MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET - Første rapport om gennemførelsen af indsatsplanen: "Ajourføring og forenkling af fællesskabsretten" {SEK(2003) 1085}

INDHOLDSFORTEGNELSE

Resume

1. Forenkling af fællesskabsretten

1.1. Fase I

1.1.1. Prioriteringsindikatorer

1.1.2. Sektorscreening

1.1.3. Konkrete emner for forenkling

1.1.4. Evaluering af indsatsen

1.2. Fase II

1.2.1. Indikatorer

1.2.2. Screening af politikområder

1.2.3. Arbejdet med konkrete emner for forenkling

2. Ajourføring og reduktion af omfanget af gældende fællesskabsret

2.1. Konsolidering

2.2. Kodifikation

2.2.1. Fase I

2.2.2. Fase II

2.3. Ophævelse og forældelseserklæring

2.3.1. Fase I

2.3.2. Fase II

3. Tilrettelæggelse og præsentation af fællesskabsretten

3.1. Planlagt arbejde

3.2. Arbejdet hidtil

4. Åben og effektiv gennemførelse

4.1. Resultattavlen

4.2. Samarbejde mellem institutionerne

5. Konklusion

BILAG 1 Resultattavle

Kommissionens tjenestegrenes arbejdsdokument (SEK(2003) 1085) som er tilknyttet denne meddelelse, indeholder detaljerede oplysninger om Kommissionens forenklingsarbejde.

Resume

Denne meddelelse er den første foreløbige rapport om gennemførelsen af den indsatsplan, der blev forelagt i februar 2003 med henblik på "Ajourføring og forenkling af fællesskabsretten". Med dette initiativ virkeliggøres en af aktionerne i initiativet for "bedre lovgivning" fra juni 2002, og målet er at sikre, at den afledte fællesskabsret kommer til at fremstå i en klar, forståelig, aktuel og brugervenlig form. Initiativet er samtidig en opfølgning af et af målene i Lissabon-strategien gående ud på at skabe enklere lovgivningsmæssige rammer for virksomhederne og dermed forbedre deres konkurrenceevne.

Generelt set er de centrale foranstaltninger, som går ud på at reducere lovgivningens omfang, gøre den mere enkel, lettere tilgængelig og lettere at forstå, kommet godt i vej i kraft af den indsatsplan, der blev forelagt i februar 2003, samt tidligere initiativer:

- En strategi for forenkling af lovgivningen på tværs af politikområderne er ved at tage form. Kommissionens tjenestegrene er i gang med at screene lovgivningen på næsten 20 politikområder for at vurdere deres forenklingspotentiale, en indsats som muligvis vil føre til fremsættelse af forenklingsforslag for Parlamentet og Rådet. Man har allerede fundet frem til omkring 170 direktiver og forordninger, som anses for at være egnede eller måske egnede til forenkling. Kommissionens tjenestegrene er i øjeblikket i gang med at undersøge dem nærmere. Ud af 23 planlagte forenklingsforslag i fase I (februar-september 2003) er 14 blevet vedtaget, og der er planer om endnu 4 inden udgangen af 2003. Der er blevet vedtaget yderligere 4 forenklingsforslag i fase I, selv om de ikke indgik i indsatsplanen fra februar

- I 1996 blev der iværksat et omfattende konsolideringsprogram, og som planlagt blev det afsluttet i juni 2003.

- Det endnu mere krævende kodifikationsprogram, som blev iværksat i november 2001, er nu i fuld gang og ser ud til, på trods af store forhindringer, at kunne afsluttes som planlagt inden udgangen af 2005. Under fase I vedtog Kommissionen 7 kodificerede kommissionsforskrifter og forelagde 15 forslag til kodificering af forskrifter med henblik på vedtagelse i Europa-Parlamentet og Rådet. I fase II (oktober 2003-marts 2004) vil Kommissionen ifølge planen vedtage eller fremsætte forslag om cirka 150 kodifikationer.

- Den øgede indsats for at fjerne forældede retsakter ved enten formelt at ophæve dem eller ved som alternativ hertil at udstede en "forældelseserklæring" begynder, selv om der har været forsinkelser, at give synlige resultater: Arbejdet i fase I burde i den nærmeste fremtid resultere i, at 30 forældede retsakter bortfalder, hvortil kommer yderligere cirka 600, som er ved at blive gennemgået, og som for en dels vedkommende vil kunne færdigbehandles under fase II.

- Initiativet til at ændre tilrettelæggelsen og præsentationen af fællesskabsretten, så den bliver mere pålidelig og brugervenlig, skrider frem. En mere brugervenlig adgang til at konsultere og anvende fællesskabsretten vil være på plads inden udgangen af 2003. Derefter vil indsatsen rette sig mod en tilpasning af præsentationen af fællesskabsretten, så den i højere grad fokuserer på aktuelt gældende afledte retsakter, som finder generel anvendelse.

Kommissionen melder også om betydelige problemer med gennemførelsen af ovennævnte aktioner, især hvad angår forenkling og kodificering. Kommissionen er dog overbevist om, at den proces, der blev sat i gang i februar 2003, fortsat vil skabe resultater til gavn for borgerne og andre brugere af fællesskabslovgivningen i fremtiden. Kommissionen glæder sig over, at indsatsplanen fra februar har fået det blå stempel som det første overordnede og sammenhængende initiativ til en politik for vedligeholdelse af Fællesskabets lovgivning. Det er især opmuntrende, at indsatsen ikke koncentreres om et par få "interessentsektorer", men dækker en bred vifte af politikområder.

"Ajourføring og forenkling af fællesskabsretten" Første rapport om gennemførelsen af indsatsplanen

Som led i initiativet til "bedre lovgivning" fra juni 2002 foreslog Kommissionen i februar 2003 en strategi for "ajourføring og forenkling af fællesskabsretten" [1], hvis mål er at sikre, at den afledte fællesskabsret kommer til at fremstå i en klar, forståelig, aktuel og brugervenlig form, til gavn for borgere, økonomiske aktører, offentlige myndigheder osv.

[1] KOM(2003) 71 af 11.2.2003.

Kommissionens meddelelse indeholder en seksstrenget indsatsplan for ajourføring og forenkling af fællesskabslovgivningen (forenkling, konsolidering, kodifikation, ophævelse, forældelse samt tilrettelæggelse og præsentation af fællesskabsretten). Ifølge planen skulle de væsentligste aktioner gennemføres i tre faser:

- Fase I: februar 2003-september 2003

- Fase II: oktober 2003-marts 2004

- Fase III: april 2004-december 2004.

Med denne rapport opfylder Kommissionen sin forpligtelse til regelmæssigt at aflægge rapport om gennemførelsen af indsatsplanen [2]. Denne første rapport dækker gennemførelsen af fase I og det planlagte arbejde i fase II. Den sætter fokus på Kommissionens gennemførelse af indsatsplanen og omfatter en resultattavle. Kommissionens næste rapporter om gennemførelsen og det planlagte arbejde vil foreligge i april og ved udgangen af 2004. Rapporten dækker de brede målsætninger i februar-meddelelsen, som kan resumeres som følger:

[2] Kommissionen aflægger en mere fyldestgørende rapport om gennemførelsen af indsatsplanen for bedre lovgivning inden årets udgang.

- Lovforenkling: Den første målsætning går ud på at forenkle gældende afledt ret, hvor som helst der er mulighed for det [3]. Det er hensigten med aktionen at tage fat på at modernisere og forenkle Fællesskabets gældende ret og politikker - ikke for at afregulere eller beskære fællesskabsretten, men for at erstatte tidligere tiders fremgangsmåder med retlige instrumenter, som er bedre tilpassede det tilsigtede mål. Forenkling skal forstås i bred betydning, dvs. både som udskiftning af bestående retsakter med andre, som er mere effektive eller står i et rimeligere forhold til det tilstræbte formål, og som forenkling af indholdet af politikker, dog uden at væsentlige elementer derved forandres.

[3] Indsatsplanen, som Kommissionen præsenterede den 11. februar 2003 (KOM(2003) 71), indeholder en bestemmelse om, at indsatsen retter sig mod fællesskabsretten i betydningen alle bindende afledte retsforskrifter. Ved udgangen af 2002 udgjorde den afledte ret cirka 14 500 retsforskrifter og hen ved 97 000 EUT-sider. Denne definition af fællesskabsretten omfatter forordninger, direktiver, beslutninger (som normalt vedtages af Kommissionen og sjældent af Rådet, og som er rettet til en eller flere specifikke adressater) og afgørelser (som ikke er rettet til en eller flere specifikke adressater), jf. EF-traktatens artikel 249.

- Ajourføring og reduktion af omfanget af fællesskabslovgivningen: Den anden brede målsætning er at ajourføre og reducere omfanget af fællesskabslovgivningen. Til dette formål anvendes en række metoder, som ikke vil ændre den bestående lovgivning som sådan, nemlig konsolidering af gældende fællesskabsret, det igangværende kodifikationsinitiativ og eliminering af forældede retsakter, hvilket kan ske enten ved formelt at ophæve dem eller ved at udstede en "forældelseserklæring".

- Tilrettelæggelse og præsentation af fællesskabsretten: For det tredje har Kommissionen foreslået, at præsentationen af fællesskabsretten og adgangen til at konsultere og bruge den gøres mere pålidelig og brugervenlig, især for så vidt angår den aktuelt og generelt gældende fællesskabsret, hvilket her vil sige aktuelt og generelt gældende afledte retsakter.

- Gennemsigtig og effektiv gennemførelse: Endelig skal Kommissionens indsatsplan udgøre en overordnet ramme for Fællesskabets indsats som helhed og sikre den tekniske og politiske opbakning, som er nødvendig, for at der kan opnås konkrete resultater. Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet indgik i juni 2003 en interinstitutionel aftale om bedre lovgivning, som ifølge planerne vil blive formelt godkendt af de tre institutioner i løbet af efteråret. Som lovet i februar-meddelelsen forelægger Kommissionen en resultattavle med oplysninger om, hvor langt den er nået med at forenkle, kodificere og ophæve retsakter eller udstede forældelseserklæringer.

1. Forenkling af fællesskabsretten

I meddelelsen fra februar definerede Kommissionen forenkling i bredest mulig forstand. Forenkling kan på den ene side betyde ændring af lovgivning, uden at indholdet af den bagvedliggende politik berøres. Denne fremgangsmåde kan anvendes, når der f.eks. findes mere effektive eller mere hensigtsmæssige retlige instrumenter og teknikker, end dem der sædvanligvis anvendes. Fremgangsmåden er neutral i forhold til de bagvedliggende politiske mål. På den anden side kan forenkling også være den indsats, der gøres for at forenkle indholdet af en politik, f.eks. dens mål eller dens omfang. I sådanne tilfælde kan det være nødvendigt at tilpasse lovgivningspraksis eller ligefrem tage den op til fuldstændig nyvurdering.

Med februar-meddelelsen lancerede Kommissionen et generelt forenklingsprogram, som skulle gennemføres i tre faser. Forenklingsprogrammet har til formål at give fornyet politisk styrke til indsatsen for at forenkle lovgivningen, og det baserer sig på følgende hovedaktioner:

- For det første opstiller Kommissionen prioriteringsindikatorer, der skal bidrage til udvælgelsen af de sektorer, hvor en forenkling synes særlig velanbragt.

- For det andet udvælger Kommissionen på grundlag af disse prioriteringsindikatorer de politikområder, der skal screenes med henblik på at kortlægge deres potentiale for efterfølgende forenkling. Screeningen kan føre til, at konkrete retsakter identificeres som mulige emner for forenkling.

- For det tredje foretages en nærmere undersøgelse af de retsakter, som er blevet identificeret som mulige emner for forenkling, og der udarbejdes konkrete forenklingsforslag under anvendelse af de mest velanskrevne metoder og procedurer, således at Kommissionen i sidste ende kan fremsætte formelle forslag til forenkling.

Forenklingsprocessen er et langsigtet stykke arbejde, som kræver omhyggelig planlægning og betydelige ressourcer. Da Kommissionen lancerede sit februar-initiativ, var nogle af Kommissionens tjenestegrene allerede gået i gang med forenklingsarbejde (med Slim og Best f.eks.). Det var ikke meningen med den metodologi, som blev indført med februar-initiativet, at alt det forenklingsarbejde, som allerede var i gang i Kommissionen, skulle standses og omdefineres. Det var heller ikke Kommissionens hensigt, at alt arbejde skulle følge de tre omtalte faser. Hensigten var snarere at tilskynde til og bane vejen for, at der blev sat mere forenklingsarbejde i værk, og indføre en metode, hvorefter der kunne føres tilsyn med arbejdets forløb i de tre faser, også selv om en del af arbejdet kommer til at fortsætte ind i 2005 eller 2006.

1.1. Fase I

1.1.1. Prioriteringsindikatorer

I meddelelsen fra februar opstillede Kommissionen en foreløbig liste over otte prioriteringsindikatorer [4], som skulle være en rettesnor for Kommissionen og tjenestegrenene i deres arbejde med at prioritere opgaverne i indsatsen for at forenkle fællesskabsretten.

[4] A. Et bestemt politikområdes betydning vurderet på grundlag af to specifikke indikatorer:

Kommissionen opfordrede udtrykkeligt Rådet og Parlamentet til at fremsætte bemærkninger til de foreslåede prioriteringsindikatorer. Imidlertid har hverken Parlamentet eller Rådet som institutioner betragtet til dato givet udtryk for deres holdning til de foreslåede indikatorer. En medlemsstat, Danmark, indgav et officielt indlæg i juni 2003, som stillede sig positivt til de af Kommissionen foreslåede indikatorer, men som også foreslog, at indikatorerne skulle specificeres og struktureres bedre.

Derudover iværksatte Kommissionen i overensstemmelse med de almindelige principper og minimumsstandarder for Kommissionens høring af interesserede parter [5] en offentlig høring [6] om meddelelsen fra februar 2003 for at give interessenterne mulighed for at give deres mening til kende om de foreslåede prioriteringskriterier såvel som deres holdning til, hvilke sektorer de i særlig grad mener trænger til forenkling. Den offentlige høring sluttede i juni måned. Respondenterne var blevet bedt om at udfylde et detaljeret spørgeskema, hvor de skulle udtale sig om prioriteringsindikatorerne, og om på hvilke politikområder der var behov for forenkling. Der indkom 100 svar. 78 af bidragene kom fra borgere og 11 fra interessentorganisationer. Der kom meget få besvarelser fra erhvervslivet og offentlige myndigheder. Selv om høringen næppe kan siges at være repræsentativ, viste den, at der var udbredt tilslutning til de af Kommissionen foreslåede indikatorer.

[5] Meddelelse fra Kommissionen "Mod en stærkere hørings- og dialogkultur - Generelle principper og minimumsstandarder ved Kommissionens høring af interesserede parter" (KOM(2002) 704 endelig af 11.12.2002).

[6] Via Kommissionens internetbaserede høringsmekanisme til interaktiv politikudformning: http://europa.eu.int/yourvoice/

De hidtil modtagne bidrag giver i vid udstrækning opbakning til den foreslåede metodologi, især de foreslåede prioriteringsindikatorer. Kommissionen vil derfor ikke foretage en revision af indikatorerne på nuværende tidspunkt.

1.1.2. Sektorscreening

På grundlag af de indikatorer, der blev foreslået i februar-meddelelsen, udvalgte Kommissionen straks 19 politikområder til screening for forenklingspotentiale [7]. I fase I er en række sektorer blevet screenet, og i 14 sektorer er screeningen nu afsluttet, og der forventes ikke yderligere screeninger i disse sektorer før hen imod slutningen af 2004. I løbet af fase I har Kommissionens tjenestegrene desuden afsluttet screeninger af yderligere to politikområder (kemiske stoffer og regionalpolitik), selv om disse ikke indgik i planerne i KOM(2003) 71.

[7] Der findes ikke en ensartet afgrænsning af politikområder, og omfanget af lovgivning på de enkelte områder kan variere, se SEK(2003) 1085.

Alle afsluttede screeningsoperationer er blevet afløst af arbejde med at forberede specifikke forslag til forenkling. I nedenstående tabel gøres der status over forløbet af screeningsprocessen på de forskellige politikområder [8].

[8] Yderligere oplysninger, se tabel 1 i SEK(2003) 1085.

Fase I: Status over screening af politikområder

- Politikområder udvalgt til screening i KOM(2003) 71:

Industriprodukter: Typegodkendelsessystem for motorkøretøjer, Markedsføringstilladelse for lægemidler, Forarbejdede landbrugsprodukter.

Screeningen af den meget omfattende lovgivning vedrørende typegodkendelsessystemet for motorkøretøjer blev iværksat i fase I med henblik på at udvælge de retsakter, som skulle indgå i første runde af forenklingsprogrammet, dvs. kodifikation og omarbejdning (som i visse tilfælde allerede er gået i gang). For så vidt angår markedsføringstilladelse for lægemidler, blev der i fase I som led i den revision af lægemiddellovgivningen, som blev indledt i 2001, iværksat omarbejdning af allerede kodificeret lovgivning. Screeningen af lovgivningen om forarbejdede landbrugsprodukter førte til, at 3 kommissionsforordninger blev udvalgt til forenkling (forordning (EF) nr. 1520/2000, (EF) nr. 3223/93 og (EØF) nr. 3615/92).

Landbrug: Reformen af den fælles landbrugspolitik - en langsigtet plan for bæredygtigt landbrug, Gennemførelsesbestemmelser for politikken for landdistrikterne, Statsstøttefritagelsesforordninger

Rådet vedtog et politisk kompromis om reformen af den fælles landbrugspolitik i juni. Mange af elementerne i reformen vil på længere sigt bidrage til en mere effektiv og enklere landbrugspolitik, som i højere grad vil gavne landbruget. Med hensyn til gennemførelsesbestemmelser for politikken for landdistrikterne har Kommissionen vedtaget en hel pakke foranstaltninger. For statsstøttefritagelsesordningers vedkommende har Kommissionen den 19. februar 2003 vedtaget et udkast til gruppefritagelsesforordning. Det blev drøftet med medlemsstaterne den 20. juni 2003, og offentliggjort i EUT (EUT C 194 af 15.8.2003) med henblik på udtalelser fra tredjeparter. Udkastet skal igen forlægges medlemsstaterne til høring, og derefter agter Kommissionen at vedtage den endelige forordning inden udgangen af 2003, så den kan finde anvendelse fra 1. januar 2004.

Sundhed og fødevaresikkerhed: Fodermidler og foderblandinger, Materialer i berøring med levnedsmidler, Nye levnedsmidler

Screeningen i denne sektor har ført til følgende forenklingsinitiativer: omarbejdning med henblik på ajourføring af forordninger om fodermidler og foderblandinger ved omarbejdning og sammenskrivning af direktiv 79/373/EØF og 96/25/EF; omarbejdning med henblik på ajourføring af rammeforskrifterne for materialer bestemt til at komme i berøring med fødevarer (direktiv 80/590/EØF og 89/109/EØF) samt for plastmaterialer i den hensigt at harmonisere og forenkle procedurerne; omarbejdning med henblik på ajourføring af forordning (EF) nr. 258/97 om nye levnedsmidler.

Beskatning og told: Direktivet om kapitalbeskatning

Kommissionens tjenestegrene har udpeget kapitalbeskatningsdirektivet som et muligt emne til forenkling. I april i år fandt der en første runde drøftelser sted med eksperter fra medlemsstaterne. Yderligere drøftelser vil finde sted i oktober og november. Det forventes, at et første udkast til forslag til forenkling vil være klart i løbet af første halvår 2004.

Beskæftigelse, sociale anliggender og arbejdsmarkedsforhold: Sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, Ligestilling mellem mænd og kvinder

Screeningen af lovgivningen på området for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen er godt i gang, og Kommissionen forventes at vedtage en rapport herom i oktober 2003. Rapporten vil muligvis afdække et behov for at revidere, ajourføre og forenkle eksisterende bestemmelser. Lovgivningsarbejdet vedrørende ligestilling mellem mænd og kvinder, som også skal underkastes det nye vidtgående konsekvensanalyseværktøj, skrider frem. Der er blevet udsendt et udkast med alternative muligheder. Det er blevet lagt ud på internettet, så offentligheden kan gøre sig bekendt med indholdet.

Narkotika: Det Europæiske Narkotikaovervågningscenter

Forordning (EØF) nr. 302/93 om oprettelse af et europæisk overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug er blevet screenet.

Konkurrence: Gennemførelsesbestemmelser for fusionsforordningen, Gennemførelsesbestemmelser for kartelforordningen, Statsstøtteprocedurer og -regler

Med hensyn til gennemførelsesbestemmelserne for fusionsforordningen er GD COMP i færd med at forberede fortolkningsforskrifter (bekendtgørelser) til forslaget til Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 4064/89. På baggrund af screeningen af gennemførelsesbestemmelserne for kartelforordningen var det muligt at afdække, hvilke retsakter, der skal ophæves, og hvilke der skal erstattes af andre retsakter, som gennemfører eller fremmer den praktiske anvendelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1/2003 om gennemførelse af EF-traktatens artikel 81 og 82. Kommissionens vedtagelse af erstatningsretsakterne først i 2004 afslutter screeningsindsatsen. For så vidt angår statsstøtteprocedurer og -regler, blev der gennemført en omhyggelig screening med det formål at undersøge mulighederne for forenkling og udryddelse af forældede politiske dokumenter.

Miljø: Affald, Luftkvalitet

Kommissionen iværksatte med sin meddelelse (KOM(2003) 301) en høring af institutioner og interesserede parter med henblik på at udvikle en helhedspolitik for forebyggelse og genbrug af affald. I 2004 vil der blive vedtaget en temastrategi, hvori forenkling af eksisterende lovgivning vil indgå som en integrerende del. Desuden vil der som led i den nye temastrategi blive fremsat nye lovgivningsforslag, men ikke før i 2005. Med hensyn til luftkvalitet har Kommissionen vedtaget en meddelelse om ren luft i Europa (KOM(2001) 245), og i denne forbindelse har man fundet frem til rammedirektiv 96/62/EF som muligt emne for forenkling.

Europæisk aftaleret: Fælles referenceramme

Man er ved at gennemgå den gældende lovgivning, som fordeler sig på cirka 15 sektordirektiver. Der er planlagt to faser: 1) udarbejdelse af en fælles referenceramme med definitioner på de grundlæggende begreber, der skal anvendes i forbindelse med 2) gennemgang af den eksisterende lovgivning og forberedelse af nye forslag.

- Yderligere politikområder (ikke bebudet i KOM(2003) 71):

Strukturpolitik: Forvaltning af strukturfondene

Selv om det ikke indgik i planerne, da arbejdet i fase I begyndte, har Kommissionen gennemført en screening af regionalpolitikken og har vedtaget et internt dokument om forenkling af procedurerne for forvaltning af strukturfondene [9]. Inden for rammerne af dette initiativ har Kommissionen allerede vedtaget forordning (EF) nr. 1145/2003 af 27. juli 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 1685/2000 med henblik på forenkling af en del af lovgivningen vedrørende forvaltningen af strukturpolitikkerne.

[9] Intern meddelelse fra Kommissionen om forenkling, tydeliggørelse, koordinering og fleksibilitet i forbindelse med forvaltningen af strukturpolitikkerne 2000-2006, K(2003) 1255 af 25.4.2003.

Industriprodukter: Kemiske stoffer

I fase I gennemførte Kommissionen desuden en screening og en gennemgang af lovgivningen om kemiske stoffer og vedtog hvidbogen "Strategi for en ny kemikaliepolitik" af 27. februar 2001 (KOM(2001) 88). Kommissionen har planer om at vedtage et forslag til forordning indeholdende den nye lovgivning for kemiske stoffer inden udgangen af 2003.

1.1.3. Konkrete emner for forenkling

I februar-meddelelsen gjorde Kommissionen det klart, at dens tjenestegrene er i gang med en lang række konkrete forenklingsopgaver. Det fremgik af omtalte meddelelse, at man havde fundet frem til 140 direktiver, 30 forordninger og et mindre antal beslutninger/afgørelser, som var egnede eller måske egnede til forenkling [10]. Desuden er denne indsats ikke koncentreret om et par få "interessentsektorer", men dækker en bred vifte af politikområder.

[10] Hvoraf størstedelen i første omgang kodificeres med henblik på en senere forenklingsindsats i bilindustrien.

Størstedelen af forenklingsopgaverne forventes først at blive færdiggjort, når fase I er afsluttet. Kommissionen påtog sig at vedtage 23 formelle forslag, som indebar forenkling, i løbet af fase I. Ved afslutningen af fase I er 14 af disse blevet vedtaget. Hertil kommer vedtagelsen af yderligere 4 forenklingsinitiativer, som ikke indgik i Kommissionens forpligtelser. 8 initiativer, som efter planerne skulle færdigbehandles i fase I, er blevet udsat (heraf forventes 4 stadig vedtaget i 2003), og et planlagt forenklingsinitiativ er blevet opgivet. Status over arbejdet fremgår af følgende tabel [11].

[11] Yderligere oplysninger, se tabel 2 i SEK(2003) 1085.

Fase I: Status over forberedelsen af forenklingsforslag [12]

[12] I denne tabel vedrører opgørelsen af udsættelser og skrinlægninger kun forenklingsinitiativer, som ifølge Kommissionens arbejdsprogram skulle have ført til vedtagelse af endelige forslag i løbet af fase I. Forenklingsarbejde med længere frist tages ikke i betragtning. Det planlagte initiativ til forenkling af direktiv 88/378 om sikkerhedskrav til legetøj udgør et særligt tilfælde. Det skulle ifølge februar-meddelelsen færdigbehandles i 2003, men er blevet taget af Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2003. Da der ikke var fastsat en bestemt frist, er det ikke medtaget i opgørelsen af udsatte initiativer i fase I. De planlagte forenklingsinitiativer for den fælles markedsordning for tobakssektoren og bomuldssektoren er også særtilfælde (der blev allerede bebudet forslag i lovgivnings- og arbejdsprogrammet for 2003 og KOM(2003) 71): Den 23. september vedtog Kommissionen en meddelelse med politiske alternativer til reformen af disse sektorer (og for olivenoliesektoren og sukkersektoren). Kommissionen har bekræftet, at den vil fremsætte forenklingforslag, når den har drøftet ovennævnte politikdokument med de andre institutioner i indsatsplanens fase II.

- Vedtagelse af 14 forslag:

Direktiv 70/156/EØF vedrørende typegodkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil; sjette momsdirektiv KOM(2003) 397 [13]; forordning (EF) nr. 541/95 og (EF) nr. 542/95 om markedsføringstilladelser for lægemidler; forordning (EF) nr. 445/2003 om gennemførelsesbestemmelser for politikken for landdistrikterne; den fælles markedsordning for frisk frugt og grøntsager; forordning (EØF) nr. 613/91 om skibsregistrering; direktiv 92/42/EØF vedrørende varmtvandskedlers energieffektivitet; direktiver om pesticider i forbindelse med plantebeskyttelse (direktiv 76/895/EØF, 86/362/EØF, 86/363/EØF, 90/642/EØF og 91/414/EØF); Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 om fusioner; Kommissionens gennemførelsesforordning nr. 27 fra 1962 om monopoler; gennemførelses- og fortolkningsbestemmelser knyttet til monopolforordning nr. 27 fra 1962 (vedtagelse af udkast til bekendtgørelser); beslutning 94/3/EF og 94/904/EF vedrørende en liste over affald og procedurer; forordning (EØF) nr. 259/93 om overførsel af affald; den fælles landbrugspolitik - statsstøttefritagelsesordninger.

[13] Forenkling af det ottende momsdirektiv, som omtaltes i KOM(2003) 71, drøftes i Rådet på grundlag af Kommissionens meddelelse KOM(1998) 377, som allerede blev vedtaget i 1998, og bør derfor ikke medregnes i nærværende foranstaltning.

- Vedtagelse af yderligere 4 forenklingsinitiativer, som ikke blev bebudet i KOM(2003) 71:

Forordning (EF) nr. 1145/2003 med henblik på forenkling af lovgivningen vedrørende strukturpolitikken; to forordninger om tekniske kontrolforanstaltninger for fiskeriet i det område, der er omfattet af konventionen om bevarelse af de marine levende ressourcer i Antarktis (CCAMLR); sidst i juli blev der vedtaget forenklingsforslag for sektoren for forarbejdede frugter og grøntsager (forordning (EF) nr. 1535/2003).

- Udsættelse af 8 planlagte initiativer (i de første 4 tilfælde indebærer udsættelsen mindre end seks måneders forsinkelse, eftersom vedtagelsen forventes at kunne ske inden udgangen af 2003):

Forordning (EØF) nr. 2299/89, (EØF) 3089/93 og (EF) 323/1999 vedrørende reservationssystemer i luftfarten; forordning (EØF) nr. 302/93 om oprettelse af et europæisk overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug; statsstøtteprocedurer og -regler; direktiver om ligestilling mellem mænd og kvinder; der vil ikke blive vedtaget lovgivning om færdigpakning inden udgangen af 2003, men inden udgangen af februar 2004 (fase II) (direktiv 75/106/EØF, 76/211/EØF og 232); forordning (EØF) nr. 2407/92, (EØF) nr. 2408/92 og (EØF) nr. 2409/92 vedrørende markedsbetingelserne i luftfarten; nye direktiver om førerbeviser (erstatter seks ældre retsakter); direktiv 96/67/EF om adgang til groundhandling-markedet i Fællesskabets lufthavne.

- Skrinlægning af 1 planlagt initiativ:

Det planlagte forenklingsinitiativ vedrørende direktiv 88/599/EØF om vejtransport er blevet skrinlagt.

1.1.4. Evaluering af indsatsen

Kommissionen tilstræber først og fremmest at forenkle Fællesskabets lovgivning. Indsatsplanen udgjorde en overordnet helhedsstrategi med en fælles metodologi, som skulle give forenklingsprocessen politisk gennemslagskraft. Der er behov for at sikre engagement og opbakning i alle Kommissionens tjenestegrene og at synliggøre indsatsen for borgerne, Rådet, Europa-Parlamentet, medlemsstaterne, de offentlige myndigheder og interesserede parter. Resultatet af arbejdet efter de første 6-7 måneders (fase I) er blandet, men ikke utilfredsstillende.

Det mest glædelige resultat i denne fase af indsatsplanen er, at de fleste af de af Kommissionens tjenestegrene, der har ansvaret for større dele af fællesskabslovgivningen, er gået aktivt ind i arbejdet med at forenkle dele af den gældende fællesskabsret [14]. Hertil kommer, at der er god spredning over politikområder og tjenestegrene.

[14] Følgende politikområder indgik i planen fra begyndelsen: erhvervsspolitik; transport og energi; sundhed og forbrugerbeskyttelse; landbrug; beskatning og told; konkurrence; beskæftigelse, sociale anliggender og arbejdsmarkedsforhold; miljø samt retlige og indre anliggender. Senere er der blevet iværksat initiativer også på følgende områder: regionalpolitik, fiskeri, uddannelse og kultur samt statistik.

Dette bekræfter, at der er en udbredt forståelse for, hvor vigtigt det er med en sammenhængende og gennemsigtig strategi og en fælles metodologi til forbedring af Fællesskabets lovgivning. Det forhold, at Kommissionens tjenestegrene bliver ved med at finde nye politikområder, som er egnede til screening, og konkrete retsakter, som med fordel kan forenkles, selv om de ikke indgår i de områder, Kommissionen på forhånd har forpligtet sig til at behandle, er meget opmuntrende og beviser, at målsætningen og metodologien er ved at blive en fast bestanddel af Kommissionens daglige arbejde.

Kommissionens tjenestegrene har dog også visse vanskeligheder med at indpasse den nye metodologi, så det vil tage nogen tid, inden den kan anvendes på ensartet vis. Den væsentligste årsag er, at det er første gang, Kommissionen har foretaget en systematisk screening af gældende fællesskabsret på tværs af politikområderne i den hensigt at finde retsakter, som egner sig til forenkling, og til dette formål anvender specifikke prioriteringskriterier og fører løbende tilsyn i takt med gennemførelsen af de tre faser.

Især har den rigoristiske anvendelse af prioriteringsindikatorer og udvælgelsen af politiksektorer med henblik på screening vist sig at være et forholdsvis svagt punkt. Selv om arbejdet skrider frem, havde en mere velstruktureret og konsekvent anvendelse af den metodologi, som blev fastlagt i februar, været at foretrække. Dette forhold vil blive undersøgt nærmere i forbindelse med Kommissionens kommende arbejde. Man må dog erkende, at indsatsplanens nye metodologi i flere tilfælde, hvor Kommissionens tjenestegrene allerede har været i gang med forenklingsinitiativer (hovedsagelig forberedelse af konkrete forenklingsforslag), har vist sig at skabe flere problemer, end den løser.

Det har desuden vist sig at være ganske svært at tilrettelægge arbejdsrytmen, så den passer med faserne i indsatsplanen. Gennemførelse og rapportering i overensstemmelse med de tre faser har således vist sig at give problemer. Det igangværende forenklingsarbejde er i de fleste tilfælde langtidsarbejde, som foregår over flere faser og involverer høring af interessenter og i det store og hele afhænger af Kommissionens årlige programmerings- og gennemførelsescyklus.

1.2. Fase II

1.2.1. Indikatorer

Hverken Parlamentet eller Rådet har endnu fundet anledning til at fremsætte bemærkninger til de prioriteringsindikatorer, som Kommissionen foreslog i februar 2003. Eftersom de modtagne kommentarer (se ovenfor) enten er positive eller ikke helt repræsentative, ser Kommissionen ingen grund til at revidere prioriteringsindikatorerne på nuværende tidspunkt. Kommissionens tjenestegrene fortsætter derfor med at anvende de indikatorer, som blev opstillet i februar, i deres arbejde i fase II.

Kommissionen vil dog gerne endnu engang opfordre de andre institutioner og medlemsstaterne til at bidrage med synspunkter om prioriteringsindikatorerne.

1.2.2. Screening af politikområder

Af de oprindeligt 19 politikområder, som bliv udpeget til screening i februar-meddelelsen, er processen blevet afsluttet for de fjortens vedkommende. For de resterende sektorers vedkommende fortsætter screeningen ind i fase II (og i nogle tilfælde længere endnu) [15]. Selv om indsatsplanens metodologi og procedurer ikke anvendes så systematisk, som man kunne ønske sig, har nogle af Kommissionens tjenestegrene også fundet frem til andre politikområder, som nu vil blive screenet for forenklingspotentiale.

[15] Yderligere oplysninger, se tabel 1 i SEK(2003) 1085.

Fase II: Nye politikområder udpeget til screening

- Landbrug: Importkontingenter

Kommissionen gennemgår for tiden forvaltningen af landbrugets importkontingenter med henblik på at vurdere forenklingspotentialet. Arbejdet forventes afsluttet under fase II. Kommissionen er også ved at udvikle et edb-system til forvaltning af importkontingenter for landbrugsprodukter. Systemet vil på en gang gøre forvaltningen af kontingenter mere effektiv og mere enkel for både Kommissionen og de nationale myndigheder. Udviklings-, validerings- og iværksættelsesfasen forventes afsluttet i juli 2004, dvs. i løbet af fase III.

- Fiskeri: Fiskeriets organisation inden for rammerne af NAFO

Fællesskabslovgivningen om Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vil blive undersøgt med henblik på udarbejdelse af en rammeforordning, som skal dække alle aspekter af fiskeriet i det nordvestlige Atlanterhav, som aktuelt reguleres af flere forskrifter. Udkastet til forordning vil blive forelagt i løbet af fase II.

Den offentlige høring, som blev holdt om meddelelsen fra februar 2003, gav et detaljeret svar på spørgsmålet om, hvilke sektorer der havde behov for forenkling. Følgende politikområder blev nævnt (efter andelen af respondenter): "beskæftigelse, sociale anliggender og arbejdsmarkedsforhold" kom ind på førstepladsen (42 %) fulgt af "økonomiske og finansielle anliggender" og "sundhed og forbrugerbeskyttelse samt retlige og indre anliggender" (begge 36 %). Også "landbrug", "det indre marked" og "beskatning" anses for at være prioriterede politikområder (34 %) efterfulgt af "miljø" (32 %), "konkurrence" (30 %), "erhvervspolitik" (25 %), "energi og transport" (23%) og "handel" (22 %). Selv om den offentlige høring ikke kan anses for at være repræsentativ for alle relevante interesser, peger den i det store og hele på de samme prioriterede områder, som Kommissionen udpegede i meddelelsen fra februar 2003.

1.2.3. Arbejdet med konkrete emner for forenkling

Som beskrevet ovenfor var det kun meningen, at en del af det arbejde med forenkling af konkrete emner, der blev iværksat i fase I, også skulle afsluttes i fase I. Kommissionen går derfor videre med arbejdet i fase II, navnlig med forelæggelsen af de 8 forslag, som er blevet udsat fra fase I.

Desuden planlægger Kommissionen at færdiggøre arbejdet med 9 nye emner, som er blevet udpeget som emner for forenkling. Når man således lægger de planlagte initiativer for fase II (6 initiativer), de udsatte initiativer fra fase I og de nye emner sammen, er der nu planer om vedtagelse af i alt 23 forslag til forenkling af direktiver og forordninger i fase II.

Fase II: Status over de nye forenklingsemner

- Industriprodukter: Kemiske stoffer

Som led i virkeliggørelsen af hvidbogen "Strategi for en ny kemikaliepolitik" (KOM(2001) 88) af 27. februar 2001 er det Kommissionens hensigt i 2003 at fremsætte et forslag til ny rammelovgivning om kemiske stoffer (ophæver direktiv 76/769/EØF).

- Landbrug: Fælles markedsordning for sukker, humle og forarbejdede citrusfrugter, Fremme af landbrugsprodukter

Den 23. september 2003 vedtog Kommissionen en meddelelse om politiske alternativer for reformen af tobaks-, olivenolie-, bomulds- og sukkersektoren [16]; endnu en meddelelse om politiske alternativer for humlesektoren følger snart. Det er Kommissionens hensigt at fremsætte lovgivningsforslag, når disse dokumenter er blevet drøftet i de andre institutioner. Det er også hensigten at fremsætte forenklingsforslag for sektoren for forarbejdede citrusfrugter. Med hensyn til fremme af landbrugsprodukter forelægger Kommissionen inden udgangen af 2003 en rapport for Rådet om gennemførelsen af basisforordningerne. Det forventes, at denne rapport vil blive ledsaget af forslag til ændring, tilpasning og forenkling af Kommissionens gennemførelsesforordninger (EF) nr. 2879/2000 og (EF) nr. 94/2002, som er blevet ændret adskillige gange og bør konsolideres.

[16] Allerede i KOM(2003) 71 og i Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2003 blev der bebudet forenklingsforslag for tobaks-, olivenolie- og bomuldssektoren, så disse bør ikke regnes som nye forslag i fase II.

- Det indre marked: Andet selskabsdirektiv

Skønt størstedelen af den tværgående lovgivning for det indre marked allerede er blevet forenklet (f.eks. finansielle tjenesteydelser, selskabsret, erhvervskvalifikationer, offentlige indkøb) i kraft af en indsats, som ligger forud for lanceringen af Kommissionens indsatsplan i februar 2003, er andet selskabsdirektiv nu blevet udpeget som et muligt emne for forenkling.

- Statistik: Statistiklovgivningen

Den igangværende revision af gældende lovgivning på Eurostats område har været koncentreret om forenkling, og den generelle fremgangsmåde har været at undersøge, hvordan de gældende bestemmelser kan gøres mere enkle. På grund af ressourcemangel har det imidlertid ikke været muligt at fremsætte yderligere forslag til konkrete forenklingstiltag. Der er blevet indledt en revision af statistiklovgivningen.

- Euratom:

Forslaget er baseret på en Slim-rapport (femte fase af Slim-initiativet). Formålet er at indføre nogle mere overordnede og forenklede (Slim-henstillinger) administrative ordninger, som vil sætte medlemsstater og tredjelande i stand til at træffe passende foranstaltninger i forbindelse med eventuelle forsendelser af radioaktivt affald eller stoffer.

- Den audio-visuelle politik: Direktivet om fjernsyn uden grænser

Kommissionen iværksatte en høring om direktivet om fjernsyn uden grænser og opfordrede alle interesserede parter til at indsende skriftlige bidrag senest den 15. juli 2003. På baggrund af resultatet af denne offentlige høring offentliggør Kommissionen hen imod udgangen af 2003 en meddelelse om den fremtidige av-politik, og hvis der er grundlag for det, vil meddelelsen være ledsaget af forslag. Der pågår drøftelser om forenkling af reglerne om reklame.

Fra og med Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2004 vil Kommissionen opstille en oversigt over, hvilke forenklingsopgaver den prioriterer højest det pågældende år.

2. Ajourføring og reduktion af omfanget af gældende fællesskabsret

2.1. Konsolidering

Konsolidering samler bestemmelserne i basisretsakten og senere ændringer hertil i en enkelt retsakt. Selv om konsolidering i modsætning til kodifikation ikke er en juridisk bindende proces (konsolidering har med andre ord ingen formel retsvirkning), er en konsekvent inkorporering af ændringer i retsakter en hjælp til borgere, myndigheder og erhvervsliv, fordi den konsoliderede udgave bliver lettere at forstå og mere overskuelig. Konsolidering har yderligere den fordel, at der ikke kræves en retlig procedure, ligesom der spares tid og penge, fordi offentliggørelse i EU-Tidende ikke er nødvendig [17]. Offentligheden har adgang til konsoliderede retsakter via EUR-Lex.

[17] Konsoliderede retsakter kan undtagelsesvis offentliggøres i EU-Tidende (C-udgaven).

EU's Publikationskontor har siden 1996 arbejdet på et omfattende konsolideringsprogram med det formål så vidt muligt at konsolidere hele den eksisterende fællesskabslovgivning. Dette program blev afsluttet som planlagt midtvejs i 2003. Der er tale om et stort fremskridt, som betyder at fællesskabslovgivningen er blevet lettere tilgængelig og mere overskuelig.

Efter nu at have konsolideret den gældende fællesskabsret vil Publikationskontoret i fremtiden, når der vedtages ændringer til gældende fællesskabsret, systematisk inkorporere disse ændringer i de pågældende retsakter. Dette er en løbende proces, som i fremtiden vil foregå automatisk. Kommissionen fører nøje tilsyn med processen og tilbyder sin bistand for at sikre, at borgere, myndigheder og erhvervsliv får gavn af den ajourførte lovgivning.

2.2. Kodifikation

I november 2001 iværksatte Kommissionen et stort program med henblik på kodificering af alle Fællesskabets afledte retsakter [18]. Programmet forventes afsluttet ved udgangen af 2005 [19]. Med meddelelsen fra februar 2003 blev dette program integreret i den bredere indsatsplan for ajourføring og forenkling af gældende fællesskabsret, hvilket muliggjorde en mere velstruktureret planlægning og gennemførelse af kodifikationsprogrammet i overensstemmelse med de tre faser og så vidt muligt i prioriteringsorden ifølge de indikatorer, der er opstillet for Kommissionens forenklingsindsats.

[18] Konstitutiv eller officiel kodifikation svarer til vedtagelse af en ny retsakt, som offentliggøres i L-udgaven af EU-Tidende, og som integrerer og ophæver de tidligere retsakter (basisretsakt(er) og ændringsretsakter), uden at der foretages indholdsmæssige ændringer. Vertikal kodifikation: Den nye retsakt integrerer basisretsakten og alle senere ændringer hertil i en enkelt retsakt. Horisontal kodifikation: Den nye retsakt integrerer flere parallelle retsakter, som omhandler samme emne, og alle senere ændringer til disse i en enkelt retsakt.

[19] KOM(2001) 645 af 21.11.2001.

2.2.1. Fase I

Kommissionen havde planlagt at foreslå/vedtage [20] 217 kodifikationsinitiativer i fase I, men der er kun blevet vedtaget 7 kodificerede kommissionsretsakter og 15 forslag til kodifikation af Parlamentets/Rådets retsakter [21]. 29 planlagte kodifikationer er blevet skrinlagt, fordi den pågældende lovgivning var blevet ophævet eller ikke længere var gældende. Kodifikationen af 166 retsakter er blevet suspenderet, fordi de pågældende retsakter muligvis bliver enten ophævet eller ændret i den nærmeste fremtid. Som nævnt nedenfor vil vedtagelsen af størstedelen af fase II-initiativerne blive berørt af den udsættelse, der er blevet aftalt som følge af udvidelsen. Dette resultat lever ikke op til forventningerne til fase I som beskrevet i februar-meddelelsen.

[20] Hvad angår Rådets/Parlamentets retsakter, forelægger Kommissionen forslag til kodifikation, som efterfølgende skal vedtages formelt af Rådet/Parlamentet efter de gældende procedurer. Når der er tale om Kommissionens egne retsakter, vedtager Kommissionen selv de kodificerede retsakter.

[21] Se bilag 1.

Der har været flere problemer i kodifikationsprocessen. Kodifikation indebærer et komplekst stykke forberedende arbejde (som også involverer eksterne kontrahenter), som set ud fra et budgetmæssigt synspunkt undertiden har fundet sted under noget usikre forhold. Desuden kræver kodifikationsprogrammet tilførsel af store organisatoriske og økonomiske ressourcer på Publikationskontoret og i Kommissionen (især i Juridisk Tjeneste, hvor der er oprettet en særlig enhed), som først slog fuldstændig igennem i juli 2002. Kommissionen og Publikationskontoret har desuden måttet løse en række andre logistiske og informationsteknologiske problemer, hvortil kommer problemet, at kodifikationerne fra tiltrædelsesrunden i maj 2004 skal forberedes på næsten dobbelt så mange officielle sprog som hidtil. Desuden er det normale lovgivningsarbejde jo ikke gået i stå blot på grund af kodifikationsprocessen, og forsinkelser er uundgåelige, når en ny ændring skal vedtages og derefter inkorporeres i den kodificerede tekst.

Forsinkelserne er dog mindre alvorlig i det lange løb. De budgetmæssige, logistiske og tekniske hindringer synes at være blevet ryddet af vejen, og det nye system har nu fundet sit normale leje. Dermed skulle den fortsatte vedtagelse og fremsættelse af forslag til kodifikationer i fase II være sikret. Resultatet af dette arbejde vil komme til udtryk i en meget betydningsfuld formel færdiggørelse af kodifikationsinitiativer i maj 2004, forudsat at fællesskabsretten bliver oversat til de nye officielle sprog i god tid.

2.2.2. Fase II

Det ser ud til, at alle hindringer i de tidligere faser er blevet overvundet. Imidlertid indeholdt februar-meddelelsen også en påmindelse om, at udvidelsen vil få stor betydning for gennemførelsen af kodifikationsprogrammet. Den formelle vedtagelse og offentliggørelse af kodificerede tekster er således suspenderet i de ni måneder, der går forud for tiltrædelsesdatoen den 1. maj 2004, for at holde fællesskabsretten i ro i overgangsfasen hen imod udvidelsen.

De vanskeligheder, der har vist sig under kodifikationsarbejdet, har ført til, at programmeringen af de efterfølgende faser er blevet ændret. Afslutningen af det ufuldendte arbejde fra fase I reducerer kraftigt antallet af yderligere kodifikationer, der kan afsluttes i fase II. Ifølge februar-meddelelsen var det planen at gennemføre næsten 600 kodifikationsinitiativer i løbet af fase II, men forsinkelsen af arbejdet i fase I betyder, at der kun kan gennemføres cirka 150 kodifikationer i fase II (75 overført fra fase I og 75 af de oprindelige fase II-initiativer).

Over for disse perspektiver og i betragtning af kodifikationsprogrammets betydning for indsatsplanens succes forstærker Kommissionen nu sine tilsynsopgaver for at sikre, at arbejdet skrider frem. På trods af ovennævnte vanskeligheder kan Kommissionen ifølge de aktuelle prognoser og den nye programmering forvente af have vedtaget/foreslået i alt 170 kodifikationer mellem februar 2003 og april 2004 (indtil videre har Juridisk Tjeneste afsluttet behandlingen af 124 kodifikationsinitiativer, som nu fortsætter deres vej videre gennem lovgivningsproceduren).

Med hensyn til de kodifikationsforslag, som skal vedtages af Rådet og Parlamentet i fællesskab, vil afbrydelsen af Parlamentets arbejde som følge af valget medio 2004 yderligere forsinke den endelige vedtagelse af nogle af kodifikationerne.

2.3. Ophævelse og forældelseserklæring

Ophævelser og den såkaldte forældelseserklæring forventes at ville bidrage væsentligt til at rense ud i og reducere omfanget af fællesskabsretten [22].

[22] Ophævelse består i vedtagelse af en særskilt retsakt, som bringer gyldigheden af en eksisterende retsakt til ophør og derved bevirker, at den ikke længere er en del af den gældende lovgivning. En forældelseserklæring indebærer ikke i sig selv, at en retsakt trækkes tilbage. En forældelseserklæring er en erklæring om, at en retsakt ikke længere har retsgyldighed eller af forskellige årsager ikke længere finder anvendelse (dette forhold angives i Celex).

Ifølge den indsatsplan, som kommissærkollegiet vedtog i februar 2003, skulle ophævelse og forældelseserklæring foregå i tre faser. Ved begyndelsen af hver fase udpeger den ansvarlige tjenestegren, hvilke retsakter der eventuelt vil kunne ophæves eller gøres til genstand for en forældelseserklæring. De udvalgte retsakter efterprøves af Juridisk Tjeneste, inden en formel procedure sættes i værk. Det var hensigten, at denne proces skulle foregå i tre faser, som hver især begynder med, at der udpeges emner, og slutter med, at de udpegede emners egnethed bekræftes.

2.3.1. Fase I

I februar-meddelelsen pegede Kommissionen på 582 retsakter, som muligvis ville kunne enten ophæves eller erklæres forældede [23]. En liste over disse retsakter blev præsenteret i et særskilt arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene [24]. I første fase koncentrerede Kommissionen sig om autonome retsakter, men udpegede også retsakter fra Rådet og Parlamentet som mulige emner for ophævelse og udstedelse af en forældelseserklæring og meddelte, at den agtede at forelægge et forslag for Parlamentet og Rådet.

[23] Se bilag 1 (resultattavle).

[24] SEK(2003) 165, s. 77-124.

Til illustration af omfanget af denne indsats skal det erindres, at Fællesskabets afledte lovgivning som defineret i artikel 249 ved udgangen af 2002 bestod af 14 153 retsakter [25]. De 582 emner, som blev udpeget til behandling i fase I, svarer således til cirka 4 % af den gældende fællesskabsret ved udgangen af 2002. Heraf var 106 retsakter fra Rådet/Parlamentet, hvilket kræver, at Kommissionen forelægger den eller de lovgivende myndigheder et forslag.

[25] Overslag udarbejdet af Publikationskontoret i december 2002 på grundlag af Celex (se SEK(2003) 165, s. 11).

I februar 2003 meddelte fem af Kommissionens tjenestegrene, at de var klar til at gå i gang med arbejdet i fase I. To af Kommissionens tjenestegrene med ansvar for henholdsvis landbrug og for sundhed og forbrugerbeskyttelse tegnede sig for langt størstedelen af det planlagte arbejde (mere end 90 %). Denne koncentration afspejler til dels den meget store mængde lovgivning, der findes på disse politikområder. Det bør dog også bemærkes, at da Kommissionen iværksatte denne proces i februar 2003, koncentrerede den sin indsats på nogle enkelte centrale politikområder, hvor udsigterne til at opnå gode forenklingsresultater så mest lovende ud, medens en tilsvarende indsats på andre politikområder blev programmeret til en senere fase.

Det står klart, at resultaterne i fase I langt fra lever op til de oprindelige forventninger. Af den statistiske oversigt i resultattavlen [26] fremgår det, at kun et begrænset antal af retsakterne blev færdigbehandlet i fase I (13 af Kommissionens retsakter er blevet ophævet eller erklæret forældede i løbet af fase I, og der er blevet fremsat 17 forslag til ophævelse af retsakter).

[26] Se bilag 1.

Arbejdet med de oprindeligt udvalgte emner går således videre, og det ser ud til, at de fleste får bekræftet deres status som mulige emner til at blive ophævet/erklæret forældede, selv om der på den anden side også er nogle, som formodentligt vil blive trukket ud af processen. Til gengæld har tjenestegrenene fundet andre mulige emner, som nu er ved at blive undersøgt. Som en ekstra sidegevinst af Kommissionens tjenestegrenes arbejde med at finde emner, som må formodes at kunne ophæves eller erklæres forældede, har det i et ganske stort antal tilfælde været muligt at ajourføre datoen for gyldighedens ophør for retsakter opført i Celex.

Kommissionens tjenestegrene er stødt på problemer af forskellig art både i planlægningen og i udførelsen af det praktiske arbejde med at ophæve eller erklære retsakter for forældede. Ud over at der er behov for en nøje juridisk undersøgelse i hvert enkelt tilfælde, består problemerne i:

- Kvaliteten af de udpegede emner: For de sagsbehandlende tjenestegrene er screening efter emner, som eventuelt vil kunne ophæves eller erklæres forældede, en ny arbejdsproces, og derfor har de organisatoriske rammer og arbejdsmetoderne ikke altid været på plads. Hertil kommer, at de sagsbehandlende tjenestegrene ikke har fået tilstrækkelig juridisk og logistisk støtte hverken i programmeringsfasen eller til den konkrete identifikation af mulige emner blandt retsakterne. Disse problemer har medvirket til at sinke arbejdet i fase I og til, at en forholdsvis stor procentdel af emnerne er blevet opgivet. Der træffes nu foranstaltninger til, at de sagsbehandlende tjenestegrene får den nødvendige støtte og vejledning fra de horisontale tjenestegrene.

- Behovet for at involvere komitologiudvalg: Selv om de fleste retsakter, der egner sig til at blive ophævet eller erklæret forældede, er kommissionsretsakter, er de oprindeligt blevet vedtaget i kraft af delegerede gennemførelsesbeføjelser (den såkaldte "komitologi-procedure"). Når sådanne retsakter skal ophæves eller erklæres forældede, er det derfor nødvendigt at høre medlemsstaterne. På grund af de mange involverede politikområder har tjenestegrenene været tvunget til enten at høre et betragteligt antal udvalg eller tilrettelægge særlige fælles møder for flere udvalg ad gangen.

- Forældelseserklæringens anvendelsesområde: Man stødte på juridiske problemer i forbindelse med den korrekte anvendelse af ophævelse og forældelseserklæring. Dette indebar en kompliceret evaluering af de enkelte retsakters retsgrundlag og gyldighed.

- Ophævelsen og forældelseserklæringen for så vidt angår Rådets/Parlamentets retsakter: Kommissionens tjenestegrene har som udgangspunkt koncentreret deres indsat om at finde emner, der egner sig til at blive ophævet eller erklæret forældede, blandt Kommissionens retsakter. Retsakter vedtaget af Rådet (og i nogle tilfælde af Rådet og Parlamentet i fællesskab) er derfor blevet prioriteret i anden række, men ifølge planerne skal der fremsættes forslag til ophævelse/udstedelse af forældelseserklæring i fase II, når først procedurespørgsmålene er blevet afklaret med de to institutioner.

Resultatet målt i antallet af retsakter, som er blevet ophævet eller erklæret forældede, er langt fra den oprindelige målsætning for fase I, men det tekniske arbejde er skredet frem og skulle kunne føre til formelle ophævelser og udstedelse af forældelseserklæringer i løbet af fase II. Desuden har Kommissionens tjenestegrene i løbet af fase I også foretaget ophævelser og udstedt forældelseserklæringer i tilfælde, hvor de konkrete sager ikke indgik i de oprindelige målsætninger for fase I.

2.3.2. Fase II

Der er planlagt et stort antal ophævelser/forældelseserklæringer i fase II. Ud over de emner, som allerede er blevet udvalgt i fase I, er der kommet cirka 180 nye til.

Fase II: Planlagte ophævelser og forældelseserklæringer

>TABELPOSITION>

Fra begyndelsen af fase I var der fire tjenestegrene i Kommissionen, som forelagde retsakter, der potentielt kunne ophæves eller erklæres forældede. Medens arbejdet fortsætter i de tjenestegrene, der har uafsluttet arbejde fra fase I, udvides antallet af tjenestegrene, som deltager i indsatsen, i fase II. Der er således nu yderligere fem tjenestegrene, der deltager i indsatsen for at udrydde forældet lovgivning.

Som mål for indsatsen i fase II er der nogle tjenestegrene, der har rettet opmærksomheden mod retsakter, som ikke er bindende. Selv om hovedvægten af indsatsplanen ligger på bindende afledt ret (som defineret i artikel 249), er der andre forældede tekster såsom henstillinger, fortolkningsmeddelelser fra Kommissionen osv., som med fordel kan mærkes som ophævede eller forældede. Kommissionen har derfor valgt som led i denne proces også at rapportere om sådanne tiltag, men dog på en sådan måde, at ikke-bindende retsakter, som er blevet ophævet eller erklæret forældede, klart identificeres, så de adskiller sig fra bindende lovgivning.

3. Tilrettelæggelse og præsentation af fællesskabsretten

3.1. Planlagt arbejde

I februar 2003 bebudede Kommissionen, at den havde til hensigt at iværksætte en række initiativer til forbedring af fællesskabsrettens tilrettelæggelse og præsentation, som skulle være gennemført inden udgangen af 2003. Disse initiativer er ikke omfattet af den trefasede metode, som gælder for de andre foranstaltninger såsom forenklingsinitiativerne og ophævelse/udstedelse af forældelseserklæring.

De planlagte foranstaltninger var rettet mod Celex og EUR-Lex (og deraf afledte produkter såsom registeret over gældende EF-retsforskrifter), som Kommissionen mente kunne trænge til at blive forbedret, for så vidt angår præcision, tilgængelighed og brugervenlighed. Det var tanken, at samarbejdet mellem institutionerne kunne foregå via en særlig interinstitutionel taskforce (med ekstern rådgivning), som skulle have til opgave at undersøge muligheder og foreslå initiativer inden udgangen af 2003. Da det er muligt, at allerede eksisterende samarbejdsfora kan bruges til at skaffe umiddelbare resultater, har Kommissionen endnu ikke taget skridt til at nedsætte en særlig interinstitutionel taskforce. Dette kan imidlertid blive relevant på et senere tidspunkt, hvis der ikke opnås tilstrækkeligt gode resultater gennem de eksisterende kanaler.

3.2. Arbejdet hidtil

I løbet af fase I har Kommissionens tjenestegrene og Publikationskontoret undersøgt mulighederne for at gennemføre forskellige foranstaltninger i forhold til Celex og registeret over gældende EF-retsforskrifter. På bl.a. følgende områder er der iværksat en aktion, eller der er en aktion under forberedelse:

- Fejl og uregelmæssigheder i Celex: Den screening, som Kommissionens tjenestegrene gennemfører for at finde emner, som muligvis vil kunne ophæves eller erklæres forældede, har resulteret i et betydeligt antal rettelser i Celex, navnlig angående oplysninger om, hvorvidt en retsakt fortsat er gyldig og i kraft.

- Statistiske og andre summariske oplysninger om afledt ret: Statistiske og summariske oplysninger kan være til stor nytte, når man skal fastsætte, hvilke foranstaltninger der er behov for for at gennemføre indsatsplanen, og føre tilsyn med, hvordan det går med virkeliggørelsen af målsætningerne i indsatsplanen. Sådanne statusoplysninger om fællesskabslovgivningen kan findes i Celex. Kommissionens tjenestegrene og Publikationskontoret arbejder netop nu på at forbedre udnyttelsen af denne mulighed.

- Ansvarsfordelingen mellem Kommissionens tjenestegrene, for så vidt angår den afledte ret: Det er af uvurderlig stor betydning for vedligeholdelsen og ajourføringen af retsakter, at der for hver retsakt i Celex er en tydelig angivelse af, hvilken af Kommissionens tjenestegrene der er ansvarlig. Publikationskontoret og Kommissionen vil sammen sikre, at disse oplysninger snarest bliver integreret i Celex.

- Enklere og klarere præsentation af gældende ret: Kommissionen foreslog i februar-meddelelsen at ændre præsentationen af den aktuelt og generelt gældende fællesskabsret, så den af hensyn til offentligheden koncentrerer sig om det væsentligste. Retsakter, som kun har betydning og relevans for dem, den pågældende retsakt formelt er rettet til, er af ringe eller ingen interesse for langt størstedelen af brugerne. En mulighed kunne være at skille disse retsakter ud fra de øvrige retsakter i præsentationen ved hjælp af tydelige og specifikke referencer i Celex. Kommissionen og Publikationskontoret er i færd med at undersøge muligheden for at revidere registeret over gældende EF-retsforskrifter og begrænse dets omfang til generelt gældende afledt ret. Registret er interinstitutionelt, og en revision vil derfor kræve en passende interinstitutionel procedure.

Kommissionens tjenestegrene fortsætter i efteråret 2003 de uformelle kontakter med Publikationskontoret og de andre institutioner.

4. Åben og effektiv gennemførelse

I meddelelsen fra februar understregede Kommissionen betydningen af en meget synlig og åben proces med permanent politisk opbakning og kontrol.

4.1. Resultattavlen

For sit eget vedkommende påtog Kommissionen sig at foretage en halvårlig statusopgørelse af indsatsens forløb, som tillæg til den årlige planlægningsproces. Med denne meddelelse opfylder Kommissionen sit løfte om hver sjette måned at forelægge en rapport om gennemførelsen af den indsatsplan, der blev iværksat med februar-meddelelsen. Som noget særligt forpligtede Kommissionen sig til at præsentere en resultattavle, som viser, hvor langt man er nået med gennemførelsen af indsatsplanen.

En første udgave af denne resultattavle ses i bilag 1. Formålet med en sådan resultattavle er dobbelt: For det første fungerer den som et internt forvaltningsredskab i Kommissionen, og for det andet tjener den til at holde interesserede parter og offentligheden orienteret om forløbet.

Resultattavlen giver et kvantificeret overblik over det planlagte arbejde og gennemførelsen af arbejdet med at ophæve/udstede forældelseserklæringer og kodificere. Den vil blive offentliggjort regelmæssigt på Kommissionens sider på Europa-serveren [27], hvor man altså kan få et periodisk overblik over den kvantificerbare del af Kommissionens ajourførings- og forenklingsindsats.

[27] http://europa.eu.int/comm/governance/ index_en.htm

Selv om resultattavlen er et nyttigt redskab, må man være klar over, at summariske og kvantitative informationer som dem, der fremgår af resultattavlen, ikke altid giver det fulde billede af de fremskridt, der sker i indsatsen for at virkeliggøre målene i indsatsplanen. Det er f.eks. umuligt at kvantificere forenklingsarbejde eller bedre brugeradgang til fællesskabslovgivningen på en meningsfuld måde.

4.2. Samarbejde mellem institutionerne

I februar-meddelelsen understregede Kommissionen, at hvis initiativet til at forenkle og reducere omfanget af Fællesskabets lovgivning skal blive en succes, er det en forudsætning, at Europa-Parlamentet og Rådet går fuldt og aktivt ind i samarbejdet. Den gentog, at en interinstitutionel aftale om bedre lovgivning er nødvendig for, at man kan komme videre, og erklærede, at når aftalen en gang er vedtaget, er det nødvendigt, at hver enkelt institution og hver enkelt medlemsstat seriøst følger op på den og går i gang med at forbedre deres interne procedurer og desuden er rede til at stille de nødvendige ressourcer til rådighed.

Efter cirka et års forhandlinger indgik Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen i juni 2003 en interinstitutionel aftale om bedre lovgivning. Aftalen skal ifølge planerne formelt vedtages af de enkelte institutioner inden udgangen af oktober 2003.

Kommissionen glæder sig over denne brede aftale. Især med hensyn til indsatsplanen vil den interinstitutionelle aftale kunne bane vejen for mere strømlinede interinstitutionelle procedurer - inden for traktatens rammer - for vedtagelse af forslag til forenkling [28]. Det var imidlertid ikke muligt at nå til enighed om de præcise arbejdsmetoder, og de kunne derfor ikke skrives ind i selve aftalen. I stedet vil Parlamentet og Rådet i løbet af de seks måneder, der følger efter den interinstitutionelle aftales ikrafttræden, se nærmere på, hvordan de kan tilpasse deres respektive arbejdsmetoder, så de stemmer bedre overens.

[28] Denne interinstitutionelle aftale supplerer andre relevante aftaler, navnlig aftalen mellem institutionerne om en hurtig arbejdsmetode ved officiel kodifikation af lovtekster, EFT C 102 af 4.4.1996, s. 2.

5. Konklusion

Med indsatsplanen fra februar 2003 indførtes der for første gang i Fællesskabets historie en overordnet politik for "vedligeholdelse" af den samlede fællesskabslovgivning. Sammen med den brede vifte af initiativer, der indgår i Kommissionens handlingsplan for bedre lovgivning fra 2002, er formålet med indsatsplanen at sikre, at fællesskabsretten kommer til at fremstå i en klar, aktuel og brugervenlig form til glæde for borgerne.

Dette er nødvendigvis et langsigtet projekt. Men indsatsplanen indfører også en ambitiøs toårig startperiode med styrket overvågning. Den første midtvejsrapport, som følges af en rapport i april 2004 og endnu en inden udgangen af 2004, vil give indsigt i Kommissionens bestræbelser på at nå de ovenstående mål. Fremtidige rapporter vil desuden i stigende grad fokusere på, hvordan de andre institutioner, som er medansvarlige for fællesskabslovgivningens kvalitet, bidrager til virkeliggørelsen af målene.

I denne rapport gør Kommissionen status over de fremskridt, der er sket siden februar 2003. Resultaterne er blandede, men ikke utilfredsstillende. Et af de helt store resultater er, at en række forskellige tjenestegrene gradvist har involveret sig i bestræbelserne på at forenkle lovgivningen, hvilket må tages som et udtryk for, at hele lovgivningskulturen er under forandring. Rapporten afslører også svage punkter, især hvad angår de planlagte aktioner på kort og mellemlangt sigt for at reducere omfanget af fællesskabslovgivningen (kodifikation og udryddelse af forældet lovgivning). Nu hvor svaghederne er blevet afdækket, kan Kommissionen tage fat på at rydde de underliggende hindringer af vejen.

Kommissionen har valgt at lade dette langsigtede projekt foregå i fuld åbenhed. Det er håbet, at en sådan åbenhed vil få andre interesserede parter til at komme med indput til processen. Især vil Kommissionen gerne endnu en gang opfordre institutionerne til at fremkomme med deres synspunkter og i det hele tage bidrage til virkeliggørelsen af det endelige mål for denne indsats.

* * *

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>

>REFERENCE TIL EN GRAFIK>