrives, i hvert fald delvis, indflydelsen fra luftforurenende 
stoffer og disses omdannelsesprodukter, skønt man kun har en 
meget ufuldstændig viden om de forskellige mekanismer og veksel­
virkningen med andre miljøfaktorer. Der er øjeblikkeligt behov for 
en stærkt øget forskningsindsats med henblik på at belyse disse 
fænomener. Også luftforurenende stoffers virkning på bygninger 
og monumenter har givet anledning til bekymring (jf. ligeledes 
forskningsområde 8, navnlig 8.4). 
4.1. Forurenende stoffer — analyse, kil­
der, transport, omdannelse og de­
position Gennemføres hovedsagelig i form af samordnet aktion (opfølgning 
af COST 611, jf. bilag II), suppleret med kontraktforskning, der 
skal råde bod på huller i medlemsstaternes forskning på dette 
område. 
4.2. Luftforureningens indvirkning på Forskningen skal omfatte virkninger på: 
det naturlige miljø 
— landøkosystemer, navnlig skove, 
— vandøkosystemer og vådområder, 
— landbrugets produktivitet, 
og vil blive gennemført som en kombination af kontraktforskning 
og samordnet aktion (opfølgning af COST 612, jf. bilag II). 
4.3. Luftforureningens indvirkning på Kontraktforskning, som hovedsagelig vil blive begrænset til meka-
materialer nismerne i ødelæggelsen af historiske bygninger og monumenter, 
og til de grundlæggende faktorer med hensyn til disses bevarelse. 
4.4. Kemiske processer i stratosfæren Opfølgning af de igangværende aktiviteter vil hovedsagelig ske i 
form af katalytiske aktiviteter (paneler, workshops) samt visse 
udvalgte kontrakter. Hovedvægten vil blive lagt på udvekslingen 
med troposfæren og stratosfærens rolle som recipient for de forure-
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/23 
nende stoffer i troposfæren (fl. eks. N20) (jf. endvidere 8.4, biogeo­
kemiske kredsløb). 
4.5. Teledetektionsteknikker Udelukkende katalytiske aktiviteter (tilrettelæggelse af målekam­
pagner og evaluering af nye instrumenter). 
4.6. Indeluftens kvalitet Udelukkende samordnet aktion til supplering af FFC aktiviteter 
(jf. bilag II). 
5. Vandkvalitet 
Handlingsprogram på miljøom­
rådet: 
Kapitel 22, prioriteret emne Forskningen på dette område skal omfatte miljøet i ferskvands-, 
delta- og havområder (forskning vedrørende grundvandets kvalitet 
behandles i forbindelse med område 6). 
5.1. Analysemetoder Udvikling af analysemetoder med særlig vægt på sådanne organiske 
forbindelser, som eventuelt vil blive optaget i direktiv 76/464/EØF 
— udelukkende i form af samordnet aktion (opfølgning af COST 
641, jf. bilag II). 
5.2. Biotisk og abiotisk nedbrydning af Hovedsagelig i form af samordnet aktion inden for rammerne af 
forurenende stoffer en opfølgning af COST 641, suppleret med kontraktforskning, 
navnlig vedrørende mekanismerne i abiotisk nedbrydning — især 
ved biokemiske processer. 
5.3. Eutrofiering Skønt der er indvundet betydelig viden på dette område, vil visse 
specifikke problemer, navnlig med hensyn til miljøet i kyst- og 
deltaområder, eventuelt blive genstand for kontraktforskning og/ 
eller evaluering af kontrolforanstaltninger. 
5.4. Teledetektionsteknikker Katalytiske aktiviteter (f.eks. tilrettelæggelse af sammenlignende 
målekampagner) til støtte for FFC-programmet. 
Jordbundens kvalitet 
Handlingsprogram på miljøom­
rådet: 
Kapitel 22, prioriteret emne Der er stigende bekymring over forringelsen af jordbundens kvali­
tet, kumuleringen af forureningsstoffer i jorden og disses transport 
til grundvandet og fødekæden, hvilket taler for en betydelig forsk­
ningsindsats på dette område, der skal suppleres med specifik 
forskning vedrørende bortskaffelse af affald (jf. område 9). 
6.1. Analysemetoder Udelukkende som led i en samordnet aktion (opfølgning af COST 
681, jf. bilag II), med hovedvægten på de problemer, der opstår i 
forbindelse med bilag IIB i direktivet om slam fra rensningsanlæg 
(til drøftelse i Rådet), under hensyntagen til mulige fremtidige 
ændringer til dette direktiv (navnlig forurenende organiske stoffer). 
.2. Forurenende stoffers adfærd i jord- Der er stadig betydelige huller i vor viden på dette område, nemlig 
bunden vedrørende: 
— de forurenende stoffers (metallers og forurenende organiske 
stoffers) mobilitet og transporten heraf til grundvandet, 
— planternes evne til at optage de forurenende stoffer som funk­
tion af jordbundstype og afgrøde, 
— nedbrydning af forurenende organiske stoffer. 
Der er behov for en betydelig indsats i form af kontraktforskning 
med henblik på at belyse disse fænomener. 
6.3. Virkningerne af forurenende stof­
fer på jordbunden Kontraktforskning til belysning af virkningerne af forurenende 
stoffer og landbrugskemikalier på jordbundsorganismerne. 
6.4. Virkningerne af landbrug og skov- Der vil eventuelt blive gjort en begrænset forskningsindsats med 
brug på jordbundens kvalitet henblik på at belyse virkningerne af landbrug og skovbrug 
Nr. C 301/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
(dyrkningsmetoder og afgrødeforvaltning, overdreven brug af 
gødningsstoffer) på jord- og vandkvaliteten, herunder specifikke 
erosionsproblemer som følge af menneskelig aktivitet, for så vidt 
som disse ikke behandles under klimatologiprogrammet (kontrakt­
forskning). 
Støjforskning 
Handlingsprogram på miljøom­
rådet: 
Kapitel 22, prioriteret emne På dette område er der først og fremmest planlagt en fortsættelse 
af de igangværende aktiviteter under hensyntagen til de prioriteter, 
der blev udpeget på de to sidste kongresser vedrørende »støj — et 
sundhedsproblem«, som afholdtes af International Commission on 
the Biological Effects of Noise (ICBEN) i Freiburg (1978) og i 
Torino (1983) samt af EF-Kommissionens rådgivende udvalg vedrø­
rende støj. 
7.1. Støjs indflydelse på hjerte-kar- Forsøgsdata viser, at støj er en af de stressfaktorer, der indvirker 
systemet på hjerte-karsystemet, også hos børn. Risikogrupper skal identifice­
res, og det kvantitative forhold mellem på den ene side støjniveauer 
i hjemmet, i forbindelse med fritidsaktiviteter og på arbejdspladsen 
og sygelighed på den anden side skal udforskes. Langsigtede epide­
miologiske undersøgelser vedrørende iskæmisk hjertesygdom i for­
bindelse med støj, der udføres i medlemsstaterne, bør koordineres. 
7.2. Sammenligning mellem virkninger­
ne af impulsstøj og af langvarig støj Som følge af ISO-Standard 1996, der er anerkendt i mange lande, 
skal impulsstøjkilder betragtes særskilt fra andre støjkilder i miljø­
et. Denne skelnen skaber mange vanskeligheder. Der må foretages 
en grundig undersøgelse af, hvorledes man kan tage hensyn til 
impulsstøjkomponenten i den omgivende støj, navnlig som en 
funktion af det samlede støjniveau. 
7.3. Synergi mellem støj og vibrationer Chauffører og passagerer i tog, busser og biler er udsat for en 
kombination af støj og vibrationer, som hver for sig kan have 
forskellige virkninger. Kombinationen af støj og vibrationer ved 
meget lave frekvenser svarende til frekvenserne i menneskets indre 
organer kan frembringe forstærkede reaktioner, navnlig til skade 
for chaufførernes årvågenhed. Denne synergi skal undersøges i 
laboratoriet. 
8. Forskning vedrørende økosystemer Der er blevet samlet en betydelig mængde viden om mange proble­
mer med hensyn til forurenende stoffer enkeltvis. Tendensen i 
miljøforskning er, at der arbejdes mere generelt og tværdisciplinært 
mod en bedre forståelse af økosystemers stabilitet (eller sårbarhed) 
og af virkningerne af en kombination af faktorer for den overordne­
de økologiske balance såvel som for miljøets forskellige bestandde­
le. Det er under det fjerde program hensigten gradvis at indføre 
disse begreber. 
8.1. Grundforskning vedrørende øko- Den samordnede aktion COST 647 tænkes gradvis udvidet fra 
systemernes funktion de nuværende grundlæggende undersøgelser til mere omfattende 
forskning vedrørende kystøkosystemer. Et yderligere eksempel på 
forskning inden for dette område er udforskning af en række 
typiske europæiske skovøkosystemer, med særlig vægt på deres 
modstandsdygtighed over for virkningerne af sur deposition. Denne 
forskning skal i første omgang (ud over den ovennævnte samord­
nede aktion) gennemføres i form af katalytiske aktiviteter (paneler, 
workshops), hvilket imidlertid ikke udelukker nogle få udvalgte 
kontrakter. 
.2. Virkninger af landbrug og byudvik­
ling på økosystemerne, tab af arts­
forskellighed De hurtige ændringer i jord- og afgrødeforvaltningen inden for 
landbruget såvel som byudviklingen og andre menneskelige aktivi­
teter (f.eks. turisme) forårsager forstyrrelser i økosystemerne og 
udryddelse af visse arter. Tab af artsforskelligartethed giver anled­
ning til voksende bekymring (anden prioritet af de 10 prioriteter, 
der blev udvalgt på konferencen for miljøforsknings- og for-
valtningsprioriteter, Råttvik, 1982). Denne forskning skal hovedsa­
gelig gennemføres i form af katalytiske aktiviteter. 
8.3. Miljøorienteret oceanografi Ud over jordbunden er have og flodmundinger den eneste betydeli­
ge recipient for persistente forureningsstoffer; kendskabet til disse 
stoffers videre skæbne er meget begrænset. Navnlig bør der foreta-
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/25 
ges en grundig undersøgelse af processerne i forbindelse med sedi­
mentation og udfældning, således at man kan forudsige mulighed­
erne for forurenende stoffers immobilisering, herunder navnlig 
tungmetaller. De katalytiske aktiviteter vil blive suppleret med 
kontraktforskning (forbindelser til 8.4: biogeokemiske kredsløb). 
8.4. Biogeokemiske kredsløb Drøftelserne vedrørende sur deposition har sat fornyet gang i 
dette forskningsområde, eftersom effektiv udbedring af skade og 
genstabilisering af økosystemerne er umulig uden tilbundsgående 
forståelse af svovls og nitrogens kredsløb i naturen. Kontraktforsk­
ning bør ligeledes omfatte phosphor. Carbonkredsløbet behandles 
i forbindelse med klimatologiprogrammet. 
8.5. Dyre- og plantebeskyttelse 
Handlingsprogram på miljøom­
rådet: 
Kapitel 22, prioriteret emne Forskningen vedrørende fugle til støtte for Fællesskabets lov­
givningsmæssige indsats vil hovedsagelig blive gennemført i form 
af samordnet aktion (jf. bilag II); mere specifikke problemer (hav­
pattedyr, krybdyr, padder), der er opstået i forbindelse med Fæl­
lesskabets miljøpolitik (f. eks. handlingsplanen for Middelhavet), 
kræver kontraktforskning. 
Forskning vedrørende affald 
Handlingsprogram på miljøom­
rådet: 
Kapitel 22, prioriteret emne Dette forskningsområde bør tillægges særlig stor vægt i forbindelse 
med det fjerde program i betragtning af den voksende bekymring 
over virkningerne af bortskaffelsen af affald på jordbund og vand­
løb og de mangfoldige sundhedsproblemer, der opstår som følge 
af uhensigtsmæssig affaldsbortskaffelse. Forskningen vil generelt 
blive koncentreret om mulighederne for genanvendelse af affald i 
stedet for bortskaffelse. Overlapninger med det supplerende F&U-
program »Genanvendelse af by- og industriaffald« vil blive undgå­
et. Hvor det er hensigtsmæssigt, vil forskning vedrørende biotekno­
logiske metoder til affaldsbehandling blive taget op i nært sam­
arbejde med F&U-programmet vedrørende bioteknologi. 
9.1. Forvaltning af affald Der er planlagt katalytiske aktiviteter for nogle af de generelle 
aspekter, såsom karakterisering og klassificering af affald. 
9.2. Organisk affald Forskningen vedrørende slam og gødning vil fortsætte i form af 
samordnet aktion (COST 681, jf. bilag II). Med hensyn til andre 
former for organisk affald vil grænselinjen med programmet vedrø­
rende genanvendelse blive fastlagt. 
9.3. Giftigt og farligt affald Kontraktforskning med særlig vægt på følgende emner: 
— særlig behandling af giftigt industriaffald (f.eks. opløsningsmid­
ler, hærdebade, rester fra elektrolytisk overfladebehandling, 
kemisk affald), 
— komprimering og tørring af affald inden bortskaffelse, 
— specifikke genanvendelsesmetoder(f. eks. genvinding af carbon-
hydrider fra skæreolier). 
9.4. Gamle lossepladser Der er behov for en særlig forskningsindsats (i form af kontrakter) 
vedrørende kontrol med forladte affaldspladser og om muligt reeta­
blering af de pågældende områder. 
10. Forureningsbekæmpelse 
Handlingsprogram på miljøom­
rådet: 
Kapitel 25 og 30, prioriterede 
emner Forskning på dette område vil kræve betydelige bevillinger (kon­
traktforskning) og kan omfatte projekter til afprøvning i stor 
målestok af laboratorieudviklede processer inden for udvalgte om­
råder. 
10.1. Avancerede bekæmpelsesteknolo- Der bør ydes støtte til kontraktforskning på udvalgte områder for 
gier bekæmpelse af luft- og vandforurening med henblik på udvikling 
af nye teknologier, herunder datamatstøttet automatisering eller 
optimering af behandlingsprocesser, der tager sigte på nedbringelse 
af energiforbruget. 
Nr. C 301/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
10.2. Rene teknologier Forskningen under det tredje program bør videreføres med henblik 
på udvikling af teknologier, der — på linje med konklusionerne af 
EF-symposiet »Rene teknologier« i Haag i november 1980 — tager 
sigte på at undgå eller nedbringe særlige former for forurening og 
affald eller at nedbringe energi- og materialeforbruget betydeligt. 
Ligesom i det tredje program vil følgende industrisektorer blive 
prioriteret: 
— kemisk industri, 
— glas og keramik, 
— papirmasse og papir, 
— metallurgi, 
— metalbearbejdning og -beklædning, ( 
— levnedsmidler og foder, 
— fibre og tekstiler, 
— garvning. 
Forskningen vil supplere de demonstrationsaktiviteter, som Kom­
missionen gennemfører på dette område. 
11. Det videnskabelige grundlag for Katalytiske aktiviteter (rapporter, workshops, paneler osv.) vil 
miljølovgivning og -forvaltning åbne mulighed for udnyttelse af den viden, der indhentes i forbin­
delse med programmet (og for vurdering af supplerende informa­
tion), i lovgivningsmæssig sammenhæng. Den videnskabelige sag­
kundskab, der findes i de institutioner, som kontraktligt eller 
på anden vis er associeret programmet inden for rammerne af 
samordnede aktioner, bør anvendes således, at resultaterne kan 
gøres let tilgængelige. Der vil blive lagt fornyet vægt på de sociolo­
giske og økonomiske aspekter af miljølovgivningen. 
BILAG IB 
DE SAMORDNEDE AKTIONERS VIDENSKABELIGE OG TEKNISKE INDHOLD 
1. Luftforurenende stoffers fysisk-kemiske adfærd (COST 611) 
a) forbedring og standardisering af analysemetoder, navnlig til NOx, carbonhydrider og fotokemiske 
oxidianter; 
b) klarlæggelse af mekanismer og hastighedskonstanter i forbindelse med reaktioner mellem luftforure­
nende stoffer og deres reaktioner med luftens naturlige bestanddele, navnlig i vandig tilstand, herunder 
Oxidering og nedbrydning af udvalgte luftforurenende stoffer i ferskvand og havvand, reaktioner med 
jordbundens bestanddele og undersøgelse af katalytiske processer i skyer og regnvand; 
c) undersøgelse af fysisk-kemiske processer, der fører til partikeldannelse, karakterisering af meget fine 
aerosolers kemiske og fysiske natur og bestemmelse af aerosolers kemiske sammensætning; 
d) identificering og kvantitativ bestemmelse af forskellige forurenende stoffers, navnlig nitrogenoxiders, 
kilder og recipienter; 
e) undersøgelse af fænomener, der fører til »surt nedfald«, med særlig vægt på: 
— omdannelse, transport og deposition (tør og våd) af S02, NO og aerosolpartikler, 
— analyse af kemiske data vedrørende nedbørens surhedstendens, 
— NOx-kemi i skyernes små dråber og den kemiske sammensætning af skyernes vand og regnvand, 
— tør deposition af NOx og HN03, 
— betydningen af oxidanter som OH, H02 og H202, 
— fysisk-kemisk omdannelse af luftforurenende stoffer efter deposition, med henblik på vandområder 
og jordbund, 
* 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/27 
— analyseteknikker til måling af ammoniak, salpetersyre og hydrogenperoxid i både gasfase og 
flydende fase ved lave koncentrationer, 
— analysemetoder til bestemmelse af aerosolers surhedsgrad; 
f) modellering af de kemiske reaktioner i atmosfæren som følge af fotokemisk forurening og sur 
deposition; koordinering af dataproducerende hold og matematikere med henblik på kvantitativ 
bestemmelse af kilde-/recipientforholdet, med særlig vægt på modellering af emissioner, omdannelse, 
transport og deposition af udgangsstoffer og omdannelsesprodukter; 
g) udarbejdelse af forsøgsprotokoller , som gør det muligt at forudsige kemikaliers abiotiske nedbrydelig­
hed, navnlig for persistente forbindelser. 
2. Luftforureningens indflydelse på land- og vandøkosystemer (COST 612) 
a) direkte virkning af luftforurenende stoffer (S02, NOx, HC1, ozon, fotokemiske oxidatorer og deres 
atmosfæriske omdannelsesprodukter) på planter og landøkosystemer; 
b) sådanne luftforurenende stoffers indirekte virkninger på planter og landøkosystemer, f.eks. gennem 
forsuring af jordbunden og mobilisering af fytotoksiske elementer; 
c) forbindelser mellem virkningerne af luftforurenende stoffer og andre faktorer, der har indflydelse på 
den konstaterede alvorlige beskadigelse af landøkosystemer, navnlig skove, såsom tørke, plante­
sygdomme, svampe og skadelige organismer; 
d) virkninger af luftforurenende stoffer og deres omdannelsesprodukter på kulturplanter, herunder 
navnlig nedsat udbytte; 
e) virkninger af luftforurenende stoffer og deres omdannelsesprodukter på vandøkosystemer (formindsket 
population af fisk og andre organismer i vandet som følge af forsuring og mobilisering af sporstoffer). 
3. Forurenende organiske mikrostoffer i vandmiljø (COST 641) 
a) analysemetoder og databehandling 
— grundlæggende analyseteknikker, herunder udtagning og behandling af prøver, gaschromatografi, 
højtryksvæskechromatografi, massespektrometri, 
— særlige analytiske problemer, herunder navnlig analyse af udvalgte klasser af stoffer, såsom klasser, 
der sandsynligvis vil blive omfattet af Rådets direktiv 76/464/EØF, chlorerede paraffiner, tensider, 
optisk hvidt, organiske metal- og phdsphorforbindelser, 
— indsamling og behandling af analytiske data; 
b) forurenende organiske mikrostoffers fysisk-kemiske adfærd i vandmiljø 
— fordeling og transportmekanismer, 
— forholdet mellem struktur og aktivitet, 
— biotilgængelighed og bioakkumulering; 
c) omdannelsesreaktioner i vandmiljøet 
— kemiske og fotokemiske reaktioner, 
— biologiske omdannelser; 
d) forurenende organiske mikrostoffers adfærd og omdannelse under vandbehandlingsprocesser 
— infiltration, 
— spildevandsbehandling, 
— drikkevandsbehandling (inklusive haloformdannelse). 
4. Behandling og anvendelse af organisk slam og flydende landbrugsaffald (COST 681) 
a) behandling af slam og landbrugsaffald 
— yderligere forbedring af traditionelle behandlingsmetoder, navnlig med henblik på de økonomiske 
aspekter og processer til biogasproduktion på grundlag af slam og gødning, 
— undersøgelse af teknologier, der egner sig til små anlæg, og af processer, der kan eliminere tunge 
metaller ved kilden; 
Nr. C 301/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
b) analyse af slam og reststoffer 
— udvikling og standardisering af billige multi-element-metoder til analyse af sporstoffer i slam, 
jordbund og planter samt til analyse af forurenende organiske stoffer; 
c) hygiejniske aspekter ved behandling og anvendelse af slam 
— udarbejdelse og forbedring af metoder til påvisning og bestemmelse af bakterier, vira og andre 
patogener samt undersøgelse af deres overlevelses- og kontamineringspotentiel, 
— undersøgelser af hygiejnefremmende processers nyttevirkning samt definition af »indikatororga­
nismer«; 
d) gener 
— lugtkarakterisering og emissionskontrol; 
e) miljøvirkninger fra spredning af slam og gødning 
— langvarige forsøg i marken vedrørende akkumulering af tunge metaller, planternes eventuelle 
optagelse heraf samt overførsel af forurenende stoffer fra jordbund til planter og vurdering af 
forskellige anvendelsesmetoder for så vidt angår forurening af grund- og overfladevand; 
f) forbedret udnyttelse af jorden ved hjælp af slam og gødning 
— langvarige forsøg i marken vedrørende slams og gødnings gødningsværdi og jordforbedrende 
egenskaber, 
— forbedring af behandlingsprocesser og spredningsudstyr med hensyn til optimal udnyttelse af 
jorden, 
— undersøgelse af værdien for landbruget af reststoffer fra behandlingsprocesser, 
— anvendelse af slam og afledte produkter til landvinding og særlige afgrøder (f.eks. til biomassepro­
duktion). 
5. Bentisk kystøkologi 
Gennemførelse af »reference-undersøgelser« vedrørende arter af nøglebetydning i uforstyrrede omgivelser 
langs Nordsøens og Atlanterhavets kyster samt i Middelhavet og Østersøen i følgende habitanter: 
— blød bund — uden for tidevandszone, 
— blød bund — inden for tidevandszone, 
— hård bund — uden for tidevandszone, 
— hård bund — inden for tidevandszone. 
Vurdering af betydningen af: • 
— lokale fysiske faktorer, 
— biologiske vekselvirkninger, 
— klimatiske og hydrografiske faktorer med indflydelse på populationsdynamikken for udvalgte elemen­
ter i bentiske kystøkosystemer. 
Programmet bør gradvis udvikle sig til en omfattende undersøgelse af kystøkosystemernes dynamik og 
modellering heraf. 
6. Indeluftens kvalitet og dens indvirkning på mennesker 
Undersøgelse af en række forskellige indendørs forurenende stoffer og grupper af stoffer, herunder navnlig 
N02, respirabelt svævestøv, formaldehyd, organiske stoffer, allergener, CO, S02, asbest og andre 
mineralfibre, omfattende: 
a) bestemmelse og vurdering af eksponering: 
— modellering, 
— bestemmelser af kildens styrke, 
— bestemmelse af infiltrations- og ventilationshastighed, 
— metoder til praktiske målinger: 
— korttidsprøvetagning, 
— tidsintegreret prøvetagning, 
— vedvarende kontrol, 
— eksponering af enkeltindivider og populationer, 
— biologisk kontrol; 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/29 
b) målinger af sundhedsmæssige virkninger: 
— kontrollerede undersøgelser af eksponering af mennesker, 
— planlægning af fortløbende undersøgelser, 
— epidemiologiske undersøgelser; 
c) indsamling af data vedrørende eksponering og sundhedsmæssige virkninger. 
7. Beskyttelse af fugle 
a) fugles valg af habitat og ynglespredning; 
b) spurvefugletræk; 
c) vandfugletælling i medfør af bilag V til direktivet om beskyttelse af vilde fugle (*); 
d) særlige behov hos fuglearter, der er afhængige af truede habitater (navnlig kyst- og andre vådområder, 
krat osv.); ' 
e) truede arters habitat og biologi; 
f) indsamling og ordning af resultaterne fra forskning i beskyttelse af fugle og i afrikanske over­
vintringssteder samt udnyttelse af allerede foreliggende oplysninger. 
(!) EFT nr. L 103 af 25. 4. 1979. . 
BILAG II 
R&D PROGRAMME ENVIRONMENTAL PROTECTION 
List of reports published by the Commission (J) 
1975-1985 
A) GENERAL REPORTS 
1) Final reports on research sponsored under the first Environmental Research Programme (1973-75), 
EUR 5970, 1978 (in series 'Environment and Quality of Life') 
2) Second Environmental Research Programme 1976-80, reports on research sponsored under the first 
phase 1976-78, EUR 6388, 1980 (in series 'Environment and Quality of Life') 
3) Environmental Research Programme 1976-80, report on the first phase 1976-78, EUR 6145, 1979 (in 
series 'Environment and Quality of Life') 
4) Second Environmental Research Programme 1976-80, reports on research sponsored under the second 
phase 1979-80, EUR 7884 EN, 1981 (in series 'Environment and Quality of Life') 
B) SPECIFIC REPORTS AND PROCEEDINGS OF CONFERENCES ORGANIZED OR CO-ORGANIZED 
BY THE COMMISSION WITHIN THE ENVIRONMENT RESEARCH PROGRAMME (2) 
1) Water Purification in the EEC; a State-of-the-Art Review, report prepared by Water Research Centre 
qn behalf of the Commission, Pergamon Press, Oxford, 1977 
2) Tests for Ecological Effects of Chemicals, Proceedings of a Research Seminar jointly organized by 
the Commission of the European Communities and the Umweltbundesamt in Berlin, 7-9 December 
1977, Erich Schmidt Verlag Berlin, 1978 (UBA-Bericht 10/78) 
(') This list cannot give reference to the numerous publications prepared by scientific institutes under contract 
and submitted to scientific journals. Bibliographies for each contract are contained in the general reports 
1, 2 and 4. 
(2) Proceedings of conferences organized within Concerted Actions are listed separately. 
Nr. C 301/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
3) Trace Metals, Exposure and Health Effects, Proceedings of a Research Seminar held in Guildford, 
10-13 July 1978, edited by E. DI FERRANTE, Pergamon Press Oxford, 1979 EUR 6389 
4) Clean Technologies, Proceedings of the European Symposium held in The Hague, 4-7 November 
1980 (jointly organized by the Commission of the European Communities and the Ministry of Health 
and Environmental Protection, The Netherlands), edited by H. OTT and F. VAN DEN AKKER, 
EUR 7108, 1983 (in series 'Environment and Quality of Life') 
5) Proceedings of the first conference on the scientific bases for environmental regulatory actions: 
prevention of pollution by substances derived from wastes, held in Rome, 11-12 May 1981, CNR 
IRSA, Rome, 1984 
6) Proceedings of the second conference on the scientific bases for environmental regulatory actions: 
health-environment, held in Evry (France), 14-16 December 1981, edited by E. DI FERRANTE, EUR 
7952, 1982 (in series 'Environment and Quality of Life') 
7) Proceedings of the Symposium 'Acid Depostion — A Challenge for Europe', Karlsruhe, 19-21 
September 1983 (jointly organized by the Commission of the European Communities and Kernfor-
schungszentrum Karlsruhe), edited by H. OTT and H. STANGL, preliminary edition 1983) (final 
edition in print) 
8) Screening Tests in Chemical Carcinogenesis, Proceedings of a workshop organized by IARC and the 
Commission of the European Communities in Brussels, 9-12 June 1975, edited by R. MONTESANO, 
H. BARTSCH and L. TOMATIS, Lyon, 1976 (joint IARC/CEC publication) 
9) Molecular and Cellular Aspects of Carcinogen Screening Tests, Proceedings of a meeting organized 
by IARC and the Commission of the European Communities in Hannover, 4-9 June 1979r edited by 
R. MONTESANO, H. BARTSCH and L. TOMATIS, Lyon, 1980 (joint IARC/CEC publication) (*) 
10) Host Factors in Human Carcinogenesis, Proceedings of a symposium organized by IARC, the 
Commission of the European Communities, the Greek Ministry of Social Services, the Greek Ministry 
of Civilization and Science and the Hellenic Cancer Society in Cape Sounion, 8-11 June 1981, edited 
by H. BARTSCH and B. ARMSTRONG, Lyon, 1982 (joint IARC/CEC publication) 
11) Evaluation of the Effects of Chlorofluorocarbons on Atmospheric Ozone, report on a workshop 
held in Brussels, 13-15 January 1981, edited by A. GHAZI, 1981 (available on request) 
12) Nickel in the Human Environment, Proceedings of an international symposium held in Lyon, 8-11 
March 1983 (jointly organized by CEC, IARC, IPCS, ILO and the Ministry of the Environment of 
France), EUR 9163, Lyon, 1984 (joint IARC/CEC publication) 
13) Measurement of air pollution at Drax during the 1976 CEC remote sensing campaign, prepared by 
R.A. SCRIVEN (CEGB), EUR 6420, 1979 (in series 'Environment and Quality of Life') (2) 
14) Proceedings of the World Symposium on Asbestos, jointly organized by the Commission of the 
European Communities, the Government of Canada and the Government of Quebec, 25-27 May 
1982, Montreal, 1982 
15) Shorebirds and Large Waterbirds Conservation, Proceedings of two workshops held in Durham 
(United Kingdom), 17-18 September 1983, edited by P.R. EVANS, H. HAFNER and P. L'HERMITE, 
Brussels, 1984 (available on request) 
16) Report on the EC epidemiological survey on the relationship between air pollution on respiratory 
health in primary school children, edited by C. DU V. FLORY, A.V. SWAN, R. VAN DER LENDE, 
W.W. HOLLAND, A. BERLIN and E. DI FERRANTE, Brussels, 1983 (available on request) 
17) Cadmium in the European Communities: a prospective assessment of sources, human exposure and 
environmental impact, report prepared by M. HUTTON for the Commission of the European 
Communities, published as MARC-Report No. 26, 1982 
18) Cadmium Exposure and Indicators of Kidney Function, report prepared by M. HUTTON for the 
Commission of the European Communities, published as MARC-Report No. 29, 1983 
19) Stratosphere, Proceedings of a working party meeting held in Brussels on 18 May 1984, edited by A. 
GHAZI, 1984 (available on request) (3) 
20) Proceedings of the European Symposium on Environment and Chemicals in Agriculture, Dublin, 15-
17 October 1984, jointly organized by the Commission of the European Communities and the Irish 
Government, edited by P. WINTERINGHAM, 1985 (in print) 
21) Atmospheric Ozone, Proceedings of a Symposium held in Halkidiki (Greece), 3-7 September 1984, 
edited by C.S. ZERFOS and A. GHAZI, D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1985, EUR 9574 
(!) The reports of ad hoc working groups presented to this meeting are published under the title 'Long-Term 
and Short-Term Screening Assays for Carcinogens: A Critical Appraisal' as Supplement 2 to the IARC 
Monographs, Lyon, 1980. 
(2) The results of other CEC remote sensing campaigns are published in scientific journals or by the co-
organizers; a complete list of these reports is available. 
(3) Comprises also work funded under the Climatology Programme. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/31 
C) REPORT AND PUBLICATIONS GENERATED WITHIN THE CONCERTED ACTIONS 
CI) Physico-Chemical Behaviour of Atmospheric Pollutants (COST 61a) (*) 
a) Executive Reports (2) 
1) Final Report of the Management Committe of COST Project 61a 'Physico-Chemical 
Behaviour of S02 in the Atmosphere', Brussels 1977 (also available in DE and FR) 
2) Activity report of the Community-COST Concertation Committee covering the period 
October 1978-December 1980 (also available in DE and FR) 
3) Activity report of the Community-COST Concertation Committee covering the period 
January-December 1981 (also available in DE and FR) 
4) Final activity report of the Community-COST Concertation Committee for the period 
1978-1983 
b) Proceedings of Conferences and Other Publications 
1) Proceedings of the First European Symposium 'Physico-Chemical Behaviour of Atmospheric 
Pollutants', Ispra, 16-18 October 1979, edited by B. VERSINO and H. OTT, EUR 6621, 
Brussels/Luxembourg, 1980 
2) Proceedings of the Second European Symposium 'Physico-Chemical Behaviour of Atmos­
pheric Pollutants', Varese, 29 September - 1 October 1981, edited by B. VERSINO and H. 
OTT, D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1982, EUR 7624 
3) Acid Deposition, Proceedings of a CEC-Workshop, Berlin, 9 September 1982, edited by S. 
BEILKE and A.J. ELSHOUT, D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1983, EUR 8307 
4) Proceedings of the Third European Symposium 'Physico-Chemical Behaviour of Atmos­
pheric Pollutants', Varese, 10-12 April 1984, edited by B. VERSINO and G. ANGELETTI, 
D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1984, EUR 9436 
5) Oxidation reactions in the troposphere, Proceedings of a CEC workshop held in Orleans, 
30-31 October 1984 (available on request) 
CII) Analysis of Organic Micropollutants in Water (COST 64b) 
a) Executive Reports (3) 
1) Summary report on COST Project 64b 'Analysis of Organic Micropollutants in Water' and 
third report of the Management Committee for the year ending 31 October 1975, Brussels, 
1976 (also available in DE and FR) 
2) Activity report of the Community-COST Concertation Committee covering the period 
October 1978-December 1981, Brussels, 1982 (also available in DE and FR) 
3) Summary report (1978-1983) and activity report of the Community-COST Concertation 
Committees covering the period January 1982 - December 1983, Brussels, 1984 (also 
available in DE and FR) 
b) Proceedings of Conferences and Other Reports 
1) Proceedings of the First European Symposium 'Analysis of Organic Micropollutants in 
Water', held in Berlin, 11-13 December 1979, Brussels, 1982 (available on request) 
2) Proceedings of the Second European Symposium 'Analysis of Organic Micropollutants in 
Water', held in Killarney (Ireland), 17-19 November 1981, edited by G. ANGELETTI and 
A. BJØRSETH, D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1982, (EUR 7623) 
3) Proceedings of the Third European Symposium 'Analysis of Organic Micropollutants in 
Water', held in Oslo, 19-21 September 1983, edited by G. ANGELETTI and A. BJØRSETH, 
D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1984, EUR 8518 
(*) From 1972 to 1976, this project was implemented under the title 'Physico-Chemical Behaviour of S02 in 
the Atmosphere'. 
(2) These reports contain a comprehensive list of internal reports available on request. 
(3) These reports contain a comprehensive list of international reports available on request. 
Nr. C 301/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
4) A comprehensive list of polluting substances which have been identified in various fresh 
waters, effluent discharges, aquatic animals and piants, and bottom sediments, fourth 
edition, four volumes, Brussels, 1984, compiled by Water Research Centre, Stevenage 
(available on request) (*) 
5) Behaviour and transformation of organic micropollutants in water treatment processes, 
Proceedings of a CEC Workshop held in Barcelona, 19-20 November 1984 (available on 
request) 
6) Methodologies for the analysis of organic micropollutants in the aquatic environment, 
Proceedings of a CEC Workshop held in Ghent, 27-29 November 1984 (in print) 
C.III) Treatment and use of sewage sludge (COST 68) (2) 
a) Executive Reports (3) 
1) Final report of the Management Committee on COST Project 68 'Sewage Sludge Processing', 
1972-1975, Brussels, 1975 (available on request) 
2) Final report of the Community COST Concertation Committee covering the period 1976-
1980, Brussels, 1981 (available on request) 
— Part I: General Report (also available in FR and DE) 
— Part II: Scientific Report 
— Part III: Technical Annexes 
3) Activity report of the Community-COST Concertation Committee covering the period 
October 1980 - June 1982, Brussels, 1982 (available on request) 
4) Final report of the Community-COST Concertation Committee covering the period 1981-
1983, Brussels, 1984 (available on request) 
— Part I: General Report (also available in FR and DE) 
— Part II: Scientific Report 
b) Proceedings of Conferences x 
1) Treatment and Use of Sewage Sludge, Proceedings of a CEC Symposium held in Cadarache, 
13-15 February 1979, edited by D. ALEXANDRE and H. OTT, Brussels 1980 (available 
on request) 
2) Phosphorus in Sewage Sladge and Animal Waste Slurries, Proceedings of a CEC Seminar 
held in Groningen, 12-13 June 1980, edited by T.W.G. HUCKER and G. CATROUX, D. 
Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1981, EUR 7112 
3) Copper in Animal Wastes and Sewage Sludge, Proceedings of a CEC workshop held in 
Bordeaux, 8-10 October 1980, edited by P. L'HERMITE and J. DEHANDTSCHUTTER, 
D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1981, EUR 7196 
4) Characterization, Treatment and Use of Sewage Sludge, Proceedings of the Second 
European Symposium held in Vienna, 21-23 October 1980, edited by P. L'HERMITE and 
H. OTT, D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1981, EUR 7076 
5) The Influence of Sewage Sludge Application on Physical and Biological Properties of Soils, 
Proceedings of a CEC seminar held in Munich, 23-24 June 1981, edited by G. CATROUX, 
P. L'HERMITE and E. SUESS, D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1982, EUR 
8023 
6) Disinfection of Sewage Sludge: Technical, Economic and Microbiological Aspects, Pro­
ceedings of a CEC workshop held in Ziirich, 11-12 May 1982, edited by A.M. BRUCE, 
A.H. HAVELAAR and P. L'HERMITE, D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1982, 
EUR 8024 
7) Environmental Effects of Organic and Inorganic Contaminants in Sewage Sludge, Proceed­
ings of a CEC seminar held in Stevenage, 25-26 May 1982, edited by R.D. DAVIS, T.W.G. 
HUCKER and P. L'HERMITE, D. Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1983, EUR 
8022 
{l) lst edition, 1974; 
2nd edition, 1976; 
3rd edition, two volumes, 1979 (all out of print). 
i2) From 1972 to 1984, this project was implemented under the title 'Sewage Sludge Processing'. 
(-*) These reports comprise a comprehensive list of internal reports available on request. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/33 
8) Nitrogen and Phosphorus Value of Sewage Sludges; state of knowledge and practical 
recommendations, Brussels, 1982 (available on request) 
9) Utilisation of Sewage Sludge on Land: Rates of Application and Long-Term Effects of 
Metals, Proceedings of a CEC Seminar held in Uppsala, 7-8 June 1983, edited by S. 
BERGLUND, R.D. DAVIS and P. L'HERMITE, D. Reidel Publishing Company, Dor-
drecht, 1984, EUR 8822 
10) Methods of Characterisation of Sewage Sludges, Proceedings of a CEC Workshop held in 
Dublin, 6 july 1983, edited by T.J. CASEY, P. L'HERMITE and P.J. NEWMAN, D. 
Reidel Publishing Company, Dordrecht, 1984, EUR 9171 
11) Processing and Use of Sewage Sludge, Proceedings of the Third European Symposium 
held in Brighton, 27-29 September 1983, edited by P. L'HERMITE and H. OTT, D. Reidel 
Publishing Company, Dordrecht, 1984, EUR 9129 
12) Chemical Methods for Assessing Bio-available Metals in Sludge and Soils. Proceedings of 
a Seminar held at Munster (FRG) on 11-13 April 1984, edited by R. LESCHBER, R.D. 
DAVIS and P. L'HERMITE, Elsevier Applied Science Publishers Ltd. (in print) 
13) Inactivation of Micro-organisms in Sewage Sludge by Stabilisation Processes. Proceedings 
of a round-table held at Stuttgart-Hohenheim (FRG) on 8-10 Øctober 1984, edited by D. 
STRAUCH, A.H. HAVELAAR and P. L'HERMITE, Elsevier Applied Science Publishers 
Ltd. (in print) 
14) Long-term Effects of Sewage Sludge and Farm Slurries Applications. Proceedings of a 
round-table held at Pisa (I) on 25-27 September 1984, edited by J.H. WILLIAM, G. GUIDI 
and P. L'HERMITE, Elsevier Applied Science Publishers Ltd. (in print) 
C.IV) Coastal Benthic Ecology (COST 47) 
1) Activity report of the Management Committee for the period April 1979-March 1983, Brussels 
1983 (available on request) 
2) COST 47 Newsletter (Nos. 1, 2, 3 and 4), published by the National Board for Science and 
Technology, Dublin, Ireland 
3) Final report of the Management Committee on COST Project 47, Coastal Benthic Ecology, 
(in print). 
BILAG lll 
UDTALELSE 
fra Det rådgivende udvalg for Forvaltning og Koordinering (CGC »Miljø og Klimatologi«) om udkastet til 
forslag til et forsknings- og udviklingsprogram på Miljøbeskyttelsesområdet (1986-90) 
1. CGC-udvalget drøftede udkastet til forslag til et forsknings- og udviklingsprogram på miljøbeskyttelse­
sområdet (1986-90) (dok. XII/EN V/50/84). I denne udtalelse tog udvalget hensyn til de synspunkter, som 
Det rådgivende Udvalg for programforvaltning på Miljøforskningsområdet og CREST-underudvalget for 
miljø tidligere har givet udtryk for. 
2. Udvalget bemærker de betydelige resultater, der er nået med de tidligere programmer. Det understreger 
det fortsatte behov for et EF-program for miljøbeskyttelsesforskning, set i lyset af de tanker, man i 
øjeblikket gør sig om de miljømæssige problemer. Nedenfor er anført udvalgtets bemærkninger og 
anbefalinger vedrørende særlige aspekter i forslaget. 
Målsætninger 
3. CGC-udvalget støtter målsætningerne i det foreslåede program, hvorefter der skal ydes forsknings- og 
udviklingsstøtte til Fællesskabernes miljøpolitik, og navnlig til handlingsprogrammerne på miljøområdet. 
Programmet skulle ligeledes kunne danne udgangspunkt for udvikling af foregribende og forebyggende 
foranstaltninger. 
4. Udvalget er af den opfattelse, at det foreslåede program bidrager til at opfylde en række af Fællesskabets 
målsætninger inden for videnskab og teknologi, som defineret i rammeprogrammet, navnlig »forbedring 
af sikkerheden og sundhedsbeskyttelse« samt »miljøbeskyttelse og forebyggelse af forurening«. Udvalget 
understreger behovet for at sikre en koordinering med de relevante aktiviteter og programmer i 
Generaldirektorat V, VI og XI, en koordinering der skal gennemføres i tæt samarbejde med CGC-
udvalget. 
Nr. C 301/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.11.85 
Gennemførelsesmetoder 
5. Udvalget går ind for tre typer aktiviteter (kontraktforskning, samordnede aktioner og katalytiske 
aktiviteter), der foreslås iværksat til gennemførelse af programmet, og stiller sig navnlig positivt til 
indførelsen af sidstnævnte (dvs. katalytiske eller igangsættende) aktiviteter, idet udvalget finder, at de 
gør gennemførelsen af programmet endnu mere fleksibelt. 
6. Udvalget opfordrer til en grundig undersøgelse af balancen mellem disse tre aktiviteter og finder, at 
de bør knyttes tæt sammen, og også bør afstemmes med de relevante dele af FFC forsknings- og 
udviklingsprogram. Udvalget anbefaler endvidere, at beslutningen om fordelingen af midler mellem de 
forskellige forskningsområder skal træffes af Kommissionen i tæt samarbejde med CGC-udvalget. 
7. For så vidt angår kontraktforskning, ønsker udvalget stærkt at understrege ønsket om en forenkling af 
procedurerne med hensyn til udvælgelse, administration og forvaltning af forskningsprojekter, således 
at Kommissionens tjenestegrene og udvalget selv lettes i deres arbejdsbyrde. 
8. Generelt er udvalget af den opfattelse, at samordnede aktioner skal stimuleres, hvor det er hensigtsmæs­
sigt. Desuden skal samarbejdet mellem de videnskabelige institutter i Fællesskabet fremmes inden for 
rammerne af det foreslåede program, navnlig ved iværksættelse af fælles projekter, udveksling af 
videnskabsmænd samt afholdelse af videnskabelige møder. 
9. CGC-udvalget anbefaler, at indberetningsprocedurerne for alle typer forsknings- og udviklingsprojekter 
inden for EF på miljøområdet forbedres yderligere. 
Videnskabeligt indhold 
10. CGC-udvalget er enig i indholdet af det foreslåede program. Det foreslår, at de prioriterede mål inden 
for hvert område med hensyn til EF's forsknings- og udviklingsprogram vedrørende miljø fastlægges nøje 
af Kommissionen efter høring af udvalget, hvor der tages hensyn til de finansielle og personalemæssige 
ressourcer, de videnskabelige og tekniske rammer inden for Fællesskabet, og mulighederne for en effektiv 
koordinering. 
11. CGC-udvalget erkender, at der skal tages hensyn til de forskelle i videnskabelig, teknisk og økonomisk 
kapacitet, der hersker inden for Fællesskabet. Kommissionen opfordres navnlig til at fremme videreuddan­
nelse i relation til de behov, der opstår som følge af det foreslåede forsknings- og udviklingsprogram. 
12. CGC-udvalget er klar over den vurdering af EF's miljøforskning, som videnskabsmændene i de uafhængi­
ge paneler har givet udtryk for; det opfordrer kraftigt Kommissionen til, i samarbejde med udvalget, at 
tage passende hensyn til resultaterne, når det fremtidige forskningsarbejde inden for miljø skal udformes 
og gennemføres. 
Budget og personale 
13. Det foreslåede program udgør en reel og realistisk styrkelse af EF's forskning og udvikling på miljøområ­
det, som er nødvendig for at imødekomme behovene i handlingsprogrammerne på miljøområdet. 
14. For at nå disse mål står det klart for CGC-udvalget, at der må afsættes tilstrækkelige finansielle midler 
og personale, og at disse mål nødvendiggør en reel stigning sammenlignet med de midler, der er afsat i 
det tredje forsknings- og udviklingsprogram på miljøområdet. Den britiske delegation forbeholder sig 
sin stilling med hensyn til dette sidste punkt. 
25.11.85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/35 
DEL II 
Forslag til et forsknings- og udviklingsprogram inden for klimatologi (1986-90) som led 
handlingsprogrammet for forskning vedrørende miljø 
A. F&U-PROGRAMMET VEDRØRENDE KLIMATOLOGI 
1. Indledning: Kommissionens første klimatologipro­
gram 
Det foreslåede program skal være en videreførelse 
af dét første forskningsprogram vedrørende klima­
tologi, som blev vedtaget af Rådet den 3. marts 1981 
som en del af det sektorbestemte F&U-program på 
miljøområdet (1981-85). Det første program omfat­
tede: 
Forskningsområde li Forståelse af klimaet 
1.1. Rekonstruktion af tidligere klimaer. Udforsk­
ning og analyser af: 
a) forhold, der kan iagttages i naturen; 
b) observationsregistre og andre historiske op­
tegnelser. 
1.2. Opstilling af klimamodeller samt forudsigelser. 
Forskningsområde 2: Vekselvirkninger menneske­
klima 
2.1. Klimatisk foranderlighed og europæiske res­
sourcer: 
a) indvirkninger på landbrugs- og vandres­
sourcer; 
b) vurdering af klimatiske risici; 
c) indvirkninger på energibehov, -forbrug og 
-produktion. 
2.2. Menneskets påvirkning af klimaet: 
a) kemisk luftforurening, med særlig vægt på 
kuldioxidakkumulering; 
b) energiudslip. 
Hvad angår gennemførelsen af det første program, 
kan følgende fakta og tal anføres: 
a) Kontrakter: I alt er der undertegnet 115 kontrak­
ter. Kommissionen har bidraget til de samlede 
omkostninger ved hver enkelt kontrakt med 
gennemsnitligt ca. 30 %. 
b) Møder: Bortset fra revisionssymposiet, der om­
tales senere, og kontaktgruppemøderne (opstil­
ling af klimamodeller, rekonstruktion af tidlige­
re klimaer, antropogene klimaforstyrrelser, kli­
matiske indvirkninger), er følgende møder blevet 
arrangeret, støttet eller finansieret: i) »workshop« vedrørende palæoklimatisk 
forskning og modeller (PRAM), i december 
1982 i Bruxelles; 
ii) symposium vedrørende klima-biosfære­
vekselvirkninger i marts 1983 i Osnabriick; 
iii) symposium vedrørende ørkendannelse i eu­
ropæiske lande i april 1984 i Mitilini. 
Kommissionen har støttet tre kurser på Den 
internationale skole for klimatologi (Centret for 
naturvidenskabelig kultur, Erice, Sicilien), idet 
lærerne overvejende valgtes blandt forskere, der 
er involveret i EF's klimatologiprogram, enten 
som medlemmer af det rådgivende udvalg eller 
som kontraktpartnere. Det tredje kursus blev 
ledet af et medlem af Kommissionens klimatolo­
gipersonale: 
i) kursus vedrørende klimatiske variationer, 
kendsgerninger og teorier, marts 1980; 
ii) kursus vedrørende karbondioxid og klimaet, 
juli 1982; 
iii) kursus vedrørende klimatiske aspekter ved 
ørkendannelse, oktober 1983. 
Publikationer: Ud over publikationer om forsk­
ningsresultater i internationale videnskabelige 
tidsskrifter er følgende bøger udkommet eller 
under udarbejdelse: 
The Climate Europe, the Past Present and 
Future, H. Flohn og R. Fantechi, redaktø­
rer, Reidel 1984; 
Interactions between Climate and Biosphe-
re, H. Lieth, R. Fantechi og H. Schnitzler, 
redaktører, Swets and Zeitlinger 1984; 
Palaeoclimatic Research and Models, A. 
Ghazi, redaktør, Reidel 1983; 
Proceedings of a working-party meeting 
»Stratosphere«, rapport fra EF-Kommissio-
nen, A. Ghazi, redaktør, 1984; 
Climatic Aspects of Desertification, R. Fan­
techi, J.P. Van Ypersele og A. Longhetto, 
redaktører (under udarbejdelse); 
vi) Desertification in European Countries, R. 
Fantechi og N. Margarjs, redaktører (under 
udarbejdelse); 
vii) diverse Contact Group Meeting Reports. 
Med henblik på at fastslå teknikkens stade hvad 
angår udviklingen af det foregående program blev 
der den 2. til 5. oktober 1984 afholdt et revisions-
symposium i Sophia Antipolis, Frankrig. Symposiet 
var viet forelæggelse og drøftelse af emner, som 
blev anset for kernepunkter i programmet, men 
der forelå resultater fra alle kontrakter i form af 
Nr. C 301/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
rapportresumeer (1). Symposiets aktiviteter som 
sådan vil blive offentliggjort i bogform. Diverse 
referenter var blevet valgt af Kommissionens tje­
nestegrene, bistået af det rådgivende udvalg vedrø­
rende klimatologi. Disse rapportudkast, som vil 
blive offentliggjort i deres endelige form i det bind 
om symposiets aktiviteter, der er under udarbejdel­
se, er her vedføjet som bilag I. På grundlag af den 
vurdering, som er fremsat deri, synes videreførelsen 
af klimatologiprogrammet at være velbegrundet. 
Under henvisning til de forskellige rapporter frem­
går det navnlig, at EØF-programmet ud over de 
specifikke forskningsresultater har fuldført den 
yderst nyttige funktion at bringe europæiske klima­
tologer i kontakt med hinanden og at fremme en 
informationsstrøm imellem dem, så at de blev op­
mærksom på det arbejde, der foregår andre steder 
i Europa, samtidig med at de fik lejlighed til at 
sammenligne deres resultater. Man har erkendt, at 
videnskabsmændene, især på området opstilling af 
modeller, hvor det er yderst vanskeligt at undersøge 
mekanismer ved hjælp af normale videnskabelige 
teknikker, fordi der ikke kan eksperimenteres med 
selve klimaet, ligesom det heller ikke kan reproduce­
res udtømmende i laboratoriet, kan lære meget ved 
snæver indbyrdes sammenligning af resultatsæt, der 
er opnået uafhængigt. De kontakter, der er oprettet 
mellem modelberegnere og palaeoklimatologer 
inden for Kommissionens program har allerede vist 
sig nyttige: palaeoklimatologer er blevet mere op­
mærksomme på muligheden for at fortolke deres 
iagttagelser ved hjælp af modeller, og ligeledes har 
modelberegnere ved denne vekselvirkning lært om 
tidligere klimaer, hvis simulering tilvejebringer yder­
ligere afprøvningsmuligheder for anvendeligheden 
af deres modeller. 
Med hensyn til forudsigelse af et klima med høj 
C02-koncentration i atmosfæren har især det af 
Mitchell (BMO) udførte arbejde tilvejebragt data til 
vurdering af klimaindflydelse. 
Hvad angår palaeoklimatisk forskning er der frem­
kommet den høje grad af komplimentaritet mellem 
forskellige teknikker, som det var muligt at 
sammenligne via Kommissionens program. Især vil 
det nu være muligt med den nuværende kunnen 
og erfaring at udvikle et stort forskningsprogram 
vedrørende den sidste istids/mellemistids-cyklus, 
med involvering af modelberegnere. Med hensyn til 
antropogene klimaforstyrrelser (CCh-spørgsmålet) 
er der opnået betydelige resultater vedrørende C02-
koncentrationen inden den industrielle revolution; 
der er fundet et lavt C02-indhold i forbindelse med 
det sidste istidsmaksimum; forskellige aspekter ved 
(*) Udkommer om kort tid som EUR-rapport. det globale carbonkredsløb og mekanismerne i car-
bonudvekslingen mellem forskellige lag er blevet 
udforsket. Man har indset nødvendigheden af en 
vedvarende og samordnet forskningsindsats på dette 
område, der ligger et sted, hvor alle de andre krydser 
hinanden. Det første program er ligeledes fundet 
lovende, hvad angår undersøgelser af indvirkninger 
på landbrug, hydrologi og energi, samt vellykket 
med hensyn til indsamling, opstilling og afprøvning 
af modeller for indvirkninger. Der anbefales yderli­
gere samarbejde inden for et videreført KEF-pro-
gram med henblik på snart at gøre resultaterne af 
undersøgelserne vedrørende klimatiske indvirkning­
er praktisk anvendelige i erkendelse af, at undersø­
gelser af indvirkninger med held har været inkorpo­
reret i Kommissionens klimatologiprogram. 
2. Baggrund og begrundelse 
Den begrundelse, der blev givet for det første pro­
gram, kan her gentages og udvides på grundlag af de 
opnåede resultater og de i mellemtiden opdukkede 
behov. 
Blandt alle komponenterne i det menneskelige miljø 
kan man afgjort sige, at klimaet (!) er det vigtigste, 
eller i det mindste en af de vigtigste. Det er under 
alle omstændigheder den komponent, hvoraf vor 
sundhed og velbefindende, mængden af vore vand­
ressourcer, kvaliteten og kvantiteten af vore afgrø­
der, vore behov i henseende til energi og ly i vid 
udstrækning er afhængige. 
Klimaet kan gøre enhver given region beboelig for 
mennesker, eller det modsatte. 
Klimaet er i sit inderste væsen variabelt, og naturlige 
klimasvingninger vides at have haft stor indvirkning 
på menneskelige civilisationer i fortiden, og 
(!) Det klimatiske system omfatter atmosfæren, oceanerne, is­
bjerge og indlandsis, jordbunden og vegetationen. Alle disse 
undersystemer varierer efter helt forskellige tidsskalaer og 
virker indbyrdes på komplekse måder, som dels dæmper, dels 
forstærker hinandens bevægelser og variationer. Derfor er det 
klimatiske system som helhed i stand til at undergå svingning­
er efter mange tidsskalaer, og som følge af disses forskellige 
længde, der varierer fra 10*1 til 109 år, kan det klimatiske 
system aldrig være i ligevægt. 
Klimaet og vejret er forbundet med hinanden i atmosfæren 
ved et komplekst hierarki af processer med indbyrdes veksel­
virkninger lige fra små fine vejrskyer til fuldt udviklede orka­
ner og cykloner på de mellemste breddegrader; men dette 
hurtigt-levende system er kun en del af det meget vældigere 
og meget mere komplekse klimatiske system. 
Hvad angår det atmosfæriske klima, kan dette defineres som 
den statistiske beskrivelse af atmosfærens tilstand (tempera­
tur, tryk, skydække, nedbør, vind) på en bestemt lokalitet 
over en nærmere fastsat periode (sædvanligvis en måned eller 
mere) tillige med de hav-, biosfære- og landoverfladedata, der 
betragtes som grænseforhold. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/37 
virkningerne heraf har tydeligt kunnet mærkes ved 
tørker, dårlige afgrøder, oversvømmelser samt 
andre tildragelser og katastrofer selv i de senere år. 
Der findes ikke i dag nogen almindeligt accepteret 
forklaring på disse svingninger, og der findes ingen 
pålidelig empirisk eller teoretisk metode til forudsi­
gelse heraf. Indvirkningen af menneskets ekspande­
rende aktiviteter på klimaet udgør også en potentielt 
alvorlig fare, som endnu ikke kan vurderes rigtigt. 
Dette gælder især nutildags med de mangfoldige 
problemer som frembydes af den stigende koncen­
tration af carbondioxid i atmosfæren, som først og 
fremmest skyldes forbrænding af fossilt brændsel 
og samtidig rydning af store skovarealer. Carbon­
dioxidproblemet kan udmærket betegnes som det 
store miljøproblem i dette og det næste århundrede. 
For første gang ser det ud til, at mennesket «r i 
stand til at gennemføre en drastisk ændring af sit 
miljø, hvoraf konsekvenserne vil være så vidt­
rækkende, at de vil fremkalde uopretteligt sammen­
brud, ikke alene af den naturlige ligevægt, som man 
hidtil har kendt den, men også i økonomiske og 
sociale strukturer. Trusselen er reel og alvorlig, og 
der er med sikkerhed et behov for megen forskning 
for i det mindste i en vis grad at være forberedt 
til, hvad der i høj grad forekommer at være en 
uundgåelig ændring. Man kan i det mindste håbe 
på at kunne blive i stand til at afbøde en del af de 
forudsete følger. 
Blandt de sidste er de følger, der må frygtes mest, 
dem, som afhænger af forstyrrelser af temperatur-
og nedbørsmønstre, som ifølge en model, der er 
udviklet under det foregående klimatologiprogram, 
vil kunne resultere i en stigning i overfladetempera­
turen over Det europæiske Fællesskab året igennem, 
sammen med et fald i nedbøren i Sydeuropa og en 
stigning i Nordeuropa. Landoverfladen vil i som­
mertiden være mere tør i hele Fællesskabet. Hvis-
disse resultater skulle blive bekræftet gennem yderli­
gere forskning vil faren for den europæiske jord­
bund, landbruget og vandressourcerne være 
åbenbar. 
Det hydrologiske kredsløb er faktisk en vigtig kom­
ponent i det klimatiske system og bestemmer den 
regionale rådighedsmængde af vand: nedbør og fug-
tighedsoplagring i jordbunden bidrager til vandfor­
syningen, medens fordampning, transpiration og 
afstrømning mindsker den. 
Ændringer i nedbøren som følge af en klimaændring 
udgør et nøgleelement i undersøgelsen af potentielle 
klimatiske indvirkninger på vandforsyninger og der­
med levnedsmidler. Nedbøren er, når det kommer 
til stykket, den vigtigste kilde til alt vort ferskvand. Vandressourceplanlægning for et fremtidigt klima­
system vil for en stor del afhænge af forandringer i 
fordelingen af nedbør og jordbundsfugtighed i tid 
og rum, sådan som man kan forvente på en varmere 
jordklode. 
Klimaforskning er også begrundet af den kendsger­
ning, at vort samfund som følge af voksende be­
folkning og kompleksiteten af samfundsstrukturer 
og den deraf følgende større efterspørgsel efter kli­
maafhængige ressourcer bliver stadig mere sårbart 
over for sådanne ekstreme forhold som tørker eller 
stærkt uvejr, med alle deres konsekvenser såsom 
vind- eller vanderosion af jordbunden, skovbrande, 
udtømning af vandressourcer med øget behov for 
vand til overrisling, forekomst af oversvømmelser 
osv. Selv mindre dramatiske begivenheder afhængi­
ge af ovennævnte forstyrrelser vil give anledning til 
bekymring, især hvis de forekommer i så-, vækst-
og høsttiden. 
Mange sådanne klimatiske ekstreme forhold er fore­
kommet i de seneste år, og de økonomiske og sociale 
konsekvenser af nogle af dem har undertiden været 
temmelig voldsomme: i 1972, for eksempel, hobede 
der sig klimatisk forårsagede mangler op inden for 
forskellige produktionsområder. En mangel på 
nogle få procent i den globale kornproduktion blev 
ledsaget af en prisstigning med en faktor på 3 (H. 
Flohn i Climatic Variations and Variability, første 
kursus ved Den internationale skole for Klimatolo­
gi, Erice 1980, Reidel Publishing Company, 1981). 
Millioner af menneskers sult i udviklingslandene er 
i vore dage et eksempel på den slags tragedier, der 
frembringes af dårlig forvaltning af ressourcer, i 
sammenhæng med ugunstige klimaforhold. Af disse 
grunde har man følt nødvendigheden af at forstærke 
styrken af de eksisterende europæiske klimamodel­
ler for at opnå forudsigelighed af det europæiske 
klima i årstidsmålestok (tre til seks måneder). En 
sådan bestræbelse skulle kunne tilvejebringe det red­
skab, man har brug for til den slags forudsigelser, 
der er nødvendige med henblik på politiske afgørel­
ser, hvad angår den rette forvaltning af vore land-
og vandressourcer. 
Klimatisk ændring er derfor ikke kun et emne af 
teoretisk interesse: de mest tvingende grunde til 
undersøgelse heraf er faktisk den voksende bevidst­
hed om, at ikke blot vore klimaafhængige ressour­
cer, men også vor økonomiske og sociale struktur, 
er stærkt påvirket af klimaet, samtidig med at selve 
menneskets aktiviteter vil kunne bidrage til klimaets 
ustabilitet, muligvis i uønskede retninger. Det er 
denne bevidsthed, der har givet anledning til 
Nr. C 301/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
verdensklimaprogrammet og ført til mere intensive 
bestræbelser i klimaforskning i hele verden (se bi­
lag I vedrørende korte beskrivelser af WMO- og 
USA-programmer). 
Klimaets afgørende betydning skal understreges 
især med hensyn til EF-landene, som er snævert 
forbundet indbyrdes, såvel økonomisk som socialt, 
og som er fælles om regionale klimaer, der strækker 
sig ud over de politiske grænser. Derfor vil enhver 
større indvirkning, enten der er tale om klima­
svingningers virkning på naturressourcer eller men­
neskelige aktiviteters virkning på klimaet, ikke 
kunne begrænses til ét enkelt europæisk land. I 
denne henseende kan det også bemærkes, at EF-
landene dækker et område, som har de ideelle di­
mensioner for undersøgelse af regionale ind­
virkninger til forskel fra lokale eller mikroklimati­
ske og globale virkninger. Det er derfor hensigts­
mæssigt at have et europæisk program i den bredere 
nationale sammenhæng som et bidrag til den over­
ordnede indsats i ånden i den højtidelige erklæring 
fra verdensklimakonferencen (bilag 2) og med et 
stærkt anvendt præg med sigte på en bedre forståel­
se og forvaltning af vore klimaafhængige ressourcer. 
Udvidelsen af det tidligere program til det omfang, 
der er foreslået for det nye program, er således 
begrundet i reelle behov og tager sigte på at imødegå 
de vitale udfordringer, som fremtiden vil byde os. 
På grund af klimaproblemernes grænseoverskriden­
de karakter og fordi de kun kan løses via tværfaglige 
foranstaltninger, er klimatologisk forskning et om­
råde, hvor der er kraftigt behov for samordnede og 
problemorienterede aktioner, og hvor disse er de 
mest effektive. Det foregående EF-program har be­
vist, at det var i stand til at samle de bedste speciali­
ster, der var til rådighed inden for de enkelte di­
scipliner, således at deres viden og erfaring kunne 
i1) I emneområderapport VI, »World Climate and Climate Chan-
ge« (TGE ENV 9), der er udgivet af arbejdsgruppen vedrøren­
de teknologi, vækst og beskæftigelse, som blev nedsat under 
topmødet i Versailles den 4. til 6. juni 1982, blev det fastslået, 
at »for eksempel bestemmelsen af virkningerne af et forøget 
C02-indhold kræver hjælp fra palæoklimatologer, glaciolo­
ger, biologer, kemikere, meteorologer, oceanografer, agrono­
mer, økonomer osv. ...«, at »der bør tilskyndes til udveksling 
af forskere og data samt sammenligning af resultater mellem 
forskellige lande med henblik på udvikling af nye ideer«, og 
at »det i betragtning af, at fuld forståelse af klimaændringer 
og virkningen heraf er af væsentlig betydning for folkeslag­
enes velbefindende, er nødvendigt at acceptere, at opnåelsen 
af en sådan forståelse kræver anvendelse af betydelige midler 
i en lang periode, således at de fornødne projekter kan iværk­
sættes« (afsnit 37 til 39). udnyttes optimalt, ud over at den igangværende 
indsats blev fremmet og ny forskning inden for et 
område af stigende betydning og hastende karakter 
stimuleret. Programmet har opfyldt sin nyttigste 
funktion, nemlig at bringe europæiske klimatologer 
i kontakt med hinanden, og dermed fremmet strøm­
men af informationer imellem dem og gjort dem 
opmærksomme på arbejde, som finder sted andre 
steder i Europa. Frugtbart samarbejde, som ikke 
eksisterede tidligere, er blevet oprettet mellem mo­
delopstillere og palæklimatologer, mellem viden­
skabsmænd, der beskæftiger sig med klimavirkning­
er, og modelopstillere, mellem teoretikere og menne­
sker, der beskæftiger sig med dataindsamling og den 
praktiske anvendelse. Topfolkene blandt europæ­
iske klimatologer har erkendt, at fortsættelsen af et 
sådant samarbejde er nødvendigt, hvis deres arbejde 
skal resultere i en forståelse af klimaet, som kan 
munde ud i pålidelige midler til beslutningstagning 
for så vidt angår klimaafhængige ressourcer. 
Det følger heraf, at det er nødvendigt at drage fordel 
af de mange muligheder, der ligger i en forstærkelse 
og udvidelse af den nuværende indsats, og hermed 
er den yderligere indsats, der kræves til gennemfø­
relsen, begrundet. 
Et af hovedresultaterne vil bl.a. være opnåelse af en 
uafhængig europæisk stillingtagen til de alvorlige 
problemer, som klimaet og dets vekselvirkninger 
med mennesket stiller vor tidsalder overfor. 
Med hensyn til det første rammeprogram for Fæl­
lesskabets forskning vedrører klimatologiprogram­
met direkte følgende videnskabelige og tekniske 
mål: 
1. Fremme af landbrugets konkurrenceevne 
(30%). 
2. Forbedring af leve- og arbejdsvilkår (70%). 
3. Programmets emner 
Som med det foregående program vil dette beskæfti­
ge sig med en række grundlæggende spørgsmål ved­
rørende den rigtige forståelse af vort klimatiske 
miljø og forvaltningen af vore klimaafhængige res­
sourcer. 
1. Hvordan virker det klimatiske system? Hvordan 
har det udviklet sig i fortiden, og hvordan vil 
det udvikle sig i fremtiden? 
2. Af hvilke faktorer afhænger klimasvingninger? 
Hvordan reagerer systemet på forskellige på­
virkninger, og især på følgerne af visse menne­
skelige aktiviteter? 
3. Hvordan kan klimasvingninger, især inden for 
Europa, påvirke vore grundlæggende ressourcer, 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/39 
nemlig vand, jordbund, plantevækst, føde? 
Hvordan kan sådanne klimatiske indvirkninger 
vurderes med henblik på en* hensigtsmæssig 
planlægning af vor fremtid? 
På dette grundlag er der defineret tre forskningsom­
råder, nemlig: 
1. Klimaets fysiske grundlag. 
2. Klimaets følsomhed. 
3. Klimatiske indvirkninger. 
En beskrivelse af disse forskningsområder vil kunne 
findes i det følgende afsnit. 
I henseende til det foregående program, der hoved­
sagelig var udtænkt som et pilotprogram, er de 
nærværende forslag karakteriseret ved en markant 
udvidelse af forskellige forskningsemner og -mål: 
i) Man har erkendt den voksende betydning af at 
øge vort kendskab til klimaets historie i fortiden, 
især med hensyn til forbindelsen mellem klima-
og biosfæreforhold. 
En sådan forståelse vil forbedre vor evne til at 
forudsige fremtidige situationer, navnlig hvad 
angår klima — plantevækst (især klima — skov­
ødelæggelse), klima — vandressourcer og klima 
— jordbundsforhold. 
Heraf følger nødvendigheden af at styrke sam­
arbejdet mellem pælæoklimatologer og klima­
modelberegnere, samtidig med at øge styrken og 
omfanget af den nuværende indsats for opstil­
ling af modeller. 
ii) Som følge af klimamodellers betydning i hense­
ende til forudsigelse af fremtidige forhold, bør 
der gøres betydeligt større anstrengelser for at 
forbedre vore muligheder for opstilling af mo­
deller. I denne sammenhæng har man indset 
betydningen af ikke blot at forbedre eksisterende 
modeller, men også at gå ind i indbyrdes 
sammenligninger af modeller på såvel europæisk 
plan som på verdensplan. 
Man har især indset, at tiden er moden for 
europæiske videnskabsmænd til at engagere sig 
i udforskning af muligheden af årstidsbestemt 
forudsigelse (tre til seks måneder) af elementer i 
det europæiske klima. Alle sådanne bestræbelser 
skulle kunne tilvejebringe gennemprøvede frem­
gangsmåder, der vil kunne anvendes i politiske 
afgørelser og ressourceforvaltning. 
Problemer, som opstår ved klimaændring eller 
-svingninger vil derved kunne undersøges mere 
indgående og i større målestok. Sådanne proble­
mer omfatter visse områders voksende sårbar­
hed over for klimatiske faktorer, som vil kunne 
forårsage ariditet og tab af plantevækst, skov­
brande, oversvømmelser, jordskred, vand- og 
vinderosion af jordbunden osv. 
iii) Hvad der var umuligt i det foregående program 
som følge af det meget lave budget, der blev 
bevilget hertil, nemlig at drage nytte af alle 
tænkelige muligheder, som frembydes af analyse 
og anvendelse af satellitdata, bliver stedse mere 
bydende nødvendigt. Kommissionen har allere­
de modtaget henvendelse fra forskellig side i søgen efter samarbejde på dette område. 
Egenskaber ved hav- og landoverflade, der let­
test udforskes ved satellitdataindsamling og 
-billeder, vokser i betydning i henseende til op­
stilling af klimamodeller og ressourceprognoser. 
iv) Den kendsgerning, at Europa befinder sig på 
grænsen af jordens nordlige ørkenbælte, bør øge 
vore bekymringer: Ørkenbælterne ligger neden 
under vor klodes to store højtryksbælter og nuti­
dens cirkulationsmønstre placerer disse bælter 
på de subtropiske breddegrader. Ved udsigten 
til en klimaændring, som fremkaldes af den sti­
gende C02-koncentration i atmosfæren er risi­
koen for en nordgående vandring af det nærme­
ste bælte mulig og bør derfor ofres den største 
opmærksomhed. 
Udvidelsen af det foregående program til den for det 
nye program foreslåede størrelse er derfor begrundet 
ved reelle behov og tager sigte på at imødegå alt­
afgørende udfordringer, som vor fremtid vil bringe. 
Klimatologisk forskning er i sig selv af en sådan art, 
at samordnede, tværfaglige og problemorienterede 
aktiviteter er de mest påkrævede og effektive. EF-
programmet har vist sin evne til at føre de bedste 
til rådighed stående specialister inden for hver enkelt 
disciplin sammen og derved drage optimal nytte 
af deres viden og erfaringer og desuden fremme 
nuværende bestræbelser og stimulere ny forskning 
på et område af voksende betydning og hastende 
karakter. Heraf følger nødvendigheden af at drage 
fordel af de mange muligheder, som frembyder sig 
ved at de nuværende bestræbelser styrkes og udvi­
des, og heraf fremkommer begrundelsen for den 
yderligere indsats, som er påkrævet til gennemførel­
se heraf. 
Et af de vigtigste resultater vil bl. a. være opnåelse 
af et selvstændigt europæisk synspunkt vedrørende 
de alvorlige problemer, som i vor tidsalder fremby­
des af klimaet og dets vekselvirkninger med menne­
sket. 
Programmet vil have en dobbelt struktur: 
i) en konceptuel struktur, der bestemmes af de 
nedenfor beskrevne forskningsområder, som 
grundlag for at bedømme forskningsområdernes 
relevans i forhold til programmet; 
ii) en operationel struktur, som hovedsagelig be­
stemmes af den betingelse, at det skal være et 
samarbejdsprogram. Man mener i virkelighed­
en, at et andet klimatologiprogram udtrykkelig 
bør baseres på projekter, der involverer mere 
end én medlemsstat. 
4. Programmets konceptuelle struktur 
4.1. Forskningsområde l: Klimaets fysiske grundlag 
Det globale klimasystem omfatter atmosfæren, 
oceanerne, sne- og ismasserne, landoverflader­
ne og biosfæren. Til trods for systemets kom­
pleksitet er det yderst vigtigt at forstå dets 
mekanisme, og der gøres faktisk store frem-
Nr. C 301/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
skridt i den retning, takket være nye empiriske 
og teoretiske fremgangsmåder, der indebærer 
brugen af teledetektion fra satellit og udregning 
af matematiske modeller i edb-anlæg. elementer i det europæiske klima undersøges. 
Sådanne bestræbelser bør tage sigte på at tilve­
jebringe metoder, der kan anvendes til politiske 
beslutninger og ressourceforvaltning. 
En måde, hvorpå man kan vinde indsigt i, 
hvordan mekanismen opfører sig, vil være at 
forstå, hvordan klimaet har varieret i fortiden. 
Undersøgelser af tidligere klimaændringer til­
vejebringer værdifulde oplysninger om veksel­
virkningerne mellem atmosfæren, oceanerne, 
ismasserne og landoverfladerne. Klimasyste­
mets reaktioner på sådanne påvirkninger som 
ændringer i jordens omløbsparametre vil også 
kunne undersøges. Der foreslås derfor følgende emner til nærvæ­
rende forskningsområde: 
4.1.1. Tidligere klimaer og klimaændringer. 
Der vil blive tilskyndet til samordnede 
undersøgelser, som involverer palæokli-
matologer og modelberegnere, eller som 
tager sigte på en kvantitativ vurdering 
af palæoklimatologiske parametre, som 
kan anvendes i modeller. 
Forskning i de grundlæggende fysiske og kemi­
ske processer, der indvirker på klimaet, er også 
nødvendig for at forstå dette og forudsige dets 
udvikling. Undersøgelser af disse processer bør 
derfor tage sigte på at forbedre den fysiske 
formulering og parametrisering af klimamo­
deller. 
Modelberegning og forudsigelse af klimaæn­
dringer, især i Europa, er faktisk blevet af 
hastende karakter, især ved erkendelsen af, 
at antropogene aktiviteter kan fremkalde eller 
fremskynde sådanne ændringer. Der bør derfor 
udvikles og anvendes modeller med henblik på 
at tilvejebringe nøjagtige forudsigelser af både 
naturlige og utilsigtede klimavariationer ved at 
indføje så mange af systemets komponenter 
som muligt samt indkoblede »feed-back«-pro­
cesser på en realistisk måde. 
Der bør gøres en vis indsats inden for undersø­
gelser vedrørende klimasvingninger fra år til 
år og telekonneksiteter (1). Den forståelse, der 
opnås ved sådanne undersøgelser vil være et 
nødvendigt grundlag for simulering og forudsi­
gelse af det europæiske klima i en større 
tidsmålestok og for undersøgelser vedrørende 
klimaets følsomhed. 4.1.2. Klimatologisk signifikante processer. 
Undersøgelserne skal tage sigte på at 
forbedre den fysiske formulering af pro­
cesser til fortrinsvis at blive indføjet i 
fuldstændige 3D modeller og som 
grundlag for undersøgelse på alle tre 
forskningsområder. De pågældende 
processer indbefatter landoverfladepro-
cesser, oceanprocesser, biokemiske 
kredsløb, skyprocesser og dermed for­
bundne strålingsprocesser, aerosoler, 
sol- jordprocesser og kryosfære. Der er 
her indbefattet undersøgelser, som inde­
bærer analyse af satellitdata. 
4.1.3. Opstilling af modeller samt forudsigel­
ser af europæiske klimaer i en global 
sammenhæng. 
Svingninger fra år og telekonneksiteter 
vil være prioriterede områder. Der vil 
blive tilskyndet til undersøgelser af ind­
byrdes modelsammenligninger. 
4.1.4. Europæiske klimaprognoser. 
Der vil blive tilskyndet til undersøgelser 
af muligheden for årstidsmæssige (tre til 
seks måneder) prognoser for elementer i 
det europæiske klima. 
Et primært mål er udvikling af klimasimulering 
og forudsigelsesmodeller, hvorved der kan op­
stilles prognoser for det europæiske klima. 
I særdeleshed skal gennemførligheden af års­
tidsbestemte prognoser (tre til seks måneder) af 
i1) De rumlige sammenhænge som styrer klimatiske anomalier 
på forskellige lokaliteter. Disse anomalier er derfor ikke tilfæl­
digt fordelt. 4.2. Forskningsområde II: Klimaets følsombed 
Liv på jorden er afgørende afhængigt af klima­
faktorer såsom nedbør, temperatur og sollys, 
der vekselvirker med jordbund, vand og bio­
masse — vore grundlæggende ressourcer. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/41 
Til undersøgelserne af klimaets følsomhed på 
lang sigt må ændringer i alle disse klimafakto­
rer tages i betragtning. Svingningerne i det at­
mosfæriske klima, spændende over år til årtier, 
kan kun forstås fuldstændigt, når hermed for­
bunden dynamik i oceanerne og den globale 
atmosfære samt vekselvirkningerne med jordi­
ske økosystemer beskrives fyldestgørende. 
Der er ingen tvivl om, at de største problemer, 
hvad angår klimaet, skyldes forøgelsen af car­
bondioxid i atmosfæren og af jordens klimas 
mulige reaktion på denne forøgelse. En hen­
sigtsmæssig forskningsstrategi bør også omfat­
te undersøgelse af strålevirkningerne af andre 
potentielt aktive sporgasser (f.eks. H20, CH4, 
O,) samt aerosoler, samtidig med at der ofres 
benørig opmærksomhed pa undersøgelse af de 
aspekter i det globale carbonkredsløb, som er 
betydningsfulde for klimaet tillige med ændrin­
ger i landoverfladefaktorer. Herudover bør de 
data, der er relevante for de tidligere nævnte 
klimatologisk signifikante processer (3.1.2) lø­
bende vurderes og sammenlignes med model­
undersøgelserne af klimaets følsomhed. På 
denne måde skal der udvikles en afbalanceret 
løsningsmåde på grundlag af modelopstilling, 
overvågning og diagnostiske undersøgelser 
med henblik på at bane vejen for en tidlig og 
pålidelig opdagelse af en klimaændring. 
I denne sammenhæng bør der først og fremmest 
foretages undersøgelser, der har forbindelse 
med de mulige virkninger af menneskelig ind­
flydelse, især vedrørende europæiske klimaer. 
Følgende emner anses for yderst vigtige for 
dette forskningsområde: 
4.2.1. Ændringer i atmosfærens sammensæt­
ning 
i) Den klimatiske virkning af øget 
co2. 
ii) Aspekter i det globale carbonkreds­
løb af betydning for klimaforudsi­
gelse. 
iii) Den klimatiske virkning af andre 
sporgasser og partikler. 
4.2.2. Den klimatiske virkning af ændringer i 
landoverfladeegenskaber. 
4.2.3. Tidlig opdagelse af klimaændring 
(bestemmelse og undersøgelse af para- , metre, der vil kunne bruges som tidlige 
indikatorer for klimaændring. Forbed­
ring af teknikker til opdagelse af signa­
let over støjniveauet). 
4.3. Forskningsområde Hl: Klimatiske ind­
virkninger 
Under forskningsområde II blev det anført, at 
liv på jorden er afgørende afhængigt af klimaet. 
Derfor må undersøgelser af klimaets følsomhed 
på lang sigt over for forskellige eksterne fakto­
rer, som indebærer ændringer i de relevante 
klimatiske parametre, tages i betragtning. 
Omvendt bør al vor opmærksomhed rettes 
mod de indvirkninger, som klimaændringer vil 
kunne have på sådanne livsvigtige ressourcer 
som jordbund, vand og plantevækst for at 
kunne udarbejde den nødvendige forberedelse 
på enhver forandring, som klimaet måtte 
rumme. 
Problemets alvor kan let forstås, hvis man f. 
eks. tager i betragtning, at det hydrologiske 
kredsløb er en betydningsfuld komponent i kli­
mamekanismen, og at enhver forstyrrelse af 
det hydrologiske kredsløb vil berøre vor eneste 
kilde for frisk vand og dermed vandressourcer­
ne og landbruget i hele regioner. Sådanne for­
styrrelser ville få stor indflydelse i Europa med 
dets sydlige halvtørre lande, hvor klimaet alle­
rede er et problem. 
Tre størrelsesordener for tid og rum skal tages 
i betragtning i denne sammenhæng: 
1. Omfattende ændringer: reaktionen på lang­
sigtede globale klimaændringer såsom æn­
dringer, der skyldes naturlige faktorer eller 
menneskeligt betingede faktorer (ophob­
ning af C02, energipolitikker, skovødelæg­
gelse osv.). 
2. Mellemstore svingninger: regionale reak­
tioner på mellemlange klimatiske hændel­
ser såsom tørker eller alvorlige kulde- eller 
varmeperioder. 
3. Kortvarige hændelser: reaktioner på ekstre­
me (lav hyppighed, høj intensitet) fænome­
ner såsom alvorlige uvejr og oversvøm­
melser. 
Svarende hertil skulle resultaterne af forskning, 
som udføres på dette område, tilvejebringe 
grundlaget for politiske afgørelser og strategier 
udtrykt i generel forberedelse på de nævnte 
ændringer, svingninger og farer. 
Nr. C 301/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.11.85 
Der bør derfor foretages bestræbelser på at 
udvikle en egnet metodologi til vurdering af 
klimatiske indvirkninger. 
Med alle sådanne mål for øje må forskning 
under dette område dreje sig om indvirkninger 
af variationer i det klimatiske system eller i 
nogen af dets komponenter, som vil have ind­
flydelse på europæiske land- og vandressourcer 
samt levnedsmiddelproduktion. Der bør gives 
prioritet til undersøgelser, baseret på veldoku­
menterede indvirkninger fra fortiden og til 
reaktionen på tiltagende C02-koncentration. 
Følgende forskningsemner skal tages i betragt­
ning under dette område: 
4.3.1. Indvirkninger af klimaændringer eller 
-svingninger på landressourcer, herun­
der jordbund og økosystemer, med sær­
lig opmærksomhed rettet mod ørken-
dannelsesproblemer. 
4.3.2 Indvirkninger af klimaændringer eller 
-svingninger på europæiske vandres­
sourcer, herunder udvikling af klimaba-
serede modeller til vurdering og forudsi­
gelse heraf. 
4.3.3. Den europæiske vegetations reaktion på 
voksende atmosfærisk C02-koncentra-
tion i forbindelse med en klimaændring. 
4.3.4. Indvirkninger af klimaændringer eller 
-svingninger på havets ressourcer og fi­
skeri. 
4.3.5. Anvendelse af klimatisk viden på en 
bedre forvaltning af land- og vandres­
sourcer. 
4.3.6. Årsager, mekanismer og indvirkninger 
af klimatologiske anomalier samt eks­
treme eller pludselige hændelser med 
det mål for øje at mindske menneskelige 
og materielle tab. uden at udelukke at nogle af dem måske 
tilhører samme medlemsstat. 
ii) Forskningskontrakterne bør indeholde spe­
cielle bestemmelser til stimulering af det 
europæiske forskningspotentiel ved for­
skellige midler såsom: 
a) udveksling af forskere mellem institu­
tioner, der samarbejder om det samme 
projekt, og/eller; 
b) deltagelse i projektet af videnskabs­
mænd, der tilhører forskningsinstitutio­
ner, som ikke modtager midler fra EF's 
forskningsprogram vedrørende klima­
tologi, men som anses for godkendte 
samarbejdspartnere inden for rammer­
ne af nedennævnte samordnede aktion, 
og/eller; 
c) uddannelse af forskere, såvel før som 
efter afgangseksamen. 
iii) Kontraktforskningen bør være knyttet til 
en bestræbelse på sammen med medlems­
staterne at samordne den igangværende 
. forskning, som skulle gøre det muligt at 
opnå nært samarbejde selv mellem forsk­
ningsinstitutioner, der ikke modtager mid­
ler fra programmet. 
iv) Med bistand fra Det rådgivende udvalg for 
Forvaltning og Koordinering skal der 
gennemføres følgende aktiviteter: 
a) tværfaglige ekspertmøder, hvis formål 
skal være undersøgelse og drøftelse af 
specifikke spørgsmål af særlig interesse; 
b) kurser vedrørende udvalgte klimatolo­
giske eller klimarelaterede problemer, 
og som efter tur skal afholdes ved for­
skellige EF-forskningsorganisationer, 
der er involveret i programmet; 
c) især som et resultat af a) og b) skal der 
offentliggøres en række publikationer, 
som behandler vigtige klimarelaterede 
problemer. 
5. Programmets operationelle struktur 
5.1. Gennemførelse 
Programmet vil blive gennemført ved hjælp af 
kontrakter med omkostningsdeling, der indgås 
med private og offentlige forskningsinstitutter 
i medlemsstaterne, i henhold til følgende krite­
rier: 
i) Forskningsprojekter, som kan godkendes 
til finansiering, bør baseres på samarbejde 
mellem forskellige forskningsinstitutioner, 
der tilhører mere end én EF-medlemsstat, 5.2. Forvaltning og finansiering 
Programmet vil blive forvaltet af Kommissio­
nens tjenestegrene, bistået af Der rådgivende 
udvalg for Forvaltning og Koordinering (CGC 
»Miljø og Klimatologi«). 
Fordelingen af ressourcerne mellem forsknings­
områder bør afgøres af Kommissionen i sam­
råd med Det rådgivende udvalg for forvaltning 
og koordinering. Et mindre vejledende beløb 
på ca. 5 % af det samlede budget bør anvendes 
til de ovenfor beskrevne koordinerings-, un­
dervisnings- og uddannelsesaktiviteter. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/43 
I betragtning af klimatiske problemers grænse­
overskridende natur vil der blive truffet be­
stemmelser med henblik på at tilbyde COST-
lande at deltage i forskningsprogrammet. 
Det beløb for EF-finansiering, som skønnes 
nødvendigt for hele femårsperioden (1986-90), 
andrager 25 mio ECU, og personalet sættes til 
seks personer. 
Disse bevillinger udgør en stigning i forhold til 
det foregående pilotprogram. Denne stigning 
begrundes ved: 
— Fællesskabets udvidelse fra 1986, 
— indførelse af uddannelsesaktiviteter, der 
BILAG 
UDTALELSE 
fra Det rådgivende udvalg for Forvaltning og Koordinering (CGC »Miljø og Klimatologi«) til udkastet til ,, 
forslag om et forsknings- og udviklingsprogram inden for klimatologi (1986-90) 
1. Udvalget drøftede i enkeltheder udkastet til forslag til Rådets afgørelse om et forsknings- og ud­
viklingsprogram for klimatologi og tog ved udarbejdelsen af denne udtalelse hensyn til, at indholdet 
heraf er blevet udarbejdet i snævert samarbejde med Det rådgivende udvalg for Programforvaltning 
(klimatologi), som bistod Kommissionen ved gennemførelsen af det første klimatologiforskningsprogram 
(1981-85). 
2. Med de nedenfor anførte bemærkninger i mente tilslutter udvalget sig fuldt ud det foreslåede program i 
betragtning af den altoverskyggende betydning, som klimaet og eventuelle klimaudsving har på men­
neskets aktiviteter, af de klimatiske forholds globale karakter og af den store succes, som EF's første 
forskningsprogram vedrørende klimatologi, der udløber ved udgangen af 1985, har kunnet tegne sig for, 
både for så vidt angår de videnskabelige resultater og etableringen af et europæisk samarbejde. 
Målsætninger 
3. CGC-udvalget tilslutter sig de i det foreslåede program indeholdte målsætninger som defineret i udkastet 
til forslag. Inden for rammerne heraf anerkender udvalget det fortsatte behov for en øget forsknings- og 
udviklingsindsats på miljøområdet i Fællesskabet, navnlig for så vidt angår handlingsprogrammet 
vedrørende miljø. 
4. Udvalget er ligeledes af den opfattelse, at det foreslåede program vil bidrage positivt til gennemførelsen 
af en række af Fællesskabets målsætninger inden for videnskab og teknologi, som defineret i ram­
meprogrammet, navnlig på områderne »forbedring af sikkerheden og sundhedsbeskyttelse« og »beskyttel­
se af miljøet og forebyggelse af gener«. Udvalget bemærker, at også de relevante forskningsbehov inden 
for landbruget vil blive dækket i forbindelse med forskningsprogrammet vedrørende landbrug. 
Videnskabeligt indhold 
5. Udvalget er enig i det videnskabelige indhold af det foreslåede program, der ligger i forlængelse af de 
tanker, man i øjeblikket gør sig i Fællesskabet omkring miljøproblematikken, som f.eks. bekymringen 
vedrørende det forøgede indhold af C02 i atmosfæren, der er et problem, som klimatologiforskningen 
effektivt kan bidrage til løsningen af. De områder, der er indeholdt i det foreslåede program, er også i 
overensstemmelse med hovedlinjerne i rammeprogrammet. 
Med henblik på at gennemføre disse mål er det CGC-udvalgets opfattelse, at det er nødvendigt at udvide 
det tidligere program, navnlig på følgende punkter: 
i) et styrket samarbejde både mellem forskellige af programmets områder indbyrdes (f.eks. palæoklima-
tologi og opstilling af klimamodeller) og mellem forskerhold i forskellige medlemsstater; hidtil er blevet finansieret over et særligt 
budget, 
— behovet for at forbedre modelopstillings-
mulighederne ved at udbygge de foreliggen­
de modeller og den indbyrdes sammenlig­
ning af modeller, 
— det planlagte forsøg på at forudsige vejret 
i Europa for en hel årstid (tre til seks måne­
der) ad gangen, 
— analyse og anvendelse af satellitdata, 
— intensivering af forskning vedrørende ind­
virkningen på klimaet af forøget C02-kon-
centration og heraf følgende virkninger for 
land- og vandressourcer. 
Nr. C 301/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.11.85 
ii) anvendelse i klimatologiforskningen af de forskellige muligheder, som moderne teknikker frembyder 
(satelitdataanalyse, indbyrdes sammenligning mellem modeller, forsøg på opstilling af sæsonmæssige 
vejrprognoser for Europa); 
iii) anvendelse af klimatologiske data på forudsigelser og forebyggelse af ekstreme eller pludselige 
klimatiske begivenheder; 
iv) undersøgelse af ørkendannelsesprocesser i europæiske lande og klimafremkaldte naturkatastrofer. 
Det er udvalgets opfattelse, at fordelingen af ressourcer mellem forskningsområderne bør fastlægges af 
Kommissionen efter høring af udvalget. 
6. Det erkender ligeledes, at der skal tages behørigt hensyn til forskellene i medlemslandenes videnskabelige, 
tekniske og økonomiske potentiel og krav. 
7. CGC-udvalget støtter kraftigt en videreudvikling af foregribende og forebyggende miljøpolitikker og 
mener, at klimaforskning og -udvikling bør være med til at danne grundlag for sådanne politikker. 
Gennemførelsesområder 
8. Udvalget går ind for de typer aktiviteter, der foreslås iværksat til gennemførelse af programmet, og 
stiller sig navnlig positivt til det forhold, at et samarbejde mellem videnskabelige institutter i medlemssta­
terne fremmes effektivt ved iværksættelse af fælles projekter, udveksling af videnskabsmænd samt 
afholdelse af videnskabelige møder. 
9. Udvalget er ligeledes af den opfattelse, at de i udkastet til forslaget beskrevne uddannelsesaktiviteter bør 
fremmes i videst muligt omfang, og at resultaterne af sådanne aktiviteter gøres så bredt tilgængelige 
som muligt. 
Finansiering og personale 
10. Forslaget er et realistisk program for klimaforskning i EF, der tager hensyn til behovene og potentiellet 
på dette område i Europa. 
Der står klart for CGC-udvalget, at der må afsættes tilstrækkelige finansielle midler og personale, 
og at disse mål nødvendiggør en reel stigning sammenlignet med de midler, der var afsat i det første 
klimatologiprogram. Det er ikke muligt for den britiske delegation at udtale sig om finansieringen. 
Den tyske delegation finder, at programmet er absolut nødvendigt ud fra et videnskabeligt synspunkt, 
men kan ikke udtale sig om finansieringen. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/45 
DEL III 
Forslag til et forsknings- og udviklingsprogram vedrørende større teknologiske risici inden 
for rammerne af handlingsprogrammet for miljøforskning (1986-90) 
I. INDLEDNING 
1.1. I dette dokument redegøres der for baggrunden for 
og indholdet af et forskningsprogram med omkost­
ningsdeling vedrørende større teknologiske risi-
ci{x), der skal gennemføres i perioden 1986-90 
inden for rammerne af generaldirektorat XII's 
handlingsprogram for miljøforskning. 
Det er ikke meningen, at dette program med om­
kostningsdeling skal dække hele spektret af 
forskning i industrielle risici eller uheldsforebyg-
gelse. Hovedprincippet er, at der lægges størst vægt 
på de relativt ret sjældne, men meget alvorlige 
uheld (stort tab af menneskeliv, stor materiel skade 
eller alvorlige miljøvirkninger), der kan indtræffe 
ved forskellige former for transport, aktiviteter i 
forbindelse med energi eller produktion. En tilsva­
rende fremgangsmåde anvendes tydeligvis i med­
lemsstaterne, hvor der allerede findes instanser, 
der beskæftiger sig specielt med større risici. 
1.2. De større risici, der er tale om her, er af kemisk 
og petrokemisk oprindelse og kan f.eks. være knyt­
tet til: 
— større lagre af antændelige/eksplosive stoffer, 
navnlig almindelige brændstoffer og afledte ke­
mikalier, 
— større lagre af ustabile eller meget reaktive 
stoffer (visse nitrater, flydende hydrogen og 
oxygen), 
— større lagre af almindelige giftige kemikalier, 
der anvendes eller findes i forarbejdningsin­
dustrien (chlor, ammoniak og mange mindre 
almindelige kemikalier), selv mindre lagre af 
meget giftige og persistente kemikalier. 
Dette er netop baggrunden for Rådets direktiv 82/ 
501/EØF om risikoen for større uheld i forbindelse 
med en række industrielle aktiviteter (2) i det føl­
gende benævnt »direktivet«, og bilagene til dette 
direktiv indeholder lister over industrielle aktivite­
ter og frem for alt over farlige stoffer, med angivel­
se af de grænsemængder, for hvilke direktivet gæl­der. Disse grænser er fastlagt på grundlag af en 
omtrentlig »risikoækvivalent«. Rent statistisk er 
det imidlertid hovedsagelig antændelige og giftige 
stoffer i bulk, og navnlig transport og oplagring 
af sådanne stoffer, der indebærer en fare for den 
brede offentlighed. Farezonen er i reglen nogle få 
kilometer. 
1.3. En række andre risici, der kan være af tilsvarende 
eller større omfang, medtages ikke her, enten af 
hensyn til sammenhængen i det foreslåede 
program, eller fordi de er underkastet særskilt 
kontrol. Der kan være tale om: 
— natur- og miljøkatastrofer, atomkraft, mi­
nedrift, 
— høj-kondenserede sprængstoffer til militære 
formål, 
— personbefordring, 
— til en vis grad en lang række forskellige in­
dustririsici, hvis virkninger ikke er eller antage­
lig ikke vil blive så omfattende. 
Resultaterne af den foreslåede forskning i større 
risici vil imidlertid ofte — i form af viden og 
metodologi — kunne bruges for den sidstnævnte 
kategori af risici, og derfor bør der ikke altid 
trækkes nogen snæver grænse. Tilsvarende kan 
nogle af de metodologier, der udvikles inden for 
andre områder (nuklear sikkerhed, transport af 
forurenende stoffer i atmosfæren, toksikologi osv. 
med fordel anvendes inden for det foreslåede 
programs område, og der vil undertiden være 
behov for tværfaglige undersøgelser. 
1.4. Et andet hovedprincip er imidlertid, at et program 
med omkostningsdeling kun er velegnet til et 
begrænset antal forskningsområder. Forskning 
med omkostningsdeling består i at gruppere et finit 
antal projekter på enkelte forskningsområder og 
sammenlægge ekspertise, faciliteter (der ofte findes 
forinden) og i sidste instans resultaterne. Ved de 
områder, der nedenfor foreslås til forskning med 
omkostningsdeling, er hovedvægten lagt på velde­
finerede problemer og situationer, som kan føre til 
potentielle projekter. 
(') Udtrykket »industriel risiko« anvendes også, f.eks. i forbindel­
se med visse af Det fælles Forskningscenters aktiviteter, men 
har en bredere betydning. 
(2) EFT nr. L 230 af 5. 8. 1982, s. 1. Ved disse projekter vil der i udpræget grad være 
tale om eksperimentering, opstilling af fysiske mo­
deller eller omkonstruktion, og de kræver ofte 
komplekse og kostbare eksperimentelle afprøvnin­
ger eller simuleringer, der gør det mest hen­
sigtsmæssigt, at ressourcer og resultater sammen-
Nr. C 301/46 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.11.85 
lægges på EF-plan. Andre projekter beskæftiger 
sig med almindelige problemer i forbindelse med 
risikostyring og -accept. Samtlige projekter er 
velegnede til en samordnet indsats, samarbejde 
mellem forskere og intensiv udveksling af ajourført 
information om videnskabelige og lovgiv­
ningsmæssige aspekter inden for EF. 
1.5. Nærværende forslag til et forskningsprogram med 
omkostningsdeling omfatter således på dette sta­
dium et begrænset antal meget betydningsfulde 
emner. Andre relevante emner undersøges allerede 
under det igangværende forskningsprogram med 
direkte aktioner vedrørende »industriel risiko« i 
Det fælles Forskningscenter eller i andre af Kom­
missionens generaldirektorater samt under de 
samordnede/katalytiske aktioner, der omtales i det 
efterfølgende. Det bør kraftigt understreges, at fo­
rebyggelse af uheld og forbedring af sikkerheden 
er et meget omfattende område, og at det derfor 
er nødvendigt at tage forskellige midler i brug og 
sætte ind på flere områder. 
Disse områder udgør et sammenhængende hele, og 
dette programforslag bør ikke ses isoleret herfra. 
Det er nemlig et led i en bredere og mere omfatten­
de EF-strategi over for større risici. De generelle 
retningslinjer herfor følger af: 
— de i rammeprogrammet fastlagte emner og em­
neområder, 
— kravene i direktivet, 
— integreringen af forskningsarbejdet i ét enkelt 
forskningsprogram, nemlig i hand­
lingsprogrammet for miljøforskning (*), 
delprogrammet vedrørende større 
teknologiske/industrielle risici. 
Sidstnævnte er af særlig betydning her, eftersom 
det åbner mulighed for en optimal fordeling af 
indsatsen og ressourcerne mellem de forskellige 
typer af aktiviteter under hensyntagen til, hvor 
den største kompetence findes, samtidig med at 
fordelene ved en samling af arbejdet bevares. Dette 
er også årsagen til, at der i det følgende nødvendig­
vis ofte henvises til emner, der for øjeblikket be­
handles i FFC og andetsteds (f.eks. i afsnit C: 
risikovurdering og -styring). 
II. BEGRUNDELSE 
II. 1. De katastrofer, der er sket i de seneste år (Cubatao, 
Mexico City, Bhopal), har endnu en gang klart vist, 
hvilken risiko der er forbundet med opbevaring af 
brændstoffer og kemikalier i bulk. Dette er ikke 
noget nyt, og. der kan — helt tilbage til det fore­gående århundrede — nævnes talrige eksempler på 
katastrofer, der er indtruffet først og fremmest 
under transport og dernæst under oplagring og i 
selve anlæggene. 
Industrien gør faktisk selv dagligt en stor indsats 
for at forbedre driftssikkerheden og kontrollere og 
afhjælpe uheld, og det er absolut forkert at sige, 
at uheld altid skyldes forsømmelighed. Problemet 
ligger snarere i, at risiciene i forbindelse med ke­
miske og petrokemiske produkter er allestedsnær­
værende, og at disse risici af historisk betingede 
årsager altid optræder i nærheden af befolkede 
områder og samfærdselsveje, hvilket netop er årsa­
gen til, at uheldene kan få så alvorlige konsek­
venser. 
II.2. Det er naturligvis ikke muligt på meget kort sigt 
at ændre noget på placeringen af anlæggene eller 
transportsituationen, selv om de potentielle proble­
mer øges i takt med »størrelsen« af transportmid­
lerne, lagrene og anlæggene og med antallet af 
afledte stoffer. Der er imidlertid absolut mulighed 
for forbedringer på adskillige fronter: 
— forebyggelse gennem en hensigtsmæssig ud­
formning og vedligeholdelse, valg af alternative 
processer, transportbestemmelser osv., 
— afhjælpning gennem egnede, indbyggede mod­
forholdsregler og nødplaner, 
— sikkerhedsevalueringer og hensigtsmæssig pla­
cering af og kontrol med anlæg og terminaler. 
Dette forudsætter, at man råder over en velfunde­
ret viden for at kunne foretage korrekte vurderin­
ger og forudsigelser af alle risici og dermed i sidste 
instans for at træffe de nødvendige beslutninger. 
Det er i alt væsentligt dér, behovet for forskning i 
sikkerheden kommer ind. 
II.3. Det må understreges, at de fleste af de fænomener, 
der er tale om her, er af yderst kompleks og varieret 
art, og at det meste af den viden, vi nu råder 
over, er af meget ufuldstændig karakter. Denne 
kompleksitet er af fysisk og iboende karakter, og 
skyldes altså ikke blot, at den måde, hvorpå de 
enkelte uheld opstår og udvikler sig, er meget 
forskellig i1), hvilket naturligvis også må tages i 
betragtning. En af årsagerne hertil er, at de under­
liggende processer ofte i meget høj grad kan påvir­
kes af faktorer, der umiddelbart forekommer ret 
ubetydelige, og derved udvikle sig på en uforudsi­
gelig måde. 
Der er allerede — undertiden i mange år — forsket 
en del i mange af disse problemer. På det seneste 
har man i stigende grad beskæftiget sig med nogle 
af de områder, der foreslås nedenfor under afsnit 
(') Forkortelserne RAP (for handlingsprogram for forskning) og 
FFC (for Det fælles Forskningscenter) benyttes undertiden. i}) Som bekendt kan ethvert uheld siges at være en unik begiven­
hed (der dog følger visse mønstre). 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/47 
A, og det har ført til fremskridt på visse aktuelle 
områder (dvs. med hensyn til bestemte aspekter 
eller forsøgsbetingelser), men man råder som regel 
ikke over tilstrækkelig stor viden til at foretage 
kvalificerede, generelle forudsigelser. Desuden er 
det ikke nok blot at »lære af sine erfaringer«, 
eftersom antallet af større, registrerede og veldoku­
menterede uheld er begrænset, medens antallet af 
mulige uheld er ubegrænset. 
II.4. Når direktivet er gennemført i de nationale lovgiv­
ninger, skal der foretages en systematisk sik­
kerhedsvurdering af en lang række såkaldt »poten­
tielt farlige industrielle aktiviteter« (risikoen skal 
dog være af et vist omfang). Dette gælder både for 
stationære anlæg (produktionsanlæg, oplagrings-
anlæg, terminaler) og for transportbeholdere (såvel 
til jernbane- og landevejs- som søtransport, men 
de metoder, der benyttes til forudsigelse og evalu­
ering af risikoen, er i princippet de samme. 
De evalueringer, der skal foretages, kræver derfor 
mere velfunderede metodologier og databaser, lige­
som det vil være ønskeligt at nå frem til en ensartet 
fremgangsmåde ved risikoanalyser på grundlag af 
de krav, der er indeholdt i direktivet. I denne 
forbindelse tager forskningen hovedsagelig sigte 
på en målrettet forbedring af den fysiske viden, 
modelopstilling og simulering, og her er frem­
gangsmåden med omkostningsdeling yderst 
velegnet i betragtning af den viden og de faciliteter, 
der findes i medlemsstaterne, og denne forsknings 
omkostninger og kompleksitet. De vigtigste aspek­
ter og emner i forbindelse med denne forskning er 
anført under afsnit A. 
II.5. På grundlag af vurderingen af risikoen i forbindelse 
med anlæg og transportbeholdere vil det ofte være 
naturligt at søge at forbedre eller substituere pro­
cesser, teknologier og indbyggede anordninger. 
Denne form for teknologisk forskning, der er om­
handlet under afsnit B, egner sig ikke altid til at 
blive gennemført på EF-plan som følge af in­
dustriens behov for at værne om forretningshem­
meligheder. Men visse aspekter af fælles interesse, 
sikkerhedsforbedringer i almindelighed, kan natur­
ligvis indgå i et forskningsprogram med omkost­
ningsdeling, der gennemføres sammen med in­
dustrien. 
En anden — mindre iøjnefaldende — fordel er, at 
man derved måske kan ændre lidt på den underti­
den alt for konservative holdning til konstruktion 
og udformning af anlæg-eller indbyggede anord­
ninger, der beror på sikkerhedshensyn, men som 
er præget af den nuværende mangel på viden. 
Denne konservatisme er ikke blot kostbar, men 
undertiden også hæmmende for produktionen, og 
hvis man kunne nå frem til en ensartet, almindeligt anerkendt sikkerhedsfilosofi, ville man kunne opnå 
meget konkrete forbedringer i konstruktionen og 
driften af anlæg, der arbejder med farlige stoffer. 
II.6. Den kvantitative evaluering af enkelte risikoobjek­
ter kan imidlertid hverken adskilles helt fra disse 
objekters menneskelige og geografiske kontekst 
eller fra en vurdering af forudsagte begivenheders 
sandsynlighed. Derfor bør der også i betydeligt 
omfang forskes i: 
— generelle menneskelige aspekter, hvad enten 
der er tale om de personer, der er beskæftiget 
i anlæggene eller med transporten, eller den 
brede offentlighed, 
— generelle placerings- og transportproblemer, 
— metoder for sandsynlighedsberegninger. 
Under dette afsnit vil der ofte blive tale om ret 
brede emner, der kan have tilknytning til politiske 
aspekter eller lovgivning, og en lang række forskel­
lige aktuelle emner. Nogle af de mest væsentlige 
er anført under afsnit C, men denne liste er ikke 
udtømmende. Det bemærkes, at nogle af dem også 
er omfattet af FFC program vedrørende »in­
dustriel risiko«; og at denne forskning skal integre­
res i handlingsprogrammet for miljøforskning. 
II.7. Nogle ret brede emner kan imidlertid rent ind­
holdsmæssigt ikke henføres til et bestemt afsnit, 
men må behandles samlet, eventuelt under alle tre 
afsnit. Sådanne »tværgående« undersøgelser, der 
skal iværksættes i programmets begyndelse inden 
for visse relevante emner, vil understrege de enkelte 
afsnits indbyrdes sammenhæng. De bør være ret­
ningsgivende for valget og prioriteringen af 
forskningsemnerne i afsnit B og C. 
II.8. Der er flere væsentlige årsager til, at der slås så 
kraftigt til lyd for, at forskningen i større risici 
gennemføres på EF-plan: 
— det er rigtigt, at problemerne er meget store og 
yderst varierede, men de er fælles for hele den 
europæiske kemiske/petrokemiske industri; 
sikkerheden i industrien er desuden ofte for­
bundet med aspekter, der ikke blot berører et 
enkelt land (f.eks. ved eksport af anlæg og 
processer eller transport af farlige stoffer), hvor 
der ofte kan være større risici involveret og 
derfor behov for en ensartet fremgangsmåde; 
— den .forskning, der er behov for, er som følge 
heraf meget varieret og ofte yderst kompliceret 
og kostbar; eksperimentering, simulering og 
visse former for udviklingsarbejde kræver sær­
ligt udstyr, særlige anlæg og særlig viden; for 
Nr. C 301/48 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
at kunne gennemføre dette i en passende må­
lestok, er der undertiden behov for omfattende 
forsøg i marken (hvilket af åbenlyse årsager på 
det seneste ofte har ført til fællesprojekter eller 
multi-sponsorships); modelforsøg til belysning, 
af komplekse situationer eller systemer kan 
kræve en betydelig edb-anvendelse og også 
være ret kostbare; 
— det endelige mål er at tilvejebringe bedre værk­
tøjer, hvad enten de skal anvendes til forudsi­
gelse af uheld eller til brug for lovgivningsarbej­
det; nedenfor gives en kort beskrivelse af tre 
hoved-forskningsområder (A, B, C), der ikke 
har helt samme karakter, men som hver for sig 
er relevante for dette mål, og som bør behand­
les på EF-plan; kun derved vil man kunne tilve­
jebringe bedre og almindeligt anerkendte værk­
tøjer til forebyggelse og afhjælpning af større 
risici. 
Alt dette taler meget stærkt for at sammenlægge 
ressourcer og viden og undgå dobbeltarbejde på et 
område, hvor der praktisk taget ikke findes egentli­
ge kommercielle implikationer, men som er af 
meget vidtrækkende betydning. I medlemsstaterne 
findes allerede en ekspertise inden for praktisk 
taget hvert af de emner, der foreslås her, og også 
om mange andre, men den er spredt på mange 
forskellige organisationer, institutioner og virk­
somheder. Der er absolut behov for bedre, løbende 
kommunikation og samarbejde i hele EF, og det 
er netop det, der er hovedformålet med dette 
program. 
II.9. Endelig stemmer det foreslåede program for 
forskning i større risici først og fremmest overens 
med følgende retningslinier og mål, der blev fast­
lagt i rammeprogrammet for 1984-87: 
— leve- og arbejdsvilkår: ved at sikre en bedre 
beskyttelse af den brede offentlighed mod 
uønskede konsekvenser af større industri- og 
transportaktiviteter og sikrere arbejdsvilkår for 
de personer, der er beskæftiget hermed; mere 
end 1,5 millioner arbejder alene i EF's kemiske 
industri, og de er udsat for de risici, dette er 
forbundet med; endnu flere arbejder eller bor 
i umiddelbar nærhed af farlige anlæg eller af 
de veje, ad hvilke farlige stoffer transporteres; 
— industriens konkurrenceevne: ved forbedring af 
sikkerheden omkring processer og anlæg og 
fastlæggelse af kriterier for placering af anlæg 
og transport; gentagne katastrofer medfører 
ikke blot store økonomiske tab (uanset hvem 
der må bære dem), men de vil på længere sigt også indgive befolkningen en aversion mod, at 
sådanne industrielle aktiviteter er placeret i 
dens umiddelbare nærhed. 
III. STRUKTUR 
III. 1. Inden for rammerne af handlingsprogrammet for 
miljøforskning (RAP) ønsker Kommissionen at 
fremme en bred og integreret forskningsindsats 
i Fællesskabet vedrørende større teknologiske/ 
industrielle risici. Denne — delvis nye — aktivitet 
skal gennemføres ved direkte aktioner, aktioner 
med omkostningsdeling og samordnede katalyti­
ske aktioner, også i samarbejde med andre af 
Kommissionens generaldirektorater. Dette arbej­
de bør naturligvis ses som en relativt langsigtet 
indsats i betragtning af omfanget og kompleksite­
ten af de problemer, der skal behandles, og hvoraf 
mange ikke kan løses fuldstændigt i ét flerårigt 
program, uanset hvordan det gennemføres. 
III.2. Det bemærkes, at den del af dette forskningsarbej­
de, der gennemføres i form af direkte aktioner, 
af tidsmæssige årsager allerede på forsøgsbasis er 
medtaget i FFC flerårige program for 1984-87 (^ 
som et nyt kapitel vedrørende »industriel risiko«. 
En stor del af arbejdet på dette område, — i 
forbindelse med emnerne forebyggelse af uheld 
eller afhjælpning af og kontrol med uheld — er 
baseret på den viden, der tidligere blev opnået 
ved aktiviteterne vedrørende nuklear sikkerhed, 
og er / det væsentlige komplementære til de ne­
denfor foreslåede aktiviteter, dog således, at der 
er visse fællestræk, og at der desuden må tages 
hensyn til udviklingen i dette forskningsarbejde. 
For øjeblikket arbejdes der i FFC således aktivt 
med følgende emner: 
Under forebyggelse af uheld 
— sikkerhed og pålidelighed i industrielle syste­
mer, herunder harmonisering af probabilisti-
ske risikovurderingsmetoder, teknisk støtte til 
EUREDATA og — i forbindelse med direkti­
vet — udvikling af et indberetningssystem 
(databank) for større uheld; 
— strukturel sikkerhed og pålidelighed, herun­
der vurdering af sikkerhedsmargenerne ved 
(ældre) indeslutningssystemer, vurdering af 
systemernes resterende levetid og inspek-
tionsteknikker; 
— styring af industririsici, herunder systematisk 
evaluering af lovgivningen på dette område 
(!) EFTnr. L3af 5. 1. 1984. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/49 
og opstilling af sekventielle edb-modeller for 
forvaltning af farlige stoffer. 
Under styring af og kontrol med uheld 
— spredning af kemikalier i forbindelse med vur­
dering af teknikkens nuværende stade og ud­
vikling af visse teledetektionsteknikker; 
— nødplaner, herunder et informationscenter 
om nødforanstaltninger og informationsud­
vekslingssystemer; 
— løbske reaktioner, i relation til vurderingen 
af teknikkens nuværende stade og fremtidige 
aktiviteter. 
Disse aktiviteter er mere indgående beskrevet i 
forskelllige FFC-dokumenter(1). Når der ses bort 
fra det komplementære aspekt, gennemføres akti­
viteterne desuden helt anderledes end program­
met med omkostningsdeling, da de hovedsagelig 
gennemføres i Ispra-centret. 
III.3. Der erindres desuden om, at programmet med 
omkostningsdeling vedrørende nuklear sikkerhed 
for 1979-1983 omfattede forskning i »beskyttelse 
af nukleare anlæg mod eksterne gasskyeksplosio-
ner«, hvor der blev forsket betydeligt i aspekter, 
der vedrørte spredning, forbrænding og 
trykbølgepropagering/interaktioner i forbindelse 
med eksplosioner af fortættede gasskyer, og hvor 
det hensigtmæssige i forskning med omkostnings­
deling klart blev påvist. Dette forslag til et pro­
gram vedrørende større teknologiske risici er i 
mange henseender en opfølgning af ovennævnte 
program, idet det i høj grad er baseret på den der 
opnående viden. Det foreslåede programs afsnit 
A omfatter andre væsentlige emner end dampsky-
eksplosioner, men de vedrører dog alle større 
risici af tilsvarende omfang og kræver samme 
samordnede forskningsindsats. 
II1.4. Endelig må Kommissionens forskellige andre akti­
viteter vedrørende større teknologiske/industriel­
le risici nævnes. Der kan for eksempel peges på: 
(*) Statusrapport for programmet vedrørende industriel risiko, 
januar-juni 1984. Meddelelse — kategori 1.6, nr. 4159. 
Statusrapport for programmet vedrørende industriel risiko, 
juni-december 1984. Meddelelse — kategori 1.8, nr. 4179. — gennemførelse og ajourføring af direktivet 
(Generaldirektorat XI); 
— den samordnede aktion vedrørende veksel­
virkninger mellem menneske og maskine og 
menneskelige fejl samt risikoevaluering 
(COST A 1, Generaldirektorat V), 
— brande og brandsikkerhed (Generaldirektorat 
III), 
— ESRA (European Safety and Reliability Asso­
ciation)-systemet for udveksling af informa­
tion. 
Et af rammeprogrammets formål er netop at få 
registreret dette arbejde og skabe sammenhæng i 
det samt at undgå dobbeltarbejde. 
III.5. Den del af programmet, der gennemføres med 
omkostningsdeling, lægger stor vægt på områder 
og emner med et udpræget eksperimentelt, tekno­
logisk og avanceret teoretisk indhold, der generelt 
vil føre til relativt omfattende projekter og kræver 
specialiseret viden, faciliteter, anlæg osv. Sidst­
nævnte findes som nævnt allerede i medlemssta­
terne, og et af programmets hovedformål er at 
udnytte dem på samordnet vis og således sikre et 
nært samarbejde mellem forskere og forskerhold. 
Derudover foreslås et begrænset antal meget rele­
vante, såkaldte »tværgående« emner, der vedrører 
mere generelle områder, og som kan belyse ind­
byrdes sammenhænge og påvirkninger mellem 
aspekter, der ellers forskes i separat. 
I det følgende gives en nærmere beskrivelse af tre 
områder: 
A. Uhelds fænomener og afhjælpning, med 
hovedvægten lagt på fysisk forståelse/eksperi­
mentering, simulering og modelopstilling. 
B. Teknologiske aspekter, med hovedvægten 
lagt på mere. sikre eller alternative processer/ 
teknologier og sikkerhedsrelateret instrumen­
tering. 
C. Risikoevaluering og -styring, herunder aspek­
ter før og efter uheld. 
Nr. C 301/50 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.11.85 
IV. PROGRAMMETS FORMÅL 
AFSNIT A: UHELDSFÆNOMENER OG AFHJÆLPNING 
IV. 1. Nedenstående ikke-udtømmende liste over muli­
ge forskningsområder er udarbejdet på grundlag 
af de potentielle kilder til større risici, der blev 
nævnt under punkt 1.2, og det dertil knyttede 
behov for risikoanalyser, samtidig med, at der 
er taget hensyn til den kendte ekspertise i 
medlemsstaterne og Kommissionens øvrige 
igangværende aktiviteter. Klassificeringen er 
ikke foretaget på grundlag af emneområde eller 
efter de forskellige typer industrielle aktiviteter/ 
processer, men derimod på grundlag af fænome­
nerne. Som følge heraf har visse forskningsom­
råder relevans for flere forskellige risici (spred­
ning i atmosfæren har f.eks. stor betydning for 
mange uhelds opståen og udbredelse, og visse 
forskningsemner (multifaseflow, trykbølger, ud­
ligning af tryk) er relevante for flere forskellige 
områder. (Dette illustreres i skemaet i bilag A). 
IV.2. I praktisk taget alle tilfælde er de farlige stoffer 
indesluttet i en beholder, og risikoen opstår ved 
et uforsætligt brud på beholderen. Det uhelds-
scenario, der følger herefter, forløber normalt 
trinvis, i det mindste i princippet, og identifice­
ring af de enkelte trin vil gøre det lettere at nå til 
enighed om klassificeringen af forskningsemner. 
Det understreges igen, at hovedvægten lægges på 
fysisk forståelse, simulering og modelopstilling i 
det fremtidige arbejde, der her er tale om. 
IV.3. Der foreslås på dette stadium følgende områder: 
A.l. Kildebegreb: udslipsfænomener og -mo­
deller, indflydelse på de tidligere stadier i 
spredningen. 
A.2. Spredning: udstrømning, spredning og op­
løsning i atmosfæren, med hovedvægten 
lagt på fortættede/kolde gasser, tåger og 
aerosoler. 
A.3. Forbrænding: brændbare skyer og tåger, 
herunder stikflammebrande, forpufning, 
overgang til detonation, detonation (situ­
ationer uden eller med delvis begrænsning 
af ilden). 
A.4. Trykbølgers dannelse, udbredelse og 
interaktioner med strukturer; udslyngning 
af sprængstykker, indesluttede eksplosio­
ner og udligning af trykket. 
A.5. Katastrofebrande: pool-brande, fakler og 
ildkugler, højreaktive stoffer, fladebrande. 
A.6. Løbske reaktioner: fænomener af generel 
interesse (termodynamik, fluiddynamik, 
udstrømning). A.7. Toksiske stoffer: spredning i luften, syner­
gi; eksklusive toksikologi. 
A.8. Støveksplosioner: fænomen og modforan­
staltninger (trykaflastning). 
Det understreges igen, at disse områder er nært 
indbyrdes forbundet og også kræver nogenlunde 
samme ekspertise, metoder, udstyr og faciliteter. 
I praksis er afsnit A ét sammenhængende ar­
bejdsprogram i sig selv, der prioriteres højt i det 
foreslåede programs begyndelse. Da de forskelli­
ge emner på dette område er ret velidentificere-
de, gives en mere detaljeret beskrivelse af arbej­
det i bilag A. 
AFSNIT B: TEKNOLOGISKE ASPEKTER 
IV.4. Når man har undersøgt uheldenes oprindelse, 
navnlig kildebegreb og løbske reaktioner som 
nævnt under A.l og A.6, er det helt logisk at 
søge at nå frem til: 
— enhver mulig forbedring af den indbyggede 
sikkerhed i anlæg, processer og transportbe­
holdere, 
— rettidig opdagelse og afhjælpning af poten­
tielle risici. 
IV.5. Forskningen på dette område er til en vis grad 
mere specifikt knyttet til anordninger og proces­
ser end forskningen under afsnit A og kræver 
dybtgående undersøgelser af de konstruktions­
mæssige og driftsmæssige forhold. Hensigten er 
derfor at fremme og støtte forskning og udvik­
ling vedrørende visse væsentlige emner i forbin­
delse med sikkerhed i industrianlæggene og 
under transport, ved gennemførelse af hensigts­
mæssige projekter med omkostningsdeling i 
samarbejde med industrien. Det anerkendes, at 
der enten af hensyn til industriens ønske om at 
hemmeligholde visse oplysninger eller som følge 
af områdets mangfoldighed ikke skal forskes i 
alle disse aspekter, men foretages en naturlig 
udvælgelse. 
IV.6. På dette stadium foreslås følgende brede områ­
der eller emner: 
B.l. Den eksisterende teknologis sikkerhed og 
pålidelighed med henblik på at forbedre 
denne teknologi gennem bedre konstruk­
tion, drift, udformning/placering, 
kontrol/fejldetektion, indbyggede nødaf-
hjælpningsforanstaltninger osv. Der kan 
være tale om anlæg eller udstyr, lageran­
læg eller transportbeholdere, der dog skal 
være af meget relevant størrelse eller inde­
holde meget farlige stoffer. 
B.2. Alternative teknologier og processer med 
det formål at substituere særlig farlige 
produkter/mellemprodukter, processer og 
konstruktionsdetaljer og — mere generelt 
— at reducere mobile lagres størrelse, 
tryk, temperaturer osv. Også her vil der 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/51 
blive behov for en udvælgelse, f.eks. på 
grundlag af en analyse af visse af de 
måder, hvorpå udgangsmaterialerne leve­
res og slutprodukterne oplagres, forædles, 
emballeres og borttransporteres. 
B.3. Instrumentering: formålet er at udvikle 
systemer og detektionsanordninger for 
farlige situationer/stoffer og undersøge 
mulighederne for at knytte dem til af-
hjælpningsanordninger. 
IV.7. Den forsknings der gennemføres under afsnit B, 
minder på mange punkter om forskningen under 
afsnit A, idet der i begge afsnit lægges størst 
vægt på veldefinerede aspekter, fænomener eller 
dele af anlæg med det formål at foretage kvanti­
tative risikoberegninger. Afsnit B ligger imidler­
tid tættere op ad det kemiske fagområde og den 
konkrete konstruktion eller drift af anlægget. 
Forud for forskningen vil der allerførst være 
behov for: 
a) på grundlag af den (meget omfattende) 
række mulige forsknings-/udviklingsemner 
at udvælge de emner, der er af fælles interese, 
og hvor hensynet til hemmeligholdelse af 
oplysninger ikke lægger hindringer i vejen, 
b) at identificere mulige samarbejdspartnere i 
industrien bedre (f.eks. ved at »give udtryk 
for interesse«), 
da disse aktiviteter ligesom de førnævnte »tvær­
gående« undersøgelser er et væsentligt led i en 
rationel programplanlægning på dette område. 
AFSNIT C: RISIKOVURDERING OG -STYRING 
IV.8. Medens afsnit A hovedsagelig omhandlede un­
dersøgelser af de grundlæggende fænomener og 
kvantitative risikoanalyser, og afsnit B beståen­
de eller alternative teknologier, er emnerne i 
afsnit C af bredere karakter, idet de hovedsagelig 
omhandler en stor og varieret industriaktivitets 
virkninger for mennesket og dets miljø, dog altid 
set i relation til de heraf følgende større risici. 
Denne del af programmet ligger derfor tættest 
ved politik og lovgivning og imødekommer såle­
des nogle af de ønsker, der næres af de myn­
digheder i medlemsstaterne, som har ansvar for 
beskyttelse af mennesker og miljø og for sik­
kerheden omkring anlæg, industriområder, 
transport osv. Hertil vil der ofte være behov for den viden og 
de evalueringsværktøjer, der opnås ved hjælp af 
den forskning, der gennemføres inden for afsnit 
A og B. Imidlertid er det ikke muligt at forske i 
visse bredere emner og visse sociale aspekter 
efter samme elementære, trinvise eller konkrete 
metoder. Det er derfor, at der også er behov 
for »tværgående« undersøgelser, som skal danne 
rettesnor for den fremtidige udvikling. 
.9. Der kunne her nævnes en lang række forskellige 
emner (og dette ville give et helt andet program). 
Fremgangsmåden med omkostningsdeling er 
ikke nødvendigvis den bedste for alle emner, 
når det drejer sig om at fremme udveksling af 
synspunkter og metoder samt en harmonisering 
heraf, og andre muligheder kan da også nævnes. 
Med forbehold af den prioritering, der måtte 
blive fastlagt ved de tværgående undersøgelser, 
der først skal gennemføres, er der nedenfor 
under afsnittet risikoanalyse og forbyggelse af 
uheld samt afsnittet styring af uheld anført en 
række relevante emner. Rent indholdsmæssigt 
er de fleste af dem nærmest knyttet til den del 
af programmet, der består af direkte aktioner, 
og som er beskrevet under III.2, men udelukker 
dog ikke supplerende eller fælles projekter. Det 
bemærkes også, at afsnit C sandsynligvis vil 
udvikle sig i takt med gennemførelsen af direkti­
vet, udviklingen i lovgivningsbehovet og den 
forventede udvikling i forskningen i større risici. 
.10. På dette stadium kan således nævnes følgende 
emner med relevans for forskningen i større 
risici. 
Under risikoanalyse og forebyggelse af uheld 
Cl. Identificering og kortlægning af risici, risi­
koaggregater, sårbare punkter i komplek­
se by-/industrisystemer. . 
C.2. Sikkerhed og pålidelighed i komplekse in­
dustrisystemer, cost/benefitforholdene i 
forbindelse med sikkerheds- og nødan­
ordninger. 
C.3. Den menneskelige faktor, vekselvirkning­
er mellem menneske og maskine (også 
COST A 1). 
C.4. Offentlighedens holding til disse risici, ac­
ceptable risikoniveauer. 
C.5. Udvikling af »ekspertsystemer« (koblet til 
databanker) i forbindelse med risikovur­
dering og styring af uheld. 
C.6. Probabilistiske analyser og simuleringer af 
større uheldsforløb, med hovedvægten 
lagt på transport af farlige stoffer. 
Nr. C 301/52 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
Under styring af uheld 
C.7. Beslutningsprocessen og modforholdsreg­
ler i nødsituationer, planlægning. 
C.8. Befolkningens adfærd i en nødsituation. 
Tværgående undersøgelser 
IV. 11. De foregående tre forskningsafsnit er af en lidt 
anden art og kræver som nævnt hver for sig en 
specifik kompetence, hvilket også var baggrun­
den for denne gruppering af forskningsemnerne. 
Ikke alle aspekter i forbindelse med forskning i 
større risici og lovgivning kan dog rubriceres og 
behandles på denne måde, og bredere emner 
kræver en mere integreret fremgangsmåde. 
IV. 12. De »tværgående« undersøgelser foreslås for at 
understrege den indre sammenhæng mellem 
forskningsafsnittene. Hovedprincippet kan være 
en tværfaglig undersøgelse af en særlig foruroli­
gende risiko, f.eks. i forbindelse med et stof, 
eller en proces, eller en generel undersøgelse af 
en større risikoaktivitet, f.eks. en produktionscy-
klus eller transport og lagring. Følgende ikke-
udtømmende eksempler kan nævnes: 
— produktion, forbrug i anlægget og levering 
ud ad anlægget af chlor, 
— transport af farlige stoffer i bulk til søs og 
til lands, 
— produktion, mellemlagring og forædling af 
yderst giftige stoffer i en produktionscyklus 
(f.eks. pesticider), 
— synergi og domino-virkninger ved større 
uheld eller visse aspekter heraf. 
IV.13. Der bør foretages et velbegrundet valg af et par 
integrerede emner af denne art tidligt i program­
mets gennemførelse. Disse undersøgelser skulle 
også: 
— belyse forskelle i de valgte fremgangsmåder i 
forbindelse med risikoevaluering og de heraf 
følgende beslutninger, — give impulser til prioriteringen af forsknings­
emner og udvælgelsen af detaljerede forsk­
ningsemner under afsnit B og C. 
V. GENNEMFØRELSE 
V.l. Dette program med omkostningsdeling skal pri­
mært gennemføres ved hjælp af forskningskon­
trakter indgået med (offentlige og private) forsk­
ningsinstitutioner i medlemsstaterne efter udbud. 
Der bør stræbes efter en overvejende deltagelse 
fra forskerhold i industrien. Desuden skal hoved­
vægten lægges på projekter, der gennemføres af 
flere forskerhold i flere lande. 
Programmet skal forvaltes af Kommissionen med 
bistand fra Det rådgivende udvalg for Forvaltning 
og Koordinering (CGC »Miljø og Klimatologi«), 
som er sammensat af specialister. 
V.2. Forinden bør programmets områder og indhold 
på visse punkter præciseres nærmere med vi­
denskabelig og teknisk bistand fra eksperter fra 
medlemsstaterne. Dette vil absolut være gavnligt 
og også nødvendigt, da: 
— det tager lang tid at få etableret større fælles­
projekter, 
— de mere komplicerede projekter af betydning 
skal kunne passes ind i de pågældende virk­
somheders arbejdsbyrde og planer. 
V.3. En vellykket gennemførelse forudsætter, at speci­
aliserede ekspertgrupper og kontrahenter jævnligt 
holder møder og foretager indberetning til CGC. 
Forskellige andre supplerende aktiviteter og initi­
ativer — workshops om aktuelle emner, paneler, 
kurser, støtte til forskere osv. — er også et væ­
sentligt led i programmets gennemførelse og ko­
ordination. Der vil naturligvis blive draget om­
sorg for at inddrage det relevante personale fra 
FFC i disse aktiviteter inden for rammerne af 
handlingsprogrammet for miljøforskning (RAP). 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/53 
BILAG A 
KORT BESKRIVELSE AF FORSKNINGSOMRÅDERNE I AFSNIT A 
A.l. Kildebegreb 
Udslip af farlige stoffer sker efter brud på den beholder, hvori stofferne er indesluttet. Kildebegrebet 
betegner emissionens art (kemisk, fysisk) og dens hastighed (øjeblikkelig, tidsafhængig, vedvarende), og 
disse oplysninger danner grundlag for det næste trin. 
Stoffernes oprindelige tilstand og mængde kan være meget forskelligartet, der kan være tale om 
kondenseret gas under tryk; kølet, kondenseret gas; trykgas; flygtige væsker; opblandede giftige stoffer 
osv. Stofferne er ofte under tryk. 
De vigtigste emner (eller fysiske situationer) der skal undersøges, er i den nævnte rækkefølge: 
— udslip af brændende væsker i flydende fase eller gasfase, også ved øjeblikkeligt brud på beholderen, 
— udslip af brændende væsker i rørledninger, brud på rørledninger, 
— udslip af turbulensskabende gasstråler, udstrømning i luften og fortynding, 
— udslip af nedkølket, kondenseret gas og kryogener, fordampning på faste/flydende substrater, pool­
spredning og -fordampning, hurtig fasevekslen, 
— udslip af trykgas, pludselige skydannelser, 
— udslip og fordampning af flygtige væsker, 
— udslip af større giftige gaståger, meget giftige og persistente stoffer. 
Efter de sagkyndiges opfattelse må kildebegrebet generelt prioriteres meget højt. Inden for dette område 
kan der blive tale om at lægge størst vægt på de første fire emner, fordi der fortsat hersker stor usikkerhed 
omkring opstilling af fysiske modeller på dette område, og fordi disse stoffer ofte er involveret i konkrete 
- større uheld. 
A.2. Spredning 
Der er her tale om udstrømning i atmosfæren og turbulent spredning af fortættede gasstråler og røgfaner 
(jf. IV.1). Næsten alle relevante stoffer er i første omfang tættere end luft. De undersøgelser og 
evalueringer, der skal foretages, falder ind under to indbyrdes overlappende kategorier: 
— antændelige stoffer: koncentrationsgrænser på nogle få procent, kun de tidligere stadier i spredningen, 
— giftige stoffer: lavere koncentrationsgrænser, op til 100 ppmf1), høj grad af passiv fortynding skal 
tages med i betragtning (IV.7). 
Forskningen er tre-grenet: 
— modellering: fra ganske simple gaussiske modeller eller »kasse«-modeller (input-output) over mellem­
komplekse modeller til højkomplekse, tidsafhængige, 2D/3D-modeller, som kan beregne turbulent 
strømning og som kan løse bevarelsesligninger; for tiden lægges hovedvægten på: 
validering af de enkle modeller (kassemellemliggende) med disponible data fra forsøg i marken, som 
imidlertid vedrører idealiserede vilkår; om muligt bør disse enkle modeller udvides til mere realistiske 
vilkår (varme- og fugtighedsoverførsel, om muligt terrænforhold/hindringer); mere nøjagtige undersø­
gelser af de komplicerede aspekter af dannelsen af turbulente strømme, luftmedrivning/tilbagesug-
ning, fortynding i luften i 2D/3D numeriske modeller; den sidste metode forudsætter avancerede 
numeriske løsningsmetoder; 
— forsøg i marken og forsøg i lille målestok: disse kan dokumentere et postuleret udslip i begrænset 
målestok eller, under velkontrollerede vilkår, give et pålideligt datagrundlag for model-valideringer; 
ved definition af forsøgsplan er spørgsmål om størrelse afgørende (og restriktive); 
(') Alvorlige gener eller vedvarende eksposition. Grænserne for øjeblikkelig dødelighed ligger på omkring 
103 ppm. Se også A.7, hvor der omtales en række usikkerhedsmomenter. 
Nr. C 301/54 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
— forsøg med udslip over fladt terræn/hav er blevet udført og dokumenteret (Thorney Island, Maplin 
Sands); nu lægges hovedvægten på: 
— kontinuerlige røgfaner over ikke-ideelt terræn, 
— varme- og fugtighedsoverførsel, aerosolskyer, 
— overgang til passiv opblanding, 
— bugtet spredning og ustadighed; 
forceret fortynding ved hjælp af »vandgardiner«, en afbødningsanordning, indgår også under denne 
overskrift og er ligeledes relevant for A 7 nedenfor; 
— simuleringer i lille målestok i vind- eller vandtunneller; der haves betydelig sagkundskab og udmærke­
de anlæg, og man har for nylig udviklet raffinerede teknikker: lagdelte tunneller, laser-hastighedsmål/ 
tomografi samt digital billedbehandling; 
dette afsnit kan omfatte en lang række forskellige projekter, herunder også digital billedbehandling 
af foto- og videooptagelser fra forsøg i marken (denne teknik er almindelig); målet på længere sigt 
er at validere vind- og vandtunneller som et brugbart alternativ til forsøg i makren med henblik på 
undersøgelser vedrørende placering af anlæg. 
A.3. Forbrænding 
Dette afsnit dækker forpufning (hurtig forbrænding) (oftest laminar flamme) og detonation (supersonisk 
bølgefront), to forbrændingsmåder, der er fundamentalt forskellige, samt de mange forskellige mekanis­
mer og situationer, der fører til flammeacceleration og overgang fra forpufning til detonation i en gassky 
(eller tågesky). 
Forbrændingens fænomenologi er uhyre kompleks og påvirkes af mange bifaktorer. Arbejdet er først og 
fremmest eksperimentelt og går fra laboratorieforsøg over forsøg i mellemstor målestok til forsøg i 
marken. De vigtigste emner er: 
— under detonation: direkte udløsning ved gnister/udladninger; stråleantændelse ved varme forbræn­
dingsprodukter; dannelse af trykbølge og dennes overgang fra plan til sfærisk form; detonation i 
tågeskyer, skum osv.; 
— under forpufning: spontan flamme-acceleration, hvor ilden er ikke-indesluttet (sky) eller indesluttet 
(rør, gang); indflydelse fra hindringer og indsnævringer og/eller indeslutning; acceleration som følge 
af koncentrationsgradienter og -svingninger (ikke-indesluttet sky); indflydelse fra skyens form og 
tændmidlets placering (ved kanten, centralt); forøgelse ved flammeantændelse; virkningerne af 
svævestøv/aerosoler. 
Der er endnu mange uudforskede områder på dette felt, som bør indtage en vigtig plads i det foreslåede 
program. De mekanismer, der fører til forstærkning af trykbølger, er rimeligt veldefinerede, og man har 
somme tider kunnet udlede ekstrapoleringslove for særlige konfigurationer. I mange tilfælde er der 
imidlertid stadig brug for efterprøvning i større målestok. Projekterne skal omfatte følgende emner efter 
nogenlunde følgende prioritering: flammeantændelse; indeslutning i bane/rør; gentagne hindringer med 
forskellige grader af indeslutning; stærk turbulens; svævestøv/aerosoler. 
Modellering er i sagens natur begrænset til »idealiserede« opstillinger, generelt i 1D/2D. De mere simple 
modeller (akustiske, stempel osv.) løser i det store og hele problemer vedrørende fluid-dynamik, men 
flammens vej eller forbrændingshastigheden skal stadig postuleres. Med nogle få højkomplekse koder 
kan man køre et underprogram for turbulent forbrænding. At løse problemet fuldstændigt ved at 
sammenkoble strømnings- og forbrændingskinetikkens aspekter (som vekselvirker) overstiger langt den 
nuværende kunnen, men der vil blive lagt vægt på bedre sub-modellering af turbulens, turbulent 
forbrænding m.m. 
A.4. Trykbølger og beslægtede emner 
En skyeksplosion frembringer en trykluftsbølge, hvis begyndelsesamplitude og form bestemmes af 
forbrændingsmåden: langsom forpufning (gradvis subsonisk trykstigning og -fald), hurtig/accelererende 
forpufning (en trykbølgefront fulgt af gradvis dekompression), detonation (en stejl trykbølge med stor 
amplitude). Trykimpulsen dør hen og bliver stejlere under udbredelsen og bliver til en sonisk trykbølge. 
Spredningen indvirker således i sig selv betydeligt på udsatte strukturers belastning og reaktioner (1). 
(]) Det skal bemærkes, at reaktionsstrukturerne indgår i FFC nuværende aktiviteter. 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/55 
Der er flere forskellige måder at undersøge problemet på: 
— korrelationer på grundlag af empiriske ekstrapoleringslove og TNT-ækvivalenter (utilfredsstillende 
til studiet af omfattende skyeksplosioner); 
— modellering: simpel akustisk, lineær tilnærmelse; isentropisk tilnærmelse (hvorved problemet reduce­
res til én ikke-lineær potentialligning); numerisk løsning af Euler-ligninger, der generelt er begrænset 
til 1D/2D af edb-relaterede årsager. I alle tilfælde skal begyndelsesimpulsen være inddata og er i 
afgørende grad afhængig af A.3 ovenfor; 
— forsøg: udsættelse af modeller for trykbølger (shock tube, punktladninger, eksploderende balloner); 
simulering ved hjælp af »vandspejl« (en hydraulisk trykbølge-parallel); trykbølgebelastning i større 
målestok af typiske strukturkomponenter; endvidere: analyse af skadesberetninger fra uheld/krig, på 
grundlag af forskelligartede korrelationer. 
Hovedvægten vil blive lagt på de to sidstnævnte undersøgelsesmetoder. Krav med hensyn til modellering 
er: bedre beskrivelse af begyndelsestrykimpulsen (afledt af A.3 ovenfor); bedre beskrivelse og numerisk 
behandling (isentropi, gitre, der kan tilpasses, osv.). Forsøgene skal omfatte realistiske forpufningsbølger 
og ikke uendeligt stive strukturer. 
To meget relevante emner er knyttet til dette forskningsområde: 
a) undersøgelsen af store beholdere, der eksploderer, herunder: direkte trykbølgedannelse; primære 
og sekundære sprængstykker, disses transport/fordeling/indvirkning; sej brud i flammeomspundne 
beholdere og uheld i forbindelse med eksplosion i ekspanderende dampoverkogende væske (BLEVE); 
sidstnævnte emne er knyttet til A.5; 
b; undersøgelser af interne gas/damp-eksplosioner i store indeslutninger; denne forskning har fælles 
punkter med A.3 (vedrørende flammeacceleration i afgrænset område eller flammestråler) og A.8 
(vedrørende trykaflastning, som er af stor betydning for problemet med afbødning af interne 
eksplosioner). 
A.5. Katastrofebrande 
Defineres som brande, der udvikles meget hurtigt, og som er helt ukontrollerbare: fakkel fra rørledning; 
stikflamme i gassky; fladebrand i højreaktivt stof; BLEVE (boiling liquid expanding vapour explosion) i 
flammeomspændt beholder efterfulgt af ildkugledannelse. Bortset fra det altomspændende flammehav 
er faren i denne situation afstandsstrålevarme. Arbejdet er hovedsagelig af eksperimentel karakter og 
omfatter: 
— brand i inddæmninger og render, også over vand; disse brandes udvikling, 
— brand i dampskyer, over land og vand, 
— turbulente fakkelflammer, 
— ildkugledannelse, start og hendøen efter en BLEVE. 
Disse forsøg svarer til klassiske uheldsituationer. De vigtigste stoffer er LNG, LPG, ethylen, propylen 
osv. Ikke alle emnerne skal imidlertid undersøges dybtgående, eftersom der allerede haves ret grundig 
viden om store LNG/LPG-brande i relevante konfigurationer. Kendskabet er mindre til andre stoffer 
eller store fakler/BLEVE/ildkugler. 
Dette område bør endvidere omfatte relevant arbejde vedrørende: 
— afbødning ved hjælp af vand/dampgardiner, som tvinger skyen til at opløse sig, 
-— flammeomspændte beholderes og strukturkomponenters adfærd, 
— udviklingen i den fremkomne skadelige røg, 
— risici i forbindelse med reaktive stoffer (visse nitrater, flydende 02), 
— om muligt kriterier for skader forårsaget af afstandsvarmestråling. ' 
A.6. Løbske situationer 
En hvilken som helst eksoterm reaktion kan gå i forskellige retninger, fra tab af temperaturkontrol eller 
kædeforgrening. Dette medfører brud på beholderen og udslip af dets indhold, medmindre der sørges 
for hensigtsmæssig og sikker afløb smuligh ed. Industrien sætter betydeligt ind på at undersøge risikoen 
for løbske situationer. 
Forskningen følger flere forskellige linjer: 
— identificering af potentielt løbske stoffer og disses kinetik, 
— stabilitetsanalyser i tilknytning til udviklingen i reaktorbeholderen (T, P), 
Nr. C 301/56 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
— fænomenologi og forudsigelse af nød-trykudligning, også i tilknytning til reaktionsdynamik, 
— begyndende spredning efter brud på beholder eller trykudligning via lem eller skorsten, 
— alternative, mindre følsomme behandlingsprocesser; nedbringelse af mængderne af reaktive stoffer. 
Fælles grundforskning udelukker i vid udstrækning produkt- eller processpecifikke undersøgelser, såvel 
på grund af det store antal som af hensyn til industriens ønsker om hemmeligholdelse. Forskningen skal 
koncentreres om de mere generelle træk såsom divergens, udslip og begyndende spredning. 
Udslip finder oftest sted af stoffer i varm tryksat væskefase, og der er en klar forbindelse med de tofasede 
flow-undersøgelser under A.l ovenfor. Endnu mere komplicerede tilfælde må imidlertid undersøges: 
strøm med bobler, skum, viskøse stoffer, kortvarige reagerende strømme osv. Det samme gælder for 
udstrømning fra gasfasen hvor der samtidig skal tages højde for medrivning af væskedråber/partikler. 
Dette ville være vigtige forskningsemner. 
Det vigtige spørgsmål med alternative og sikrere teknologier/processer behandles under B.2 ovenfor. 
Andre af de nævnte aspekter vil eventuelt kræve supplerende informationsudvekslingssystemer (f.eks. 
tema-møder, paneler osv.). Det bemærkes, at der er indledt dokumentationsaktiviteter ved FFC, og at 
man på dette område i særlig høj grad vil søge overensstemmelse mellem direkte aktioner og aktioner 
med omkostningsdeling. 
A.7. Giftige stoffer 
De vigtigste stoffer i denne gruppe er naturligvis chlor og ammoniak, der i EF årligt fremstilles og 
transporteres i mængder på megatons, men som også anvendes som mellemprodukter og udgangsproduk-
ter: phosgen, acrylonitril, S02/H2S og mange andre stoffer i et mindre omfang. 
Forskningen vedrørende giftige stoffer følger to spor: 
— spredning: de relevante stoffer er almindeligvis tættere end luft eller opfører sig som sådan, som 
f.eks. ammoniaktåger; afbødning ved hjælp af fordampning (— bremsende skum) eller fortynding 
(— vand-/dampgardiner); 
— toksikologi: dyreforsøg med hensyn til LC50/LD50 og tilsvarende grænseværdier; forskellige krigs-
optegnelser vedrørende chlor og phosgen; aprobit-metode. 
Forskningen vedrørende det andet punkt foreslås ikke medtaget i dette program, da det ville kræve en 
helt anden specialviden end for resten af afsnit A. Det bør bemærkes, at der er betydelig usikkerhed på 
dette område, og at specialiserede grupper er i færd med at genvurdere de eksisterende data; dette arbejde 
vil blive fulgt nøje. 
Det første punkt er tydeligt knyttet til A.l og A.2 ovenfor. Vor viden er imidlertid langt mindre end for 
antændelige stoffers vedkommende, fordi: 
a) giftige stoffer er farlige i betydelig større fortynding (og på stor afstand i vindens retning), og dette 
er yderst vanskeligt at undersøge i marken; 
b) Cl2 og NH3 kan opføre sig tungere eller lettere end luften afhængig af fortynding og andre faktorer 
(f.eks. medrivning af dråber for NH^'s vedkommende eller udslipstemperatur), således at der skal 
haves nøjagtigt kendskab til kilden, før man kan forudsige en sådan skys adfærd. 
Der foreligger ret få forsøgsresultater. Med hensyn til Cl2 er de tilgængelige oplysninger enten fra gamle 
krigsoptegnelser eller fra afprøvninger af bremsende skum og vandgardiner i forsøg i lille målestok. Med 
hensyn til NH3 har man undersøgt brændende stråler og udslip på land og vand i moderat målestok og, 
for nylig, omfattende udslip på land i USA (Lawrence Livermore, også med N204), men detaljerede 
oplysninger er endnu ikke til rådighed. 
Vigtige emner i forbindelse med spredning af giftige stoffer i bulk er således: 
— overgang fra fortættet til passiv adfærd, 
— forudsigelse af isopletter ved lave koncentrationer, 
— ustadighed og indflydelsen fra bugtninger og koncentrationssvingninger, 
— skøn over eksponering og dosis ved skyens kant. 
Endvidere emner af mere praktisk art: 
— forceret fonyndning ved hjælp af vandgardiner, sprays osv. (også knyttet til A.2), 
— afbødning ved hjælp af skum og pulvere, 
— detektorer og øjeblikkelige advarselssystemer (også område B.3 ovenfor). 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/57 
Det bør bemærkes, at studier i marken af lave kortvarige koncentrationer forinden ville kræve udvikling 
af hensigtsmæssige sensorer/sporingsmidler. Der ville ligeledes være behov for sideløbende undersøgelser 
med henblik på vindtunnelsimuleringer af spredning ved sådanne lave koncentrationer. 
Modellering bør udvides til at omfatte disse aspekter, eftersom den nuværende modellering af fortættet 
gas snarere vedrører koncentrationer nær ved kilden eller hviler på simple gaussiske beregninger af 
koncentrationen fjernt fra kilden. Avancerede behandlinger inden for modellering af luftforurening kan 
eventuelt bruges som rettesnor. 
Akut giftige og persistente stoffer er til dels et særskilt emne, skønt det er af stor vigtighed for 
gennemførelsen af direktivet om større risici. Forskningen på dette område vedrører kildebegrebet (A.l) 
og spredning nær kilden såvel som løbske reaktioner (A.6), og interessen vil sandsynligvis samle sig om 
aerosolers vandring og »deposition«. Det skal bemærkes, at der kan anvendes relevant information fra 
forskningen vedrørende det nukleare kildebegreb, hvorunder aerosol/damp-vandring, udslip og deposi­
tion er et vigtigt emne (ved FFC). Mere praktiske aspekter kan ligeledes blive behandlet under »forvaltning 
af uheld« i afsnit C ovenfor (f.eks. foranstaltninger efter ulykken, dekontaminering af områder osv.). 
A.8. Støveksplosioner 
Støveksplosioner optræder hyppigt og næsten ethvert organisk/metallisk, ophvirvlet støv kan afstedkom­
me en forpufningsproces. Flammeacceleration og overgang til voldsom detonation kan finde sted i 
indesluttede områder (kulminegange, kornelevatorskakte osv.). Støveksplosioner er imidlertid altid 
interne og indesluttede, idet de farligste steder er kornsiloer/-elevatorer, fabrikker for mel, foder, sukker 
osv. Der er måske delte meninger om risikoens størrelse, men de kan medføre betydelige skader, 
dødsfald og økonomiske tab, og risikoen for støveksplosioner er allestedsnærværende ikke blot i 
fremstillingsindustrier og i miner, men også inden for forarbejdning og transport af landbrugs- og 
skovbrugsvarer. 
Størstedelen af den hidtidige forskning falder i to kategorier: 
— laboratorieafprøvning af farligt støv med standardiseret apparatur med henblik på at påvise ligeledes 
standardiserede egenskaber (eksplosiv koncentration, antændelsesenergi/temperatur, maksimalt tryk/ 
trykstigningens hastighed), 
— eksplosionsaflastning ved hjælp af hensigtsmæssige luger/lemme, der åbnes ved stigende tryk, og 
validering af empiriske ekstrapoleringslove, nomogrammer osv. 
Det første emne foreslås ikke medtaget, da rutineafprøvning foretages af kompetente specialiserede 
laboratorier. Databanker for egenskaber eller uheld bør om nødvendigt behandles af FFC i forbindelse 
med »industriel risiko«. 
Det andet emne har givet anledning til interessant afprøvning i mellemstor og stor målestok (svarende 
til en mindre silo), som imidlertid bør suppleres og støttes af hensigtsmæssige projekter med omkostnings­
deling. 
Der er kun ringe kendskab til de fysiske aspekter af støveksplosioner: forbrændingsprocessen og dens 
spredning; indflydelsen fra turbulens; strålingsforvarmning; volumetrisk forbrænding; detonationsproces-
ser. Man formoder, at det stort set er de samme processer, som ved antændelige gasser (A.3); den 
faktiske viden er langt mere unuanceret. Årsagen hertil er også, at eksplosivt svævestøv er uigennemsigtigt 
og forhindrer optisk registrering. Instrumenteringen skal udvikles eller blot overtages fra arbejdet 
med gaseksplosioner, hvis der skal gøres fremskridt (hurtige ionsonder, Doppler-sondering, infrarøde 
detektorer osv.). 
Der er endnu lang vej igen til en tilfredsstillende forståelse af disse fænomener, og dette er et område, 
der lå næsten fuldstændig åbent for forskning, idet retningslinjerne herfor i mange henseender kan findes 
i de nylige undersøgelser inden for forskningen vedrørende gaseksplosioner, som anført under A.3. 
Nr. C 301/58 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.11.85 
GIFTIGE 
STOFFER ANTÆNDELIGE OG 
MEGET REAKTIVE 
STOFFER 
I 
KILDE DATA 
SPREDNING I LUFTEN 
VÆSKE SKY BRAND 
KATASTROFEBRANDE 
FORBRÆNDINGS­
PROCES 
BRÆNDENDE MATERIALER, 
ILDKUGLER «< EKSPLOSIONS-
FORBRÆNDING 
STRÅLING ELLER 
UDBREDELSE 
MENNESKER, ^. 
STRUKTURER ~ TRYKBØLGE 
SPRÆNGSTYKKER LØBSKE 
REAKTIONER 
I 
ENKEL- OG 
MULTIFASE 
FLOWSTUDIER 
UNDERSØGELSER 
VEDRØRENDE ^-
TRYKUDLIGNING 
25. 11. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 301/59 
BILAG B 
UDTALELSE 
fra Det rådgivende udvalg for Forvaltning og Koordinering (CGC »Miljø og Klimatologi« om forslaget til et 
forskningsprogram med omkostningsdeling vedrørende større teknologiske risici 
1. CGC-udvalget har drøftet Kommissionens udkast til et forslag om et flerårigt program med omkostnings­
deling vedrørende større teknologiske risici (som defineret i Rådets direktiv 85/501/EØF om større risici (!) 
(Dok. XII/CGC/85/2/4 Rev. 2). Udvalget tog desuden det af Kommissionen fremlagte materiale til 
efterretning. 
2. Udvalget er af den opfattelse, at dette forslag om større teknologiske risici inden for rammerne af 
handlingsprogrammet for miljøforskning vil kunne supplere og øge det fælles forskningscenters igangvæ­
rende arbejde(2) inden for »Industriel risiko«, dér omfatter særlige aspekter ved teknologiske risici, 
herunder: 
— sikkerhed og pålidelighed i industrielle systemer, sikkerhed og pålidelighed i strukturer, kontrol med 
industriel risiko, 
— kemikaliers spredning efter uheld, nødplaner, forebyggelse af løbske reaktioner. 
Begrundelser og formål 
3. Udvalget tilslutter sig det foreslåede forskningsprograms begrundelser og formål, således som disse er 
beskrevet i udkastet til programforslag XII/CGC/85/2/4 Rev. 2 og det supplerende materiale. 
Udvalget erkender vigtigheden af at nedbringe risikoen for katastrofer (som f.eks. Cubatoa, Mexico, 
Bhopal) og disses virkninger, ligesom det anerkender, at dette kræver kvalificeret støtte til forskningen, 
navnlig til det store arbejde med risikoanalyser, som ajourføringen og gennemførelsen af Rådets direktiv 
85/501/EØF indebærer. 
4. Udvalget finder, at der på dette område er behov for forskning på EF-plan for at udvikle og harmonisere 
ensartede metodologier og standarder, udnytte bestående ekspertise og anlæg og fremme fælles projekter. 
I forbindelse med disse aktiviteter vil der også kunne gøres brug af metodologier, der er udviklet i andre 
sammenhænge. 
5. Udvalget finder, at det foreslåede program bør føre til: 
— mere realistiske risikoberegninger, 
— identificering af svage og usikre punkter samt huller i vor viden, 
— udvikling af teknologier, der kan nedbringe risiciene, 
— bedre information til brug for valg af placering, 
for derved at yde et væsentligt bidrag til større sikkerhed i industrielle anlæg og processer samt omkring 
transport og oplagring af farlige stoffer. 
6. Udvalget er af den opfattelse, at det foreslåede forskningsprogram med omkostningsdeling stemmer 
overens med mange af de mål for EF, der blev fastlagt i rammeprogrammet for 1984-87, navnlig: 
— forbedring af sikkerheden og sundhedsbeskyttelse, 
— beskyttelse af miljøet og forebyggelse af uheld, 
— fremme af industriens konkurrenceevne. 
(!) EFT nr. L 230 af 5. 8. 1982, s. 1. 
(2) Rådets afgørelse af 20. 12. 1983. 
Nr. C 301/60 De Europæiske Fællesskabers Tidende 25. 11. 85 
Det videnskabelige og tekniske indhold 
7. Udvalget kan i det store og hele give sin tilslutning til de i programforslaget fastlagte hovedemner og 
forskningsområder: 
— i afsnit A: fysiske og kemiske fænomener samt afhjælpning af uheldenes konsekvenser, 
— i afsnit B: sikkerhed og pålidelighed i forbindelse med eksisterende og alternative teknologier og 
instrumentering, 
— i afsnit C: risikovurdering og -styring. 
Udvalget finder, at ovennævnte emner imødekommer de grundlæggende behov for forskning i større 
teknologiske risici, idet de omfatter de vigtigste videnskabelige, tekniske og sociale spørgsmål. 
Udvalget mener også, at det er vigtigt at nå frem til en ensartet metode for risikovurdering, og foreslår, 
at dette skal ske gennem tværgående studier på udvalgte områder. Herigennem vil man kunne vurdere 
fordele og ulemper ved forskellige metoder for risikovurdering og de beslutningsprocesser, disse vurderin­
ger fører til. Udvalget mener, at afsnit A i begyndelsen skal prioriteres højst, da der forekommer at være 
stor usikkerhed på dette område, og at man derefter skal påbegynde arbejdet i afsnit B og C, navnlig i 
form af tværgående undersøgelser. 
Gennemførelse 
8. Udvalget finder, at det foreslåede program er velegnet til en samordnet gennemførelse i form af kontrakter 
med omkostningsdeling indgået med forskningsinstitutter og virksomheder i medlemsstaterne og gennem 
fælles projekter, der åbner mulighed for anvendelse af særlige anlæg. 
Udvalget giver sin tilslutning til den foreslåede gennemførelsesmåde og bemærker desuden: 
— at det er hensigten, at de involverede parter inden for videnskab og industri i medlemsstaterne skal 
indgå i et nært samarbejde, 
— at der også foreslås relevante supplerende initiativer og »katalystiske aktiviteter« til fremme af 
udveksling af information, uddannelse og udbredelse af resultater. 
Finansielle midler og personale 
9. Udvalget anerkender, at der til virkeliggørelsen af disse mål bør tilvejebringes tilstrækkelige finansielle 
midler og personale. 
Den græske og den italienske delegation kan fuldt ud tilslutte sig denne udtalelse, men ønsker at 
understrege, at finansieringen af det foreslåede program ikke bør føre til, at midlerne til forskning i andre 
former for miljøproblemer reduceres.