[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 21.4.2010

KOM(2010)174 endelig

2010/0101 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om en EU-garanti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og garantier for projekter uden for Den Europæiske Union

{SEK(2010) 443}

BEGRUNDELSE

1. BAGGRUNDEN FOR FORSLAGET

Den Europæiske Union yder Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en budgetgaranti, der dækker risici af statslig eller politisk karakter i forbindelse med bankens lån og lånegarantier til projekter, der gennemføres uden for EU til støtte for EU's eksterne politiske målsætninger. EU-garantien til EIB's eksterne transaktioner er et effektivt middel til at kombinere EU's budgetmidler (gennem tilførsel af kapital til garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande, der understøtter EU-garantien) med EIB's egne midler ved at udnytte EIB's finansielle styrke og samtidig sikre, at EIB's finansielle sundhed ikke sættes over styr.

EU-garantiens dækning og de vilkår, der knytter sig til den, er tidligere blevet fastlagt i afgørelser truffet af Rådet, EIB's såkaldte eksterne mandater. EIB's seneste eksterne mandat, der dækker perioden 2007-2011, blev fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 633/2009/EF af 13. juli 2009[1] (herefter benævnt "afgørelsen"). I henhold til afgørelsens artikel 9 skal Kommissionen forelægge en midtvejsrapport om anvendelsen af afgørelsen, som skal være ledsaget af et forslag til ændring af afgørelsen, bl.a. på baggrund af en ekstern evaluering (se punkt 2).

På basis af resultaterne i midtvejsrapporten tager dette forslag sigte på at sikre, at EU-garantien mod tab i forbindelse med EIB's finansiering af eksterne projekter fastholdes i resten af den periode, som de aktuelle finansielle overslag for 2007-2013 dækker, og at mandatet samtidig tilføjes en række nye elementer .

Tilføjelsen af disse nye elementer har gjort det nødvendigt at ændre afgørelsen om det aktuelle mandet på en række punkter. For tydelighedens skyld er det derfor blevet besluttet at erstatte mandatafgørelsen med en ny afgørelse snarere end at fremsætte forslag til ændringer. Forslaget til afgørelse vil dække EIB-finansieringstransaktioner, der er eller bliver undertegnet i perioden fra den 1. februar 2007 til den 31. december 2013.

I den nye afgørelse tilføjes følgende nye elementer:

* Aktivering af det "fakultative mandat" på 2 mia. EUR , der blev hensat som reserve ved afgørelsen. Det fakultative mandat vil ikke blive aktiveret som en forhøjelse af individuelle regionale beløbslofter, men som et mandat, der er forbeholdt projekter, der bidrager til at bekæmpe klimaforandringer i alle de regioner, der er omfattet af afgørelsen.

* Det nuværende system med regionale mål for transaktioner under EU-garantien erstattes af horisontale overordnede mål for alle regioner under det eksterne mandat. Disse overordnede mål indsættes i artiklerne i forslaget til afgørelse og dækker områderne klimaforandring, social og økonomisk infrastruktur samt udvikling af den lokale private sektor.

* Kommissionen skal sammen med EIB og i samråd med EU-Udenrigstjenesten (EEAS) udforme operationelle retningslinjer for hver region under det eksterne mandat, der vil afspejle EU's regionale strategier for at styrke forbindelsen mellem på den ene side gennemførelsen af EIB's aktiviteter i overensstemmelse med de generelle overordnede målsætninger under det eksterne mandat og på den anden side EU's regionale prioriteringer.

* Styrkelse af EIB's muligheder for at understøtte EU's udviklingsmålsætninger ved:

- at forbedre EIB's evaluering af og kontrol med de sociale og udviklingsmæssige aspekter af projekter

- i højere grad at rette EIB's indsats mod sektorer, der kan bidrage til at fremme udviklingen i tredjelande, f.eks. miljøinfrastrukturer, herunder vandforsyning og spildevandsbortskaffelse, bæredygtig transport og foranstaltninger til modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer. EIB bør også gradvist forstærke sin indsats på sundheds- og uddannelsesområdet.

* Aktivering af EIB's eksterne mandat for Island, Belarus, Libyen, Irak og Cambodja.

Det arbejdsdokumentet[2], der ledsager forslaget, indeholder yderligere oplysninger om EIB's mulige aktiviteter i kampen mod klimaforandringer under det fakultative mandat på 2 mia. EUR og begrundelsen for forslaget om at aktivere EIB's eksterne mandat for Island, Belarus, Libyen, Irak og Cambodja.

2. RESULTATER AF HØRINGERNE AF INTERESSEREDE PARTER OG AF KONSEKVENSANALYSEN

Som nævnt ovenfor krævede den aktuelle afgørelse om det eksterne mandat en midtvejsevaluering af anvendelsen af mandat. Denne evaluering tager udgangspunkt i en ekstern evaluering, der er blevet overvåget og styret af en styringskomité bestående af en række sagkyndige personer, en evaluering gennemført af et eksternt konsulentfirma (COWI) og specifikke evalueringer gennemført af EIB's evalueringsafdeling. Mandatet i forbindelse med midtvejsevalueringen er beskrevet i bilag II til afgørelsen.

I løbet af evalueringsprocessen, der begyndte i oktober 2008 og sluttede i februar 2010, afholdt styringskomitéen høringer med overordnede tjenestemænd i Kommissionen og EIB og med repræsentanter for det civile samfund, Europa-Parlamentet, internationale finansieringsinstitutter og europæiske bilaterale finansieringsinstitutter[3] samt europæiske tænketanke. Styringskomitéens medlemmer aflagde også besøg i udvalgte modtagerlande og førte forhandlinger med repræsentanter for den offentlige og private sektor, med COWI og med EIB's evalueringsafdeling. I forbindelse med sin evaluering interviewede COWI også ansatte i Kommissionen og i EIB, og firmaet gennemførte casestudies vedrørende bestemte lande og projekter.

Styringskomitéens rapport findes på følgende internetadresse: http://www.eib.org/about/documents/mtr-external-mandate-report-steering-committee.htm. COWI's rapport findes på følgende adresse:http://ec.europa.eu/economy_finance/evaluation/completed/index_en.htm.

Der findes et resumé og en analyse af evalueringsrapporternes resultater i Kommissionens rapport[4] om midtvejsevalueringen, der ledsager dette forslag. De forslag til ændringer af det aktuelle mandat, der er indeholdt i forslaget til afgørelse, bygger på denne rapport.

Styringskomitéen fremsatte også forskellige forslag til en fremtidig reform af EU's eksterne aktioner, herunder EIB's eksterne aktiviteter. Disse forslag vil blive nærmere behandlet som led i en procedure med deltagelse af Kommissionen, EEAS, EIB samt andre internationale og europæiske bilaterale finansieringsinstitutter, før Kommissionen fremsætter nye forslag til de næste finansieringsrammer.

3. FORSLAGETS RETLIGE ASPEKTER

Forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse bygger på et dobbelt retsgrundlag, nemlig artikel 209 og 212 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

Forslaget henhører under EU's enekompetence. Subsidiaritetsprincippet finder derfor ikke anvendelse. Forslaget er i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, eftersom EU-garantien har vist sig at være et effektivt og billigt middel til at dække risici af statslig eller politisk karakter i forbindelse med EIB's eksterne aktiviteter, der gennemføres til støtte for EU's eksterne politikker. Fornyelsen af EU-garantien vil muliggøre en videreførelse af den eksisterende effektive og økonomisk sunde praksis. |

4. BUDGETMÆSSIGE KONSEKVENSER

Den garantifond for aktioner i forhold til tredjelande (herefter benævnt "garantifonden"), der blev oprettet ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009[5], og hvortil der hvert år overføres midler fra EU's almindelige budget, beskytter EU-budgettet mod chok forårsaget af bl.a. tab i forbindelse med EIB's eksterne finansieringstransaktioner.

De budgetmæssige konsekvenser af indbetalingerne til fonden og afsættelsen af menneskelige og administrative ressourcer til forvaltning af EU-garantien fremgår af finansieringsoversigten.

5. VALGFRIE ELEMENTER

Detaljeret gennemgang af forslaget

I henhold til artikel 1 forlænges EU-garantien, således at den kommer til at dække den resterende del af de aktuelle finansielle overslags gyldighedsperiode (2007-2013) og vil kunne forlænges med yderligere seks måneder for at sikre kontinuiteten i EIB's finansieringstransaktioner. EU-garantien er begrænset til 65 % af det samlede beløb for EIB's' udestående udbetalte beløb plus hermed forbundne beløb (dvs. renter, provision og andre gebyrer, som garanterede debitorer skylder EIB i henhold til en låne- eller garantiaftale), jf. den aktuelle afgørelse. Det understreges, at EIB anvender sine egne regler og procedurer, når den yder finansiering, der er dækket af EU-garantien, men også gør garantidækningen betinget af, at EIB-finansieringen gennemføres til støtte for EU's eksterne politikker.

I artikel 2 er fastsat lofterne for EIB's finansiering under EU-garantien. De aktuelle regionale lofter er bibeholdt i et bilag til forslaget til afgørelse. Det fakultative mandat på 2 mia. EUR — der blev reserveret til mulig aktivering efter midtvejsevalueringen — aktiveres som et særligt rammebeløb til finansiering af projekter til bekæmpelse af klimaforandringer. Samme artikel indeholder en definition af projekter, der kan anses at bidrage til bekæmpelsen af klimaforandringer.

I artikel 3 er angivet de horisontale overordnede mål for de EIB-finansieringstransaktioner, der er dækket af EU-garantien. Dette vil give mandatet en tydeligere identitet ved at fokusere på områder, hvor EIB har en komparativ fordel og en særlig styrke, f.eks. klimaforandringer, økonomisk infrastruktur samt udvikling af den lokale private sektor (især små og mellemstore virksomheder). Regional integration vil være et grundlæggende mål for EIB's samlede finansieringsaktivitet.

Artikel 4 handler om de lande, der berøres af forslaget, og om deres berettigelse til finansiering. Sammenlignet med den aktuelle mandatafgørelse fastslås det heri, at Island, Belarus, Libyen, Irak og Cambodja nu også kan modtage EIB-finansiering under EU-garantien. Dette afspejler det fremskridt, der er sket med hensyn til EU's forhold til disse lande. Det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene[6], der ledsager dette forslag, indeholder en mere detaljeret begrundelse for udvidelsen af EU-garantien til også at dække EIB-finansiering i disse lande. Der henvises til den politiske situation i disse lande og de bilaterale forbindelser med EU, situationen med hensyn til demokrati og grundlæggende frihedsrettigheder samt den makroøkonomiske situation og investeringsbehovet i de enkelte lande. Ligesom i den nugældende afgørelse vil beslutningen om at udvide EIB-finansieringen til nye lande eller suspendere EIB-finansiering i et land, der er omfattet af mandatet, som følge af menneskerettighedssituationen i landet eller af andre årsager også fremover blive vedtaget efter den almindelige lovgivningsprocedure.

Artikel 5 indeholder nærmere oplysninger om betingelserne vedrørende sammenhængen mellem EIB's aktioner i tredjelande og EU's politikker. Den tjener til at sikre, at der ved EIB's gennemførelse af mandatet tages hensyn til de overordnede mål, der er beskrevet i mandatet, og at EIB's finansiering kommer til at fungere som et supplement til EU's tilsvarende politikker, programmer og instrumenter for bistand i de forskellige regioner. Omsætningen af disse mål til transaktioner vil ske gennem udformning af regionale operationelle retningslinjer for EIB-finansiering under forslaget til afgørelse. Ifølge denne artikel skal Kommissionen underrette Europa-Parlamentet og Rådet om de operationelle retningslinjer, der fastlægges. Det henstilles også til EIB at formulere nogle finansieringsstrategier for den konkrete gennemførelse af EIB's finansieringstransaktioner. Endvidere præciseres det, at en EIB-finansieringstransaktion ikke vil blive omfattet af EU-garantien, hvis Kommissionen afgiver en negativ udtalelse om transaktionen inden for rammerne af den procedure, der er omhandlet i artikel 19 i EIB's vedtægter.

Artikel 6 tjener til at sikre, at EIB nøje undersøger de udviklingsrelaterede aspekter af projekter, der vil blive dækket af EU-garantien, herunder de sociale konsekvenser, således at det kun er projekter, der er bæredygtige i økonomisk, finansiel, miljømæssig og social henseende, der støttes som led i mandatet.

Artikel 7 indeholder nærmere bestemmelser om det udbyggede samarbejde mellem Kommissionen og EIB og, hvor det er relevant, EEAS. Den tager sigte på at sikre, at EIB's finansieringstransaktioner i alle faser, dvs. lige fra den indledende strategiske planlægning til den efterfølgende projektudvikling, er i overensstemmelse med og understøtter EU's politikker i forhold til tredjelande og de overordnede mål i henhold til afgørelsen.

Artikel 8 indeholder nærmere bestemmelser om det udbyggede samarbejde med andre internationale finansieringsinstitutter.

Artikel 9 beskriver karakteren af EU-garantien, som dækker risici af politisk og statslig art i forbindelse med EIB's finansieringstransaktioner. Den fastsætter også, at EIB skal fastlægge nogle generelle principper, der kan anvendes til at afgøre, om finansieringsberettigede transaktioner skal dækkes af EU-garantien eller finansieres på EIB's egen risiko. Formålet hermed er at sikre, at EU-garantien udnyttes til maksimal fordel for de finansieringsberettigede parter, f.eks. i lande og til transaktioner, for hvilke det er vanskeligt at tilvejebringe finansiering på kapitalmarkedet på acceptable vilkår, mens låntagere i investeringsværdige lande eller investeringsværdige strukturer i lande med et lavt investeringsniveau kan få adgang til de faciliteter, hvor EIB selv bærer risikoen.

Artikel 10 indeholder rapporterings- og regnskabsoplysningskravene til både EIB og Kommissionen.

Artikel 11 fastsætter, at det påhviler EIB at forfølge eventuelle tilbagebetalingskrav på vegne af Kommissionen.

Artikel 12 fastsætter, at de nærmere betingelser og procedurer i forbindelse med EU-garantien skal nedfældes i en garantiaftale mellem Kommissionen og EIB.

I henhold til artikel 13 skal Kommissionen i god tid forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et forslag om indførelse af EU-garantien som led i den næste budgetramme.

Ifølge artikel 14 skal Kommissionen forelægge en endelig rapport om anvendelsen af afgørelsen senest den 31. oktober 2014.

I betragtningerne redegøres der bl.a. for den politiske baggrund for forslaget om at fastholde EU-garantien og for hovedresultaterne af midtvejsevalueringen.

2010/0101 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

om en EU-garanti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og garantier for projekter uden for Den Europæiske Union

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 209 og 212,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkastet til retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Foruden sin hovedopgave, der består i at finansiere investeringer i Den Europæiske Union, har Den Europæiske Investeringsbank (EIB) siden 1963 gennemført finansieringstransaktioner uden for Den Europæiske Union til støtte for EU's politikker i forhold til tredjelande. Dette gør det muligt at supplere de EU-budgetmidler, der er tilgængelige for eksterne regioner, med EIB's finansielle styrke til fordel for modtagerlandene.

(2) Med henblik på at understøtte EU's eksterne aktioner og sætte EIB i stand til at finansiere investeringer uden for EU uden at skade bankens kreditværdighed har de fleste af EIB's transaktioner i regioner uden EU været dækket af en EU-budgetgaranti, som forvaltes af Kommissionen.

(3) Den seneste EU-garanti blev vedtaget for perioden 2007-2011 ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 633/2009/EF af 13. juli 2009 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Fællesskabet[7].

(4) Garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande (herefter benævnt "garantifonden"), der blev oprettet ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009[8], udgør en likviditetsmæssig stødpude for EU's budget mod tab i forbindelse med EIB's finansieringstransaktioner og andre aktioner uden for EU.

(5) Som krævet i henhold til afgørelse nr. 633/2009/EF har Kommissionen og EIB gennemført en midtvejsevaluering af EIB's finansiering i tredjelande med udgangspunkt i en uvildig ekstern evaluering, der er blevet overvåget af en styringskomité bestående af en række sagkyndige personer, en evaluering gennemført af et eksternt konsulentfirma og specifikke evalueringer gennemført af EIB. Den 12. februar 2010 aflagde styringskomitéen rapport til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og EIB indeholdende komitéens konklusioner og anbefalinger.

(6) I sin rapport konkluderede styringskomitéen, at EU-garantien til EIB udgjorde et effektivt og kraftfuldt politikinstrument med stor finansiel og politisk indflydelse, og at den burde bibeholdes for at dække risici af politisk eller statslig karakter. Det blev foreslået at ændre afgørelse nr. 633/2009/EF på forskellige punkter for at opnå størst mulig merværdi af EIB's transaktioner i tredjelande og gøre dem mere virkningsfulde.

(7) De beløb, der dækkes af EU-garantien i hver region, bør fortsat udgøre lofter for EIB's finansiering under EU-garantien og ikke mål, som EIB er forpligtet til at nå.

(8) Som supplement til de regionale lofter bør det fakultative mandat på 2 mia. EUR aktiveres og afsættes som et rammebeløb til støtte for EIB's finansieringstransaktioner til fordel for modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer i de regioner, der er omfattet af mandatet. EIB bør i tæt samarbejde med Kommissionen bidrage med sin ekspertise og sine ressourcer for at bistå offentlige myndigheder og den private sektor med at bekæmpe klimaforandringer og for at udnytte de disponible finansieringsmuligheder optimalt. For projekter til modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer bør EIB's ressourcer om muligt suppleres med midler, der på fordelagtige vilkår stilles til rådighed over EU's budget gennem en effektiv og konsekvent kombination af gavebistand og lån til finansiering af foranstaltninger til bekæmpelse af klimaforandringer som led i EU's bistand til tredjelande.

(9) Der bør indbygges en vis fleksibilitet med hensyn til den regionale fordeling under klimaforandringsmandatet for så hurtigt og effektivt som muligt at udnytte den disponible finansiering i de tre år fra 2011 til 2013. Såfremt de finansieringstransaktioner, der påtænkes gennemført, tilsammen overskrider det disponible beløb på 2 mia. EUR, bør Kommissionen og EIB bestræbe sig på at sikre en ligelig fordeling på tværs af de berørte regioner med udgangspunkt i prioriteringerne for ekstern støtte under det generelle mandat.

(10) Desuden viste evalueringen, at skønt EIB's transaktioner i den af evalueringen omfattede periode (2000-2009) generelt var i overensstemmelse med EU's politikker i forhold til tredjelande, var der behov for at forstærke, tydeliggøre og strukturere forbindelsen mellem EU's politiske mål og EIB's praktiske implementering heraf.

(11) For at sikre større sammenhæng i mandatet og i højere grad fokusere EIB's eksterne finansieringsvirksomhed på foranstaltninger, der understøtter EU's politikker, og sikre modtagerne det størst mulige udbytte bør denne afgørelse fastsætte horisontale overordnede målsætninger for mandatet for EIB's transaktioner i alle finansieringsberettigede lande, idet der tages udgangspunkt i EIB's komparative fordele på de områder, hvor den påviseligt har opnået gode resultater. I alle de regioner, der er omfattet af denne afgørelse, bør EIB således finansiere projekter inden for områderne modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer, social og økonomisk infrastruktur (særlig inden for transport, energi, inkl. vedvarende energi, energisikkerhed, miljøinfrastruktur, inkl. vandforsyning og spildevandsbortskaffelse, samt informations- og kommunikationsteknologi (IKT)) og udvikling af lokale private sektorer, især til støtte for små og mellemstore virksomheder. På disse områder bør regional integration blandt partnerlande, herunder økonomisk integration mellem førtiltrædelseslande, nabolande og EU, udgøre et af de grundlæggende mål med EIB's finansieringstransaktioner.

(12) Endvidere bør EIB's finansieringstransaktioner bidrage til de generelle principper for EU's optræden udadtil, jf. EU-traktatens artikel 21, dvs. konsolidere og styrke demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettigheder og grundlæggende rettigheder, og til gennemførelse af internationale miljøaftaler, hvori EU er part. EIB's finansieringstransaktioner bør, navnlig i forhold til udviklingslandene[9], fremme en bæredygtig udvikling i økonomisk, social og miljømæssig henseende i disse lande, særlig i de dårligst stillede, sikre en harmonisk og gradvis integration af udviklingslandene i verdensøkonomien og bidrage til bekæmpelse af fattigdom og til overholdelse af de principper, som EU har godkendt inden for rammerne af FN og andre kompetente internationale organisationer. EIB bør gradvist etablere de nødvendige redskaber til at opfylde disse krav på tilfredsstillende vis.

(13) I henhold til denne afgørelse bør EIB forstærke sin udviklingsstrategi i tæt samarbejde med Kommissionen og i overensstemmelse med principperne i Den Europæiske Konsensus om Udvikling. Den bør udmøntes i praksis gennem en række konkrete foranstaltninger, især ved at forbedre bankens evne til at vurdere projekters sociale og udviklingsmæssige aspekter, herunder menneskerettigheder og konfliktrelaterede risici, og ved at fremme konsultationer på lokalt plan. EIB bør desuden i højere grad fokusere på sektorer, som den har solide erfaringer med i kraft af finansieringstransaktioner inden for EU, og som vil kunne fremme udviklingen i det pågældende land, f.eks. miljøinfrastrukturer, inkl. vandforsyning og spildevandsbortskaffelse, bæredygtig transport og foranstaltninger til modvirkning af klimaforandringer, særlig inden for vedvarende energi. EIB bør også gradvist øge sine aktiviteter til fordel for sundhed og uddannelse og i forhold til tilpasninger til klimaforandringer, eventuelt i samarbejde med andre internationale finansieringsinstitutter og europæiske bilaterale finansieringsinstitutter. Dette vil kræve, at banken får adgang til ressourcer på gunstige vilkår og en gradvis forøgelse af de menneskelige ressourcer, der er forbeholdt EIB's eksterne aktiviteter. EIB's virksomhed bør også supplere EU's mål og prioriteringer med hensyn til opbygning af institutioner og sektorreformer. Endelig bør EIB udvikle indikatorer, der er forbundet med de udviklingsmæssige aspekter af projekterne og deres resultater.

(14) Med Lissabontraktatens ikrafttræden blev der oprettet en stilling som Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, der samtidig er næstformand i Kommissionen med ansvar for eksterne forbindelser, og som skal påse, at EU's optræden udadtil bliver mere virkningsfuld og sammenhængende. Der vil blive oprettet en ny EU-udenrigstjeneste (EEAS) under den højtstående repræsentant. De seneste år har der også fundet en udbygning og styrkelse sted af EU's politikker på det eksterne område. Dette gælder især førtiltrædelsesstrategien, den europæiske naboskabspolitik, EU-strategien for Centralasien, de fornyede partnerskaber med Latinamerika og Sydøstasien samt EU’s strategiske partnerskaber med Rusland, Kina og Indien. Det gælder endvidere i forhold til EU's udviklingspolitik, som nu omfatter samtlige udviklingslande. Siden 2007 er EU's eksterne forbindelser også blevet understøttet af nye finansielle instrumenter, nemlig instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA), det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI), instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI), det europæiske instrument for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR) og stabilitetsinstrumentet.

(15) EIB's virksomhed i førtiltrædelseslande bør foregå inden for de rammer, der er fastlagt i tiltrædelsespartnerskabsaftalerne og de europæiske partnerskabsaftaler, der indeholder prioriteringerne for hvert af de berørte lande, og, for Kosovos vedkommende, under De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 1244 (1999), som alle tjener til at tilnærme landene EU og lægger rammerne for EU's bistand. Stabiliserings- og associeringsprocessen (SAP) udgør EU's politiske ramme for Vestbalkan. Den er opbygget som et voksende partnerskab, inden for hvilket EU tilbyder handelsindrømmelser, økonomisk og finansiel bistand samt aftalebaserede forbindelser i form af stabiliserings- og associeringsaftaler. Finansiel førtiltrædelsesbistand gennem IPA hjælper kandidatlandene og potentielle kandidatlande med at forberede sig på de forpligtelser og udfordringer, der følger med medlemskabet af EU. Denne bistand understøtter reformprocessen, herunder forberedelserne på egentligt medlemskab. Der lægges vægt på opbygningen af institutioner, tilpasning til EU's regelværk og forberedelser på EU's politikker og instrumenter.

(16) EIB's virksomhed i nabolandene bør finde sted inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik, hvormed EU agter at udvikle et særligt forhold til nabolandene med henblik på at etablere et område med velværd og godt naboskab, der bygger på EU's værdier, og som er kendetegnet ved tætte og fredelige forbindelser baseret på samarbejde. For at nå disse mål gennemfører EU og EU's partnere nogle i fællesskab aftalte bilaterale handlingsplaner, hvori er fastlagt en række prioriteringer med hensyn til bl.a. politiske og sikkerhedsmæssige spørgsmål, økonomiske og handelsmæssige anliggender, miljøspørgsmål og integration af transport- og energinetværk. Middelhavsunionen, det østlige partnerskab og Sortehavssynergien er multilaterale og regionale initiativer, der supplerer den europæiske naboskabspolitik og tjener til at fremme samarbejdet mellem EU og de respektive grupper af nabopartnerlande, der står over for fælles udfordringer og/eller deler fælles geografiske omgivelser. Middelhavsunionen bidrager til en bedre socioøkonomisk udvikling, solidaritet, regional integration, bæredygtig udvikling og videnopbygning og understreger behovet for at udbygge det finansielle samarbejde og støtte regionale og transnationale projekter. Det østlige partnerskab tager sigte på at skabe de nødvendige betingelser for at sætte skub i den politiske associering og fremme den økonomiske integration mellem EU og de østlige partnerlande. Den Russiske Føderation og EU har indgået et omfattende strategisk partnerskab, der består ved siden af den europæiske naboskabspolitik og kommer til udtryk gennem fælles rum og roadmaps. Dette suppleres på multilateralt plan af den nordlige dimension, der danner ramme for samarbejdet mellem EU, Rusland, Norge og Island.

(17) EIB's aktiviteter i Latinamerika bør finde sted inden for rammerne af det strategiske partnerskab mellem EU, Latinamerika og Caribien. Som fremhævet i Kommissionens meddelelse fra september 2009 om "Den Europæiske Union og Latinamerika: et partnerskab mellem globale aktører"[10] består EU's prioriteringer i relation til samarbejdet med Latinamerika i at fremme den regionale integration og bekæmpe fattigdom og social ulighed med det formål at befordre en bæredygtig økonomisk og social udvikling. Disse politiske målsætninger bør søges opfyldt under hensyntagen til, at de latinamerikanske lande ikke befinder sig på samme udviklingstrin. Den bilaterale dialog bør føres videre på områder af fælles interesse for EU og Latinamerika, herunder miljø, klimaforandringer, katastroferisikobegrænsning og energi, videnskab, forskning, højere uddannelse, teknologi og innovation.

(18) I Asien bør EIB være aktiv såvel i dynamiske voksende økonomier som i fattigere lande. I denne region, der er kendetegnet ved stor diversitet, udbygger EU sine strategiske partnerskaber med Kina og Indien, og der sker fremskridt med forhandlingerne om nye partnerskabs- og frihandelsaftaler med lande i Sydøstasien. Samtidig står udviklingssamarbejde fortsat højt på EU's dagsorden med Asien; EU's udviklingsstrategi for den asiatiske region tager sigte på at udrydde fattigdom ved at understøtte en bredt baseret bæredygtig økonomisk vækst, skabe et gunstigt klima og gunstige vilkår for handel og integration inden for regionen, forbedre governance, forbedre den politiske og sociale stabilitet og bidrage til at opfylde milleniumudviklingsmålene for 2015. I fællesskab udformes der politikker med henblik på at tackle de fælles udfordringer såsom klimaforandringer, bæredygtig udvikling, sikkerhed og stabilitet, governance og menneskerettigheder samt forebyggelse af og reaktion på naturkatastrofer og menneskelige katastrofer.

(19) Den EU-strategi for et nyt partnerskab med Centralasien, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd i juni 2007, har styrket den regionale og bilaterale dialog og EU's samarbejde med centralasiatiske lande om en række vigtige problemer, som regionen er konfronteret med, f.eks. fattigdomsbekæmpelse, bæredygtig udvikling og stabilitet. I forbindelse med gennemførelsen af denne strategi er der gjort store fremskridt for så vidt angår menneskerettigheder, retsstat, god governance og demokrati, undervisning, økonomisk udvikling, handel og investeringer, energi og transport og miljøpolitik.

(20) EIB's aktiviteter i Sydafrika bør finde sted inden for rammerne af EU-landestrategidokumentet for Sydafrika. I strategipapiret fokuseres der især på jobskabelse og udvikling af kapacitet til levering af tjenesteydelser og social samhørighed. EIB's aktiviteter i Sydafrika har i høj grad suppleret Kommissionens udviklingssamarbejdsprogram, idet EIB fokuserer på støtte til den private sektor og investeringer i udbygning af infrastrukturer og sociale tjenester (boliger, elforsyning og kommunale infrastrukturer). I forbindelse med midtvejsevalueringen af landestrategidokumentet for Sydafrika er der blevet stillet forslag om en intensivering af indsatsen på klimaforandringsområdet gennem aktiviteter til støtte for oprettelsen af grønne jobs.

(21) Med henblik på at forbedre sammenhængen i den samlede EU-støtte i de pågældende regioner bør der søges muligheder for eventuelt at kombinere EIB-finansiering med EU-budgetmidler i form af f.eks. garantier, risikovillig kapital, rentetilskud og samfinansiering af investeringer sammen med teknisk bistand til projektforberedelse og -gennemførelse via IPA, ENPI, stabilitetsinstrumentet, EIDHR og DCI.

(22) I alle faser, dvs. lige fra den indledende strategiske planlægning til den efterfølgende projektudvikling, bør det sikres, at EIB's finansieringstransaktioner er i overensstemmelse med og understøtter EU's politikker i forhold til tredjelande og de overordnede mål i henhold til denne afgørelse. For at øge sammenhængen mellem EU's aktioner i tredjelande bør dialogen vedrørende politik og strategi mellem Kommissionen, EEAS og EIB intensiveres yderligere. Til samme formål bør samarbejdet og den tidlige udveksling af oplysninger mellem EIB og Kommissionen på operationelt niveau også intensiveres. Det er særlig vigtigt at sikre en tidlig udveksling af synspunkter mellem EIB, Kommissionen og eventuelt EEAS i forbindelse med udarbejdelsen af programmeringsdokumenter med det formål at tilvejebringe maksimal synergi mellem EIB's og Kommissionens aktiviteter.

(23) De praktiske foranstaltninger til realisering af det generelle mandats mål vil blive beskrevet i de regionale operationelle retningslinjer vedrørende forskellige politikemner, som vil blive udformet af Kommissionen sammen med EIB og eventuelt efter høring af EEAS. Disse retningslinjer bør tage udgangspunkt i EU's bredere politiske rammer for hver region, afspejle EU's landestrategier og tage sigte på at sikre, at EIB's finansiering fungerer som et supplement til EU's tilsvarende politikker, programmer og initiativer for bistand til de forskellige regioner. Retningslinjerne bør forelægges Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af Kommissionens årlige rapportering om EIB's eksterne mandat.

(24) EIB bør i samarbejde med Kommissionen udarbejde en vejledende flerårig programmering af den planlagte mængde af undertegnede EIB- finansieringstransaktioner, så der kan opnås en passende budgetplanlægning for tilførsel af kapital til garantifonden. Kommissionen bør tage hensyn til denne planlægning i den almindelige budgetplanlægning, der forelægges budgetmyndigheden.

(25) Kommissionen bør undersøge muligheden for at udvikle en "EU-platform for samarbejde og udvikling" med det formål at optimere mekanismerne til kombinering af gavebistand og lån til regioner uden for EU. Som led heri bør Kommissionen konsultere EIB og andre europæiske multilaterale og bilaterale finansieringsinstitutter. En sådan platform vil være befordrende for arrangementer med henblik på gensidig bistand på basis af de forskellige institutters komparative fordele og samtidig respektere EU-institutionernes rolle og prærogativer i forbindelse med gennemførelsen af EU's budget og EIB-lån.

(26) EIB bør tilskyndes til at forøge antallet af transaktioner uden for EU uden at gøre brug af EU-garantien med det formål at understøtte EU's eksterne politikmålsætninger, især i førtiltrædelseslande og investeringsværdige lande i andre regioner, men også i lande med lavere kreditværdighed, når EIB har modtaget passende garantier fra tredjeparter. I samråd med Kommissionen bør EIB udforme en politik, der kan benyttes til at afgøre, om et projekt skal henføres til mandatet under EU-garantien eller til EIB-finansiering på egen risiko. En sådan politik vil navnlig tage hensyn til de pågældende landes og projekters kreditværdighed.

(27) EIB bør udvide udbuddet af nye og innovative finansieringsinstrumenter, bl.a. ved i højere grad at fokusere på udvikling af garantiinstrumenter. Desuden bør EIB opmuntres til at yde lån i lokale valutaer og udstede obligationer på lokale markeder, forudsat at partnerlandene gennemfører de nødvendige strukturreformer, især inden for finanssektoren, og træffer andre foranstaltninger til at lette EIB's aktiviteter.

(28) For at sikre, at EIB kan opfylde mandatets krav i de forskellige regioner og underregioner, vil der være behov for at afsætte tilstrækkelige menneskelige og finansielle ressourcer til EIB's eksterne aktiviteter. Der vil således navnlig være behov for at sikre, at EIB har tilstrækkelig kapacitet til at understøtte EU's målsætninger på udviklingssamarbejdsområdet, til at fokusere mere på de forudgående vurderinger af de miljømæssige, sociale og udviklingsmæssige aspekter af sine aktiviteter og til at føre effektivt tilsyn med projekterne i gennemførelsesfasen.

(29) I forbindelse med de af sine finansieringstransaktioner uden for EU, der falder inden for denne afgørelses anvendelsesområde, bør EIB i relevant omfang bestræbe sig på yderligere at udbygge koordinationen og samarbejdet med internationale finansieringsinstitutter og europæiske bilaterale finansieringsinstitutter, herunder eventuelt samarbejdet om sektorbetingelser og gensidig tillid til procedurer, øget brug af samfinansiering og deltagelse i globale initiativer, der tager sigte på f.eks. at forbedre koordinationen og effektiviteten af støtte. Ovennævnte bestræbelser skal bygge på gensidighed mellem EIB og andre institutioner og fordrer en ligeværdig og effektiv indsats fra EIB og andre finansieringsinstitutter. Således er de nærmere bestemmelser vedrørende gennemførelsen af EIB's finansieringsaktiviteter i de østlige naboskabs- og partnerskabslande, Centralasien og Tyrkiet fastsat i et trepartsaftalememorandum mellem Kommissionen, EIB og Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling.

(30) EIB's rapportering og formidling af oplysninger til Kommissionen bør styrkes for at give Kommissionen mulighed for at forbedre sin årlige beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB's finansieringstransaktioner inden for rammerne af denne afgørelse. Beretningen skal navnlig indeholde en vurdering af, om EIB's finansieringstransaktioner er i overensstemmelse med denne afgørelse, hvad angår de operationelle retningslinjer, og indeholde afsnit om merværdi i overensstemmelse med EU-politikker og afsnit om samarbejdet med Kommissionen, andre internationale finansieringsinstitutter og bilaterale donorer, herunder samfinansiering. Om nødvendigt skal beretningen indeholde henvisninger til væsentlige forandringer i omstændighederne, der måtte retfærdiggøre yderligere ændringer af mandatet inden periodens udgang.

(31) EIB's finansieringstransaktioner bør fortsat forvaltes i henhold til EIB's egne regler og procedurer, herunder passende kontrolforanstaltninger og foranstaltninger mod skatteunddragelse, samt i henhold til de relevante regler og procedurer vedrørende Revisionsretten og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1 EU-garanti

1. Den Europæiske Union yder Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en EU-budgetgaranti for transaktioner uden for EU ("EU-garanti"). EU-garantien ydes som en generalgaranti til dækning af alle udeblevne, men forfaldne betalinger til EIB i forbindelse med lån til og lånegarantier for EIB-investeringsprojekter, der kan henføres under garantien i henhold til stk. 2.

2. Under EU-garantien kan henføres EIB-lån og –lånegarantier til investeringsprojekter i lande, der er omfattet af denne afgørelse, og som er ydet i overensstemmelse med EIB's egne regler og procedurer til støtte for relevante målsætninger i EU's eksterne politikker, forudsat at EIB-finansieringen en ydet i henhold til en undertegnet aftale, som hverken er udløbet eller er blevet opsagt ("EIB-finansieringstransaktioner").

3. EU-garantien begrænses til 65 % af det samlede beløb for lån og lånegarantier, der er blevet udbetalt og stillet inden for rammerne af EIB-finansieringstransaktioner, med fradrag af tilbagebetalte beløb og med tillæg af alle hermed forbundne beløb.

4. EU-garantien dækker EIB-finansieringstransaktioner, der er undertegnet i perioden fra den 1. februar 2007 til den 31. december 2013. EIB-finansieringstransaktioner, der er undertegnet i henhold til Rådets afgørelse nr. 2006/1016/EF af 19. december 2006 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Fællesskabet[11], Rådets afgørelse nr. 2008/847/EF af 4. november 2008 om centralasiatiske landes ret til finansiering efter afgørelse nr. 2006/1016/EF om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Fællesskabet[12] og afgørelse nr. 633/2009/EF er fortsat omfattet af EU-garantien i henhold til denne afgørelse.

5. Hvis Europa-Parlamentet og Rådet ikke ved udløbet af den i stk. 4 omhandlede periode har vedtaget en afgørelse om at give EIB en ny EU-garanti for dens finansieringstransaktioner uden for EU på basis af et forslag fra Kommissionen i henhold til artikel 13, forlænges perioden automatisk med seks måneder.

Artikel 2Mandatlofter

1. Det maksimale beløbsloft for EIB-finansieringstransaktioner under EU-garantien i hele perioden 2007-2013 med fradrag af annullerede beløb må ikke overstige 27 800 000 000 EUR. Dette maksimale beløbsloft opdeles i to dele:

a) et generelt mandat på 25 800 000 000 EUR

b) et klimaforandringsmandat på 2 000 000 000 EUR.

2. Det generelle mandat opdeles i bindende regionale lofter og vejledende underlofter i overensstemmelse med bilag I.

3. EIB-finansieringstransaktioner, der falder ind under det generelle mandat, er de transaktioner, der forfølger de mål, der er fastsat i artikel 3.

4. Klimaforandringsmandatet dækker EIB-finansieringstransaktioner i alle de lande, der er omfattet af denne afgørelse, forudsat at de pågældende EIB-finansieringstransaktioner understøtter EU's centrale politiske målsætning om at modvirke klimaforandringer ved at yde støtte til projekter til modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer, der bidrager til opfyldelsen af den overordnede målsætning for De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC), særlig ved, inden for områderne vedvarende energi, energieffektivitet og bæredygtig transport, at forhindre eller mindske udledningen af drivhusgasser eller ved at øge sårbare landes, sektorers og samfunds robusthed over for de negative virkninger af klimaforandringer. Klimaforandringsmandatet gennemføres i tæt samarbejde med Kommissionen, og hvor det er muligt, kombineres EIB's finansiering med EU-budgetmidler.

5. For så vidt angår klimaforandringsmandatet bestræber EIB sig ikke desto mindre på frem til udgangen af den i artikel 1, stk. 4, nævnte periode at sikre en afbalanceret fordeling af finansieringstransaktioner mellem de regioner, der falder ind under bilag II. EIB sørger især for, at den i punkt A i bilag II nævnte region ikke modtager mere end 40 % af det beløb, der er afsat til dette mandat, at den i punkt B nævnte region ikke modtager mere end 50 % af dette beløb, at den i punkt C i nævnte region ikke modtager mere end 30 % af dette beløb, og at den i punkt D i nævnte region ikke modtager mere end 10 % af dette beløb.

Artikel 3Generelle mandatmål

1. EU-garantien ydes for EIB-finansieringstransaktioner, der understøtter et af følgende generelle mål:

a) modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer som defineret i artikel 2, stk. 4

b) udvikling af sociale og økonomiske infrastrukturer, inkl. transport-, energi- og miljøinfrastrukturer samt informations- og kommunikationsteknologi

c) udvikling af den lokale private sektor, især støtte til små og mellemstore virksomheder.

2. Regional integration blandt partnerlande, herunder økonomisk integration mellem førtiltrædelseslande, nabolande og EU, er et af de underliggende formål med EIB's finansieringstransaktioner på de i stk. 1 nævnte områder.

3. EIB forøger gradvist sine aktiviteter inden for sociale sektorer såsom sundhed og uddannelse.

Artikel 4Omfattede lande

1. Listen over de lande, der er berettigede eller potentielt berettigede til EIB-finansiering under EU-garantien, findes i bilag II.

2. For så vidt angår de lande på listen i bilag II, der er markeret med "*", og andre lande, der ikke er opført på listen i bilag II, vil deres berettigelse til EIB-finansiering under EU-garantien blive afgjort af Europa-Parlamentet og Rådet i hvert enkelt tilfælde efter den almindelige lovgivningsprocedure.

3. EU-garantien dækker kun EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i finansieringsberettigede lande, som har indgået en rammeaftale med EIB, der fastsætter de retlige betingelser, hvorunder sådanne transaktioner skal gennemføres.

4. I tilfælde af alvorlige bekymringer med hensyn til den politiske eller økonomiske situation i et bestemt land kan Europa-Parlamentet og Rådet beslutte at suspendere ny EIB-finansiering under EU-garantien i det pågældende land efter den almindelige lovgivningsprocedure.

5. EU-garantien dækker ikke EIB-finansieringstransaktioner i et bestemt land, hvis aftalen vedrørende sådanne transaktioner er blevet undertegnet, efter at landet har tiltrådt Den Europæiske Union.

Artikel 5EIB-transaktioners bidrag til gennemførelse af EU-politikker

1. Kommissionen udformer sammen med EIB regionale operationelle retningslinjer for EIB-finansiering i henhold til denne afgørelse. Ved opstillingen af disse retningslinjer konsulterer Kommissionen og EIB om nødvendigt EU's Udenrigstjeneste (EEAS) angående politiske spørgsmål. De operationelle retningslinjer tjener til at sikre, at EIB-finansieringen understøtter EU-politikker, og tager udgangspunkt i EU's bredere regionalpolitiske rammer, som er blevet fastlagt af Kommissionen og eventuelt EEAS. De operationelle retningslinjer vil navnlig sikre, at EIB-finansieringen supplerer de tilsvarende politiker, programmer og instrumenter for EU-bistand i de forskellige regioner under hensyntagen til Europa-Parlamentets beslutninger og Rådets afgørelser og konklusioner. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om de opstillede retningslinjer. Inden for rammerne af de operationelle retningslinjer udformer EIB tilsvarende finansieringsstrategier og sikrer, at de gennemføres.

2. Sammenhængen mellem EIB's finansieringstransaktioner og EU's eksterne politiske målsætninger overvåges i henhold til artikel 10.

3. En EIB-finansieringstransaktion omfattes ikke af EU-garantien, hvis Kommissionen afgiver en negativ udtalelse om transaktionen inden for rammerne af den procedure, der er omhandlet i artikel 19 i EIB's vedtægter.

Artikel 6EIB-evaluering af udviklingsrelaterede aspekter af projekter

1. EIB undersøger med rettidig omhu de udviklingsrelaterede aspekter af projekter, der er dækket af EU-garantien. EIB's egne regler og procedurer skal omfatte de nødvendige bestemmelser om evaluering af den miljømæssige og sociale effekt af projekter og af aspekter med relation til menneskerettigheder for derved at sikre, at der i henhold til denne afgørelse kun ydes støtte til projekter, der er bæredygtige i økonomisk, finansiel, miljømæssig og social henseende.

I påkommende tilfælde skal vurderingen også omfatte en evaluering af, hvordan kapaciteten hos dem, der begunstiges af EIB-finansiering, kan forstærkes over hele projektforløbet ved hjælp af teknisk bistand.

2. EIB gennemfører ikke blot en forudgående evaluering af de udviklingsrelaterede aspekter, men udvider under projektgennemførelsen sin kontrol med bl.a. projektets udviklingseffekt.

Artikel 7 Samarbejde med Kommissionen og EU's Udenrigstjeneste

1. Sammenhængen mellem EIB's eksterne aktiviteter og EU's eksterne politikmålsætninger forstærkes med det formål at maksimere synergien mellem EIB's finansiering og EU's budgetmidler, særlig gennem opstilling af de i artikel 5 nævnte operationelle retningslinjer og gennem en regelmæssig og systematisk dialog og tidlig udveksling af oplysninger om:

a) strategidokumenter udarbejdet af Kommissionen og/eller EEAS, som tilfældet måtte være, f.eks. landestrategidokumenter og regionale strategidokumenter, vejledende programmer, handlingsplaner og førtiltrædelsesdokumenter

b) EIB’s strategiske planlægningsdokumenter og projektplanlægning

c) andre politiske og operationelle aspekter.

2. Samarbejdet gennemføres på regionsbasis under hensyntagen til EIB’s rolle og EU's politik i hver enkelt region.

Artikel 8Samarbejde med andre internationale finansieringsinstitutter

1. EIB's finansieringstransaktioner gennemføres, hvor det er relevant, i større og større udstrækning i samarbejde med andre internationale finansieringsinstitutter eller europæiske bilaterale finansieringsinstitutter for at maksimere synergieffekten, samarbejdet og effektiviteten og for at sikre en rimelig risikodeling og sammenhængende projekt- og sektorbetingelser.

2. Det i stk. 1 omhandlede samarbejde fremmes ved koordination, navnlig, hvor det er relevant, inden for rammerne af aftalememoranda eller andre EU-rammer for regionalt samarbejde mellem Kommissionen, EIB og de vigtigste internationale finansieringsinstitutter og europæiske bilaterale finansieringsinstitutter, der opererer i de forskellige regioner.

Artikel 9EU-garantiens dækning og betingelser

1. For EIB-finansieringstransaktioner, der indgås med eller garanteres af en stat, samt for andre EIB-finansieringstransaktioner, der indgås med regionale eller lokale myndigheder eller statsejede og/eller statskontrollerede offentlige virksomheder eller institutioner, og hvor disse andre EIB-finansieringstransaktioner har en passende EIB-kreditrisikovurdering, der tager hensyn til kreditrisikoen i det pågældende land, dækker EU-garantien alle udeblevne, men forfaldne betalinger til EIB ("totalgaranti").

2. Med henblik på stk. 1 repræsenteres Vestbredden og Gazastriben af Den Palæstinensiske Myndighed, og Kosovo repræsenteres i henhold til FN's Sikkerhedsråds resolution 1244 (1999) af FN's mission i Kosovo eller en administration, der er angivet i de retningslinjer, der er omtalt i artikel 5 i denne afgørelse.

3. For andre EIB-finansieringstransaktioner end de i stk. 1 nævnte dækker EU-garantien alle udeblevne, men forfaldne betalinger til EIB, hvor misligholdelsen skyldes forekomsten af en af følgende politiske risici (benævnt "garantien mod politiske risici"):

a) manglende overførsel af valuta

b) ekspropriation

c) krig eller civile uroligheder

d) manglende adgang til domstolsprøvelse af kontraktbrud.

4. EIB udformer i samråd med Kommissionen en klar og gennemsigtig fordelingspolitik for beslutninger om finansieringskilden til transaktioner, der både kan dækkes af EU-garantien og finansieres af EIB for egen risiko.

Artikel 10Årlig rapportering og regnskabsaflæggelse

1. Kommissionen aflægger rapport årligt til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i medfør af denne afgørelse. Rapporten skal omfatte en vurdering af EIB-finansieringstransaktionerne på projekt-, sektor-, lande- og regionsplan samt af EIB-finansieringstransaktionernes bidrag til opfyldelse af EU's politiske og strategiske målsætninger i forhold til tredjelande. Rapporten skal især omfatte en vurdering af EIB-finansieringstransaktionernes overensstemmelse med denne afgørelse under hensyntagen til de i artikel 5 nævnte operationelle retningslinjer og skal indeholde afsnit om merværdien for opfyldelsen af EU's politiske målsætninger og om samarbejdet med Kommissionen og andre internationale finansieringsinstitutter og bilaterale finansieringsinstitutter, herunder om samfinansiering.

2. Med henblik på stk. 1 forelægger EIB årlige rapporter for Kommissionen om de EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i medfør af denne afgørelse på projekt-, sektor, lande- og regionsplan, og om opfyldelsen af EU's politiske og strategiske målsætninger i forhold til tredjelande, herunder om samarbejdet med andre internationale finansieringsinstitutter og bilaterale finansieringsinstitutter.

3. EIB forsyner Kommissionen med de statistiske, finansielle og regnskabsmæssige data om hver af EIB's finansieringstransaktioner, som Kommissionen har brug for for at kunne opfylde sine rapporteringsforpligtelser eller besvare henvendelser fra Revisionsretten, samt med en revisionserklæring om udestående beløb i EIB's finansieringstransaktioner.

4. Med henblik på Kommissionens regnskabsføring og rapportering af de risici, der dækkes af totalgarantien, forsyner EIB Kommissionen med EIB’s risikovurdering og kreditvurderingsoplysninger vedrørende EIB's finansieringstransaktioner med andre låntagere eller garanterede debitorer end stater.

5. EIB tilvejebringer de i stk. 2, 3 og 4 omhandlede oplysninger for egen regning.

Artikel 11Inddrivelse af betalinger foretaget af Kommissionen

1. Foretager Kommissionen en betaling under EU-garantien, påhviler det EIB i Kommissionens navn og på dennes vegne at inddrive fordringer vedrørende udbetalte beløb.

2. EIB og Kommissionen indgår en aftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer for inddrivelse af fordringer, senest på datoen for indgåelsen af den i artikel 12 omhandlede aftale.

Artikel 12Garantiaftale

EIB og Kommissionen indgår en garantiaftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer vedrørende EU-garantien.

Artikel 13Evaluering

Kommissionen forelægger om nødvendigt Europa-Parlamentet og Rådet et forslag om indførelse af EU-garantien som led i de næste finansielle overslag.

Artikel 14 Endelig rapport

Kommissionen forelægger en endelig rapport om anvendelsen af denne afgørelse senest den 31. oktober 2014.

Artikel 15Ophævelse

Afgørelse nr. 633/2009/EF ophæves.

Artikel 16Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG I

DET GENERELLE MANDATS REGIONALE LOFTER

A. Førtiltrædelseslande: 8 700 000 000 EUR

B. Naboskabs- og partnerskabslande: 12 400 000 000 EUR

fordelt på følgende vejledende underlofter:

i) Middelhavslande: 8 700 000 000 EUR

ii) Østeuropa, Sydkaukasus og Rusland: 3 700 000 000 EUR

C. Asien og Latinamerika: 3 800 000 000 EUR

fordelt på følgende vejledende underlofter:

i) Latinamerika: 2 800 000 000 EUR

ii) Asien (inkl. Centralasien): 1 000 000 000 EUR

D. Den Sydafrikanske Republik: 900 000 000 EUR.

Inden for det generelle mandats regionale lofter kan EIB's styrende organer beslutte at omfordele op til 10 % af det regionale loft mellem de vejledende regionale underlofter.

BILAG II

REGIONER OG LANDE, DER ER BERETTIGEDE ELLER POTENTIELT BERETTIGEDE TIL EIB-FINANSIERING UNDER EU-GARANTIEN

A. Førtiltrædelseslande

1. Kandidatlande

Kroatien, Tyrkiet, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.

2. Potentielle kandidatlande

Albanien, Bosnien-Hercegovina, Montenegro, Serbien, Kosovo i henhold til FN's Sikkerhedsråds resolution 1244 (1999), Island.

B. Naboskabs- og partnerskabslande

1. Middelhavslande

Algeriet, Egypten, Vestbredden og Gazastriben, Israel, Jordan, Libanon, Libyen, Marokko, Syrien, Tunesien.

2. Østeuropa, Sydkaukasus og Rusland

Østeuropa: Republikken Moldova, Ukraine, Belarus

Sydkaukasus: Armenien, Aserbajdsjan, Georgien

Rusland.

C. Asien og Latinamerika

1. Latinamerika

Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Cuba (*), Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay, Venezuela.

2. Asien

Asien (ekskl. Centralasien): Afghanistan (*), Bangladesh, Bhutan (*), Brunei, Cambodja, Kina (inkl. De Særlige Administrative Områder Hongkong og Macao), Indien, Indonesien, Irak, Sydkorea, Laos, Malaysia, Maldiverne, Mongoliet, Nepal, Pakistan, Filippinerne, Singapore, Sri Lanka, Taiwan (*), Thailand, Vietnam, Yemen.

Centralasien: Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan.

D. Sydafrika: Den Sydafrikanske Republik.

FINANSIERINGSOVERSIGT TIL FORSLAGET

1. FORSLAGETS BETEGNELSE:

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om en EU-garanti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og garantier for projekter uden for EU.

2. ABM/ABB-RAMME

Politikområder og dermed forbundne aktiviteter:

Politikområde: Økonomiske og finansielle anliggender

ABB-aktivitet: Finansielle transaktioner og instrumenter

3. BUDGETPOSTER

3.1. Budgetposternes nummer og tekst (aktionsposter og dermed forbundne poster vedrørende teknisk og administrativ bistand (tidl. BA-poster)):

01 04 01 06 - "Den Europæiske Unions sikkerhedsstillelse for lån ydet af Den Europæiske Investeringsbank til tredjelande"

01 04 01 14 – "Tilførsler til garantifonden"

3.2. Foranstaltningens og de finansielle virkningers varighed:

EIB-lån og EIB-lånegarantier med dækning under EU-garantien ("EIB-finansieringstransaktioner") kan undertegnes af EIB fra 2007 til 2013. Der er mulighed for en forlængelse på seks måneder, hvis Europa-Parlamentet og Rådet ikke har vedtaget en afgørelse om en ny EU-garanti til EIB til dækning af dens finansieringstransaktioner uden for EU ved udgangen af 2013. Foranstaltningens og dens finansielle virkningers samlede varighed afhænger dog af udløbstidspunktet for de undertegnede EIB-finansieringstransaktioner. I henhold til garantiaftalen indgået mellem Kommissionen og EIB skal udbetalinger inden for rammerne af undertegnede transaktioner finde sted senest syv år efter mandatets afslutning.

3.3. Budgetoplysninger

Budgetpost | Udgifternes art | Nye | EFTA-bidrag | Bidrag fra ansøgerlandene | Udgifts-område i de finansielle overslag |

01 04 01 06 01 04 01 14 | Opdelte[13] Opdelte[14] | NEJ NEJ | NEJ NEJ | NEJ NEJ | 4 4 |

4. SAMMENFATNING AF RESSOURCERNE

4.1. Finansielle ressourcer

4.1.1. Sammenfatning af forpligtelsesbevillinger (FB) og betalingsbevillinger (BB)

- 01 04 01 06 - "Den Europæiske Unions sikkerhedsstillelse for lån ydet af Den Europæiske Investeringsbank til tredjelande"

Den budgetpost ("p.m."), der afspejler budgetgarantien for EIB-lån til tredjelande, vil kun blive aktiveret, såfremt der rent faktisk gøres brug af garantien i et omfang, der ikke kan dækkes helt af garantifonden.

- 01 04 01 14 – "Tilførsler til garantifonden"

Garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande tilføres midler i overensstemmelse med forordningen om oprettelse af fonden[15]. I overensstemmelse med denne forordning tilføres der midler til långivning på basis af det udestående beløb ved udgangen af et år. Tilførselsbeløbet beregnes ved begyndelsen af år "n" som differencen mellem målbeløbet (9 % af det udestående beløb) og fondens nettoaktiver ved udgangen af år "n-1". Dette tilførselsbeløb opføres i år "n" i budgetudkastet for år "n+1" og indbetales i én transaktion ved begyndelsen af år "n+1" fra budgetposten 01 04 01 12.

I tabellen nedenfor opsummeres de anslåede budgetmidler, der er behov for til finansiering af garantifonden i årene 2007-2013. Tallene for 2007-2010 repræsenterer den faktiske budgetgennemførelse. Beregningerne bygger på det foreslåede EIB-långivningsmandat på 27,8 mia. EUR mellem 2007 og 2013, heraf 2 mia. EUR til det fakultative mandat.

Det bør noteres, at garantifonden også dækker makrofinansiel bistand og Euratom-lån, som falder uden for dette forslag til afgørelse. Ved beregningen af behovet for budgetmidler er der derfor taget højde for eksisterende undertegnede transaktioner såvel som nye transaktioner som led i disse to aktiviteter.

- Beregningen af det nødvendige tilførselsbeløb til garantifonden i 2012-2013 er baseret på den af EIB skønnede mængde af undertegnede transaktioner og udbetalinger. Det skal noteres, at disse årlige data vil variere alt efter det tempo, hvori lånene undertegnes, udbetales og tilbagebetales. Beregningerne tager hensyn til effekten af "det fakultative mandat" på 2 mia. EUR på tilførslen af midler til garantifonden. På basis af tilførselssatsen på 9 % vil den finansielle effekt af bevillingen på 2 mia. EUR for tilførslen af midler til fonden andrage maksimalt 180 mio. EUR i perioden 2012-2020, forudsat at de tilsvarende lån udbetales fuldt ud.

Der er afsat et rammebeløb på 1,4 mia. EUR i den finansielle programmering under udgiftsområde 4 med et lineært beløb på 200 mio. EUR årligt. Det programmerede totalbeløb på 1,4 mia. EUR fastholdes som "maksimalt budgetbehov". Som det fremgår af tallet under "maksimalt budgetbehov" (se tabellen nedenfor), kan dette oprindeligt planlagte beløb på 200 mio. EUR om året blive overskredet i 2012 og 2013, under indtryk af udviklingen i omfanget af udbetalinger og andre negative tendenser som f.eks. akkumuleringen af misligholdelser[16] og den ugunstige udvikling i værdiansættelsen af aktiver[17] med det formål at tackle ekstreme situationer.

De nødvendige budgetmidler beregnet på basis af en "normal" og exceptionel kapitaltilførsel til garantifonden er angivet mere detaljeret i tabellen nedenfor (faktiske tal for 2007-2011).

Driftsudgifter[18] |

Forpligtelsesbevillinger (FB) | 8.1. | a | 138,9 | 326,0 | 271,0 |

Betalingsbevillinger (BB) | b | 138,9 | 326,0 | 271,0 |

Administrative udgifter inden for referencebeløbet[19] |

Teknisk og administrativ bistand (IOB) | 8.2.4. | c |

SAMLET REFERENCEBELØB |

Forpligtelsesbevillinger | a+c | 138,9 | 326,0 | 271,0 |

Betalingsbevillinger | b+c | 138,9 | 326,0 | 271,0 |

Administrative udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet[20] |

Personaleressourcer og dermed forbundne udgifter (IOB) | 8.2.5. | d | 0,9 | 0,9 | 0,9 |

Andre administrative udgifter end personale og dermed forbundne udgifter (IOB) | 8.2.6. | e | 0,9 | 0,9 | 0,9 |

Samlede anslåede finansielle omkostninger ved foranstaltningen |

FB I ALT, inkl. udgifter til personaleressourcer | a+c+d+e | 139,8 | 326,9 | 271,9 |

BB I ALT, inkl. udgifter til personaleressourcer | b+c+d+e | 139,8 | 326,9 | 271,9 |

Samfinansiering

Der forventes ingen samfinansiering.

4.1.2. Forenelighed med den finansielle programmering

Forslaget er foreneligt med den gældende finansielle programmering.

4.1.3. Finansielle virkninger på indtægtssiden

Forslaget har finansielle virkninger - virkningerne for indtægterne er som følger:

Hvis garantifonden overskrider målbeløbet, tilbageføres det overskydende beløb til det almindelige budget.

4.2. Personaleressourcer (fuldtidsækvivalenter) (herunder tjenestemænd, midlertidigt ansatte og eksternt personale) – se nærmere under punkt 8.2.1.

Årlige behov | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

Personaleressourcer i alt | 7 | 7 | 7 | 7 |

5. SÆRLIGE FORHOLD OG MÅL

5.1. Behov, der skal dækkes på kort eller lang sigt

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 633/2009 dækker EU-garantien EIB-finansieringstransaktioner, der er undertegnet mellem den 1. februar 2007 og den 31. oktober 2011. Det er derfor nødvendigt at fremsætte forslag til en ny afgørelse, hvis EU fortsat ønsker at stille garanti for EIB's finansieringstransaktioner til støtte for EU's politiske målsætninger frem til den 31. december 2013.

5.2. Merværdien af Fællesskabets engagement og forslagets sammenhæng med andre finansielle instrumenter og eventuel synergi

EIB’s finansieringstransaktioner uden for EU er et yderst synligt og effektivt redskab til støtte for EU's aktioner i forhold til tredjelande. De vigtigste fordele ved EIB’s aktiviteter i sådanne lande omfatter overførslen af ekspertise til projektigangsættere og anvendelsen af EU's miljøstandarder og offentlige indkøbsregler på de finansierede projekter. Ud over disse fordele videregiver EIB fuldt ud de finansielle fordele, der følger af EU-garantien og EIB's attraktive finansieringsomkostninger til de endelige beneficianter i form af konkurrencedygtige rentesatser.

Mandatet med dækning under EU-garantien giver den fornødne politiske og finansielle støtte fra EU's side til lande og projekter, som ellers ikke ville passe ind i EIB’s normale retningslinjer og kriterier.

EIB's finansieringstransaktioner vil være et supplement til de aktiviteter, der gennemføres under de nye instrumenter for ekstern bistand. For yderligere at øge støtten til EU's politik i forhold til tredjelande i hver enkelt region vil sammenkædningen af EIB's prioriteter og EU's politik blive styrket. Dette vil blive opnået via udbyggede rammer for dialog og samarbejde mellem EIB og Kommissionen ved udformningen af regionalpolitikken, landestrategier og individuelle projekter. EIB's finansieringstransaktioner kan med fordel kombineres med EU-budgetmidler i form af gavebistand og risikovillig kapital sammenholdt med teknisk bistand til forberedelse og gennemførelse af projekter eller forbedring af de juridiske og lovgivningsmæssige rammer.

5.3. Forslagets mål, forventede resultater og øvrige indikatorer set i forbindelse med ABM-rammen

Hovedsigtet med forslaget er at styrke EIB's bidrag til opfyldelsen af EU's politiske målsætninger gennem finansiering af investeringsprojekter. De målsætninger, der søges opfyldt via EIB's finansieringstransaktioner under mandatet, er nærmere beskrevet i den foreslåede retsakt.

Opfyldelsen af målsætningerne vil blive målt ved omfanget af EIB-finansieringstransaktioner pr. region og pr. sektor samt ved omfanget af EIB-finansieringstransaktioner, der samfinansieres med andre internationale finansieringsinstitutter og/eller kommissionsprogrammer, såvel som ved andre indikatorer i forbindelse med de forudgående og efterfølgende evalueringer af EIB-finansieringstransaktioner.

5.4. Gennemførelsesmetode (vejledende)

Fælles forvaltning med internationale organisationer.

Relevante bemærkninger:

Som det er tilfældet i de gældende bestemmelser, fastsættes det i forslaget, at EIB finansierer investeringsprojekter i overensstemmelse med sine egne regler og procedurer. Kommissionen har ansvaret for at forvalte EU-garantien. EIB og Kommissionen indgår en aftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer vedrørende gennemførelsen af afgørelsen.

6. OVERVÅGNING OG EVALUERING

6.1. Overvågningssystem

EIB's finansieringstransaktioner under EU-garantien vil blive forvaltet af EIB i overensstemmelse med EIB's egne regler og procedurer, herunder passende revisions-, kontrol- og overvågningsforanstaltninger. Som fastsat i EIB's vedtægter har EIB's revisionsudvalg, som bistås af eksterne revisorer, ansvaret for at kontrollere, at EIB's transaktioner og regnskaber overholder lovgivningen. EIB's regnskaber godkendes årligt af EIB's styrelsesråd.

Endvidere godkender EIB's bestyrelse, hvor Kommissionen er repræsenteret ved en direktør og en stedfortrædende direktør, hver enkelt EIB-finansieringstransaktion og kontrollerer, at EIB forvaltes i overensstemmelse med sin vedtægt og med de generelle forskrifter, der er fastsat af styrelsesrådet.

Den gældende trepartsaftale fra oktober 2003 mellem Kommissionen, Revisionsretten og EIB, der i 2007 blev forlænget i endnu fire år, indeholder regler for, hvordan Revisionsretten skal udføre sine revisioner af EIB's finansieringstransaktioner, der er dækket af EU-garantien.

I henhold til artikel 10 i forslaget skal Kommissionen årligt aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB-finansieringstransaktioner, der er gennemført i medfør af denne afgørelse, og skal i den forbindelse trække på oplysningerne i EIB's årlige rapporter.

EIB skal desuden forsyne Kommissionen med de statistiske, finansielle og regnskabsmæssige data om hver af EIB's finansieringstransaktioner, som Kommissionen har brug for for at kunne opfylde sine rapporteringsforpligtelser eller besvare henvendelser fra Revisionsretten, samt med en revisionserklæring om udestående beløb i EIB's finansieringstransaktioner.

6.2. Evaluering

6.2.1. Forudgående evaluering

I henhold til afgørelse nr. 633/2009/EF skal Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsrapport, der bl.a. skal bygge på en eksterne evaluering. Den eksterne evaluering overvåges og styres af en styringskomité omfattende en række sagkyndige udnævnt af EIB's Styrelsesråd, en repræsentant for EIB og en repræsentant for Kommissionen. Den eksterne evaluering forelægges også Europa-Parlamentet og Rådet. Konklusionerne i midtvejsevalueringen danner grundlag for hovedelementerne i dette forslag.

Desuden indeholder Kommissionens beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om Den Europæiske Unions låntagnings- og långivningsaktiviteter i 2008 (KOM(2010) 69) en vurdering af den eksisterende EU-garanti for EIB's aktioner i forhold til tredjelande. Et andet relevant dokument er beretningen fra Kommissionen til budgetmyndigheden om garantier dækket af det almindelige budget (situationen pr. 31. december 2008 (KOM(2009) 398)) og det dertil hørende arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene (SEK(2009) 1063).

6.2.2. Forholdsregler efter en midtvejsevaluering eller efterfølgende evaluering (konklusioner, der kan drages af lignende tidligere erfaringer)

Der findes et resumé og en analyse af evalueringsrapporten i Kommissionens rapport om midtvejsevalueringen, der ledsager dette forslag[21].

6.2.3. Regler for fremtidige evalueringer og deres hyppighed

Kommissionen vil udarbejde en endelig rapport om gennemførelsen af EIB's eksterne mandat senest den 31. oktober 2014.

7. FORHOLDSREGLER MOD SVIG

EIB har hovedansvaret for at træffe forholdsregler mod svig, bl.a. ved at anvende den politik til forhindring og modvirkning korruption, svig, hemmelige aftaler, tvang, hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme i forbindelse med Den Europæiske Investeringsbanks aktiviteter, som EIB vedtog i april 2008.

EIB's regler og procedurer omfatter detaljerede forholdsregler mod svig og korruption, herunder muligheden for, at OLAF kan gennemføre interne undersøgelser. Navnlig godkendte EIB's styrelsesråd i juli 2004 en beslutning om bestemmelserne vedrørende interne undersøgelser for at forhindre svig, korruption og andre illegale aktiviteter til skade for Fællesskabets finansielle interesser.

8. RESSOURCER

8.1. Finansielle omkostninger i forbindelse med forslagets mål

Omkostningerne bygger på et skøn over de finansstrømme, der udløber fra gennemførelsen af mandatet (omfanget af undertegnede transaktioner og udbetalinger af lån), hvor der tages hensyn til den stødpudemekanisme, der finder anvendelse i den exceptionelle situation, hvor misligholdelser overskrider 100 mio. EUR i løbet af et enkelt år. Det er vanskeligt at estimere omfanget af potentielle udeblevne betalinger. Kommissionens halvårlige rapporter om budgetgarantier tillader imidlertid indregning af de maksimale risici, der dækkes af budgettet (jf. KOM(2009) 398 og det ledsagende arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, SEK(2009) 1063).

(mio. EUR)

2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

Tjenestemænd eller midlertidigt ansatte[22] (XX 01 01) | A*/AD | 4 | 4 | 4 | 4 |

B*, C*/AST | 3 | 3 | 3 | 3 |

Personale[23], der finansieres over art. XX 01 02 |

Andet personale[24], der finansieres over art. XX 01 04/05 |

I ALT | 7 | 7 | 7 |

8.2.2. Opgavebeskrivelse

De vigtigste opgaver som følge af forvaltningen af EU-garantien er følgende:

- Udarbejdelse af lovgivningsforslag og garantiaftaler

- Forvaltning af godkendelsesproceduren

- Forvaltning af den årlige budgetprocedure

- Årlig rapportering til Rådet og Parlamentet

- Håndtering af træk på garantien

- Overvågning af forvaltningen af garantifonden

- Regnskabsaflæggelse

- Forbindelser med Revisionsretten, Parlamentet og Rådet.

8.2.3. Kilde til personaleressourcer (vedtægtsomfattede)

( Stillinger, der i øjeblikket er afsat til forvaltningen af programmet, og som skal erstattes eller forlænges

8.2.4. Andre administrative udgifter, der er medtaget i referencebeløbet (XX 01 04/05 – udgifter til administrativ forvaltning)

Ikke relevant

8.2.5. Udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet

Mio. EUR

Arten af personaleressourcer | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |

Tjenestemænd og midlertidigt ansatte (XX 01 01) | 0,854 | 0,854 | 0,854 | 0,854 |

Personale finansieret over artikel XX 01 02 (hjælpeansatte, nationale eksperter, kontraktansatte osv.) (oplys budgetpost) | - | - | - | - |

Samlede udgifter til personaleressourcer og dermed forbundne udgifter (IKKE medtaget i referencebeløbet) | 0,854 | 0,854 | 0,854 | 0,854 |

8.2.6. Andre administrative udgifter, der ikke er medtaget i referencebeløbet

Ikke relevant

[1] Afgørelse om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Fællesskabet (EUT L 190 af 22.7.2009, s. 1).

[2] SEK(2010) 443.

[3] Finansieringsinstitutter i medlemsstaterne, der er engageret i udvikling og i investering i projekter uden for deres landegrænser.

[4] KOM(2010) 173.

[5] EUT L 145 af 10.6.2009, s. 10.

[6] SEK (2010) 443.

[7] EUT L 190 af 22.7.2009, s. 1.

[8] EUT L 145 af 10.6.2009, s. 10.

[9] Som defineret i OECD's fortegnelse over ODA-modtagere (der omfatter mindst udviklede lande, lavindkomstlande og mellemindkomstlande).

[10] KOM(2009) 495.

[11] EUT L 414 af 30.12.2006, s. 95.

[12] EUT L 301 af 12.11.2008, s. 13.

[13] Opdelte bevillinger.

[14] Opdelte bevillinger.

[15] Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 10).

[16] 100 mio. EUR pr. år hidrører fra aktiveringen af garantien i tilfælde af større misligholdelser (se "stødpudemekanisme" i garantifondsforordningen).

[17] For at vurdere virkningerne for kapitaltilførslen af eventuelle udsving i markedsvurderingen af aktiverne i garantifonden er følgende antagelser lagt til grund:- en porteføljevarighed på 3,3 år- en 1 % stigning i rentesatserne pr. år- en udvikling i aktiverne i garantifonden, der følger af den skønnede "normale kapitaltilførsel".Der er ingen virkninger for 2007 og 2008 på grund af overgangsperioden.

[18] Udgifter, som ikke henhører under kapitel xx 01 i afsnit xx.

[19] Udgifter inden for artikel xx 01 04 i afsnit xx.

[20] Udgifter inden for kapitel xx 01, som ikke henhører under artikel xx 01 04 eller xx 01 05.

[21] KOM(2010) 173.

[22] Udgifter, der IKKE er medtaget i referencebeløbet.

[23] Udgifter, der IKKE er medtaget i referencebeløbet.

[24] Udgifter, der er medtaget i referencebeløbet.