ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM (84) 464 
 
 
 
Vol. 1984/0 188 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), t his file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februa r 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 v om 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
K O M (84) 4 6 4  endelig udg.
Bruxelles, den 11. septem ber 1984
Beretning fra K om m issionen til R ådet
o m  den ved Rådets forordning (E Ø F )  nr. 1196/81 oprettede 
støtteordning for biavl
K O M (8 4 ) 4 64 endelig udg.

Rapport fra Kommissionen til Rådet om den ved Rådets forordning (EØF) 
nr. L196/81 oprettede støtteordning for biavl
Denne rapport er udarbejdet i henhold til artikel 7, stk. 2, i Rådets 
forordning (EØF) nr. 1196/81 (1). Rapporten er imidlertid forsinket på grund 
af problemerne i forbindelse med tilrettelæggelsen af det ad 
hoc-forskningsprogram vedrørende varroatose, som det ved Rådets forodning 
(EØF) nr. 1994/83 (2) blev pålagt Kommissionen at organisere.
Den foreliggende rapport er udarbejdet på grundlag af medlemsstaternes 
rapporter om gennemførelsen af forordning (EØF) nr. 1196/81 i første 
produktionsår samt på grundlag af en række møder med eksperter fra 
medlemsstaterne. Endvidere har COPA-COGECA-arbejdsgruppen vedrørende honning 
stillet værdifulde oplysninger til rådighed, dels direkte og dels gennem 
drøftelser.
Rapporten omfatter følgende afsnit:
I. Biavlen i EF, situation og udvikling
II. Gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1196/81
III. Eventuelle kommende fælles foranstaltninger i biavlssektoten
Bilag
(1) EFT nr. L 122 af 6. 5.1981, s. 1.
(2) EFT nr. L 196 af 20. 7.1983, s. 8.

I. Biavlen i EF, situation og udvikling
1) Værdien af den i EF producerede honning, der er det vigtigste
biavlsprodukt, kan anslås til mellem 150 og 200 mio ECU, dvs. ca. 0,15% af 
værdien af den endelige landbrugsproduktion. Værdien af andre 
biavlsprodukter (voks, pollen osv.) lader sig ikke opgøre. Det må 
imidlertid bemærkes, at bierne ved deres bestøvningsfunktion spiller en 
væsentlig rolle for planteproduktionen og bidrager til et velafbalanceret 
miljø i landlige regioner.
2) Trods ret betydelige årlige variationer har honningproduktionen i det store 
og hele været stabil i de sidste ti år med henholdsvis 30-40 000 t og 
40-50 000 t for "De Ni" og "De Ti". Som følge af stigende efterspørgsel er 
forbruget siden 1973/74 steget med 50%, hvilket har ført til stigende 
indførsel af honning, hovedsagelig fra Latinamerika, Østeuropa, Kina og 
Australien (se tabel 1 og 2). Det ser imidlertid ud til, at efterspørgslen 
siden 1982 er stagneret eller endda faldet lidt i kølvandet på den 
økonomiske recession og som følge af mere favorable priser på andet pålæg.
3) Der foreligger ingen fuldstændig opgørelse af det samlede antal biavlere og 
bistader i EF, da antallet i de fleste medlemsstater kun er anslået. Det er 
derfor overordentlig vanskeligt at udtale sig om tallene i tabel 3, der 
angiver den sandsynlige hidtige udvikling i antallet af biavlere og 
bistader i de forskellige medlemsstater udregnet på grundlag af de 
oplysninger, der er indsamlet af C0PA og Kommissionens ekspertgrupper.
Manglen på nøjagtige oplysninger kan forklares med biavlsstrukturen, der i 
de fleste medlemsstater er karakteristisk ved, at der overvejende er tale 
om små amatørbiavlere.  I lande som Italien, Belgien og Danmark anslås det, 
at 70% af alle biavlere har under 25 stader; i Irland og Det forenede 
Kongerige er det endda helt op til 90%. Tilsvarende findes over 90% af den 
tyske bibestand hos avlere med under 100 stader. På den anden side er 
antagelig kun 1-3% af det samlede antal biavlere fuldtidsbiavlere eller 
professionelle biavlere med flere hundrede stader. Beregninger, der er 
foretaget i Frankrig og Grækenland, tyder på, at denne avlergruppe i disse 
lande, hvor klimaforholdene er bedre egnet til biavl, råder over 25-30% af 
den samlede bibestand.

-  2 -
4) Som bilag Il-vare er honning imidlertid ikke under en fælles
markedsordning. Dette skyldes den omstændighed, at ordningen for indførsel 
fra tredjelande endnu ikke er fuldt harmoniseret. Medens de fleste lande 
for at opfylde den stigende indenlandske efterspørgsel har vedtaget en 
fuldstændig liberalisering af indførslen anvender visse medlemsstater en 
importlicensordning for honning fra bestemte lande (Frankrig) eller 
fastsætter årlige importkontingenter for statshandelslande (Frankrig, 
Italien).
Den almindelige indførselstold er fastsat til 27%. Inden for rammerne af 
det generelle toldpræferencesystem er den reelt reduceret til 25% for 
u-lande generelt og til 0% for de 38 mest tilbagestående u-lande. For 
AVS-landene er den også 0%. Trods permanent lave importpriser får 
EF-producenter langt højere priser for deres egne produkter, hvoraf en stor 
del naturLigvis konsummeres af amatørbiavlerne selv eller sælges direkte 
til forbrugerne. I tabel 4 sammenlignes importpriser for producentpriser i 
Forbundsrepublikken Tyskland, der ikke alene tegner sig for 25% af den 
samlede EF-produktion, men også for 60% af EF's samlede indførsel. Det 
fremgår, at de gennemsnitlige producentpriser siden 1975/76 er steget med 
69%, dvs. 7,8% om året, medens importpriserne kun er steget med 9,5% (dvs. 
1,3% om året).
5) Der har været flere støtteordninger for EF's biavlere. Mellem 1968 og 1980 
kunne de få denatureret sukker til foderbrug fra interventionslagre. I 
1980, da denne ordning blev anvendt for sidste gang, blev der stillet 
13 610 t sukker til rådighed, og der blev anvendt 2,8 mio ECU til 
denaturingspræmier.  Da denne ordning efter en periode med høje 
verdensmarkedspriser på sukker ikke fandt anvendelse fra 1974-1976, blev 
der udbetalt 2,5 mio RE til biavlerforeninger i medlemsstaterne, efter at 
Europe-Parlamentet havde grebet ind. Endvidere stillede Kommissonen i 1975 
forslag om støtte til biavlerforeninger i tre på hinanden følgende år, men 
forslaget blev hverken godkendt af Rådet eller Parlamentet. Endelig vedtog 
Radet i 1981 den nuværende støtteordning, der også er gældende i tre år.

- 3 -
II. Gennemførelsen af forordning (EØF) nr. 1196/81
6) Efter nogle ret dårlige år for biavlen i slutningen af 1970erne (udbyttet 
var forholdsvis lavt på grund af dårlige vejrforhold i store dele af EF, 
som det fremgår af tabel 1, der viser, at produktionen fra 1978/79 til 
.1980/81 var under gennemsnittet), ville man ikke på én gang afvikle al 
fællesskabsstøtte til biavlssektoren, da det i 1980 viste sig, at ordningen 
for denatureret sukker ikke kunne fortsætte, fordi den fælles 
markedsordning for sukker blev ændret. Rådet godkendte derfor forordning 
(EØF) nr.1196/81 om indførelse af en støtteordning for biavl for tre 
produktionsår med det hovedformål at yde støtte "til denne sektor for at 
muliggøre en forbedring af situationen på længere sigt".
Støtten fastsattes til 1 ECU pr. producerende bistade pr. år, således at de 
samlede budgetudgifter kun er lidt højere end under den tidligere 
sukkerordning.
7) Støtteordningens hovedpunkter er følgende:
a) Støtten ydes som er særligt tilskud til biavlerforeninger, som er 
anerkendt af medlemsstaterne.
b) Ansøgninger om støtte til medlemsstaten skal være udarbejdet på 
grundlag af de enkelte biavleres anmeldelse til foreningen om antallet 
af producerende bistader.
c) Støtten ydes kun til foreninger, der forpligter sig til ikke at 
udelukke biavlere, som ikke er medlemmer, fra at nyde godt af støtten, 
dvs. godkender deres anmeldelser og lader dem deltage.
d) Foreningen kan anvende støtten til indkøb af fodersukker, som tilmeldte 
biavlere skal have leveret til nedsat pris, eller til generel 
forbedring af honningproduktion, teknologi og afsætning. Rådet har 
aldrig gjort brug af den i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordning 
(EØF) nr. 1196/81 givne mulighed for at begrænse den del af støtten, 
der i 1982/83 og 1983/84 må anvendes til indkøb af sukker, men vedtog, 
at indtil 100% af støtten også i disse år frit måtte anvendes til 
indkøb af sukker eller til generelle programmer (se Rådets forordning 
(EØF) nr. 637/82 (1), og 1806/83 (2)).
(1) EFT nr. L 76 af 20. 3.1982, s. 6.
(2) EFT nr. L 177 af 1. 7.1983, s. 1.

- 4 -
8) For at lette anvendelsen af forordning (EØF) nr. 1196/81 udstedte
Kommissionen en forordning om fastsættelse af reglerne for anvendelse a 
omregningskurser inden for biavl (forordning (EØF) nr. 3447/81 (1)) på 
grundlag af de repræsentative kurser, der anvendes ved produktionsårets 
begyndelse.
Endvidere blev der i første produktionsår gennem EUGFL udsendt to 
informationsblade (6/82 og 7/82), det første om muligheden for at yde 
støtte til nationale foreningssammenslutninger og det andet om proceduren i 
forbindelse med indkøb af fodersukker.
9) I løbet af første produktionsår (1981/82) blev der udbetalt i alt
3 673 462 ECU til 215 biavlerforeninger (se tabel 5). Ved sammenligning med 
det samlede anslåede antal bistader (4 769 250) ses det, at biavlerne kun 
har anmeldt 77% heraf til foreningerne (2).
Denne procentsats varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat med 
indtil 90% eller mere i Forbundsrepublikken Tyskland, Danmark (3) og 
Luxembourg, 75% i Frankrig, Grækenland, Nederlandene og Det forenede 
Kongerige, 60% i Irland og Belgien og kun 50% i Italien. Disse forskelle 
skyldes nok især følgende faktorer (bortset fra den omstændighed, at 
1981/82 var den nye ordnings første år, hvilket kan have givet visse 
foreninger administrative begyndervanskeligheder):
- organisationsgraden, dvs. hvor stor en procentdel af biavlerne, der er 
foreningsmedlemmer
- den organisationsmæssige opbygning og foreningernes styrke
- biavlernes (især ikke-medlemmers) villighed til at anmelde antallet af 
bistader, dvs. i hvor høj grad de frygter for at røbe
"forretningshemmeligheder" overfor faglige foreninger og (eventuelt) over 
for myndighederne, for at opnå en (ikke særlig stor) støtte.
(1) EFT nr. L 347 af 3.12.1981, s. 13.
(2) Denne procentdel ændrede sig ikke meget i løbet af produktionsåret 
1982/83, men steg i henhold til de af medlemsstaterne indsendte 
midlertidige tal til 88% i 1983/84 (se tabel 6).
(3) Af COPA anslået til 75%.

- 5 -
10) Den forskellige organisationsmæssige opbygning kommer også til udtryk i 
det antal foreninger på forskellige niveauer, som medlemsstaterne har 
anerkendt til støtte:
Biavlerforeninger:
Biavler- eller 
landbrugskoope-
nationale regionale lokale rativer ________
Bel
gien 10 4
Danmark 3
Tyskland 1med14 tilsluttede
+ 3uafhængige
Grækenland 2 2 4landbrugs +
4biavler
Frankrig 3 1national +
2regionale
Irland 1med41 tilsluttede
Italien 1 32 6
Luxembourg 1med12 tilsluttede
Nederlandene 2 3
Det forenede
Kongerige 1 124
EF i alt (1) 13 241 6 1
11) Af det samlede tildelte beløb er 73% anvendt til indkøb af fodersukker. 
Fire lande anvendte hele støtten til dette formål: Belgien, Danmark,
Irland og Nederlandene. Kun i Frankrig blev lidt over halvdelen af beløbet 
anvendt til generelle foranstaltninger. Dette skyldes det nære samarbejde 
mellem organisationerne, det faglige institut for biavl og myndighederne 
med henblik på at opstille et fælles program vedrørende uddannelse, 
forskning, afsætning og sygdomsforebyggelse. Dette kan betragtes som et 
udmærket eksempel på anvendelse af støtten til opfyldelse af mere 
langsigtede mål for strukturforbedringer i denne sektor.
(1) Det samlede beløb svarer ikke til det i bilagets tabel 5 viste tal, enten 
fordi ikke alle foreninger har modtaget hele støtten (Italien), eller 
fordi støtten er udbetalt gennem de nationale foreninger (Irland, 
Luxembourg).

-  6 -
12) I Frankrig har de generelle foranstaltninger hovedsagelig omfattet
uddannelsesprojekter (21% af den samlede bistand er anvendt til kurser, 
indkøb af audiovisuelt udstyr med henblik på information af offentligheden 
og biavlerne, udstyr til uddannelsescentre) og forskning med sigte på 
forbedring af produktionsmetoder og produkter (23% er anvendt til 
forbedring af databehandling i forbindelse med avl og udvælgelse, 
forskning vedrørende pollen og honningkvalitet). På de andre generelle 
områder, afsætning og sygdomsforebyggelse, har støtten gjort det muligt at 
forbedre de kontraktlige forhold og de centrale pakkerier samt at 
undersøge plantebeskyttelsesforanstaltningers virkninger på honningbier.
I Forbundsrepublikken Tyskland og Det forenede Kongerige siges de fleste 
generelle foranstaltninger at have omfattet undervisningsprojekter, 
herunder etablering og fremme af ulønnet konsulentvirksomhed.
I Grækenland derimod omfattede de generelle foranstaltninger især 
reklamevirksomhed og andre afsætningsaktiviteter, hovedsagelig vedrørende 
direkte salg fra producenter og deres kooperativer.
13) På grundlag af erfaringerne fra støtteordningens gennemførelse i det 
første produktionsår blev forordning (EØF) nr. 1196/81 i 1983 ændret ved 
Rådets forordning (EØF) nr. 1994/83 (1) for såvidt angår fristen for 
støttens udbetaling samt betalingsbetingelser.
14) Ved samme forordning traf Rådet beslutning om en fællesskabsforanstaltning 
for udarbejdelse af et ad hoc-forskningsprogram vedrørende varroatose, der 
i de seneste år har bredt sig i flere medlemsstater og truer hele Europa. 
Derfor blev støtten pr. bistade for produktonsåret 1983/84 forhøjet med 
0,07 ECU til finansiering af ad hoc-forskningsprogrammet.  Den tyske 
biavlersammenslutning havde i 1982 anmodet om iværksættelse af denne 
fælles foranstaltning, hvorefter Kommissionen i samarbejde med 
forskningsinstitutter i begyndelsen af 1983 tilrettelagde et symposium med 
henblik på:
- udveksling af synspunkter med hensyn til situationen vedrørende 
sygdommen og dens bekæmpelse samt gennemført og igangværende forskning
- fastlæggelse af områder til yderligere undersøgelser.
I oktober 1983 vedtog Kommissionen et forskningsprogram vedrørende 
varroatose (2), og har indgået forskningskontrakter med 12 institutter i 7 
medlemsstater, som også indebærer et nært samarbejde mellem de deltagende 
institutter.
(1) EFT nr. L 196 af 20. 7.1983, s. 8.
(2) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om et forskningsprogram vedrørende 
varroatose for produktionsåret 1983/84. KOM(83) 576, endelig udg., 
4.10.1983.

- 7 -
15) Halvdelen af de af medlemsstaterne indsendte rapporter indeholdt ingen 
vurdering af ordningen. I de øvrige rapporter omtales følgende vigtige 
punkter:
- støtten er for lille, hvilket af holder biavlerne fra at foretage 
anmeldelse (1 medlemsstat)
- administrationsomkostningerne er for høje (også i relation til støttens 
størrelse)(2 medlemsstater)
- mulighed for anerkendelse af nationale forbund, også for at gøre det 
muligt at tilrettelægge generelle programmer på landsplan (2 
medlemsstater)
- forsinkede betalinger (1 medlemsstat).
Under drøftelserne med sagkyndige fra medlemsstaterne blev ønsket om en 
forlængelse af fristerne støttet af flere medlemsstater og indgik derefter 
i Kommissionens forslag, som medførte den i punkt 13 omhandlede ændring af 
forordning (EØF) nr. 1196/81.
Endvidere viste et ekspertgruppemøde, at der burde ses nærmere på 
spørgsmålet om anerkendelse af foreninger, samt at der var tendens til at 
lægge større vægt på generelle foranstaltninger (og mindre på sukker) og 
fællesskabsforanstaltninger, som f.eks. varroatoseforskning.
16) De faglige foreningers bemærkninger, er er meddelt gennem 
COPA-arbejdsgruppen vedrørende honning, kan kort angives som følger:
Støttes af følgende antal 
delegationer
øget støtte 8
- større vægt på generelle programmer og 
mindre på sukker 5
- ophævelse af ordningen med individuelle anmeld 
og anvendelse af det samlede antal bistader 
(oplysninger fra tællinger, foreninger og 
officielle nationale opgørelser) ved støttens 
fordelingeiser 5
fremme af forskning vedrørende varroatose 
og andre sygdomme på europæisk plan
- centralisering af støtten gennem nationale 
forbund3
dækning af administrationsomkostninger 3
- kortere frister 2
- fastlæggelse af en langtidsstøtteordning 14

-  8 -
III. Eventuelle kommende fælles foranstaltninger i biavlssektoren
17) Den ved^forordning (EØF)  nr. 1196/81 vedtagne støtteordning skulle tjene 
to formal: pa kort sigt at kompensere for stigende fodersukkerpriser og 
dårlige vejrforhold ved at nedsætte priserne på fodersukker, på mellemlang 
sigt at iværksætte en langsigtet forbedring af sektoren gennem generelle 
programmer.
18) Selv om de fleste foreninger besluttede først og fremmest at anvende
støtten til indkøb af sukker, har dette tilsyneladende kun betydet lidt 
for biavlens omfang og den producerede honningmængde, der ser ud til at 
have været nogenlunde stabil i løbet af de sidste 10 år. Støttens 
størrelse stimulerer i hvert fald ikke produktionen og har ikke engang 
været tilstrækkelig til at fa alle biavlere, der er medlemmer af 
foreninger, til at indsende anmeldelser, hvilket især gælder for biavlere 
med kun fa bifamilier. Det kan endvidere påvises, at hvis hele 
støttebeløbet (1 ECU = 2,50 DM) anvendes til indkøb af sukker, vil de 
variable omkostninger ved biavl (anslået til 138 DM i Tyskland, se tabel 
7) kun falde med 1,8%. Indtjeningen pr. mandtime vil altså stige fra 11,40 
DM til 11,65 DM.
19) Hvis der på den anden side også fuldt ud tages hensyn til de faste 
standardomkostninger (1), skal der et betydeligt støttebeløb til for at 
sikre et rimeligt udbytte pr. mandtime. Dette beløb kan anslås til 25 
ECU/bifamilie,  dvs. 25 gange den nuværende støtte.
20) Som konklusion må det nok indrømmes, at en sådan forøgelse af den direkte 
indkomststøtte, selv over en længere priode, i betragtning af de nuværende 
og kommende budgetstramninger, er helt urealistisk. Endvidere ville den 
heller ikke virke som en spore til øget produktivitet, da den er knyttet 
til antallet af bistader og først og fremmest ville være til fordel for 
store produktionsenheder. Heller ikke den af flere biavlerforeninger 
ønskede fordobling af støtten ville medføre en væsentlig
omkostningsnedgang, selv om hele beløbet blev brugt til fodersukker. Det 
bør endvidere erindres, at støttebeløbet for den normale producerende 
biavler i EF kun svarer til 12,5 ECU.
(1) I henhold til samme kilde som ,anført i bilagets tabel 7.

- 9 -
21) Det ser således ud til, at den rigtige løsning pa lang sigt vil være at 
ophøre med enhver form for indkomststøtte, hvad enten det sker i form af 
direkte udbetalinger (som i 1976) eller i form af tilskud til nedsættelse 
af priserne på input (som for fodersukkers vedkommende), og i stedet 
koncentrere sig om strukturelle foranstaltninger til forbedring af 
sektorens produktivitet. Dette ville tillige have den fordel, at de store 
omkostninger ved administration og fordeling af støtten til maksimalt ca. 
360 000 producenter kunne nedsættes. Selvom de nationale biavlerforeninger 
ikke ubetinget kan gå ind for fuldstændig afskaffelse af direkte støtte, 
går de fleste af dem dog ind for at lægge hovedvægten på det, der hidtil 
er blevet kaldt "generelle foranstaltninger" (se punkt 16).
22) I denne gruppe af foranstaltninger har følgende områder særlig interesse:
a) oplysning og uddannelse
b) forbedring af afsætningen
c) beskyttelse af bierne mod sygdomme og fytosanitære produkter.
23) Oplysning og uddannelse af biavlere med henblik på at forbedre 
produktionsmetoder og afsætning synes i de fleste medlemsstater, især i 
den nordlige del af EF's område, at være godt dækket af den statslige 
konsulenttjeneste i samarbejde med biavlerforeningerne,  medens der synes 
at være større behov i EF's sydlige område, hvor der ikke er så udviklet 
en organisation. I denne henseende bør bestræbelserne derfor først og 
fremmest gå ud på at anvende alle foreliggende eller foreslåede 
instrumenter inden for landbrugsstrukturpolitikkens rammer. Disse 
instrumenter omfatter især:
- direktiv 72/161/EØF om social og erhvervsmæssig vejledning og om 
faglige kvalifikationer hos de personer, som arbejder i landbruget, 
samt dets foreslåede videreførelse ved en rådsforordning om forbedring 
af landbrugsstrukturernes effektivitet (1). Denne forordnings afsnit V 
vedrører tillige tilpasningen af erhvervsuddannelsen til det moderne 
landbrugs krav. Ifølge forslaget kan medlemsstaterne i regioner med et 
åbenlyst behov indføre en specialordning for støtte til forbedring af 
den landbrugsfaglige dygtighed, som ikke blot omfatter støtte til 
tilrettelæggelse af og deltagelse i fagkurser, men også til etablering 
af landbrugsuddannelsescentre og gennemførelse af pilotprojekter for at 
vise landmændene produktionssystemers, -metoders og -teknikkers reelle 
muligheder;
(1) KOM(83) 559 af 10.10.1983.

-  10  -
- forordning (EØF) nr. 1360/78 om producentsammenslutninger og foreninger 
af sådanne (1). Denne forordning er udstedt for at støtte 
producentsammenslutninger i visse EF-regioner (Grækenland og Italien 
for så vidt angår honning) med sigte på en bedre organisation af 
landbrugsts produktions- og afsætningsforhold. Der kan ydes tilskud til 
anerkendte producentsammenslutninger og deres foreninger, som har 
fælles regler for produktion og afsætning, med henblik på at fremme 
deres oprettelse og lette deres drift. Den støtte, der ydes i løbet af 
tre år, må ikke overstige en vis procentdel af de faktiske omkostninger 
ved oprettelse og drift, der blandt andre administrationsomkostninger 
også omfatter vederlag for tjenesteydelser og rådgivning af faglig art, 
som fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2084/80 (2).
- forordning (EØF) nr. 355/77 om en fælles foranstaltning til forbedring 
af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugsvarer (3), 
ifølge hvilken produkter, der indgår i specielle programmer, som er 
udarbejdet af medlemsstaterne, kan finansieres. Kommissionen har 
stillet forslag om, at den til gennemførelsen af den fælles 
foranstaltning påregnede periode forlænges indtil udgangen af 1994.
Det bør bemærkes, at de nævnte fælles foranstaltninger ikke, som den 
nuværende støtteordning, er til lige stor fordel for alle biavlere og 
biavlerforeninger,  men er ret selektive, da de omhandler specifikke 
producenter, producentgrupper, regioner eller projekter. Om de giver et 
godt resultat afhænger i øvrigt naturligvis af de bestræbelser, som 
biavlerne og/eller deres organisationer selv udfolder, samt af den 
opbakning, de får fra medlemsstaterne.
(1) EFT nr. L 166 af 23. 6.1978, s. 1.
(2) EFT nr. L 203 af 5. 8.1980, s. 9.
(3) EFT nr. L 51 af 23. 2.1977, s. 1.

-  1 1  -
24) Beskyttelse af bier får større og større betydning ikke alene på baggrund 
af sygdommes spredning, men også på grund af den stigende anvendelse af 
pesticider og insekticider. EF har allerede påbegyndt et forskningsprogram 
vedrørende varroatose (se punkt 14), som Kommissionen vil følge op i 
forbindelse med sin nuværende femårsplan for samordning af 
landbrugsforskningen. Ved samordning af forskningen bør der også tages 
hensyn til fytosanitære foranstaltningers indvirkning på biavlen. Ud over 
finansieringen af forskningen bør en special fælles foranstaltning med 
henblik på at hjælpe biavlerne med at bære omkostningerne ved udryddelse 
af varroatose overvejes yderligere.
25) Under hensyn til biavlens nuværende udvikling samt til erfaringerne fra de 
forskellige støtteordninger, må konklusionen blive, at det næppe er 
hensigtsmæssigt at videreføre den i henhold til Rådets forordning (EØF) 
nr. 1196/81 fastsatte støtteordning, især i betragtning af dens begramsede 
økonomiske virkning. Kommissionen mener imidlertid, at EF's biavlere 
fortsat bør have støtte
i form af specielle forskningsforanstaltninger vedrørende biers 
sygdomme, beskyttelse af bier samt eventuelt udryddelse af sygdomme
- i form af tilskyndelse af biavlere og medlemsstaternes myndigheder til 
at gøre brug af eksisterende eller foreslåede fælles foranstaltninger 
vedrørende landbrugsstrukturpol itikken.

Tabel 1:  Statusopgørelse over EF's forsyning med honning
EUR 9 EUR10 :
Gennemsnit
1973/74-1975/76 1977/78 1978/79 1979/80 1980/81 1981/82 1980/81 1981/82 :
:  Produktion ) 36 39 32 32 30 38 44 50 :
:  Indførsel ) 71 87 104 106 112 128* 111 126* :
:  Udførsel )1000 t 2 6 5 6 8 9* 8 9* :
:  Forbrug ) 106 121 131 132 134 157 146 167 :
:  Forbrug pr. indbygger (kg) 0,4 0,5 0,5 0,5 0,5 0,6 0,5 0,6 :
:  Selvforsyningsgrad (%) 34,0 32,4 24,6 24,4 22,5 24,3 30,3 30,0 :
* Foreløbige tal.  
Kilde: EUROSTAT

Tabel 2:  EF's indførsel af honning, t
1975 1977 1979 1980 1981 1982 :
:  Handel inden for EF 3.278 6.211 7.681 8.056 13.916 15.267 :
:  Indførsel fra tredjelande 81.237 80.254 105.688 104.930 115.033 117.882 :
:  Heraf fra Spanien 5.234 3.826 1.432 1.460 1.496 1.050 :
:  Østeuropa 12.333 8.145 13.229 12.943 18.904 20.627 :
:  Mexico 17.765 30.211 31.786 26.742 33.526 28.014 :
:  Argentina 9.547 10.148 16.981 15.410 14.024 13.518 :
:  Cuba 6.451 3.064 2.671 2.369 2.985 3.484 :
:  Kina 8.521 5.388 16.555 20.109 22.718 26.958 :
:  Australien 6.903 3.423 3.787 7.194 4.523 9.836 :
1975-1980: EUR 9 1981+1982: EUR 10
Kilde: EUROSTAT - Nimexe

Tabel 3:  Anslået antal biavlere og bistader i medlemsstaterne
1975/76 1979/80 1981/82 1982/83 :
Biavlere Bistader Gennemsnit Biavlere Bistader Gennemsnit Bistader :
:  Belgien 10.350 87.600 8,5 10.000 90.000 9,0 100.000
:  Danmark 9.000 111.000 12,3 9.000 70.000 7,8 100.000
:  Tyskland 95.000 1.150.000 12,1 100.000 1.115.000 11,2 1.055.666
:  Frankrig 95.000 1.200.000 12,6 100.000 1.200.000 12,0 1.200.000
:  Grækenland • 1.108.000 • 30.000 1.110.000 37,0 1.200.000
:  Irland 2.300 30.000 13,0 2.623 23.250 8,9 28.590
:  Italien 60.000 700.000 11,7 70.000 850.000 12,1 850.000
:  Luxembourg 1.030 12.500 12,1 900 11.400 12,7 10.209 9.326 :
:  Nederlandene 9.400 70.000 7,4 11.400 80.000 7,0 80.000
:  Det forenede  
:  Kongerige 41.960 234.400 5,6 44.600 219.600 4,9 210.000 220.000 :
:  CEE 9 324.040 3.594.500 11,1 348.523 3.659.250 10,3 3.634.465 3.643.582 :
:  CEE 10 • 4.702.500 • 378.523 4.769.250 12,6 4.834.465 4.843.582 :
Kilde: 1979/80: Kommissionens ekspertgruppe vedrørende biavl; øvrige år: COPA.

Tabel 4:  Sammenligning af producentpriser og importpriser for honning i  
Forbundsrepublikken Tyskland, DM/t
Pris for importeret honning fra
år (1)Gennemsnitlig
producentpris Andre
MedlemsstaterTredjelande  
uden :  med
told ved indførsel (2)
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
19826.514
6.544
7.001
7.903
8.958
10.595
11.070
11.0145.130
5.130 
4.530 
4.970 
5.640 
6.220 
5.100 
5.8202.100
2.030
1.970
2.000
2.070
2.130
2.140
2.3002.625
2.538
2.463
2.500
2.588
2.663
2.675
2.875
(1) Producentpris: produktionsår juli/juni; 1975-1976 = 1975  
Importpris: kalenderåret
(2) 25%
Kilde: EUROSTAT: Nimexe
BMELF: Statistisches Jahrbuch über Ernährung, Landwirtschaft und Forsten.

Tabel 5: Støtte til biavl - produktionsåret 1981-1982
EF-støtte 1981-1982
VURDERING
samlet
Biavlere1979/80
antal
BistaderForenin­
ger, der  
modtager  
støtteAnmeldte
biavlereAnmeldte
bistaderForholdet
medlemmer
/ikke-
medlemmerSukkerStøtte
Uddannel­
sespro­
jekterins anvendelse
Afsæt- :  Forbedring  
ning :af produk-  
:tionsmeto-  
:der + pro-  
:dukterProfy­
lakse
Î  - “
:  B 10.600 90.000 15 5.941 55.159 96 :  4 100
100.000 1.115.000 18 1.055.666 91,1:  D •*
:  DK 9.000 70.000 3 74.832 100
:  EL 30.000 1.110.000 12 892.920 56 :44(1 ) 74,6 0,9 22,2 2,3
:  F 100.000 1.200.000 3 887.962 87 :13 40,6 21,2 9,2 22,9 6,1
:  IRL 2.623 23.250 1 17.640 100
:  IT 70.000 850.000 32 458.899 80 20
11.400 905 10.209 80:  L 900 1
:  NL 11.400 80.000 5 60.289 100
:  UK 44.600 219.600 125 20.573 159.886 90 :10 73,4 15,9 0,2 9,9 0,5
:  I ALT 378.523 4.769.250 215 •3.673.462 « 73
(1) 1982-1983
Kilde: Rapporter fra medlemsstaterne.

Tabel 6:  Antal bikuber anmeldt til EØF-støtte 1196/81 og samlede udgifter for EUGFL
1981/82 : 1982/83 : 1983/84
Antal af bikuber :
:  Belgien 55.159 48.409 a) 55.580 :
:  Danmark 74.832 56.352 71.559 :
:  Tyskland 1.055.666 1.034.552 a) 1.090.027 :
:  Grækenland 892.920 1.092.060 1.371.000 :
:  Frankrig 887.962 835.497 868.064
:  Irland 17.640 19.294 21.616
:  Italien 458.899 260.000 a) 546.606 :
t  Luxembourg 10.209 9.326 10.130 S
:  Nederlandene 60.289 65.505 71.685 :
:  Det forenede Kongerige 159.886 135.164 145.609 :
:  Ialt 3.673.462 3.556.159 4.246.056 :
:  EUGFL udgifter, mio ECU1981 1982 1983 :  1984
2,0 4,48 4,44 :  1,0 * :
* Budgetoverslag  
a) COPA-data.

Tabel 7:  Honningproduktionens struktur og omkostninger pr. bifamilie i  
Forbundsrepublikken Tyskland
Enhed udbytte/  
omkostningerDM/enhed DM i alt :
: Produktion  
: Honning 20 kg 12,60 252,- :
: Variable omkostninger
: Fornyelse af bestanden 
: Fodersukker  
: Afsætning  
: Tabler
:  Brændstof, maskineri  
:  Elektricitet, vand  
:  Forsikring
: Reparationer, vedligeholdelse  
:  Variable omkostninger i alt1 dronning  
20 kg 
40 glas 
1 kg15,-
1,70
0,60
3,-15,- : 
34,- : 
24,- : 
3 , -  :
40,- : 
10,- : 
2,- : 
___LQ j lZ_____  :
13
8,- :
: Indtjening 114,- :
: Arbeidskraftbehov
: mandtimer
: Til bikolonien 4,5  
: Kontor 0,5  
: Klargøring af honning 1,0  
: Afsætning 1,0  
: Andet (reperationer osv.) 3,0
: I alt 10,0
: Indtjening pr. mandtime 11,40 :
Kilde: H. Scherhag: Betriebswirtschaftliche Analyse des Imkerbetriebes (II) i  
"Allgemeine Deutsche Imkerzeitung" nr. 6/1983 s. 174.