5. Beskyttelseafverdenskultur-ognaturarv
A5-0382/2000
Europa-Parlamentetsbeslutningomanvendelseafkonventionenombeskyttelseafverdenskultur-
ognaturarviDenEuropæiskeUnionsmedlemsstater(2000/2036(INI))
Europa-Parlamentet,
8dash der henviser til EF-traktaten og navnlig artikel 151 og 5,
8dash der henviser til forslag til beslutning af Rosa Miguélez Ramos om anerkendelse af den kulturarv, som
bymurerne omkring de europæiske byer udgør (B5-0362/1999),
8dash der henviser til sine tidligere beslutninger af 13. maj 1974 om beskyttelse af den europæiske
kulturarv(1), af 14. september 1982 om bevarelse af den arkitektoniske og arkæologiske kulturarv(2),
af 28. oktober 1988 om bevarelse af Fællesskabets arkitektoniske og arkæologiske kulturarv(3), og af
12. februar 1993 om bevarelse af den arkitektoniske arv og beskyttelse af kulturgoderne(4),
8dash der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2228/97/EF af 13. oktober 1997 om et
EF-handlingsprogram for kulturarven, Raphael-programmet(5),
8dash der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF af 14. februar 2000 om
indførelse af Kultur 2000-programmet(6),
8dash der henviser til konventionen om beskyttelse af verdens kultur- og naturarv, vedtaget den 16. novem-
ber 1972 på UNESCO’s generalkonference,
8dash der henviser til andragende nr. 776/1999,
8dash der henviser til forretningsordenens artikel 163,
8dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport og
udtalelse fra Udvalget om Miljø- og Sundhedsanliggender og Forbrugerpolitik (A5-0382/2000),
A. der henviser til, at kulturarven (latin: patrimonium) er et centralt element for vores samfunds identitet
og deres historiske udvikling, og at dette i øvrigt bekræftes af etymologien: udtrykket »patrimonium«angiver et samlet gode »jord og hus«, hvis vedligeholdelse varetages af de skiftende ejere, som garan-terer, at arven kan videregives udelt til efterkommerne,
B. der henviser til betydningen af kultur-og naturarven somen økonomiskfaktorog en faktorforsocial
integration og borgerskab,
C. der henviser til, at Unionen har forpligtet sig til at arbejde for udviklingen af et kulturelt område, som
er fælles for Europas folk, åbent og forskelligartet, som er baseret på subsidiaritetsprincippet og på atfremme en lovgivningsmæssig ramme, der begunstiger udviklingen af kulturel virksomhed og sikrer
respekten for den kulturelle mangfoldighed,
D. der henviser til, at Kultur 2000-programmet, der er det eneste operationelle program fra år 2000 på
det kulturelle område, er åbent for en indsats i fællesskabmed de internationale organisationer, der erkompetente på kulturområdet, som UNESCO og Europarådet,
(1) EFT C 62 af 30.5.1974, s. 5.
(2) EFT C 267 af 11.10.1982, s. 25.
(3) EFT C 309 af 5.12.1988, s. 423.
(4) EFT C 72 af 15.3.1993, s. 160.
(5) EFT L 305 af 8.11.1997, s. 31.
(6) EFT L 63 af 10.3.2000, s. 1.C 262/48 DA18.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag,den16.januar2001
E. der henviser til den uvurderlige og uerstattelige betydning af kultur- og naturarven, som ligger til
grund for talrige eksisterende internationale konventioner, rekommendationer og resolutioner, heri-blandt den ovennævnte UNESCO-konvention fra 1972,
F. der henviser til, at der indtil nu er blevet optaget 208 værdier befindende sig på Den Europæiske
Unions territorium på listen over verdensarven fordelt på følgende måde: 24 i Tyskland, 6 i Østrig,8 i Belgien, 2 i Danmark, 35 i Spanien, 5 i Finland, 26 i Frankrig, 16 i Grækenland, 2 i Irland, 33 iItalien,1iLuxembourg, 7iNederlandene,10iPortugal,20iDetForenedeKongerige, 11iSverige ogendelig 1 værdi, som tilhører Frankrig og Spanien i fællesskab, og en, som tilhører Vatikanstaten ogItalien i fællesskab,
G. der henviser til, at der findes 690 fredede verdensarvværdier i verden, hvoraf de 208 befinder sig på
Den Europæiske Unions territorium, som rummer 30% af verdensarven,
H. der henviser til, at af disse 208 værdier på de 15 EU-landes territorium er 192 kulturværdier, 11
naturværdier og 5 blandede værdier, idet naturområderne er mindre repræsenteret i Europa end i
resten af verden, hvor de i øvrigt allerede er underrepræsenteret,
I. derhenviser til,atder i 1994somledi denglobalestrategi, der blevvedtaget afverdensarv-komiteen,
blev konstateret en række skævheder på listen over verdensarven, herunder at det europæiske konti-nent er overrepræsenteret i forhold til den øvrige verden, at historiske byer og religiøse bygninger eroverrepræsenteret iforholdtilandrekategorityper, atkristendommeneroverrepræsenteret iforholdtilandre religioner og trosretninger, at historiske perioder er overrepræsenteret i forhold til forhistorisktid og det tyvende århundrede, og endelig at en »elitistisk« arkitektur er overrepræsenteret i forhold tilen folkelig arkitektur,
J. der henviser til, at udvidelsen af begrebet kulturarv har medført fastlæggelse af nye typer af værdier
som fabrikker, maskiner, forsvundne erhverv, og endog opskrifter på egnsretter, og at der ved denneudvidelse ikke må ske udelukkelse af nogen typer af værdier, der kan klassificeres som kulturarv somf.eks. fyrtårne og værdier under vandet,
K. der henviser til, at begrebet kultur- og naturarv bør omfattebevarelse af den sproglige mangfoldighed,
herunder af regionale sprog og mindretalssprog,
L. der henviser til, at det er vigtigt at sikre, at listen over verdensarven er repræsentativ, og erkender, at
kun en politisk vilje fra staternes side kan garantere gennemførelsen heraf,
M. der henviser til, at vejledende lister gør det muligt at bedømme værdien af den kultur- eller naturarv,
som foreslås til optagelse på listen, og at nedbringe skævhederne på listen over verdensarven,
N. der henviser til, at erhvervet som »kulturarvsrestaurator« endnu ikke er anerkendt af nogen medlems-
stat, hverken hvad uddannelse eller adgang til erhvervet angår,
O. der henviser til, at den europæiske landskabskonvention, som er ved at blive ratificeret, har til formål
at skabeet kvalitetsmærkefordeteuropæiske landskab,og eventuelt kanresultere i, at der opstillesenliste over europæiske landskaber,
P. der henviser til, at optagelsen af en værdi på en liste medfører pligt til at vedligeholde og restaurere
denne værdi, og at konventionens medlemsstater i henhold til artikel 29 i den ovennævnte UNESCO-konvention regelmæssigt skal udarbejde rapporter om de lovmæssige og administrative bestemmelsersamt andre foranstaltninger, de har vedtaget med henblik på anvendelsen af konventionen, samt omden erfaring, der er erhvervet på dette område,
Q. der fastslår, at det er vigtigt at sørge for bevarelse af mange former for kulturarv i udviklingslandene,
og at der i disse lande er problemer med at identificere, beskrive og bevare kulturgoderne,
1. finder, at overrepræsentationen af europæiske goder på listen over verdens natur- og kulturarv på
den ene side kan forklares som en følge af den dybtgående, globale indflydelse af den europæiske kultur,som har bidraget til civilisationens udvikling, samt af Europas effektive bevarelse af kulturarven, men påden anden side også som en følge af selve definitionen på udvælgelseskriterierne, som er fastlagt ud fra enhovedsagelig monumental tilgang og defineret under henvisning til den europæiske opfattelse af kulturar-ven, og somen følge af, at de mindre udviklede lande ufrivilligt, men automatisk stilles dårligere på grundaf kravet om udarbejdelse af dokumentationsmateriale i forbindelse med anmodninger om optagelse pålisten;18.9.2001 DA C 262/49 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag,den16.januar2001
2. henstiller, at medlemsstaterne fremmer en væsentlig udvidelse af listerne over ikke-europæiske landes
kultur- og naturarv og i den forbindelse konkret hjælper dem som led i UNESCO-reglerne;
3. tager afstand fra det dramatiske og katastrofale tyveri, der foregår af arkæologiske fund i mange
ikke-europæiske lande, og anmoder medlemsstaterne om med alle til rådighed stående midler på nationaltog på EF-plan at bekæmpe den voksende ulovlige handel med disse fund i EU’s medlemsstater;
4. opfordrer EU-medlemsstaterne til at overveje at opstille deres vejledende liste efter eksempler såsom
den tematiske og udtømmende liste over kulturarvressourcerne, Det Forenede Kongerige har vedtaget;
5. finder, at et møde i Rådet med de kompetente ministre ville være hensigtsmæssig for at sikre denne
harmonisering;
6. finder,atEU-medlemsstaternesammenmedEuroparådet eventuelt villekunneundersøge muligheden
for et system for klassificering af den europæiske kulturarv på grundlag af fællesdefinitioner og identifika-tionskriterier, som kan gøre det muligt at identificere den kultur-, natur- og sprogarv, hvis værdi går udover den rent nationale interesse og tildele den europæiske kulturarv et klart og tydeligt kvalitetsmærke,
idet denne klassificering kunne bidrage til at fremhæve den europæiske kulturarvs forskellighed og rigdom,
samtidig med at den fælles karakter understreges;
7. opfordrer medlemsstaternes nationale myndigheder og de respektive lokale myndigheder til at
begrænse udviklingsinitiativer i områder med et følsomt kulturelt og naturligt miljø med henblik påbeskyttelse af kulturarven og sikring af ligevægten i det naturlige miljø i hvert enkelt område;
8. betragter naturarven, den arkitektoniske kulturarv, kulturlandskabet og bykulturarven som et sam-
menhængende hele, der kræver udarbejdelse af fælles beskyttelsesforanstaltninger;
9. kræver, at der ved udviklingen og vedtagelsen af modeller for bæredygtig udvikling og bæredygtige
byer tages hensyn til både den arkitektoniske og arkæologiske arv og natur- og kulturarven i by som påland;
10. er af den opfattelse, at de unge, Unionens fremtid, kan spille en vigtig rolle i beskyttelsen af Uni-
onens kultur- og naturarv, og at Kommissionen og medlemsstaterne følgelig bør støtte de unges frivilligearbejde i denne sektor;
11. anmoder Kommissionen om at iværksætte alle former for samarbejde og samråd med UNESCO og
Europarådet, samtidig med at hver institutions særlige karakter respekteres, og overlapning undgås;
12. opfordrer Kommissionentil at lette samrådet mellem medlemsstaternesrepræsentanter med henblik
på at nå frem til fælles holdninger i de forskellige organer under Europarådet og UNESCO;
13. anmoder Kommissionen og Rådet og navnlig medlemsstaterne om at sørge for, at Rådets direktiv
85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på mil-jøet(
1)(VVM-direktivet)gennemføresunderstrengoverholdelseafdetsartikel3samtdetsbilagIogII,som
kræver vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på kulturarven, med samme grad afrespekt som over for andre ikke-fornyelige ressourcer;
14. finder, at man ved gennemførelsen af miljøpolitikkerne skal tage hensyn til et projekts visuelle ind-
virkning på kunstarven eller landskabet, og at man i den sammenhæng, som fastsat i VVM-direktivetsartikel 3, bør understrege betydningen af, at alle offentlige og private projekter gøres til genstand for envurdering af indvirkningen på miljøet, der også omfatter de visuelle og landskabsmæssige virkninger;
15. opfordrer Kommissionen til at definere og udvikle de faktorer og karakteristika, der kendetegner
kulturarven i byer;
(1) EFT L 175 af 5.7.1985, s. 40.C 262/50 DA18.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag,den16.januar2001
16. opfordrer Kommissionen til at udarbejde en undersøgelse om situationen for »kulturarvsrestaurato-
rer« i medlemsstaterne, for at tilskynde dem til at tilrettelægge dette erhverv på forskellige uddannelsesni-veauer med indbyrdes anerkendelse af kvalifikationer med det formål at sikre kvalitet i arbejdet medrestaurering af kulturarven;
17. anmoderKommissionenom,atderiforbindelsemeduddannelsesprogrammernelæggessærligvægt
på kunst og håndværk, og at der træffes specifikke foranstaltninger til bevarelse af særlig kunsthåndværks-mæssig viden og formidling heraf til kommende generationer;
18. opfordrermedlemsstaternetilatfremmeskabelseafregionale uddannelsescentrepåområdetbeskyt-
telse, bevaring og præsentation af kultur- og naturarven;
19. opfordrer Kommissionen til at yde bistand til de udviklingslande, der har problemer med at iden-
tificere, beskrive og bevare kulturgoderne;
20. opfordrer Kommissionen til gennem specifikke foranstaltninger under de eksisterende programmer
rettet mod virksomhederne at fremme initiativer, som sigter mod at støtte håndværk, navnlig håndværksom er i fare for at forsvinde, hvilket er uundværligt for korrekt restaurering og vedligeholdelse af kultur-arven;
21. anmoder Kommissionen om at styrke programmerne til støtte for uddannelse af fagfolk, der er
beskæftiget med bevarelse af kulturarven, ud fra den opfattelse, at en øget indsats med hensyn til restaure-ring af seværdigheder og bedre pleje af vor kultur- og naturarv vil kunne danne god grobund for skabelseaf nye job i Den Europæiske Union;
22. billiger, at 34% af det samlede budget til Kultur 2000-programmet afsættes til kulturarven i
bredeste forstand: den intellektuelle og ikke-intellektuelle arv, kulturarv i løsøre og fast ejendom (museer
og samlinger, biblioteker, arkiver, herunder fotoarkiver og audiovisuelle arkiver vedrørende kulturelleværker), den arkæologiske kulturarv og undervandskulturarven, den arkitektoniske kulturarv samtkulturelle lokaliteter og landskaber (kultur- og naturværdier);
23. kræver,atKommissionen,indendengodkenderarbejder, derfinansieresvia strukturfondene,under-
søger disses indvirkning på EU-medlemsstaternes kultur- og naturarv;
24. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til i samarbejde med UNESCO og Europarådet at
undersøge levedygtigheden af en international juridisk og skattemæssig foranstaltning, som ville gøre detlettere at udøve de former for mæcenat, der omfatter restaurering af kultur- og naturarven;
25. mener, at der i dette øjemed kunne oprettes en taskforce bestående af repræsentanter for henholds-
vis Europa-Parlamentet, Kommissionen, Europarådet og UNESCO;
26. opfordrer medlemsstaterne til at bidrage til udbredelse af information og offentliggørelse af over-
vejelser i forbindelse med den erfaring, der er gjort, og den forskning, der er udført, med henblik på atbevare og restaurere kultur-, natur- og sprogarven;
27. gør specielt opmærksom på, at der i forbindelse med opførelsen af højhuse ved pilotering gennem
rester fra tidligere tider forvoldes uoprettelige skader på den arkæologiske arv, og understreger, at denneudvikling ikke er uforenelig med beskyttelsen af arkæologiske fundsteder og bevarelsen af disse for offent-ligheden;
28. understreger, at kulturarven i landdistrikter består af et net af landskaber, udsigter, habitater og
særlige områder som f.eks. vådområder, gamle skove og levende hegn, og opfordrer Kommissionen ogRådet til at vedtage direktiver og fastlægge en god praksis for dette område; påpeger, at der bør tageslignende hensyn til de europæiske bjergregioner, som allerede har fået en første anerkendelse i konventi-onen om beskyttelse af Alperne.
29. anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at påse, at det sikres, at intet hverken offentligt
eller privat anlægsarbejde på EU’s territorium modtager EU-midler, hvis det påvises, at dets gennemførelsemedfører ødelæggelse af væsentlige kulturelle, historiske eller kunstneriske værdier;18.9.2001 DA C 262/51 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag,den16.januar2001
30. anmoder Kommissionen om, at den for at sikre beskyttelsen af kulturarven mod eventuelle trusler
fremskynder såvel undersøgelsen og efterforskningen af de klager, den modtager om krænkelse af VVM-direktivet, som de overtrædelsesprocedurer, der i givet fald indledes;
31. opfordrermedlemsstaternetilallerede påuddannelsessystemetsgrundskoletrinatfremmebevidstgø-
relsen af eleverne om aspekter vedrørende beskyttelse og bevaring af kultur-, natur- og sprogarven;
32. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, medlemsstaternes
regeringer, Europarådet og UNESCO.
6. Dechargefor1997
A5-0397/2000
Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens opfølgningsrapport om de foranstaltninger,
der er truffet i lyset af Europa-Parlamentets bemærkninger i dets beslutning om decharge for
1997(KOM(2000)2247dashC5-0223/20007dash2000/2113(DEC))
Europa-Parlamentet,
8dash derhenviser tilsinbeslutningaf19.januar2000(1)omEuropa-Parlamentetsafgørelseomdecharge til
Kommissionen for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret1997,
8dash der henviser til Kommissionens opfølgningsrapport (KOM(2000) 224 8dash C5-0223/2000),
8dash der henviser til finansforordningens artikel 89, stk. 8,8dash der henviser til forretningsordenens bilag V, artikel 6,
8dash der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0397/2000),
A. der henviser til, at det havde vedtaget at udsætte meddelelsen af decharge for regnskabsåret 1997,
indtil det fik kendskab til de reformplaner, den nye Kommission ville vedtage,
B. der henviser til, at det opfordrede Kommissionen til at tage problemer op i forbindelse med otte
områder, nemlig afslutning af regnskaber, institutionelle forvaltnings- og kontrolproblemer, personale-politik, kontorer for faglig bistand, dechargemyndighedens adgang til information, forvaltning af EU-politikkeripartnerskab(SEM2000),bekæmpelseafsvigogkorruptionsamteksternbistand,herunderbistand til Palæstina,
C. der henviser til, at det rettede tre henstillinger til Revisionsretten, nemlig at sikre en systematisk
opfølgning hvert år af kritiske bemærkninger i tidligere beretninger, at forhandle med de nationale
revisionsinstanser om en række rammeaftaler, således at disse gennemfører en supplerende kontrol
med EU-politikker og at foretage en evaluering af politikken for administrativ decentralisering,
D. derhenviser til,atdetpålagdesingeneralsekretær ogUdvalgetomKonstitutionelleAnliggender, inden
for deres respektive ansvarsområder, at indføre hensigtsmæssige procedurer for behandling af fortro-lige dokumenter,
E. der henviser til, at det forbeholder sig ret til at foretage en evaluering af Kommissionens, Revisions-
rettens og generalsekretærens fremskridt under den kommende dechargeprocedure,
(1) EFT L 45 af 17.2.2000, s. 37.C 262/52 DA18.9.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag,den16.januar2001