ARBEJDSDOKUMENT FRA KOMMISSIONENS TJENESTEGRENE - VURDERING AF VIRKNINGERNE AF AFTALEN OM VIDENSKABELIGT OG TEKNOLOGISK SAMARBEJDE MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG AMERIKAS FORENEDE STATER (kontrakt IEAOCT2002-2003) {KOM(2003)569 endelig}

Midtvejsrapport om strategiske aspekter af

arbejde udført af et ekspertpanel

INDHOLD

Resumé

1 Indledning

2 Metoder

3 En beskrivelse af arbejdet

4 Vurdering af samarbejdsaftalens virkninger

Administrations- og regeringsfaktorer

Operationelle faktorer

Efterfølgende indvirkningsfaktorer

Potentiale for fremtiden

5 Nuværende situation og forventninger til fremtiden

Aftalen

Videnskabelig sammenhæng

Industriel sammenhæng

Politiske aspekter

Praktiske spørgsmål

Merværdi og benchmarking

6 Konklusioner og anbefalinger

Bilag

Referencer

Resumé

(i) I henhold til VITEK-aftalen mellem EU og USA skal dens virkninger evalueres, før den eventuelt forlænges senere på året. Denne evaluering er foretaget af et panel bestående af tre eksterne eksperter, og dens resultater er fremlagt i denne rapport. Panelet baserede sig på skrivebordsundersøgelser, strukturerede interviews og to uafhængige besøg i USA i evalueringen af aftalen og dens afledte gennemførelsesarrangementer, som er indført for at lette dens gennemførelse i visse sektorer og de forskellige amerikanske regeringskontorer. Panelets opgave, der er fastlagt i dets referencerammer, var at vurdere, hvad aftalen har tilført VITEK-samarbejdet mellem EU og USA i relation til de oprindelige forventninger.

(ii) Antallet af projekter under RP5 med amerikanske samarbejdspartnere er skuffende lavt - omkring 140. Langt de fleste inddgik i revisionsprocessen. Detaljerede projektoplysninger fra Kommissionen blev analyseret på forskellige måder af et af de to panelmedlemmer, som gennemgik arbejdet med projekternes art og de organisationer, der havde indgået kontrakt om at gennemføre dem. Panelmedlemmerne var dog ikke videnskabelige evalueringseksperter - deres rolle var snarere at evaluere de processer, som blev indført som følge af aftalen, og deres effektivitet. De politiske og styringsmæssige aspekter var det andet panelmedlems hovedansvar, og dette omfattede andre aktiviteter såsom workshops, informationsmøder og arbejdet i den fælles rådgivningsgruppe (Joint Consultative Group, JCG), som havde det styringsmæssige ansvar for aftalen.

(iii) Der blev lagt særlig vægt på kendskabet til aftalen, både i EU og USA. Resultatet var generelt skuffende, især i Europa. På regerings- og myndighedsniveau i USA var kendskabet større - især hvor der var indført gennemførelsesarrangementer - om end det hovedsagelig var begrænset til netop denne gruppe. Der bør træffes særlige foranstaltninger for at forbedre denne situation, både forud - for at beskrive de muligheder, der ligger i aftalen - og efterfølgende - for at videreformidle resultaterne til passende målgrupper. Der er stillet forskellige forslag i rapporten.

(iv) Kendskabet til aftalen ville utvivlsomt blive bedre, hvis den kunne gøres mere tiltrækkende for forskersamfundet og andre og blive opfattet som en konkret mulighed. En måde ville være at yde en eller anden form for finansiering til aftalens gennemførelse i praksis, måske som en slags iværksætterfond, som kunne fungere som katalysator for at deltage i den. Et andet forslag kunne være, at aftaleparterne i fællesskab fastlægger en forskningsdagsorden, som skulle være fælles for EU og USA i de kommende år. Der gøres visse fremskridt på dette område, og rapporten indeholder også specifikke forslag hertil. Det ville øge aftalens europæiske merværdi, som p.t. ikke stiger, hvilket delvist skyldes, at kendskabet til de tilgængelige muligheder er så lavt.

(v) JCG-møderne opfattes som et forum, hvor man kan drøfte (og fastlægge) samarbejdsområder, behovet for specifikke gennemførelsesarrangementer og andre initiativer, som skal føre aftalen ud i praksis. Møderne er imidlertid ikke specielt skarpt profilerede, og kendskabet til dem - uden for deltagerkredsen - er ikke særlig udbredt. Panelet var skuffet over resultaterne af JCG's arbejde. Denne gruppe skal være mere aktionsbaseret eller task force-agtig, således at dens opgave på de årlige møder er at træffe beslutning om de muligheder, den får forelagt, fordi det forberedende arbejde allerede er udført på det tidspunkt. Det ville føre til mere spændende initiativer, og deres formidling til de rette videnskabelige kredse ville skabe større engagement og dermed kendskab til aftalen som helhed, især hvis der er gjort et bredt oplysningsarbejde forinden.

(vi) Sondringen mellem VITEK-aftalen mellem EU og USA og andre lignende aftaler med enkeltstående medlemsstater skal afklares, da der hersker en vis forvirring herom i USA. Skønt der tidligere er gjort en stor indsats på 'græsrodsniveau', skal medlemsstaterne stadig orienteres bedre og deltage aktivt i denne aftale og de initiativer og aktiviteter, der gennemføres under den. Dette er særlig relavant for indførelsen af det europæiske forskningsrum, ERA, og opfyldelsen af de forventninger, som Det Europæiske Råd gav udtryk for i Lissabon.

(vii) Panelet konstaterede, at aftalen havde haft positive følger, om end det ville have foretrukket, at der havde været mere håndgribelige fordele, som kunne sættes i direkte forbindelse med dens eksistens. Fordelene var navnlig af videnskabelig art og skyldtes i mange tilfælde gennemførelsesarrangementerne. Det drejer sig f.eks. om øget kritisk masse, erfaringer med andre måder at gøre tingene på og adgang til forskellige sæt af data. Det er vanskeligt at vurdere, om disse positive resultater ville være opstået under alle omstændigheder, men det var indtrykket, at aftalen i mange tilfælde havde haft en direkte indvirkning på samarbejdets omfang. Aftalen er imidlertid ikke et forskningsfinansieringsinstrument, men et lovgivningsmæssigt redskab, hvilket vil sige, at det skaber muligheder på projektplan, som ikke altid er synlige for personer, der er direkte involveret i forskning. Der er dog ingen tvivl om, at dette udviklingsformål er vigtigt i USA og også opfattes som sådan af de personer, der er administrativt involveret i arbejdet.

(viii) De tydeligste virkninger var de fordele, der blev skabt på videnskabeligt plan som følge af deltagelsen i projekter. Men aftalen vedrører også andre former for aktiviteter såsom workshops, konferencer og andre dialogformer, som forskersamfundet ser ud til at værdsætte. Virkningerne i den industrielle forskning var mere problematiske, og det direkte kendskab til aftalen så under alle omstændigheder ud til at være temmelig blandet - undertiden i så høj grad, at bilaterale arrangementer så ud til at blive foretrukket. Dog var det sådan, at hvor der var projekter, som omfattede et industrielt samarbejde, viste det sig, at de organisationer, der deltog, var dele af globale selskaber, og den samlede deltagelse stemte i det store og hele overens med RP-erfaringerne generelt.

(ix) Aftalen har et potentiale for downstream-indvirkninger, f.eks. på forholdet mellem virksomheder og i henseende til regeringspolitik - ud over de direkte indvirkninger på videnskabeligt plan. Fra en industriel synsvinkel tager det tid at omdanne VITEK-resultater til salgbare produkter eller tjenester, og disse resultater forelå endnu ikke, eller de kunne ikke bedømmes. På det politiske område er det nødvendigt at skabe en forståelse af forskellen mellem de videnskabelige aktiviteter og den politiske beslutningsproces og forskellene mellem denne grænseflade i de forskellige medlemsstater. Der vil dog fremover sandsynligvis kunne konstateres en vis virkning på dette område, f.eks. miljøvirkning.

(x) Et andet spørgsmål vedrørende aftalens gennemførelse og forvaltning er gensidighedsaspektet - dvs. om de deltagende parter deltager på lige fod og i lige omfang. Skønt dette ikke ser ud til at være særlig vigtigt, er der visse tvivlsspørgsmål med hensyn til visse amerikanske ministerier og kontorer, som burde afklares. Et andet operationelt spørgsmål, som har skabt problemer, er kontraktforhandlinger om forhold som ansvar, revision og jurisdiktion. Disse problemer skulle blive væsentlig mindre med RP6 og som følge af de nuværende gennemførelsesarrangementer. Fremover vil der være et krav om, at aftalens resultater benchmarkes bedre internt, og det skal ske på baggrund af fastlagte kriterier, således at der skabes en klarere forståelse af, hvad der forventes, og i hvor høj grad disse forventninger opfyldes. En sådan fremgangsmåde ville desuden i høj grad lette kommende eksterne vurderinger som f.eks. panelets.

(xi) I de første fem år, som her skal bedømmes, er aftalens fulde potentiale endnu ikke udnyttet 100 %, og det vil fremover blive nødvendigt med mere dynamiske tilgange. Dette aktivitetsopsving forudsætter en vis strategisk udvikling og bør være afstemt efter de nye politiske perspektiver, der dukker op i både EU og USA. Med øget kendskab bliver det muligt ikke blot at bygge på og konsolidere eksisterende viden, men ad dialogens vej at afsøge de nye grænser, som kan sætte den videnskabelige dagsorden på forskellige områder for de kommende 25 år. Afsøgning af forskningsbehov gennem aktiviteter som f.eks. fremtidsforskning og lignende på en pragmatisk måde er således et oplagt samarbejdsområde. På mere traditionelle forskningsområder kan gennemførelsen af aktiviteter under aftalen i visse RP-programmer forudsætte, at forskningsindkaldelserne specificeres, eller at der afsættes øremærkede midler for at maksimere aftalens potentiale.

(xii) Nedenfor findes panelets ANBEFALINGER, som bygger på undersøgelsens resultater:

* Der skal satses 100 % på at fremskynde samarbejdsprocessen.

* Viften af aktiviteter under aftalen skal udnyttes.

* Der skal fastlægges målområder for kommunikation i relevante sektorer og iværksættes initiativer.

* Kommissionen skal sikre, at medlemsstaterne orienteres bedre og tilskyndes til at tage aktivt del i aftalen.

* Der er brug for yderligere afklaring af bestemte aspekter af den gensidighed, der kan opnås i USA under visse omstændigheder.

* JCG skal udnyttes bedre som kommunikationsforum, således at det videnskabelige og andre samfund får kendskab til gruppens overvejelser.

* Begge parter skal afsætte midler til iværksættelse af specifikke nyskabende initiativer.

* Aftalen bør forlænges, men som led i denne forlængelsesproces skal der udarbejdes en strategi, som bygger på det grundlag, der er skabt i løbet af de første fem år, for at sikre en bedre udnyttelse af aftalens potentiale.

* EU's delegation i Washington DC skal sammen med medlemsstaternes ambassader gøre en særlig indsats for at gøre rede for hovedforskellen mellem VITEK-aftalen mellem EU og USA og medlemsstaternes aftaler over for de amerikanske regeringskontorer.

* Formålene med aftalen skal være klarere, og der skal vedtages kriterier for evalueringen af, i hvilken grad disse mål nås.

* Kommissionen skal sikre en direkte kommunikation med centrale regeringskontorer i USA på det mest hensigtsmæssige niveau - og at der findes en 'repræsentant' for aftalen på lederniveau på begge sider.

* Funktioner med høj profil bør løbende afsøges for at afdække eventuelle muligheder for at forbedre relationerne og deltagelsen i aftalen, således at den kan blive omtalt og videreformidlet til forskellige målgrupper.

1 Indledning

1.1 Aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater, ofte betegnet VITEK-aftalen mellem EU og USA, blev underskrevet for over fem år siden - den 5. december 1997 og godkendt i Rådet den 13. oktober 1998 - efter omkring to års temmelig hårde forhandlinger. Adskillige af EU's medlemsstater havde bilaterale ordninger, havde indgået formelle aftaler eller aftalememoranda i forskellige former med USA inden VITEK-aftalens vedtagelse, og de blev derfor taget i betragtning under forhandlingerne. Aftalen blev betragtet som et vendepunkt og indledningen til et nyt kapitel i det transatlantiske samarbejde, som en bro mellem forskning og udvikling (F&U) på begge sider af Atlanten. Håbet og forventningerne til den er medtaget i teksten (se bilag 1), og den blev opfattet som et klart eksempel på det forbedrede samarbejde mellem EU og USA. Disse forhåbninger til VITEK-aftalen blev fremlagt på to konferencer, som fandt sted i hhv. juni 1998 i Washington og juni 1999 i Stuttgart. Formålet med disse konferencer var ikke blot at lykønske hinanden med den nye aftale - de var snarere en anledning til at gøre status og fokusere forskersamfundets opmærksomhed på mulighederne ved at udvide det transatlantiske VITEK-samarbejde.

1.2 Efter fem år er tiden nu kommet til at forlænge aftalen, og et af kravene i den oprindelige tekst er, at en sådan forlængelse skal evalueres af parterne i aftalens sidste år (artikel 12). Det er årsagen til nærværende vurdering af aftalens indvirkning. Der blev derfor nedsat et panel med tre eksterne eksperter, en fransk forsker som formand og to andre forskere, en fra Frankrig og en fra Det Forenede Kongerige, som fungerer som ordfører (se bilag 2 vedrørende medlemskab og referencerammer for det pågældende arbejde).

1.3 VITEK-aftalen er en bred samarbejdsramme, som skal hjælpe fremstående forskere og forskningsinstitutioner fra begge sider af Atlanten med at samarbejde om en lang række videnskabelige emner og iværksætte nye fælles programmer (1). Dette blev betragtet som vigtigt i denne globaliseringens tidsalder, der er af afgørende betydning for økonomiske og handelsmæssige interesser, f.eks. på områder som informationsdatabaser, intellektuel ejendomsret (IP) og vedtagne normer, og det var også et kraftigt politisk signal om, at det var i begge parters interesse at bygge stærkere bånd på tværs af Atlanten. På det politiske plan var VITEK-aftalen opfyldelsen af det løfte, som Jacques Santer og Bill Clinton afgav i 1995, da de underskrev en ny transatlantisk dagsorden.

1.4 Men allerede dengang var der nogen, som spurgte, hvorfor en VITEK-aftale mellem EU og USA var nødvendig (2), når mange medlemsstater for længe siden havde indledt et omfattende samarbejde med USA. Svaret hang i virkeligheden sammen med EU's rammeprogram, som i stigende grad spillede en rolle i besvarelsen af de strategiske spørgsmål, som samfundet står over for. Mange af problemerne har begge sider af Atlanterhavet til fælles. Da aftalen trådte i kraft, fandtes der allerede en lang række forskningsaftaler med EU og USA, f.eks. inden for kernespaltning, termonuklear fusion og bioteknologi, mens VITEK-aftalen var centreret omkring specifikke emner. Den gensidige interesse i et meget bredere samarbejde blev slået fast på højt politisk plan i den nye transatlantiske dagsorden, der specifikt omfattede vedtagelsen af en vidtrækkende VITEK-samarbejdsaftale. Denne aftale var med andre ord blot et led i et meget bredere politisk initiativ.

1.5 På grund af den på daværende tidspunkt positive og konstruktive atmosfære, som aftalen skulle forhandles i, kan det forekomme overraskende, at forhandlingsprocessen var så hård og varede i over to år. Det skyldtes i vid udstrækning de store forskelle i den måde, forskningssystemet er indrettet på hos de to aftaleparter. De amerikanske FTU-systemer er yderst decentraliserede med mange forskellige myndigheder, mens den europøiske RP kun har én myndighed, som arbejder på grundlag af harmoniserede bestemmelser og udelukkende gennem åbne, konkurrencebaserede forslagsindkaldelser. Desuden var der forskellige holdninger til IP-systemer, og begge sider af Atlanten var i tvivl om det ønskelige i udenlandsk deltagelse i FTU-aktiviteter - USA's lovgivning og praksis er angiveligt mere restriktiv i henseende til adgang til føderale VITEK-programmer end reglerne for EU's RP. Der var ligeledes forskelle i holdningen til hhv. top down- og bottom up-strategier. Således havde tjenestemænd på den ene side måske besluttet, på hvilke områder et samarbejde var ønskeligt (en top down-tilgang), mens andre samarbejdsaktiviteter måske blev foreslået spontant af forskere uden forudgående tilskyndelse fra politisk hold til at udarbejde et initiativ, som så ville være blevet godkendt (en bottom up-tilgang).

1.6 I praksis var det, for at gøre VITEK-aftalen effektiv i praksis, nødvendigt at forhandle bagvedliggende gennemførelsesarrangementer på plads under aftalens paraply med de forskellige kontorer i USA med hvert sit ansvarsområde, for at aftalen kunne blive en realitet og ikke bare ønsketænkning for politikere. Et resultat af disse gennemførelsesarrangementer er medfinansiering, hvor hver part bruger sine egne midler til at støtte dem, der deltager i et samarbejdsprojekt. Der er gjort et stort arbejde sammen med de relevante myndigheder for at nå til enighed om denne form for gennemførelsesarrangement, som kan danne udgangspunkt for samarbejdsaktiviteter.

1.7 Efter fem år er der naturligvis sket ændringer i de scenarier, der danner baggrund for VITEK-aftalen. I starten stod RP4 for at blive afløst af RP5 og dette programs mere fleksible regler for deltagelse af videnskabsfolk, som ikke kom fra EU. Nu er så RP6 trådt i kraft, der er et vigtigt redskab for det europæiske forskningsrum (ERA) og dets internationale dimension. Der er nu skabt rammer for en endnu højere grad af deltagelse af internationale spillere i forskningsprojekter. Til gengæld er begrebet 'bro over Atlanten' - altså mellem Europa og USA - på det seneste blevet gjort til genstand for politisk debat, og der sættes nu et så stort spørgsmålstegn ved de seneste amerikanske regeringers traditionelle holdning - støtte til og styrkelse af samhørigheden i Europa - at nogle kommentatorer åbenbart mener, at USA's politiske mål nu bør være at arbejde hen imod at skabe splittelse i Europa i stedet for så åbent at støtte etableringen af en konsekvent, troværdig og ligebyrdig partner på den anden side af Atlanterhavet. Situationen udvikler sig stadig, men det er i den sammenhæng, at en eventuel forlængelse af VITEK-aftalen mellem USA og EU skal ses.

2 Metoder

2.1 Panelet af eksterne eksperter har ikke haft ressourcer til at udarbejde en kvantitativ analyse af VITEK-aftalens resultater og indvirkning i de første fem år af dens levetid. Noget sådant ville under alle omstændigheder have været yderst vanskeligt, da aftalen ikke indeholder benchmarking-indikatorer til overvågning af dens resultater og fremskridt. Disse benchmarking-kriterier skulle derfor først udarbejdes, og selvom det kunne synes ønskeligt, er det en proces, som ikke kan gennemføres i al hast. Analysen måtte derfor nødvendigvis blive en anelse subjektiv i håbet, at der kunne dannes et billede af aftalens resultater, hvor problemerne ligger, og hvor der fremover kan skabes en potentiel udvikling (se bilag 2).

2.2 Panelet baserede derfor sit arbejde på (i) gennemgang af dokumenter og tekster fra Kommissionens tjenestegrene og andre kilder, (ii) strukturerede interviews med og et spørgeskema fra personer i og, hvor dette var relevant, også uden for Kommissionen i en lang række videnskabelige, industrielle og politiske sektorer og relevante projekter samt (iii) to tjenesterejser til USA med drøftelser med amerikanske embedsmænd og gennemførelsesinstanser og udvalgte forskere, som deltog i projekter under VITEK-aftalen. De finansielle ressourcer, der var til rådighed for undersøgelsen, tillod desværre ikke lignende besøg hos og drøftelser med de europæiske laboratorier, der arbejder under aftalen.

2.3 På undersøgelsens indledende stadier brugtes Cordis-databasen som kilde til information om igangværende projekter med amerikanske samarbejdspartnere. Dette blev suppleret og senere rent faktisk erstattet med information, som kom direkte fra Kommissionens kilder, og på et endnu senere tidspunkt med interviews med den enkelte kontrahent. På baggrund af disse oplysninger og i det omfang, Kommissionen havde personale til rådighed, aftalte den på panelets vegne interviews med personer inden for forskellige programområder. Både programdirektører og yngre tjenestemænd blev derfor interviewet. Andre relevante personer uden for Kommissionen blev også kontaktet i det omfang, det var muligt, f.eks. universitetsrektorer, direktører for forskningsinstitutter, VITEK-medarbejdere og personer, der arbejdede med projekter i kontrahentorganisationer i Europa. Mange oplysninger blev også hentet gennem telefoninterviews og e-mails og fra direkte kontakt med organisationer som European Industrial Research Management Association (EIRMA) og Industrial Research Institute Inc (IRI). I bilag 3 findes en liste over de personer, der blev interviewet i Europa, og interviewenes struktur. Det bør dog nævnes, at nogle personer foretrak at være anonyme, og dette ønske måtte respekteres.

2.4 De to panelmedlemmer var på tjenesterejser til USA i høj grad af afhængige af støtten fra personalet i EU's delegation i Washington DC, som hjalp med at finde frem til de relevante personer hos myndighederne, som VITEK-aftalen kunne drøftes med. Denne hjælp var uvurderlig, og panelmedlemmerne er ligeledes yderst taknemmelige for den tid, som personalet sammen med panelmedlemmerne brugte på at interviewe de forskellige personer i USA. Alt dette bidrog i høj grad til at lette panelets arbejde. På panelmedlemmernes initiativ blev der aflagt besøg hos et begrænset antal institutioner, som blev valgt ud fra resultaterne af skrivebordsundersøgelserne, og de forskellige aspekter blev drøftet med enkelte forskere. I bilag 4 findes en liste over de personer, der blev interviewet i USA, og eksempler på interviewstrukturen.

3 En beskrivelse af arbejdet

3.1 Helt fra starten arbejdede panelet på to niveauer. To medlemmer tog sig således af de projekter, som blev gennemført under VITEK-aftalen, mens det tredje medlem koncentrerede sin indsats om den politiske sammenhæng, som disse projekter indgik i. Disse to niveauer blev så samlet ved undersøgelsens afslutning, hvor de personer, som oprindeligt arbejdede på projektplanet, søgte efter flere oplysninger om den strategiske sammenhæng, som projekterne indgik i. Samtidig blev den oprindeligt politisk styrede tilgang suppleret med oplysninger om de specifikke projekter.

3.2 De projekter, som skulle gøres til genstand for mere dybtgående undersøgelser, blev i første omfang fastlagt ud fra Kommissionens oplysninger til panelformanden om projekttyper. Efterfølgende blev der udarbejdet en mere dybtgående analyse som supplement til de undersøgelser, der lå i Cordis-databasen. Et af problemerne ved denne database er manglen på ajourførte data, især vedrørende personaleskift, og den er derfor ikke så pålidelig som det kunne ønskes i forbindelse med undersøgelser som denne.

3.3 Et panelmedlem varetog analysen af arten af samtlige kandidatprojekter, specifikke aspekter af projektinformationen og dataindsamling. Det omfattede fastlæggelse af det relevante videnskabelige område/underområder under RP, aktionstype og relevant(e) indkaldelse(r), grad af koordinering af forslagsindkaldelser mellem USA og EU, gennemførelsesgrad, type organisation, der indsendte forslag og involverede kontrahenter og disses placering (se bilag 5 og 6). Det har dog ikke været muligt at foretage en systematisk analyse af, hvilken slags forslag med amerikansk deltagelse der blev afvist i evalueringsprocessen. Evalueringen af top down-effektiviteten var derfor begrænset.

3.4 På det politiske niveau blev der indhentet oplysninger om indflydelsen fra andre aktiviteter under aftalen, f.eks. workshops og info-møder, identifikationen af videnskabelige områder, som var genstand for ansøgninger (f.eks. nanoteknologi og brint) og den fælles rådgivende gruppes (JCG's) rolle (se 4.1 og 4.2) i overensstemmelse med aftalens bestemmelser. Der blev gjort subjektive forsøg på at fastslå, om en kontakt var indgået som følge af VITEK-aftalen eller havde eksisteret før denne. Et panelmedlem koncentrerede sig om politiske og lovgivningsmæssige områder såsom miljø, et andet hovedsagelig om industriprojekter og disses resultater, og det sidste medlem fokuserede på videnskabeligt samarbejde og dettes resultater.

3.5 Ud over at analysere de forskellige forudgående aktiviteter, som var omfattet af aftalen og eventuelt kunne føre til samarbejde i form af indsendelse af projektforslag, både til RP og de relevante gennemførelsesinstanser i USA, blev der gjort forsøg på at evaluere efterfølgende aktiviteter, f.eks. formidling af resultater af det igangværende eller afsluttede forskningsarbejde. Mange projekter var rent faktisk endnu ikke afsluttet, men det var alligevel muligt at danne sig et billede af det sandsynlige resultat, og hvordan det kunne være relevant i en bestemt sammenhæng - internationalt, i medlemsstaterne eller i USA.

3.6 Resultaterne af disse analyser var meget forskellige, fordi aktiviteterne enten blev undersøgt på projektplan eller ud fra en overordnet synsvinkel. Ikke overraskende vurderede de personer, der arbejdede på projektplan, værdien af samarbejdet under VITEK-aftalens paraply ud fra forskningen i deres eget projekt, og her var der forskellige positive holdninger. I diskussionerne med de politiske repræsentanter og ledende medarbejdere såsom programdirektører var det især fordele og ulemper ved samarbejdet i en bredere sammenhæng, der blev fremført. Skønt man kunne finde områder, som blev betragtet som værdifulde og produktive komponenter, var der andre, hvor begrænsninger og forskellige praktiske problemer var reelle faktorer, og hvor det kunne blive nødvendigt med en mere aktiv indsats for at løse problemerne.

3.7 Der blev lagt særlig vægt på kendskabet til aftalen, både i EU og USA. Reaktionerne var generelt skuffende - især i Europa, hvor aftalen kun har opnået begrænset udbredelse, og diskussionerne førte således i visse medlemsstater til anmodninger om flere oplysninger om den. I USA var der på regerings- og myndighedsplan større kendskab til aftalen, men også her blev den i højere grad opfattet som en forskningsfremmende mekanisme eller værktøj baseret på lovgivning end som et videnskabeligt initiativ, der kunne bygges videre på. Det ser ikke ud til, at VITEK-aftalen er særlig skarpt profileret i det videnskabelige samfund, fordi fordelene ved den ikke er tilstrækkeligt håndgribelige for dem, som skal gennemføre forskningen og søge finansiering til det. Den betragtes snarere som et mere eller mindre bureaukratisk værktøj, som det er godt at have, men som ikke skaber en direkte merværdi for videnskaben som sådan.

3.8 Bilag 7 indeholder en analyse af tilbagemeldingerne om kendskabet til, fordelene ved og vellykkede projekter under VITEK-aftalen. Det erkendes, at en sådan analyse ikke kan være systematisk eller omfatte alle eksempler projekter på grund af panelets begrænsede ressourcer. Det ville derfor være uklogt at tillægge analyserne alt for stor betydning. De skal snarere opfattes som uofficiel information, der kan danne udgangspunkt for visse konklusioner.

4 Vurdering af samarbejdsaftalens virkninger

Administrations- og regeringsfaktorer

4.1 JCG er det centrale element i den administrative gennemførelse af aftalen mellem de to parter på strategisk plan, hvilket fremgår af selve VITEK-aftalen. JCG mødes skiftevis i Europa og USA en gang årligt. Det seneste møde blev udskudt på anmodning fra Europa og har endnu ikke fundet sted, men der er indtil videre afholdt mindst to møder. JCG består af et begrænset antal officielle repræsentanter, lige mange for hver part. Som det gælder for koordineringen af samarbejdsaktiviteter under aftalen generelt, bistås JCG i USA af Udenrigsministeriet og i EU af Europa-Kommissionen.

4.2 På JCG-møderne drøftes de forskellige samarbejdsområder og nødvendigheden af hensigtsmæssige gennemførelsesarrangementer med de relevante amerikanske instanser, således at samarbejdet kan gennemføres i praksis. Møderne er imidlertid ikke særlig skarpt profilerede generelt, og kendskabet til dem og deres indvirkning er yderst begrænset uden for deltagerkredsen. Det er en skam, fordi det er på JCG-møderne, at man kan definere bredden og dybden af VITEK-aftalen og fastlægge den mere langsigtede strategi. Indvirkningen på forskersamfundet - og politikerne - kan være meget reel og bør udnyttes yderligere. Bedre formidling om JCG-møderne, deres dagsordner, resultater af drøftelserne og konkrete aktioner ville også øge kendskabet til VITEK-aftalen i EU's medlemsstater (se 3.7 og 4.4). Et andet tegn på, at disse møder ikke får tilstrækkelig opmærksomhed, er de tydelige problemer med at få adgang til de dokumenter, der er relateret til dem.

4.3 Kendskabet til VITEK-aftalen i USA på regeringsniveau var generelt stort, og for de kontorer/instanser, hvor der var etableret gennemførelsesarrangementer, var kendskabet endnu større. Navnlig værdsættes aftalens bilag om intellektuel ejendomsret. Der er dog en vis forvirring i USA med hensyn til at skelne mellem EU og medlemsstaterne og især mellem denne aftale og de aftaler eller lignende aftalememoranda, som måtte eksistere mellem de enkelte medlemsstater og USA og endog på mere specifikt regionalt plan. Hvis mulighederne i VITEK-aftalen skal udnyttes fuldt ud, skal forskellene mellem de forskellige aftaler være klare, og der skal lægges vægt på den værdi, der skabes på grund af EU-dimensionen.

4.4 I Europa og på EU-plan er det sandsynligt, at kendskabet til VITEK-aftalen bliver mere udbredt under RP6, bl.a. på grund af det europæiske forskningsrums fremherskende rolle. Generelt har der imidlertid ikke været nogen stor bevidsthed i Europa, og det gør sig især gældende på medlemsstatsniveau, hvor manglen på information om aftalen var genstand for flere klager. Som man kunne forvente det, når der er iværksat specifikke projekter, var kendskabet på kontrahentniveau til de muligheder, der ligger i VITEK-aftalen. især stort blandt projektkoordinatorer. For projekter med amerikanske samarbejdspartnere kan det bemærkes, at Frankrig har flest koordinatorer efterfulgt af Tyskland og Det Forenede Kongerige; deltagelsen i sådanne projekter var størst i Tyskland, efterfulgt af Frankrig og Det Forenede Kongerige.

Operationelle faktorer

4.5 På projektplan indeholder VITEK-aftalen muligheder, som ikke altid er åbenlyse for dem, der er direkte impliceret i forskning, da det er almindeligt forekommende, at forskere, som tidligere også har deltaget i internationalt samarbejde, at inddrage amerikanske (samarbejds-)partnere i forslag, som indsendes under RP, uden at dette kan tilskrives eksistensen af et gennemførelsesarrangement under aftalen. Alligevel er gennemførelsesarrangementer værdifulde værktøjer i bestræbelserne på at maksimere det potentiale, der ligger i VITEK-aftalen. De er tegn på interesse for bestemte forskningsområder og skaber her en bevidsthed om vigtigheden af at øge antallet af samarbejdsaktiviteter gennem f.eks. møder, workshops eller fælles projekter. Men hvad vigtigere er, kan de bruges som kanal for koordinerede forslagsindkaldelser inden for forud fastlagte områder, således at det bliver muligt at samle forskellige finansieringsposter på begge sider til fordel for forskningen på projektplan.

4.6 Undertiden ser det ud til, at visse amerikanske organisationer (f.eks. NASA og NIH) bevidst har besluttet ikke at involvere VITEK-aftalen eller dens gennemførelsesarrangementer. Hvert enkelt kontor eller instans har naturligvis ret til at indtage en sådan strategisk holdning, men selvom det er skuffende, at man ikke ønsker eller finder det uhensigtsmæssigt at udnytte de arrangementer, der findes under VITEK-aftalen, bør det ikke opfattes som en desavouering af aftalen som sådan. Instanser og kontorer, der har indgået aftaler om gennemførelsesarrangementer under aftalen, findes i bilag 8.

4.7 Der findes også positive eksempler på fordelene ved aftalen om udvikling af videnskabelig viden. Det gælder navnlig i forskersamfundet, især i forskningen i institutioner inden for den akademiske verden og den offentlige sektor, hvor man ofte har haft erfaring med samarbejde med EU-partnere under RP-kontrakter. Disse fordele ser ud til at være resultatet af faktorer som øget kritisk masse, erfaringer med andre måder at gøre tingene på og adgang til forskellige sæt af data. VITEK-aftalen har måske ikke direkte fremmet sådanne følger, men har indirekte bidraget til dem. Forskellige aktiviteter har også haft forskellig indvirkning. Forskere værdsætter de muligheder, der ligger i workshops, konferencer og andre dialogformer, som opstår takket være VITEK-aftalen. Undertiden er der udarbejdet samarbejdsprojekter som følge af disse udvekslingsaktiviteter. På den anden side kan projektresultater være nødvendige som katalysator for f.eks. workshops, der ellers kun afholdes på politisk plan. VITEK-aftalen har betydet, at der er afholdt workshops/konferencer, bl.a. en i USA og en i Europa, som også er værd at bemærke.

4.8 Der kan ikke overraskende opstå forskellige vanskeligheder eller lignende, som påvirker det videnskabelige samarbejde under gennemførelsen af et projekt, ud over de problemer, man fra starten havde forventet. Koordinatorens rolle i projektstyringen er vigtig, når sådanne problemer skal løses. Men det er også vigtigt, at deltagerne mødes, drøfter vanskelighederne og evaluerer projektets fremadskriden og eventuelle resultater. Mobiliteten hos forskere, som arbejder med enkeltstående projekter, er kun øget i begrænset omfang. Det kan dog bare være et spørgsmål om at skabe større bevidsthed om behovet for hensigtsmæssig budgetplanlægning for at fremme mobiliteten. Øget mobilitet ville også betyde, at de personer, som deltager i det videnskabelige samarbejde, kan tilbringe rimeligt lang tid i partnerlaboratorierne.

4.9 Indvirkningen på industriforskning var mere problematisk, og det direkte kendskab til VITEK-aftalen i erhvervslivet var temmelig blandet. De virksomheder, som havde kendskab til den, havde ikke specielt høje tanker om den. I projekter, hvor der indgik en form for industrielt samarbejde, var der en tendens til, at de involverede kontrahenter indgik i en global koncern (f.eks. IBM, Motorola, Siemens og Thales) og ikke i SMV i ekspanderende højteknologisektorer, som man ellers kunne forestille sig, ville kunne drage den største fordel af et sådant samarbejde. Generelt er det måske sådan, at de bilaterale aftaler var lettere at forstå for virksomhederne og dermed skattet højere end en aftale på EU-plan. Virksomhedernes hovedmotivation for at deltage er muligvis her den tilgængelige finansiering, som kan hjælpe med til at spare tid og dermed sikre en markedsposition. Muligheden for og omfanget af komplementaritet mellem disse to former for aftaler bør afsøges yderligere. Det er også værd at bemærke, at forskning af relevans for lovgivning og regulering i normer og målinger og i relation til forpligtelser i henhold til internationale konventioner og lignende ansvarsområder i sig selv har en indvirkning på industrisektorer og kommerciel udvikling. Dette kan opfattes som efterfølgende indvirkningsfaktorer.

Efterfølgende indvirkningsfaktorer

4.10 Indvirkning, som opstår som følge af eksistensen af VITEK-aftalen, er hovedårsagen til dens berettigelse. Det er imidlertid altid vanskeligt at vurdere merværdi i relation til videnskabelig forskning, da det ikke er let at tage hensyn til sammenlignelighedsfaktorer. Men den øgede kritiske masse og de mange forskellige former for deltagelse er vigtige faktorer i RP-projekter med amerikansk deltagelse - som nævnt ovenfor (4.7). Eksponering for nye metoder og forskellene mellem Europas og USA's måde at gøre tingene på kan imidlertid anspore til nyskabelser og fremme viden hurtigere end ellers, hvis man kun har adgang til videnskabelig kommunikation efter i mere traditionel form.

4.11 Et andet hyppigt stillet spørgsmål vedrører den opnåede gensidighed under VITEK-aftalen, og om der er balance i deltagelsen fra hhv. europæisk og amerikansk side. Generelt ser dette ikke ud til at være så vigtigt. Eksistensen af forskellige gennemførelsesarrangementer, som begge parter har tilsluttet sig, kan opfattes som tegn på interesseret engagement på forskellige områder - både eksisterende og fremtidige. Det medfører i sig selv en gensidighed, for så vidt angår både interesse og faktisk også forventninger. På det praktiske plan bør det dog ikke glemmes, at det ser ud som om nogle amerikanske instanser og kontorer, der ikke indhenter forskningsforslag ifølge de bottom-up-procedurer, som NSF bruger, implicit stiller krav om, at den finansierede forskning skal have relevans for USA's egen dagsorden, uanset om der er tale om samarbejde med udlandet. I henhold til amerikansk lovgivning er almindelig praksis, at dette forskningsarbejde udføres i USA. Det var dog tegn på, at disse problemer var mindre udtalte, når en udenlandsk kontrahent deltog i forskningsprojekter med ekstern finansiering. På dette område er der fortsat visse uklarheder. Det er også realistisk at antage, at forskernes øgede mobilitet kan betyde, at amerikanske organisationer ansætter yngre europæiske forskere. Men denne gensidighed - eller afbalancering - findes i teorien også inden for VITEK-aftalen, og det er op til EU at udnytte mulighederne herfor inden for rammerne af ERA.

4.12 VITEK-aftalen kan potentielt sikre downstream-virkninger på både det indbyrdes forhold mellem virksomheder og i henseende til regeringspolitik - ud over de direkte virkninger på videnskabeligt plan. Det har indtil videre været vanskeligt at konstatere en indvirkning i denne bredere sammenhæng. Værdien af VITEK-samarbejdet i henseende til forbedring af den transatlantiske dialog er vanskelig at vurdere, og eventuelle forventninger i relation til politiske fællestræk kan være ren ønsketænkning. Man må nødvendigvis erkende sondringen mellem forskningen som sådan og den politiske beslutningsproces, og grænsefladen mellem de to kan også variere mellem de to parter. Der kan måske opnås en vis virkning, f.eks. på områder som miljøindvirkning, uanset fortolkningerne af den nugældende internationale holdning til lovgivningen. Videnskab og teknologi er desuden en aktivitet, som uvægerligt få en positiv indvirkning blandt fagfolk, der samarbejder i selv mere vanskelige politiske fora. Uanset de fortolkningerne af de politiske standpunkter på internationalt plan i Europa og USA, ser der ud til at være en ægte begejstring for samarbejde i de to forskersamfund. Mere specifikt bør det også bemærkes, at denne VITEK-aftale har en indvirkning som følge af den enestående måde, hvorpå den i praksis kan få begge parter til at finansiere fælles videnskabelige projekter. I den henseende er VITEK-aftalen et juridisk funderet grundlag, der kan bygges videre på.

Potentiale for fremtiden

4.13 I VITEK-aftalens første fem leveår er de muligheder, der ligger i den, ikke blevet udnyttet fuldt. Denne revision giver lejlighed til at indføre metoder og processer, som kan bygge på de hidtidige erfaringer og dermed skabe virkelig gode muligheder. Eksisterende netværk - uanset om de er oprettet som resultat af forhandlinger mellem embedsmænd i gennemførelsesarrangementer, eller om de eksisterer på projektplan mellem forskere - skal forbedres, og der skal oprettes nye netværk på det ekspertniveau, der er norm for både USA og Europa. EU's og USA's værdier og prioriteringer er måske nok forskellige, men de centrale principper er de samme. Der er stadig behov for videnskabelige forskning uanset disse forskelle, og det kan kun føre til bedre information og udbytte af de deraf resulterende fortolkninger. Verdens to stærkeste forskersamfund skal mere specifikt udnytte muligheden til at finde nye veje for forskningen gennem fremsyn eller fremtidsforskning, som sætter morgendagens videnskabelige dagsorden og fastlægger reglerne for deltagelsen i den. En sådan tilgang vil ikke blot øge indvirkningen af samarbejdsaktiviteterne under VITEK-aftalen, men også skabe nye.

4.14 Endelig - og vigtigst - skal mulighederne i VITEK-aftalen udnyttes, hvilket skal ske ved at øge kendskabet til aftalen, både som et resultat af det arbejde, der allerede er udført under den, og gennem de muligheder, der ligger i den med en deraf følgende uundgåelig indvirkning. Der er behov for en mere aktionsbaseret eller taskforceorienteret tilgang for at iværksætte initiativer og skabe resultater. Det forudsætter også øget, permanent dialog og mindre afhængighed af formelle, planlagte møder i JCG.

5 Nuværende situation og forventninger til fremtiden

Aftalen

5.1 Det tog omkring to år for EU og USA at få forhandlet VITEK-aftalen på plads, men resultatet er et dokument, som skaber mulighed for samarbejde på en lang række brede områder, er baseret på fleksible principper, men indeholder en ikke særlig stram specifikation af de forskellige funktioner og operationer, dog med et godt specifikt bilag om IP. Denne mangel på stramhed kompenseres af de mange gennemførelsesarrangementer, der er sekundære aftaler, som er indført for at fremme samarbejdet med bestemte amerikanske insanser på særlige områder. Ud fra en EU-synsvinkel kan VITEK-aftalen med USA i teorien opfattes som en af de vigtigste aftaler af sin art, da den skaber en fælles forpligtelse med den måske stærkeste og mest succesrige VITEK-baserede økonomier i verden. Aftalen markerede som udgangspunkt et vendepunkt i det transatlantiske samarbejde, men på det tidspunkt, den blev underskrevet, var det dengang gældende rammeprogram - RP5 - faktisk allerede åbent for resten af verden. Aftalen kæmpede derfor på sin vis for at finde en eksistensberettigelse, som ikke blot skulle være at danne retsgrundlag for noget, som allerede var muligt.

5.2 Antallet af projekter med amerikanske samarbejdspartnere i RP5 er skuffende lavt - bare omkring 140, dvs. ca. 1 % af alle projekter under RP5. En liste over de projekter, som gennemgås i denne undersøgelse (omkring 120), findes i bilag 9. I takt med at flere og flere gennemførelsesarrangementer imidlertid træder i kraft, kan man forvente en vis stigning i antal projekter og andre samarbejdsaktiviteter. Det er positivt, da VITEK-aftalen er et godt grundlag for at etablere et bredere og dybere samarbejde, især i relation til forskningsprojekter. En af grundene til, at dette potentiale endnu ikke udnyttes så meget, som man kunne have håbet, er det relativt dårlige kendskab til aftalen (især i Europa), men også til RP i USA og mulighederne for deltagelse heri, som fremmes af VITEK-aftalen. Situationen forværres yderligere af, at aftalen for arbejdende forskere rent faktisk ikke byder på nogen finansiering, som kunne fremme aftalens udbredelse og få en form for katalysatorvirkning og dermed skabe fælles projekter.

5.3 Fremover skal der derfor ikke alene gøres noget helt konkret for at øge kendskabet til aftalen betydeligt på begge sider af Atlanten, men der skal også udvikles relationer, så der kan udarbejdes en forskningsdagsorden som fælles udgangspunkt for Europa og USA i de kommende år (bistand til udviklingslande gennem forskning, samfundsbehov, som kræver forskning, fastlæggelse af nye videnskabelige dagsordener osv.). Efter den 11. september 2001 ændredes baggrunden for VITEK-aftalen markant i USA, og det gælder også kontakten mellem USA og Europa. På det praktiske plan er der nu en strammere procedure for visumansøgninger, hvilket i sig selv er en hindring for mobilitet. Umiddelbart efter 11. september blev mobiliteten også begrænset ved, at mange ikke fløj på grund af angst for terroristangreb. Med hensyn til hvor fokus ligger nu, står bioterrorisme og landets indre sikkerhed nu øverst på USA's dagsorden og i stigende grad også på Europas, om end fødevaresikkerhed fortsat prioriteres højere her, hvilket afspejler en vis forskel i vægtning. I dette nye scenarium har aftalen et særligt potentiale som løftestand for en styrkelse af forholdet til USA, og de fælles interesser mellem to største demokratiske, forskningsorienterede kapitalistøkonomier i verden burde være indlysende.

Videnskabelig sammenhæng

5.4 Panelet skulle ikke bedømme forskningen som sådan, men fokuserede på den proces, der etableret som et resultat af VITEK-aftalen, dens resultater og hidtidige indvirkning. Efter et par besøg på forskningsinstitutioner så det dog nærmere på et par projekter for også at have kendskab til gennemførelsen på mere konkret plan. Generelt var resultatet positivt, og der var enkelte tilfælde af stor begejstring for at videreføre samarbejdet under aftalen og finde ny områder og initiativer, som kan gøres til genstand for samarbejde. Ganske vist har USA sine egne prioriteringer, hvoraf nogle - som det også fremgår af ovenstående - er påvirket af de seneste begivenheder, men det gælder også for Europa, og gennem debat og bedre opgavefordeling uden for JCG burde det fremover blive muligt at iværksætte specifikke initiativer under VITEK-aftalen, som ville være spændende for forskersamfundet og værdifulde på det politiske plan. Nogle initiativer er allerede søsat, som utvivlsomt er spændende på det videnskabelige plan (f.eks. nanoteknologi, brintøkonomi, cybersikkerbed osv.), så der skabes større og større accept af hinandens indflydelse på disse videnskabsområder, hvilket fremmes af VITEK-aftalen. Der er dog mulighed for ikke blot at bygge på og konsolidere nuværende viden, men ad dialogens vej at afsøge de nye grænser, som kan sætte den videnskabelige dagsorden på forskellige områder for de kommende 25 år.

5.5 Det kan dog blive vanskeligt at indføre en kraftigere styring af gennemførelsen af VITEK-aftalen i dens nuværende form. Der kan naturligvis aftales gennemførelsesarrangementer med forskellige partnerkontorer i USA for at fremme fælles interesseområder, men i lyset af behovet for at sikre forslag til RP og amerikanske organisationer som NSF (navnlig såkaldt nysgerrighedsstyret forskning) er det vanskeligt at se, hvordan forud fastlagte aktivitetsområder kan føre til samarbejde 'på jorden', hvis der ikke findes nogen finansieringsmuligheder. Med de amerikanske kontorer, som til forskel fra NSF ikke har forslagsindsendelsessystemer fra forskersamfundet til peer review, men stiller økonomiske midler til rådighed til bestemte arbejdsområdet (især problemorienteret forskning), bør der tages skyldigt hensyn til områder, som er centrale for USA's nationale dagsorden, således at der kan stilles finansiering til rådighed.

5.6 Set fra et EU-synspunkt kræver aktiviteter under VITEK-aftalen på visse af RP's områder måske en mere nøjagtig specifikation af bestemte indkaldelser eller bundne finansieringselementer, der kan bruges som iværksættermidler for at støtte den slags projekter, man ønsker gennemført. I dette scenarium bør man modstå fristelsen til at lave for brede rammer for gennemførelsesarrangementerne for at finde mere potentielle ansøgerområder. Det ville være mere givtigt at fastlægge temmelig snævre arbejdsområder for bestemte initiativer og så gøre kraftige fremstød for dem. Ellers bør der ikke identificeres specifikke fordele eller ulemper for projektforslag under RP - undtagen med hensyn til om det er hensigt i forhold til specifikationerne i en bestemt indkaldelse, at der i praksis tilskyndes til samarbejde med USA.

Industriel sammenhæng

5.7 Det er straks vanskeligere at give et billede af den nuværende situation for industrien i relation til VITEK-aftalen, selvom det industrielle F&U-samarbejde fortsat forbedres (3). I nogle industrisektorer kan der være en særskilt dagsorden til forskel fra de rent videnskabelige perspektiver, man finder i universiteter eller offentlige forskningsinstitutter. Til forskel fra den offentlige sektor er virksomhederne mere bevidste om markederne end de deltagende lande, og der kan være en vis utryghed over for at samarbejde på grund af markedskonkurrence eller markedsaccept. Områder, hvor disse faktorer kan have en betydning, er luftfart, gmo'er, forskning i menneskelige genomer og visse aspekter af IT. Skønt faktorer som adgang til information af kommerciel værdi kan spille en negativ rolle i industrifølsomme sektorer, som udfører VITEK-aktiviteter, bør deltagelse og samarbejde opfattes som vigtigt og effektivt (f.eks. telekommunikationsnormer), og dette eksemplificeres i en række industribaserede projekter med amerikanske samarbejdspartnere under RP5. Omfanget af industriens deltagelse i aftalen stemmer i det store og hele overens med deltagelsen i RP generelt.

5.8 Det tager tid at omdanne VITEK-resultater til salgbare produkter eller ydelser, og det er i det store og hele ikke muligt at vurdere disse resultater i sammenhæng med VITEK-aftalen mellem EU og USA. Der er dog områder som bioteknologi, hvor man sætter stor pris på dialog og udvekslinger på grund af en taskforce vedrørende bioteknologi, som rent faktisk går forud for VITEK-aftalen. Skønt dette på mange måder bør opfattes som en fortrinlig model, er målet ikke i sig selv at skabe samarbejdsprojekter. Det skyldes til dels, at samarbejdsaktiviteterne under aftalen - task forces, fælles undersøgelser, fælles afholdelse af seminarer, konferencer, symposier og workshops og uddannelse af forskere og eksperter - i sig selv er værdifulde ud over inddragelsen i koordinerede, fælles forskningsprojekter.

Politiske aspekter

5.9 Det fremgår af ovenstående pkt. 5.3 - 5.4, hvordan der kan gennemføres fælles forskningsprojekter under VITEK-aftalen på områder, hvor der findes en fælles politik og et ønske om at arbejde sammen. I mange tilfælde skyldes vanskelighederne her bottom up-metoden, som visse amerikanske kontorer foretrækker i forbindelse med tilvejebringelse af forskningsmidler, og som også anvendes i de forskellige indkaldelser under RP. Skønt workshops og andre former for udvekslinger kan katalysere relevante bottom up-metoder, er andre veje også åbne for politikerne, f.eks. overholdelse af den nationale dagsorden i USA og tydelig specificering af indkaldelsernes prioriteringer i RP6. Embedsmænd i USA påstår, at al forskning har politiske følger, og at bottom up-forskeren normalt vil reagere, hvis vægtningen fremgår klart af offentligt tilgængeligt informationsmateriale. Men en anden faktor, der er vigtig for at opnå en sådan reaktion, er kvaliteten af de eksisterende netværk. Workshops er ikke nødvendigvis nok til at skabe projekter af god kvalitet, men det er til gengæld kvaliteten af de enkelte deltagende forskere og omfanget af deres faglige netværkssamarbejde. Netværk er med andre ord en afgørende faktor for at sikre, at der udarbejdes videnskabelig forslag, der er i overensstemmelse med de politiske målsætninger.

5.10 Afdækning af forskningsbehov gennem fremtidsforskning og lignende arbejder på pragmatisk niveau som nævnt ovenfor vil fremover vise sig at være et frugtbart område for samarbejde mellem to af verdens førende, videnskabsbaserede økonomier. Enighed om vigtigheden af sådanne videnskabsdagsordener for fremtiden vil sandsynligvis kunne føre til politiske beslutninger, der igen kan føre til finansiering og således tiltrække forskere til området. Det ville også skabe den politiske bevidsthed om VITEK-aftalen, der er kraftigt brug for. En gennemførelsesarrangement med et amerikansk regeringskontor på højt plan, som arbejder med aktiviteter på dette område, ville være en interessant udvikling.

Praktiske spørgsmål

5.11 De problemer, der var i begyndelsen med kontraktforhandlinger med amerikanske organisationer, løses langsomt, men sikkert og burde være så godt som forsvundet i RP6 for projekter, som gennemføres under en gennemførelsesarrangement. Gennemførelsesarrangementer er fortsat et centralt element i VITEK-aftalens gennemførelse på det praktiske plan som følge af koordineringen af indkaldelser på områder af fælles interesse, som forhåbentlig fører til helt fælles indkaldelser. Den forudgående information om koordinerede forslagsindkaldelser gennem f.eks. NSF's "Kære kollega"-breve og Coris' reklamer for arbejdsprogrammerne er blevet betydeligt bedre i aftalens løbetid, men er stadig bestemt ikke god nok, især ikke i Europa, hvor det fortsat er for besværligt at få adgang til information om VITEK. Som allerede nævnt det ikke muligt at udarbejde fælles indkaldelser med nogle amerikanske kontorer, fordi man ikke bruger sådanne procedurer til at gør reklame for forskningsforslag. Andre måder at ansøge om amerikansk finansiering til den amerikanske deltager i et bestemt forslag gennem gennemførelsesarrangementer med sådanne organisationer skal defineres lige som med udvalgte ansøgninger til RP.

5.12 Information om og kendskabet til projekter, der er gennemført under aftalen, er yderst spredt, hvilket er en stor mangel i dens gennemførelsen. Der bør gennemføres særlige initiativer for at øge kendskabet; f.eks. (i) gennem brug af genkendelige logoer eller stilarter, som skaber en genkendelse af det arbejde, der gennemføres under aftalen, (ii) gennem tilvejebringelse af tilstrækkelige oplysninger om JCG-møder, (iii) gennem fremstød for bestemte konferencer og workshops under VITEK-aftalen, f.eks. ved at inddrage relevante fagkredse og videnskabelige og journalistiske tidsskrifter, (iv) gennem udpegelse af bestemte laboratorier eller personer i form af et "aftale-mærke" (f.eks. "Stipendiat under EU's og USA's VITEK-aftale", eller "Vi deltager i EU's og USA's VITEK-aftale") og (v) ved at styrke dialogen gennem en dedikeret hjemmeside mellem forskellige deltagere i RP-projekter for at skabe en kreds af sådanne partnere og udvide denne kreds.

Merværdi og benchmarking

5.13 Både skatteyderne og politikerne bør have kendskab til den merværdi, der skabes som følge af bestemte initiativer, hvis gennemførelse har krævet både arbejde og ressourcer. Initiativer i den offentlige sektor, som indebærer internationalt samarbejde er ikke ukendte med et sådant krav, og det er nu blevet legitimt og spørge om, hvilken merværdi der er opnået gennem en VITEK-aftale mellem EU og USA, både i sig selv og i sammenligning med lignende bilaterale aftaler med medlemsstaterne. Det er vanskeligt at måle endsige evaluere subjektivt. I nogle sektorer og især sektorer, hvor industrien deltager, ser der bestemt ud til at være større kendskab til bilaterale ordninger end til de eksisterende EU-USA-ordninger under VITEK-aftalen

5.14 Fordi kendskabet til denne aftale ofte er så dårligt, er merværdien undertiden ikke tilstrækkelig konkret og dermed så godt som umulig at vurdere, også selvom der rent faktisk er en merværdi. På den anden side kan øget kritisk masse, nye former for ekspertise og deltagelse, dataudveksling og øget kontakt gennem samarbejde med en række forskellige lande forventes at skabe en slags merværdi for intellektuelle udfoldelser og dermed øge summen af menneskets viden og livskvalitet og samtidig være til fordel for økonomien. Det er lettere at foretage sådanne bedømmelser, når der er tale om en velspecificeret målretning, og det er heldigvis i stigende grad tilfældet i de forskellige gennemførelsesarrangementer under VITEK-aftalen. Der kan også opnås betydelig merværdi på politisk plan, hvis der etableres et stabilt videnskabeligt samarbejde mellem EU og USA i en verden fyldt med vanskelige problemstillinger og udfordringer for demokratiske lande med markedsøkonomier. VITEK-aftalen bør spille en central rolle her, således at alle udfordringer kan håndteres, og der kan findes nye dialogformer og fælles aktioner. Det er derfor opmuntrende, at der senere i år skal afholdes et første "perspektivmøde" i denne sammenhæng i Cambridge i Det Forende Kongerige.

5.15 De resultater, der opnås gennem VITEK-aftalen, skal benchmarkes noget bedre, så det fremgår klarere, hvad der forventes, hvilke kriterier der skal bruges til at vurdere, i hvor høj grad disse forventninger opfyldes, og hvordan eventuelle mangler skal afbødes. Det kan være en intern proces, således at der kun gennemføres en ekstern evaluering i forbindelse med en forlængelse af aftalen. Men en sådan ekstern evaluering ville blive betydelig lettere, hvis der fandtes en form for benchmarking eller resultattavle med en evaluering af de hidtidige resultater. Der skal fastlægges en række kriterier for videnskab, politik, administration, ledelse, input og output samt de faglige kvalifikationer, der er nødvendige for at opfylde disse kriterier.

6 Konklusioner og anbefalinger

6.1 Det fremgår af panelets referencerammer for evalueringen af VITEK-aftalen, at det skal vurdere, om aftalen fremmer VITEK-samarbejdet mellem EU og USA i forhold til forventningerne. Det fører til et relevant spørgsmål: Er samarbejdet øget med det pågældende land, eller er der ikke nogen forandring, og i påkommende tilfælde hvilken indvirkning har aftalen da haft? Undersøgelsen skulle ligeledes bidrage til udarbejdelsen af en udtalelse fra Kommissionen ved aftalens forlængelse og vise, om denne burde ændres eller forbedres, eller om den er tilfredsstillende i den foreliggende form. Undersøgelsens målsætninger omfattede bl.a. en evaluering af igangværende VITEK-samarbejdsaktiviteter i relation til de forskellige særprogrammer, evaluering af, i hvilket omfang de igangværende samarbejdsaktiviteter har skabt grundalg for et mere udbygget og dybere forhold, som kunne føre til udviklingen af nye former for partnerskab ("Fra deltagelse til samarbejde og partnerskab"), udnyttelse af både strategiske og specifikke konklusioner vedrørende fremtidige behov, formulering af anbefalinger af relevans for gennemførelsen af fremtidige indvirkningsvurderinger, fastlæggelse af EU's medlemsstaters samarbejde som EU's del af en VITEK-aftale og derfor dens særlige bidrag til det europæiske forskningsrum samt endelig analyse af omfang og kvalitet af den opnåede gensidighed. (Bilag 2).

Panelet er nået frem til en række konklusioner og ANBEFALINGER, både i relation til målsætningerne og mere generelt. De er beskrevet i følgende afsnit.

6.2 VITEK-aftalen har skabt konkrete fordele, som indtil videre navnlig er forskningsstyrede, og som i vid udstrækning kan tilskrives vedtagelsen af specifikke gennemførelsesarrangementer under aftalen. Aftalens centrale rolle skal ses ud fra, at den fremmer deltagelsen af amerikanske samarbejdspartnere, men man bør også nævne værdien af dataudveksling, inddragelse af laboratorier fra en lang række lande, erfaringer fra nye strategier og andre faktorer, der fremmer innonvation. Det er vanskeligt at vurdere, om alt det alligevel ville være sket, men indtrykket skyldes, at aftalen i en række tilfælde har haft en direkte indvirkning på etableringen af det videnskabelige samarbejde (f.eks. som et resultat af NSF's "Kære kollega-brev"). Indvirkningen på industri og politikere er straks vanskeligere at fastslå. For industriens vedkommende tager det til at udvikle konkrete, salgbare resultater såsom produkter eller tjenesteydelser, det vil sandsynligvis snarere opstå i de kommende år. Fordelene på det politiske plan viser sig måske tidligere, især på områder som miljøvidenskab, hvor der kan forventes et øget aktivitetsniveau under en nyere gennemførelsesarrangement. Man må dog heller ikke glemme, at der sandsynligvis kommer visse følgevirkninger, da indvirkningen ikke kun skal måles i nye produkter og tjenester. Ligeledes kan der indtræffe politiske skift, som kan føre til nye koncepter og ideer.

6.3 Generelt kunne panelet have ønsket sig mere entydige fordele, som kunne sættes direkte i forbindelse med aftalens eksistens. Der er ingen tvivl om, at der er det rette grundlag for dette, og det ANBEFALES, at der gøres alt for at fremskynde samarbejdsprocessen under aftalen, bygge på de muligheder, den indebærer, og udnytte dens potentiale mere aktivt. Det må heller ikke glemmes, at forskelligheden af de aktiviteter, der er dækket af VITEK-aftalen, er en af dens meget værdifulde aspekter. Aftalen drejer sig ikke blot om fælles samarbejdsprojekter. Der er eksempler på, at det videnskabelige samfund har gennemført andre aktivitetstyper. Også her bør aftalens potentiale udnyttes, så det ANBEFALES, at den vifte af aktiviteter, der er omfattet af aftalen, udnyttes til fulde, f.eks. ved at nedsætte relevante task forces og aktionsgrupper for at fremme udformningen af og deltagelsen i gensidigt fordelagtige områder.

6.4 Manglen på kendskab til aftalen - især i Europa - er et vigtigt resultat af undersøgelsen og en kilde til skuffelse. Navnlig er det bekymringsvækkende, at man i EU-medlemsstaterne havde så lidt kendskab til aftalen. EU-USA's VITEK-aftalens relevans og medlemsstaternes deltagelse i den i relation til det europæiske forskningsrum og konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Lissabon understreger behovet for bedre komplementaritet på dette område. For Europa - dvs. både Eu og medlemsstaterne - er det vigtigt med åbne koordineringsmetoder i det internationale samarbejde. Skønt der tidligere er gjort en stor indsats på 'græsrodsniveau', skal medlemsstaterne stadig orienteres bedre og indgå aktivt i denne aftale og de initiativer og aktiviteter, der gennemføres under den. Det ANBEFALES at fastlægge målområder for kommunikationen i relevante sektorer (videnskab, industri og offentlig administration) og iværksætte en række initiativer som beskrevet i pkt. 5.12. Kommissionen skal sikre, at medlemsstaterne orienteres bedre om aftalen og tilskyndes til at tage aktivt del i aftalen.

6.5 Spørgsmålet om gensidighed mellem USA og EU som aftaleparter er tidligere blevet drøftet, men gav ikke specielt grund til bekymring. De forskellige gennemførelsesarrangementer er i sig selv tegn på begge parters engagement og ønske om at indgå i samarbejdet gennem bestemte organisationer på vedtagne områder. Engagementet er gensidigt, så det må kunne antages, at der ikke er nogen risiko for ensidighed eller ubalance i udbyttet af samarbejdet. For nogle instanser eller kontorer, som deltager i en gennemførelsesarrangement, ser det ud til, at der er et krav om, at den pågældende F&U alene vedrører den amerikanske dagsorden, så hvordan samarbejdet med udlandet kan spille en rolle her forudsætter måske en analyse af de pågældende arbejdsområder. Desuden ser det ud til, at sådant forskningssamarbejde i henhold til amerikansk lovgivning i alt væsentligt skal udføres i USA. Det er naturligvis muligt at opfylde et sådant krav for amerikanske kontrahenter, men sagen er ikke afklaret, og det ANBEFALES at man inden for rammerne af JCG yderligere afklarer bestemte aspekter af den gensidighed, der i specifikke sager kan opnås under aftalen. Amerikanske forskningsinstitutioner kan naturligvis tiltrække unge europæiske forskere til at arbejde i USA under VITEK-aftalen - men EU kan selvfølgelig også tiltrække unge amerikanske forskere til at arbejde i Europa, og selve denne mobilitet er relevant for det europæiske forskningsrum. Det er derfor op til EU at sikre, at en sådan mobilitet på begge sider fungerer i praksis.

6.6 Et andet aspekt af kendskabet aftalen vedrører den fælles rådgivende gruppe, JCG, der er nedsat under VITEK-aftalen. Panelet var skuffet over de resultater, som JCG havde opnået, og bekymret over, at det åbenbart var så vanskeligt at få oplysninger om møderne. Indtrykket var, at JCG var for formaliseret og faktisk kun var vigtig for dem, som var direkte involveret i den. Det ANBEFALES, at JCG udnyttes bedre som kommunikationsforum, således at forskere og andre relevante deltagere får kendskab til dens dagsorden og resultaterne af dens drøftelser. JCG bør tilskynde til at få input til disse drøftelser fra et bredere publikum, så den kan få kendskab til de forskellige samfunds holdninger. Mange amerikanske forskningsinstitutioner har givet udtryk for et reelt ønske om at samarbejde - og det bør undersøges, hvordan disse mennesker kan inddrages. I en industrisammenhæng kan effektiviteten bestemt øges gennem en mere aktiv høring af industrielle F&U-organisationer som IRI og EIRMA. Med hensyn til forvaltningen af aftalen er de årlige JCG-møder ikke tilstrækkeligt effektive. Effektiviteten skal forbedres gennem mere permanent kontakt og kommunikation, samtidig med at små arbejdsgrupper eller task forces skal bruges til at rapportere tilbage til JCG om aktionsmuligheder, som kan danne grundlag for beslutninger. Styringsudvalg med ansvar for forskellige gennemførelsesarrangementer skal omfatte repræsentanter for hvert videnskabeligt område - aktive specialister - og gøre deres dagsorden og møderesultater tilgængelig for en bred offentlighed.

6.7 Kendskabet til VITEK-aftalen ville uden tvivl øges, hvis man kunne gøre den mere attraktiv for forskersamfundet og andre målgrupper. Men det sker først, hvis der stilles finansiering til rådighed for dem, der ønsker at deltage. Man kan overveje følgende måder at finansiere aktiviteter under VITEK-aftalen: Den ene er, at man under en bestemt gennemførelsesarrangement vedtager at øremærke midler til aktiviteter, der gennemføres under en RP-forslagsindkaldelse, og at det amerikanske partnerkontor samtidig afsætter et specifikt budget til arbejde af en bestemt art, som kan føre til samarbejde med amerikanske partnere for at finansiere "gennemførelsesarrangementsprojekter". Den anden er at afsætte midler til deltagelse i workshops eller aktionsplanlægningsgrupper, som kan munde i forslag til fælles projekter på forud fastlagte områder. Den tredje er at indgå en kontrakt på grundlag af et udvalgt forslag for at sikre, at der er tilstrækkelige midler til rådighed til at sikre det videnskabelige personales mobilitet i løbet af gennemførelsen af det pågældende arbejde - især i relation til amerikanske medarbejdere, som deltager i projektplanlægning eller andre styringsmøder i Europa. Det ANBEFALES, at parterne stiller lige mange midler til rådighed under VITEK-aftalen til iværksættelse, således at sådanne initiativer bliver gennemførlige. Forskersamfundet i USA er tilsyneladende rede til at samarbejde med europæiske kolleger i forskningsprojekter, og det er derfor sandsynligt, at denne finansierings katalysatorvirkning kan tilskynde til øget aktivitet.

6.8 EU's og USA's VITEK-aftale er en af flere sådanne aftaler mellem EU og andre lande. Aftalen er dog enestående på to punkter. For det første er det en aftale med en af de mest succesrige VITEK-baserede økonomier, som verden nogen sinde har været vidne til, og som sådan er muligheden for samarbejde om banebrydende forskningsprojekter af høj kvalitet til stede i et omfang, det ikke nødvendigvis ville have været muligt at opnå i andre fora. For det andet er den enestående, fordi de dertil knyttede gennemførelsesarrangementer omfatter en proces, hvor de to aftaleparter hver bidrager til at finansiere et fælles forskningsprojekt.

6.9 Som allerede anført er VITEK-aftalen en platform med et betydeligt potentiale, der kræver at blive udnyttet mere dynamisk. Dette opsving i aktiviteterne forudsætter en vis strategisk udvikling og bør være relateret til de nye politiske perspektiver, der dukker op i både EU og USA. På grund af den store ekspertise, der er til stede i parternes forskersamfund, er der en reel og potentielt meget stor mulighed for at 'afsøge nye grænser' inden for forskningen, og hvis sådanne nye grænser findes, vil det være naturligt at opfatte begge parter som langtidspartnere. Pragmatiske fremtidsstudier og lignende aktiviteter skal derfor betragtes som mulige områder for fremtidige VITEK-initiativer, der kan binde parterne sammen. Anden forskning kan være af mere 'konsoliderende' art på områder, der allerede er veletablerede i forskerverdenen, men som kræver øgede ressourcer og bedre fokus. Forskningsløsninger, der opfylder udviklingslandenes behov, kunne være en sådan strategi, og det gælder også for nye og bedre forskningsområder inden for samfundsrelaterede emner og problemer i den industrialiserede verden - såsom USA og EU's medlemsstater. Af ovenstående grunde og også andre ANBEFALES det, at aftalen forlænges, men der i forbindelse med forlængelsen indgås forpligtelse til at indføre en strategi, som bygger på det grundlag, der er skabet i de første fem år, og sikrer en bedre udnyttelse af aftalen efter forlængelsen.

6.10 Der er i USA udtrykt bekymring over nogle begrænsninger af praktisk art, som man er stødt på i forbindelse med at oprette fælles projekter under VITEK-aftalen, især i relation til kontrakter, revisionsordninger, retlige krav og ansvar i RP-kontrakter. Disse problemer har ved flere lejligheder været endog særdeles store, har udgjort en risiko for overhovedet at få iværksat projekter og er blevet meddelt ledende medarbejdere i amerikanske regeringskontorer. Det er vigtigt, at sådanne proces- eller proedurespørgsmål ikke udgør en trussel for aftalens strategiske udvikling og VITEK-værdi. Der er gjort fremskridt under RP6 og i relation til de relevante gennemførelsesarrangementer til løsning af sådanne spørgsmål, og de vil sandsynligvis ikke få så høj profil i fremtiden. Der er dog en risiko for problemer her, og man kan ikke overvurdere vigtigheden af regelmæssig kontakt i stedet for de årlige møder i JCG, når problemer af denne art skal løses.

6.11 Nogle højtrangerende amerikanske forskningsorganisatioiner (NIH og NASA, f.eks.) deltager ikke i projekter under aftalens paraply, og det ANBEFALES, at der gøres forsøg på at etablere forbindelser gennem specifikke gennemførelsesarrangementer, der er rettet mod fælles problemer og relevante videnskabelige interesser.

6.12 Forskellen mellem EU's og USA's VITEK-aftale og andre af USA's bilaterale aftaler med enkeltstående EU-medlemsstater skal gøres klarere. Der kan spores en vis mangel på forståelse i relation til EU og medlemsstaterne, for så vidt som disse to ofte blev betragtet som to adskilte enheder uden forbindelse med hinanden, måske oven i købet med samme status, mens den ene burde opfattes som en værdifuld bestanddel af den anden, for så vidt angår videnskabelige ressourcer og ekspertise. Det bliver ikke let at vurdere merværdien for Europa (europæisk merværdi - EAV), hvis det er vanskeligt overhovedet at anerkende, at der er en merværdi. Det ANBEFALES derfor, at EU's delegation i Washington DC sammen med medlemsstaternes ambassader gør er særlig indsats for at formidle til de amerikanske regeringskontorer, hvad hovedforskellen er mellem VITEK-aftalen mellem EU og USA og medlemsstaternes aftaler.

6.13 Aftalen bør benchmarkes bedre, så det bliver muligt at overvåge dens resultater i relation til bestemte kriterier. Det ville være en fordel i sig selv, men især i forbindelse med fremtidige vurderinger af indvirkningen. Det ANBEFALES, at aftalens målsætninger gøres mere tilgængelige, og at der vedtages kriterier for evaluering af fremskridt i retning af at opfylde disse målsætninger, så det bliver praktisk muligt at foretage en intern måling af resultaterne. Det omfatter effektiv elektronisk registrering af alle aktiviteter under VITEK-aftalen. Registreringen af de aktiviteter, der gennemføres under aftalen, skal derfor udbygges for at gøre det lettere at foretage en intern benchmarking og eksterne evalueringer i forbindelse med forlængelsesdatoer.

6.14 Dialogen med amerikanske embedsmænd på et hensigtsmæssigt, overordnet niveau er af afgørende betydning for at nå VITEK-målsætningerne. Nødvendigheden af at sondre mellem arbejdskontakter af mere praktisk art med embedsmænd i centrale administrationsafdelinger og den strategiske kontakt på lederplan med disse afdelinger ville fremme opfyldelsen af målsætningerne og effektivisere samarbejdet mellem parterne. Det ANBEFALES, at Kommissionen sikrer en direkte kommunikation på det mest hensigtsmæssige niveau med centrale regeringskontorer i USA - og også at der findes en særlig 'repræsentant' for aftalen på lederniveau på begge sider. Fremstående personer er naturligvis vigtige, når man ønsker at inddrage embedsmænd på højt niveau, men Kommissionen må ikke tøve med at skabe den rette sociale sammenhæng herfor. Det ANBEFALES derfor, at funktioner med høj profil løbende afsøges for at afdække eventuelle muligheder for at forbedre relationerne og deltagelsen i aftalen, således at den kan blive omtalt og videreformidlet til forskellige målgrupper.

Bilag

Se den endelige rapport

Referencer

1 Eizenstat, S. Opening Remarks. New Vistas in Transatlantic Science and Technology Cooperation. Washington DC, juni 1998. National Research Council ISBN 0-309-06197-0

2 Gerold, R. The European Union Vista in Transatlantic Science and Technology Cooperation. New Vistas in Transatlantic Science and Technology Cooperation. Washington DC, juni 1998. National Research Council ISBN 0-309-06197-0

3 The UK Research and Development Scoreboard 2002. Dept of Trade & Industry, London (www. innovation.gov.uk/projects/rd_scoreboard)