Udtalelse om generelle rammer for Kommissionens indsats paa omraadet sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse paa arbejdspladsen (94/C 195/26)

Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber besluttede den 19. november 1993 under henvisning til EF-Traktatens artikel 198 at anmode om Det OEkonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om generelle rammer for Kommissionens indsats paa omraadet sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse paa arbejdspladsen.

Det forberedende arbejde henvistes til OESU's Sektion for Social-, Familie-, Uddannelses- og Kulturspoergsmaal, som udpegede Thomas Etty til ordfoerer. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. april 1994.

Det OEkonomiske og Sociale Udvalg vedtog paa sin 315. plenarforsamling af 27. og 28. april 1994, moedet den 28. april 1994, enstemmigt foelgende udtalelse.

1. Generelle bemaerkninger

1.1. OESU konstaterer, at Kommissionens meddelelse er en »generel ramme for Kommissionens indsats« og ikke et handlingsprogram, der udstikker en konkret politik og konkrete foranstaltninger for de kommende aar. OESU opfordrer Kommissionen til snarest at forelaegge Raadet, Parlamentet og OESU et forslag til handlingsprogram med praecisering af det finansielle grundlag.

1.2. Kommissionen har valgt foelgende fire omraader for sin indsats: 1) implementering, konsolidering, rationalisering og supplering af EU-lovgivningen, 2) fremme af EU's arbejde paa omraadet sundhed og sikkerhed paa arbejdspladsen uden for EU samt internationalt samarbejde, 3) information, uddannelse og undervisning og 4) udvikling af ikke-lovgivningsmaessige ledsageforanstaltninger, som skal supplere og stoette de lovgivningsmaessige maalsaetninger. OESU bifalder og stoetter dette valg.

1.3. OESU tager dog to generelle forbehold:

- Kommissionens forslag om at foeje disse forslag som et tillaeg til groenbogen om den europaeiske socialpolitiks fremtid kan skabe usikkerhed og unoedig forsinkelse af de oenskede resultater. Sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen er en uloeselig del af EU's social- og arbejdsmarkedspolitik og boer derfor have sin egen plads i groenbogen.

- De tanker, Kommissionen fremlaegger, er generelle og vage. De specifikke anbefalinger fra Det raadgivende Udvalg for Sundhed og Sikkerhed om ivaerksaettelse af et nyt handlingsprogram (januar 1993) lader til at vaere skrottet. Kommissionen har tilsyneladende heller ikke hidtil vaeret saerlig opmaerksom paa relevante forslag fra Det oekonomiske og sociale Udvalg i nyligt afgivne udtalelser.

1.4. Forslagene om videreudvikling af EU's lovgivning om sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen er uklare. Kommissionen er tilsyneladende paa vej vaek fra direktiver og foretraekker ikke-lovgivningsmaessige foranstaltninger. OESU erkender betydningen af saadanne foranstaltninger, men kan faa oeje paa mange omraader for yderligere lovgivning som paapeget i tidligere OESU-udtalelser (f.eks. sundhed- og sikkerhedsuddannelse paa arbejdspladsen og arbejdsmedicin).

1.5. Kontrol med medlemsstaternes gennemfoerelse af EU-lovgivningen boer vaere et vigtigt punkt i fremtidens dialog mellem arbejdsmarkedets parter om sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen i EU.

1.6. OESU opfordrer indtraengende Kommissionen til som led i sin fremtidige indsats at undersoege, hvorledes EU's standardiseringspolitik (baseret paa artikel 100 A) kan paavirke sikkerheden og sundheden paa arbejdspladsen. Arbejdstagernes og arbejdsgivernes repraesentanter boer informeres og inddrages reelt, og de boer stoettes i varetagelsen af deres rolle. Kommissionen anmodes om at sikre dette gennem relevante forslag. Ved evalueringen af standardiseringspolitikken for sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen boer der tages hensyn til den viden og ekspertise, der findes i nationale institutioner, der beskaeftiger sig med arbejdsulykker (som f.eks. »Berufsgenossenschaften« i Tyskland).

1.7. OESU anmoder Kommissionen om at udarbejde forslag, der tilstraeber en faelles holdning til sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen, f.eks. med henblik paa risikovurdering, uddannelse og haandhaevelse.

2. Saerlige bemaerkninger

2.1. Dialogen mellem arbejdsmarkedets parter

2.1.1. OESU er enig med Kommissionen i den betydning, den tillaegger denne dialog i forbindelse med forberedelse af foranstaltninger vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen.

2.1.2. Samtidig gentager OESU sin bekymring for, at Det raadgivende Udvalgs rolle bliver svaekket [senest udtrykt i udtalelsen om kemiske agenser, november 1993 (1)]. Kommissionens behandling af de tidligere naevnte enstemmige anbefalinger fra Det raadgivende Udvalg om ivaerksaettelse af et nyt handlingsprogram har vaeret med til at styrke denne bekymring.

2.1.3. Det raadgivende Udvalg boer forsynes med de fornoedne ressourcer.

2.2. Forbindelser til andre programmer

2.2.1. OESU bifalder, at Kommissionen er opmaerksom paa forbindelser til miljoe- og forbrugerbeskyttelse, landbrug og forskning.

2.2.2. OESU hilser det velkommen, at visse EU-forsknings- og udviklingsprogrammer fastslaar behovet for at beskaeftige sig med arbejdsmiljoespoergsmaal (f.eks. det nye program om industri- og materialeteknologier, biomedicin, sundhed og miljoe). OESU opfordrer Kommissionen til at fortsaette og udbygge sin indsats i den retning.

2.2.3. OESU henviser til den mulige udnyttelse af forsknings- og udviklingsmidler til telematik og tvaereuropaeiske netvaerk samt oprettelse af databaser med oplysninger om arbejdsulykker og erhvervssygdomme.

2.3. OEkonomisk og social indvirkning paa smaa og mellemstore virksomheder (SMV)

2.3.1. OESU gentager den opfattelse, det ved tidligere lejligheder har givet udtryk for, nemlig at det ikke er acceptabelt at fritage de mindre virksomheder for EU's lovgivning om sikkerhed og sundhed. Risiko, ikke stoerrelse, boer vaere kriteriet for sikkerheds- og sundhedsbeskyttelse. Kommissionen maa i sit arbejde med udvikling af strategier for sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen vaere saerlig opmaerksom paa, at de skal kunne anvendes i de smaa og mellemstore virksomheder.

2.3.2. Evalueringer af indvirkningerne er vigtige. De kan imidlertid ikke erstatte en social og politisk vurdering som grundlag for en strategi over for de mindre virksomheder - eller for den sags skyld over for alle virksomheder.

2.3.3. AAbenhed og gennemsigtighed skal praege udviklingen af disse metoder til evaluering af indvirkningerne. De nuvaerende metoder, der anvendes paa omraadet for sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen, er yderst upraecise og bygger paa mange omstridte antagelser. Der boer ikke vedtages nogen metode uden fuldt samraad med arbejdsgivernes og arbejdstagernes repraesentanter og udvikling af en konsensusloesning.

2.3.4. Kommissionen boer begynde at udvikle nye aktiviteter, som kan hjaelpe de mindre virksomheder med at opfylde minimumstandarder for sikkerhed og sundhed. Det boer bl.a. ske gennem stoette til oprettelse af nationale arbejdsmiljoefonde. Man maa ikke tro, at de smaa og mellemstore virksomheders (og de erhvervsdrivende foreningers) problemer kan loeses gennem mere vejledning alene. Det er af afgoerende betydning at udvikle »formidlernes« rolle (enkeltpersoner eller organer, der fungerer som mellemled mellem de lovgivende myndigheder og de mindre virksomheder, som f.eks. branche- og arbejsgiverorganisationer, uddannelsesinstitutioner, banker, forsikringsselskaber, leverandoerer og hovedentreprenoerer).

2.4. Aktioner

2.4.1. Implementering, konsolidering, rationalisering og supplering af lovgivningen

2.4.1.1. Medlemsstaterne boer til punkt og prikke gennemfoere EU-lovgivningen om sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen. Kommissionen boer goere det klart, hvordan den aktuelle situation er. Den boer snarest udarbejde en beretning om situationen til forelaeggelse for OESU og Europa-Parlamentet samt hoere Det raadgivende Udvalg om den.

2.4.1.2. Kommissionen boer tillige fremover aflaegge rapport om de forholdsregler, den har truffet for at fremme korrekt omsaetning og implementering af EU-lovgivning i medlemsstaterne og om virkningen af disse forholdsregler.

2.4.1.3. Kommissionen boer goere det klart, hvilke opgaver »Gruppen af Hoejtstaaende Embedsmaend fra Arbejdstilsyn« skal have. Den boer overveje at lade repraesentanter for arbejdstagerne og arbejdsgiverne deltage i denne gruppe som observatoerer.

2.4.1.4. Forslag fra Kommissionen om ajourfoering af eksisterende direktiver paa baggrund af den tekniske udvikling skal udformes i samraad med Det raadgivende Udvalg.

2.4.1.5. Som understreget i tidligere OESU-udtalelser boer konsolidering af lovtekster indebaere forenkling af standarderne, uden at de saenkes, og uden at eksisterende forskrifter udvandes.

2.4.1.6. Hele EU's lovgivning om sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen boer gennemgaas med henblik paa at afdaekke, hvilke stoerre risici der endnu ikke er behandlet i saerdirektiver. Nogle eksempler paa omraader, hvor Kommissionen boer saette ind, kan umiddelbart naevnes:

- ulykker i forbindelse med transport paa arbejdspladsen,

- lidelser i armene som foelge af repetitivt arbejde,

- arbejdsrelateret stress,

- forebyggelse af vold paa arbejdspladsen (mod arbejdstagere, der i deres arbejde kommer i kontakt med offentligheden) samt problemer som sexchikane, racediskrimination, intimidering og fornaermende sprogbrug.

2.4.2. Internationalt samarbejde og fremme af Faellesskabets arbejde

2.4.2.1. Kommissionen boer oplyse, hvilke forholdsregler den vil traeffe for at gennemfoere sine forslag, hvilke midler der er til raadighed, og hvorledes de vil blive fordelt. Det hilses velkommen, at EU vil tilskynde landene i Central- og OEsteuropa til at vedtage EU's standarder paa omraadet. OESU oensker at vide, hvorledes dette skal ske. Kommissionen boer ogsaa goere det klart, hvilke foelger det vil faa for »artikel 100 A-direktiver«. Endelig goer OESU Kommissionen opmaerksom paa, at dens indsats over for tredjelande kun vil virke overbevisende, hvis EU's medlemsstater selv gennemfoerer disse standarder.

2.4.3. Information, uddannelse, undervisning

2.4.3.1. Der er behov for paa ny at se paa og om fornoedent styrke arbejdstagernes ret til information om sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen. Der er ikke blevet taget rimeligt hensyn til anbefalingerne fra OESU og Det raadgivende Udvalg.

2.4.3.2. Kommissionen boer med forskellige initiativer og instrumenter saette samlet ind paa omraader som generel undervisning af boern i skolen, erhvervsuddannelse, uddannelse i risikorelaterede sikkerheds- og sundhedsproblemer paa arbejdspladsen (isaer i mindre virksomheder) og uddannelse af arbejdstagerrepraesentanter og andre specialister i risikoforebyggelse, herunder personale med lederfunktioner [jf. OESU's initiativudtalelse om sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen: oplaering, juni 1993 (1)].

2.4.3.3. De foreslaaede informationsaktioner maa stoettes, men det skal endnu en gang paapeges, at forslagene mangler konkrete detaljer.

2.4.3.4. Uddannelsesstandarder, -ressourcer og -systemer i medlemsstaterne boer gennemgaas og kortlaegges for at vurdere og sammenligne uddannelsesudbuddets nuvaerende niveau. OESU anbefaler Kommissionen at udvikle EU-uddannelsesstandarder, f.eks. for eksperter i sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen og for visse hoejrisikoaktiviteter.

2.4.3.5. OESU gaar staerkt ind for, at der udvikles omfattende kurser i sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen, som skal indgaa i skolernes laeseplaner og i den videregaaende undervisning.

2.4.4. Ikke-lovgivningsmaessige foranstaltninger

2.4.4.1. Der boer fortsat saettes kraefter ind paa at udvikle et ensartet rapporteringssystem vedroerende arbejdsulykker og sikkerhed og sundhed.

2.4.4.2. Spoergsmaalet om en tvaerfaglig forebyggende hjaelpetjeneste prioriteres fortsat hoejt og boer snarest behandles i en saerlig rapport. Der er isaer brug for en undersoegelse af, hvilke eksperter og hjaelpetjenester arbejdsgiverne boer ansaette eller have adgang til for at saettes i stand til at forstaa og opfylde forskrifterne i lovgivningen om sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen.

2.4.4.3. OESU stoetter forslaget om vejledning om risikovurdering som en prioritet. Der boer findes en ensartet metode til anvendelse paa alle risikotyper.

2.4.4.4. Listen over emner, der skal undersoeges naermere, boer revideres og udvides. Der boer laegges saerlig vaegt paa lidelser i armene og vold mod personale.

2.5. Fastlaeggelse af prioriterede omraader

Proceduren, tidsplanen og grundlaget for prioriteringen af det fremtidige arbejde er fortsat uklare. Det giver anledning til alvorlig bekymring i lyset af den omfattende hoeringsaktivitet og debat, der allerede har fundet sted i 1992 og 1993. OESU opfordrer indtraengende Kommissionen til snarest at fremlaegge klare forslag.

2.6. Agenturet

Det kan vaere vanskeligt at udtale sig meningsfuldt om denne »generelle ramme«, hvis der ikke gives flere oplysninger om sikkerheds- og sundhedsagenturets struktur, rolle og ressourcer. OESU henviser i denne forbindelse til sin udtalelse om agenturet fra april 1992 (deri peges bl.a. paa svaelget mellem de meget hoeje ambitioner i Kommissionens forslag og de beskedne midler, der er til raadighed).

Bryssel, den 28. april 1994.

Susanne TIEMANN

Formand for

Det oekonomiske og sociale Udvalg

(1) EFT nr. C 34 af 2. 2. 1994, s. 42.

(2) EFT nr. C 249 af 13. 9. 1993, s. 12.