DA Den Europæiske Unions Tidende C 306/42

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - En EU-strategi for invasive arter

KOM(2008) 789 endelig

2009/C 306/10

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 3. december 2008 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - En EU-strategi for invasive arter«

Den 24. februar 2009 henviste Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø.

På grund af sagens hastende karakter besluttede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 454. plenarforsamling den 10.-11. juni 2009, mødet den 11. juni, at udpege Martin SIECKER til hovedordfører, hvorefter det vedtog følgende udtalelse med 109 stemmer for og 2 hverken for eller imod.

1. Konklusioner og henstillinger

1.1 Invasive arter (»IS«) er en voksende trussel mod biodiversiteten, landbruget og folkesundheden. Det skønnes, at invasive arter koster mellem 10 og 12 mia. euro om året, hvilket også betyder en reel fare for økonomien.

1.2 Udvalget erkender, at der er et klart behov for handling, hvilket også er kommet til udtryk på højeste politiske plan og noterer sig de fire indsatsmuligheder mod invasive arter, der nævnes i meddelelsen: »status quo«, optimering af anvendelsen af de nuværende retlige instrumenter sammen med frivillige tiltag, tilpasning af gældende lovgivning og indførelse af en overordnet IS-specifik retsakt.

1.3 Meddelelsen er en fortræffelig analyse, men Fællesskabet skulle have reageret allerede for tre år siden, da handlingsplanen for biodiversitet blev vedtaget. Udvalget opfordrer derfor til øjeblikkelig handling.

1.4 Udvalget er overbevist om, at truslen fra invasive arter bedst kan tackles med et målrettet EU-retsinstrument samt skabelsen af et nyt europæisk agentur til at varetage opfølgningen.

1.5 Udvalget understreger behovet for at øge EU-borgernes bevidsthed om truslen fra invasive arter på grund af de hurtigt voksende handels- og transportaktiviteter. Dette skal ske ved hjælp af oplysnings- og uddannelsesvirksomhed, hvor man understreger de forskellige farer og de økonomiske omkostninger som følge af ingen eller utilstrækkelige initiativer.

1.6 Udvalget anser det for vigtigt, at man tager behørigt hensyn til de sociale aspekter af kampen mod invasive arter i forbindelse med håndhævelsen af gældende EU-lovgivning eller i et fremtidigt overordnet retsinstrument, hvilket de betydelige sundhedsmæssige risici i forbindelse med desinficeringen med gas af containere, når de anløber europæiske havne, er et klart eksempel på.

2. Hvad drejer det sig om?

2.1 Hvad er invasive arter?

2.1.1 Udtrykket »invasive arter« brugt i hele dette dokument omfatter udtrykkene »invasive fremmede arter«, som anført i konventionen om biologisk mangfoldighed og »invasive ikke-oprindelige arter«. Invasive arter defineres bredt som arter, hvis introduktion og/eller spredning kunne true den biologiske mangfoldighed eller få andre uventede konsekvenser. Europa-Kommissionen fastslår i sin meddelelse, at invasive arter (IS) er ved at blive et voksende problem i EU.

2.1.2 DAISIE-projektet, der støttes under det sjette EU-rammeprogram for forskning, har identificeret 10 882 ikke-oprindelige arter i Europa, hvoraf 10-15 % forventes at have negative økonomiske eller økologiske virkninger. De hovedkræfter, der direkte påvirker biodiversiteten, er levestedsændringer, klimaændringer, rovdrift, forurening og IS.

2.2 Behovet for direkte tiltag

2.2.1 Der findes EU-instrumenter, som dækker fire af disse fem faktorer, men der er, i modsætning til adskillige andre OECD-lande, i øjeblikket ikke noget overordnet instrument på EU-plan til at løse IS-problemer. Denne mangel skal afhjælpes, hvis EU skal nå målet »Stop for tab af biodiversitet inden 2010«. Desuden udgør invasive arter også en væsentlig økonomisk trussel mod EU.

2.2.2 Behovet for en koordineret indsats til at løse IS-problemet er blevet fremsat på de højeste politiske niveauer. Ministerrådet (miljø), Europa-Parlamentet, Regionsudvalget (1) og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2) har alle fremhævet behovet for en EU-strategi for invasive arter og et effektivt varslingssystem samt for effektive indsatsmekanismer på EU-plan. Der indgik lignende forpligtelser i det sjette miljøhandlingsprogram såvel som i Kommissionens meddelelse om »Stop for tab af biodiversitet inden 2010 – og fremover« og den tilhørende handlingsplan.

2.3 De vigtigste introduktionsveje

2.3.1 Invasive arter kan groft sagt komme ind i en ny region på følgende tre måder: import som en vare, indførsel via et transportmiddel og/eller naturlig spredning fra en naboregion, hvor arten også er fremmed. Disse tre måder resulterer i følgende seks overordnede mekanismer: de slippes forsætlig ud, de slipper fri, de kontaminerer, de hitchhiker, de bruger korridorer eller kommer helt af sig selv.

2.3.2 De hurtigt voksende handels- og transportaktiviteter øger mulighederne for IS-introduktion og miljøbelastninger. Det indre marked betyder, at når en invasiv art først er kommet ind på et af medlemsstaternes områder, kan den hurtigt spredes overalt i EU. Handelsrelaterede spørgsmål kan derfor kun løses effektivt ved EF's eksterne grænser. Da disse arter slår sig ned og spredes, kan foranstaltninger truffet af én medlemsstat fuldstændig udhules, hvis nabolandene ikke gør en indsats eller sætter ind på en ukoordineret måde.

2.3.3 Stigende CO2–koncentrationer, højere temperaturer, større kvælstofdeposition, ændrede forstyrrelsesmønstre og øget levestedsforringelse vil sandsynligvis yderligere fremme invasioner.

3. Indvirkninger

3.1 Indvirkningen på miljøet

De miljømæssige konsekvenser af invasive arter er betydelige fra gennemgribende ændringer af økosystemer og næsten komplet udryddelse af indfødte arter til mere subtile økologiske ændringer. Invasive arter anses for at være en af de største trusler for biodiversiteten.

3.2 Indvirkningen på økonomien

Invasive arter kan mindske udbyttet fra landbrug, skovbrug og fiskeri. De vides også at mindske vandtilgængeligheden og medføre ødelæggelse af jordbunden som følge af jorderosion.

3.3 Indvirkning på folkesundheden

En række sundhedsproblemer, f.eks. allergier og hudproblemer, er forårsaget af IS, og disse forværres af klimaændringen.

3.4 Indvirkning på budgetterne

I 2008 blev et foreløbigt skøn over IS-relaterede omkostninger i Europa sat til mellem 9 600 mio. EUR og 12 700 mio. EUR pr. år. Dette tal er uden tvivl undervurderet, da det er baseret på de nuværende udgifter til udryddelse og begrænsning af invasive arter plus påløbne omkostninger af de økonomiske virkninger.

4. Strategier mod invasive arter

4.1 Hvad angår indsatsen mod IS-trusler, støtter en på internationalt plan vedtaget »tre-trinet hierarkisk metode« foranstaltninger baseret på 1) forebyggelse, 2) tidlig detektion og udryddelse og 3) begrænsning og indeslutning på lang sigt.

4.1.1 Forebyggelse

For at mindske eller forebygge yderligere introduktioner som følge af handel vil det være nødvendigt at øge kontrollen og inspektioner ved grænserne. Sådanne forsætlige introduktioner kunne forebygges ved at gennemføre strengere regler kombineret med informationsudveksling mellem nationale, regionale og internationale organer, der arbejder med IS-begrænsning. Forebyggelse i forbindelse med hitchhiker-organismer medført på skibsskrog eller i ballastvand ville i stort omfang drage nytte af ratificeringen og gennemførelsen af konventionen om ballastvand.

4.1.2 Tidlig detektion og hurtig udryddelse

Tidlig detektion og hurtig udryddelse af invasive arter afhænger af effektive overvågningsprogrammer sammen med ordninger for tidlig varsling for at informere andre potentielt berørte områder så hurtigt som muligt og udveksle oplysninger om mulige udryddelsesstrategier.

4.1.3 Begrænsning og indeslutning

Hvor invasive arter både er etableret og vidt udbredt, skal indsatsen fokuseres på begrænsning og indeslutning. Denne indsats vil også afhænge af effektiv informationsudveksling og gennemførelse af koordinerede kampagner og foranstaltninger for at begrænse eller stoppe spredningen af de pågældende arter.

5. Eksisterende værktøjer og politiske alternativer

5.1 Gældende lovgivning

I betragtning af de forskellige elementer i den ovenfor beskrevne strategi har Kommissionen vurderet gældende lovgivning, forskningsprogrammer, handlingsplaner og andre tiltag. Kommissionen har konkluderet, at der mellem alle eksisterende retlige EU-instrumenter er store mangler, hvilket gør en tilfredsstillende reaktion på IS-truslen næsten umulig. I international sammenhæng vedtog Den Internationale Søfartsorganisation i 2004 konventionen om ballastvand, som skulle træde i kraft 12 måneder senere efter at være blevet ratificeret af 30 lande, der repræsenterer mindst 35 % af verdens handelsskibstonnage. Pr. 28. februar 2009 havde kun 18 lande, som sammen står for 15,3 % af tonnagen i verden, ratificeret konventionen. Blandt disse 18 lande er kun to EU-medlemsstater, nemlig Spanien og Frankrig. Norge, et af EØS-landene, har også ratificeret den.

5.2 Indsatsmuligheder

I meddelelsen beskrives følgende fire muligheder for effektivt at bekæmpe invasive arter:

5.2.1 Status quo

»Status quo«-muligheden udgør et referencepunkt, som andre muligheder kan sammenlignes med.

5.2.2 Optimering af anvendelsen af de nuværende retlige instrumenter sammen med frivillige tiltag

De formelle retlige krav ville forblive som de er i dag, men der ville være en bevidst beslutning om proaktivt at tage fat om IS-problemerne under gældende lovgivning. Medlemsstaterne ville på frivillig basis gøre IS-problemer til en del af deres grænsekontrol. Der kunne også oprettes et europæisk system for tidlig varsling og information baseret på igangværende aktiviteter.

5.2.3 Tilpasning af gældende lovgivning

Denne mulighed minder i de fleste henseender om mulighed 5.2.1, men ville omfatte ændringer i gældende lovgivning om plante-/dyresundhed for at dække et bredere spektrum af potentielt invasive organismer.

5.2.4 Et overordnet IS-specifik retsinstrument

Denne mulighed ville indebære oprettelse af en overordnet IS-specifik lovramme med uafhængige procedurer for vurdering og indsats under hensyntagen til gældende lovgivning. Hvis man fandt løsningen ønskelig og omkostningseffektiv, kunne de tekniske gennemførelsesaspekter centraliseres i et særligt IS-agentur. Medlemsstaterne herunder også Europas fjernest liggende regioner ville blive forpligtet til at foretage IS-specifik grænsekontrol og udveksle oplysninger om invasive arter. Der kunne også indføres procedurer for obligatorisk overvågning og rapportering samt effektive mekanismer til hurtig indsats. Det kunne tænkes, at der blev afsat EU-midler til udryddelse og kontrol, men medlemsstaterne kunne også finansiere disse foranstaltninger direkte. Denne mulighed ville være den mest effektive, hvad angår IS-bekæmpelse. Den ville give størst mulig retlig klarhed, medens proportionalitetsprincippet samtidig overholdes.

6. Bemærkninger

6.1 Opsummering

Meddelelsen er en fortræffelig analyse. Den tegner et klart billede af, hvor stor en fare invasive arter udgør for biodiversiteten, landbruget, folkesundheden og økonomien som helhed. Til EØSU's overraskelse indgik samme analyse — måske ikke med samme ordlyd, men afgjort i samme ånd — med samme argumentation også i handlingsplanen for biodiversitet i 2006. EØSU havde afgjort håbet på mere end blot en gentagelse af en tre år gammel analyse. Kommissionen opfordrer til foranstaltninger, der skulle have været truffet for flere år siden.

6.2 Behov for en helhedsstrategi

6.2.1 Ifølge Kommissionen vil det ikke være muligt at stoppe tabet af biodiversitet i EU uden at løse problemerne omkring invasive arter på en vidtfavnende måde. De økologiske, økonomiske og samfundsmæssige følger af invasive arter i EU er betydelige og kræver en koordineret indsats. Fællesskabet er i øjeblikket ikke i stand til at klare IS-problemerne effektivt, og biodiversitetsrige områder, som f.eks. EU's oversøiske områder, får ikke tilstrækkelig opmærksomhed. Den gældende EU-lovgivning, der delvis dækker forskellige aspekter af IS-problemerne, vanskeliggør en koordineret gennemførelse. Der er ringe eller ingen overensstemmelse mellem medlemsstaternes indsats. Videnskabelige scenarier peger i retning af en dramatisk stigning i biologiske invasioner. Situationen ser således ud til at blive meget værre.

6.2.2 Udvalget er overbevist om, at truslen fra invasive arter bedst kan tackles med en målrettet EU-retsinstrument samt skabelsen af et nyt europæisk agentur, der kunne koordinere og varetage IS-bekæmpelsen ved hjælp af den tre-trinede hierarkiske metode. Kun på denne måde er en effektiv optræden mulig, hvilket også understreges i tidsskriftet Science. Et sådant agentur skønnes at ville koste mellem 4 og 10 millioner euro om året, hvilket er et ubetydeligt beløb sammenlignet med omkostningerne for miljøet, økonomien og folkesundheden, hvis EU forholder sig passivt. Et initiativ fra Kommissionen til at sørge for, at man hurtigst muligt i hele EU ratificerer konventionen om ballastvand ville også være et afgørende skridt i den rigtige retning, hvis man vil bekæmpe invasive arter på en effektiv måde.

6.3 Mulig modstand

6.3.1 Et ny bindende europæisk retsinstrument og et nyt europæisk agentur til at gennemføre den nye lovgivning kan af finansielle årsager støde på modstand i flere medlemsstater. Disse finder, at sådanne forholdsregler skal betales med EU-midler, da det efter deres opfattelser er urimeligt, at medlemsstater med store sø- og lufthavne — steder hvor de fleste invasive arter kommer ind i Europa — skal bære det finansielle ansvar for en politik, som hele EU drager fordel af. Nationale politikere ser måske ny lovgivning og regulering til bekæmpelse af en voksende biologisk invasion som en udgiftspost og derfor en hindring for landets økonomiske vækst, mens skatteyderne højst sandsynligt vil modsætte sig disse ekstraudgifter, da de ikke erkender truslen fra invasive arter. Denne modvilje bør dog ikke blive en undskyldning for ikke at gribe til handling.

6.4 Kommunikation og uddannelse

6.4.1 Det er vigtigt at have en velinformeret og engageret offentlighed for at kunne angribe IS-problemerne effektivt. For indeværende betragter kun 2 % af Europas borgere biologiske invasioner som en stor trussel mod biodiversiteten. Oplysnings- og uddannelsesvirksomhed burde opbygge en ansvarsfølelse hos de europæiske borgere, myndigheder og industrier, hvad angår den potentielle trussel som følge af handel med invasive arter og deres bevægelser. Begrænses denne oplysnings- og uddannelsesvirksomhed ikke til truslen mod biodiversiteten, men fremhæver den også andre farer — for folkesundheden og landbruget — vil folk være mere villige til at acceptere ny lovgivning og oprettelsen af et nyt europæisk agentur, især når det står klart, at det på lang sigt vil blive dyrere, end hvis man handler nu. Jo hurtigere der træffes passende foranstaltninger, des lavere bliver de samlede omkostninger.

6.5 Sociale aspekter

6.5.1 Kommissionen skal undersøge alle eksisterende instrumenter og lovgivning til at bekæmpe de skadelige sociale bivirkninger. Bivirkningerne fremgår af eksemplet med containere fra andre kontinenter, der inden de anløber europæiske havne desinficeres med gas for at undgå, at de medbringer skadegørere.

6.5.2 Det kan på flere måder sikres, at containere anløber EU-havne uden skadegørere. Den mest almindelige måde er at desinficere containerne med methylbromide. Selv om det er den letteste og billigste metode for havnene, hvor containerne lastes, er det for havnene, hvor de losses også den vanskeligste, dyreste og farligste metode.

6.5.3 Der går lang tid før gassen forsvinder fra behandlede containere, så man uden risiko kan gå ind i dem. Men da hele økonomien er baseret på »just-in-time«-systemer, og containere skal losses umiddelbart, er der ofte ingen tid til en grundig afgasning af containerne. På grund af dette tidspres går havnearbejdere undertiden for tidligt og uden behørig beskyttelse ind i containerne. Endvidere er det ofte ikke angivet korrekt på disse containere, at de skal behandles med omhu. Det er dyrere at afskibe en gasbehandlet container end en ubehandlet og for at spare penge afsendes mange desinficerede containere uden den nødvendige mærkning med krav om, at de skal behandles med omhu. Det sker derfor, at havnearbejdere uden beskyttelse går ind i dem for at tømme dem umiddelbart efter ankomsten. Da det yderst giftige methylbromide er usynlig og lugtfri, mærker havnearbejderne ikke noget til denne gasarts skadelige virkning. Stadig flere er derfor blevet kontamineret med det meget giftige methylbromide og invalideret for resten af deres liv. Da der findes alternativer til behandlingen med methylbromide, ville et forbud mod desinficering af containere med gas passe godt ind i fremtidige rammeforanstaltninger for bæredygtig kontrol med henblik på en tidlig opsporing af invasive arter.

Bruxelles, den 11. juni 2009. Mario SEPI Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 57 af 10.3.2007.

(2) EUT C 97 af 28.4.2007.