Nr. C 37/2 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 2. 79 
II 
(Forberedende  retsakter) 
KOMMISSION 
Forslag  til Rådets  direktiv  om  tilnærmelse  af medlemsstaternes  lovgivning  vedrørende 
visse  typer  trykbeholdere  med  enkel  geometrisk  form 
(Forelagt  Rådet  af Kommissionen  den  18. december  1978) 
RÅDET  FOR  DE EUROPÆISKE 
FÆLLESSKABER  HAR  — 
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel 
100, 
under  henvisning  til forslag  fra Kommissionen, 
under  henvisning  til  udtalelse  fra  Europa-Parla-
mentet, 
under  henvisning  til Det  økonomiske  og  sociale 
Udvalg,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
I hver  medlemsstat  fastlægger  ufravigelige  bestem-
melser  tekniske  data  for  fremstilling  og kontrol  af 
svejste  trykbeholdere  med  enkel  geometrisk  form, 
der ikke  udsættes  for  flammepåvirkning;  disse 
forskrifter  er forskellige  fra medlemsstat  til medlems-
stat;  ved  deres  forskellighed  hæmmer  de samhan-
delen  med  de pågældende  varer  og indvirker  derfor 
direkte  på fællesmarkedets  funktion; 
i Rådets  direktiv  76/767/EØF  (') defineres  blandt 
andet  procedurerne  for  EØF-godkendelse  og EØF-
kontrol  af disse  beholdere;  i overensstemmelse  med 
dette  direktiv  skal  der  fastsættes  tekniske  forskrifter, 
som de  nævnte  beholdere  skal  overholde  for  at 
kunne  markedsføres  og tages  i brug  efter  at være 
kontrolleret  og forsynet  med  den  foreskrevne  mærk-
ning; 
(') EFT  nr. L 262 af 27. 9. 1976,  s. 153. for at tage  hensyn  til de tekniske  fremskridt  er en 
hurtig  tilpasning  af de tekniske  forskrifter  for nævnte 
beholdere  nødvendig;  med  henblik  herpå  bør  den  i 
artikel  20 i direktiv  76/767/EØF  fastsatte  fremgangs-
måde  anvendes; 
konstruktion  og fremstilling  af beholderne  kan  ske 
under  fravigelse  af visse  bestemmelser,  navnlig  be-
stemmelserne  i punkt  2.1-2.4  i bilaget,  på betingelse 
af, at der  garanteres  en mindst  lige  så stor  sikkerhed; 
den fremgangsmåde,  der  med  henblik  herpå  er 
fastsat  i artikel  17 i direktiv  76/767/EØF  bør  derfor 
anvendes  — 
UDSTEDT  FØLGENDE  DIREKTIV: 
Artikel  1 
1. Dette  direktiv  gælder  for  svejste  trykbeholdere 
— som  defineret  i artikel  2 — af stål  med  enkel 
geometrisk  form,  der ikke  udsættes  for flammepåvirk-
ning,  faste  eller  mobile  og bestemt  til at indeholde 
luft eller  gasarter  under  tryk,  som  hverken  er korro-
sive eller  toksiske. 
2. De  i stk.  1 omhandlede  beholdere  benævnes 
herefter  »beholdere«. 
3. Dette  direktiv  gælder  ikke  for: 
— beholdere,  der  er specielt  konstrueret  til transport 
af gasarter; 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/3 
— beholdere,  der  er konstrueret  til montering  i 
•bremsekredsløbene  på  motorkøretøjer  og 
påhængskøretøjer  dertil; 
— beholdere  til ildslukkere. 
Artikel  2 
I dette  direktiv  forstås  ved beholder  enhver  beholder: 
a) — som  består  af en cylindrisk  del af cirkelformet 
lige tværsnit,  som  er lukket  i begge  ender  med 
hvælvede  endebunde,  hvis  flade  er en omdrej-
ningsflade  omkring  samme  akse,  og hvis  hule 
ende  er vendt  mod  beholderens  indre,  eller 
med flade  endebunde; 
— som  består  af to hvælvede  endebunde,  hvis 
flade  er en omdrejningsflade  omkring  samme 
akse; 
b) som  kun  har  rundgående  eller  eventuelt  elliptiske 
forstærkninger  eller  udskæringer,  navnlig  med 
henblik  på rensning  og besigtigelse,  hvis  akse  er 
vinkelret  på væggene  i beholderens  cylindriske 
del, og  som  ligger  tilstrækkeligt  langt  fra 
hinanden,  til  at  beregningen  kan  foretages 
særskilt  for hver  af dem; 
der kan  dog,  navnlig  med  henblik  på tømning,  fore-
findes  udskæringer  i væggene  i - de hvælvede 
endebunde,  under  forudsætning  af at deres  diameter 
ikke overstiger  15 mm.  Disse  udskæringer  behøver 
ikke at være  vinkelret  på væggene  i de hvælvede 
endebunde. 
De i denne  artikel  nævnte  endebunde  skal  være  frem-
stillet  i ét stykke. 
Artikel  3 
De i artikel  1 nævnte  beholdere  skal  underkastes: 
a) EØF-typegodkendelse  og  EØF-kontrol,  dersom 
produktet  P x V (') er større  end  200  bar  x 
liter; b) EØF-typegodkendelse,  dersom  produktet  P x V 
er under  200  bar x liter. 
Artikel  4 
De ændringer,  som  er nødvendige  for  at tilpasse 
bilaget  og  tillæggene  til de  tekniske  fremskridt, 
vedtages  efter  den  fastsatte  fremgangsmåde  i artikel 
20 i direktiv  76/767/EØF. 
Artikel  5 
I overensstemmelse  med  artikel  17  i direktiv 
76/767/EØF  kan  fravigelser  fra  bestemmelserne  i 
punkt  2.1-2.4  i bilaget  tillades. 
Artikel  6 
Medlemsstaterne  kan  ikke  af årsager,  som  har forbin-
delse  med  fremstilling  og kontrol,  modsætte  sig, 
forbyde  eller  begrænse  salg  og brug  af en beholder, 
som overholder  forskrifterne  i direktiv  76/767/EØF 
og i nærværende  direktiv. 
Artikel  7 
1. Medlemsstaterne  sætter  de nødvendige  admini-
strativt  eller  ved lov fastsatte  bestemmelser  i kraft  for 
at efterkomme  dette  direktiv  inden  for en frist  på 18 
måneder  fra dets  meddelelse.  De underretter  straks 
Kommissionen  herom. 
2. Efter  meddelelsen  af dette  direktiv  drager 
medlemsstaterne  omsorg  for,  at  Kommissionen 
underrettes  om ethvert  forslag  til administrativt  eller 
ved lov  fastsatte  bestemmelser,  som  de påtænker  at 
udstede  på det  af dette  direktiv  omfattede  område. 
Denne  meddelelse  gives  i så god  tid,  at Kommissio-
nen har  mulighed  for  at fremkomme  med  sine 
bemærkninger. 
Artikel  8 
(*) P = drifttryk,  V = voluminet. Dette  direktiv  er rettet  til medlemsstaterne. 
Nr. C 37/4 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 2. 79 
TEKNISK  BILAG 
KAPITEL  1 
BEHOLDERNES  KONSTRUKTION 
2. 
2.1 
2.1.1. Anvendelsesområde 
Direktivets  tekniske  bilag  gælder  for  de i artikel  1 nævnte  beholdere,  der  svarer  til 
følgende  specifikationer: 
— det  maksimale  drifttryk  er 30 bar, 
— voluminet  er under  3 000 liter, 
— det  maksimale  produkt  P x V er 10 000 bar x liter, 
— den  maksimale  reelle  tykkelse  af svøb  og hvælvede  endebunde  er 16 mm, 
— den  minimale  reelle  tykkelse  af svøb  og hvælvede  endebunde  er 2 mm, 
— den  maksimale  reelle  tykkelse  af flade  endebunde  er 25 mm, 
— den  maksimale  længde  af svøbet  er 12 gange  svøbets  middeldiameter, 
— den  maksimale  diameter  for åbninger  er 0,3 gange  svøbets  middeldiameter, 
— den  maksimale  flangediameter  er 300  mm, 
— den  største  dimension  for cirkulære  eller  eliptiske  inspektionsåbninger  er 400  mm, 
—- den  minimale  driftstemperatur  er minus  20°  C eller  minus  10°  C, 
— den  maksimale  driftstemperatur  er + 300°  C. 
Materialer 
Støbte  emner  må  under  ingen  omstændigheder  anvendes  til fremstilling  af dele,  der 
udsættes  for tryk. 
Dele,  der udsættes  for tryk 
Stål til fremstilling  af dele,  der udsættes  for tryk,  skal  opfylde  følgende  krav. 
Beholdere  til en minimal  driftstemperatur  på — 20°  C. 
Følgende  stålsorter  og -kvaliteter  skal  anvendes: 
a) pladeemner 
Euronorm  28-69: Fe 37-2  kW;  Fe 37-2  kP;  Fe 42-2  kW; 
Fe 42-2  kP;  Fe 47-2  kW;  Fe 47-2  kP; 
b) sømløse  rør 
ISO/2604/11-1975-standard: TS 6; TS 10; TS 15; 
c) svejste  rør 
ISO/2604/III-1975-standard: TW 6; TW  10;  TW  15; 
d) smedeemner 
ISO/2604/I-1975-norm: F9; 
e) forstærkninger 
Euronorm  25-72: Fe 360  D; Fe 430  D. 
10.2.79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/5 
2.1.2.  Beholdere  dl en minimal  driftstemperatur  på — 10°  C. 
Følgende  stålsorter  og -kvaliteter  skal  anvendes: 
a) pladeemner 
Euronorm  28-69:  Fe  37; Fe 42; 
b) sømløse  rør 
ISO/2604/11-1975-standard:  TS  4; TS 6; TS 9; TS 10; 
TS 13;  TS 14;  TS 15; 
c) svejste  rør 
ISO/2604/III-1975-standard:  TW  4; TW  5; TW  6; TW  9; 
TW 10;TW  13;TW  14;TW  15; 
d) smedeemner 
ISO/2604/I-1975-standard:  F8;  F9; 
e) forstærkninger 
Euronorm  25-72:  Fe  310;  Fe 360;  Fe 430. 
2.2. Svejsede  flanger:  disse  skal  udføres  i en af de under  punkt  2.1  nævnte  stålsorter  eller 
kulstofstål  eller  kulstofmanganstål,  hvis  retningsanalyse  og mekaniske  egenskaber  ligger 
inden  for grænseværdierne  i nedenstående  tabel. 
%C °/o Mn °/o Si °/o S Rg max Rj^ max Forlængelse 
eller  % P Rg max Rj^ max Forlængelse 
, max max max max N/mm2 N/mm' min (%) 
0,20 1,6 0,40 0,05 265 440 22 
2.3. Fastgørelseselementer 
Bolte,  skruer,  stifter  og møtrikker  skal  opfylde  kravene  i ISO/R898/I  — 1968;  ISO/ 
R898/II  — 1969  og ISO/898/IV  — 1972. 
Alle de i disse  standarder  nævnte  klasser  kan  anvendes,  dersom  den  minimale  brudforlæn-
gelse  af materialet  er lig med  eller  større  end  16 %. 
2.4. Påsatte  dele 
Alle ikke  under  tryk  værende  dele,  som  er svejset  til beholderen,  skal  være  i et materiale, 
som er kompatibelt  med  beholderens  stål. 
2.5. Bestilling 
2.5.1.  Ved  bestilling  af grundmaterialer  angiver  beholderfabrikanten  produkttype  med  dimensio-
ner, specifikationer  og stålsort  og -kvalitet. 
2.5.2.  Fabrikanten  fastsætter  ligeledes,  hvilke  attester  der skal  medfølge  leverancen  i overensstem-
melse  med  punkt  2.6 i dette  direktiv. 
2.6. Dokumenter 
2.6.1.  »Kontrolattest« 
En kontrolattest  i overensstemmelse  med  bestemmelserne  i Euronorm  21-76  kræves  for 
stålene  under  punkt  2.1. 
2.6.2.  »Overensstemmelsesattest  for ordren« 
Der kræves  en overensstemmelsesattest  for  ordren  i overensstemmelse  med  bestemmel-
serne  i Euronorm  21-76  for stål,  som  er nævnt  i punkt  2.2 og for produkter  nævnt  i punkt 
2.4 i dette  direktiv. 
Nr. C 37/6 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 2. 79 
2.6.3.  De  i 2.6.1  og 2.6.2  nævnte  dokumenter  skal  angive  mærkning  på de leverede  produkter,  så 
en klar  entydig  forbindelse  mellem  dokumenter  og produkter  kan  etableres. 
2.7. Identifikation 
Alle materialer  til fremstilling  af trykbeholdere  skal  kunne  identificeres. 
3. Beregning  af dele,  der  udsættes  for tryk 
3.1. Definitioner 
3.1.1.  Beregningstryk 
Beregningstrykket  vælges  af fabrikanten  under  dennes  ansvar  og anvendes  ved  beregning 
af trykdelene. 
3.1.2.  Beregningstemperatur 
Dette  er en temperaturværdi,  som  vælges  af fabrikanten  under  dennes  ansvar.  Denne 
temperatur  gør  det muligt  at bestemme  spændingsværdierne  ved  den  valgte  temperatur. 
3.2. Godstykkelsen  for beholderens  trykdele 
Godstykkelsen  for trykdele  må ikke  være  mindre  end  beregnet  ud fra formlerne  i bilag  I. 
I disse  formler  er ikke  regnet  med  korrosionstillæg.  Dersom  et tillæg  imidlertid  anvendes, 
skal dataskiltet  på beholderen  angive  værdien  af korrosionstillægget. 
3.2.1.  Den  tilladelige  spænding  F i formlerne  til beregning  af trykdele  findes  som  den  mindste  af 
følgende  værdier: 
RET  ,I  RR 
w"dlerv 
Den flydespænding  RET  som  anvendes  til beregning  af den  tilladelige  spænding  på tryk-
dele,  skal  antage  en af nedenstående  værdier: 
— dersom  stålet  ikke  har  nogen  nedre  eller  øvre  flydespænding,  skal  der  anvendes  den 
traditionelle  flydespænding  Rø 2; 
— dersom  stålet  frembyder  en nedre  og øvre  flydespænding,  kan  man  anvende  : 
— ReL 
eller 
RfH  x 0,92,  såfremt  værdien  af RJH  bestemmes  ud fra en arbejdskurve, 
eller  • 
Ro,2! 
— ved  beregningstemperaturer  over  50°  C tages  flydespændingen  lig med  den  konventio-
nelle  0,2 spænding  ved  den  valgte  temperatur. 
3.2.2.  For  stumpsømme  anvendes  som  styrkefaktor  z til beregning  af trykdelene: 
— z = 1; z = 0,85  eller  z = 0,7. 
10. 2. 79 De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende  Nr.  C 37/7 
KAPITEL  II 
FREMSTILLING  AF BEHOLDERE 
4. Almindeligt 
4.1. Grundmateriale,  tilsatsmateriale,  svejseproces  og fremstillingsmåde  samt  prøvningsmetoder 
skal vælges  således,  at de muliggør  fremstilling  af beholdere,  der  opfylder  bestemmelserne 
i dette  direktiv. 
4.2. Den  anvendte  svejsemetode  skal  i forvejen  være  godkendt  i overensstemmelse  med  bestem-
melserne  i bilag  III. 
4.3. Svejsningerne  skal  udføres  af hertil  kvalificerede  svejsere  i overensstemmelse  med  bestem-
melserne  i bilag  V. 
4.4. Enhver  svejseproces,  hvorved  opnås  fuldstændig  gennemsvejsning,  tillades. 
4.5. Inspektionsåbninger  og flanger 
Dersom  der  skal  anbringes  inspektionsåbninger  eller  flanger,  skal  disse  udføres  i overens-
stemmelse  med  specifikationerne  i bilag  I, punkterne  5 og 6. 
5. Klargøring  og svejsning  af trykemnerne 
5.1. Formgivning  af pladeemner 
Ved formgivningen  af pladeemner  må der  ikke  frembringes  fejl,  som  kan  påvirke  sikker-
heden. 
En formgivning,  under  hvilken  metallets,  temperatur  er under  transformationspunktet  AC3 
kaldes  kolddeformation. 
Dersom  det ved  kolddeformationen  gælder,  at 
x 100  < 3, 2Rj 
kræves  en termisk  normalisering. 
er: pladetykkelse 
r;: mindste  kurveradius. 
5.2. Afskærpning  af pladeemner 
Dersom  pladeemner  af forskellig  godstykkelse  stumpsvejses,  skal  der  i den  tykkeste  plade 
foretages  en afskærpning  med  en hældning  på højst  1 : 3. 
5.3. Svejsning  af pladeemner 
De langsgående  og rundgående  samlinger  må  kun  udføres  som  stumpsømme  med  fuld-
stændig  gennemsvejsning. 
Rundgående  overlapsamlinger  kan  tillades,  dersom  godstykkelsen  for  de dele,  der  skal 
samles,  er mindre  end  eller  lig med  8 mm. 
Dersom  underlagsplade  anvendes  ved  udførelse  af langsgaende  samling,  skal  den  fjernes 
efter  svejsningen  og inden  der udføres  en ikke-destruktiv  afprøvning. 
Dersom  der  ved  rundgående  samlinger  anvendes  en støttering,  som  ikke  kan  fjernes,  må 
det sikres,  at der opnås  en tilfredsstillende  gennemsvejsning  i støtteringen. 
Når støtteringe  aftages,  må dette  ikke  medføre  uforholdsmæssig  stor  deformation. 
Det materiale,  som  støtteringen  er fremstillet  af, må ikke  udøve  nogen  skadelig  indflydelse 
på svejsningen. 
Samlingerne  mellem  rør  eller  udskæringer  og svøbet  og/eller  flade  endebunde  skal  ved 
anvendelse  af kantsøm  udføres  således,  at der  sker  en fuldstændig  gennemsvejsning  til 
roden. 
» 
Nr. C 37/8  De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende  10.2.79 
5.4. Flugtning  af pladeemner 
5.4.1.  Ved  langsømme  samt  ved  rundsømme,  som  svejses  fra én side,  skal  pladeemnernes  median-
akser  flugte  således,  at flugtningsfejlen  ikke  overstiger  10 % af den  tykkeste  plades  plade-
tykkelse. 
Ved rundsømme,  der  svejses  på begge  sider,  kan  en større  flugtningstolerance  tillades, 
såfremt  der opnås  en jævn  svejsestreng  på den  anden  side. 
5.4.2.  Flugtning  af pladeemner  af forskellig  tykkelse 
Pladeemneoverfladernes  maksimale  flugtningsfejl  skal  være  mindre  end  V* af den  tykkeste 
plades  pladetykkelse. 
Dersom  denne  værdi  overskrides,  skal  overfladen  rundes  i overensstemmelse  med  bestem-
melserne  under  punkt  5.2. 
ja 
-ø 
JO -o JO 
_0 
_o 
Langsømme Rundsømme 
bj < e'/10 Svejsning  fra én side:  b^ < e'/lO 
Svejsning  fra begge  sider:  ingen  begrænsning 
bj < e'/4  fore'  < 16mm b2 < e'/4  såfremt  e' < 16 mm 
hj «S 3 mm  fore'  < 16 mm 
5.5. Svejsestrenge 
Alle svejsninger  skal  have  en jævn  overflade  og fylde  fugen  helt  ud,  de skal  gå over  i 
pladeoverfladen  uden  uacceptable  bundkærve  eller  sidekærve. 
Strengens  overhvælvning  må  ikke  overstige  den  største  af følgende  to værdier:  en tien-
dedel  af strengens  bredde  eller  1 mm. 
En dobbelt  overhvælvning  tolereres  ved  overlapningen,  hvor  strengen  ender. 
Den maksimale  højde  af strengen  ved  eftersvejsning  fra forsiden  er den  største  af følgende 
to værdier:  en tiendedel  af pladetykkelsen  eller  1 mm. 
10.2.79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/9 
5.6. Reparation  af svejsninger 
Svejsninger,  der  skal  repareres,  skal  fuldstændig  omsvejses  efter  fjernelse  af den  fejlbehæf-
tede  del og ikke  repareres  gennem  belægning  med  en ekstra  streng. 
Med  undtagelse  af lokale,  manuelt  svejsede  udbedringer  skal  alle  reparationer  foretages 
ved hjælp  af samme  metode,  som  anvendtes  til den  oprindelige  svejsning. 
En anden  metode  kan  kun  anvendes  efter  at kontrolinstanserne  er informeret  derom  og 
efter  at disse  har givet  tilladelse  til anvendelse  af denne  proces. 
5.7. Formtolerancer 
5.7.1.  Urundhed 
Urundheden  defineres  som  forskellen  mellem  den  største  og mindste  diameter  divideret 
med halvdelen  af deres  sum. 
Dette  forhold  må ikke  overstige  1 % i et vilkårligt  tværsnit  af beholderen.  Ved  rørtilslut-
ninger  tillades  imidlertid  en urundhed  op til 2 %. 
5.7.2.  Rethed 
Den maksimale  pilhøjde  for  en vilkårlig  frembringer  i den  cylindriske  del  af en tom 
beholder,  som  ikke  er under  tryk,  må ikke  overstige  0,3 %. 
5.7.3.  Profiluregelmæssigheder 
Profiluregelmæssigheder  (kontrolleret  ved  hjælp  af en lære  med  en åbning  på 20°)  må 
ikke  overstige  5 % af den  minimale  godstykkelse  plus  3 mm.  Denne  maksimale  værdi  øges 
med 25 %, dersom  uregelmæssighedens  længde  ikke  overstiger  lA af længden  af den 
cylindriske  del mellem  to rundsømme,  dog  højst  1 m. 
6. Svejsning  af tilbehør  ikke  udsat  for tryk 
Tilbehør  såsom  støtteben,  håndgreb,  løfteringe,  forstærkninger  og lignende  skal  udformes 
således,  at de kan  svejses  direkte  til trykdele.  Svejsningen  skal  foretages  i overensstem-
melse  med  bestemmelserne  under  punkt  5.5. 
KAPITEL  III 
EØF-TYPEGODKENDELSE 
7. Begæring  om EØF-typegodkendelse 
Begæringen  og den  dermed  forbundne  korrespondance  skal  udfærdiges  i overensstem-
melse  med  bestemmelserne  i bilag  I, stk.  1, i Rådets  direktiv  76/767/EØF  af 27. juli 1976. 
8. EØF-typegodkendelsesafprøvning 
8.1. EØF-typegodkendelsesafprøvningen  gennemføres  på grundlag  af de tekniske  beskrivelser 
og på prøveudtagne  beholdere. 
8.2. —  Ansøgeren  indsender  ti beholdere,  der  er repræsentative  for den  planlagte  produktion. 
Kontrolinstitutionen  udtager  tre  beholdere,  på hvilke  den  planlagte  kontrol  samt 
afprøvninger  udføres. 
Når det  drejer  sig om beholdere,  som  kun  produceres  i et begrænset  antal,  indsender 
ansøgeren  dog  det  nødvendige  antal  beholdere  til gennemførelse  af kontrol  samt  de i 
direktivet  beskrevne  afprøvninger. 
— Med  hensyn  til beholdere,  for  hvilke  der  kun  planlægges  en begrænset  produktion, 
indsender  ansøgeren  det  antal  beholdere,  der  anses  som  nødvendigt  af kontrolinstitu-
tionen  for at kunne  gennemføre  de i direktivet  fastsatte  afprøvninger  og kontrol. 
Nr. C 37/10 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10.2.79 
8.3. Gennemgang  af det tekniske  materiale 
Denne  gennemgang  omfatter  bl.a.: 
a) en  kontrol  af, at valget  af stål  er blevet  foretaget  i overensstemmelse  med  bestemmel-
serne  i punkterne  2.1,  2.2,  2.3 og 2.4; 
b) en kontrol  af overensstemmelsesattesterne  som  beskrevet  under  punkt  2.6; 
c) en  efterprøvning  af beregningen  af beholderne  i overensstemmelse  med  bestemmel-
serne  i bilag  I, pkt.«  5 og 6; 
d) en kontrol  af stedet  for  anbringelse  af påskrifter  og EØF-mærkning  i overensstem-
melse  med  kapitel  V; 
e) en  kontrol  af godkendelsesattesterne  for  svejsemetoden  og kvalifikation  af svejserne, 
som kræves  med  henblik  på de svejsemetoder,  der  skal  anvendes  ved  den  planlagte 
produktion; 
f) kontrol  af, at beregningerne  er udført  i overensstemmelse  med  bestemmelserne  under 
pkt. 3 og i bilag  I, pkt.  1, 2, 3 og 4. 
8.4. Kontrol  og prøvning  af færdige  beholdere 
8.4.1.  Afprøvning  af færdige  beholdere 
a) en 100  % røntgenundersøgelse  af stumpsømmene  på de beholdere,  der  er indsendt  til 
kontrolinstitutionen; 
b) en hydraulisk  afprøvning  af hver  af de af kontrolinstitutionen  udtagne  beholdere; 
c) en  pulserende  trykprøve  på en beholder,  såfremt  beholderne  i den  planlagte  produk-
tion har  flade  endebunde  og er fremstillet  med  kantsøm. 
8.4.2.  Kontrol  af arbejdets  udførelse 
Kontrol  af arbejdets  udførelse  omfatter  navnlig: 
— efterprøvning  af beregningen  af de svejsede  samlinger  i overensstemmelse  med  bestem-
melserne  under  punkterne  4, 5 og 6; 
— kontrol  af trykdelenes  godstykkelse  i overensstemmelse  med  bestemmelserne  under 
punkt  3 samt  i bilag  I, pkt.  1, 2, 3 og 4. 
8.5. Kontrol  og afprøvninger,  som  skal  gennemføres  på udtagne  prøver  fra færdige  beholdere 
Prøverne  udtages  på fabrikken  af fabrikanten  under  tilstedeværelsen  af en repræsentant 
fra kontrolinstitutionen. 
8.5.1.  Prøvninger  på svøb 
De nedenfor  beskrevne  afprøvninger  gennemføres,  dersom  svøbene  har  gennemgået  en 
varmebehandling 
a) 1 trækforsøg; 
b) 3 slagsej  hedsprøvninger. 
8.5.2.  Prøvninger  på bunde 
De nedenfor  beskrevne  afprøvninger  gennemføres  i alle  tilfælde  på bundene 
a) 1 trækforsøg; 
b) 3 slagsej  hedsprøvninger. 
8.5.3.  Prøvninger  på svejsningen 
8.5.3.1.  Langsømme  og rundsømme 
Nedenstående  prøvninger  gennemføres  efter  kontrolinstitutionens  valg  enten  på lang-
sømme  eller  på rundsømme,  når  den  anvendte  svejsemetode  er den  samme  i de to tilfælde. 
I modsat  fald  gennemføres  prøvningerne  både  på langsømme  og på rundsømme 
a) 1 trækforsøg  (vinkelret  på svejsningen); 
b) 1 bøjeprøvning:  på svejsningens  underside; 
10.2.79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/11 
c) 1 bøjeprøvning:  på svejsningens  overside; 
d) 3 slagsejhedsprøvninger  i svejsningen; 
e) 3 slagsejhedsprøvninger  i varmezonen,  som  afgrænses  som  funktion  af svøbets 
diameter  og godstykkelse; 
f) 1 hårdhedsprøvning; 
g) 1 makrografisk  undersøgelse. 
8.5.3.2.  Svejsning  af rør,  udskæringer,  svøb-endebunde 
En ultralydsprøvning  af disse  svejsninger  gennemføres  på hver  trykbeholder,  som 
indsendes  til kontrolinstitutionen.  En makrografisk  undersøgelse  gennemføres  på svejsnin-
gerne  af rør og udskæringer. 
En sådan  undersøgelse  udføres  ligeledes  på svejsninger  mellem  svøb  og flade  endebunde 
udført  som  kantsøm. 
8.5.4.  De  slagsejhedsprøvninger,  som  fastsættes  med  henblik  på EØF-typegodkendelsen,  udføres 
ved — 20°  C, såfremt  den  minimale  brugstemperatur  er — 20°  C og ved  0° C, såfremt 
den minimale  brugstemperatur  er — 10°  C. 
Sådanne  afprøvninger  gennemføres,  såfremt  godstykkelsen  er større  end  5 mm. 
9. EØF-typegodkendelsesattest  og EØF-typegodkendelsesmærke 
EØF-typegodkendelsesattesten  samt  ledsagende  tekniske  oplysninger  skal  indeholde 
bestemmelserne  i bilag  I, pkt.  3, i Rådets  direktiv  76/767/EØF. 
Typegodkendelsesattesten  skal  være  i overensstemmelse  med  modellen  i bilag  VI til nærvæ-
rende  direktiv. 
Typegodkendelsesattesten  skal  bl.a.  indeholde: 
— resultaterne  fra typegodkendelsesafprøvningen; 
— tidsbegrænsning  for EØF-typegodkendelse  i overensstemmelse  med  pkt.  10.3; 
— betingelserne  for  at varianter  af en beholder  kan  gå ind  under  samme  EØF-typegod-
kendelse  i overensstemmelse  med  pkt.  10.2; 
— EØF-typegodkendelsesmærker  i overensstemmelse  med  bilag  I, stk.  5, i Rådets  direktiv 
76/767/EØF  og med  pkt.  14.1  i nærværende  direktiv. 
10. Data  for trykbeholdere,  der omfattes  af samme  EØF-typegodkendelsé 
10.1.  EØF-typegodkendelsen  kan  udfærdiges  for beholdere  som  består  af: 
a) to endebunde  og et eller  flere  svøb, 
eller 
b) to hvælvede  endebunde  som  er forsynet  med  et cylindrisk  optaget  stykke  i overensstem-
melse  med  bestemmelserne  i bilag  I, pkt.  2. 
10.2.  En  EØF-godkendelse  for en beholdertype,  kan  dække  varianter  af denne  type. 
En beholderfamilie  består  af en eller  flere  varianter. 
I samme  beholderfamilie  indgår  de beholdere,  som  kun  er forskellige  fra den  godkendte 
type i henseende  til diameter  og/eller  længden  af det cylindriske  svøb  inden  for nedenstå-
ende  grænser: 
a) Forskel  i diameter 
— forskel  i diameter  er tilladt,  men  pladernes  reelle  godstykkelse  inden  for en bestemt 
beholderfamilie  skal  være  identisk  med  den  godkendte  types  pladegodstykkelse; 
Nr. C 37/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 2. 79 
— forskellene  skal  være  således,  at bestemmelserne  under  pkt.  3.2 overholdes; 
— vilkårene  for varmebehandling  beskrevet  under  pkt.  5.1 skal  overholdes. 
b) Forskelle  i længde  for det cylindriske  svøb 
— når  den  godkendte  type  ud over  endebundene  består  af et eller  flere  svøb,  skal 
beholderne  inden  for  samme  beholderfamilie  nødvendigvis  bestå  af et eller  flere 
svøb; 
— når  den  godkendte  type  kun  har  to hvælvede  endebunde  i overensstemmelse  med 
pkt. 10.1  b) må beholderne  inden  for samme  beholderfamilie  under  ingen  omstæn-
digheder  bestå  af et eller  flere  svøb; 
— såfremt  forskellene  i beholdernes  længde  medfører  ændringer  i udskæringerne  og 
åbningerne  (antal,  dimensioner,  indbyrdes  afstand)  skal  disse  ændringer  angives  på 
tegningerne  for hver  variant,  som  indsendes  sammen  med  ansøgningen  om typegod-
kendelsen  og bestemmelserne  i direktivet  skal  overholdes. 
10.3.  En  EØF-typegodkendelse  for trykbeholdere  har følgende  varighed: 
a) beholdere  som  underkastes  typegodkendelse 
— gyldighedsperioden  er 5 år og kan  forlænges  af den  medlemsstat  som  har udstedt 
typegodkendelsen,  med  efter  hinanden  følgende  perioder  på højst  5 år; 
b) beholdere  som  underkastes  typegodkendelse  og kontrol 
— gyldighedsperioden  er 10 år og kan  forlænges  af den  medlemsstat  som  har udstedt 
typegodkendelsen  med  efter  hinanden  følgende  perioder  på højst  10 år. 
KAPITEL  IV 
EØF-TYPEVERIF1CERIN  G 
11. Undersøgelse  af overensstemmelse  med  den godkendte  type 
Ved EØF-verificering  kontrollerer  kontrolinstitutionen  for  hver  beholder  overensstem-
melsen  med  den godkendte  type  og navnlig  med  hensyn  til: 
— de vigtigste  dimensioner,  de krævede  påskrifter,  typegodkendelsesmærket  samt  anbrin-
gelsessted  for EØF-kontrolmærkerne  i overensstemmelse  med  pkt.  14; 
— gyldigheden  af attesterne  for godkendelse  af svejsemetode(r)  samt  for svejsernes  kvalifi-
kationer; 
— bestemmelserne  under  pkt.  5.4 til 5.7; 
— kontrolinstitutionen  verificerer  at anvendte  materialer  svarer  til dem,  der  er angivet  i 
den tekniske  beskrivelse,  som  ledsager  typegodkendelsesattesten  i overensstemmelse 
med bestemmelserne  i pkt.  2.7. 
12. Prøvninger  på emneprøver 
Emneprøven  udtages  under  tilstedeværelse  af en repræsentant  fra kontrolinstitutionen. 
For hvert  parti  eller  del af et parti  på 25 fremstillede  beholdere  stilles  der en repræsentativ 
emneprøve  for partiet  eller  del af partiet  til rådighed. 
For omfattende  produktionsserier  bestemmes  antallet  af beholdere  pr. parti  af kontrolinsti-
tutionen. 
Emneprøvens  mål  skal  være  således,  at det  er muligt  at udtage  et tilstrækkeligt  antal 
prøver,  på hvilke  de fastsatte  prøvninger  kan gennemføres. 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/13 
12.1.  Prøvninger  på svejsningen 
Følgende  prøvninger  udføres: 
a) 1 trækprøve  (vinkelret  på svejsningen); 
b) 1 bøjeprøvning:  svejsningens  underside; 
c) 1 bøjeprøvning:  svejsningens  overside; 
d) 3 slagsejhedsprøvninger  i svejsningen; 
— Når  der  anvendes  forskellige  svejsemetoder  på langsømme  og rundsømme,  skal  de 
fastsatte  prøvninger  gennemføres  på begge  svejsetyper; 
— når  samme  svejsemetode  anvendes  på både  langsømme  og rundsømme,  udføres 
disse  prøvninger  på langsømmene  for  hvert  parti  og på rundsømmene  for  hvert 
andet  parti; 
— slagsejhedsprøvningerne  med  henblik  på EØF-typekontrol  udføres  ved  — 20°  C 
såfremt  minimumsdriftstemperaturen  er — 20°  C og ved  0° C såfremt  minimums-
driftstemperaturen  er — 10°  C. 
Disse  afprøvninger  gennemføres,  såfremt  pladegodstykkelsen  er over  5 mm. 
13. Ikkedestruktiv  prøvning  af beholdere 
13.1.  Radiografisk  undersøgelse 
Den radiografiske  undersøgelse  af stumpsvejsninger  gennemføres  i overensstemmelse  med 
bestemmelserne  i appendiks  II under  følgende  vilkår: 
ved Z =1  svejsningerne  underkastes  en fuldstændig  radiografisk  undersøgelse 
for alle  partiets  beholdere; 
ved Z = 0,85  svejsninger  udført  efter  samme  svejsemetode  underkastes  en radiogra-
fisk undersøgelse  over  5 % af deres  længde  på tilfældigt  valgte  dele. 
Denne  undersøgelse  kan  gennemføres  på en eller  flere  beholdere, 
idet man  hver  gang  undersøger  krydsningspunkterne  af de vigtigste 
samlinger.  Dette  procenttal  kan  dog  nedsættes  til 2 %, såfremt 
mindst  én beholder  dagligt  underkastes  en 100  % undersøgelse. 
ved Z = 0,7  kræves  ikke  radiografisk  undersøgelse. 
13.2.  Hydraulisk  prøvning 
Denne  prøvning  gennemføres  i overensstemmelse  med  bestemmelserne  i bilag  II, pkt.  C 2 
på alle  beholdere  i samme  parti. 
13.3.  Prøvning  gennem  udskilning 
Denne  prøvning  gennemføres  i overensstemmelse  med  bestemmelserne  i bilag  II, pkt.  4.B 
på svejsninger  af rør,  udskæringer  og svøb-fladeendebunde  med  kantsøm  på én beholder  i 
hvert  parti. 
13.4.  EØF-verificationsattest  og -mærke 
Såfremt  kontrollen  bestås  på tilfredsstillende  vis,  udsteder  kontrolinstitutionen  EØF-verifi-
cationsattesten. 
EØF-verificationsattesten  skal  gengive  bestemmelserne  i bilag  II, pkt.  3, i Rådets  direktiv 
76/767/EØF. 
Nr. C 37/14 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 2. 79 
KAPITEL  V 
SKILTE 
14. EØF-mærker,  -tegn  og påskrifter 
Der må ikke  udføres  nogen  prægning  af pladerne  på beholderens  trykdele.  De nedenfor 
beskrevne  mærker  og påskrifter  anbringes  på et skilt. 
Skiltet  skal  anbringes  på en sådan  måde  på hver  beholder,  at det ikke  kan  fjernes  og er 
synligt,  når beholderen  er monteret. 
14.1.  EØF-typegodkendelsesmærke 
Som fravigelse  af bestemmelserne  i stk. 3 bilag  I til Rådets  direktiv  76/767/EØF  anbringer 
fabrikanten  EØF-typegodkendelsesmærket  i følgende  rækkefølge: 
a) for  de i artikel  3 a) i direktivet  nævnte  beholdere 
— det  stiliserede  bogstav  ^; 
— nærværende  direktivs  kendingsnummer  . . .; 
— stort  kendingsbogstav(er)  for den  stat,  der  meddeler  EØF-typegodkendelsen  samt 
de to sidste  cifre  i godkendelsesåret; 
— EØF-typegodkendelsens  kendingsnummer; 
— f.eks.  ^4F8453; 
b) for  de i artikel  3 b) i direktivet  nævnte  beholdere 
— et stiliseret  bogstav  ^omgivet  af en sekskant; 
— nærværende  direktivs  kendingsnummer  . ..; 
— stort  kendingsbogstav(er)  for den  stat,  der giver  EØF-typegodkendelsen  samt  de to 
sidste  cifre  i godkendelsesåret; 
i 
— EØF-typegodkendelsens  kendingsnummer; 
— f.eks.4F8453. 
14.2.  EØF-verifikationsmærker 
Som fravigelse  af bestemmelserne  i stk.  3 i bilag  II til Rådets  direktiv  76/767/EØF 
anbringer  kontrolinstitutionen  EØF-verifikationsmærket  i følgende  rækkefølge: 
— et lille  »e«; 
— stort  kendingsbogstav  for den  stat,  i hvilken  kontrollen  er foretaget,  samt  om nødven-
digt et eller  to cifre  der angiver  en geografisk  underinddeling; 
— kontrolinstitutionens  mærke  anbragt  af den  person,  som  har foretaget  kontrollen  even-
tuelt  suppleret  med  samme  persons  mærke; 
— en sekskant; 
— datoen  for kontrol:  år, måned,  dag; 
— eksempel:  e F 1248^  ^84/12/11. 
14.3.  Påskrifter 
— prøvetryk:  Ph  = . . . bar; 
— beregningstryk:  P = . . . bar; 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/15 
— beregningstemperatur:  T = .. . °C; 
— mindste  driftstryk:  Tmin  = . .. °C; 
— korrosionstillæg:  S = ... mm; 
— beholderens  volumen:  V = ... 1; 
— navn  eller  mærke  for fabrikanten  eller  den  ansvarlige  for markedsføringen; 
— fabrikationsnummer. 
14.4.  Et  eksempel  på mærker  og påskrifter  gives  nedenfor. 
^ 4 F 84 53 eF  12 48^)84/12/11 
Ph = 15  bar P = 10 bar 
T = 200°C Tmin  = 
1 
n 
S = 1 mm V = 2 0001 
Navn/mærke: 
Nr.:  SC 7592  B 
BILAG  I 
BEREGNING  AF TRYKDELE  OG  DIMENSIONERING  AF ÅBNINGER 
I.l. Beregning  af de cylindriske  svøb 
Den minimale  godstykkelse  til modståelse  af trykket  beregnes  ved  hjælp  af følgende 
formel: 
PDi 
6 20  fZ - P 
1.2. Beregning  af hvælvede  endebunde 
Figur  I.l 
Halvkugleform 
0,003  D0  e  =S 0,16  D0 
Figur  1.2 
Omdrejningsellipsoide 
Følgende  begrænsninger  skal 
gælde  samtidigt 
0,003  D(, =£ e « 0,08  D0 
H 5= 0,18  I)0 
Nr. C 37/16  De  Europæiske  Fællesskabers  Tidende  10.2.79 
Figur  1.3 
Kugleflade  optaget  med  kremp 
Følgende  skal  gælde  samtidigt: 
0,003  D0  s£ e 0,08  D(, 
r &0,1D„ 
Ri =£ D„ 
H &0,18Do 
r $ 2 e 
Den mindste  godstykkelse  for  disse  hvælvede  endebunde  beregnes  ved  hjælp  af 
følgende  formel: 
_PD„ 
C~wc 
For endebunde  i form  af kugleflade  optaget  med  kremp  må godstykkelsen  ikke  være 
mindre  end  følgende: 
c_ PR 
C 20  f— 0,5 P 
Den formfaktor  C, som  skal  anvendes  for hele  endebunde,  gives  i tabel  1.1.  I figur  1.4 
gengives  værdierne  af C grafisk  som  funktion  af H/D  for  forskellige  værdier  af 
P/10  f. 
Bortset  fra  halvkugleformede  endebunde  skal  alle  endebunde  med  en godstykkelse, 
der er mindre  end  svøbets  godstykkelse,  være  forsynet  med  et cylindrisk  optaget 
stykke  med  en længde  på højest  3 gange  godstykkelsen  eller  50 mm. 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/17 
Formfaktor  C for hvælvede  endebunde 
0,2 0,3  0,1.  0,5 
Figur  1.4 
Nr. C 37/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 2. 79 
TABEL  1.1 
P/lOf  = 0,001 P/lOf  = 0,0012 P/lOf  = 0,0015 P/lOf  = 0,002 
H/D0 e/D0 c e/D0 C e/D0 C e/D0 C 
0,180 0,00211 2,81 0,00255 2,55 
0,200 0,00218 2,18 
P/lOf  = 0,003 P/lOf  = 0,004 P/lOf  = 0,005 P/lOf  = 0,01 
H/D0 e/D0 C e/D0 C e/D0 C e/D0 C 
0,180 0,00340 2,27 0,00423 2,12 0,00500 2,00 0,0088 1,76 
0,190 0,00316 2,11 0,00395 1,98 
0,200 0,00290 1,93 0,00364 1,82 0,00433 1,73 0,0077 1,54 
0,210 0,00273 1,82 0,00342 1,71 
0,220 0,00256 1,71 0,00320 1,60 0,00382 1,53 0,0068 1,38 
0,230 0,00236 1,57 0,00295 1,48 
0,240 0,00220 1,47 0,00276 1,38 
0,250 0,00307 1,23 0,0055 1,10 
0,300 0,00220 0,88 0,00395 0,79 
0,350 0,00325 0,65 
0,400 0,0030 0,60 
0,450 0,0028 0,56 
0,500 0,0027 0,54 
P/lOf  = 0,02 P/lOf  = 0,05 P/lOf  = 0,1 P/lOf  = 0,2 
H/D0 e/D0 C e/D0 C e/D0 C e/D0 C 
0,180 0,0160 1,60 0,0366 1,46 0,0730 1,46 0,147 1,47 
0,200 0,0141 1,41 0,0330 1,32 0,0650 1,30 0,130 1,30 
0,220 0,0125 1,25 0,0292 1,17 0,0585 1,17 0,118 1,18 
0,250 0,0102 1,02 - 0,0250 1,00 0,0500 1,00 0,101 1,01 
0,300 0,0077 0,77 0,0193 0,77 0,0385 0,77 0,077 0,77 
0,350 0,0065 0,65 0,0162 0,65 0,0325 0,65 0,065 0,65 
0,400 0,0059 0,59 0,0149 0,60 0,0295 0,59 0,059 0,59 
0,450 0,0056 0,56 0,0140 0,56 0,0280 0,56 0,056 0,56 
0,500 0,0054 0,54 0,0136 0,54 0,0270 0,54 0,054 0,54 
P/lOf  = 0,5 
H/D0 e/D0 C 
0,350 0,163 0,65 
0,400 0,150 0,60 
0,450 0,140 0,56 
0,500 0,136 0,54 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/19 
1.3. Beregning  af flade  endebunde 
Mindstegodstykkelse  for  en flad  endebund  uden  forstærkning  og uden  udskæring 
beregnes  ved  hjælp  af følgende  formel: 
p 
10 f 
hvori  C; er en formfaktor,  som  skal  have  følgende  værdi: 
— C( = 0,45  for de endebunde,  som  vises  i figurerne  1.5,  1.6 og 1.7 
— Cj = 0,5  for de endebunde,  som  vises  i figur  1.8. 
Figur  1.5 
Cylindrisk  legeme  lukket  ved  smedning 
2 tf 
r > 0,25  ef 
r 3= 5 mm Figur  1.6 
Smedede  endebunde 
r ^ 1,5  ef 
Figur  1.7 
Flade  trukne  endebunde 
0,25  ef $ r ^ 2 e( 
Nr. C 37/20 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 2. 79 
Flade  uafstivede  endebunde 
klassisk  stumpsøm 
h* U PD,/2f 
Figur  1.8 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/21 
1.4. Dimensionering  af udskæringer  i en cylindrisk  eller  kugleformet  del. 
Åbningernes  diameter  må højst  være  0,3  gange  gennemsnitsdiameteren  for  den  cylind-
riske  del. 
Godstykkelsen  e0  omkring  en udskæring  må ikke  være  mindre  end: 
P Dj 
e°~ 20 fZQ  — P 
De forskellige  forstærkninger  som  vises  i figurerne  1.9 til 1.13,  kan  anvendes. 
Figur  1.9 
Type  I: Generel  forøgelse  af godstykkelsen 
Édt 
Figur  I.l0 
Type  II: Forstærkningsring 
tn 'i 
tn „c 
'/ „c Figur  1.11 
Type  III:  Påsvejset  rørstuds 
Der gives  tre muligheder 
åd, 1 
pasat indsat gennemgående 
Nr. C 37/22 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10.2.  79 
Figur  1.12 
Type  IV: Optrukket  rørstuds 
Ød* 
Figur  1.13 
Type  V: På$vejset  rørstuds  plus  forstærkningsring 
påsat indsat gennemgående 
Styrkefaktor  for udskæring  Z0  gives  i figur  1.14  for cylindriske,  svøb  og i figur  1.15  for 
sfæriske  svøb  som  funktion  af 
° og  for forskellige  værdier  af — 
V (Di  + e0)e0  e<> 
dog gælder  følgende: 
— for type  I: nederste  kurve  gælder 
(M 
10.2.79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/23 
Koefficient  Z0  for cylindriske  svøb 
dQ 
V (D, 4 eD) e0 
Figur  1.14 
Nr. C 37/24 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 2. 
Koefficient  ZQ  for  sfæriske  svøb 
Figur  1.15 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/25 
for type  II: 
laveste  kurve  gælder 
(h = (A og : 3e0  =£ b = V (Dj  + ej eG 
U '  e.*e 
bredden  b kan  reduceres  til bt  under  forudsætning  af at forstærkningsringens 
godstykkelse  ep  øges  til epi hvor 
bj epi 5= b ep med  bi 3e0  og epi ^ e 
for type  III: 
^ 2 og In = V do • en 
højden  ln kan  reduceres  til ln[  under  forudsætning  af, at rørstudsens  godstykkelse  en 
øges  til en|, hvor: 
lnl • en| ^ 1„ • en med  ^ 2 
for den  gennemgående  rørstuds  kan  godstykkelsen  en  formindskes  med  20 °/o 
under  forudsætning  af, at indskydningen  m ikke  er mindre  end  en. 
for type  IV: 
længden  ln = ln  = \/ dG  • en 
for type  V: 
begrænsningerne  for type  II og III gælder. 
1.5. Inspektionsåbninger 
1.5.1  . Alle  beholdere  skal  være  forsynet  med  mandehuller  og/eller  inspektionsåbninger 
anbragt  således,  at en okular  besigtigelse  af beholderen  er mulig. 
Mindste  antal  og arten  af åbninger  i det cylindriske  svøb  af en beholder  er givet  i tabel 
1.2. 
TABEL  1.2 
Antal  og art af åbninger 
(Cj) 
diameter Cylindrisk 
(L) 
længde Mindste  antal 
(Cj) 
diameter Cylindrisk 
(L) 
længde Lille 
kighul kighul Håndhul Hovedhul Mandehul 
0 < Dj < 300 2 
bem. 
1 og 2 0 0 0 0 
3&0 < Di « 450 0 2 
bem. 
1 og 2 0 0 0 
450 < Dj « 800 0 L < 1 500 0 2 ell 
bem.  2 er 1 
bem.  3 0 0 450 < Dj « 800 
1 500  L < 2 000 0 0 2 eller  1 
bem.  3 | bem.  3 0 450 < Dj « 800 
L > 2 000 0 0 bem.  4 0 
800 < Dj < 1 500 0 L < 2 000 0 0 
bem.  3 1 
bem.  3 0 
800 < Dj < 1 500 
L > 2 000 0 0 bem.  4 0 
Dj > 1 500 0 0 0 0 1 
Nr. C 37/26 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10.2.79 
Bemærkning  1:  Dersom  længden  overstiger  1 500 mm,  skal  der anbringes  yderligere  åbninger. 
Bemærkning  2:  Åbningerne  skal  anbringes  tæt  ved  endebundene  (så  den  langsgående  søm  er 
synlig). 
Bemærkning  3:  Et hovedhul  og et håndhul  som  skal  være  anbragt  i den  centrale  tredje  del  af 
svøbet. 
Bemærkning  4:  Antallet  af inspektionsåbninger  skal  øges.  Ved  længder  under  3 000  mm  er det 
imidlertid  tilstrækkeligt  at anbringe  et hovedhul  midt  på det  cylindriske  svøb.  På 
cylindriske  svøb  må  den  største  afstand  mellem  to hovedhuller  ikke  overstige 
3 000  mm,  og mellem  to håndhuller  2 000  mm.  Disse  sidste  huller  skal  anbringes 
begge  nær  ved  en endebund. 
1.5.2.  Dimensioner  for åbninger 
1.5.2.1.  Kighuller  er åbninger,  hvis  indre  diameter  er mindst  30 mm  (lille  kighul)  eller  50 mm 
(stort  kighul).  Kravehøjden  må ikke  overstige  åbningens  diameter. 
1.5.2.2.  Håndhuller  er åbninger,  gennem  hvilke  man  kan  føre  en hånd  og en lampe.  Hånd-
huller  skal  være  ovale  med  mindstemålene  80 x 100  mm  eller  cirkulære  med  indre 
diameter  100  mm. 
Kravehøjden  må  ikke  overstige  65 mm  eller  ved  konisk  form  100  mm.  Dersom  der 
kun anvendes  et håndhul,  må det  ikke  være  mindre  end  100  x 120  mm  eller  have  en 
indre  diameter  mindre  end  120  mm. 
1.5.2.3.  Hovedhuller  er åbninger,  gennem  hvilke  man  samtidig  kan  indføre  hovedet,  armen  og 
en lampe.  De skal  mindst  være  220  x 320  mm  eller  indrediameteren  mindst  320  mm, 
og kravehøjden  må ikke  overstige  100  mm. 
1.5.2.4.  Mandehuller  er åbninger,  som  muliggør  adgang  for  en person  uden  hjælpeudstyr. 
Disse  åbninger  skal  være  mindst  300  x 400  mm  eller  indre  diameter  mindst  400  mm. 
Kravehøjden  må ikke  overstige  150  mm  eller  ved  konisk  form  170  mm. 
1.5.3.  Bemærkninger 
1.5.3.1.  Dersom  man  af beregningsgrunde  overskrider  ovennævnte  maksimale  højde  for 
kraven,  skal  åbningernes  størrelse  øges,  så de samme  muligheder  for indre  besigtigelse 
af beholderen  er til stede. 
1.5.3.2.  Betingelserne  i tabellen  skal  anvendes  under  forbehold  af bestemmelserne  i bilagets 
artikel  1. 
1.6. Flanger 
Flanger  skal  opfylde  national  standard  og kan  kun  anvendes  for  de tryk,  som  er 
angivet  i denne  standard. 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/27 
BILAG  II 
BESKRIVELSE  AF AFPRØVNINGERNE 
II. 1. Mekanisk  afprøvning 
II. 1.1. Nedennævnte  afprøvninger  gennemføres  i overensstemmelse  med  EURONORM  nr.: 
— Trækforsøg 
Euronorm  nr. 2-57  for e > 3 mm, 
11-55  for e < 3 mm. 
— Bøjeprøvning 
Euronorm  nr. 6-55  for e > 3 mm, 
12-55  for e < 3 mm. 
— Slagsejhedsprøvning 
Euronorm  nr. 45-63 
— Hårdhedsprøvning 
Euronorm  nr. 3-55 
II. 1.2. Godtagelseskriterier  for prøvningen: 
II. 1.2.1.  Trækprøve  på svejsninger  og grundmaterialer 
Den opnåede  brudbelastning  skal  være  mindst  lig med  minimumsbrudbelastningen 
specificeret  for pladerne. 
II. 1.2.2.  Bøjeprøvning  på svejsningerne 
Hvert  prøveemne  anbringes  på støtteruller  således,  at dornens  aksel  befinder  sig midt 
over  svejsningen;  prøveemnet  skal  under  indvirkning  fra dornen  føres  ind mellem  støt-
terullerne.  Dornens  diameter  og  afstanden  mellem  støtterullerne  bestemmes  på 
følgende  måde  som  funktion  af prøveemnets  godstykkelse  »e«: 
Bøjeprøvnings  tabel 
Minimum  brudbelastning 
specificeret  for pladen Dornens 
diameter Afstand  mellem  støtteruller 
ved prøvningens 
afslutning 
under  440  N/mm2 
fra 440 til 500 N/mm2 2 e 
3 e 4,2 e 
5,2 e 
Efter  afprøvningen  må prøveemnets  ydre  overflade  ikke  fremvise  nogen  revner  eller 
fejl, hvis  længde  er større  end  1,5  mm  målt  på tværs  af prøveemnets  længdeakse  eller 
3 mm  målt  i prøveemnets  længderetning.  Tidlig  brud  ved  prøveemnets  hjørner 
betragtes  ikke  som  kassationsgrund. 
II. 1.2.3.  Slagsejhedsprøvning  af svejsningerne 
Der kræves  3 prøveemner.  De foreskrevne  slagsejhedsprøvninger  gennemføres  under 
de vilkår,  som  beskrives  i det tekniske  bilags  pkt.  12.1,  3. afsnit. 
Resultaterne  kan  godkendes  når  gennemsnitsværdien  ligger  på 35 J/cm2  eller  derover, 
og et enkelt  prøveemne  samtidig  giver  en værdi  på mindst  25 J/cm2. 
Nr. C 37/28 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10.2.  79 
II.1.2.4. 
II.2. 
II.2.1. 
11.2.1.1. 
11.2.1.2. 
11.2.1.3. 
II.2.1.4. 
II.2.1.5. Hårdhedsprøvning  af svejsningerne 
Den maksimale  Vickers  hårdhedsgrad  for  tilsatsmetal  og for  bindezonerne  må  ikke 
overstige  grundmaterialets  hårdhedsgrad  med  mere  end  henholdsvis  80  og  100 
enheder. 
Ikke-destraktive  afprøvninger 
Radiografisk  undersøgelse 
Klargøring 
Striber  og uregelmæssigheder  på de to svejseoverflader  fjernes  eller  afarbejdes  om 
nødvendigt  ved  hjælp  af en passende  mekanisk  proces  således,  at den  radiografiske 
gengivelse  af disse  uregelmæssigheder  ikke  maskerer  eller  kan  forveksles  med  gengi-
velsen  af en fejl,  der skal  opspores.  Dersom  det  er foreskrevet,  skal  hver  vulst  afar-
bejdes  til 2 mm. 
Fremgangsmåde 
Svejsningerne  skal  røntgenundersøges  i overensstemmelse  med  bestemmelserne  i ISO 
R 1166  eller  1167  under  anvendelse  af klasse  B eller  C eller  de i dokument  ISO  2405 
anbefalede  teknikker. 
Mærkning  af film 
Svejsningerne  skal  mærkes  således,  at den  nøjagtige  placering  af hver  røntgenfilm  kan 
stedfæstes. 
Blybogstaver  skal  placeres  langs  svejsningen  således,  at der  på hvert  røntgenbillede  er 
angivet  følgende: 
1. Den  del af svejsestrengen  som  svarertil  røntgenbilledet; 
2. Identificering  af den  svejste  samling  ved  hjælp  af passende  bogstaver  for de forskel-
lige samlingstyper  med  et tal,  som  angiver  om  samlingen  er den  første,  anden, 
tredje  osv.; 
3. Den  beholder  som  røntgenbillederne  vedrører  med  serie  nr. .. . ; 
4. Svejsereparationer  udført  på den  del  af samlingen,  som  er angivet  på røntgenbil-
ledet. 
Billedkvalitetsindikator  (IQI) 
Billedkvalitetsindikatoren  skal  være  den,  som  er angivet  i ISO  R 1027  »Indicateur  de 
qualité  d'images  radiographiques  — Principe  et identification«.  Når  der  anvendes  en 
trådindikator,  må  den  mindste  diameter  af den  synlige  tråd  ikke  overstige  nedenstå-
ende  værdier. 
Anvendes  en indikator  med  hulrækker,  må det mindste  synlige  huls  diameter  ikke  over-
stige  nedenstående  værdier. 
Pladetykkelse  i mm Trådindikator Hulindikator 
e < 6 0,10 0,25 
6 < e < 8 0,125 0,32 
8 < e < 10 0,16 0,40 
10 < e < 16 0,20 0,50 
Filmbedømmelse 
Bedømmelse  af røntgenbilleder  af svejsesømme  sker  på de originale  film  ifølge  den 
fremgangsmåde,  som  er anbefalet  i standard  ISO  2504. 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/29 
II.2.1.6.  Fortolkning  af resultater 
Følgende  fejl  er ikke  acceptable: 
— enhver  revne  eller  enhver  zone  som  mangler  gennemsvejsning  til roden; 
— enhver  indeslutning  af aflang  form  med  en længde  større  end  pladens  godstykkelse 
»e« og en bredde  lig med  eller  større  end  den  mindste  af to følgende  værdier:  2 
mm eller  halvdelen  af godstykkelsen  »e«  idet  »e«  er lig med  godstykkelsen  omkring 
svejsningen.  Såfremt  der  samles  to forskellige  godstykkelser,  tages  det  tykkeste 
materiale; 
— gasblærer  med  større  dimension  og koncentration  end  de,  som  er angivet  i figur 
nr. II. 1, II.2  og II.3. 
vekslende Porøsitetskort  — godstykkelse  under  6 mm 
store 
E 
mellemstore 
vekslende Figur  II. 1 
Porøsitetskort  — godstykkelse  mellem  6 og 13 mm 
mellemstore 
Figur  II.2 
Nr. C 37/30 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 2. 79 
Porøsitetskort  — godstykkelse  over  13 mm 
vekslende 
mellemstore 
små 
Figur  II.3 
11.2.3.  Makrografisk  undersøgelse 
Den makrografiske  undersøgelse  gennemføres  på et fuldstændigt  tværsnit  af svejs-
ningen  og den  skal  vise  fuld  gennemsvejsning  og fravær  af enhver  fejl  i smeltningen, 
større  indeslutning  eller  andre  fejl. 
I tilfælde  af tvivl  foretages  der en mikrografisk  undersøgelse  af den  pågældende  zone. 
11.2.4.  Udskilningsafprøvning 
Denne  afprøvning  gennemføres  i overensstemmelse  med  specifikationerne  i dokument 
ISO/DIS  2694  bilag  J. 
11.2.5.  Ultralydsprøvning 
11.2.5.1.  Metode 
Afprøvningen  gennemføres  i overensstemmelse  med  specifikationerne  i dokument 
ISO/DIS  2694. 
11.2.5.2.  Uacceptable  fejl  i svejsningerne 
Grænserne  for lineære  fejl,  som  beskrives  i de to første  afsnit  under  pkt.  II.2.1.6,  kan 
betragtes  som  gældende  for afprøvninger  ved magnetisering  og afprøvning  ved udskil-
ning.  Såfremt  fortolkningen  af fejlene  påviser  revner,  ufuldstændig  sammensmeltning 
og ufuldstændig  gennemsvejsning,  må  disse  fejl  betragtes  som  uacceptable,  uanset 
længde. 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/31 
II.3. Helhedsprøvninger 
II.3.1.  Pulserende  trykprøvning 
Til at gennemføre  denne  prøvning  foretages  en hydraulisk  prøvning  ved  gentagne 
gange  at sætte  beholderne  under  tryk  fra initial-  eller  resttryk  indtil  det  såkaldte  prøv-
ningstryk. 
Prøvningsparametrene  skal  svare  til en af de to efterfølgende  betingelser  efter  medlems-
statens  valg: 
1. — totalt  antal  cykler:  80  000, 
— prøvningstryk:  2/3  Ph + resttryk, 
— frekvens:  15  cykler  pr. minut; 
2. — totalt  antal  cykler:  15  000. 
— prøvningstryk:  Ph  + resttryk, 
— frekvens:  5  cykler  pr. minut. 
Resttrykket  (som  forefindes  ved  afslutning  af dekompressionsfasen  i beholderen)  må 
ikke  overstige  5 % af prøvningstrykket. 
Temperaturen,  som  måles  på beholderens  ydre  væg,  må  under  prøvningen  ikke  over-
stige  50°  C. 
Prøvningen  anses  som  fyldestgørende,  såfremt  beholderen  når  op på det krævede  antal 
cykler  uden  at udvise  lækage. 
II.3.2.  Hydraulisk  prøvning 
Hver  beholder  skal  underkastes  en hydraulisk  prøvning  ved  et tryk  Ph som  ikke  må 
være  mindre  end  den  værdi,  som  fås af følgende  ligning: 
ph=l,4pjk 
RET 
Re =  garanteret  mindste  flydespænding  ved prøvningstemperaturen; 
R T = flydespænding  ved driftstemperaturen; 
P =  driftstrykket. 
Trykket  Ph  skal  være  således,  at der  ikke  i beholderen  skabes  en almindelig  membran-
spænding  højere  end  90 % af den  minimale  værdi  af RE. 
Prøvningstrykket  skal  opretholdes  ved  den  krævede  værdi  tilstrækkeligt  længe  til at 
muliggøre  en okulær  besigtigelse  af alle  overflader  og alle  samlinger.  Beholderen  må 
ikke udvise  tegn  på lokal  plastisk  flydning  eller  lækage. 
Enhver  beholder  som  ikke  består  den  hydrauliske  prøvning,  skal  kasseres. 
II.4. Destruktiv  prøvning 
II.4.1.  Brudprøvning  under  hydraulisk  tryk 
II.4.1.1.  Gennemførelse  af prøvningen 
Brudprøvningen  under  hydraulisk  tryk  skal  foretages  i to faser  ved  hjælp  af et anlæg, 
som kan  give  en jævn  trykforøgelse  indtil  brud  og registrere  trykvariationskurven  som 
funktion  af tiden. 
I første  fase  skal  trykforøgelsen  indtil  det  tryk,  som  svarer  til begyndelsen  af plastisk 
deformation,  være  ca. 5 bar/s. 
Nr. C 37/32 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10.2.  79 
Brudprøvning  under  hydraulisk  tryk  skal  muliggøre  bestemmelse  af: 
a) det  tryk  ved hvilket  plastisk  deformation  sætter  ind; 
b) brudtrykket; 
c) beholderens  lokale  og totale  deformation. 
II.4.1.2.  Godkendelseskriterier  for prøvningen 
Det målte  brudtryk  (Pr)  skal  være  højere  end  det beregnede  minimale  teoretiske  brud-
tryk (PJ. 
Denne  teoretiske  trykværdi  beregnes  ud fra nedenstående  formel  på grundlag  af den 
minimale  godstykkelse  fundet  under  anvendelse  af formlerne  i bilag  I og den  garante-
rede minimumstrækstyrke  (Rr)  anvendt  ved  beregning  af beholderne: 
P -2(VR* 
" D  - e 
BILAG  III 
EMNEPRØVER 
Kvalitetskontrol  gennemføres  på een  eller  flere  produktionsemneprøver. 
Til at repræsentere  en langsøm  placeres  emneprøven  i forlængelse  af den  pågældende  samling  og 
svejses,  som  om  den  var  en del  af emnet.  Basismaterialer  og emnetykkelse  skal  svare  til svøbets 
specifikationer. 
Der skal  ikke  fremstilles  emneprøver  for  rundsømme,  dersom  fremgangsmåde  og svejseteknik  er 
ens for de to sømtyper. 
Dersom  svejsemetoden  for rundsømme  afviger  fra den,  som  anvendes  til langsømme,  skal  en særlig 
emneprøve  udføres  efter  den  metode,  som  anvendes  ved  rundsømme  på beholderen.  Denne  emne-
prøve  skal  bestå  af to rørstykker  af samme  materiale,  godstykkelse  og diameter  som  emnet  svejst 
sammen  med  en rundsøm. 
Emneprøvens  dimensioner  skal  gøre  det  muligt  at udtage  prøveemner  i tilstrækkeligt  antal  til at 
kunne  gennemføre  de under  pkt.  12 beskrevne  afprøvninger. 
BILAG  IV 
GODKENDELSE  AF  SVEJSEMETODER 
IV. 1. Generelle  bemærkninger 
Fabrikanten  må gennem  godkendelse  af svejsemetoden  godtgøre,  at han  er i stand  til 
at svejse  de materialer,  som  skal  anvendes  ved  fremstilling  af de trykbeholdere,  som 
påtænkes  produceret. 
Med  henblik  herpå  skal  han  udføre  prøvesvejsninger  i overensstemmelse  med  nedenstå-
ende  specifikationer. 
Prøvesvejsningerne  består  i udførelsen  af stumpsvejsninger  og kantsvejsninger.  Disse 
svejsninger  skal  være  repræsentative  for de svejsninger,  som  anvendes  under  fremstil-
ling af alle  beholdernes  trykdele. 
10. 2. 79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/33 
IV.2.  Udførelse  af svejsningerne 
IV.2.1.  Grundmateriale 
Plader  og rør,  som  anvendes  til godkendelsesprøvning  for svejsemetoden,  skal  være  af 
samme  materialesort  og opfylde  samme  specifikationer  som  de plader  og rør,  der 
anvendes  i produktionen.  Imidlertid  er godkendelse  for en given  sort  også  gyldig  for 
sorter  med  en lavere  slagsejhedsstyrke  og en mere  ugunstig  retningsanalyse. 
IV.2.2.  Tilsatsmaterialer 
Tilsatsmaterialerne  ved  svejsningen,  nemlig  elektroderne  samt  kombinationer  af tråd, 
pulver  og beskyttelsesgas  skal  være  ens  ved  godkendelsesprøvning  og ved  fremstil-  ' 
lingen. 
IV.2.3.  Klargøring  af samlingen 
Ved manuel  svejsning  kan tildannelsen  (enkelt  eller  dobbelt  V og U og I-søm)  ændres 
i produktionssvejsningen  uden  at dette  nødvendiggør  en ny godkendelsesprøvning. 
Ved halv-  eller  helautomatisk  svejsning  kræver  hver  type  tildannelse  en ny godken-
delse. 
IV.2.4.  Svejsemetoden 
Svejsemetoden  og svejseanlægget  i tilfælde  af halv-  eller  helautomatisk  svejsning,  skal 
være  ens både  ved godkendelsesprøvning  og produktionssvejsningen. 
IV.2.5.  Svejsemetodens  gyldighed 
IV.2.5.1.  En  ny godkendelse  kræves  dersom: 
a) svejsestrømmene  og hastighederne  ved  lysbuesvejsning  og de anvendte  svejsespæn-
dinger  ved  lysbuesvejsning  med  elektrisk  ledende  tilsatsmaterialer  ændres  i nævne-
værdigt  omfang; 
b) en støtteplade  på undersiden  tilføjes  eller  afskaffes  ved énsvejste  stumpsømme  ved 
lysbuesvejsning; 
c) en på undersiden  anbragt  støtteplade  tilføjes  ved  énsvejste  stumpsømme  ved 
gassvejsning; 
d) flerstrengssvejsning  på hver  side  ved automatisk  svejsning  erstattes  af enkeltstrengs-
svejsning  på hver  side; 
e) beskyttelsesgas  ændres  eller  afskaffes. 
' IV.2.5.2.  Langsømme  og rundsømme 
Dersom  et pladeemne  svejses  for at repræsentere  langsømme,  er det ikke  nødvendigt 
at gennemføre  supplerende  forsøg  vedrørende  rundsømme,  dersom  procesfremgangs-
måde  og svejseteknik  er ens for de to sømtyper. 
Dersom  metoden  ved svejsning  af rundsømme  afviger  fra den,  som  anvendes  for lang-
sømme,  skal  et prøvestykke  bestående  af to rørstykker  sammensvejses  under  anven-
delse  af den svejsemetode,  som  anvendes  ved rundsømme  på beholderen. 
IV.2.6.  Prøvestykkets  dimensioner 
Prøvestykkets  dimensioner  skal  gøre  det muligt  at udtage  emneprøver  i tilstrækkeligt 
antal  med  henblik  på at kunne  gennemføre  de under  pkt.  2.7 i appendiks  IV nævnte 
afprøvninger. 
Nr. C 37/34 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 2. 79 
IV.2.7.  Afprøvninger  og kontrol 
IV.2.7.1.  Stumpsømme 
Træk-  og bøjeforsøg,  slagsejheds-  og hårdhedsprøvningerne  gennemføres  i overens-
stemmelse  med  specifikationerne  i pkt.  II. 1.1 i bilag  II. 
Følgende  afprøvninger  gennemføres: 
a) radiografisk  undersøgelse; 
den radiografiske  undersøgelse  gennemføres  over  hele  emneprøvens  svejselængde 
og før prøveemnerne  udtages; 
b) trækforsøg; 
prøveemnet  til trækforsøg  udskæres  på tværs  af svejsningen; 
c) tre slagsejhedsprøvninger  på svejsningen; 
d) bøjeforsøg:  på svejsningens  bagside; 
e) bøjeforsøg:  på svejsningens  forside; 
f) makrografisk  undersøgelse; 
g) hårdhedsafprøvning. 
IV.2.7.2.  Kantsvejsning 
Følgende  afprøvninger  gennemføres: 
a) Okulær  besigtigelse; 
b) makrografisk  undersøgelse. 
IV.2.8.  Godkendelseskriterier 
IV.2.8.1.  Godkendelseskriterierne  vedrørende  træk-  og bøjeforsøg,  slagsejheds-  og hårdhedsaf-
prøvninger  er beskrevet  under  pkt.  II. 1.2. i bilag  II. 
IV.2.8.1.1.  Den  radiografiske  undersøgelse  gennemføres  i overensstemmelse  med  pkt.  II.2.1.  i 
bilag  II. 
IV.2.8.1.2.  Den  makrografiske  undersøgelse  gennemføres  i overensstemmelse  med  pkt.  II.2.3.  i 
bilag  II. 
BILAG  V 
SVEJSERPRØVER 
Svejserprøver  udføres  nøjagtigt  på samme  måde  og under  samme  forhold  som  prøverne  til godken-
delsen  af svejsemetode. 
Kravene  ved  svejserprøver  er de samme  som  ved  godkendelsesprøvning  for svejsemetoden. 
En omprøvning  skal  finde  sted,  dersom  der  som  følge  af ændring  af et af de under  pkt.  2.5  i 
bilag  IV beskrevne  forhold  kræves  en ny godkendelse  af svejsemetoden. 
Svejsere  skal  igen  aflægge  prøve,  dersom  de ikke  har været  beskæftiget  med  samme  art arbejde  ved 
fremstilling  af trykbeholdere  inden  for de sidste  seks  måneder  højest. 
10.2.79 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 37/35 
BILAG  VI 
EØF  TYPEGODKENDELSESATTEST 
udstedt  i medfør  af Rådets  direktiver  76/767/EØF  af 27. juli 1976  og ... af 
Trykbeholdere 
Godkendelsesnr: Dato: 
Beholdertype: 
Fabrikant  eller  befuldmægtiget: 
EØF  typegodkendelsesmærke: 
Godkendelsens  gyldighed: 
Alle oplysninger  kan  fås 
ved henvendelse  til: »Beskrivelse  af den  beholder  eller  variant,  der  dækkes  af 
godkendelsen« 
Indhold:  L:  ep: 
Pmax:  D: 
»Navn  og adresse  på fabrikanten  eller  dennes  befuldmægti-
gede« 
»Art.  3 a) ^ 4 F 8453« 
»Art.  3 b) <2^)4  F 8453« 
»5 år/10  år« 
»Navn  og adresse  på den  kontroludøvende  myndighed« 
Udfærdiget  i den 
Underskrift