27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/19 
Udtalelse om rapporten om anvendelsen af direktiv 83/189/EØF om en informationsprocedure 
med hensyn til tekniske standarder og forskrifter 1984-1987 
(89/C 298/04) 
Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 6. september 1989 under 
henvisning til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse om det ovennævnte rapport. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for industri, handel, håndværk og 
tjenesteydelser, som udpegede John A. de Normann til ordfører. Sektionen vedtog sin 
udtalelse den 6. september 1989. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 269. plenarforsamling (mødet den 
27. september 1989) enstemmigt følgende udtalelse. 
Resumé 
I denne udtalelse 
— kommenterer ØSU rapporten om anvendelsen af 
direktiv 83/189/EØF (*) i årene 1984-1987 (artikel 11 
i direktivet), 
— fremsætter ØSU forslag til forbedring af anvendel-
sesprocedurerne, 
— anbefaler ØSU Kommissionen at overveje at inddra­
ge visse punkter i et nyt direktivforslag, som, så vidt 
ØSU er underrettet, skulle være under udarbejdelse 
med henblik på forelæggelse for Rådet. 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 
udvidet med direktiv 88/182/EØF(2) af 22. marts 1988 
har tre målsætninger: 
— at sikre, at Kommissionen i tide informeres om 
medlemsstaters udkast til tekniske forskrifter, der 
kan virke som handelshindringer, 
— at sikre, at nationale udkast til forskrifter og stan­
darder er fuldstændig gennemsigtige, samt at sikre 
et effektivt samarbejde mellem Kommissionen og 
medlemsstaterne ved gennemførelsen af det indre 
marked, 
— at sikre, at Kommissionen og medlemsstaterne gen­
nem oprettelsen af et stående udvalg i fællesskab 
bærer ansvaret for, at disse systemer fungerer godt 
(artikel 5 i direktiv 83/189/EØF). 
1.2. Den 8. december 1988 offentliggjorde Kommis­
sionen en rapport om anvendelsen af direktiv 83/189/ 
EØF om en informationsprocedure med hensyn til tek­
niske standarder og forskrifter 1984-1987 (KOM(88) 
722 endelig udg.). 
(!) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. 
(2) EFT nr. L 81 af 26. 3. 1988, s. 75. Kommissionen har foretaget denne undersøgelse fire år 
efter direktivets ikrafttræden 1. januar 1985) i henhold 
til direktivets artikel 11, som foreskriver en formel 
undersøgelse af, hvorledes det fungerer, og umiddelbart 
før direktivet blev udvidet til at omfatte alle produkt­
sektorer i henhold til Rådets direktiv 88/182/EØF af 
22. marts 1988. 
1.3. ØSU er af den opfattelse, at dette direktiv om 
en informationsprocedure, som blev vedtaget den 28. 
marts 1983, har vist sig at være et effektivt middel til 
at forebygge nye tekniske handelshindringer inden for 
Fællesskabet, idet det har været et instrument til fælles 
kontrol af udkast til nationale tekniske forskrifter, og 
samtidig har det skabt en institutionel og procedure­
mæssig ramme for lettelse og fremme af standardsering 
på europæisk plan. 
1.4. Kommissionens analyse har ført til forslag om 
og planer for en mere effektiv anvendelse af de procedu­
rer, der er fastlagt i direktivet. ØSU bifalder disse 
forslag som et yderligere bidrag til at øge gennemsig­
tigheden af standardiseringsbestræbelser inden for Fæl­
lesskabet og til at forebygge nye handelshindringer. 
1.5. ØSU konstaterer, at direktivets artikel 11 nu 
ændres således, at der kræves en årlig rapport fra Kom­
missionen om resultaterne af direktivets anvendelse, og 
ØSU bemærker med tilfredshed, at Kommissionen vil 
forelægge disse rapporter for Det økonomiske og socia­
le Udvalg, begyndende med rapporten fra 1988. 
1.6. Selv om direktivet ikke berører spørgsmålet om 
generel information om standardiseringsarbejde, er 
dette en væsentlig forudsætning for, at målene i direkti­
vet kan opfyldes. 
ØSU understreger derfor nødvendigheden af, at der 
inden for medlemsstaterne formidles langt flere op­
lysninger om standardiseringsarbejde til arbejdsmar­
kedsparterne og til offentligheden i al almindelighed. 
Nr. C 298/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
2. Direktivets sociale virkninger 
2.1. Princippet om frivilligt samarbejde 
2.1.1. ØSU erkender, at det i forbindelse med 
gennemførelsen af det indre marked er vigtigt, at et af 
direktivets mål er at fremme initiativer til harmonise­
ring af standarder. 
Det skal dog på ny fremhæves, at harmoniseringen af 
standarder forudsætter, at samtlige involverede grupper 
samarbejder og deltager, ikke blot producenter og myn­
digheder, men også arbejdere, brugere og forbrugere. 
Dette er vigtigt, ikke mindst af hensyn til deres sundhed, 
sikkerhed og velfærd. 
Det økonomiske og sociale Udvalg har altid understre­
get dette og henleder opmærksomheden på sin udtalelse 
af 17. september 1986 (!), hvori ØSU indtrængende op­
fordrer til, at man under harmoniseringen af standarder 
er særligt opmærksom på brugerne, arbejdernes og 
forbrugernes sikkerhed. 
2.1.2 ØSU opfordrer følgelig kraftigt Kommissionen 
til at skabe et bredere grundlag for flerpartsdrøftelser 
om standarder, der vedrører sundhed, sikkerhed og 
velfærd, og til fortsat at virke for en dybere involvering 
af de berørte samfundsgrupper og andre interesse­
grupper. 
2.2. Samarbejde omkring standardiseringsarbejdet 
2.2.1. ØSU konstaterer, at fælles regler af Den euro­
pæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den eu­
ropæiske komité for elektroteknisk Standardisering 
(Cenelec) kræver, at deres medlemmer (dvs. de nationa­
le standardiseringsorganer) ved sammensætningen og 
orienteringen af deres delegationer til møder i Det Tek­
niske Udvalg skal sikre sig, at delegationerne repræsen­
terer ikke blot producenterne, men derimod en fælles, 
national holdning, der tager hensyn til alle de interesser, 
der berøres af arbejdet. 
2.2.2. ØSU bifalder CEN/Cenelec's memorandum 
nr. 5 tråde unions and the preparation of a European 
standard (Fagforeningerne og udarbejdelsen af euro­
pæiske standarder), der danner et godt grundlag for en 
væsentlig forbedring af samarbejdet. Deri anbefaler 
CEN's og Cenelec's generalforsamlinger: 
— at fagforeningerne på nationalt plan deltager i stan-
dardiseringsaktiviteter og i anliggender, der berører 
arbejdsstyrkens interesser, 
— at fagforeningerne deltager aktivt i nationale delega­
tioner til de CEN- eller Cenelec-udvalg, der udvikler 
europæiske standarder, 
(') EFT nr. C 328 af 22. 12. 1986, s. 20. — at spørgsmål eller forslag/udkast fra europæiske 
fagforeninger behandles på behørig vis af det pågæl­
dende CEN/Cenelec-organ. 
2.2.3. ØSU bifalder ligeledes CEN/Cenelec's memo­
randum nr. 2 consumer interests and the preparation 
of standards (Forbrugerinteresser og udarbejdelse af 
standarder), hvori man anbefaler tilsvarende foran­
staltninger til beskyttelse af forbrugernes interesser. 
2.2.4. ØSU er imidlertid af den opfattelse, at man i 
endnu højere grad bør tilskynde til, at arbejdsmarked­
sparterne involveres i forberedende standardiseringsak-
tiviteter på europæisk plan. 
2.3. Samråd om sundhed og sikkerhed 
2.3.1. ØSU bemærker, at et rådgivende treparts-ud­
valg bestående af repræsentanter for arbejdsmarked­
sparterne og Kommissionen mødes flere gange årligt i 
Luxembourg for at udveksle synspunkter og drøfte 
forslag vedrørende sundhed og sikkerhed. 
I marts 1989 foreslog en treparts-arbejdsgruppe, der var 
nedsat under Det Rådgivende Udvalg, at standardise-
ringsmandater i henhold til artikel 100 A (Den Europæi­
ske Fælles Akt) sendes til nævnte udvalg til udtalelse. 
ØSU støtter dette forslag. 
2.3.2. ØSU bifalder ligeledes Kommissionens forslag 
om at yde økonomisk støtte til EFS (Den Europæiske 
Faglige Samarbejdsorganisation), til inddragelse af eks­
perter i undersøgelsen af forslag, der berører hygiejne 
og sikkerhed på arbejdspladsen, og til udbredelse af 
disses synspunkter gennem EFS's sædvanlige kanaler. 
2.4. Deltagelse i Det stående Udvalg 
2.4.1. ØSU konstaterer, at Det stående Udvalg, der 
er nedsat i medfør af artikel 5 i direktiv 83/189/EØF, 
har initiativret og kun består af to repræsentanter for 
hver medlemsstat. De forskellige samfundsgrupper i 
Fællesskabet er ikke direkte repræsenteret, og Kommis­
sionen påtænker ikke at foreslå en ændring af dette 
forhold. 
2.4.2. ØSU bemærker dog, at Kommissionen afhol­
der mindst to møder årligt i et udvidet stående udvalg 
i henhold til artikel 5, hvor repræsentanter for nationale 
standardiseringsorganer samt CEN og Cenelec møder 
medlemsstaternes repræsentanter. 
ØSU beder Kommissionen sørge for, at repræsentanter 
fra arbejdsmarkedsparternes og forbrugernes rådgiven­
de organer får mulighed for at fremsætte deres 
synspunkter på disse møder. 
27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/21 
3. Informationsproceduren for standarder 
3.1. Principper i europæisk standardiseringspolitik 
3.1.1. Kapitel II i rapporten beskriver, hvorledes in­
formationsproceduren for standarder fungerer. 
ØSU er enig i, at standardiseringsaktiviteter som et 
grundlæggende princip i europæisk standardiseringspo­
litik skal være gennemsigtige, og bifalder den rolle, 
CEN/Cenelec spiller ved sikringen af dette. 
3.1.2. ØSU bifalder de »Generelle retningslinjer«, 
som CEN/Cenelec formelt aftalte med Kommissionen 
i november 1984 og med Den europæiske Frihandels­
sammenslutning (EFTA) i april 1985. 
Disse retningslinjer sikrer et samarbejde på europæisk 
plan mellem officielle og frivilligt baserede interesse­
præsentationer inden for rammerne af EØF-traktatens 
artikel 100 (samt artikel 100 A i Den Europæiske Fælles 
Akt) om fjernelse af ikke-toldmæssige hindringer for 
den frie samhandel. 
3.1.3. ØSU bemærker, at Rådet med dette samarbej­
de for øje i juli 1984 vedtog en resolution, der fastlagde 
principperne for en europæisk standardiseringspolitik, 
som førte frem til den nye metode til harmonisering og 
standarder på det tekniske område vedtaget ved Rådets 
resolution 85/C 136/01. Dermed fastlagde man princip­
pet om formodet overensstemmelse med de vigtigste 
krav til produkter, der er fremstillet i henhold til harmo­
niserede europæiske standarder udarbejdet af CEN/ 
Cenelec. Som følge deraf har der været tendens til, at 
man i stedet for at specificere tekniske krav i direktivers 
bilag giver generelle henvisninger til standarder. 
3.1.4. ØSU erkender ikke desto mindre, at CEN og 
Cenelec for at kunne spille deres nødvendige rolle inden 
for rammerne af EF's og EFTA's arbejder er nødt til at 
organisere sig selv og deres forhold til medlemmerne 
(de nationale standardiseringsorganer) på en sådan 
måde, at de er i stand til at forudse behov, klare det 
nødvendige arbejde, være målrettet og levere resultater­
ne af arbejdet på en omkostningsbevidst og kompetent 
måde. ØSU opfordrer indtrængende medlemslandene 
og disses nationale standardiseringsorganer til at sikre 
sig, at deres investering i disse organer i form af menne­
skelige og økonomiske ressourcer er af passende om­
fang, så de kan gennemføre ikke blot det nødvendige 
standardiseringsarbejde, men også den nødvendige 
markedsføring af fordelen ved europæiske standarder. 
3.1.5. ØSU opfordrer ligeledes CEN/Cenelec og 
deres nationale medlemmer til at tage passende initiati­
ver til på en enkel og letforståelig måde at informere om 
og fremhæve fordelene ved europæisk standardisering, 
midlerne til opnåelse heraf og mulighederne for aktiv 
deltagelse deri. ØSU frygter, at erhvervslivet og forbrugerne ikke i 
tilstrækkelig grad forstår og påskønner fordelene ved 
europæiske standarder samt procedurerne ved udarbej­
delsen af dem. 
ØSU ser gerne, at CEN/Cenelec og de nationale stan­
dardiseringsorganer gennemfører aktive markedsfø-
ringsprogrammer på henholdsvis europæisk og natio­
nalt plan for at tilskynde erhvervslivet til at rykke for 
europæiske standarder som et led i planlægningen i 
1993 og tiden derefter. 
CEN/Cenelec-medlemmerne bør tilskynde deres man­
dater til dels at udarbejde et program og en tidsplan 
for europæisk standardisering under hensyntagen til 
oplysninger om de nationale krav, dels at overveje 
mulighederne for at øve indflydelse på alle projekter, 
der iværksættes på nationalt initiativ. 
ØSU opfordrer Kommissionen til at undersøge, hvorle­
des noget sådant kan gøres. 
3.1.6. ØSU beklager, at rapporten ikke kommer ind 
på spørgsmålet om europæiske certifikater og af­
prøvninger, og bemærker, at europæisk standardise­
ringspolitik vil blive suppleret med forslag til et fælles-
skabskoncept på dette område. ØSU erkender, at disse 
elementer er væsentlige for at opnå gensidig anerkendel­
se af nationale standarder og accept af harmoniserede, 
europæiske standarder. 
3.1.7. ØSU er af den opfattelse, at Fællesskabets 
midler af forskning og teknologisk udvikling (F&TU) 
bør bruges til at fremskynde det nødvendige forbereden­
de standardiseringsarbejde som et bidrag til det indre 
marked i 1992 og fremover. 
3.1.8. ØSU opfordrer kraftigt Kommissionen til at 
inddrage EFTA i overvejelserne omkring både dette 
initiativ og standardiseringen. 
3.1.9. Det bør undgås, at der sker en hurtig vækst i 
antallet af europæiske standardiseringsorganer, da dette 
vil gøre koordinerings- og samarbejdsopgaven med 
Kommissionen og EFTA stadig mere vanskelig. ØSU 
ser med nogen bekymkring på oprettelsen af et særligt 
standardiseringsorgan for telekommunikationsområdet 
[Det Europæiske Standardiseringsorgan på Telekom­
munikationsområdet (ETSI)] og støtter Kommissionens 
bestræbelser på at sikre, at det kan koordineres med 
CEN og Cenelec. 
3.2. Organiseringen af informationsproceduren 
3.2.1. Integreret standardiserings-infor­
mationssystem 
CEN og Cenelec giver ved hjælp af deres integrerede 
informationssystem [Integrated Standardization Infor­
mation System (ISIS)] i fællesskab oplysninger om: 
— arbejdsprogrammet for nationale, europæiske og 
internationale standardiseringsorganer med angivel­
se af det niveau, man har nået i udarbejdelsen af 
standarder (INFOPRO), 
Nr. C 298/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
— forholdet mellem offentliggjorte, nationale standar­
der og europæiske samt internationale standarder; 
dvs. om disse er identiske, ækvivalente eller beslæg­
tede (ICONE). 
Systemet dækker de 18 lande, der er medlem af hen­
holdsvis Det Europæiske Fællesskab og EFTA, og det 
fungerer som en fælles enhed til indsamling og udsen­
delse af alle nationale oplysninger (CEN/Cenelec's 
»centrale enhed«). 
3.2.2. INFOPRO 
Med henblik på opfyldelse af artikel 2 og 4 i direktiv 
83/189/EØF oprettede CEN og Cenelec i 1985 en data­
base, der finansieres via kontrakter med Kommissio­
nens og EFTA's sekretariat. 
Databasen blev sammensat på grundlag af det komplet­
te arbejdsprogram for Den Internationale Standardise­
ringsorganisation (ISO) og Den Internationale Elektro­
tekniske Kommission (IEC), samt på grundlag af CEN's 
og Cenelec's samlede programmer og meddelelser fra 
CEN- og Cenelec-medlemmer. 
Disse europæiske og nationale standardiseringsorganer 
(medlemmer af ISO og IEC's nationale udvalg) skal 
informere den centrale enhed om ethvert nyt emne, der 
tilføjes det nationale standardiseringprogram (artikel 2 
i direktiv 83/189/EØF), og om alle udkast til standarder 
(artikel 4). Samtidig skal alle andre CEN/Cenelec-med-
lemmer, Kommissionen og EFTA's sekretariat under­
rettes. 
ØSU bemærker, at Kommissionen har anlagt sag mod 
en medlemsstat for ikke at have givet meddelelse om et 
udkast til en national standard og dermed ikke at have 
anvendt direktivets bestemmelser. 
3.2.3. ICONE 
Det komparative indeks for nationale standarder i Eu­
ropa (ICONE) administreres af CEN på grundlag af 
kontrakter med Kommissionen og EFTA og udgør en 
del af det strategiske program for innovation og tekno­
logioverførsel (SPRINT), der blev indledt i 1983. 
CEN- og Cenelec-medlemmer underretter den centrale 
enhed om referencerne for de standarder, de udgiver, 
som svarer til ISO-, IEC-, CEN- eller Cenelec-stan-
darder. Ved hjælp af databasen er det muligt at finde 
henvisningen til den nationale version af den internatio­
nale eller europæiske standard. 
ICONE blev skabt for at hjælpe erhvervslivet, især de 
små og mellemstore virksomheder, til at overvinde de 
problemer, der er knyttet til eksistensen af mere end 
50 000 nationale standarder, af hvilke mere end 60% næppe havde en europæisk eller international ækviva­
lent. Men i praksis går det ikke længere end til blot at 
identificere de relevante standarder. ØSU har svært ved 
at se, hvilken nytte det skulle have uden for kredsen af 
CEN/Cenelec-medlemmer. 
3.2.4. Procedurens effektivitet 
11986 indledte Kommissionen en undersøgelse af proce­
durens effektivitet. Man registrerede et behov for at 
få forbedret den praktiske og tekniske anvendelse af 
bestemmelserne. I februar 1987 godkendte Kommissio­
nen forskellige forslag til forbedring, og disse er anført i 
pkt. 35 i rapporten. ØSU støtter de pågældende forslag. 
Hvad angår markedsundersøgelser af muligheden for 
at fremme oprettelsen af en komplet bibliografisk data­
base for standardiseringsområdet i Europa, bemærker 
ØSU, af man har indledt en gennemførlighedsundersø­
gelse og INFOPRO- og ICONE-systemernes fremtid. 
Rapporten er endnu ikke offentliggjort (juli 1989). 
3.3. Anvendelse af informationerne 
3.3.1. ØSU konstaterer, at CEN og Cenelec kun i 
begrænset omfang anvender de informationer, procedu­
ren medfører, i planlægningen af det europæiske stan­
dardiseringsarbejde, som skitseret i pkt. 28 i Kommis­
sionens rapport. 
ØSU erkender, at CEN's og Cenelec's planlægningsakti-
viteter er et udtryk for det engagement, deres medlem­
mer — de nationale standardiseringsorganer — føler 
over for den fremadskridende harmonisering af standar­
der på europæisk plan. 
3.3.2. ØSU konstaterer, at de midler, der er afsat til 
informationsproceduren, kun har gjort det muligt at 
indsamle informationerne centralt og udbrede dem na­
tionalt, og at det ikke er tanken, at CEN/Cenelec's 
centrale enhed skal foretage nogen form for vurdering. 
Dette ville forudsætte betydeligt flere økonomiske res­
sourcer, dels til ansættelse af de nødvendige eksperter, 
ingeniører, konsulenter osv., dels til finansiering af 
oversættelsen af alle relevante dokumenter. 
ØSU vil derfor sætte spørgsmålstegn ved ideen om at 
sætte CEN/Cenelec's centrale enhed i stand til at foreta­
ge en mere detaljeret analyse af dataene og om at udvide 
den centrale enheds initiativbeføjelser, som nævnt i 
rapportens pkt. 41 og 166. ØSU mener, at kun industri­
en kan foretage en nyttig analyse af de tilgængelige 
data, og at dette bør indgå i bestræbelserne på i højere 
grad at inddrage industrien (ovenstående pkt. 3.1.5). 
3.3.3. I overensstemmelse med Fællesskabets princip 
om gensidig anerkendelse, der blev indført med sagen 
Cassis de Dijon, og som siden er blevet bekræftet i flere 
afgørelser ved Domstolen, kan forskellige nationale 
standarder eksistere side om side som tilgængelige krite­
rier, som man frivilligt kan henholde sig til overalt i 
27. 11. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 298/23 
Europa eller andetsteds. Standarderne afspejler særlige 
markedspræferencer, som retmæssigt kan være forskel­
lige, men så længe ingen myndighed kan påberåbe sig 
bestemmelserne i artikel 36 i Rom-traktaten, behøver 
dette forhold ikke at resultere i handelshindringer. 
3.3.4. ØSU erkender, at mange af de europæiske 
harmoniseringsaktiviteter hidtil er blevet udfoldet via 
EF's lovgivningsprogram, som tager sigte på at erstatte 
ordninger i medfør af artikel 36 med fælles, vigtige 
krav, som inføres ved direktiver og udmøntes i passende 
standarder. 
I tilfælde, hvor der ikke findes nogen forskriftsbaserede 
handelsbarrierer, kan meddelelser i medfør af direktiv 
83/189/EØF ikke nødvendigvis forventes at vække stør­
re interesse. 
ØSU konstaterer med bekymring, at der endnu ikke er 
sket nogen betydelig nedgang i de nationale standardise-
ringsaktiviteter. ØSU opfordrer Kommissionen til at 
støtte fælles bestræbelser på at give fyldig og relevant 
information på alle planer og at offentliggøre det euro­
pæiske standardiseringsarbejde for at få alle interessere­
de parter til i højere grad at arbejde sammen inden for 
rammerne af CEN og Cenelec. 
3.4. Ændringer i liste 1 i bilaget til direktiv 83/189/ 
EØF 
ØSU bemærker, at der i direktiv 88/182/EØF ikke er 
foretaget ændringer i liste I i bilaget til direktiv 83/189/ 
EØF med henblik på optagelse af Portugals og Spaniens 
nationale standardiseringsorganer. 
ØSU går ud fra, at disse vil blive optaget på listen i det 
yderligere ændringsdirektiv, der foreslås, og at man 
samtidig vil anerkende ETSI. 
4. Informationsproceduren for tekniske forskrifter 
4.1. Direktivet fastsætter, at Kommissionen rettidigt 
skal underrettes om udkast til tekniske forskrifter i 
medlemsstaterne; at Kommissionen skal underrette de 
øvrige medlemsstater; at Kommissionen skal reagere 
på alle indkomne bemærkninger og om nødvendigt 
iværksætte en standstill-procedure. 
4.2. ØSU støtter Kommissionens konklusion med 
hensyn til de procedureforbedringer, der er omtalt i 
pkt. 168 i rapporten. Det skal især fremhæves, at infor­
mationernes gennemsigtighed er ønskelig både for at 
undgå, at Kommissionen beskyldes for at ville skabe 
»fæstningen Europa«, og for at lette medlemsstaterne 
i deres undersøgelser og i rettidig afgivelse af svar. Efter ØSU's mening bør krav om, at de meddelelser, 
der gives i medfør af direktivet, er fortrolige, følgelig 
tages op til fornyet overvejelse og så vidt muligt falde 
væk, undtagen i de tilfælde, hvor de kan begrundes i 
ordningen af Den almindelige overenskomst om Told 
og Udenrigshandel (GATT). 
ØSU mener, at man bør drøfte et system til udveksling 
af oplysninger om tekniske forskrifter med EFTA-lan-
dene, indtil man når et tilfredsstillende resultat. 
4.3. ØSU opfordrer medlemsstaterne til på nationalt 
plan at offentliggøre oplysningerne i en let tilgængelig 
form og udtrykkeligt at informere deres standardise­
ringsorganer, erhvervslivet, arbejdstager- og forbruge­
rorganisationerne samt andre relevante organer. 
På europæisk plan ØSU Kommissionen til at overveje, 
hvorledes man ud over at offentliggøre informationer i 
EFT kan formidle disse direkte til de kredse, der måtte 
have brug for dem. 
4.4. ØSU anmoder Kommissionen om at se nærmere 
på de procedurer, der skal sikre, at medlemsstaterne 
indsender de krævede oplysninger. ØSU bifalder, at 
Kommissionen inddrager eksterne organer på kontrakt­
basis til at kontrollere og indberette de enkelte med­
lemsstaters udstedelse af forskrifter. 
4.5. ØSU bifalder de forholdsregler, der skal lette 
oversættelsen af udkast til medlemsstaternes eget sprog, 
da dette er en væsentlig forudsætning for en effektiv 
gennemgang af teksterne. Kommissionen bør især tage 
skridt til at fremskynde oversættelsesprocedurerne for 
at nedbringe den tid på 5 uger, som det gennemsnitligt 
varer, inden medlemsstaterne modtager oversættelsen. 
Kan det ikke lade sig gøre, bør man tilsvarende forlænge 
den frist, inden for hvilken medlemsstaterne skal svare 
på en meddelelse (artikel 9, stk. 1). 
4.6. Ifølge Kommissionen bør tekniske forskrifter, 
der ikke er givet meddelelse om, betrages som ikke-
bindende, som forklaret i pkt. 131 i rapporten, og i 
pkt. 80 bemærkes det, at det med hensyn til medlems­
staternes mulighed for at henvise til presserende grunde 
for at vedtage forskrifter er op til Kommissionen alene 
af afgøre, om en sådan handling er velbegrundet. ØSU 
vil i den forbindelse gerne påpege, at det under alle 
omstændigheder er Domstolen, der har beføjelse til at 
afgøre, hvorvidt en klage over, at en medlemsstat har 
tilsidesat Traktatens bestemmelser, skal tages til følge 
eller ej. 
ØSU mener, at offentliggørelsen af en meddelelse fra 
1986, hvori et sådant synspunkt fremsættes, er en frem­
gangsmåde, som ikke bør tages i anvendelse igen, med-
Nr. C 298/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 11. 89 
mindre der er en begrundet, retlig formodning om, at 
det vil få medhold i Domstolen. 
4.7. ØSU konstaterer, at det oprindelige direktiv 
83/189/EØF i modsætning til direktiv 88/182/EØF, der 
udvider dets anvendelsesområde til mere specialiserede 
sektorer, ikke udtrykkeligt omfatter fremstillingsmeto­
der og -processer, dvs. krav fra staten om, at en produ­
cent skal anvende bestemte metoder eller processer ved 
fremstillingen af et produkt, frem for at produktet 
testes med hensyn til sikkerhed eller andre krav efter 
fremstillingen, uafhængigt af den anvendte fremstil­
lingsproces. 
I rapporten omtales sådanne krav ikke som en teknisk 
handelshindring. Kommissionen bør imidlertid ved ud­
arbejdelsen af et forslag til revideret direktiv være op­
mærksom på, at fremstillingsmetoder og -processer kan 
være potentielle handelshindringer både inden for Fæl­
lesskabet og i forbindelse med GATT-aftalen om tekni­
ske handelshindringer. 
5. Det stående Udvalgs funktion (artikel 5); tilsyn med 
forholdet mellem Kommissionen, CEN og Cenelec 
5.1. ØSU har ikke hørt kritik af den måde, hvorpå 
Kommissionen har anvendt Det stående Udvalg, der 
er nedsat i henhold til artikel 5 i 83/189/EØF. ØSU 
godkender den centrale rolle, udvalget spiller i forbin­
delse med direktivets anvendelse, idet det fungerer som 
et forum for drøftelse af medlemsstaternes problemer 
og som et pragmatisk og fleksibelt organ, hvor man 
kan forfølge alle aspekter af europæisk standardise­
ringspolitik (se pkt. 3.1) i samarbejde med de involvere­
de organer på såvel nationalt som europæisk plan. 
5.2. ØSU bifalder, at Kommissionen anerkender Det 
stående Udvalgs betydning ved defineringen og under­
søgelsen af standardiseringsmandater til europæiske 
Bryssel, den 27. september 1989. standardiseringsorganer, og gentager, at denne funktion 
er utrolig vigtig som et middel til at opretholde forbin­
delsen med de udvalg, der er nedsat i medfør af direkti­
verne efter »den nye metode«, og som et middel til at 
sikre, at der kun er én kommunikationskanal mellem 
Kommissionen og de europæiske standardiseringsor­
ganer. 
5.3. ØSU ser frem til en meddelelse om Kommissio­
nens overvejelser omkring udviklingen i standardise­
ringsarbejdet i det indre marked og forholdet mellem 
Kommissionen og de euopæiske standardiseringsor­
ganer. 
ØSU forventer at få denne meddelelse forelagt til udta­
lelse. 
6. Finansielle konsekvenser 
ØSU så gerne, at der var en større grad af finansiel 
gennemsigtighed i Kommissonens arbejde med standar­
disering og forskrifter. 
Det drejer sig her især om: 
— de midler, der kan afsættes til fremme af europæisk 
standardiseringsarbejde, 
— en analyse af de kontraktmæssige udbetalinger til 
forskellige standardiseringsorganer samt en redegø­
relse for, hvorledes Kommissionen anslår og kon­
trollerer disse udgifter samt evaluerer forholdet mel­
lem resultater og udgifter, 
— omkostningerne ved at anvende direktivet i den 
periode, rapporten omfatter, med angivelse af det 
involverede personale opdelt i kategorier, og de 
udgifter, der har været forbundet med de forskellige 
aktivitetsområder. 
ØSU foreslår, at Kommissionen offentliggør disse op­
lysninger sammen med årsberetningerne i form af en 
finansieringsoversigt. 
Alberto MASPRONE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg