•;; j \ 
Ht. li! 
Iff it * KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 11.06.1996 
KOM(96) 258 endelig udg. 
Jïi'+ in • : 
!&' + 
m ' 
gi MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
EVALUERING AF METODEN 
FOR TILPASNING AF LØNNINGERNE 
Ak 
m: 
IH. 
f|i-: 
«&Ï i 
•^8 ' 
""ftf 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
EVALUERING AF METODEN 
1. INDLEDNING 
1.1. Mandat 
1.2. Historisk oversigt: Hvorfor skal lønningerne tilpasses? 
1.3. Principperne for aflønningen 
1.4. Metoden fra 1991 
1.5. Resultaterne 
2. DE ENKELTE ELEMENTER I METODEN FOR TILPASNING AF LØNNINGERNE 
2.1. Udviklingen i de nationale tjenestemænds købekraft 
2.2. Udviklingen i leveomkostningerne i Bruxelles 
2.3. Udviklingen i købekraften på tjenestestederne uden for Bruxelles 
3. ANVENDELSE AF METODEN 
3.1. Den årlige undersøgelse 
3.2. Nærmere bestemmelser for tilbagebetaling af for meget udbetalte beløb 
3.3. Mellemliggende tilpasninger 
3.4. Ansættelsesbehovet 
3.5. Undtagelsesklausul 
3.6. Resultatet af anvendelsen af metoden fra 1991 
4. MODYDELSEN FOR KOMPROMISET OM METODEN 
4.1. Det midlertidige bidrag 
4.2. Forhøjelsen af pensionsbidraget 
5. UDVIKLINGEN I LØNNINGERNE I PERIODEN 1991-1995 
5.1. Lønudviklingen i Bruxelles og Luxembourg 
5.2. Lønudviklingen på tjenestestederne uden for Bruxelles 
5.3. Udviklingen i lønningernes købekraft 
5.4. Sammenligning med udviklingen i de nationale tjenestemænds købekraft 
6. KONKLUSION 
2 -
1. INDLEDNING 
1.1. Mandat 
I henhold til artikel 15, stk. 2, i bilag XI til vedtægten «finder der ved udgangen af det femte 
år en vurdering sted, som i givet fald efterfølges af en revision på grundlag af en rapport, 
der fremsendes til Europa-Parlamentet og Rådet, og et eventuelt forslag fra Kommissionen 
efter høring af de øvrige institutioner i henhold til vedtægtens bestemmelser». 
1.2. Historisk oversigt: Hvorfor skal lønningerne tilpasses 
Hvis der skal kunne ansættes personale på et bredt geografisk grundlag, og hvis man 
ønsker kvalificerede og uafhængige EU-tjenestemænd, er det nødvendigt at tilpasse 
lønningerne med visse mellemrum for at tage hensyn til udviklingen i købekraften på 
arbejdsmarkedet. 
For at forhindre konflikter mellem parterne må der indgås overenskomst om de generelle 
principper, der anvendes ved tilpasningen. 
Rådet har længe været tilhænger af at bruge samme tilpasningsprincip som dem, der 
anvendes for medlemsstaternes tjenestemænd. Dette kræver en stram procedure. Rådet 
har derfor truffet beslutning om en metode (bilag XI til vedtægten), som er baseret på 
præcise og ufravigelige principper. Dette har den fordel, at man undgår nye forhandlinger 
hvert år og risiko for konflikt mellem parterne. 
Rådets beslutning er en kombination af forhandling og procedure for at begrænse 
konfliktmulighederne. Siden 1971 har de periodiske forhandlinger således ført til vedtagelsen 
af en række aftaler, hvori anvendelsen af artikel 64 og 65 fastlægges. Der er tale om: 
aftalerne fra 1971 og 1976 
metoden fra 1991, der blev vedtaget for en periode af 10 år samtidig med, at der 
blev indført et krisebidrag 
metoden fra 1991, der blev vedtaget for en periode af 10 år samtidig med, at der 
blev indført et midlertidigt bidrag; desuden skete der en forhøjelse af personalets 
bidrag til pensionsordningen. 
1.3. Principperne for aflønningen 
Lønnen, hvis retsgrundlag findes i vedtægten for tjenestemænd ved De Europæiske 
Fællesskaber, består af en grundløn, familietillæg og godtgørelser med fradrag af 
socialsikringsbidrag, skat og det midlertidige bidrag. 
Ved tilpasningen af lønnen anvendes der i vedtægten et system, der er baseret på to 
principper: 
udviklingen i EU-tjenestemændenes lønninger skal være parallel med udviklingen 
i lønnen for tjenestemændene i EU's medlemsstater 
købekraften for lønningerne på de forskellige tjenestesteder skal være lig med 
købekraften i Bruxelles. 
3 -
1.4. Metoden fra 1991 
Denne metode blev besluttet efter lange forhandlinger mellem de fagforeninger, der 
repræsenterer personalet ved EU-institutionerne (der også blev hørt ved afstemning) og EU-
institutioneme. Rådet vedtog på sit 1528. møde det kompromis, som var kommet i stand i 
samrådsudvalget, og vedtog den 19.12.1991 de nødvendige forordninger i 
overensstemmelse hermed. 
I henhold til det notat, som De Faste Repræsentanters Komité sendte til Rådet i forbindelse 
med beslutningen af 4.11.1991, var dette kompromis en helhedsløsning, som indeholdt 
indbyrdes sammenhængende elementer, nemlig en metode for en periode fra den 1.7.1991 
til den 30.6.2001 og «som modydelse herfor» et midlertidigt bidrag og en forhøjelse af 
personalets bidrag til finansieringen af pensionsordningen. 
Ved det samlede kompromis, som blev et resultat af forhandlingerne, blev der ikke alene 
indført en procedure for tilpasning af lønningerne, men ligeledes lagt et niveau for 
lønningerne ved hjælp af disse to supplerende elementer, som har ført til en nedsættelse 
af købekraften. 
Metoden, som blev forhandlet med Rådet og vedtaget af denne i december 1991, gælder 
for 10 år (2001), men skal evalueres i 1996, med mulighed for revision efter forslag fra 
Kommissionen. 
Det midlertidige bidrag har ligeledes krævet en vedtægtsændring og gælder tilsvarende indtil 
den 30. juni 2001. Den svarer til en bruttosats på 5,83% af et beregningsgrundlag. 
Derudover er personalets bidrag til pensionsordningen blevet sat op fra 6,75% til 8,25% af 
grundlønnen. 
1.5. Resultaterne 
Siden 1991 har tilbagegangen i købekraften for tjenestemændene i medlemsstaterne været 
på 3,1%, hvilket så også blev tilfældet for EU-tjenestemændene. Lønstigningen blev derfor 
på 10,4%1, da leveomkostningerne sted med 13,8% i Bruxelles. 
De to foranstaltninger, der blev indført som modydelse for metoden, har ført til en yderligere 
reduktion af købekraften på 4,2%: -2,9% som følge af det midlertidige bidrag og -1,3% som 
følge af forhøjelsen af personalets bidrag til pensionsordningerne. 
Hvis «modydelsen» medregnes, bliver resultatet en forhøjelse af nettolønnen med 5,7%, 
hvilket i realiteten er et fald i købekraften på 7,1% i løbet af fem år for EU-
tjenestemændene. Det er 4,2% mere end for de nationale tjenestemænd. 
1 96,9/100 x 113,8/100 = 110,4/100 = +10,4 %. 
-4 -
2. DE ENKELTE ELEMENTER I METODEN FOR TILPASNING AF LØNNINGERNE 
I henhold til artikel 1, stk. 1, i bilag XI til vedtægten skal Eurostat hvert år udarbejde en 
rapport om udviklingen i leveomkostningerne! Bruxelles, om de økonomiske pariteter 
mellem Bruxelles og de øvrige tjenestesteder i medlemsstaterne og om udviklingen i 
købekraften for de nationale tjenestemænd i centraladministrationen. 
2.1. Udviklingen i de nationale tjenestemænds købekraft 
2.1.1. Den specifikke indikator viser udviklingen i købekraften (stigning minus inflation) 
i lønnen for tjenestemændene i medlemsstaternes centraladministration. Tabel 1 
viser, at tilbagegangen i den gennemsnitlige købekraft for tjenestemænd i 
medlemsstaterne har været på 3,1%. 
Tabel 1 
SPECIFIK INDIKATOR 
Den gennemsnitlige udvikling i købekraften for lønningerne til tjenestemændene ved 
centraladministrationerne i EU's medlemsstater 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7)_ 
Dato Tilpasning af løn. 
% t/t-1 % kumuleret Forbrugerprisindekset 
% t/t-1 % kumuleret Købekraft (specifik 
indikator) 
% t/t-1 % kumuleret 
1.7.91 
1.7.92 
1.7.93 
1.7.94 
1.7.95 +4,1 
+4,8 
+ 1,9 
+1,0 
+3,1 +4,1 
+9,1 
+ 11,2 
+12,3 
+ 15,8 +4,8 
+4,2 
+3,2 
+3,0 
+2,9 +4,8 
+9,2 
+ 12,8 
+16,1 
+19,4 -0,7 
+0,6 
-1,3 
-1,9 
+0,2 -0,7 
-0,1 
-1,4 
-3,3 
_^1 
% t/t-1 : Forskel I procent I forhold til det forudgående år 
% kumuleret : Tallene for de årlige udsving er kumuleret 
20 
10 
-10 
-20 UDVIKLING I % KUM. 
—•^WX~ Forbruflerprlslndekset. ...--• +19,4 
..---•• "+'1"6,i _-^»+15,8 
•_++] £s_"_ * q:f23 " "Tilpasning af 
4øltr 
***?" 
$T3— Købekraft (specifik indikator) 
1.7.91 1.7.92 1.7.93 1.7.94 1.7.95 
- 5 
Den måde, hvorpå den specifikke indikator beregnes på, har i alt væsentligt hjemmel i 
Rådets afgørelser (bilag XI til vedtægten). Den praktiske gennemførelse heraf fastlægges 
af arbejdsgruppen om vedtægtens artikel 65, som Eurostat er formand for. 
Alle beregninger baseres på de oplysninger, som de kompetente administrationer i 
medlemsstaterne sender Eurostat om personalet ved centraladministrationerne pr. 1. juli det 
pågældende år. 
Der er tale om stikprøver, da oplysningerne om lønningerne almindeligvis vedrører de 
laveste og de højeste løntrin for de vigtigste lønklasser, både for en ugift tjenestemand og 
for en gift tjenestemand med to børn. 
Den specifikke indikator for 1994-1995 tager allerede hensyn til udviklingen i Finland, Østrig 
og Sverige, men med 50% af deres vægtning (medlemsskab af EU den 1.1.1995). 
Tabel 2 viser udviklingen i de forskellige lande: 
Tabel 2 
SPECIFIK INDIKATOR PR. MEDLEMSSTAT (1.7.90 -1.7.95) 
Udviklingen i købekraften for lønningerne til tjenestemændene ved centraladministrationerne i 
EU-medlemsstateme 
(1) (2) (3) (4) (5) 
Land 
B 
DK 
D 
GR 
E 
F 
IRL 
I 
L 
NL 
P 
UK 
SPECIF 
A 
FIN 
S Nominalt udsving 
i nettolønningerne 
1%) 
+17,7 
+12,7 
+13,5 
+44,9 
+21.7 
+13.8 
+26.7 
+13,5 
+35,6 
+10,8 
+46,9 
+19.1 Udsving i forbruger­
prisindekset 
(%) 
+13,6 
+10,9 
+18,1 
+90,3 
+29,5 
+12,2 
+13,6 
+28.7 
+15,8 
+15,7 
+42,6 
+18,0 Nettolønudvikling 
i faste priser 
1%) 
+3,8 
+1,6 
-3,8 
-23,8 
-5.8 
+1,5 
+11,5 
-11,9 
+17,1 
-4,3 
+3,0 
+1,0 Vægtningskoef-
ficienti 1995 
(%) 
4,1 
1,7 
26,3 
0,8 
5,0 
24,6 
0,7 
16.1 
0,2 
3.0 
2.3 
13,2 
K INDIKATOR (1.7.94-1.7.95) 
+2.3 
+1,4 
+1,3 +2,6 
+1,0 
+3,0 -0,3 
+0,4 
-1,7 1,2 
0,4 
0,7 
SPECIFIK INDIKATOR (1.7.90-1.7.95) 
EU +15.8 +19.4 -3.1 100.0 
EUR12 indtil den 1.1.1995, dernæst EUR 15 
Nettotallene (4) for de årlige udsving er kumulerede 
På grund af afrunding kan der være uoverensstemmelser mellem de kumulerede tal og forholdet mellem (2) og (3) 
-6 
2.1.2. Kontrolindikatorerne 
I henhold til bilag XI kan udviklingen i reallønsummen pro persona 
centraladministrationerne bruges som kontrolindikator for den specifikke bruttoindikator. 
Tabel 3 viser en sammenligning af udviklingen i de to indikatorer. 
Tabel 3 
KONTROLINDIKATOR 
Udviklingen i købekraften for bruttolønningerne for tjenestemændene ved 
centraladministrationerne i EU-medlemsstateme 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) 
Dato Specifik indikator 
(brutto) 
% t/t-1 % kumuleret Kontrolindikator 
% t/t-1 % kumuleret Forskel 
% t/t-1 % kumuleret 
1.7.91 
1.7.92 
1.7.93 
1.7.94 
1.7.95 +0,0 
+0,1 
-0,5 
-2,4 
+1,8 +0,0 
+0,1 
-0,4 
-2,8 +2,7 
+4,5 
+2,6 
-0,1 
+0,9 +2,7 
+7,3 
+10,1 
+10,0 
+11,0 -2,6 
-4,2 
-3,0 
-2,3 
+0,9 -2,6 
-6,7 
-9,5 
-11,6 
-10,8 
Tallene for de årlige udsving er kumuleret 
UDVIKLING I % KUM. 
20 
10 
-10 
-20 --••+7;3" 
••+2,7 Kontrolindikator 
Specifik indikator (brutto) 
-z$r •-1,0 
Forskel 
•^ttr ^10,8" 
1.7.91 1.7.92 1.7.93 1.7.94 1.7.95 
7 -
2.2. Udviklingen i leveomkostningerne i Bruxelles 
Denne udvikling måles ved hjælp af et sammensat indeks bestående af: 
for 75%'s vedkommende det fælles indeks for EU-tjenestemændene i Bruxelles 
for 25%'s vedkommende forbrugerprisindekset i Bruxelles.. 
Tabel 4 
ill Udviklingen i leveomkostningerne i Bruxelles 
(2) O) , (4) (5) (6) HL 
Dato Fællesindekset for 
Bruxelles 
% t/t-1 % kumuleret Forbrugerprisindekset 
for Bruxelles 
% t/t-1 % kumuleret Det sammensatte 
indeks for Bruxelles 
% t/t-1 % kumuleret 
1.7.91 
1.7.92 
1.7.93 
1.7.94 
1.7.95 +4,2 
+3,6 
+2,1 
+2,3 
+0,8 +4,2 
+8,0 
+10,2 
+12,8 
+13,7 +3,9 
+3,3 
+2,4 
+2,7 
+L1 +3,9 
+7,3 
+9,9 
+12,9 
+14.3 +4,1 
+3,5 
+2,2 
+2,4 
+0,9 +4,1 
+7,7 
+10,1 
+12,8 
+13,8 
Sammensat indeks for Bxl(6)=75% af det fælles indeks for Bxl(2)+25% af forbrugerindeks for Bxl(4) 
Tallene for de årlige udsving er kumuleret 
30 
20 
10 Udvikling i % kum. 
— "•— Fællesindekset for Bruxelles 
- - • - - Forbrugerprisindekset for Bruxelles 
m Det sammensatte indeks for Bruxelles 
+13,8 
1.7.91 1.7.92 1.7.93 1.7.94 1.7.95 
Disse to indekser beregnes i samarbejde med det belgiske økonomiministerium. Det fælles 
indeks måler udviklingen i leveomkostninger for de ansatte ved EU-institutionerne i 
Bruxelles, hvorimod forbrugerprisindekset måler de generelle leveomkostninger i den 
belgiske hovedstad. 
Den vægtning, der anvendes ved indregningen af de 173 delindekser i beregningen af det 
fælles indeks, er baseret på en spørgeskemaundersøgelse af familiebudgettet for EU-
tjenestemænd i Bruxelles, mens de vægtninger, der anvendes i det belgiske indeks, er 
baseret på en spørgeskemaundersøgelse om familiebudgetterne, som Institut national des 
Statistiques de Belgique har foretaget blandt et udvalg af belgiske familier. 
I forbindelse med beregningen af det fælles indeks indgår i stedet for huslejeindekset et 
tilsvarende indeks, som Eurostat beregner på grundlag af en spørgeskemaundersøgelse, 
der hvert år gennemføres blandt EU-tjenestemændene i Bruxelles. 
8 -
;:X'.''KJ»J+S?,; ïiS? i.:/*|jifejiC; stiji3CJ*&: 
2.3. Udviklingen i leveomkostningerne på andre tjenestesteder end Bruxelles 
2.3.1. Økonomiske pariteter 
I henhold til artikel 1, sfk. 3, i bilag XI beregner «a> Det Statistiske Kontor i samarbejde med 
de nationale kontorer de købekraftspahteter, derliggertil'grundlforkøbekraftsækvivalenterne 
- idet Bruxelles lægges til grund - mellem vederlagene til de tjenestemænd ved De 
Europæiske Fællesskaber, der gør tjeneste i medlemsstaternes hovedstæder, og på visse 
andre tjenestesteder, der omhandles i artikel 9». 
Den økonomiske paritet er altså det beløb i national valuta, der er nødvendigt for på 
opholdsstedet at kunne købe de varer og tjenesteydelser, man kan købe for 1 belgisk frank 
i Bruxelles. 
Tabel 5 viser udviklingen i de økonomiske pariteter: 
Tabel5 
DE ØKONOMISKE PARITETER 
m. J2L J2L SSL JSL J8L SIL 
Land/sted 17.91 i.7.92 1.7.93 1,7.94 1.7.95 % 95/91 
B 
DK 
D(Berlin) 
Bonn 
Kalsruhe 
Munich 
GR 
E 
F 
IR 
I 
Varese 
NL 
A 
P 
FIN 
S 
UK 
Culham 1 
0,23145 
0,051095 * 
0,045743 
0,044747 * 
0,050291 
4,1453 
3,1897 
0,18617 
0,017600 
40,556 
37,424 
0,053563 
3,6093 
0,019399 
0,016929 1 
0,22602 
0,052053 * 
0,046686 
0,045974 * 
0,051495 
4,7891 
3,3062 
0,18703 
0,017838 
41,694 
38,893 
0,055358 1 
0,23175 
0,054986 * 
0,048548 
0,048764 * 
0,053788 
5,5159 
3,4770 
0,19031 
0,018256 
44,756 
41,709 
0,055442 
3,8702 4,1109 
0,020171 
0,017241 0,020582 
0,018072 1 
0,22931 
0,054036 
0,049267 
0,048398 
0,053520 
5,8780 
3,5112 
0,18840 
0,018464 
45,218 
43,315 
0,056037 
0,37963 
4,0149 
0,17527 
0,24010 
0,021103 
P, 018030 1 
0,23354 
0,053954 
0,049032 
0,048641 
0,053612 
6,3003 
3,6192 
0,18894 
0,018926 
46,671 
44,812 
0,056253 
0,38860 
4,1809 
0,17760 
0.24490 
0,022178 
0,018502 +0,9 
+5,6 
+7,2 
+8,7 
+6,6 
+52,0 
+13,5 
+1,5 
+7,5 
+15,1 
+19,7 
+5,0 
+15,8 
+14,3 
*Krnimhsion&ts forsfag til Ràdêt entinù ikkev&tË&§d - pariteten for Bonn finder mvsndelse 
Ihenholdtil sammeartikeli, stk. 3 beregnes: «b) købekraftspariteæme pé en sådan màée, 
at hvert enkelt element kan efterprøves ved en direkte undersøgelse mindst en gang hvert 
femte år». 
I praksis foretages beregningen ved: 
en årlig verificering af en tredjedel af de grundlæggende pariteter ved indregning af 
priser fra nye spørgeskemaundersøgelser 
ajourføring af de grundlæggende pariteter med detaljerede indekser. 
Den økonomiske paritet er bestemmende for lønnen i national valuta gennem en 
ajourføring af de to følgende elementer: 
den årlige vekselkurs for lønningerne (sats pr. juli) og 
justeringskoefficienten (forholdet mellem den økonomiske paritet og 
vekselkursen). 
2.3.2. Vekselkursen 
Tabel 6 viser, at visse vekselkurser har varieret stærkt i forhold til den belgiske frank 
pågældende periode. 
Tabel 6 den 
(i) VEKSELKURSEN FOR LØNNINGERNE* 
(2) (3) (4) (5) (6) (7) 
1FB= 1.7.91 1.7.92 1.7.93 1.7.94 1.7.95 % 95/91 
FB 
DKR 
DM 
DRA 
PTA 
FF 
IRL 
LIT 
HFL 
OS 
ESC 
FMK 
SKR 
UKL 1 
0,18774 
0,048544 
5,3189 
3,0482 
0,16479 
0,018151 
36,148 
0,054692 
4,2335 1 
0,18665 
0,048593 
5,9133 
3,0703 
0,16337 
0,018230 
36,767 
0,054765 
4,0512 1 
0,18699 
0,048650 
6,6260 
3,7205 
0,16389 
0,019945 
44,236 
0,054558 
4,6281 
0,016567 0,016756 0,019187 1 
0,19059 
0,048515 
7,3282 
3,9920 
0,16642 
0,020048 
47,987 
0,054413 
0,34123 
4,9903 
0,16114 
0,23386 
0,019784 1 
0,18984 
0,048638 
7,9001 
4,2517 
0,17057 
0,021333 
57,113 
0,054490 
0,34204 
5,1390102 
0,14923 
0,25372 
0,022033 + 1,1 
+0,2 
+48,5 
+39,5 
+3,5 
+ 17,5 
+58,0 
-0,4 
+21,4 
+33,0 
Vedtægtens art. 63: Vekselkursen for gennemførelsen afEU's aim, budget gælder pr. Ljuli 
- 10-
2.3.3. Justeringskoefficienten 
Justeringskoefficienten er lig med forholdet mellem den økonomiske paritet og 
vekselkursen. Derfor svarer den til det beløb i belgiske frank, der på det pågældende sted 
(sats pr. 1. juli) er nødvendigt for at købe varer, der i Bruxelles ville koste 100 BEF. 
Justeringskoefficienterne i tabel 7 viser forholdet (i juli måned hvert år) mellem de lønninger, 
der er udbetalt andre steder end i Bruxelles. 
Tabel 7 
HL J2L JUSTERINGSKOEFFICIENTEN 
(3) (2 ®_ JSL SIL 
Land el. sted 1.7.91 1.7.92 1.7.93 1.7.94 1.7.95 % 95/91 
B/L 
DK 
D(Berlin) 
Bonn 
Kalsruhe 
Munich 
GR 
E 
F 
IR 
I 
Varese 
NL 
A 
P 
FIN 
S 
UK 
Culham 100,0 
123,3 
105,3 
94,2 
92,2 
103,6 
77,9 
104,6 
113,0 
97,0 
112,2 
103,5 
97,9 
85,3 
117,1 
102,2 100,0 
121,1 
107,1 
96,1 
94,6 
106,0 
81,0 
107,7 
114,5 
97,8 
113,4 
105,8 
101,1 
95,5 
120,4 
102,9 100,0 
123,9 
113,0 
99,8 
100,2 
110,6 
83,2 
93,5 
116,1 
91,5 
101,2 
94,3 
101,6 
88,8 
107,3 
94,2 100,0 
120,3 
111,4 
101,6 
99,8 
110,3 
80,2 
88,0 
113,2 
92,1 
94,2 
90,3 
103,0 
111,3 
80,5 
108,8 
102,7 
106,7 
91,1 100,0 
123,0 
110,9 
100,8 
100,0 
110,2 
79,7 
85,1 
110,8 
88,7 
81,7 
78,5 
103,2 
113,6 
81,4 
119,0 
96,5 
100,7 
84,0 -0,2 
+5,3 
+7,0 
+8,5 
+6,4 
+2,3 
-18,6 
-1,9 
-8,6 
-27,2 
-24,2 
+5,4 
-4,6 
-14,0 
-17,8 
*Vedtægtens art. 63: Vekselkursen for gennemførelsen af EU's aim. budget gælder pr. Ljuli 
Med virkning pr. 1.7.1994 er justeringskoefficienten for Berlin kommet til at gælde for 
Tyskland, hvilket har medført, at der har måttet indføres justeringskoefficienter for Karlsruhe 
og Bonn. 
Med virkning fra den 1.1.1995 er justeringskoefficienterne for Finland, Østrig og Sverige 
blevet beregnet i henhold til bilag XI. 
Det betydelige fald i flere justeringskoefficienter skyldes hovedsagelig stigninger i 
vekselkurserne (national valuta i forhold til den belgiske frank). 
il -
3. ANVENDELSEN AF METODEN 
3.1. Den årlige eksamen 
I henhold til artikel 3, stk. 1, i vedtægten træffer Rådet «med virkning fra den 1. juli og i 
overensstemmelse med vedtægtens artikel 65, stk. 3, efter forslag fra Kommissionen inden 
hvert års udgang afgørelse om tilpasningen af vederlagene på grundlag af de i afdeling 1 
omhandlede elementer». 
Disse tilpasninger (se pkt. 3.6) finder normalt sted i december måned. 
3.2. Nærmere betingelser for tilbagebetaling af for meget udbetalte beløb 
Fastsættelsen af nye justeringskoefficienter ved årets udgang med tilbagevirkende kraft pr. 
1. juli kan føre til tilpasninger af lønninger og pensioner med tilbagevirkende kraft i 
opadgående eller nedadgående retning. Derfor har man siden 1994 i forordningerne om 
tilpasning af lønningerne haft en bestemmelse om, at der skal ske efterbetaling i tilfælde af 
forhøjelse og tilbagebetaling af for meget udbetalte beløb i tilfælde af et fald i lønninger og 
pensioner. 
Institutionerne har truffet de nødvendige forholdsregler for at føre disse bestemmelser ud 
i livet. 
3.3. Mellemliggende tilpasninger 
I henhold til artikel 4, stk. 1, i vedtægten træffes der «med virkning fra den 1. januar 
afgørelse om de i vedtægtens artikel 65, stk. 2, omhandlede mellemliggende tilpasninger, 
hvis der er sket en væsentlig ændring i leveomkostningerne, og hvis en tærskel for, hvornår 
stigningen betragtes som mærkbar, er nået, idet der samtidig tages hensyn til en prognose 
for købekraftsudviklingen i den løbende årlige referenceperiode». 
Disse mellemliggende tilpasninger vedrører Italien, Grækenland, Spanien og Portugal. 
3.4. Ansættelsesbehovet 
I henhold til artikel 2 i bilag XI til vedtægten udarbejder «Kommissionen inden udgangen af 
1992 og derefter hvert tredje år en udførlig rapport om institutionernes behov for 
nyansættelser og fremsender denne til Europa-Parlamentet og Rådet. På baggrund af 
rapporten forelægger Kommissionen efter høring af de øvrige institutioner i henhold til 
vedtægtens bestemmelser i givet fald Rådet forslag under hensyntagen til alle relevante 
forhold». 
Den anden rapport (SEC(95)2298) blev sendt til Rådet og Parlamentet den 27.12.1995. 
12 -
3.5. Undtagelsesklausul 
I henhold til artikel 10 i bilag XI til vedtægten «forelægger Kommissionen, såfremt der på 
grundlag af objektive oplysninger, der forelægges af Kommissionen, konstateres en alvorlig 
og pludselig forringelse af den økonomiske og sociale situation i Fællesskabet, efter høring 
af de øvrige institutioner i henhold til vedtægtens bestemmelser passende forslag for Rådet, 
der efter høring af de øvrige interesserede institutioner træffer afgørelse efter 
fremgangsmåden i artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i traktaten om oprettelse af et fælles Råd 
og en fælles Kommission for De Europæiske Fællesskabet». 
I rapport SEC(94)1027, der blev fremsendt til Rådet den 27.6.1994, skønnede 
Kommissionen, at udviklingen i den økonomiske situation allerede havde afspejlet sig i de 
nationale tjenestemænds lønninger og dermed også i EU-tjenestemændenes som følge af 
den specifikke indikator. 
- 13 -
3.6. Resultaterne af anvendelsen af metoden fra 1991 
3.6.1. Tilpasningerne af grundlønnen har til formål at sikre princippet om parallelitet 
i udviklingen i købekraft for EU-tjenestemænd og tjenestemændene i 
medlemsstaterne 
Udviklingen i leveomkostningerne i Bruxelles målt ved hjælp af det sammensatte 
indeks har været +13,8%. 
Den gennemsnitlige udvikling i købekraften for de nationale tjenestemænd i EU målt 
ved hjælp af den specifikke indikator har været -3,1%. 
Tilpasningen af grundlønningerne i belgiske frank, som er produktet af disse to 
elementer, har været +10,4%. 
Tabel 8 viser denne beregning for hvert år samt de kumulerede resultater. 
Tabel 8 
Tilpasningen af grundlønningerne for tjenestemændene ved EU-institutionerne (7) 
(1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) 
Dato Det sammensatte 
indeks for Bxi 
% t/t-1 % kumuleret Specifik indikator 
% t/t-1 % kumuleret Tilpasning af 
grundlønningerne 
% t/t-1 % kumuleret 
1.7.91 
1.7.92 
1.7.93 
1.7.94 
1.7.95 +4,1 
+3,5 
+2,2 
+2,4 
+0,9 +4,1 
+7,7 
+10,1 
+12,8 
+13,8 -0,7 
+0,6 
-1,3 
-1,9 
+0,2 -0,7 
-0,1 
-1,4 
-3,3 
-3,1 +3,4 
+4,1 
+0,9 
+0,5 
+1,1 +3,4 
+7,6 
+8,6 
+9,2 
+10,4 
(7) Tilpasning af grundlønnen = (WOxsammens. indeks for Bxl(2))+(100x)spe. indeks(4))/100) -100 
(3) (5) (7) Tallene for de årlige udsving er kumulerede 
20 
10 UDVIKLING I % KUM. 
•10 
-20 Det sammensatte indeks for Bxl 
*-+-f2,8 #+13,8 
•+10,4 
Tilpasning af grundlønningerne 
+-ti,t *'0r1--•H,-4--_ Specifik indikator 
--•--3;3-r ^ -3,1 
1.7.91 1.7.92 1.7.93 1.7.94 1.7.95 
14-
3.6.2. Tilpasningen i national valuta har gjort det muligt at sikre princippet om samme 
købekraft som for lønningerne i Bruxelles 
I de fleste lande har devalueringen af valutaen i forhold til den belgiske frank været 
større end forskellen i inflation i forhold til Belgien (se tabel 5 og 6). 
Dette har ført til et fald i prisforholdet mellem de øvrige tjenestesteder og Bruxelles, 
hvilket afspejler sig i et fald fra 102,5% til 86,6% i den gennemsnitlige 
justeringskoefficient for de øvrige tjenestesteder. 
For at sikre princippet om samme købekraft viser dette fald også forholdet mellem 
de lønninger, der betales på de øvrige tjenestesteder, og dem, der betales i 
Bruxelles. 
Dette illustreres i tabel 9: 
Tabel 9 
120 
115 f 
110 
105 
100 
95 
90 
85 
80 Gennemsnitlig justeringskoefficient vægtet med 
antallet af tjenestemænd uden for Bruxelles og 
86,6 
1.7.91 1.7.92 1.7.93 1.7.94 1.7.95 
15 
4. MODYDELSEN FOR KOMPROMISET OM METODEN 
4.1. Det midlertidige bidrag 
Rådet indførte et midlertidigt bidrag sammen med vedtagelsen af metoden som betingelse 
for en helhedsløsning. I forbindelse hermed blev der forhandlet om størrelsen, de nærmere 
betingelser, begyndelses- og slutdato for dette bidrag. Retsgrundlaget herfor er artikel 66 
a) i tjenestemandsvedtægten (Rådets forordning EKSF, EØF, Euratom nr. 3831/91 af 19. 
december 1991). Bidraget ophører samtidig med metoden. 
Stykke 1 og 2 i denne artikel lyder:: 
«1. For perioden 1. januar 1992 til 1. juli 2001 indføres en foranstaltning, i det følgende 
benævnt "midlertidigt bidrag", der som undtagelse fra artikel 3, stk. 1, i forordning (EØF, 
Euratom, EKSF) nr. 260/68) gælder for de vederlag, der udbetales af Fællesskaberne til 
tjenestemænd i aktiv tjeneste. 
2. a) Det midlertidige bidrag fastsættes til 5,83% af det i stk. 3 omhandlede 
beregningsgrundlag, 
b) Rådet, der efter høring af de øvrige interesserede institutioner træffer afgørelse 
efter fremgangsmåden i artikel 24, stk. 1, i traktaten om oprettelse af et fælles 
Råd og en fælles Kommission for De Europæiske Fællesskaber, kan i givet fald 
i forbindelse med den vurdering, der er omhandlet i artikel 15, stk. 2, i bilag XI 
til vedtægten, justere satsen for de i litra a) omhandlede bidrag på grundlag af 
en rapport og et eventuelt forslag fra Kommissionen». 
Det midlertidige bidrag har medført et gennemsnitligt fald i købekraften på ca. 2,9%. 
4.2. Forhøjelsen af pensionsbidraget 
Rådet fandt det hensigtsmæssigt som led i denne helhedsløsning, der var fremkommet efter 
forhandling, og for at sikre ligevægten i pensionsordningen at forhøje personalets bidrag til 
denne ordning. Derfor blev satsen på 6,75% i artikel 83, stk. 2, i vedtægten erstattet med 
8,25% ved Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 3832/91 af 19. december 1991. 
Dette har ført til et gennemsnitligt tab i købekraft på 1,3%. 
- 16 -
5. UDVIKLINGEN I LØNNINGERNE I PERIODEN 1991-1995 
5.1. Udviklingen i lønningerne i Bruxelles og Luxembourg 
De økonomiske konjunkturer har smittet af på lønningerne til de nationale tjenestemænd i 
EU og dermed også på grund af parallelismen på lønningerne til EU-tjenestemændene. 
For sidstnævntes vedkommende har der været tale om et større tab i købekraft, end 
parallelismen har berettiget til, på grund af de supplerende foranstaltninger (midlertidigt 
bidrag og forhøjelse af bidraget til pensionsordningen). 
Således har lønudviklingen i belgiske frank 
fremgår af nedenstående tabel: 
Tabel 10 Bruxelles og Luxembourg været som det 
Udviklingen i lønningerne for tjenestemændene ved EU-institutionerne 
0) (?) (3) (4) (5) (6) (7) 
Dato Tilpasning af 
grundlønningerne 
% t/t-1 % kumuleret Udviklingen i 
fradragene 
% t/t-1 % kumuleret Udviklingen i 
lønningerne 
% t/t-1 % kumuleret 
1.7.91 
1.7.92 
1.7.93 
1.7.94 
1.7.95 +3,4 
+4,1 
+0,9 
+0,5 
+1,1 +3,4 
+7,6 
+8,6 
+9,2 
+10,4 •2,9 
•1,3 -2,9 
-4,2 
-4,2 
-4,2 +3,4 
+1,1 
-0,5 
+0,5 
+1,1 +3,4 
+4,5 
+4,0 
+4,5 
+5JL 
(4) -Det midlertidige bidrag: I kraft fra den 1.1.1992 
- Forhøjelse af pensionsbidraget: I kraft fra den 1.1.1993 
(6) Tilpasning af lønningerne=((100+ tilpasning afgrundlønnen(2)x(100+tilpasning af fradragene(4))/100) 
(3) (5) (7) Tallene for de årlige udsving er kumuleret 100 
20 
10 
•10 
-20 UDVIKLING I % KUM. 
Tilpasning af grundlønningerne 
^ - -^7,6" 
"+4,0 HTJTÛ +9^-^4^4-
+5,7 
••»0,0.... Udviklingen i lønningerne 
'-2;9 -4,-2 - - • =4,-2 • -4,2 
Udviklingen i fradragene 
1_ 
1.7.91 1.7.92 1.7.93 1.7.94 1.7.95 
17 
5.2. Udviklingen på tjenestestederne uden for Bruxelles 
Den gennemsnitlige udvikling på tjenestestederne uden for Bruxelles har været således: 
Tabel 11 
5.3. Udviklingen i lønningernes købekraft 
Hvis man sammenligner lønudviklingen (+5,7%) for tjenestemændene ved EU-institutionerne 
i Bruxelles med udviklingen i leveomkostningerne (+13,8%), ses det, at tilbagegangen i 
købekraft for disses lønninger har været på 7,1%. 
Tabel 12 viser dette fald: 
Tabel 12 
Sammenligning af udviklingen i købekraft for lønningerne til 
tjenestemændene ved EU-institutionerne 
o) (2) (3) (4) (5) (6) (7) 
Dato Tilpasning af 
lønningerne 
% t/t-1 % kumuleret Sammensat indeks for 
Bxl 
% t/t-1 % kumuleret Købekraften 
% t/t-1 % kumuleret 
1.7.91 
1.7.92 
1.7.93 
1.7.94 
1.7.95 +3,4 
+1,1 
-0,5 
+0,5 
+1,1 +3,4 
+4,5 
+4,0 
+4,5 
+5,7 +4,1 
+3,5 
+2,2 
+2,4 
+0,9 +4,1 
+7,7 
+10,1 
+12,8 
+13,8 -0,7 
-2,3 
-2,6 
-1,9 
+0,2 -0,7 
-3,0 
-5,5 
-7,3 
-LI 
(3) - Det midlertidige bidrag: I kraft pr. 1.1.1992 
- Forhøjelse af pensionsbidragene: I kraft fra den 1.1.1993 
(7) Købekraft=100x(100+tilpasning(3))/(100)+ det sammensatte indeks for Bruxelles(5))-100 
(3) (5) (7) Tallene for de årlige udsving er kumuleret 
20 
10 
•10 
-20 UDVIKLING I % KUM. 
Sammensat indeks for Bxl 
-+-Î2.8" + 13,8 
-•-•-+7,7 -^^før'f Tilpasning af lønningerne 
**:*" -•"+4,5- • *4-o -•-+•4 ,"5 +5,7 
Købekraften 
=?:3 "-7,1 
1.7.91 1.7.92 1.7.93 1.7.94 1.7.95 
18 
5.4. Sammenligning med udviklingen i købekraft for nationaie tjenestemænd 
Siden 1991 har tilbagegangen i købekraft for medlemsstaternes tjenestemænd og - som 
følge af metoden for - EU-tjenestemændene været på 3,1%. 
Lægger man hertil virkningen af det midlertidige bidrag (-2,9%) og af forhøjelsen af 
pensionsbidraget (-1,3%), ses, at EU-tjenestemændene har haft en tilbagegang i 
købekraften på 7,1% i løbet af 5 år. 
Følgelig har lønningerne til EU-tjenestemændene fulgt udsvingene i den økonomiske 
og sociale situation ikke blot med samme rytme som udviklingen i de offentlige 
lønninger, men med en yderligere tilbagegang i købekraften. 
Tabel 13 
Udviklingen i købekraft for lønningerne til tjenestemændene i 
medlemsstaterne og i EU-institutionerne 
Jlj (2) (3)_ (4) (5) (6)_ (7) 
Dato Lønningerne for 
tjenestemændene i EU 
medlemsstaterne 
% t/t-1 % kumuleret Lønningerne for EU-
tjenestemændene 
% t/t-1 % kumuleret Forskel 
% t/t-1 % kumulere« 
1.7.91 
1.7.92 
1.7.93 
1.7.94 
1.7.95 -0,7 
+0,6 
-1,3 
-1,9 
+0,2 -0,7 
0,1 
-1,4 
-3,3 -0,7 
-2,3 
-2,6 
-1,9 
+0,2 -0,7 
-3,0 
-5,5 
-7,3 +0,0 
-2,9 
-1,3 
+0,0 
+0,0 +0,0 
-2,9 
-4,2 
-4,2 
-4,2 
(6) Midlertidigt bidrag: I kraft fra den 1.1.1992 
Forhøjelse af pensionsbidraget: I kraft fra den 1.1.1993 
(3) (5) (7) Tallene for de årlige udsving er kumuleret 
20 
10 UDVIKLINGEN I KØBEKRAFTEN I % KUMULERET 
Lønningerne for tjenestemændene i EU-medlemsstateme 
=Û^T7 
--3-.0-. 
•10 
-20 •-1T4-_ 
•••-5,6-... '•--"3,3 - -
• -7,3-"-•3,1 
-7,1 
Lønningerne for EU-tjenestemændene 
-i — 
1.7.91 1.7.92 1.7.93 1.7.94 1.7.95 
- 19 
6. KONKLUSION 
Bilag XI til vedtægten (metoden) blev vedtaget af Rådet for 10 år og gælder indtil den 30. 
juni 2001. Den udgør sammen med alle de andre forordninger gældende fællesskabsret, 
som EU-institutionerne og hver enkelt medlemsstat skal påse bliver anvendt. 
Når den har været anvendt fem år, skal der ske en evaluering. Denne evaluering skal være 
objektiv og tage sigte på at kontrollere, om princippet om parallelisme har været korrekt 
anvendt. 
Kun hvis der skulle blive konstateret ukorrekt anvendelse, kan Kommissionen foreslå Rådet 
en vedtægtsændring efter høring af de andre institutioner. 
Man har konstateret følgende: 
en tilbagegang (-3,1%) i købekraften for lønningerne til EU-tjenestemændene og i 
lønningerne til de offentligt ansatte tjenestemænd i medlemsstaterne 
et yderligere fald i købekraften (-4,2%) på grund af det midlertidige bidrag og 
forhøjelsen af pensionsbidragene 
fravær af konflikt mellem parterne takket være denne metode. 
Kommissionen vurderer derfor, at et forslag om ændring af metoden ville være imod selve 
substansen i det endelige kompromis, der kom ud af forhandlingerne i 1991, og de 
forpligtelser, begge parter indgik. 
At undlade at respektere forhandlingsresultatet, selv om dette har opfyldt sin målsætning, 
ville rokke ved personalets legitime tillid til, at institutionerne overholder deres forpligtelser. 
Dette ville få alvorlige konsekvenser for arbejdet i institutionerne. 
.^Derfor finder Kommissionen, at et forslag, som tog sigte på at ændre et af elementerne i 
kompromiset, ville være uberettiget. 
-20-
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 258 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 01 
Katalognummer : CB-CO-96-268-DA-C 
ISBN 92-78-05232-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
2-1