1.INDLEDNING

Den europæiske grønne pagts succes afhænger i vid udstrækning af regler, der tager sigte på at begrænse forurening, forvalte affald og beskytte biodiversiteten. Miljøkriminalitet underminerer i alvorlig grad disse mål, og der skal gøres en større indsats for at bekæmpe den.

Miljøkriminalitet er et voksende problem, der forårsager betydelig skade på miljøet og menneskers sundhed både i og uden for EU og for økonomien. Ifølge Interpol og FN's miljøprogram er miljøkriminalitet efter narkotikahandel, menneskehandel og forfalskning den fjerdestørste kriminelle aktivitet i verden, idet denne form for kriminalitet vokser med mellem 5 % og 7 % om året . Ifølge Eurojust hører ulovlig handel med affald og vilde dyr, forureningsforbrydelser og ulovlig handel med farlige stoffer til de alvorligste miljøforbrydelser . Ifølge nylige undersøgelser anslås det, at de årlige indtægter fra markedet for ulovligt affald i EU ligger på mellem 4 og 15 mia. EUR.

De overtrædelser, der skal behandles inden for rammerne af strafferetten, er bl.a. alvorlig ulovlig forurening af luft, vand og jord, dårlig forvaltning af affald, ulovlig handel med vilde dyr og planter, ulovlig udvinding af mineraler, ulovlig forfølgelse af vilde dyr og fugle og rydning af områder med vilde dyr og planter. Alt dette mindsker luft- og vandkvaliteten, forurener landområder, skader vilde arter og skader eller ødelægger værdifulde naturtyper. Både enkeltpersoner og samfundet som helhed lider under virkningerne af miljøforringelse, bl.a. i form af sundhedsskader. Den cirkulære økonomi påvirkes negativt, fair konkurrence undergraves, og de offentlige indtægter reduceres. Ofrene er både de kommende og de nuværende generationer.

Trods den skade, som lovovertræderne forårsager, er deres risiko for at blive opdaget ofte lav, og risikoen for retsforfølgelse og sanktionering endnu lavere, alt imens de får økonomisk fordel af at undgå miljøbeskyttelsesforanstaltninger. Denne situation er med til at forklare, hvorfor den organiserede kriminalitet er involveret. I maj 2017 vedtog Rådet som led i EU's rullende politikcyklus til bekæmpelse af grov og organiseret kriminalitet, at bekæmpelse af miljøkriminalitet skulle være en af prioriteterne for kriminalitetsbekæmpelse for 2018-2021. I 2021 blev denne prioritet forlænget for 2022-2025 .

Bekæmpelse af miljøkriminalitet er et aspekt af det, som FN kalder den miljømæssige retsstat . Dette henviser til en situation, hvor lovgivning i vid udstrækning forstås, respekteres og håndhæves, og hvor miljøbeskyttelse gavner både mennesker og planeten. Siden vedtagelsen i 2008 af direktivet om miljøkriminalitet er der opstået en dybere forståelse af udfordringerne og de midler, hvormed miljøkriminalitet bedst kan bekæmpes. Efter en runde af gensidige evalueringer af den praktiske gennemførelse og anvendelse af europæiske politikker til forebyggelse og bekæmpelse af miljøkriminalitet udarbejdede Rådet i 2019 en rapport med en række henstillinger, der bl.a. omfattede vedtagelse af nationale strategier, samarbejde og koordinering mellem agenturer, uddannelse og statistik .

Hvis miljøkriminalitet skal bekæmpes effektivt, skal de retlige rammer udformes således, at de nuværende udfordringer kan imødegås og der skabes et solidt retsgrundlag for at håndtere dem. Der vil ikke ske nogen varig forbedring i bekæmpelsen af overtrædelser, hvis staten ikke sætter bekæmpelsen af miljøkriminalitet højt på håndhævelsesdagsordenen, både på nationalt plan og på tværs af grænserne i hele EU. Hvis der er ringe sandsynlighed for at blive udsat for strafferetlige sanktioner, vil lovovertræderne ikke blive afskrækket fra miljøkriminalitet, selv hvis de lovgivningsmæssige rammer forbedres.

Det er på denne baggrund, at Kommissionen opfordrer både EU's medlovgivere og medlemsstaterne til at prioritere foranstaltninger, der tager sigte på at styrke bekæmpelsen af miljøkriminalitet.

2. STYRKELSE AF EU'S RETLIGE RAMMER

Vedtagelsen af direktivet om miljøkriminalitet i 2008 var et vigtigt skridt i anerkendelsen af strafferettens rolle med hensyn til effektivt at beskytte miljøet. Direktivet har sikret, at en række i fællesskab aftalte alvorlige former for miljøkriminalitet betragtes som forbrydelser i alle EU's medlemsstater.

Kommissionens evaluering fra 2020 viser imidlertid, at det nuværende direktiv om miljøkriminalitet har betydelige begrænsninger og mangler. Direktivet er ikke blevet ajourført i overensstemmelse med udviklingen i EU's miljølovgivning og tager ikke højde for de aktuelle udfordringer. Det omfatter f.eks. ikke kategorier af strafbare handlinger såsom ulovlig handel med træ eller ulovlig skibsophugning. Hvad angår de praktiske virkninger kræves det i direktivet på en temmelig generel måde, at den nationale lovgivning skal indeholde bestemmelser om strafferetlige sanktioner. Direktivet indeholder ikke bestemmelser om sanktionsniveauer og -typer eller spørgsmål vedrørende afsløring eller retsforfølgning af miljøkriminalitet. Desuden er der behov for at skabe større klarhed med hensyn til definitionerne af miljøkriminalitet og centrale begreber, der anvendes i direktivet, såsom "betydelig skade".

Evalueringen viser også, at sanktionsniveauerne varierer meget medlemsstaterne imellem, og deres anvendelse i praksis ikke synes at have afskrækkende virkning. Der er ikke sket nogen klar forbedring af det grænseoverskridende samarbejde, siden direktivet trådte i kraft.

Retsvæsenets aktører, der arbejder med spørgsmålene i praksis, har givet rådgivning, som peger i retning af, at det for at bekæmpe miljøkriminalitet er nødvendigt at: ·behandle miljøkriminalitet som en del af et bredere fænomen med miljøovertrædelser og anvende både forvaltnings- og strafferet ·sikre, at miljøkriminalitet forebygges, afsløres og straffes, og at skader afhjælpes ·inddrage et bredt spektrum af færdigheder, discipliner og specialiseringer ·sikre en høj grad af koordination og samarbejde mellem retsvæsenets aktører ·sikre indsamling og effektiv anvendelse af data og ·afsætte tilstrækkelige menneskelige og finansielle ressourcer.

For at afhjælpe de nuværende mangler i direktivet, tage hensyn til ny udvikling og nye tendenser inden for miljøkriminalitet og støtte centrale krav fra retsvæsenets aktører foreslår Kommissionen, at der med det nye direktiv om miljøkriminalitet foretages:

·En ajourføring og finjustering af listen over strafbare handlinger. Listen over strafbare handlinger, der er omfattet af det nuværende direktiv, vil blive ajourført, og der vil blive tilføjet nye strafbare handlinger for at afspejle den nuværende situation i EU's miljølovgivning og bedre håndtere de mest skadelige ulovlige aktiviteter. Revisionen vil øge retssikkerheden ved at give specifikke og klare beskrivelser af strafbare handlinger. De strafbare handlinger, der er omfattet af forslaget, udgør alvorlige overtrædelser af forpligtelser i den sektorspecifikke lovgivning, således som den fremstår på datoen for dette forslag . Kommissionen fortsætter med at fremsætte lovgivningsforslag inden for rammerne af den europæiske grønne pagt. Som eksempler kan nævnes forslag om at minimere risikoen for skovrydning og skovforringelse i forbindelse med produkter, der markedsføres i EU, og et kommende forslag om naturgenoprettelseslovgivning. Kommissionen opfordrer medlovgiverne til at overveje yderligere at udvide anvendelsesområdet for direktivet om miljøkriminalitet i overensstemmelse med en sådan forestående ny lovgivning. Dette bør sikre, at de alvorligste strafbare handlinger, der er omfattet af den nye lovgivning, også afspejles i et direktiv om miljøkriminalitet, der er under udvikling.

Nogle af de nye kategorier af strafbare handlinger, der foreslås i det nye direktiv om miljøkriminalitet, er bl.a.: ·ulovlig handel med træ ·ulovlig skibsophugning ·ulovlig vandindvinding, som forårsager betydelig skade på vandressourcerne ·alvorlige overtrædelser af EU's kemikalielovgivning, som forårsager betydelig skade på miljøet eller menneskers sundhed ·markedsføring af produkter, som i strid med ufravigelige krav forårsager betydelig skade på miljøet eller menneskers sundhed på grund af produktets anvendelse i større målestok ·kildeudledning af forurenende stoffer fra skibe ·alvorlige overtrædelser af lovgivningen om invasive ikkehjemmehørende arter, som er problematiske på EU-plan ·alvorlig omgåelse af kravene for at opnå udviklingstilladelse og for at foretage en miljøkonsekvensvurdering, der forårsager betydelig skade ·alvorlige overtrædelser i forbindelse med håndtering af fluorholdige drivhusgasser.

·En styrkelse af bestemmelserne om strafferetlige sanktioner. De foreslåede bestemmelser om indbyrdes tilnærmelse af sanktionstyper og -niveauer vil øge deres afskrækkende virkning og bidrage til at sikre en mere ensartet anvendelse i hele EU og skabe lige vilkår for virksomhederne. Der foreslås supplerende sanktioner og foranstaltninger for at sikre, at nationale dommere og anklagemyndigheder har en værktøjskasse, der gør det muligt at pålægge sanktioner på en skræddersyet måde. I kraft af bestemmelser om skærpende omstændigheder kan der sikres en mere effektiv sanktionering, bl.a. ved at der tages hensyn til forbindelserne med organiseret kriminalitet, gerningsmændenes baggrund med hensyn til regeloverholdelse og hindringer for inspektion og håndhævelse.

·Anerkendelse og styrkelse af håndhævelseskæden. En effektiv strafferetlig håndhævelse afhænger af kapaciteten, færdighederne og resultaterne i hvert led i en kæde, der forbinder miljøinspektoraternes, politiets og andre retshåndhævende myndigheders, anklagemyndighedens og retsvæsenets roller. Ifølge forslaget skal der vedtages nationale strategier med den fælles prioritet at mobilisere indsatsen for at bekæmpe miljøkriminalitet på den mest effektive måde. For at styrke håndhævelseskæden tilstræbes det med forslaget at sikre, at der er adgang til relevant specialuddannelse, effektive efterforskningsværktøjer og mekanismer for samarbejde mellem håndhævende myndigheder i en medlemsstat. Disse foranstaltninger vil muliggøre en mere effektiv og sammenlignelig indsats for at bekæmpe miljøkriminalitet i hele EU. Den rolle, som europæiske netværk af håndhævende myndigheder spiller, anerkendes også i forslaget.