1. Resumé 1.1. Anvendelsesområde og baggrund

EU og andre verdensledere er enige om[1], at den globale opvarmning ikke må overstige de temperaturer, man havde før den industrielle revolution, med mere end 2 ˚C. Dette langsigtede mål betyder, at de globale drivhusgasemissioner (drivhusgas-emissioner) skal reduceres med mindst 50 % under 1990-niveauer inden udgangen af 2050.

På kort sigt har EU forpligtet sig til at reducere dets drivhusgasemissioner med 20 % under 1990-niveauer inden udgangen af 2020, og med 30 %, hvis de rette betingelser er til stede[2]. Europa-parlamentet og Rådet har vedtaget, at alle sektorer skal bidrage til at nå målet[3]. Sektoren for arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug udgør endnu ikke en del af målsætningen. Denne konsekvensanalyses formål er at vurdere, hvordan sektoren kan bidrage.

Drivhusgasemissioner i EU stammer primært fra energiproduktion og andre menneskeskabte kilder. Nogle emissioner modvirkes af kulstof, som bliver optaget (fjernet) fra atmosfæren ved fotosyntese og lagret i vegetation, jordbunden og høstede træprodukter. Forskellige former for arealanvendelse og praksisser inden for skovbrug og landbrug samt anvendelsen af langtidsholdbare træprodukter kan begrænse emissioner og styrke kulstoffjernelse i atmosfæren. Disse praksisser er dækket af arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug (LULUCF)[4].

1.2. Problemstilling

Der er gode grunde til at medregne emissioner og kulstoffjernelse i arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug, især:

· For at sikre sammenhængskraft i EU's politik, så regnskabsførelsen stemmer overens med Europa 2020-strategien og sikrer, at alle sektorer bidrager til bekæmpelsen af klimaændringer. Det er vigtigt for EU's rolle i forbindelse med fremme af ensartede spilleregler for erhvervslivet og en retfærdig indsatsfordeling.

· For at forbedre den miljømæssige integritet af EU's forpligtelser vedrørende klimaændringer ved at sikre, at emissioner og kulstofoptag i alle sektorer bliver registrerede. På nuværende tidspunkt er emissioner fra biomasse anvendt til energi ikke omfattet i regnskabsreglerne for energisektoren eller andre sektorer, som producerer biomasseenergi.

· For at styrke den økonomiske effektivitet af EU's klimapolitik i dens stræben efter mere ambitiøse mål ved at lade alle sektorer bidrage.

Det, at inkludere arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug, nødvendiggør, at man håndterer disse områders specifikke profiler og de forskellige medlemsstaters forhold. Regnskabsregler er nødvendige for at skelne menneskeskabte fra ikke-menneskeskabte emissioner og optag. Reversibiliteten af emissioner og optag kan være forårsaget af naturlige forstyrrelser, såsom brande, storme, tørke, plantesygdomme osv., men også som resultat af forvaltningsbeslutninger, f.eks. om at fælde eller plante træer. Regnskabsførelse skal derfor kunne afspejle reverseringer. Endvidere er overvågning og indberetning af emissioner og optag kompleks og kræver et robust system. Endelig varierer emissioner og optag i skove meget fra år til år og kan udgøre en meget betydelig andel af de samlede årlige emissioner i medlemsstaterne.

1.3. Hvordan vil problemet udvikle sig, hvis forholdene forbliver uændrede?

Kulstofdrænet (dvs. når kulstofoptag er større end emissioner) i LULUCF-sektoren forventes at falde i EU frem mod 2020 under et status quo-scenarie[5]. Denne sektor forventes samlet set at falde med ca. 10 % i 2020 sammenlignet med perioden 2005-2009. Faldet forventes at være meget udtalt inden for skovbrug. Der bliver delvist kompenseret for dette ved plantning af ‘"nye" skove (nyplantning). Emissioner og optag fra landbrugsaktiviteter, såsom forvaltning af dyrkede arealer og græsningsarealer, forventes at forblive rimeligt stabile eller forbedre sig. Negative tendenser og emissioner risikerer at blive ignoreret, medmindre arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug bliver en del af EU's klimapolitik.

Den forventede drænkapacitet vil i stigende grad påvirke sammenhængskraften i politikker og den økonomiske effektivitet. Hvis faldet i nettooptag, som resultat af udeblivende handling, ikke medregnes, er der risiko for en overdreven brug af ressourcer til modvirkende foranstaltninger til andre formål, og derved skabes der uens spilleregler for forskellige modvirkende løsningsmuligheder. Desuden kan økonomiske effektivitetstab blive større over tid, da betydelig og yderligere handling vil være nødvendig i alle sektorer for at leve op til de langsigtede klimamålsætninger.

1.4. Målsætninger

Den overordnede målsætning er at sikre, at arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug bidrager til EU's forpligtelser vedrørende klimaændringer. De følgende operationelle målsætninger tager fat om problemformuleringen:

· overvågning og indberetning fra medlemsstater skal overholde retningslinjerne for god praksis, sådan som den er udstedt af Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC) for at sikre gennemsigtighed, fuldstændighed, konsistens, sammenlignelighed og nøjagtighed af beregninger

· regnskabsregler skal:

· være omfattende, så de medregner alle emissioner og optag, og alle hovedaktiviteter inden for arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug (nyplantning, genplantning, afskovning, skovbrug, forvaltning af dyrkede arealer og græsningsarealer)

· afspejle emissioners og optags ikke-blivende karakter

· give incitamenter til modvirkning af klimaændringer

· den politiske kontekst til at integrere arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug skal være sådan, at medlemsstaternes kapacitet til at overholde drivhusgasemissionsmål ikke kommer i farezonen på grund af variationer i emissioner og optag fra år til år eller større, naturlige forstyrrelser.

1.5. Løsningsmuligheder

Tiltag, som skal tage højde for LULUCF-sektoren, bør udføres på to niveauer.

For det første er det nødvendigt at definere muligheder til den politiske kontekst, inden for hvilken sektoren skal medregnes, da der allerede er EU-lovgivning om forpligtelse til at reducere drivhusgasemissioner med 20 % inden udgangen af 2020. En løsning, der ikke er efter forskrifterne/i henhold til EU-lovgivningen (løsning 1), er ikke realistisk, da EU er part i Kyotoprotokollen, og alle forpligtelser deri skal deles mellem medlemsstaterne og nødvendiggør en fælles tilgang. Derfor vil det "at gøre ingenting" blot resultere i at forsinke al handling, indtil en international aftale er opnået. Løsning 2 medfører skabelsen af juridiske rammer for arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug, som er adskilt fra de rammer, der er etableret i EU's beslutning om indsatsfordeling (ESD) og EU's emissionshandelssystem (ETS). Denne løsning er underopdelt i én uden mål (løsning 2.I) og én med mål (løsning 2.II). Løsning 3 omfatter at inkludere arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug i juraen for EU's beslutning om indsatsfordeling (ESD). Løsningen med at bruge EU's beslutning om indsatsfordeling blev kasseret på et tidligt stadie.

For det andet blev der udarbejdet løsninger til at vurdere, hvordan man kan opnå robust regnskabsførelse, overvågning og indberetning. Med hensyn til regnskabsførelse blev følgende løsninger taget i betragtning:

a) De samme regnskabsregler som under Kyotoprotokollens første forpligtelsesperiode, herunder frivillig regnskabsførelse for landbrugsaktiviteter, men med obligatorisk regnskabsførelse for alle skovbrugsaktiviteter.

b) Regnskabsregler svarende til det forventede resultat af UNFCCC-forhandlingerne om en anden forpligtelsesperiode i henhold til Kyotoprotokollen, herunder obligatorisk regnskabsførelse for alle skovbrugsaktiviteter og frivillig regnskabsførelse for landbrugsaktiviteter.

c) Regnskabsregler tilsvarende det forventede resultat af UNFCCC-forhandlingerne, men med yderligere forbedringer, der opnås ved at inddrage obligatorisk regnskabsførelse for både skovbrugs- og landbrugsaktiviteter.

En tretrinstilgang til opnåelse af robust overvågning og indberetning blev også beskrevet. Det første trin omfatter opnåelsen af fuldstændig indberetning af emissioner og optag fra de forskellige aktiviteter ved i det mindste at anvende enkle metodikker. I det andet trin skal nøjagtigheden af de indberettede data øges ved at anvende mere avancerede metoder. Endelig vil medlemsstaternes data blive finpudset for at harmonisere overvågning, indberetning og relateret nomenklatur. Underløsningerne til regnskabsførelse samt overvågning og indberetning er de samme som for de overordnede løsninger 2 og 3, men deres konsekvenser afhænger af den politiske kontekst.

1.6. Konsekvens

Analysen viser, at to af de brede løsningsforslag opfylder målsætningen om at få alle sektorer til at bidrage til EU’s generelle forpligtelse om reduktion af drivhusgasser; især vil de omfatte arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug i EU's forpligtelse om reduktion af drivhusgasemissioner i henhold til en separat ramme (løsning 2) eller i henhold til beslutningen om indsatsfordeling (ESD) (løsning 3). De miljømæssige, økonomiske og sociale konsekvenser af løsningerne er vidt forskellige afhængigt af de regnskabsregler, der bliver anvendt, som vist i tabel 1.

Tabel 1. Opsummering af hovedkonsekvenser for EU

Type af konsekvens || Løsning 1 || Løsning 2.I || Løsning 2.II || Løsning 3

|| Intet EU-tiltag || Inkludere LULUCF i en separat ramme (Intet mål) || Inkludere LULUCF i en separat ramme (Mål) || Inkludere LULUCF i beslutningen om indsatsfordeling (ESD)

Regnskabsføringsløsning || ikke relevant || a) || b) || c) || a) || b) || c) || a) || b) || c)

Miljømæssige || || || || || || || || || ||

Nettoeffekt på økonomirelateret modvirkning i tillæg til referencescenariet (mio. t CO2 pr. år) || Nul (forsinket) || 0 || 0 || 0 || -7 || -5 || -5 || 80 || 13 || 39

Potentielt bidrag til EU's mål for reducering af emissioner, herunder referencescenariet (mio. t CO2 pr. år) || Nul (forsinket) || -79 || -10 til -86 || -36 til -106 || -86 || -15 til -91 || -41 til -111 || 0 || 0 || 0

Potentielt bidrag til EU's emissionsreduktionsmål (i % af samlede drivhusgasemissioner i 1990) || Nul (forsinket) || -1,4 || -0,2 til -1,5 || -0,6 til -1,9 || -1,6 || -0,3 til -1,6 || -0,7 t-2/0 || 0 || 0 || 0

Økonomiske || || || || || || || || || ||

Modvirkningsomkostninger || Nul (forsinket) || 0 || 0 || 0 || 40 || 27 || 27 || -166 || -55 || -156

Omkostninger til forbedret overvågning og indberetning (millioner EUR) || Nul (forsinket) || 0,35 || 0,65 || 1,35 || 0,35 || 0,65 || 1,35 || 0,35 || 0,65 || 1,35

Sociale || || || || || || || || || ||

Konsekvenser for beskæftigelse || Nul (forsinket) || 0 || 0 || 0 || Lille (neutral eller positiv) || Lille (neutral eller positiv)

Bemærk: Løsning 2.II er baseret på et mål om -5,4 mio. t CO2 beregnede kreditter. Dette svarer til en kulstofpris på 5 EUR pr. t CO2 for regnskabsløsningerne b) og c), som antaget i løsning 3, men en kulstofpris på 12 EUR pr. t CO2 for regnskabsløsning a) på grund af udelukkelsen af skovbrug. Negative værdier beskriver nettooptag (og positive værdier for nettoemissioner). Kilde: beregninger er baseret på Böttcher et al. (2011) og opdatering af JRC (2011b), der afspejler UNFCCC-evalueringen. For løsning 2.I b) gives der to estimater for bidraget til EU's emissionsreduktionsmål: et er baseret på modelforudsigelser og det andet anvender model plus nationale forudsigelser.

I forhold til miljømæssige konsekvenser skal tiltag til at øge kulstofoptag og reducere emissioner inden for skov- og landbrug ideelt set vurderes over en lang tidshorisont, da det kan tage årtier, før tiltag som f.eks. nyplantning har mærkbar effekt. Men EU's nuværende forpligtelser vedrørende klimaændringer strækker sig kun til 2020 og er en vigtig milepæl. I hvilket omfang bidraget kan række ud over det, der forventes af nuværende indsatser (dvs. referencescenariet), afhænger af den politiske kontekst, hvori arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug medregnes. Yderligere tiltag forventes at være begrænsede i løsning 2.I og 3 og større i løsning 2.II. Men estimatet registrerer ikke fuldt ud modvirkningspotentialet i landbrug og omfatter heller ikke de fordele, der kan opnås ved materialesubstitution. Med hensyn til økonomiske konsekvenser vil regnskabsføringsløsning a) generere højere omkostninger i løsning 2.II, hvis der er mål, da kun en brøkdel af modvirkningsindsatserne tæller med. På den anden side genererer den også større kreditter i referencescenariet, og dette fører til omkostningsbesparelser i løsning 3, hvor der ikke kræves yderligere modvirkning fra arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug, men hvor kreditter kan bruges til at erstatte emissionsreduktioner i henhold til ESD. Omkostningerne for alle regnskabsføringsløsninger er nul i løsning 2.I, hvor der ikke er fastsat nogle mål, og i løsning 1, hvor der ikke foretages nogen regnskabsførelse. De sociale konsekvenser er begrænsede, og beskæftigelseskonsekvenserne er vurderet til at være begrænsede og enten neutrale eller positive. Der er dog nogle distributive konsekvenser for medlemsstaterne i løsning 2.II og 3.

1.7. Sammenligning af løsningsforslag 1.7.1. Valg af korrekt politisk kontekst

Målsætningen om at begrænse indvirkningen af høj variation fra år til år af emissioner og optag og deres naturlige reversibilitet i forhold til overholdelse udgør en større udfordring i inklusionen af arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug i de nuværende juridiske rammer for EU's reduktionsmål. Beslutningen om indsatsfordeling (løsning 3) er baseret på årlig overholdelse og kræver, at medlemsstater nedsætter (eller begrænser stigninger i) emissioner på baggrund af en lineær kurs. Men årlig overholdelse med en lineær kurs vil være svær at gøre gældende på grund af variationer i nettoemissioner mellem medlemsstater og de hyppige og betydelige omregninger af indberettede data. I mange tilfælde vil det i stort omfang overstige fleksibilitetsomfanget i beslutningen om indsatsfordeling. Derudover betyder den lange gennemløbstid for mange foranstaltninger inden for LULUCF-sektoren, at årlig regnskabsførelse ikke er lige så meningsfyldt som i andre sektorer, og at en lineær kurs med påkrævede, årlige emissionsreduktioner generelt ikke vil være relevant. Løsning 2 tager fat på disse problemstillinger ved at finde gennemsnittet for emissioner og optag i løbet af forpligtelsesperioden og opfylder derfor målsætningen om variabilitet fra år til år. En risiko relateret til løsning 3 er, at hvis arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug inkluderes, vil det reducere de vedtagne foranstaltninger for sektorer, der allerede er en del af nuværende forpligtelser og derved reducere EU's engagement. Med løsning 2 undgås denne risiko.

1.7.2. Sikring af robust regnskabsførelse

Tabel 2 viser en opsummeret vurdering af, hvordan de forskellige regnskabsføringsløsninger opfylder målsætningerne. Med hensyn til at sikre ensartede spilleregler for forskellige modvirkningsløsninger er den vigtigste aktivitet skovbrug. Tabel 1 viser, at regnskabsføringsløsning a) genererer betydelige kreditter, som stort set er ‘"gratis", da de omfatter optag, som ville have fundet sted uden ændring i forvaltningsbeslutninger. Alle modvirkningstiltag udelukkes med 85 %. Det vil gøre modvirkning dyrere og på den måde begrænse incitamenter til yderligere handling. Det vil også muliggøre betydelige fald i nettooptag og stigninger i nettoemissioner uden reelle økonomiske konsekvenser. Endelig vil den ikke sikre, at regnskabsførelsen afspejler den ikke-blivende karakter, da den ikke vil dække emissioner og optag relateret til landbrugsaktiviteter og kun en brøkdel af dem, som er relateret til skovbrug.

Tabel 2. Resultat af de forskellige regnskabsføringsløsninger

Målsætninger || Omfang for, hvordan de forskellige regnskabsføringsløsninger opfylder målsætningerne

Regnskabsføringsløsning a) Små ændringer || Regnskabsføringsløsning b) Sandsynligt resultat af UNFCCC-forhandlinger || Regnskabsføringsløsning c) UNFCCC+

Sikre ensartede spilleregler for forskellige modvirkningsløsninger || X || ● || ●●

Sikre omfattende dækning af emissioner og optag || ● || ● || ●●

Sikre, at regnskabsførelsen afspejler den ikke-blivende karakter || X || ● || ●●

Forhindre store, naturlige forstyrrelser i at påvirke medlemsstaternes overholdelsesrisiko negativt || ● || ●● || ●●

Signaturforklaringsnøgle: x Målsætning nås ikke eller i utilstrækkelig grad med løsningen. ● Målsætning nås delvist med løsningen. ●● Målsætning nås i tilstrækkelig grad med løsningen.

Regnskabsføringsløsninger b) og c) giver mulighed for en ændring i kulstofdræn som følge af naturlig mætning og nuværende politikker uden at generere debet eller kreditter. De gør dette ved ikke at medregne ændringer i emissioner og optag, som ikke er menneskeskabte. Men de kræver fuldstændig regnskabsførelse for alle afvigelser fra "referenceniveauet". Det betyder, at alle modvirkningsløsninger og -anvendelser, uanset om det er udfældning eller yderligere brug af biomasse til energiproduktion (f.eks. til at nå RED-D-mål) eller materialesubstitution, i referencescenariet vil have den samme alternativomkostning. Det vil sikre ensartede spilleregler for de forskellige modvirkningsløsninger.

Når det drejer sig om at sikre omfattende dækning af emissioner og optag samt at regnskabsførelsen afspejler den ikke-blivende karakter, er det kun regnskabsføringsløsning c) der kræver, at medlemsstaterne skal medregne emissioner og optag inden for både landbrug og skovbrug. Regnskabsføringsløsningerne a) og b) gør regnskabsføring for landbrug frivilligt, hvilket kan udgøre en risiko for troværdigheden af EU's engagement. En udvidelse af omfanget for regnskabsførelse vil øge sammenhængskraften mellem medlemsstaterne. Det er vigtigt, at alle sektorer bidrager til at nå ‘"Europa 2020"-strategimålene for at sikre ensartede spilleregler for virksomheder og medlemsstater og en retfærdig fordeling af indsatser samt en mere sammenhængende behandling af landbrug, skovbrug og industri på EU's indre marked. På lang sigt vil et mere inkluderende regnskabsføringssystem også være befordrende med hensyn til at øge omkostningseffektiviteten i forhold til at nå overordnede mål.

Med hensyn til at reducere indvirkningen af naturlige forstyrrelser i forhold til risikoen for manglende overholdelse vil regnskabsløsningerne b) og c) omfatte regnskabsregler for større, naturlige forstyrrelser og derved begrænse risikoen for ikke-overholdelse af drivhusgasreduktionsmål, hvis emissioner opstår som følge af sådanne forstyrrelser, der er uden for medlemsstaternes kontrol. Konsekvensen for EU's samlede regnskabsføring vil være ubetydelig, men vil give den nødvendige beskyttelse for de mest berørte medlemsstater.

1.7.3. Forbedring af overvågning og indberetning

Denne konsekvensanalyse beskriver en tretrinstilgang til at opfylde målsætningen om at sikre, at overvågning og indberetning overholder IPCC's retningslinjerne for god praksis Et første trin vil være at opnå fuldstændig indberetning med brug af enkle metodologier som minimum. Et næste trin vil medføre at øge nøjagtigheden af de indberettede data ved at anvende mere avancerede metoder. Fremskridt forventes i løbet af den første forpligtelsesperiode i Kyotoprotokollen, men indsatsen skal fortsætte i perioden 2013-20. Endelig kan sammenligneligheden af data mellem medlemsstaterne forbedres ved at harmonisere overvågning, indberetning og relateret nomenklatur.

Ovenstående trin vil udgøre en del af Kommissions forslag om en revideret beslutning om overvågningsmekanisme.

1.8. Afsluttende bemærkninger

En international aftale om reviderede regnskabsregler for arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug for den anden forpligtelsesperiode under Kyotoprotokollen blev først vedtaget på den 17. partskonference (COP17) i Durban i december 2011[6].

Der er på nuværende tidspunkt gode grunde til at inkludere LULUCF i EU's forpligtelser vedrørende reduktion af drivhusgasemissioner for at forbedre den politiske sammenhængskraft, den miljømæssige integritet og den økonomiske effektivitet. Men det nødvendiggør, at der tages fat på særlige egenskaber ved arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug og de forskellige forhold i medlemsstaterne. Det er derfor vigtigt at sikre, at robuste regnskabsregler og overvågning og indberetning er på plads.

Regnskabsføringsløsning c) omfatter obligatorisk regnskabsføring af emissioner og (kulstof)optag fra både skovbrugs- og landbrugsaktiviteter og vægter modvirkningstiltag lige meget, uanset om de foretages inden for skovbrugs-, landbrugs-, industri- eller energisektorerne. Det er befordrende for omkostningseffektiviteten og sikrer ensartede spilleregler for medlemsstaterne og de forskellige sektorer på EU's indre marked. Den vil også udstikke rammer for incitamenter til modvirkningstiltag fra landbrugere, skovbrugere og industrien og sikre, at de er synlige og bliver afspejlet korrekt. En bredere dækning af emissioner og optag vil også sikre, at potentielle reverseringer afspejles i regnskabssystemet.

Overvågning og indberetning skal forbedres for at underbygge rammerne for regnskabsføringen og de indikatorer, som måler fremskridt inden for landbrug og skovbrug. Kommissionen foreslår at opnå dette via en separat ramme, dvs. ved at revidere beslutningen om overvågningsmekanismen. Af sammenlignings- og omkostningseffektivitetsgrunde bør instrumenter, der dækker EU, såsom LUCAS og CORINE, udnyttes bedre.

For at give stærke incitamenter skal resultaterne af foranstaltninger, som træffes af sektorer, være rettet mod EU's forpligtelser vedrørende reduktion af drivhusgasemissioner. Det vil kun være muligt, hvis den rette politiske kontekst for arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug etableres. Den høje variabilitet af emissioner og optag i skove betyder, at årlige reduktioner af emissionsmål, som gælder for andre sektorer, er uegnede. Den lange gennemførelsestid, der er nødvendig for at modvirkende foranstaltninger kan virke, adskiller også LULUCF fra andre sektorer. Konsekvensanalysens resultater peger på, at en separat, juridisk ramme for arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug vil være den bedste løsning.

EU har allerede forpligtet sig til at reducere drivhusgasemissioner med 20 % inden udgangen af 2020 sammenlignet med 1990 via tiltag i andre sektorer. Inden ambitionsniveauet kan hæves til over 20 %, skal forholdene være rigtige. LULUCF bør derfor formelt først inkluderes i forpligtelser, når EU beslutter at hæve ambitionsniveauet (løsning 2.I). Det betyder ikke, at modvirkende foranstaltninger skal stilles i bero. Nationale handlingsplaner kan udarbejdes for at give arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug en strategi og forudsigelse. Det vil være et mellemliggende skridt hen imod sektorens fuldstændige inklusion i nuværende politikker.

[1] Beslutning 1/CP.16 fra partskonferencen under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer ("Cancun-aftalerne").

[2] Bruxelles, Det Europæiske Råd 8-9.3.2007. Formandskabets konklusioner gennemført ved beslutning nr. 406/2009/EF og direktiv 2009/29/EF.

[3] Beslutning nr. 406/2009/EF og direktiv 2009/29/EF.

[4] Andre drivhusgasser fra landbrugsaktiviteter, f.eks. metan og dinitrogenoxid fra drøvtyggere og gødningsstoffer, tæller ikke med i arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug, som primært har med kulstofemissioner og kulstoffjernelse i plantevækst og jordbunden at gøre. Ikke-CO2-emissioner dækkes af ‘landbrugsopgørelsessektoren.

[5] I denne kontekst forudsætter ‘"status quo", at medlemsstaterne når deres 20 % reduktionsmål, herunder dem der gælder for vedvarende energi.

[6] Beslutning -/CMP.7 til partskonferencen, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen.