Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om "Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om mobilitet i Det Europæiske Fællesskab for studerende, personer under erhvervsuddannelse, unge volontører, undervisere og erhvervslærere"

(2000/C 168/08)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 29. februar 2000 under henvisning til EF-traktatens artikel 149 og 150 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Renate Hornung-Draus til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 11. april 2000.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 372. plenarforsamling af 27. april 2000, følgende udtalelse med 111 stemmer for og 5 hverken for eller imod.

1. Indledning

1.1. Ifølge artikel 18 i EF-traktaten giver unionsborgerskabet alle statsborgere i en medlemsstat ret til frit at færdes og opholde sig i alle medlemsstater. Ikke desto mindre begrænses denne fundamentale rettighed for den enkelte af en række ulemper og vanskeligheder, som lægger hindringer i vejen for de borgere, som gerne vil uddanne sig uden for deres eget lands grænser.

1.2. Den frie bevægelighed for personer gælder lønarbejdere og selvstændige og dermed også undervisere og erhvervslærere. Personer, som, ofte uden for rammerne af deres eventuelle erhvervsbeskæftigelse, ønsker at påbegynde eller fortsætte studier, en uddannelse eller en volontøraktivitet i et andet EU-land, skal også kunne udnytte denne ret. Vælger de at flytte til en anden af Fællesskabets medlemsstater, uanset om dette sker i forbindelse med et fællesskabsprogram eller ej, må det være Fællesskabets opgave at få fjernet alle de administrative hindringer, som kan stille sig i vejen for dette.

Derfor hilser ØSU målsætningen i den foreliggende henstilling velkommen. Den giver det rigtige signal til Europas borgere i en tid, hvor udvidelsen af Unionen står for døren, og EU, som besluttet på det ekstraordinære topmøde i Lissabon(1), træffer forberedelser til overgangen til informations- og vidensamfundet for at kunne opfylde kravene i forbindelse med globaliseringen af økonomien.

1.3. I forbindelse med skabelsen af et europæisk vidensamfund spiller fremme af den tværnationale mobilitet en særlig rolle. En næsten uhindret mobilitet er en forudsætning for virkeliggørelse af den europæiske integration - et borgernes Europa - og for styrkelse af den internationale konkurrenceevne. Desuden er formidling af "europæisk kompetence" i stadigt stigende grad et vigtigt kriterium for erhvervs- og almenuddannelsens kvalitet og attraktivitet. De uddannelsesansvarlige i EU bør i højere grad fremme de europæiske kvalifikationer som sproglig kompetence, kendskab til de forskellige politiske, juridiske, sociale og økonomiske systemer i Europa samt forståelse for de europæiske naboers levevis. De nationale uddannelsessystemer skal indrette sig efter den europæiske udvikling og dens krav; de skal være "Europa-orienterede", dvs. åbne og gennemskuelige til gavn for alle EU's borgere.

1.4. Et vigtigt element i gennemførelsen af mobilitet er også en omfattende informationspolitik, som skal føres aktivt og offensivt af både Europa-Kommissionen og medlemsstaterne. Personer, der er interesserede i eller villige til at flytte til en anden medlemsstat, har ofte svært ved at få oplysninger om, hvilke muligheder de har for at udnytte et udlandsophold som led i deres faglige uddannelse eller videreuddannelse. Uden vidt udbredte, målrettede og generelt forståelige oplysninger, der står til rådighed for almendannende skoler, erhvervsuddannelsesskoler, arbejdsformidlinger, universiteter og andre uddannelsesinstitutioner samt for virksomheder, forbliver mobilitet et privilegium for de få, hvis undervisere eller erhvervslærere er særligt engagerede. I denne forbindelse foreslår ØSU på mellemlang sigt at overveje, om ikke genindførelse af målrettet, individuel støtte til personer, der ønsker at bevæge sig inden for Den Europæiske Union, ville være på sin plads, således som det længe har været tilfældet på for eksempel forskningsområdet. I den forbindelse kan der trækkes på erfaringerne fra forrige generation af europæiske uddannelsesprogrammer, som for eksempel Petra og Lingua, hvor sådanne individuelle støttemuligheder allerede fandtes og blev benyttet i høj grad.

1.5. Kendskab til fremmedsprog er af stor betydning for arbejdstagernes muligheder for beskæftigelse, for virksomhedernes konkurrenceevne og for den europæiske økonomi. Mere mobilitet i Europa ville også give Europas befolkning flere muligheder for at lære fremmedsprog. Samtidig er ganske vist netop manglende kendskab til fremmedsprog en stor hindring for mobiliteten. Derfor hilser ØSU det velkomment, at Kommissionen har udpeget år 2001 til europæisk sprogår. Det er i den forbindelse et erklæret mål at gøre det muligt for så stort et antal mennesker som muligt at få adgang til at lære fremmedsprog. Ud over den personlige udvikling og forståelsen for andre kulturer bør det fremhæves, at den enkeltes beskæftigelsesmuligheder øges gennem uddannelses- og videreuddannelsesophold i udlandet.

2. Henstillingen

2.1. Henstillingen er opdelt i generelle henstillinger for alle personkategorier og i særlige henstillinger for studerende, personer under erhvervsuddannelse, unge volontører, undervisere og erhvervslærere.

2.2. Erfaringer fra Fællesskabets uddannelses- og kvalifikationsprogrammer som f.eks. Petra, Comett, Leonardo da Vinci og Sokrates og fra fællesskabsinitiativerne inden for området menneskelige ressourcer fik allerede i 1996 Kommissionen til at udarbejde grønbogen "Almenuddannelse - erhvervsuddannelse - forskning: hindringer for mobiliteten i Det Europæiske Fællesskab". I grønbogen fastslog Kommissionen, at de forskellige forhold, som studerende, personer under uddannelse, unge volontører, undervisere og erhvervslærere har i de enkelte medlemsstater, navnlig hvad angår arbejdsret, socialsikringsret og skatteret, lægger hindringer i vejen for deres bevægelighed. Dette dokument danner grundlaget for Kommissionens nærværende henstilling, som, i modsætning til grønbogen, har udeladt hele spørgsmålet om forskningssektoren og koncentrerer sig om den almene og erhvervsmæssige uddannelse.

3. Bemærkninger

3.1. Generelle bemærkninger

3.1.1. Ifølge henstillingen bør medlemsstaterne vise sig parate til at rydde de hindringer for den frie bevægelighed af vejen, som endnu findes på trods af, at der ifølge fællesskabsretten er fri bevægelighed for studerende, personer under uddannelse, unge volontører samt undervisere og erhvervslærere.

3.1.2. Desuden bør der træffes foranstaltninger, der sikrer, at personer fra tredjelande, som er permanent bosiddende på Fællesskabets område, kan drage nytte af bestemmelserne i fællesskabsretten om fri bevægelighed og ligebehandling og af bestemmelserne i henstillingen. Medlemsstaterne bør indvillige i at behandle borgere fra tredjelande med fast bopæl i EU på samme måde som borgere fra Fællesskabet, når de studerer, er under uddannelse, gør volontørtjeneste eller underviser inden for rammerne af et fællesskabsprogram.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg er særdeles tilfreds med, at henstillingen i høj grad beskæftiger sig med problemer vedrørende tredjelande. Navnlig i fasen inden udvidelsen af Unionen og på baggrund af den igangværende regeringskonference er dette et positivt signal til ansøgerlandene. Hvis man skal opbygge en funktionsdygtig union, skal ansøgerlandenes borgere også have en chance for at få kendskab til Den Europæiske Union. Dette kan allerede lade sig gøre inden for rammerne af førtiltrædelsesstrategien for ansøgerlandene og på grundlag af de Europa-aftaler, der er indgået med dem. Navnlig bør CEDEFOP's studiebesøgsprogrammer under Leonardo i højere grad udnyttes til at opbygge og fremme kontakter og samarbejde med ansøgerlandene.

3.1.3. Desuden bør medlemsstaterne bedst muligt integrere aspektet tværnational mobilitet i deres nationale politik til gavn for de personer, der er berørt af den foreliggende henstilling. Det er i den forbindelse særligt vigtigt at udnytte de erfaringer, som er indhøstet i forbindelse med det grænseoverskridende samarbejde inden for EU-programmerne: Der er ingen mening i at opfinde hjulet igen og igen og hele tiden støde på de samme problemer.

3.1.4. ØSU mener imidlertid, at Kommissionens forslag ikke i tilstrækkelig grad afspejler, hvor vidtrækkende den foreliggende henstilling er. Her er der ikke kun tale om anerkendelse af udlandserfaring erhvervet under uddannelse, men om fundamentale spørgsmål, som for eksempel vedrører opholdstilladelser og de sociale sikringssystemer samt arbejds-, socialforsikrings- og skatteret. Mængden af delproblemer, beføjelsernes fordeling og EU's manglende kompetence for eksempel inden for skattepolitik giver ikke plads til kortfristede enkeltløsninger med henblik på at fjerne eksisterende hindringer for mobilitet. Netop hvad angår modernisering af den sociale beskyttelse har ØSU for nylig taget stilling i en udtalelse.

3.1.5. ØSU glæder sig over, at henstillingsforslaget henvender sig til en bredere personkreds. Det bør dog tages i betragtning, at der inden for de enkelte persongrupper findes store forskelle, som egentlig nødvendiggør særskilt behandling. Derfor er det ærgerligt, at der ikke er blevet udarbejdet mere tilbundsgående skræddersyede forslag for hver enkelt målgruppe. Denne blanding af forskelligartede specifikke problemer er ensbetydende med, at henstillingen er blevet meget abstrakt. Derfor frygter ØSU, at henstillingen ikke får nogen nævneværdig virkning på kort sigt, da hindringerne for mobilitet har for mange forskellige årsager. ØSU beklager, at hele forskningsområdet er blevet udeladt, og appellerer til Kommissionen om snart at fremsætte et lignende forslag for forskningen i Europa, navnlig da mobilitet allerede er langt mere udbredt inden for denne sektor, og der kan drages nytte af erfaringerne herfra.

3.1.6. Det ville være glædeligt og ønskværdigt, om henstillingen på mellemlang sigt ville føre til, at spørgsmålet om mobilitet for studerende gradvis integreres i alle relevante europæiske politiske områder ("mobility mainstreaming"). Dermed ville man være kommet "Det Europæiske Uddannelsesområde" nærmere.

3.2. Særlige bemærkninger

3.2.1. Generelle henstillinger

3.2.1.1. ØSU støtter henstillingen til medlemsstaterne om at træffe alle passende foranstaltninger til at fremme mobiliteten for personer, som ønsker at gennemføre et studium, en erhvervsuddannelse, et volontørophold eller en periode som underviser i en anden medlemsstat, hvad enten det sker som led i eller uafhængigt af et fællesskabsprogram.

3.2.1.2. De hindringer, som disse personer står over for, er imidlertid ikke altid af økonomisk art. Foruden administrative hindringer er det ofte også sproglige og kulturelle barrierer, som afholder mennesker fra at begive sig uden for deres eget lands grænser. Derfor går ØSU ind for, at fremmedsprogsundervisningen intensiveres. Undervisningen bør udbygges både i skolerne, inkl. underskolen og børnehaveklasserne, og i erhvervsuddannelserne. Det Europæiske Sprogår, som er planlagt til år 2001, kan benyttes til at fremme pilotprojekter på dette område. Også interkulturel kompetence er en nøglefaktor for fremme af mobiliteten; den, der ved noget om andre kulturer, er også mere interesseret i at lære dem nærmere at kende. Der bør gives målrettet støtte til mobilitet inden for innovative områder, da dette kan resultere i en sund konkurrence systemerne imellem, hvilket på langt sigt kan gøre en lang række europæiske uddannelsestilbud tilgængelige for den enkelte.

3.2.1.3. Mulighederne for at anvende den viden og de kvalifikationer, man har erhvervet i udlandet, i sit hjemland, er en vigtig faktor. Såfremt et udlandsophold skal give en reel tillægskvalifikation, som også er til gavn for den enkelte i den videre karriere, er det vigtigt at fremme de forskellige uddannelsessystemers gennemskuelighed. Med henblik herpå har Ekspertudvalget for Fri Bevægelighed for Personer (under forsæde af Simone Weil) foreslået at etablere et forum eller et observatorium, der under inddragelse af national ekspertise skal holde øje med ændringer vedrørende kvalifikationer og eksamensbeviser, fremme gensidig information og udarbejde standarder til fremme af gennemsigtighed og gensidig anerkendelse. Der er allerede gjort betydelige fremskridt inden for de højere uddannelser; hvad erhvervsuddannelserne angår er man også kommet et stort skridt fremad med indførelsen af "EUROPASS-uddannelse". ØSU opfordrer til, at de forslag, som Kommissionen, CEDEFOP og nationale uddannelseseksperter er ved at udarbejde i Det Europæiske Forum for Erhvervsuddannelsescertifikaters Gennemsigtighed, bliver ført ud i livet. Fremskridt forudsætter gennemskuelighed og kohærens, men også respekt for forskelle, både mellem medlemsstater og mellem fag. Jo mere gennemskuelige de forskellige uddannelsessystemer er, desto hurtigere kan EU - hvor dette overhovedet er muligt - bevæge sig i retning af gensidig anerkendelse af eksamensbeviser og kvalifikationer. Når denne sidste etape er tilbagelagt, vil en væsentlig hindring for EU-borgernes frie bevægelighed være ryddet af vejen.

3.2.1.4. Opfordringen til at træffe egnede foranstaltninger, så de persongrupper, som er omfattet af henstillingen, kan drage nytte af alle de fordele, som borgerne i værtslandet nyder godt af, er i grunden berettiget, men formuleringen bør præciseres nøjere. Det bør ikke kunne udlægges således, at medlemsstaterne påtager sig en generel forpligtelse til at præstere særlige sociale ydelser. Det gælder navnlig ydelser som boligsikring, der i de fleste medlemsstater kun ydes til et begrænset antal mennesker efter en grundig gennemgang af deres økonomiske forhold. Der henvises sandsynligvis til de nedsættelser, som studerende og praktikanter får på grund af deres særlige status; bevis for denne særlige status leveres sædvanligvis ved hjælp af et studie- eller skolekort. ØSU foreslår, at der til dette formål indføres et fælles EU-skole- eller studiekort, som alle, der studerer eller er i praktik i udlandet, kan få. Dermed ville man få et effektivt og gennemskueligt instrument uden anvendelse af bureaukrati.

3.2.1.5. Fremme af udveksling af borgere fra tredjelande med fast bopæl i EU inden for rammerne af europæiske fællesskabsprogrammer er et vigtigt element i sikringen af lige muligheder for borgerne i EU. Borgere fra tredjelande, som er legalt bosiddende i et EU-land, udsættes som regel for yderligere vanskeligheder, som skal lægges til de allerede eksisterende hindringer for deres mobilitet. Derfor støtter ØSU foranstaltninger, der fremmer integrationen af disse borgere, navnlig med henblik på bekæmpelse af racisme og fremmedhad i Unionen.

3.2.1.6. Det er et spørgsmål, om det for tiden er realistisk at træffe yderligere foranstaltninger i medlemsstaterne, som vil gøre det muligt for statsborgere fra tredjelande at opnå fuld ligebehandling i forhold til fællesskabslovgivningen om fri bevægelighed. Det vil i mange tilfælde være i modstrid med de eksisterende nationale bestemmelser om statsborgere fra tredjelande.

3.2.2. Foranstaltninger, der navnlig vedrører studerende

3.2.2.1. ØSU glæder sig over, at henstillingen henviser til det eksisterende meritoverførselssystem ECTS (European Credit Transfer System) og anbefaler omfattende anvendelse heraf. Der er tale om et yderst velfungerende system, der er velegnet til at sikre gennemsigtighed i pensum. Anerkendelse af studier garanteres ved hjælp af en kontrakt, som forinden indgås mellem de studerende og læreanstalterne i både oprindelses- og værtslandet.

3.2.2.2. ØSU mener imidlertid, at det er nødvendigt at slå fast, at den krævede klageadgang må begrænses til at gælde overholdelsen af en kontrakt indgået mellem den studerende og dennes læreanstalt. Det må under ingen omstændigheder kunne udlægges således, at en læreanstalts deltagelse i ECTS kan indankes for retten, da det ville bringe dette velfungerende system, som beror på frivillighedens princip, i fare.

3.2.2.3. Hvad angår tildeling og udbetaling af stipendier, mener ØSU, at to forskellige aspekter bør tages i betragtning: Bankerne skal garantere, at stipendierne overføres og udbetales til tiden. Navnlig i forbindelse med Erasmus-programmet har de nationale koordineringsorganer igen og igen rapporteret om tilfælde, hvor studerende er kommet i gæld på grund af bogføringsproblemer. Mobilitetshindringer af den art skal undgås, og ØSU opfordrer de ansvarlige institutioner til at løse sådanne problemer på en ubureaukratisk måde til gavn for de studerende. I denne sammenhæng henviser ØSU også til endnu en nødvendighed: De studerende bør generelt have mulighed for at anvende de stipendier, som de har fået tildelt i deres oprindelsesland, i udlandet (forudsat, at de ikke er bestemt til studier ved en ganske bestemt læreanstalt eller på anden måde er bundet til et bestemt formål). Såfremt der findes bedre uddannelsesmuligheder på et bestemt område i en anden medlemsstat, skal en studerende, som modtager stipendier, have de samme muligheder i sin søgen efter den bedst mulige uddannelse som den studerende, der selv finansierer sit studium.

3.2.3. Foranstaltninger, der navnlig er rettet mod personer under erhvervsuddannelse

3.2.3.1. ØSU henstiller kraftigt, at dokumentet "EUROPASS-uddannelse" benyttes i vid udstrækning til fremme af europæiske studie- og praktikophold, også for lærlinge. EUROPASS vedrører ikke kun afsluttede uddannelser, men også videreuddannelse og dele af uddannelser, som tages i udlandet. Det er glædeligt, at der med EUROPASS nu også findes et instrument på erhvervsuddannelsesområdet, som giver personer under uddannelse bevis på de kvalifikationer, de har erhvervet i forskellige lande. Medlemsstaterne opfordres til at gøre en indsats for, at dette dokument virkelig også bliver benyttet i vid udstrækning. Det anbefales desuden, at studerende, som er i praktik i et andet europæisk land i forbindelse med deres studier, også kan benytte EUROPASS.

3.2.3.2. ØSU glæder sig i denne sammenhæng over, at Kommissionen har taget initiativ til sammen med aktører i erhvervsuddannelsessektoren inden for rammerne af Europæisk Forum for Erhvervsuddannelsesbevisers Gennemsigtighed at udarbejde forslag, som skal tjene til at forbedre den gensidige forståelse af erhvervsmæssige kvalifikationer i Europa. ØSU appellerer udtrykkeligt til medlemsstaterne om så vidt muligt at tage hensyn til disse forslag.

3.2.3.3. ØSU støtter forslaget om fortsat at udbetale den i oprindelseslandet bevilgede arbejdsløshedsunderstøttelse til arbejdsløse, som påbegynder en uddannelse i en anden medlemsstat, dog under hensyntagen til de enkelte staters bestemmelser. Arbejdsmarkedsmyndighederne i medlemsstaterne bør i højere grad end hidtil støtte arbejdsløse, der kan og vil deltage i en tidsbegrænset uddannelses- eller videreuddannelsesforanstaltning i udlandet. I forbindelse med arbejdsmarkedsmyndighedernes vurdering af, om der fortsat kan udbetales arbejdsløshedsunderstøttelse, må der gælde de samme betingelser for udenlandske som for nationale uddannelsestilbud, både af hensyn til kvaliteten og for at undgå misbrug. En uddannelse i udlandet må betragtes som en betydningsfuld arbejdsmarkedserfaring og kan bidrage til, at der åbner sig nye perspektiver for de pågældende, som ikke forelå i hjemlandet. Desuden giver det mulighed for at lære et fremmedsprog, hvilket er en vigtig ekstra kvalifikation.

3.2.3.4. ØSU glæder sig over kravet om at give personer, som rejser til andre europæiske lande for at uddanne sig, samme opholdsstatus, som gives til studerende. Derved tilskrives erhvervsuddannelse en højere værdi og vises behørig respekt på europæisk plan. Såfremt det er hensigten at arbejde hen imod ligebehandling med studerende, bør det imidlertid sikres, at personer, der gennemgår en erhvervsuddannelse, er tilknyttet en institution, ligesom studerende skal være indskrevet ved et universitet. Alene for at forhindre misbrug af en sådan regel anser ØSU det for absolut nødvendigt, at dette præciseres.

3.2.4. Foranstaltninger, der er rettet mod unge volontører

3.2.4.1. ØSU støtter Kommissionens program for unge volontører. Det kan yde et stort bidrag til den tværkulturelle forståelse. Unge mennesker, der endnu befinder sig i en orienteringsfase, får derved lejlighed til via almennyttig beskæftigelse i et andet europæisk land at erhverve "Europakompetence", som kan være dem til nytte i deres videre udvikling. Ud over at lære et fremmedsprog drejer det sig også om at klare sig i en fremmed kultur, at styrke sine sociale færdigheder og udvide sin horisont. De hidtidige erfaringer med dette program viser, at næsten alle deltagerne mener, at volontørtjenesten har haft stor betydning for deres videre uddannelsesforløb og erhvervskarriere.

3.2.4.2. For at flere end hidtil kan få mulighed for at drage nytte af dette program, må der imidlertid ud over en passende godtgørelse, der mindst dækker udgifterne til livets ophold, tilbydes de unge volontører fyldestgørende social- og sygesikring, både under volontøropholdet og efter deres tilbagevenden til hjemlandet.

3.2.5. Foranstaltninger, der er rettet mod undervisere og erhvervslærere

3.2.5.1. ØSU glæder sig over, at også undervisere og erhvervslærere udtrykkeligt er nævnt i henstillingen. Perioder, der tilbringes med at videreuddanne sig eller undervise i en europæisk medlemsstat, har en positiv virkning ikke blot på en persons kvalifikationer, men også på undervisningen. Henstillingen til medlemsstaterne om, hvordan tidsplanerne skal udarbejdes, og opfordringen til at indføre europæiske sabbatperioder er værd at overveje.

3.2.5.2. ØSU ønsker dog at understrege, at Europa-Kommissionen ganske vist kan sætte nye tanker i gang, men at det i sidste ende må overlades til de enkelte uddannelsessteder, hvordan de vil behandle disse forslag, og hvordan de vil udforme deres tidsplaner i henhold til deres individuelle behov. Forslagene om europæiske sabbatperioder bør gennemføres fleksibelt under hensyntagen til både de berørte personers og uddannelsesinstitutioners behov.

3.2.5.3. Opfordringen til at belønne mobile lærerkræfter med forfremmelse er overforenklet og ensidig. Det er ganske vist virkelig sådan, at udlandsophold i mange kredse kan have direkte negativ indflydelse på ens karriere, hvilket naturligvis må modarbejdes. Men mobilitet er ikke et mål i sig selv og heller ikke en faktor, der skal betragtes isoleret. Den kan være et kriterium, der kan have positiv indflydelse på karrierens udvikling. Her opfordrer ØSU til at fremme "passende hensyntagen til en persons vilje til mobilitet".

3.2.6. Rapporteringspligt

3.2.6.1. Hele denne proces vil kræve et stærkt engagement fra europæiske, nationale, regionale og lokale institutioner. Det vil forbedre mulighederne for virkelige fremskridt, hvis arbejdsmarkedsparterne inddrages. Ekspertgruppen bør omfatte repræsentanter for arbejdsmarkedsparterne på europæisk plan. Foranstaltninger til fjernelse af hindringerne for mobilitet er en langsigtet proces, og det er ikke sikkert, at resultatet kan måles ved hjælp af en lind strøm af rapporter fra medlemsstaterne og fra Kommissionen. Derfor foreslår ØSU, at det overvejes kun at aflægge rapport hvert tredje år. Kommissionens rapport bør bygge på medlemsstaternes bidrag og evaluere udviklingen i forbindelse med fri bevægelighed. Evalueringen bør i givet fald tjene som udgangspunkt for nye forslag fra Kommissionen med henblik på at opfordre medlemsstaterne til at fortsætte deres bestræbelser for at fjerne alle hindringer for den frie bevægelighed.

Bruxelles, den 27. april 2000.

Beatrice Rangoni Machiavelli

Formand for

Det Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EFT C 117 af 26.4.200.