9. opfordrer Den Europæiske Union til at støtte den makedonske regering i dens vanskelige opgave med
at opretholde fred og finde en politisk løsning på krisen;
10. opfordrer de internationale fredsbevarende KFOR-styrker i Kosovo til at beskytte grænsen fra
Kosovo-siden og om nødvendigt med militære midler forhindre etnisk albanske ekstremister i at trængeind i grænseområdet og optræde mere aktivt og arrestere disse ekstremister og overdrage dem til UNMIK;
11. glæder sig over den kortfristede våbenhvile, der er blevet undertegnet af de etnisk albanske ekstre-
mister og den serbiske regering i Presevo-dalen i det sydlige Serbien, og opfordrer parterne til at fortsætteforhandlingerne om en endelig aftale;
12. glæder sig over tilstedeværelsen af EU-observatører i det sydlige Serbien, men mener, at deres antal
bør øges, og at deres tilstedeværelse bør udvides til også at omfatte det nordlige Makedonien;
13. opfordrer alle parter til at respektere de nuværende landegrænser i Sydøsteuropa og kræver derfor
nøje overholdelse af FN-resolution nr. 1244 overalt;
14. opfordrer alle ansvarlige kræfter i Bosnien og Hercegovina til at afstå fra at ødelægge eller svække
deres lands statsapparat og deltage i fuldt omfang i opbygningen af staten; støtter de afgørelser, der ertruffet af den højtstående repræsentant for Bosnien og Hercegovina;
15. opfordrer alle ansvarlige kræfter i Montenegro til at tage hensyn til den skrøbelige balance mellem
magt og fred i regionen og afstå fra ensidige aktioner, som kan true denne balance;
16. minder alle implicerede parter om, at stabilitet, fred og samarbejde er en forudsætning for, at Den
Europæiske Union kan yde en effektiv økonomisk bistand;
17. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Rådet, den højtstående repræ-
sentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, regeringen i Den Tidligere Jugoslaviske Republik
Makedonien, NATO, UNMIK (FN’s mission i Kosovo), regeringen i Bosnien og Hercegovina, regeringen iForbundsrepublikken Jugoslavien og regeringen i Montenegro.
6. Reguleringen af de europæiske værdipapirmarkeder
B5-0173/2001
Europa-Parlamentets beslutning om Vismandsudvalgets endelige rapport om regulering af de euro-
pæiske værdipapirmarkeder
Europa-Parlamentet,
Bdash der henviser til Vismandsudvalgets endelige rapport af 15. februar 2001 om regulering af de euro-
pæiske værdipapirmarkeder(1),
Bdash der henviser til sine beslutninger af 13. april 2000 om meddelelse fra Kommissionen Bdash Etablering af
en ramme for de finansielle markeder: en handlingsplan(2) og af 17. november 2000 om evaluering af
direktiv 89/299/EØFom kreditinstitutters egenkapital(3),
A. der henviser til, at nærværende beslutning udgør den første reaktion på Vismandsudvalgets endelige
rapport, og at den endelige rapport skal behandles i en betænkning fra Parlamentets kompetenteudvalg,
B. der henviser til, at etableringen af et virkeligt indre marked for finansielle tjenesteydelser vil skabe
meget betydelige fordele for EU-borgerne i form af billigere finansielle produkter for forbrugere, ethøjere afkast på opsparinger for investorer samt billigere og lettere tilgængelig risikovillig kapital ogfinansiering for erhvervsliv og virksomheder,
(1) http://www.europa.eu.int/comm/internal_market/en/finances/general/lamfalussy.htm.
(2) EFT C 40 af 7.2.2001, s. 453.
(3) »Vedtagne tekster«, punkt1.5.12.2001 DA C 343/265 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. marts 2001
C. der henviser til, at der i Lamfalussy-rapporten indgår en række forslag om arbejdsgangen i de tre
EU-institutioner, herunder kritik af Rådet for at forsinke vedtagelsen af lovgivning samt en opfordringtil Kommissionen om at forbedre dens ringe resultater med hensyn til håndhævelse af lovgivningen,
D. der henviser til, at traktaten ikke foreskriver nogen specifik procedure for vedtagelse af lovgivnings-
forslag på »andet niveau«, og at komitologiproceduren er begrænset til vedtagelse af gennemførelses-
foranstaltninger,
E. der henviser til, at Parlamentet altid skal have mulighed for helt og holdent at udøve dets traktat-
bestemte beføjelser, og at navnlig balancen i beslutningsprocessen mellem Parlamentet og Rådet, derindgår i den fælles beslutningsprocedure, må bevares fuldt ud,
F. der henviser til, at analysen af blokeringerne i beslutningsprocessen giver et fejlagtigt billede, eftersom
det i hovedparten af tilfældene er Rådet, som ene og alene har ansvaret for situationen, hvorimodParlamentet ikke kan tillægges nogen nævneværdig del af ansvaret,
G. der henviser til, at Vismandsudvalgets rapport ikke er et juridisk bindende dokument,
1. glæder sig over Vismandsudvalgets endelige rapport om reguleringen af de europæiske værdipapir-
markeder og tilslutter sig udvalgets analyse med hensyn til fordelene ved et integreret europæisk markedfor finansielle tjenesteydelser samt udvalgets engagement i at tilvejebringe det nødvendige regelsæt forvirkeliggørelse af dette mål; bemærker desuden den betydning, der i rapporten tillægges de finansiellemarkeders ansporende virkninger for konkurrenceevne, vækst og beskæftigelse;
2. mener, at EU-lovgivningen om værdipapirmarkederne ofte har været alt for usmidig og ufleksibel og
vanskelig at tilpasse til ændrede markedsvilkår; mener, at det er afgørende for forbrugerbeskyttelsen, atlovgivningen holdes ajourført, da det er risikabelt at regulere gårsdagens markeder; mener endvidere, aten sådan sikring af lovgivningens ajourføring også er afgørende for etableringen af et velfungerende indreværdipapirmarked, der ansporer til innovation og giver forbrugere og investorer et reelt valg mellem pro-dukter og tjenesteudbydere fra hele EU;
3. glæder sig over den brede enighed mellem Kommissionen, Rådet og markedsaktørerne om hovedpar-
ten af henstillingerne i Lamfalussy-rapporten; mener, at EU har en vigtig politisk lejlighed til at reformereog ajourføre lovgivningsprocessen på værdipapirområdet, og at denne lejlighed, hvis det overhovedet ermuligt, bør benyttes af Parlament, Råd og Kommission; opfordrer alle tre EU-institutioner til at gøre alt forat nå frem til en interinstitutionel aftale, således at de i Lamfalussy-rapporten beskrevne problemer kantages op til behandling;
4. minder om den betydning, det tillægger behovet for fuld gennemskuelighed hos alle aktører i enhvert
nyt tiltag til regulering af værdipapirmarkedet, samt betydningen af demokratisk kontrol med de foreslåederegulerings- og værdipapirudvalg; opfordrer derfor indtrængende Rådet til at fremskynde og åbne sine egnebeslutningsprocedurer, som alt for ofte bremser beslutningsprocessen; understreger ligeledes behovet for enaftale om specifikke og detaljerede gennemskuelighedsskabende foranstaltninger såsom offentliggørelse afforslag og ændringer på det tidspunkt, hvor de forelægges for udvalgene, samt offentliggørelse af fuldstæn-dige protokoller fra hvert møde;
5. minder om, at gennemførelsen af handlingsplanen for finansielle tjenesteydelser falder ind under den
fælles beslutningsprocedure, som nemt kan fremskyndes gennem en forenklet procedure, dvs. vedtagelse
under førstebehandlingen; understreger, at lovgivningsforslagene på første niveau kunne omfatte ikke blotde bredere principper, men også et bilag indeholdende de tilsigtede gennemførelsesforanstaltninger;
6. understreger, at de forslag, som Kommissionen forelægger for EU-værdipapirudvalget om tilpasning
eller ajourføring af gennemførelsesforanstaltninger, samtidig må fremsendes til Parlamentet og Rådet;anmoder om, at begge institutioner får tre måneder til at gennemgå dem; anmoder Kommissionen om attage sine forslag tilbage, såfremt Parlamentet eller Rådet afgiver negativ udtalelse, og at fremlægge etlovgivningsforslag efter den fælles beslutningsprocedure;
7. anmoder Kommissionen om på baggrund af rapportens konklusioner at fremlægge de konkrete
foranstaltninger, som er nødvendige for at opnå et integreret værdipapirmarked og navnlig med hensyntil beskyttelse af investorer, konkurrence og små og mellemstore virksomheder som beskrevet i den indle-dende rapport og forelagt for Parlamentet;C 343/266 DA 5.12.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. marts 2001
8. bemærker, at Vismandsudvalget pegede på for ringe gennemførelse og håndhævelse af lovgivningen
som en væsentlig hindring for etablering af et indre marekd for finansielle tjenesteydelser og på den bag-grund slog til lyd for større engagement fra EU’s side i gennemførelsen gennem et tættere og mere for-maliseret samarbejde mellem reguleringsmyndighederne; bemærker ligedes, at nødvendigheden af at fast-lægge de vigtigste foranstaltninger til gennemførelse af det indre marked for finansielle tjenesteydelser ogopstillingen af en liste over prioriterede foranstaltninger blev kraftigt understreget i rapporten;
9. mener, at etableringen af EU-udvalget for værdipapirreguleringsmyndigheder bør føre til en bedre og
mere sammenhængende gennemførelse af lovgivningen og hurtigere tilvejebringelse af konvergens mellemde forskellige regelsæt i EU; mener f.eks., at der er langt større mulighed for med tiden at opnå konvergenseller i sidste instans harmonisering af regler for god forretningsskik og reklame, hvis reguleringsmyndighe-derne arbejder tæt sammen i et udvalg af den art, som foreslås af Lamfalussy-gruppen; såkaldt peer review,benchmarking og udbredelse af bedste praksis vil blive styrket med den nye struktur og blive en drivendekraft i konvergensprocessen;
10. mener, at Parlamentet bør påtage sig at følge nøje med i overvågningen af, hvorledes EU-lovgivnin-
gen gennemføres, og glæder sig over Lamfalussy-rapportens forslag om, at det nye udvalg for værdipapir-
reguleringsmyndigheder regelmæssigt aflægger beretning til Parlamentet om resultaterne i gennemførelse aflovgivning;
11. anerkender, at Parlamentet med Lamfalussy-forslagene får to juridisk bindende metoder til at føre
kontrol med værdipapirudvalgets aktiviteter; for det første skal Parlamentet definere og afgrænse rækkevid-den af uddelegeringen og udvalgets beføjelser med hensyn til hvert eneste direktiv; for det andet kanParlamentet, hvis det mener, at værdipapirudvalget har handlet forkert, nægte at uddelegere beføjelser iforbindelse med senere lovgivning; anerkender betydningen af disse sanktionsmuligheder, men mener, atyderligere garantier er ønskelige for at sikre, at værdipapirudvalget er underlagt behørig parlamentarisk
tilsyn og demokratisk kontrol;
12. kræver, såfremt der indføres en ny fremgangsmåde for regulering af værdipapirmarkederne, hvor-
efter Kommissionen bistået af et forskriftsudvalg fra medlemsstaterne får beføjelser til at vedtage gennem-førelsesforanstaltninger, at Parlamentet tildeles en bindende »call back«-mulighed eller en lignende appel-mekanisme, således at det kan sende sagen retur til fornyet behandling i Kommissionen; finder, at dette ersærdeles ønskeligt for at opretholde balancen i den fælles beslutningsprocedure og for at sikre effektivparlamentarisk overvågning af værdipapirudvalget;
13. understreger betydningen af, at både EU-udvalget for værdipapirreguleringsmyndigheder og EU-vær-
dipapirudvalget oprettes efter den fælles beslutningsprocedure;
14. mener, at en ny interinstitutionel aftale med denne indfaldsvinkel hurtigt kunne færdigforhandles og
vedtages inden nyvurderingen i 2004, hvilket ville muliggøre anvendelse af den nye fremgangsmåde til
etablering af et integreret værdipapirmarked inden 2003;
15. foreslår derfor, at der snarest muligt indledes forhandlinger på højeste plan mellem de tre institu-
tioner med henblik på at nå frem til en aftale, som alle tre institutioner kan acceptere;
16. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Rådet, Det Europæiske Råd og
FESCO (sammenslutningen af europæiske værdipapirudvalg).5.12.2001 DA C 343/267 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 15. marts 2001