P6_TA(2006)0269

Menneskerettighedssituationen i Tunesien

Europa-Parlamentets beslutning om Tunesien

Europa-Parlamentet,

- der henviser til sine tidligere beslutninger om menneskerettighedssituationen i Tunesien, navnlig af 29. september 2005 [1] og 15. december 2005 [2],

- der henviser til Euro-Middelhavsassocieringsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater og Tunesien, der trådte i kraft den 1. marts 1998 [3],

- der henviser til Kommissionens meddelelse af 21. maj 2003"Styrkelse af EU's aktioner for menneskerettigheder og demokratisering med partnere i Middelhavsområdet" (KOM(2003)0294),

- der henviser til Kommissionens meddelelse af 12. april 2005"Euro-Middelhavspartnerskabet har bestået i ti år — Et arbejdsprogram til at imødegå de næste fem års udfordringer" (KOM(2005)0139,

- der henviser til Kommissionens meddelelse af 12. maj 2004 om EU's naboskabspolitik (KOM(2004)0373) og til handlingsplanen EU-Tunesien, der trådte i kraft den 4. juli 2005,

- der henviser til Rådets retningslinjer om beskyttelse af menneskerettighedsforkæmpere, der blev vedtaget i juni 2004,

- der henviser til Rådets formands og Kommissionens redegørelser under debatten om menneskerettigheder i Tunesien den 13. december 2005,

- der henviser til sin beslutning af 14. februar 2006 om menneskerettigheds- og demokratiklausulen i EU-aftaler [4],

- der henviser til initiativer fra formandskaberne for Rådet mellem september 2005 og maj 2006 vedrørende menneskerettighederne i Tunesien,

- der henviser til, at Tunesien den 1. april 2006 blev formand for Den Parlamentariske Forsamling for Euro-Middelhavssamarbejdet (APEM),

- der henviser til mødet i APEM's politiske udvalg den 7. juni 2006,

- der henviser til valget af Tunesien til medlem af FN's Menneskerettighedsråd og landets forpligtelser vedrørende menneskerettighederne,

- der henviser til forretningsordenens artikel 103, stk. 4,

A. der erindrer om, at menneskerettighederne er et afgørende element i Den Europæiske Unions forbindelser med Tunesien, jf. artikel 2 i associeringsaftalen EU-Tunesien, og i Unionens handlingsplan for en europæisk naboskabspolitik,

B. der i denne forbindelse erindrer om, at Tunesien i denne handlingsplan har forpligtet sig til at fremme demokratiet og respekten for de grundlæggende frihedsrettigheder i overensstemmelse med de internationale konventioner, og at opfyldelsen af disse forpligtelser er et afgørende element i udviklingen i forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Tunesien,

C. der erindrer om de tre anmodninger, som Kommissionen samme dag rettede til de tunesiske myndigheder vedrørende en øjeblikkelig frigørelse af de fællesskabsmidler, der er stillet til rådighed for civilsamfundsprojekter, gennemførelse af reformprogrammet for retsvæsenet og oprettelse af et underudvalg om menneskerettigheder;

D. der i denne forbindelse bemærker, at det eneste resultat, Kommissionen opnåede, var indgåelsen af en aftale om finansiering af retsreformen,

E. der henviser til, at loven om et øverste advokatråd, der indgår i denne aftale, vedtoges af det tunesiske parlament i begyndelsen af maj 2006, uden at der var taget højde for resultaterne af høringen af det tunesiske advokatsamfund, og bemærker, at De Forenede Nationers særlige rapportør om dommerstandens uafhængighed stadig ikke har modtaget nogen indbydelse fra den tunesiske regering,

F. der er bekymret over forbuddet mod afholdelsen af det tunesiske menneskerettighedsforbunds (LTDH) kongres, der skulle have fundet sted den 27.- 28. maj 2006, og over magtanvendelsen og de voldelige handlinger mod menneskerettighedsforkæmpere og internationale observatører,

G. der erindrer om, at LTDH er det førende arabiske og afrikanske menneskerettighedsforbund og en af grundpillerne for et uafhængigt civilsamfund i Tunesien,

H. der henviser til, at situationen med hensyn til grundlæggende frihedsrettigheder i Tunesien stadig er foruroligende, og at de hidtidige tiltag fra Rådets og Kommissionens side klart har vist sig at have deres begrænsninger,

I. der henviser til, at Tunesien overtog formandskabet i APEM den 1. april 2006, og at denne opgave er en stor udfordring for dette land i forbindelse med fremme af demokrati og menneskerettigheder inden for rammerne af Euro-Middelhavspartnerskabet,

J. der erindrer om den rolle, som Tunesien spiller i udviklingen af et Euro-Middelhavsområde med fred, velstand og demokrati;

1. erindrer om, at Tunesien og Den Europæiske Union siden 1998 har været knyttet sammen af en Euro-Middelhavsassocieringsaftale, der i artikel 2 indeholder en menneskerettighedsklausul, som er et afgørendeelement i denne aftale;

2. beklager, at situationen med hensyn til frihedsrettigheder og menneskerettigheder i Tunesien stadig er foruroligende, og anmoder de tunesiske myndigheder om at opfylde deres internationale forpligtelser;

3. afventer de tunesiske myndigheders forklaringer på forbuddet mod afholdelse af LTDH's kongres og på voldshandlingerne mod menneskerettighedsforkæmpere og tunesiske dommere;

4. anmoder formandskabet for Rådet om at fremsætte en offentlig erklæring om forbuddet mod afholdelse af LTDH's kongres og om voldshandlingerne mod tunesiske menneskerettighedsforkæmpere, advokater og dommere;

5. gentager sin anmodning til Rådet og Kommissionen om at indkalde til et møde i Associeringsrådet for at drøfte menneskerettighedssituationen i Tunesien,

6. anmoder i denne forbindelse Rådet og Kommissionen om hurtigt at træffe alle nødvendige foranstaltninger over for de tunesiske myndigheder for at sikre, at de fællesskabsmidler, der er stillet til rådighed for civilsamfundsprojekter, frigøres, og at advokaten Mohammed Abbou frigives, og anmoder om, at der garanteres fuld sikkerhed i forbindelse med menneskerettighedsforkæmpernes aktioner i Tunesien i overensstemmelse med de retningslinjer, der gælder på dette område i EU;

7. anmoder Kommissionen om at gøre sit yderste for at opnå, at projektet til støtte for retsreformen sikrer retsmyndighederne uafhængighed og dommerne handlefrihed; anmoder samtidig de tunesiske myndigheder om at acceptere et besøg af De Forenede Nationers særlige rapportør om dommerstandens uafhængighed;

8. mener, at gennemførelsen af de igangværende reformer bør betragtes som en prioritet i partnerskabet mellem EU og Tunesien og bør udgøre et grundlæggende element i den harmoniske udvikling af forbindelserne mellem EU og Tunesien;

9. anmoder om, at arbejdet inden for rammerne af APEM fremmes igennem et bedre samarbejde fra det tunesiske formandskabs side med hensyn til respekt for menneskerettighederne, og forventer mærkbare forbedringer på dette område, navnlig med henblik på den kommende APEM-generalforsamling;

10. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, den tunesiske regering og det tunesiske parlament samt præsidiet for Den Parlamentariske Forsamling for Euro-Middelhavssamarbejdet.

[1] "Vedtagne tekster", P6_TA(2005)0368.

[2] "Vedtagne tekster", P6_TA(2005)0525.

[3] EFT L 97 af 30.3.1998, s. 2.

[4] "Vedtagne tekster", P6_TA(2006)0056.

--------------------------------------------------