1. 7. 85 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 160/35 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning vedrørende 
beskatning i forbindelse med virksomheders overførsel af underskud 0) 
(85/C 160/10) 
Rådet besluttede den 24. september 1984 under henvisning til artikel 100 i traktaten om oprettelse af 
Det europæiske økonomiske Fællesskab at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
om ovennævnte forslag. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for økonomiske og finansielle anliggender, 
som imidlertid ikke så sig i stand til at behandle de rejste problemer inden for den fastsatte frist. 
På denne baggrund besluttede Udvalget at overdrage det forberedende arbejde til L. N. Goris som 
hovedordfører. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 225. plenarforsamling, den 27. marts 1985, med et 
flertal for, 2 stemmer imod, og 1 stemme hverken for eller imod, følgende udtalelse: 
1. Indledning 
Kommissionens forslag harmonerer med Fællesskabets mål­
sætninger, hvorefter en harmonisering af beskatning, som 
hviler på virksomhedernes overskud, udgør en fundamental 
målsætning. Kun på denne måde kan det opnås, at eksterne 
omkostningsfaktorer som skatter ikke varierer for meget 
inden for Fællesskabet, således at konkurrencen mellem 
virksomheder i de forskellige medlemsstater kan optimalise-
res. Forslaget udgør et ganske vist lille, men i sig selv rigtigt, 
skridt i retningen af en videre harmonisering af beskatningen 
i medlemsstaterne. 
Desuden er forslaget yderst aktuelt i den økonomiske 
situation, der råder i Fællesskabet. Store dele af det euro­
pæiske erhvervsliv gennemlever i øjeblikket en periode med 
smertelige økonomiske omstillinger. Formålet er at hjælpe 
virksomhederne igennem denne omstilling på den smidigst 
mulige måde i skattemæssig henseende. 
Forslaget bidrager til at forbedre det skattemæssige klima for 
erhvervslivet, da dette kan forbedre det europæiske erhvervs­
livs rentabilitet og styrke dets finansielle situation, hvilket 
igen øger dets konkurrenceevne på verdensmarkederne. 
Kommissionen forslag har også sin berettigelse derved, at 
mange virksomheder med gode eksistensmuligheder i øje­
blikket ikke er i stand til at modregne deres underskud, fordi 
de tidsfrister eller regler i øvrigt, der gælder i visse landes 
lovgivning på området, hindrer dette. 
Kommissionen foreslår, at direktivet træder i kraft pr. 1. 
januar 1986. Dette vil alene kunne lade sig gøre, hvis reglerne 
er enkle og begrænset til de væsentligste punkter. Forslaget 
bør også anskues på denne baggrund. I lyset af ovenstående 
overvejelser kan Udvalget, dog med forbehold af følgende 
bemærkninger og forslag, tilslutte sig Kommissionens for­
slag. 
2. Generelt 
Modregning af underskud er nødvendig i forbindelse med en 
beskatning, der er kendetegnet ved, at den opkræves over en 
H EFT nr. C 253 af 30. 9. 1984, s. 5. begrænset periode af den nettogevinst, der er opstået inden 
for dette tidsrum. I de fleste tilfælde drejer det sig om 
virksomhedens regnskabsår, undertiden kalenderåret. Først 
modregnes omkostningerne i indtægterne i det pågældende 
år. Da dette årsoverskudsbegreb er ret arbitrært - godt 
købmandskab tilsiger, at det ikke er muligt at samle alle 
indtægter og udgifter inden for et enkelt givent år - må 
udgangspunktet skattemæssigt være det såkaldte totalover-
skudsbegreb. Herved forstås en beskatning af det samlede 
overskud i virksomheden i løbet af hele virksomhedens 
beståen, hverken mere eller mindre. Det totale overskud er i 
denne forbindelse summen af alle årsoverskuddene. Anlæg­
ger man denne betragtning, følger, at underskuddene under 
ideelle forhold ikke må »fordampe«, som følge af, at der 
hviler en tidsbegrænsning på modregningen af underskudde­
ne. Virksomheden bør have mulighed for over et givent 
tidsrum at kunne modregne underskud i overskud, opstået i 
andre perioder. Der er her tale om en vertikal modregning af 
underskud. 
I Kommissionens forslag sondres der ikke efter underskuds-
kilde (artikel 2). Denne såkaldte horisontale underskuds-
modregning - dvs. modregning af erhvervsindkomster og 
andre indkomster, f.eks. arbejdsindkomster - er holdt uden 
for harmoniseringen og vil derfor fortsat være overladt til de 
nationale lovgivninger. Dette betyder samtidig, således som 
det da også udtrykkelig anføres i artikel 4, at bekæmpelsen af 
skatteunddragelser fortsat overlades til de enkelte medlems­
stater. Den nationale lovgiver vil også være den øverst 
beføjede i forbindelse med spørgsmål om international 
horisontal underskudsmodregning. Udvalget anmoder kraf­
tigt om, at Det europæiske Fællesskab snarest muligt finder 
en ordning på denne form for underskudsmodregning. Dette 
vil gavne internationaliseringen af erhvervslivet i EF. Med 
hensyn til udenlandske kapitalinteresser tegner der sig faktisk 
et meget varieret billede. I denne forbindelse gør Kommis­
sionen opmærksom på forskellen mellem skatteopkrævnin­
gen hos faste driftssteder og hos datterselskaber. Udvalget 
konstaterer, at Kommissionen ikke nærmere definerer disse 
begreber, ligesom den heller ikke anfører, hvilke skatteretlige 
konsekvenser, denne sondring har. Dette kan skabe uklar­
hed. F.eks. anvendes begrebet faste driftssteder i visse 
medlemsstater kun i tilfælde af, at der finder skattepligtige 
forretninger sted. I Kommissionens forslag tilstræbes ensar­
tethed i reglerne for overførsel af underskud i medlemssta­
ternes lovgivning, også for så vidt angår de forskellige 
Nr. C 160/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 1. 7. 85 
beskatningsformer i én og samme medlemsstat, jf. artikel 1, 
stk. 2. Dette er en rigtig fremgangsmåde, eftersom reglerne 
for overførsel af underskud ikke bør indvirke på valget af 
selskabsretlig form. 
Udvalget er af den opfattelse, at man i afventning af 
yderligere harmonisering, f.eks. vedrørende interne afreg­
ningspriser, lader de tekniske problemer omkring modreg­
ning af underskud finde deres løsning i de nationale lovgiv­
ninger. Kommissionen bør dog så hurtigt som muligt træffe 
foranstaltninger til yderligere harmonisering, f.eks. af de 
interne afregningspriser. I denne forbindelse må der også 
findes en løsning, hvor underskudsmodregningen giver for­
skellige resultater, fordi der anvendes progressiv beskatning 
for visse overskudskategorier, men en proportional for 
andre. En generel ulempe ved underskudsmodregningen er, 
at skattegodtgørelsen udhules af inflationen. 
Kommissionen foreslår, at tilbageførslen af underskud 
begrænses til to år. I de medlemslande, hvor der er lovhjem­
mel for tilbageførsel af underskud, er der også fastsat en 
tidsbegrænsning. Efter afdelingens mening bør underskud 
kunne tilbageføres i op til tre år, således som tilfældet allerede 
er i visse lande. Eventuelle tungtvejende budgetmæssige 
konsekvenser for visse lande kan afbødes ved, at disse lande 
indrømmes en trinvis gennemførelsesordning. Udvalget fin­
der, at en ubegrænset fremføring af alle former for underskud 
turde være uacceptabelt. Det foreslår, at fremføringen 
begrænses til otte år, hvilket er reglen i de fleste medlems­
lande. For så vidt angår nyetablerede virksomheders tab - i 
de første fem år - skal disse kunne fremføres uden 
begrænsninger. 
3. Bemærkninger til de enkelte artikler 
Artikel 1 
Muligheden for at lade (meget) små virksomheder falde uden 
for direktivets anvendelsesområde finder Udvalget rigtig. 
Bruxelles, den 27. marts 1985. Disse virksomheder ville i modsat fald være tvunget til en 
regnskabsføring, som ville stå i misforhold til virksomhedens 
omfang og betydning. 
Artikel 2 
Udeladelsen af det overskud eller underskud, der hidrører fra 
virksomheders i udlandet etablerede faste driftssteder eller 
datterselskaber, bør efter Udvalgets opfattelse tages op til 
revision, således at direktivet til fulde får de positive 
virkninger, der tilsigtes med det. 
Den omstændighed, at der ikke sondres efter underskuddets 
horisontale, nationale oprindelse, kan begrundes ud fra 
forenklingshensyn, der henvises til afsnittet »Generelt«, idet 
dog bestemmelserne i artikel 4 ikke anfægtes heraf. 
Artikel 3, Stk. 1 
Fremførsel af underskud bør kun gælde i otte år. 
Stk. 2 
I forbindelse med opkrævning af aktieselskabsskat må det, 
dersom udbyttemodtagerne er blevet indrømmet skatte­
godtgørelse, være rigtigt, af skattetilbagebetalingen i forbin­
delse med underskudstilbageførsel reduceres med et hertil 
svarende beløb. 
Stk. 3 
På længere sigt griber harmoniseringsforslaget ind i de 
differentierede satser, der måtte blive anvendt på forskellige 
overskudskategorier i de enkelte medlemsstater. Hovedmål­
sætningen med direktivet taget i betragtning, nemlig en 
harmonisering af de skattebyrder, der hviler på de euro­
pæiske erhvervsvirksomheder, må forslaget vurderes posi­
tivt. 
Artikel S 
Udvalget støtter den ambitiøse ikrafttrædelsesdato og appel­
lerer til Rådet om hurtigst muligt at vedtage forslaget. 
Gerd MUHR 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg