DA Den Europæiske Unions Tidende CE 298/1

FÆLLES HOLDNING (EF) Nr. 17/2007

fastlagt af Rådet den 15. oktober 2007

med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. …/… af … om EF-toldkodeksen (moderniseret toldkodeks)

(2007/C 298 E/01)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 26, 95, 133 og 135,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Fællesskabets grundlag er en toldunion. Af hensyn til de økonomiske operatører og toldmyndighederne i Fællesskabet bør den nuværende toldlovgivning samles i en EF-toldkodeks (i det følgende benævnt »kodeksen«). På basis af konceptet om det indre marked bør kodeksen indeholde generelle regler og procedurer, der sikrer gennemførelsen af toldtariffen og andre fælles politikforanstaltninger, der er indført på fællesskabsplan som led i varehandelen mellem Fællesskabet og lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde, under hensyntagen til kravene i disse fælles politikker. Toldlovgivningen bør bringes mere på linje med bestemmelserne om opkrævning af importafgifter, uden at der ændres ved anvendelsesområdet for gældende afgiftsbestemmelser.

(2) Som det fremgår af Kommissionens meddelelse om beskyttelse af Fællesskabernes finansielle interesser og handlingsplanen for 2004-2005, er det hensigtsmæssigt at tilpasse de retlige rammer for beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser.

(3) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (3) var baseret på en integration af de toldprocedurer, som blev anvendt særskilt i de respektive medlemsstater i 1980'erne. Denne forordning er gentagne gange og i væsentlig grad blevet ændret, siden den blev indført, for at håndtere specifikke problemer såsom beskyttelse af god tro eller iagttagelse af sikkerhedskrav. Det er nødvendigt at foretage yderligere ændringer af kodeksen som følge af de omfattende lovændringer, der er sket i de seneste år både på fællesskabsplan og på internationalt plan, heriblandt udløbet af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og ikrafttrædelsen af tiltrædelses-akterne af henholdsvis 2003 og 2005 samt ændringen til den internationale konvention om forenkling og harmonisering af regler om toldbehandling (i det følgende benævnt »Den reviderede Kyoto-konvention«), som Rådet ved sin afgørelse 2003/231/EF af 17. marts 2003 (4) godkendte Fællesskabets tiltrædelse af. Det er på tide at strømline toldprocedurerne og tage med i betragtning, at elektroniske angivelser og procedurer nu er reglen og papirbaserede angivelser og procedurer undtagelsen. På grund af alt dette er det ikke længere tilstrækkeligt at ændre den nuværende kodeks, og det er nødvendigt med en fuldstændig revision.

(4) Der bør i kodeksen indføres retlige rammer for, hvordan visse bestemmelser i toldlovgivningen finder anvendelse på varehandelen mellem dele af toldområdet, hvor Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (5) finder anvendelse, og dele af dette område, hvor dette direktiv ikke finder anvendelse, og på handelen mellem dele af dette område, hvor dette direktiv ikke finder anvendelse. I betragtning af, at det drejer sig om fællesskabsvarer, og at denne handel inden for Fællesskabet involverer foranstaltninger af fiskal art, bør der ved hjælp af gennemførelsesforanstaltninger indføres passende forenklinger af toldformaliteterne for disse varer.

(5) For at gøre det lettere at drive lovlig handel og bekæmpe svig er det nødvendigt med enkle, hurtige og standardiserede toldprocedurer og -processer. Det er derfor hensigtsmæssigt, som det også er anført i meddelelsen fra Kommissionen om enkle og papirløse rammer for told og handel, at forenkle toldlovgivningen for at tillade brug af moderne værktøjer og teknologi og fremme en endnu mere ensartet anvendelse af toldlovgivningen og moderne toldkontrolmetoder og dermed bidrage til at sørge for det rette grundlag for effektive og enkle toldbehandlingsprocedurer. Toldprocedurerne bør fusioneres eller ensartes og antallet af procedurer reduceres til, hvad der er økonomisk forsvarligt, med henblik på at øge erhvervslivets konkurrenceevne.

(6) Med færdiggørelsen af det indre marked, færre barrierer for international handel og investering og større behov for at sørge for sikkerhed og sikring ved Fællesskabets ydre grænser er toldmyndighedernes rolle blevet ændret, og det har fået en førende rolle i forsyningskæden og er blevet en katalysator for landes og virksomheders konkurrenceevne gennem sin overvågning og styring af international handel. Toldlovgivningen bør derfor afspejle den nye økonomiske virkelighed og toldmyndighedernes nye rolle og opgaver.

(7) Som det kommer til udtryk i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om papirløse rammer for told og handel, er brugen af informations- og kommunikationsteknologi af afgørende betydning, hvis der skal sikres handelslettelser og samtidig en effektiv toldkontrol, således at der bliver færre omkostninger for erhvervslivet og færre risici for samfundet. Det er derfor nødvendigt, at der i kodeksen fastsættes retlige rammer for gennemførelsen af denne beslutning, navnlig det retsprincip, at alle told- og handelstransaktioner skal behandles elektronisk, og at informations- og kommunikationssystemer til toldekspeditioner skal tilbyde de samme faciliteter for økonomiske operatører i alle medlemsstaterne.

(8) Denne brug af informations- og kommunikationsteknologi bør ledsages af en harmoniseret og ensartet anvendelse af toldkontrollen i medlemsstaterne for at sikre et ensartet toldkontrolniveau i hele Fællesskabet, så der ikke opstår konkurrenceforvridende adfærd ved Fællesskabets forskellige indpassage- og udpassagesteder.

(9) For at gøre det lettere at drive virksomhed og samtidig sikre en passende kontrol af varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde, er det ønskeligt, at oplysningerne fra de økonomiske operatører — under hensyntagen til de relevante bestemmelser om databeskyttelse — deles mellem toldmyndighederne og med andre instanser, som er involveret i denne kontrol, herunder politi, grænsevagter og veterinær- og miljømyndigheder, og at de forskellige myndigheders kontrol harmoniseres, således at de økonomiske operatører kun behøver at give oplysningerne én gang, og således at varerne kontrolleres af disse myndigheder på samme tidspunkt og på samme sted.

(10) For at gøre det lettere at drive visse typer virksomhed bør enhver person have ret til at lade sig repræsentere over for toldmyndighederne. Det bør dog ikke længere være muligt at begrænse denne repræsentationsret gennem en medlemsstats lovgivning. En toldrepræsentant, der opfylder kriterierne for indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør, bør desuden have ret til at levere sine ydelser i en anden medlemsstat end den, hvor den pågældende er etableret.

(11) Regelefterlevende og pålidelige økonomiske operatører bør som »autoriserede økonomiske operatører« kunne få størst mulig fordel af den udbredte anvendelse af forenkling og nyde godt af mindre toldkontrol, dog under hensyntagen til sikkerheds- og sikringsaspekter. De kan således tildeles status som autoriseret økonomisk operatør med tilladelse til at udnytte »forenklede toldbestemmelser« eller status som autoriseret økonomisk operatør med tilladelse til at udnytte »sikkerheds- og sikringsrelaterede lettelser«. De kan tildeles den ene eller den anden status eller begge på en gang.

(12) Alle afgørelser, dvs. afgørelser, der officielt træffes af toldmyndighederne i tilknytning til toldlovgivningen, og som har retsvirkning for en eller flere personer, herunder bindende oplysninger, som meddeles af disse myndigheder, bør være omfattet af de samme regler. Alle afgørelser af den art bør være gyldige i hele Fællesskabet og bør kunne annulleres, ændres, medmindre andet er bestemt, eller tilbagekaldes, hvis de ikke er i overensstemmelse med toldlovgivningen eller fortolkningen heraf.

(13) Ifølge Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal alle have ret til at klage over enhver afgørelse, der træffes af toldmyndighederne, og alle skal desuden have ret til at blive hørt, inden der træffes en afgørelse, som måtte berøre den pågældende negativt.

(14) Hvis toldprocedurerne skal strømlines inden for et elektronisk miljø, kræver det, at toldmyndighederne i de forskellige medlemsstater deler ansvaret. Det er nødvendigt at sørge for sanktioner på et passende niveau, der er effektive, har en afskrækkende virkning og står i et rimeligt forhold til lovovertrædelsen, i hele det indre marked.

(15) For at sikre, at der er balance mellem på den ene side nødvendigheden af, at toldmyndighederne sikrer korrekt anvendelse af toldlovgivningen, og på den anden side de økonomiske operatørers ret til fair behandling, bør toldmyndighederne have udstrakte kontrolbeføjelser, og de økonomiske operatører bør have klageret.

(16) For at mindske risikoen Fællesskabet, dets borgere og dets handelspartnere, bør en harmoniseret anvendelse af toldkontrollen i medlemsstaterne baseres på en fælles ramme for risikostyring og et elektronisk system til gennemførelse heraf. At der fastlægges en fælles ramme for risikostyring for alle medlemsstater, bør ikke forhindre medlemsstaterne i at kontrollere varer ved stikprøvekontrol.

(17) Det er nødvendigt at fastlægge, hvilke faktorer der skal ligge til grund for import- eller eksportafgifter og andre foranstaltninger for så vidt angår varehandel. Det er også hensigtsmæssigt, at der bliver fastlagt klare bestemmelser for udstedelse af oprindelsesbeviser i Fællesskabet, hvis det er nødvendigt af hensyn til handelen.

(18) Alle tilfælde af toldskyld, der opstår ved import, bortset fra når det sker efter indgivelse af en toldangivelse om overgang til fri omsætning eller midlertidig import med delvis fritagelse, bør samles i en gruppe for at undgå vanskeligheder med at fastslå, hvilket retsgrundlag toldskyldens opståen hviler på. Det samme bør gælde, når der opstår toldskyld ved eksport.

(19) Eftersom toldmyndighedernes nye rolle indebærer ansvarsdeling og samarbejde mellem indlandstoldsteder og grænsetoldsteder, vil toldskylden i de fleste tilfælde opstå det sted, hvor debitor er etableret, da det kompetente toldsted for dette sted bedst kan føre tilsyn med den pågældende persons aktiviteter.

(20) Endvidere er det i overensstemmelse med den reviderede Kyoto-konvention hensigtsmæssigt kun at have et begrænset antal tilfælde, hvor der kræves et administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne for at fastslå det sted, hvor toldskylden opstod, og for at opkræve afgifterne.

(21) Reglerne for særlige procedurer bør give mulighed for, at der kan benyttes en enkelt sikkerhedsstillelse for alle kategorier af særlige procedurer, og at denne sikkerhedsstillelse kan være samlet og dække en række transaktioner.

(22) For at sikre en bedre beskyttelse af Fællesskabets og medlemsstaternes finansielle interesser bør en sikkerhedsstillelse også dække ikke-angivne eller ukorrekt angivne varer i en forsendelse eller i en angivelse, som den er stillet som sikkerhed for. Af samme årsag bør kautionistens tilsagn også dække import- eller eksportafgiftsbeløb, som forfalder til betaling efter efterfølgende kontrol.

(23) For at sikre Fællesskabets og medlemsstaternes finansielle interesser og dæmme op for svigagtig praksis er det tilrådeligt med ordninger, der indebærer graduerede foranstaltninger for anvendelse af en samlet sikkerhedsstillelse. Hvis der er øget risiko for svig, bør det være muligt midlertidigt at forbyde anvendelsen af samlet sikkerhedsstillelse under hensyntagen til de pågældende økonomiske operatørers særlige situation.

(24) Det er rimeligt, at der tages hensyn til god tro i de tilfælde, hvor der opstår toldskyld som følge af manglende overholdelse af toldlovgivningen, og at forsømmelighed får så lille en virkning som muligt for debitor.

(25) Det er nødvendigt at fastlægge et princip om, hvordan varers status som fællesskabsvarer fastsættes, og under hvilke omstændigheder denne status kan fortabes, og at skabe grundlag for at fastslå, hvornår denne status forbliver uændret for varer, der midlertidigt forlader Fællesskabets toldområde.

(26) Når en økonomisk operatør på forhånd har givet de oplysninger, der er nødvendige for en risikobaseret kontrol af, om varerne kan importeres, er det hensigtsmæssigt at sørge for, at varerne som hovedregel frigives hurtigt. Afgiftskontrol og handelspolitisk kontrol bør primært foretages af det toldsted, der er kompetent med hensyn til det sted, hvor den økonomiske operatørs virksomhedslokaler er beliggende.

(27) Reglerne for toldangivelse og for henførsel af varer under en toldprocedure bør moderniseres og strømlines, og det bør især kræves, at toldangivelserne som hovedregel skal foregå elektronisk, og at der kun kan være én type forenklet angivelse.

(28) Eftersom den reviderede Kyoto-konvention anbefaler, at toldangivelser indgives, registreres og undersøges inden varernes ankomst, og at det sted, hvor angivelsen indgives, og det sted, hvor varerne befinder sig rent fysisk, holdes adskilt, er det hensigtsmæssigt at sørge for en centraliseret toldbehandling på det sted, hvor den økonomiske operatør er etableret. Ved en centraliseret toldbehandling bør der også være mulighed for brug af forenklede angivelser, udsættelse af datoen for aflevering af en fuldstændig angivelse og hertil hørende dokumenter, periodisk angivelse og udsættelse af betaling.

(29) For at bidrage til at sikre neutrale vilkår for konkurrence i hele Fællesskabet er det hensigtsmæssigt, at der på fællesskabsplan fastlægges regler for, at varer tilintetgøres eller på anden måde bortskaffes af toldmyndighederne, hvilket tidligere har krævet national lovgivning.

(30) Det er hensigtsmæssigt at indføre fælles, enkle regler for de særlige procedurer (forsendelse, oplagring, særlig anvendelse og forædling) suppleret med et lille sæt af regler for hver kategori af de særlige procedurer for at gøre det let for operatøren at vælge den rette procedure, for at undgå fejl og for at mindske antallet af efteropkrævninger og godtgørelser.

(31) Det bør gøres lettere at give bevillinger til flere særlige procedurer med en samlet sikkerhedsstillelse og et enkelt overvågningstoldsted, og der bør være enkle regler om toldskylds opståen i disse tilfælde. Grundprincippet bør være, at varer, der er henført under en særlig procedure, eller produkter, der er fremstillet af sådanne varer, værdiansættes på tidspunktet for toldskyldens opståen. Men det bør også være muligt, når det er økonomisk berettiget, at varerne værdiansættes på det tidspunkt, hvor de henføres under en særlig procedure. De samme principper bør gælde for sædvanlige behandlinger.

(32) I lyset af de øgede sikkerhedsrelaterede foranstaltninger, der blev indført i kodeksen ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 648/2005 af 13. april 2005 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (6), bør anbringelse af varer i frizoner gøres til en toldprocedure, og varerne bør gøres til genstand for toldkontrol ved indpassage og med hensyn til regnskaber.

(33) Eftersom det ikke længere er nødvendigt med en hensigt om reeksport, bør aktiv forædling under suspensionsordningen sammensmeltes med forædling under toldkontrol, og aktiv forædling under tilbagebetalingsordningen bør udgå. Denne ene procedure for aktiv forædling bør også dække tilintetgørelse, undtagen hvis tilintetgørelsen foretages af eller under tilsyn af toldmyndighederne.

(34) Sikkerhedsrelaterede foranstaltninger i tilknytning til fællesskabsvarer, der føres ud af Fællesskabets toldområde, bør ligeledes anvendes ved reeksport af ikke-fællesskabsvarer. De samme grundregler bør gælde for alle typer varer, med mulighed for undtagelser, hvor det er nødvendigt, som f.eks. for varer, der blot transiterer Fællesskabets toldområde.

(35) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (7).

(36) Det er hensigtsmæssigt at give beføjelse til vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser til denne kodeks. Disse bestemmelser bør vedtages efter forvaltnings- og forskriftsprocedurerne, jf. artikel 4 og 5 i afgørelse 1999/468/EF.

(37) Navnlig bør Kommissionen have beføjelse til at fastsætte de betingelser og kriterier, der er nødvendige for effektiv anvendelse af denne kodeks. Når det drejer sig om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning eller supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.

(38) For at sikre en effektiv beslutningsproces er det hensigtsmæssigt at drøfte spørgsmål vedrørende forberedelse af en fællesskabsholdning i udvalg, arbejdsgrupper og paneler, der er nedsat ved eller i henhold til internationale aftaler, der omhandler toldlovgivning.

(39) For at forenkle og rationalisere toldlovgivningen er der en række bestemmelser, som for øjeblikket indgår i autonome EF-retsakter, der af klarhedshensyn er blevet indarbejdet i kodeksen. Følgende forordninger bør derfor ophæves sammen med forordning (EØF) nr. 2913/92: Rådets forordning (EØF) nr. 3925/91 af 19. december 1991 om afskaffelse af kontrol og formaliteter gældende for håndbagage og indchecket bagage tilhørende personer, der foretager en flyvning inden for Fællesskabet, samt for bagage tilhørende personer, der foretager en overfart ad søvejen inden for Fællesskabet (8), og Rådets forordning (EF) nr. 1207/2001 af 11. juni 2001 om fremgangsmåder til forenkling af udstedelsen eller udfærdigelsen af EF-oprindelsesbeviser og udstedelsen af visse godkendte eksporttilladelser i henhold til bestemmelserne om præferencehandelsordningerne mellem Det Europæiske Fællesskab og visse lande (9).

(40) Målene for denne forordning, nemlig at fastlægge regler og procedurer, der gælder for varer, som føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde for at få toldunionen til at fungere effektivt som en central del af det indre marked, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre opnås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

INDHOLDSFORTEGNELSE

AFSNIT I ALMINDELIGE BESTEMMELSER

KAPITEL 1 TOLDLOVGIVNINGENS ANVENDELSESOMRÅDE, TOLDMYNDIGHEDERNES OPGAVE SAMT DEFINITIONER

KAPITEL 2 PERSONERS RETTIGHEDER OG PLIGTER I HENHOLD TIL TOLDLOVGIVNINGEN

Afdeling 1 Tilvejebringelse af oplysninger

Afdeling 2 Toldrepræsentation

Afdeling 3 Autoriseret økonomisk operatør

Afdeling 4 Afgørelser om anvendelse af toldlovgivningen

Afdeling 5 Sanktioner

Afdeling 6 Klager

Afdeling 7 Kontrol med varer

Afdeling 8 Opbevaring af dokumenter og andre oplysninger; afgifter og omkostninger

KAPITEL 3 VALUTAOMREGNING OG TIDSFRISTER

AFSNIT II ELEMENTER, PÅ GRUNDLAG AF HVILKE IMPORT- ELLER EKSPORTAFGIFTER OG ANDRE FORANSTALTNINGER, DER ER FASTSAT SOM LED I VAREHANDELEN, FINDER ANVENDELSE

KAPITEL 1 DEN FÆLLES TOLDTARIF OG TARIFERING AF VARER

KAPITEL 2 VARERS OPRINDELSE

Afdeling 1 Ikke-præferenceoprindelse

Afdeling 2 Præferenceoprindelse

KAPITEL 3 VARERS TOLDVÆRDI

AFSNIT III TOLDSKYLD OG SIKKERHEDSSTILLELSE

KAPITEL 1 TOLDSKYLDENS OPSTÅEN

Afdeling 1 Toldskyld ved import

Afdeling 2 Toldskyld ved eksport

Afdeling 3 Fælles bestemmelser for toldskyld, der er opstået ved import og eksport

KAPITEL 2 SIKKERHEDSSTILLELSE FOR EN POTENTIEL ELLER EKSISTERENDE TOLDSKYLD

KAPITEL 3 OPKRÆVNING OG BETALING AF AFGIFTER OG GODTGØRELSE AF OG FRITAGELSE FOR IMPORT- OG EKSPORTAFGIFTSBELØBET

Afdeling 1 Fastsættelse af import- eller eksportafgiftsbeløbet, meddelelse af toldskyld og bogføring

Afdeling 2 Betaling af import- eller eksportafgiftsbeløbet

Afdeling 3 Godtgørelse af og fritagelse for import- eller eksportafgiftsbeløbet

KAPITEL 4 TOLDSKYLDENS OPHØR

AFSNIT IV VARER, DER FØRES IND I FÆLLESSKABETS TOLDOMRÅDE

KAPITEL 1 SUMMARISK INDPASSAGEANGIVELSE

KAPITEL 2 VARERS ANKOMST

Afdeling 1 Varers indpassage i Fællesskabets toldområde

Afdeling 2 Frembydelse, losning og undersøgelse af varer

Afdeling 3 Formaliteter efter frembydelse

Afdeling 4 Varer, der er blevet transporteret under en forsendelsesprocedure

AFSNIT V ALMINDELIGE REGLER FOR TOLDMÆSSIG STATUS, HENFØRSEL AF VARER UNDER EN TOLDPROCEDURE, VERIFIKATION, FRIGIVELSE OG BORTSKAFFELSE AF VARER

KAPITEL 1 VARERS TOLDMÆSSIGE STATUS

KAPITEL 2 HENFØRSEL AF VARER UNDER EN TOLDPROCEDURE

Afdeling 1 Almindelige bestemmelser

Afdeling 2 Standardtoldangivelser

Afdeling 3 Forenklede toldangivelser

Afdeling 4 Fællesbestemmelser for toldangivelser

Afdeling 5 Andre forenklinger

KAPITEL 3 VERIFIKATION OG FRIGIVELSE AF VARER

Afdeling 1 Verifikation

Afdeling 2 Frigivelse

KAPITEL 4 BORTSKAFFELSE AF VARER

AFSNIT VI OVERGANG TIL FRI OMSÆTNING OG FRITAGELSE FOR IMPORTAFGIFTER

KAPITEL 1 OVERGANG TIL FRI OMSÆTNING

KAPITEL 2 FRITAGELSE FOR IMPORTAFGIFTER

Afdeling 1 Returvarer

Afdeling 2 Havfiskeri og produkter optaget fra havet

Afdeling 3 Gennemførelsesforanstaltninger

AFSNIT VII SÆRLIGE PROCEDURER

KAPITEL 1 ALMINDELIGE BESTEMMELSER

KAPITEL 2 FORSENDELSE

Afdeling 1 Ekstern og intern forsendelse

Afdeling 2 Fællesskabsforsendelse

KAPITEL 3 OPLAGRING

Afdeling 1 Fælles bestemmelser

Afdeling 2 Midlertidig opbevaring

Afdeling 3 Toldoplag

Afdeling 4 Frizoner

KAPITEL 4 SÆRLIG ANVENDELSE

Afdeling 1 Midlertidig import

Afdeling 2 Særligt anvendelsesformål

KAPITEL 5 FORÆDLING

Afdeling 1 Almindelige bestemmelser

Afdeling 2 Aktiv forædling

Afdeling 3 Passiv forædling

AFSNIT VIII VARERS AFGANG FRA FÆLLESSKABETS TOLDOMRÅDE

KAPITEL 1 VARER, DER FORLADER TOLDOMRÅDET

KAPITEL 2 EKSPORT OG REEKSPORT

KAPITEL 3 FRITAGELSE FOR EKSPORTAFGIFTER

AFSNIT IX TOLDKODEKSUDVALGET OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

KAPITEL 1 TOLDKODEKSUDVALGET

KAPITEL 2 AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

ANNEX SAMMENLIGNINGSTABELLER

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

KAPITEL 1

Toldlovgivningens anvendelsesområde, toldmyndighedernes opgave samt definitioner

Artikel 1

Emne og anvendelsesområde

1. Ved denne forordning indføres en EF-toldkodeks, i det følgende benævnt »kodeksen«, som fastlægger de almindelige regler og procedurer, der gælder for varer, der føres ind i eller ud af Fællesskabets toldområde.

Med forbehold af internationale retsakter og konventioner og fællesskabslovgivning på andre områder finder kodeksen ensartet anvendelse i hele Fællesskabets toldområde.

2. Nogle af bestemmelserne i toldlovgivningen kan finde anvendelse uden for Fællesskabets toldområde, enten på grundlag af særlig lovgivning eller som følge af internationale konventioner.

3. Nogle af bestemmelserne i toldlovgivningen, herunder de forenklinger den foreskriver, finder anvendelse på varehandelen mellem dele af Fællesskabets toldområde, hvor Rådets direktiv 2006/112/EF finder anvendelse, og dele af dette område, hvor disse bestemmelser ikke finder anvendelse, og på handelen mellem dele af dette område, hvor disse bestemmelser ikke finder anvendelse.

Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den og fastsætte de bestemmelser, der er omhandlet i første afsnit i dette stykke, samt forenklede formaliteter vedrørende gennemførelsen heraf, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4. Disse foranstaltninger tager også hensyn til de særlige forhold for så vidt angår varehandel, hvor kun én medlemsstat er involveret.

Artikel 2

Toldmyndighedernes opgave

Toldmyndighederne er først og fremmest ansvarlige for at overvåge Fællesskabets internationale handel, og derved bidrager de til fair og åben handel, til gennemførelse af de eksterne aspekter af det indre marked, af den fælles handelspolitik og af andre fælles fællesskabspolitikker med relevans for handel og til generel sikkerhed i forsyningskæden. Toldmyndighederne iværksætter foranstaltninger, der navnlig har følgende formål:

a) at beskytte Fællesskabets og dets medlemsstaters finansielle interesser

b) at beskytte Fællesskabet mod unfair og ulovlig handel og samtidig støtte lovlig erhvervsaktivitet

c) at sørge for sikkerhed for Fællesskabet og dets borgere og for beskyttelse af miljøet, hvor det er relevant i nært samarbejde med andre myndigheder

d) at opretholde en passende balance mellem toldkontrol og lettelse af den lovlige handel.

Artikel 3

Toldområde

1. Fællesskabets toldområde omfatter følgende områder, herunder deres søterritorium, indre farvande og luftrum:

— Kongeriget Belgiens område

— Republikken Bulgariens område

— Den Tjekkiske Republiks område

— Kongeriget Danmarks område, med undtagelse af Færøerne og Grønland

— Forbundsrepublikken Tysklands område, med undtagelse af øen Helgoland og Büsingen-området (traktat af 23. november 1964 mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Det Schweiziske Forbund)

— Republikken Estlands område

— Irlands område

— Den Hellenske Republiks område

— Kongeriget Spaniens område, med undtagelse af Ceuta og Melilla

— Den Franske Republiks område, med undtagelse af Ny Kaledonien, Mayotte, Saint Pierre og Miquelon, Wallis- og Futuna-øerne og Fransk Polynesien og de franske besiddelser i det sydlige Indiske Ocean og Antarktis

— Den Italienske Republiks område, med undtagelse af Livigno og Campione d'Italia samt den til det italienske område hørende del af Luganosøen mellem bredden og den politiske grænse for den mellem Ponte Tresa og Porto Ceresio beliggende zone

— Republikken Cyperns område, i henhold til bestemmelserne i tiltrædelsesakten af 2003

— Republikken Letlands område

— Republikken Litauens område

— Storhertugdømmet Luxembourgs område

— Republikken Ungarns område

— Maltas område

— Kongeriget Nederlandenes område i Europa

— Republikken Østrigs område

— Republikken Polens område

— Den Portugisiske Republiks område

— Rumæniens område

— Republikken Sloveniens område

— Den Slovakiske Republiks område

— Republikken Finlands område

— Kongeriget Sveriges område

— Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands område samt Kanaløerne og øen Man.

2. De nedenfor anførte områder, herunder deres søterritorium, indre farvande og luftrum, der er beliggende uden for medlemsstaternes områder, anses i overensstemmelse med de konventioner og traktater, der gælder for dem, som hørende til Fællesskabets toldområde:

a) FRANKRIG Monacos område, således som det er fastlagt i den toldkonvention, der blev undertegnet i Paris den 18. maj 1963 (Journal Officiel de la République française (Den Franske Republiks officielle tidende) af 27. september 1963, s. 8679).

b) CYPERN Det Forenede Kongeriges baseområder Akrotiri og Dhekelia, således som de er fastlagt i traktaten om oprettelse af Republikken Cypern, der blev undertegnet i Nicosia den 16. august 1960 (United Kingdom Treaty Series No 4 (1961) Cmnd. 1252).

Artikel 4

Definitioner

I denne kodeks forstås ved:

1) »toldmyndigheder«: medlemsstaternes toldadministrationer, der er ansvarlige for at håndhæve toldlovgivningen, og alle andre myndigheder, der i henhold til national lov har beføjelse til at håndhæve visse dele af toldlovgivningen

2) »toldlovgivning«: et sæt forskrifter, der består af følgende: a) kodeksen og de bestemmelser, der vedtages til gennemførelse heraf på fællesskabsplan, og hvor det er relevant, på nationalt plan b) den fælles toldtarif c) lovgivningen om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter d) internationale aftaler, der indeholder toldbestemmelser, for så vidt som de gælder i Fællesskabet

3) »toldkontrol«: specifikke handlinger, der foretages af toldmyndighederne for at sikre en korrekt anvendelse af toldlovgivningen og anden lovgivning vedrørende indpassage, udpassage, transit, overførsel, oplagring og særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og andre områder, samt tilstedeværelse og bevægelser inden for toldområdet af ikke-fællesskabsvarer og varer med særligt anvendelsesformål

4) »person«: en fysisk person, en juridisk person og enhver sammenslutning af personer, som ikke er en juridisk person, men som i henhold til fællesskabsretten eller national ret anerkendes at have rets- og handleevne

5) »økonomisk operatør«: en person, der som led i sit erhverv er involveret i aktiviteter, der er omfattet af toldlovgivningen

6) »toldrepræsentant«: en person, som af en anden person er udpeget til at foretage de handlinger og opfylde de formaliteter, der er fastsat i toldlovgivningen, for så vidt angår forbindelsen med toldmyndighederne

7) »risiko«: sandsynligheden for en hændelse, der kan opstå i forbindelse med indpassage, udpassage, transit, overførsel og særlige anvendelsesformål for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og lande eller områder uden for dette område og i forbindelse med tilstedeværelse af varer uden fællesskabsstatus, og som resulterer i følgende: a) hændelsen forhindrer korrekt anvendelse af fællesskabsforanstaltninger eller nationale foranstaltninger b) hændelsen bringer Fællesskabets og dets medlemsstaters finansielle interesser i fare c) hændelsen udgør en trussel mod Fællesskabets og dets borgeres sikkerhed og sikring, mod folkesundheden eller dyre- eller plantesundheden, mod miljøet eller mod forbrugerne

8) »toldformaliteter«: alle handlinger, der skal foretages af de berørte personer og af toldmyndighederne for at overholde toldlovgivningen

9) »summarisk angivelse« (summarisk indpassageangivelse og summarisk udpassageangivelse): den handling, hvorved en person, inden eller samtidig med en import eller eksport, i behørig form og efter de foreskrevne regler oplyser toldmyndighederne om, at en vare vil blive ført ind i eller ud af Fællesskabets toldområde

10) »toldangivelse«: den handling, hvorved en person i behørig form og efter de foreskrevne regler tilkendegiver at ville henføre en vare under en bestemt toldprocedure, hvor det er relevant med angivelse af eventuelle særlige ordninger, der skal anvendes

11) »klarerer«: den person, der indgiver en summarisk angivelse eller en meddelelse om reeksport eller foretager en toldangivelse i eget navn, eller den person, i hvis navn en sådan angivelse foretages

12) »toldprocedure«: enhver af følgende procedurer, som varer kan henføres under i overensstemmelse med denne kodeks: a) overgang til fri omsætning b) særlige procedurer c) eksport

13) »toldskyld«: en persons forpligtelse til at betale de import- eller eksportafgifter, der efter gældende toldlovgivning anvendes for bestemte varer

14) »debitor«: enhver person, der hæfter for en toldskyld

15) »importafgifter«: told, der skal betales ved import af varer

16) »eksportafgifter«: told, der skal betales ved eksport af varer

17) »toldmæssig status«: en vares status som fællesskabsvare eller som ikke-fællesskabsvare

18) »fællesskabsvarer«: varer som falder ind under en af følgende kategorier: a) varer, som fuldt ud er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde, uden at der i dem indgår varer, som er importeret fra lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde. Varer, som fuldt ud er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde, har ikke toldmæssig status som fællesskabsvarer, hvis de er fremstillet af varer, der er henført under proceduren for ekstern forsendelse, en oplagringsprocedure, proceduren for midlertidig import eller proceduren for aktiv forædling, i de tilfælde, der fastlægges efter artikel 101, stk. 2, litra c) b) varer, som er indført i Fællesskabets toldområde fra lande eller områder uden for dette område, og som er bragt i fri omsætning c) varer, som er fremstillet inden for Fællesskabets toldområde enten udelukkende af de i litra b) omhandlede varer eller af de i litra a) og b) omhandlede varer

19) »ikke-fællesskabsvarer«: andre varer end de under nr. 18 omhandlede eller varer, som har mistet deres toldmæssige status som fællesskabsvarer

20) »risikoforvaltning«: den systematiske identifikation af risici og gennemførelse af alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at begrænse risiciene. Dette omfatter aktiviteter som indsamling af data og oplysninger, analyse og vurdering af risici, fastsættelse og indledning af tiltag og regelmæssig kontrol og tilsyn med processen og dens resultater baseret på internationale og nationale kilder og strategier samt fællesskabskilder og -strategier

21) »frigivelse af en vare«: den handling, hvorved toldmyndighederne giver tilladelse til, at der disponeres over en vare til de formål, der er angivet for den toldprocedure, som varen er henført under

22) »toldtilsyn«: enhver handling, der generelt udføres af toldmyndighederne for at sikre overholdelse af toldlovgivningen og om nødvendigt af andre bestemmelser, der gælder for varer undergivet toldtilsyn

23) »godtgørelse«: tilbagebetaling af en import- eller eksportafgift, der er blevet betalt

24) »fritagelse«: bortfald af forpligtelsen til at betale import- eller eksportafgifter, der ikke er blevet betalt

25) »forædlingsprodukter«: varer, der er henført under en forædlingsprocedure, og som har været genstand for forædlingsprocesser

26) »person etableret i Fællesskabets toldområde«: a) for så vidt angår en fysisk person: enhver person, som har sit sædvanlige opholdssted i Fællesskabets toldområde b) for så vidt angår en juridisk person eller en sammenslutning af personer: enhver person, som har sit hjemsted, sit hovedsæde eller et fast forretningssted i Fællesskabets toldområde

27) »frembydelse for toldmyndighederne«: underretning af toldmyndighederne om en vares ankomst på toldstedet eller ethvert andet sted, som toldmyndighederne har anvist eller godkendt, og om, at denne vare er tilgængelig for toldkontrol

28) »ihændehaveren af en vare«: den person, som ejer varen, eller som har en tilsvarende ret til at disponere over den, eller som har fysisk kontrol med den

29) »brugeren af en procedure«: den person, som foretager toldangivelsen, eller på hvis vegne toldangivelsen foretages, eller den person, som nævnte persons rettigheder og pligter vedrørende en toldprocedure er overført til

30) »handelspolitiske foranstaltninger«: ikke-toldmæssige foranstaltninger, der som led i den fælles handelspolitik er fastlagt i form af fællesskabsbestemmelser, som gælder for international varehandel

31) »forædlingsprocesser«: en af følgende processer: a) bearbejdning af varer, herunder montage og samling samt tilpasning til andre varer b) forarbejdning af varer c) tilintetgørelse af varer d) reparation af varer, herunder istandsættelse og justering e) anvendelse af varer, som ikke indgår i forædlingsprodukter, men som muliggør eller letter fremstillingen af disse produkter, selv om de ved deres anvendelse forbruges helt eller delvis (hjælpestoffer)

32) »udbyttesats«: den mængde eller den procentdel af forædlingsprodukter, der opnås ved forædling af en bestemt mængde varer, der er henført under en forædlingsprocedure

33) »meddelelse«: kommunikation i et foreskrevet format med oplysninger, der videresendes fra en person, et kontor eller en myndighed til en anden person, et andet kontor eller en anden myndighed ved anvendelse af informationsteknologi og computernetværk.

KAPITEL 2

Personers rettigheder og pligter i henhold til toldlovgivningen

Afdeling 1

Tilvejebringelse af oplysninger

Artikel 5

Udveksling og lagring af data

1. Al udveksling af data, følgedokumenter, afgørelser og meddelelser mellem toldmyndigheder og mellem økonomiske operatører og toldmyndigheder i henhold til toldlovgivningen samt lagring af disse data i henhold til toldlovgivningen foretages ved hjælp af edb.

Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med bestemmelser om undtagelser fra første afsnit, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4.

Disse bestemmelser skal fastlægge de tilfælde, hvor der kan anvendes papir- eller andre transaktioner i stedet for elektronisk udveksling af data, samt betingelserne herfor, navnlig under hensyn til følgende:

a) muligheden for, at toldmyndighedernes it-systemer midlertidigt er ude af drift

b) muligheden for, at den økonomiske operatørs it-systemer midlertidigt er ude af drift

c) internationale konventioner og aftaler, som fastsætter, at der skal anvendes papirdokumenter

d) rejsende, som ikke har direkte adgang til it-systemer, og som ikke har mulighed for at give elektroniske oplysninger

e) praktiske omstændigheder, der nødvendiggør, at angivelser indgives mundtligt eller på anden måde

2. Medmindre disse udtrykkeligt er fastsat på anden måde i toldlovgivningen, vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 184, stk. 2, bestemmelser om følgende:

a) meddelelser, der skal udveksles mellem toldsteder, når det er påkrævet med henblik på anvendelse af toldlovgivningen

b) et fælles datasæt og format for de meddelelser, der skal udveksles i medfør af toldlovgivningen.

De data, der henvises til i første afsnit, litra b), skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for risikoanalysen og en korrekt anvendelse af toldkontrollen, hvor det er relevant under anvendelse af internationale standarder og international handelspraksis.

Artikel 6

Databeskyttelse

1. Enhver oplysning, som toldmyndighederne får under udøvelsen af deres opgaver, og som er af fortrolig art, eller som meddeles fortroligt, er omfattet af tavshedspligt. Medmindre det sker i henhold til artikel 26, stk. 2, må en sådan oplysning ikke videregives af toldmyndighederne uden udtrykkelig tilladelse fra den person eller den myndighed, der har givet oplysningen.

En sådan oplysning kan dog videregives uden tilladelse, hvis toldmyndighederne er forpligtet eller bemyndiget hertil ifølge gældende bestemmelser, herunder navnlig bestemmelser vedrørende databeskyttelse, eller i forbindelse med en retssag.

2. Meddelelse af fortrolige data til toldmyndighederne og andre kompetente myndigheder i lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde er kun tilladt inden for rammerne af en international aftale, som har et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau.

3. Videregivelse eller meddelelse af oplysninger skal finde sted i fuld overensstemmelse med gældende bestemmelser om databeskyttelse.

Artikel 7

Udveksling af andre oplysninger mellem toldmyndigheder og økonomiske operatører

1. Toldmyndigheder og økonomiske operatører kan udveksle alle oplysninger, som ikke er udtrykkeligt påkrævet ifølge toldlovgivningen, især med henblik på gensidigt samarbejde for at identificere og modvirke risici. Denne udveksling kan finde sted ifølge en skriftlig aftale og kan indebære, at toldmyndighederne får adgang til de økonomiske operatørers computersystemer.

2. Enhver oplysning, der gives af den ene part til den anden under det samarbejde, der henvises til i stk. 1, er fortrolig, medmindre begge parter er enige om andet.

Artikel 8

Oplysninger fra toldmyndighederne

1. Enhver person kan anmode toldmyndighederne om oplysninger vedrørende anvendelsen af toldlovgivningen. En sådan anmodning kan afvises, hvis den ikke vedrører en konkret overvejet aktivitet i forbindelse med international varehandel.

2. Toldmyndighederne sørger for en regelmæssig dialog med de økonomiske operatører og andre myndigheder, der er involveret i international varehandel. De sørger for større åbenhed ved at gøre toldlovgivningen, generelle administrative afgørelser og ansøgningsblanketter frit tilgængelige, uden vederlag, hvor dette er praktisk muligt, og via internettet.

Artikel 9

Oplysninger til toldmyndighederne

1. Enhver person, som er direkte eller indirekte involveret i opfyldelsen af toldformaliteter eller i toldkontrol, skal på toldmyndighedernes forlangende inden for en nærmere angivet tidsfrist stille alle nødvendige dokumenter og oplysninger til rådighed for disse myndigheder i en passende form og yde al den bistand, der er nødvendig for opfyldelsen af disse formaliteter eller for denne kontrol.

2. En person, der indgiver en summarisk angivelse, en toldangivelse eller en meddelelse eller fremsætter en anmodning om en bevilling eller en anden afgørelse, er ansvarlig for følgende:

a) rigtigheden og fuldstændigheden af oplysningerne i angivelsen, meddelelsen eller anmodningen

b) ægtheden af alle dokumenter, der indgives eller gøres tilgængelige

c) hvor det er relevant, overholdelsen af alle forpligtelser, der gælder i forbindelse med henførsel af varerne under den pågældende toldprocedure eller udførelsen af de tilladte transaktioner.

Første afsnit gælder også alle oplysninger i enhver anden form, som kræves af eller gives til toldmyndighederne.

Hvis det er en toldrepræsentant for den pågældende person, der indgiver angivelsen eller meddelelsen, fremsætter anmodningen eller giver oplysningerne, er toldrepræsentanten også omfattet af de forpligtelser, der er anført i første afsnit.

Artikel 10

Elektroniske systemer

1. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen om at udvikle, vedligeholde og benytte elektroniske systemer til udveksling af oplysninger mellem toldsteder og til fælles registrering og vedligeholdelse af optegnelser navnlig vedrørende følgende:

a) økonomiske operatører, der er direkte eller indirekte involveret i opfyldelsen af toldformaliteter

b) anmodninger og tilladelser vedrørende en toldprocedure eller status som autoriseret økonomisk operatør

c) anmodninger og særlige afgørelser truffet i overensstemmelse med artikel 20

d) fælles risikoforvaltning som omhandlet i artikel 25.

2. Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med følgende:

a) standarder for form og indhold af de data, der skal registreres

b) ajourføring af disse data, foretaget af medlemsstaternes toldmyndigheder

c) de regler, der skal gælde for adgangen til disse data for: i) økonomiske operatører ii) andre kompetente myndigheder

vedtages efter forskriftproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4.

Afdeling 2

Toldrepræsentation

Artikel 11

Toldrepræsentant

1. Enhver person kan udpege en toldrepræsentant.

En sådan repræsentation kan være enten direkte, når toldrepræsentanten handler i en anden persons navn og på en anden persons vegne, eller indirekte, når toldrepræsentanten handler i eget navn, men på en anden persons vegne.

En toldrepræsentant skal være etableret i Fællesskabets toldområde.

2. Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen fastlægge, på hvilke betingelser en toldrepræsentant kan levere ydelser i den medlemsstat, hvor den pågældende er etableret. En toldrepræsentant, der opfylder kriterierne i artikel 14, litra a)-d), har imidlertid ret til at levere sådanne ydelser i en anden medlemsstat end den, hvor den pågældende er etableret, dog således at det ikke berører den pågældende medlemsstats anvendelse af mindre strenge kriterier.

3. Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med navnlig følgende:

a) betingelserne for, hvornår kravet i stk. 1, tredje afsnit, kan fraviges

b) betingelserne for, hvornår retten i stk. 2 kan gives og godtgøres

c) eventuelle yderligere foranstaltninger til gennemførelse af denne artikel

vedtages efter forskriftproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4.

Artikel 12

Bemyndigelse

1. Når en toldrepræsentant har at gøre med toldmyndighederne, skal han erklære at handle på den persons vegne, der repræsenteres, og angive, hvorvidt det drejer sig om direkte eller indirekte repræsentation.

En person, der ikke erklærer, at han handler som toldrepræsentant, eller som erklærer, at han handler som toldrepræsentant uden at være bemyndiget hertil, anses for at handle i eget navn og på egne vegne.

2. Toldmyndighederne kan afkræve enhver person, der erklærer, at han handler som toldrepræsentant, dokumentation for, at den repræsenterede person har bemyndiget ham hertil.

Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med bestemmelser om undtagelser fra første afsnit, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4.

Afdeling 3

Autoriseret økonomisk operatør

Artikel 13

Ansøgning og autorisation

1. En økonomisk operatør, som er etableret i Fællesskabets toldområde, og som opfylder betingelserne i artikel 14 og 15, kan ansøge om status som autoriseret økonomisk operatør.

Toldmyndighederne indrømmer, om nødvendigt efter samråd med andre kompetente myndigheder, denne status, som er genstand for overvågning.

2. Status som autoriseret økonomisk operatør består af to former for autorisation: status som autoriseret økonomisk operatør med tilladelse til at udnytte »forenklede toldbestemmelser« og status som autoriseret økonomisk operatør med tilladelse til at udnytte »sikkerheds- og sikringsrelaterede lettelser«.

I forbindelse med den første form for autorisation drager økonomiske operatører fordel af visse forenklinger i overensstemmelse med toldlovgivningen. I forbindelse med den anden form for autorisation drager operatørerne fordel af sikkerheds- og sikringsrelaterede lettelser.

Begge former for autorisation kan indrømmes samtidigt.

3. Status som autoriseret økonomisk operatør anerkendes, jf. artikel 14 og 15, af toldmyndighederne i alle medlemsstater, uden at dette berører toldkontrollen.

4. På grundlag af anerkendelsen af status som autoriseret økonomisk operatør, og forudsat at kravene vedrørende en bestemt form for forenkling, som toldlovgivningen giver mulighed for, er opfyldt, godkender toldmyndighederne, at operatøren kan nyde godt af denne forenkling.

5. Status som autoriseret økonomisk operatør kan suspenderes eller inddrages i overensstemmelse med de betingelser, der fastsættes i henhold til artikel 15, stk. 1, litra g).

6. Den autoriserede økonomiske operatør skal underrette toldmyndighederne om alle forhold, der indtræder, efter at denne status blev indrømmet, og som kan have betydning for dens opretholdelse eller indhold.

Artikel 14

Indrømmelse af status

Kriterierne for indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør er som følger:

a) tidligere tilfredsstillende opfyldelse af told- og skattereglerne

b) et tilfredsstillende system til forvaltning af bogholderi og om nødvendigt af transportdokumenter, som gør det muligt at gennemføre passende toldkontrol

c) bevis for solvens

d) i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, hvis en autoriseret økonomisk operatør ønsker at benytte forenklinger, der er fastsat i overensstemmelse med toldlovgivningen, praktisk kompetence eller professionelle kvalifikationer, som har direkte tilknytning til den pågældende aktivitet

e) i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, hvis en autoriseret økonomisk operatør ønsker at udnytte lettelser med hensyn til sikkerheds- og sikringsrelateret toldkontrol, passende sikkerheds- og sikringsstandarder.

Artikel 15

Gennemførelsesforanstaltninger

1. Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med bestemmelser vedrørende følgende:

a) indrømmelse af status som autoriseret økonomisk operatør

b) de tilfælde, hvor status som autoriseret økonomisk operatør skal undersøges

c) indrømmelse af tilladelse til, at autoriserede økonomiske operatører kan benytte forenklinger

d) fastsættelse af, hvilken toldmyndighed der er kompetent til at indrømme denne status og disse tilladelser

e) arten og omfanget af de lettelser, der kan indrømmes autoriserede økonomiske operatører med hensyn til sikkerheds- og sikringsrelateret toldkontrol

f) samråd med og meddelelse af oplysninger til andre toldmyndigheder

g) de betingelser, hvorunder status som autoriseret økonomisk operatør kan suspenderes eller inddrages

h) de betingelser, hvorunder kravet om at være etableret i Fællesskabets toldområde kan fraviges for særlige kategorier af autoriserede økonomiske operatører, navnlig under hensyn til internationale aftaler

vedtages efter forskriftproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4.

2. Disse foranstaltninger skal tage hensyn til følgende:

a) de regler, der vedtages i medfør af artikel 25, stk. 3

b) professionel medvirken til aktiviteter, der er omfattet af toldlovgivningen

c) praktisk kompetence eller professionelle kvalifikationer, som har direkte tilknytning til den pågældende aktivitet

d) den økonomiske operatør som indehaver af et internationalt anerkendt certifikat, der er udstedt på grundlag af relevante internationale konventioner.

Afdeling 4

Afgørelser om anvendelse af toldlovgivningen

Artikel 16

Almindelige bestemmelser

1. Når en person anmoder toldmyndighederne om en afgørelse i forbindelse med anvendelsen af toldlovgivningen, skal den pågældende fremlægge alle de oplysninger, der er nødvendige for, at myndighederne kan træffe denne afgørelse.

Flere personer kan også anmode om en afgørelse, og en afgørelse kan træffes vedrørende flere personer, på de betingelser, der er fastsat i toldlovgivningen.

2. Medmindre andet er fastsat i toldlovgivningen, skal en afgørelse som nævnt i stk. 1 træffes og ansøgeren have meddelelse herom hurtigst muligt og senest fire måneder efter den dato, hvor toldmyndighederne modtog alle de nødvendige oplysninger for at kunne træffe afgørelsen.

Hvis det ikke er muligt for toldmyndighederne at overholde denne tidsfrist, skal de underrette ansøgeren herom inden udløbet af fristen og angive årsagerne hertil samt oplyse, hvilken ny frist de skønner nødvendig for at træffe afgørelse.

3. Medmindre andet er fastsat i afgørelsen eller i toldlovgivningen, får afgørelsen virkning fra den dato, hvor ansøgeren modtager afgørelsen eller må antages at have modtaget den. Bortset fra de i artikel 24, stk. 2, omhandlede tilfælde kan de trufne afgørelser håndhæves af toldmyndighederne fra denne dato.

4. Inden toldmyndighederne træffer en afgørelse, som kan få negative følger for den eller de personer, som den er rettet til, skal de meddele den eller de pågældende personer de grunde, som de agter at basere deres afgørelse på, og denne eller disse skal have lejlighed til at fremsætte deres synspunkter inden for en frist, der løber fra den dato, hvor meddelelsen blev foretaget.

Efter udløbet af denne frist får den pågældende person i en passende form meddelelse om afgørelsen med angivelse af de grunde, afgørelsen bygger på. Den i artikel 23 omhandlede klageadgang skal nævnes i afgørelsen.

5. Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med følgende:

a) bestemmelser om, i hvilke tilfælde og under hvilke betingelser proceduren i stk. 4, første afsnit, ikke finder anvendelse

b) den frist, der er nævnt i stk. 4, første afsnit

vedtages efter forskriftproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4.

6. Uden at dette berører bestemmelser på andre områder, der fastsætter, i hvilke tilfælde og under hvilke betingelser afgørelser ikke har virkning eller mister deres virkning, kan de toldmyndigheder, der har udstedt en afgørelse, på et hvilket som helst tidspunkt annullere, ændre eller tilbagekalde den, hvis den ikke er i overensstemmelse med toldlovgivningen.

7. Bortset fra de tilfælde, hvor en toldmyndighed handler som retsinstans, gælder bestemmelserne i stk. 3, 4 og 6 i denne artikel og i artikel 17, 18 og 19 også for afgørelser, som toldmyndighederne træffer uden forudgående anmodning fra den berørte person, især om meddelelse om toldskyld i henhold til artikel 67, stk. 3.

Artikel 17

Afgørelsers gyldighed i hele Fællesskabet

Medmindre der er anmodet om eller angivet andet, er afgørelser, der træffes af toldmyndighederne på grundlag af eller vedrørende anvendelsen af toldlovgivningen, gyldige i hele Fællesskabets toldområde.

Artikel 18

Annullering af gunstige afgørelser

1. Toldmyndighederne annullerer en afgørelse, der er gunstig for den person, den er rettet til, hvis følgende betingelser alle er opfyldt:

a) afgørelsen blev truffet på grundlag af urigtige eller ufuldstændige oplysninger

b) ansøgeren vidste eller burde med rimelighed have vidst, at oplysningerne var urigtige eller ufuldstændige

c) hvis oplysningerne havde været rigtige og fuldstændige, ville afgørelsen have været anderledes.

2. Annullering af afgørelsen meddeles modtageren af afgørelsen.

3. Annulleringen får virkning fra det tidspunkt, hvor den oprindelige afgørelse fik virkning, medmindre andet er fastsat i afgørelsen i overensstemmelse med toldlovgivningen.

4. Kommissionen kan vedtage foranstaltninger til gennemførelse af denne artikel efter proceduren i artikel 184, stk. 3, navnlig når der er tale om afgørelser, der er rettet til flere personer.

Artikel 19

Tilbagekaldelse og ændring af gunstige afgørelser

1. En gunstig afgørelse tilbagekaldes eller ændres i andre tilfælde end de i artikel 18 omhandlede, hvis en eller flere af betingelserne for dens meddelelse ikke var eller ikke længere er opfyldt.

2. Medmindre andet er fastsat i toldlovgivningen, kan en gunstig afgørelse, der er rettet til flere personer, udelukkende tilbagekaldes for en person, som ikke overholder en forpligtelse, der er pålagt i kraft af denne afgørelse.

3. Tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen meddeles modtageren af afgørelsen.

4. Artikel 16, stk. 3, finder anvendelse ved tilbagekaldelse eller ændring af afgørelsen.

Toldmyndighederne kan dog undtagelsesvis og i tilfælde, hvor modtagerens berettigede interesser fordrer det, lade tilbagekaldelsen eller ændringen få virkning fra et senere tidspunkt.

5. Kommissionen kan vedtage foranstaltninger til gennemførelse af denne artikel efter proceduren i artikel 184, stk. 3, navnlig når der er tale om afgørelser, der er rettet til flere personer.

Artikel 20

Afgørelser vedrørende bindende oplysninger

1. Toldmyndighederne meddeler efter formel anmodning afgørelser vedrørende bindende tariferingsoplysninger, i det følgende benævnt »BTO-afgørelser«, eller afgørelser vedrørende bindende oprindelsesoplysninger, i det følgende benævnt »BOO-afgørelser«.

En sådan anmodning afvises i følgende tilfælde:

a) hvis anmodningen indgives eller allerede er indgivet til det samme eller et andet toldsted af eller på vegne af indehaveren af en afgørelse vedrørende de samme varer, og for BOO-afgørelsers vedkommende under de samme omstændigheder, der er bestemmende for opnåelsen af oprindelsesstatus

b) hvis ansøgningen ikke vedrører en planlagt anvendelse af BTO- eller BOO-afgørelsen eller en planlagt anvendelse af en toldprocedure.

2. BTO- eller BOO-afgørelser er kun bindende hvad angår tariferingen af en vare eller bestemmelsen af en vares oprindelse.

Disse afgørelser er kun bindende for toldmyndighederne over for indehaveren af afgørelsen og kun for så vidt angår varer, for hvilke toldformaliteterne afsluttes efter den dato, fra hvilken afgørelsen har virkning.

Afgørelserne er først bindende for indehaveren af afgørelsen over for toldmyndighederne fra den dato, hvor han modtager eller må antages at have modtaget meddelelsen om afgørelsen.

3. BTO- og BOO-afgørelser er gyldige i tre år regnet fra den dato, fra hvilken afgørelsen har virkning.

4. For at kunne anvende en BTO- eller BOO-afgørelse i forbindelse med en bestemt toldprocedure skal indehaveren af afgørelsen kunne godtgøre:

a) hvis det drejer sig om en BTO-afgørelse, at de angivne varer på alle måder svarer til de i afgørelsen beskrevne varer

b) hvis det drejer sig om en BOO-afgørelse, at de pågældende varer og de omstændigheder, der er bestemmende for opnåelsen af oprindelsesstatus, på alle måder svarer til de i afgørelsen beskrevne varer og omstændigheder.

5. Uanset artikel 16, stk. 6, og artikel 18 annulleres BTO- og BOO-afgørelser, hvis de bygger på urigtige eller ufuldstændige oplysninger fra ansøgerne.

6. BTO- og BOO-afgørelser tilbagekaldes i overensstemmelse med artikel 16, stk. 6, og artikel 19.

De kan ikke ændres.

7. Kommissionen vedtager foranstaltninger til gennemførelse af stk.1-5 i denne artikel efter proceduren i artikel 184, stk. 2.

8. Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med bestemmelser om,

a) under hvilke betingelser og på hvilket tidspunkt en BTO- eller BOO-afgørelse ophører med at være gyldig

b) under hvilke betingelser og i hvor lang tid en afgørelse i litra a) fortsat kan anvendes i forbindelse med bindende kontrakter, der er baseret på afgørelsen og indgået, inden dens gyldighed udløber

c) under hvilke betingelser Kommissionen kan udstede afgørelser, hvori medlemsstater anmodes om at tilbagekalde eller ændre en afgørelse vedrørende bindende oplysninger, som indeholder bindende oplysninger, der afviger fra andre afgørelser om samme emne

vedtages efter forskriftproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4, jf. dog artikel 19.

9. Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med bestemmelser om, under hvilke betingelser der skal udstedes andre afgørelser vedrørende bindende oplysninger, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4.

Afdeling 5

Sanktioner

Artikel 21

Anvendelse af sanktioner

1. Hver enkelt medlemsstat indfører sanktioner for manglende overholdelse af Fællesskabets toldlovgivning. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.

2. Hvis administrative sanktioner anvendes, kan de eksempelvis antage en af følgende former eller begge:

a) et pengekrav fra toldmyndighederne, herunder, hvor det er relevant, et forlig i stedet for en strafferetlig sanktion

b) tilbagekaldelse, suspension eller ændring af enhver tilladelse, som indehaves af den pågældende person.

3. Medlemsstaterne giver senest seks måneder efter denne artikels anvendelsesdato, som fastlagt i overensstemmelse med artikel 188, stk. 2, Kommissionen meddelelse om gældende nationale bestemmelser jf. stk. 1 og underretter den hurtigst muligt om senere ændringer, som påvirker dem.

Afdeling 6

Klager

Artikel 22

Afgørelser truffet af en retsinstans

Artikel 23 og 24 anvendes ikke på klager indgivet med henblik på annullering, tilbagekaldelse eller ændring af en afgørelse vedrørende anvendelse af toldlovgivningen truffet af en retsinstans eller af toldmyndigheder, der handler som retsinstanser.

Artikel 23

Klageadgang

1. Enhver person kan indgive klage over enhver afgørelse, der træffes af toldmyndighederne om anvendelse af toldlovgivningen, og som berører den pågældende umiddelbart og individuelt.

Klage kan endvidere indgives af enhver person, der har anmodet toldmyndighederne om en afgørelse, og som ikke har opnået en afgørelse inden for fristerne i artikel 16, stk. 2.

2. Klagen kan indgives til mindst to instanser:

a) i første instans til toldmyndighederne eller en retsinstans eller et andet organ, der er udpeget af medlemsstaterne til det formål

b) i anden instans til en højere, uafhængig instans, der kan være en domstol eller et tilsvarende specialiseret organ, i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i medlemsstaterne.

3. Klagen skal indgives i den medlemsstat, hvor afgørelsen er truffet, eller hvor der er anmodet om en sådan afgørelse.

4. Medlemsstaterne sørger for, at klageproceduren giver mulighed for en hurtig bekræftelse eller korrektion af afgørelser truffet af toldmyndighederne.

Artikel 24

Suspension af gennemførelsen

1. Indgivelse af en klage har ikke opsættende virkning for gennemførelsen af den anfægtede afgørelse.

2. Toldmyndighederne kan imidlertid udsætte gennemførelsen af afgørelsen helt eller delvis, hvis de har begrundet formodning om, at den anfægtede afgørelse ikke er i overensstemmelse med toldlovgivningen, eller hvis der må frygtes uoprettelig skade for den pågældende.

3. I de i stk. 2 omhandlede tilfælde, hvor den anfægtede afgørelse bevirker, at der skal betales import- eller eksportafgifter, er udsættelse af afgørelsen betinget af, at der stilles sikkerhed, medmindre det på grundlag af en dokumenteret vurdering konstateres, at en sådan sikkerhedsstillelse vil kunne give debitor alvorlige vanskeligheder af økonomisk eller social art.

Kommissionen kan vedtage foranstaltninger til gennemførelse af første afsnit efter proceduren i artikel 184, stk. 2.

Afdeling 7

Kontrol med varer

Artikel 25

Toldkontrol

1. Toldmyndighederne kan udføre alle de toldkontroller, de skønner nødvendige.

Toldkontrol kan især omfatte undersøgelse af varerne, udtagelse af prøver, verifikation af dataene i en angivelse og af dokumenters eksistens og ægthed, gennemgang af de økonomiske operatørers regnskaber og andre optegnelser, kontrol af transportmidler, af bagage og af andre effekter, som personer fører med sig, og administrative undersøgelser og lignende handlinger.

2. Anden toldkontrol end stikprøvekontrol baseres hovedsagelig på risikoanalyse ved hjælp af edb med henblik på at identificere og evaluere risiciene og udvikle de nødvendige modforanstaltninger på grundlag af kriterier, der er udviklet på nationalt plan, på fællesskabsplan og eventuelt på internationalt plan.

Medlemsstaterne udvikler, vedligeholder og udnytter i samarbejde med Kommissionen en fælles ramme for risikoforvaltning, som skal bygge på udveksling af oplysninger om og analyser af risici mellem toldadministrationerne, og som blandt andet skal fastlægge fælles kriterier for risikoforvaltning samt kontrolforanstaltninger og prioriterede kontrolområder.

Kontrol på grundlag af sådanne oplysninger og kriterier gennemføres med forbehold af andre kontrolforanstaltninger, der gennemføres i medfør af stk. 1 og 2 eller andre gældende bestemmelser.

3. Med forbehold af denne artikels stk. 2 vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 184, stk. 2, gennemførelsesforanstaltninger vedrørende følgende:

a) en fælles ramme for risikoforvaltning

b) fælles kriterier og prioriterede kontrolområder

c) oplysninger om og analyser af risici, der skal udveksles mellem toldadministrationerne.

Artikel 26

Samarbejde mellem myndigheder

1. Hvis der for de samme varer skal foretages anden kontrol end toldkontrol af andre kompetente myndigheder end toldmyndighederne, skal toldmyndighederne i nært samarbejde med disse andre myndigheder tilstræbe, at denne kontrol, så vidt det overhovedet er muligt, foretages på samme tid og sted som toldkontrollen (one-stop-shop), idet toldmyndighederne spiller den koordinerende rolle med henblik herpå.

2. Inden for rammerne af den kontrol, der henvises til i denne afdeling, kan toldmyndighederne og andre kompetente myndigheder, hvis det er nødvendigt for at minimere risikoen og bekæmpe svig, med hinanden og med Kommissionen udveksle data, de har modtaget i forbindelse med indpassage, udpassage, transit, overførsel, oplagring og særlige anvendelsesformål, herunder posttrafik, for så vidt angår varebevægelser mellem Fællesskabets toldområde og andre områder, samt tilstedeværelse og bevægelser inden for toldområdet af ikke-fællesskabsvarer og varer med særligt anvendelsesformål, og resultaterne af eventuel kontrol. Toldmyndighederne og Kommissionen kan også udveksle sådanne data indbyrdes for at sikre ensartet anvendelse af Fællesskabets toldlovgivning.

Artikel 27

Kontrol efter frigivelse

Efter at have frigivet varerne kan toldmyndighederne foretage kontrol af alle dokumenter og data vedrørende transaktioner med de pågældende varer eller vedrørende tidligere eller senere erhvervsmæssige transaktioner med de pågældende varer for at sikre sig, at oplysningerne på den summariske angivelse eller toldangivelsen er rigtige. Disse myndigheder kan også undersøge varerne og/eller udtage stikprøver, så længe det stadig er muligt.

Kontrollen kan gennemføres hos ihændehaveren af varerne eller dennes repræsentant, hos enhver anden person, som direkte eller indirekte er forretningsmæssigt involveret i disse transaktioner, eller hos enhver anden person, som måtte være i besiddelse af de nævnte dokumenter og data i erhvervsøjemed.

Artikel 28

Rejser med fly og skib inden for Fællesskabet

1. Der skal kun foretages toldkontrol eller opfyldes formaliteter for så vidt angår håndbagage og indchecket bagage tilhørende personer, der foretager enten en fly- eller en skibsrejse inden for Fællesskabet, for så vidt denne kontrol eller disse formaliteter er fastsat i toldlovgivningen.

2. Stk. 1 finder anvendelse med forbehold af følgende:

a) sikkerheds- og sikringskontrol

b) kontrol i tilknytning til forbud eller restriktioner.

3. Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 184, stk. 2, foranstaltninger til gennemførelse af nærværende artikel, hvori det fastsættes, i hvilke tilfælde og under hvilke betingelser toldformaliteter og toldkontrol finder anvendelse for følgende:

a) håndbagage og indchecket bagage tilhørende: i) personer, der rejser med et luftfartøj, som kommer fra en lufthavn i et tredjeland, og som efter mellemlanding i en fællesskabslufthavn skal fortsætte flyvningen til en anden fællesskabslufthavn ii) personer, der rejser med et luftfartøj, som mellemlander i en fællesskabslufthavn, inden det fortsætter flyvningen til en lufthavn i et tredjeland iii) personer, der benytter en forbindelse ad søvejen, som indebærer flere på hinanden følgende strækninger, og som varetages af et og samme skib, der påbegynder eller afslutter rejsen i en havn i et tredjeland eller anløber en sådan havn undervejs iv) personer om bord på et lystfartøj, et privatfly eller et forretningsfly

b) håndbagage og indchecket bagage: i) der ankommer til en fællesskabslufthavn om bord på et luftfartøj fra en lufthavn i et tredjeland, og som i fællesskabslufthavnen omlades til et andet luftfartøj, der foretager en flyvning inden for Fællesskabet ii) der i en fællesskabslufthavn bringes om bord i et luftfartøj, der foretager en flyvning inden for Fællesskabet, med henblik på i en anden fællesskabslufthavn at blive omladet til et luftfartøj med en lufthavn i et tredjeland som bestemmelsessted.

Afdeling 8

Opbevaring af dokumenter og andre oplysninger; afgifter og omkostninger

Artikel 29

Opbevaring af dokumenter og andre oplysninger

1. En person skal med henblik på toldkontrol opbevare de dokumenter og oplysninger, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, i mindst tre kalenderår i en form, som toldmyndighederne har adgang til og kan acceptere.

I tilfælde af, at varer overgår til fri omsætning under andre omstændigheder end dem, der er omhandlet i tredje afsnit, eller at varer angives til eksport, gælder denne frist fra udgangen af det år, hvor toldangivelserne om overgang til fri omsætning eller til eksport er blevet antaget.

I tilfælde af, at varer overgår til fri omsætning afgiftsfrit eller til en nedsat importafgift på grund af deres særlige anvendelsesformål, gælder denne frist fra udgangen af det år, hvor de ophører med at være undergivet toldtilsyn.

I tilfælde af, at varer er henført under en anden toldprocedure, gælder denne frist fra udgangen af det år, hvor toldproceduren ophørte.

2. Hvis en toldkontrol vedrørende en toldskyld viser, at det er nødvendigt at korrigere bogføringen heraf, og den berørte person er blevet underrettet herom, opbevares dokumenterne og oplysningerne i yderligere tre år ud over den i stk. 1 fastsatte frist, jf. dog artikel 68, stk. 4.

Hvis der er indgivet en klage eller indledt retsforfølgning, skal dokumenterne og oplysningerne opbevares i det tidsrum, der er fastsat i stk. 1 i denne artikel, eller indtil klageproceduren eller retsforfølgningen er afsluttet, alt eller hvilken dato der er den seneste.

Artikel 30

Afgifter og omkostninger

1. Toldmyndighederne pålægger ikke afgifter for gennemførelse af toldkontrol eller anden anvendelse af toldlovgivningen inden for deres kompetente toldsteders officielle åbningstid.

Toldmyndighederne kan dog pålægge afgifter eller kræve dækning for omkostninger, når der udføres særlige tjenesteydelser, navnlig følgende:

a) toldpersonales tilstedeværelse uden for officiel åbningstid eller andre steder end på toldmyndighedernes lokaliteter efter anmodning

b) analyser eller ekspertudtalelser om varer og portoudgifter til returnering af varer til en ansøger, især for så vidt angår afgørelser, der træffes i medfør af artikel 20, eller meddelelse af oplysninger som omhandlet i artikel 8, stk. 1

c) undersøgelse eller prøveudtagning af varer i verifikationsøjemed eller tilintetgørelse af varer, hvis der er andre omkostninger forbundet hermed end anvendelse af toldpersonale

d) ekstraordinære kontrolforanstaltninger, hvor det er nødvendigt som følge af varernes art eller en potentiel risiko.

2. Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med foranstaltninger til gennemførelse af stk. 1, andet afsnit, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4.

KAPITEL 3

Valutaomregning og tidsfrister

Artikel 31

Valutaomregning

1. Den kurs, der benyttes, skal offentliggøres og/eller gøres tilgængelig på internettet af de kompetente myndigheder, når det er nødvendigt at omregne en valuta af en af følgende årsager:

a) de elementer, der benyttes til at ansætte toldværdien af en vare, er angivet i en anden valuta end valutaen i den medlemsstat, hvor toldværdien ansættes

b) modværdien af euroen i national valuta er nødvendig for at fastlægge toldtariferingen af varer samt import- og eksportafgiftsbeløbet, herunder tærskelværdier i den fælles toldtarif.

2. Hvis det er nødvendigt at omregne valutaen af andre årsager end de i stk. 1 nævnte, fastsættes den modværdi af euroen i national valuta, der skal anvendes som led i toldlovgivningen, mindst en gang om året.

3. Kommissionen vedtager foranstaltninger til gennemførelse af denne artikel efter proceduren i artikel 184, stk. 2.

Artikel 32

Tidsfrister

1. Når der fastsættes perioder, datoer eller tidsfrister i toldlovgivningen, kan en sådan periode ikke forlænges eller forkortes og en dato eller tidsfrist ikke udskydes eller rykkes frem, medmindre det udtrykkeligt er fastsat i de pågældende bestemmelser.

2. De regler for perioder, datoer og tidsfrister, der er fastsat i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 (10) af 3. juni 1971 om fastsættelse af regler om tidsfrister, datoer og tidspunkter, finder anvendelse, undtagen hvor Fællesskabets toldlovgivning indeholder andre specifikke bestemmelser.

AFSNIT II

ELEMENTER, PÅ GRUNDLAG AF HVILKE IMPORT- ELLER EKSPORTAFGIFTER OG ANDRE FORANSTALTNINGER, DER ER FASTSAT SOM LED I VAREHANDELEN, FINDER ANVENDELSE

KAPITEL 1

Den fælles toldtarif og tarifering af varer

Artikel 33

Den fælles toldtarif

1. Import- og eksportafgifter, der skal betales, baseres på den fælles toldtarif.

Andre foranstaltninger, der er fastsat ved særlige fællesskabsbestemmelser vedrørende varehandelen, finder anvendelse i overensstemmelse med varernes tarifering i tariffen, hvor det er relevant.

2. Den fælles toldtarif består af følgende:

a) den kombinerede nomenklatur indført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (11)

b) enhver anden nomenklatur, som helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som har yderligere underopdelinger, og som er opstillet i henhold til særlige fællesskabsbestemmelser med henblik på anvendelse af tarifmæssige foranstaltninger i forbindelse med varehandelen

c) de bundne eller normale autonome toldsatser, der anvendes på varer, som er omfattet af den kombinerede nomenklatur

d) de præferencetoldforanstaltninger, der er fastsat i aftaler, som Fællesskabet har indgået med visse lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller grupper af sådanne lande eller områder

e) de præferencetoldforanstaltninger, der vedtages ensidigt af Fællesskabet til fordel for visse lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller grupper af sådanne lande eller områder

f) de autonome foranstaltninger, hvorved der fastsættes nedsættelse af eller fritagelse for told for visse varer

g) de toldlempelser, som gælder for visse varer på grund af deres art eller deres særlige anvendelsesformål, inden for rammerne af foranstaltninger, der er nævnt under litra c)-f) eller h)

h) andre toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat ved landbrugs-, handels- eller andre fællesskabsforskrifter.

3. Når de pågældende varer opfylder de betingelser, der indgår i foranstaltningerne i stk. 2, litra d)-g), finder foranstaltningerne i disse bestemmelser anvendelse på klarererens anmodning i stedet for de i litra c) i samme stykke omhandlede foranstaltninger. En sådan anmodning kan indgives efterfølgende, forudsat at de tidsfrister og betingelser, der er fastsat i den pågældende foranstaltning eller i kodeksen, er opfyldt.

4. Er anvendelsen af de i stk. 2, litra d)-g), omhandlede foranstaltninger eller den i litra h) i samme stykke omhandlede fritagelse for foranstaltninger begrænset til kun at omfatte en vis import- eller eksportmængde, ophører en sådan anvendelse eller fritagelse for så vidt angår toldkontingenter, når den specificerede import- eller eksportmængde er nået.

For så vidt angår importlofter ophører en sådan anvendelse, når Fællesskabet udsteder en retsakt herom.

5. Kommissionen vedtager foranstaltninger til gennemførelse af stk. 1 og 4 i denne artikel efter proceduren i artikel 184, stk. 3.

Artikel 34

Tarifering af varer

1. I forbindelse med anvendelse af den fælles toldtarif består »tarifering« af en vare i at fastslå, hvilken underposition eller yderligere underopdeling i den kombinerede nomenklatur den pågældende vare skal henføres under.

2. I forbindelse med anvendelse af ikke-toldmæssige foranstaltninger består »tarifering« af en vare i at fastslå, hvilken underposition eller yderligere underopdeling i den kombinerede nomenklatur eller i enhver anden nomenklatur, der er fastsat ved fællesskabsbestemmelser, og som helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som har yderligere underopdelinger heraf, den pågældende vare skal klassificeres under.

3. En underposition eller yderligere underopdeling, der er fastsat i overensstemmelse med stk. 1 og 2, benyttes med henblik på anvendelse af de foranstaltninger, der er knyttet til den pågældende underposition.

KAPITEL 2

Varers oprindelse

Afdeling 1

Ikke-præferenceoprindelse

Artikel 35

Anvendelsesområde

Artikel 36, 37 og 38 indeholder regler for fastsættelse af varers ikke-præferenceoprindelse i forbindelse med anvendelse af følgende:

a) den fælles toldtarif med undtagelse af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 33, stk. 2, litra d) og e)

b) andre foranstaltninger end toldmæssige, som er fastsat i særlige fællesskabsbestemmelser, som gælder for varehandelen

c) andre fællesskabsforanstaltninger vedrørende varers oprindelse.

Artikel 36

Erhvervelse af oprindelsesstatus

1. Varer, der er fuldt ud fremstillet i et enkelt land eller område, anses for at have oprindelse i dette land eller område.

2. Varer, ved hvis fremstilling der er involveret mere end et land eller område, anses for at have oprindelse i det land eller område, hvor den sidste væsentlige bearbejdning har fundet sted.

Artikel 37

Bevis for oprindelse

1. Hvis der er blevet anført en oprindelse i toldangivelsen i henhold til toldlovgivningen, kan toldmyndighederne kræve, at klarereren beviser varernes oprindelse.

2. Hvis beviset for varernes oprindelse fremlægges i henhold til toldlovgivningen eller andre særlige fællesskabsforskrifter, kan toldmyndighederne, når der foreligger begrundet tvivl, kræve yderligere dokumentation forelagt for at sikre, at oprindelsen er i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i fællesskabsforskrifterne herom.

3. Der kan udstedes et dokument i Fællesskabet, der beviser oprindelsen, hvis det er nødvendigt af hensyn til handelen.

Artikel 38

Gennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen vedtager foranstaltninger til gennemførelse af artikel 36 og 37 efter proceduren i artikel 184, stk. 2.

Afdeling 2

Præferenceoprindelse

Artikel 39

Varers præferenceoprindelse

1. For at være omfattet af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 33, stk. 2, litra d) eller e), eller af ikke-toldmæssige præferenceforanstaltninger, skal varer opfylde de regler om præferenceoprindelse, der er omhandlet i stk. 2-5 i denne artikel.

2. Hvis varer er omfattet af præferenceforanstaltninger i aftaler, som Fællesskabet har indgået med visse lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller grupper af sådanne lande eller områder, skal præferenceoprindelsesreglerne fremgå af disse aftaler.

3. Hvis varer er omfattet af præferenceforanstaltninger, der er vedtaget ensidigt af Fællesskabet over for visse andre lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller andre grupper af sådanne lande eller områder end dem, der er omhandlet i stk. 5, vedtager Kommissionen efter proceduren i artikel 184, stk. 2, foranstaltninger, der fastsætter regler om præferenceoprindelse.

4. Hvis varer er omfattet af de præferenceforanstaltninger, der gælder for handel mellem Fællesskabets toldområde og Ceuta og Melilla, og som fremgår af protokol 2 til tiltrædelsesakten af 1985, vedtages reglerne om præferenceoprindelse i overensstemmelse med denne protokols artikel 9.

5. Hvis varer er omfattet af præferenceforanstaltninger i præferenceordninger til fordel for oversøiske lande og territorier, der er knyttet til Fællesskabet, vedtages præferenceoprindelsesreglerne i overensstemmelse med traktatens artikel 187.

6. Kommissionen vedtager de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af reglerne i stk. 2-5 efter proceduren i artikel 184, stk. 2.

KAPITEL 3

Varers toldværdi

Artikel 40

Anvendelsesområde

I forbindelse med anvendelse af den fælles toldtarif og de ikke-toldmæssige foranstaltninger, der er fastsat i særlige fællesskabsbestemmelser som led i varehandelen, ansættes toldværdien i henhold til artikel 41, 42 og 43.

Artikel 41

Metode til toldværdiansættelse baseret på transaktionsværdien

1. Det primære grundlag for varers toldværdi er transaktionsværdien, dvs. den pris, som faktisk er betalt eller skal betales for varerne ved salg til eksport til Fællesskabets toldområde, om nødvendigt justeret i overensstemmelse med foranstaltninger, der vedtages i henhold til artikel 43.

2. Den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, er den fulde betaling, som køberen yder eller skal yde sælgeren eller tredjemand til fordel for sælgeren for de importerede varer, og som omfatter alle de betalinger, som er erlagt eller skal erlægges som betingelse for salget af de importerede varer.

3. Transaktionsværdien gælder, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:

a) der er ikke fastsat restriktioner med hensyn til køberens rådighed over eller anvendelse af varerne ud over en eller flere af følgende: i) restriktioner pålagt eller krævet ifølge lovgivningen eller af de offentlige myndigheder i Fællesskabet ii) begrænsninger af det geografiske område, hvor varerne kan videresælges iii) restriktioner, som ikke i væsentlig grad påvirker varernes toldværdi

b) salget eller prisen er ikke betinget af vilkår eller ydelser, hvis værdi ikke kan bestemmes med hensyn til de varer, som skal værdiansættes

c) ingen del af provenuet ved senere videresalg, overdragelse eller anvendelse af varerne fra købers side tilfalder direkte eller indirekte sælgeren, medmindre der kan foretages en passende justering i overensstemmelse med foranstaltninger, der vedtages i henhold til artikel 43

d) køberen og sælgeren er ikke indbyrdes afhængige, eller afhængighedsforholdet har ikke påvirket prisen.

Artikel 42

Sekundære metoder til toldværdiansættelse

1. Når varers toldværdi ikke kan fastsættes i henhold til artikel 41, fastsættes denne i medfør af det i nævnte rækkefølge første litra i nærværende artikels stk. 2, litra a)-d), efter hvilket varernes toldværdi kan fastsættes.

Litra c) og d) kan finde anvendelse i omvendt rækkefølge, hvis klarereren anmoder herom.

2. I medfør af stk. 1 er toldværdien:

a) transaktionsværdien af tilsvarende varer, som sælges til eksport til Fællesskabets toldområde og eksporteres på samme eller næsten samme tidspunkt som de varer, der skal værdiansættes

b) transaktionsværdien af lignende varer, som sælges til eksport til Fællesskabets toldområde og eksporteres på samme eller næsten samme tidspunkt som de varer, der skal værdiansættes

c) en værdi baseret på enhedsprisen ved salg i Fællesskabets toldområde af den største samlede mængde af de importerede varer eller tilsvarende eller lignende importerede varer til personer, der ikke er afhængige af sælgerne

d) den beregnede værdi.

3. Hvis toldværdien ikke kan fastsættes i henhold til stk. 1, fastsættes den på grundlag af tilgængelige data i Fællesskabets toldområde og ifølge rimelige fremgangsmåder, der er forenelige med principperne og de almindelige bestemmelser i følgende:

a) aftalen om anvendelse af artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel

b) artikel VII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel

c) dette kapitel.

Artikel 43

Gennemførelsesforanstaltninger

Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 184, stk. 2, foranstaltninger, som fastsætter følgende:

a) de elementer, der ved fastsættelsen af toldværdien skal lægges til den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, eller hvilke der kan udelukkes

b) de elementer, der skal anvendes til fastsættelsen af den beregnede værdi

c) metoden til fastsættelse af toldværdien i særlige tilfælde og med hensyn til varer, for hvilke der er opstået toldskyld efter anvendelsen af en særlig procedure

d) eventuelt yderligere betingelser, bestemmelser og regler, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 41 og 42.

AFSNIT III

TOLDSKYLD OG SIKKERHEDSSTILLELSE

KAPITEL 1

Toldskyldens opståen

Afdeling 1

Toldskyld ved import

Artikel 44

Overgang til fri omsætning og midlertidig import

1. Toldskyld ved import opstår, når ikke-fællesskabsvarer, der er importafgiftspligtige, henføres under en af følgende toldprocedurer:

a) overgang til fri omsætning, herunder i henhold til bestemmelserne om særligt anvendelsesformål

b) midlertidig import med delvis fritagelse for importafgifter.

2. Toldskylden opstår på tidspunktet for antagelsen af toldangivelsen.

3. Klarereren er debitor. Ved indirekte repræsentation er den person, på hvis vegne toldangivelsen er foretaget, også debitor.

Udfærdiges en toldangivelse for en af de i stk. 1 nævnte procedurer på basis af oplysninger, som fører til, at alle eller dele af importafgifterne ikke opkræves, er den person, der har meddelt de oplysninger, der var nødvendige for at udfærdige toldangivelsen, og som vidste eller som med rimelighed burde have vidst, at de pågældende oplysninger var forkerte, også debitor.

Artikel 45

Særlige bestemmelser vedrørende varer uden oprindelsesstatus

1. Hvis der er et forbud mod godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter for varer uden oprindelsesstatus, der anvendes til fremstilling af produkter, for hvilke der udstedes eller udfærdiges et oprindelsesbevis som led i en præferenceaftale mellem Fællesskabet og visse lande eller områder uden for Fællesskabets toldområde eller grupper af sådanne lande eller områder, opstår der en toldskyld ved import for så vidt angår disse varer uden oprindelsesstatus ved antagelse af meddelelsen om reeksport vedrørende de pågældende produkter.

2. Hvis der opstår toldskyld i medfør af stk. 1, fastsættes det importafgiftsbeløb, der svarer til denne skyld, på samme måde, som hvis det drejede sig om en toldskyld, der var opstået ved en antagelse samme dag af toldangivelsen om overgang til fri omsætning for de varer uden oprindelsesstatus, der blev anvendt til fremstilling af de pågældende produkter for at bringe proceduren for aktiv forædling til ophør.

3. Artikel 44, stk. 2 og 3, finder tilsvarende anvendelse. Dog er den person, som indgiver reeksportmeddelelsen i tilfælde af ikke-fællesskabsvarer, jf. artikel 179, debitor. Ved indirekte repræsentation er den person, på hvis vegne meddelelsen er indgivet, også debitor.

Artikel 46

Toldskyld, der opstår som følge af manglende overholdelse

1. For så vidt angår varer, der er importafgiftspligtige, opstår der toldskyld ved import ved manglende overholdelse af:

a) en af forpligtelserne i toldlovgivningen ved import af ikke-fællesskabsvarer i Fællesskabets toldområde, ved deres fjernelse fra toldtilsyn eller ved transport, forædling, oplagring, midlertidig import eller bortskaffelse af sådanne varer inden for dette område

b) en af forpligtelserne i toldlovgivningen om varers særlige anvendelsesformål inden for Fællesskabets toldområde

c) en betingelse for at henføre ikke-fællesskabsvarer under en toldprocedure eller for at indrømme afgiftsfritagelse eller en nedsat importafgift på grund af varernes særlige anvendelsesformål.

2. Toldskylden opstår på et af følgende tidspunkter:

a) i det øjeblik, hvor den forpligtelse, hvis manglende opfyldelse giver anledning til toldskylden, ikke er overholdt eller ophører med at være overholdt

b) i det øjeblik, hvor en toldangivelse antages med henblik på at henføre varer under en toldprocedure, hvor det efterfølgende viser sig, at en af betingelserne for at henføre varerne under den pågældende procedure eller for at indrømme afgiftsfritagelse eller en nedsat importafgift på grund af varernes særlige anvendelsesformål reelt ikke var opfyldt.

3. I de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b), er debitor en af følgende:

a) enhver person, som det påhvilede at opfylde de pågældende forpligtelser

b) enhver person, som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at en af forpligtelserne i toldforskrifterne ikke var opfyldt, og som handlede på vegne af den person, der var forpligtet til at opfylde forpligtelsen, eller som medvirkede i den handling, der førte til manglende opfyldelse af forpligtelsen

c) enhver person, der erhvervede eller opbevarede de pågældende varer, og som på det tidspunkt, hvor den pågældende erhvervede eller modtog varerne, vidste eller med rimelighed burde have vidst, at en af forpligtelserne i henhold til toldlovgivningen ikke var opfyldt.

4. I de tilfælde, der er angivet i stk. 1, litra c), er debitor den person, som det påhviler at overholde de betingelser, der gælder for henførsel af varerne under en toldprocedure eller for angivelse af de pågældende varer under denne procedure eller for indrømmelse af afgiftsfritagelse eller nedsat importafgift på grund af varernes særlige anvendelsesformål.

Hvis der udfærdiges en toldangivelse for en af de i stk. 1 nævnte procedurer, eller toldmyndighederne modtager oplysninger, som skal indgives i henhold til toldlovgivningen vedrørende betingelserne for at henføre varerne under en toldprocedure, og det fører til, at alle eller dele af importafgifterne ikke opkræves, er den person, der har meddelt de for toldangivelsen fornødne oplysninger, og som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at de pågældende oplysninger var forkerte, også debitor.

Artikel 47

Fradrag af et allerede betalt importafgiftsbeløb

1. Når der opstår toldskyld i henhold til artikel 46, stk. 1, for varer, der er overgået til fri omsætning til nedsat importafgift på grund af deres særlige anvendelsesformål, trækkes det importafgiftsbeløb, der blev betalt ved overgang til fri omsætning, fra det importafgiftsbeløb, der svarer til toldskyldsbeløbet.

Første afsnit finder tilsvarende anvendelse, hvis der opstår toldskyld for affald og skrot efter tilintetgørelse af sådanne varer.

2. Når der opstår toldskyld i henhold til artikel 46, stk. 1, for varer, der er henført under proceduren for midlertidig import med delvis fritagelse for importafgifter, trækkes det toldafgiftsbeløb, der blev betalt i medfør af delvis fritagelse, fra det importafgiftsbeløb, der svarer til toldskyldsbeløbet.

Afdeling 2

Toldskyld ved eksport

Artikel 48

Eksport og passiv forædling

1. Der opstår toldskyld ved eksport, når eksportafgiftspligtige varer henføres under eksportproceduren eller proceduren for passiv forædling.

2. Toldskylden opstår på tidspunktet for antagelsen af toldangivelsen.

3. Klarereren er debitor. Ved indirekte repræsentation er den person, på hvis vegne toldangivelsen er foretaget, også debitor.

Hvis der udfærdiges en toldangivelse på grundlag af oplysninger, der fører til, at alle eller dele af eksportafgifterne ikke opkræves, er den person, der har meddelt de for toldangivelsen fornødne oplysninger, og som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at de pågældende oplysninger var forkerte, også debitor.

Artikel 49

Toldskyld, der opstår som følge af en manglende efterlevelse

1. For så vidt angår varer, der er eksportafgiftspligtige, opstår der toldskyld ved eksport ved manglende overholdelse af:

a) en af forpligtelserne i toldlovgivningen om udpassage af varer

b) de betingelser, på hvilke varerne kunne forlade Fællesskabets toldområde med fuldstændig eller delvis fritagelse for eksportafgifter.

2. Toldskylden opstår på et af følgende tidspunkter:

a) på det tidspunkt, hvor varerne faktisk forlader Fællesskabets toldområde uden en toldangivelse

b) på det tidspunkt, hvor varerne anvendes til et andet formål end det, der var hensigten med deres eksport fra Fællesskabets toldområde med fuldstændig eller delvis fritagelse for eksportafgifter

c) hvis toldmyndighederne ikke kan fastslå det tidspunkt, der omhandles i litra b), på det tidspunkt, hvor fristen udløber for fremlæggelse af bevis for, at de fastsatte betingelser for opnåelse af denne fritagelse, er blevet opfyldt.

3. I de i stk. 1, litra a), nævnte tilfælde er debitor en af følgende:

a) enhver person, som det påhvilede at opfylde den pågældende forpligtelse

b) enhver person, som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at den pågældende forpligtelse ikke var opfyldt, og som handlede på vegne af den person, der var forpligtet til at opfylde forpligtelsen

c) enhver person, der har medvirket i den handling, som førte til manglende opfyldelse af forpligtelserne, og som vidste eller med rimelighed burde have vidst, at der ikke var, men burde have været indgivet en toldangivelse.

4. I de i stk. 1, litra b), nævnte tilfælde er debitor enhver person, som skal overholde de betingelser, på hvilke varerne havde tilladelse til at forlade Fællesskabets toldområde med fuldstændig eller delvis fritagelse for eksportafgifter.

Afdeling 3

Fælles bestemmelser for toldskyld, der er opstået ved import og eksport

Artikel 50

Forbud og restriktioner

1. Der opstår toldskyld ved import eller eksport, selv om den vedrører varer, der er omfattet af forbud eller restriktioner ved import eller eksport, uanset varernes art.

2. Der opstår imidlertid ikke toldskyld,

a) hvis der ulovligt føres falske penge ind i Fællesskabets toldområde

b) hvis der i Fællesskabets toldområde indføres narkotika og psykotrope stoffer, medmindre de er genstand for det af de kompetente myndigheder strengt kontrollerede salg med henblik på anvendelse til medicinske og videnskabelige formål.

3. Med henblik på sanktioner, som gælder for overtrædelser af toldlovgivningen, betragtes toldskylden dog som opstået, når en medlemsstats lovgivning fastsætter, at tolden eller eksistensen af en toldskyld danner grundlag for fastsættelsen af sanktioner.

Artikel 51

Flere debitorer

Når flere personer er betalingspligtige for et import- eller eksportafgiftsbeløb, der svarer til en og samme toldskyld, hæfter disse solidarisk for betalingen af hele skylden.

Artikel 52

Almindelige regler for beregning af import- eller eksportafgiftsbeløbet

1. Import- eller eksportafgiftsbeløbet fastsættes på grundlag af de regler for beregning af afgiften, der var gældende for de pågældende varer på det tidspunkt, hvor toldskylden, som vedrørte dem, opstod.

2. Når det ikke er muligt nøjagtigt at fastslå tidspunktet for toldskyldens opståen, regnes der med det tidspunkt, hvor toldmyndighederne konstaterer, at varen befinder sig i en situation, hvori der er opstået en toldskyld.

Er toldmyndighederne med de oplysninger, de råder over, i stand til at fastslå, at toldskylden opstod på et tidspunkt forud for denne konstatering, anses toldskylden dog for at være opstået på det tidligste tidspunkt, hvor en sådan situation kan fastslås.

Artikel 53

Særlige regler for beregning af importafgiftsbeløbet

1. Er der påløbet omkostninger til oplagring eller sædvanlige behandlinger i Fællesskabets toldområde for varer, der er henført under en toldprocedure, tages sådanne omkostninger eller værdistigningen ikke i betragtning ved beregningen af importafgiftsbeløbet, når klarereren har forelagt tilfredsstillende bevis for disse omkostninger.

Toldværdien, mængden, arten og oprindelsen af ikke-fællesskabsvarer, der anvendes i behandlingerne, tages dog med i betragtning ved beregningen af importafgiftsbeløbet.

2. Ændres tariferingen af varer, der er henført under en toldprocedure, som følge af sædvanlige behandlinger i Fællesskabets toldområde, anvendes den oprindelige tarifering af varerne under proceduren efter anmodning fra klarereren.

3. Opstår der toldskyld for forædlingsprodukter, der er resultatet af proceduren for aktiv forædling, fastsættes det importafgiftsbeløb, der svarer til denne skyld, efter anmodning fra klarereren, på grundlag af tariferingen, toldværdien, mængden, arten og oprindelsen af de varer, der blev henført under proceduren for aktiv forædling på det tidspunkt, hvor toldangivelsen vedrørende disse varer blev antaget.

4. Når toldlovgivningen hjemler toldlempelser for en vare eller fuldstændig eller delvis fritagelse for import- eller eksportafgifter i medfør af artikel 33, stk. 2, litra d)-g), artikel 130-133 eller artikel 171-174 eller i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter (12), finder toldlempelserne og fritagelsen også anvendelse i de tilfælde, hvor der opstår toldskyld i henhold til denne forordnings artikel 46 eller 49, forudsat at den forsømmelse, der førte til, at der opstod en toldskyld ikke udgjorde et forsøg på at begå svig.

Artikel 54

Gennemførelsesforanstaltninger

Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med følgende:

a) regler for beregning af import- eller eksportafgiftsbeløbet for en vare

b) yderligere særlige regler for specifikke procedurer

c) undtagelser fra artikel 52 og 53, især for at undgå omgåelse af de i artikel 33, stk. 2, litra h), nævnte toldforanstaltninger

vedtages efter forskriftproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4.

Artikel 55

Stedet, hvor toldskylden opstår

1. En toldskyld opstår det sted, hvor den i artikel 44, 45 og 48 omhandlede toldangivelse eller meddelelse om reeksport indgives, eller hvor den i artikel 110, stk. 3, omhandlede supplerende angivelse skal indgives.

I alle andre tilfælde er det sted, hvor der opstår toldskyld, det sted, hvor de omstændigheder, der er årsag til toldskylden, indtræffer.

Er det ikke muligt at fastslå dette sted, opstår toldskylden det sted, hvor toldmyndighederne konstaterer, at varerne befinder sig i en situation, hvor der er opstået toldskyld.

2. Er varerne blevet henført under en toldprocedure, som ikke er afsluttet, og stedet ikke kan bestemmes i henhold til stk. 1, andet eller tredje afsnit, inden for en nærmere angivet tidsfrist, opstår toldskylden det sted, hvor varerne enten blev henført under den pågældende procedure eller blev ført ind i Fællesskabets toldområde under denne procedure.

Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med bestemmelser, som fastsætter den i første afsnit i dette stykke omhandlede tidsfrist, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 184, stk. 4.

3. Er toldmyndighederne med de oplysninger, de råder over, i stand til at fastslå, at der kan være opstået toldskyld på flere steder, anses toldskylden for at være opstået på det sted, hvor den opstod først.

4. Fastslår en toldmyndighed, at der er opstået en toldskyld i henhold til artikel 46 eller artikel 49 i en anden medlemsstat, og hvis det import- eller eksportafgiftsbeløb, der svarer til denne skyld, er lavere end 10 000 EUR, anses toldskylden for at være opstået i den medlemsstat, hvor dens opståen er konstateret.

KAPITEL 2

Sikkerhedsstillelse for en potentiel eller eksisterende toldskyld

Artikel 56

Almindelige bestemmelser

1. Dette kapitel finder anvendelse på sikkerhedsstillelse for såvel toldskyld, der er opstået, som for toldskyld, der kan være opstået, medmindre andet er angivet.

2. Toldmyndighederne kan kræve, at der stilles sikkerhed for betaling af det import- eller eksportafgiftsbeløb, der svarer til en toldskyld. Når de relevante forskrifter indeholder bestemmelser herom, kan den sikkerhed, der kræves, også omfatte andre afgifter i medfør af andre relevante gældende bestemmelser.

3. Kræver toldmyndighederne, at der stilles sikkerhed, stilles denne af debitor eller af den person, som kan blive debitor. De kan også tillade, at sikkerheden stilles af en anden person end den person, af hvem der kræves sikkerhedsstillelse.

4. Uanset artikel 64 kan toldmyndighederne kun kræve én sikkerhedsstillelse for nærmere angivne varer eller for en bestemt angivelse.

Den sikkerhed, der stilles for en given angivelse, gælder for det import- eller eksportafgiftsbeløb, der svarer til toldskylden og andre afgifter for alle varer, der er omfattet af eller frigivet i henhold til denne angivelse, uanset om angivelsen er korrekt.

Er sikkerheden ikke frigivet, kan den også anvendes inden for grænserne af det beløb, der stilles som sikkerhed, til inddrivelse af import- eller eksportafgiftsbeløb og andre afgifter, der skal betales som følge af kontrollen af disse varer efter frigivelse.

5. Efter anmodning fra den i stk. 3 i denne artikel omhandlede person kan toldmyndighederne i overensstemmelse med artikel 62, stk. 1 og 2, tillade, at der stilles en samlet sikkerhed til dækning af det import- eller eksportafgiftsbeløb, der svarer til toldskylden, for to eller flere transaktioner, angivelser eller toldprocedurer.

6. Der kræves ikke sikkerhedsstillelse af stater, regionale og lokale forvaltninger eller andre offentligretlige organer for aktiviteter, hvor de forpligter sig som offentlig myndigheder.

7. Toldmyndighederne kan undlade at kræve sikkerhedsstillelse, hvis det import- eller eksportafgiftsbeløb, der skal stilles sikkerhed for, ikke overstiger den statistiske tærskel, der fastsættes i henhold til artikel 12 i Rådets forordning (EF) nr. 1172/95 af 22. maj 1995 om statistikker over Fællesskabets og dets medlemsstaters udveksling af goder med tredjelande (13).

8. En sikkerhedsstillelse, der er accepteret eller tilladt af toldmyndighederne, er gyldig i hele Fællesskabets område for de formål med henblik på hvilke, den blev givet.

9. Foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning ved at supplere den med følgende:

— betingelserne for gennemførelsen af denne artikel

— andre end de i denne artikels stk. 6 omhandlede tilfælde, hvor der ikke kræves sikkerhedsstillelse

— undtagelser fr