KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 22.11 1995 
KOM(95) 509 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
OG REGIONSUDVALGET 
SAMHØWGHEDSPOLITIKKEN OG MILJØET 

SAMHØRIGHEDSPOLITIKKEN OG MILJØET 
Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, 
Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg 
og Regionsudvalget 
I. Baggrund: samhørighedspolitikken og miljødimensionens horisontale 
karakter 
Ifølge traktaten om Den Europæiske Union skal der tages hensyn til både miljø- og 
samhørighedsdimensionen ved udformningen og gennemførelsen af alle politikker på 
andre områder, og endvidere bør miljøpolitikken tage hensyn til de forskelligartede 
forhold, der gør sig gældende i de forskellige områder i Fællesskabet. 
EU's miljøprogram, "Mod en bæredygtig udvikling" (1992), indeholder en nærmere 
redegørelse for en strategi for at opnå bæredygtighed og fremhæver integration, såvel 
økonomisk som fysisk, som et nøglebegreb. EU-program mets hovedmål skal imidlertid 
være af praktisk art og have relation til de forskellige processer med formulering og 
gennemførelse af politikkerne. Det gælder i særlig grad strukturfondene og 
Samhørighedsfonden, der er de vigtigste instrumenter i EU's samhørighedspolitik. 
Med ændringerne af strukturfondsforordningerne i 1993 blev der skabt basis for at 
integrere miljødimensionen i fondenes programmeringsproces, og det har resulteret i bedre 
strukturerede programmer med miljømålsætninger og miljøbeskyttelse. 
Oprettelsen af Samhørighedsfonden har yderligere fremhævet miljødimensionen af EU's 
samhørighedspolitik. Denne fond er for de berørte medlemsstater det vigtigste instrument 
til behandling af deres behov, navnlig inden for beskyttelse og forvaltning af 
vandressourcer samt indsamling, behandling og genbrug af affald. 
Uanset det forhold, at det er medlemsstaterne, der primært har ansvaret for miljø- og 
samhørighedspolitikkernes gennemførelse, har Kommissionen i adskillige år modtaget 
klager over overtrædelser af miljølovgivningen i forbindelse med gennemførelsen af 
projekter, der modtager EU-støtte. Kommissionen betragter denne situation med alvor, 
idet den skader offentlighedens syn på EU's aktiviteter. 
Europa-Parlamentet har i sin beslutning nr. A4-0064/95 af 5. april 1995 og siden under 
udarbejdelsen af 1996-budgettet udtrykt ønske om, at budgetgennemførelsen i højere grad 
tager hensyn til miljøspørgsmål. Kommissionen tager dette synspunkt alvorligt og 
betragter denne meddelelse som et svar for samhørighedspolitikkens vedkommende. 
Udfordringen består i fortsat at sikre, at programmerne gennemføres i overensstemmelse 
med en bæredygtig udvikling og EU's miljøregler. 
I denne meddelelse behandles den voksende sammenhæng mellem samhørighedspolitikken 
og miljøpolitikken, og der gives nogle bud på, hvordan der kan opnås større synergi 
mellem dem under gennemførelsen af strukturfondsprogrammerne og 
samhørighedsfondsprojekterne. 
II. Regionaludvikling og miljø 
Tidligere blev miljøbeskyttelse og økonomisk udvikling ofte opfattet som modstridende 
mål. Men nu er der en øget bevidsthed om, at miljø og regionaludvikling er 
komplementære. 
Et godt eksempel er i den forbindelse Samhørighedsfondens og strukturfondenes betydning 
for finansieringen af transportinfrastrukturer, der indgår i de transeuropæiske net (TEN). 
I*å den ene side er transportinvesteringer af afgørende betydning for den økonomiske 
aktivitet internt i regionen eller i samarbejde med andre regioner. På den anden side kan 
transportstrukturen også påvirke miljøet i en region og udviklingens bæredygtighed. For at 
mindske miljøskaderne ved den forventede stigning i vejtrafikken (gods- og 
passagertransport) må der tages fat på spørgsmålet om en balance mellem de forskellige 
transportformer. Investeringer i jernbaner og offentlig transport er et central element i 
denne problemstilling. Desuden bør vurderingerne af transportruterne og/eller de enkelte 
transportplaner også omfatte relevante undersøgelser af alternative løsninger og 
foranstaltninger, der kan begrænse ulemperne. 
1. Det undervurderes ofte, at miljøet i sig selv er en vigtig faktor for 
regionaludviklingen. Eftersom forholdene i regionerne er meget forskellige, er det 
således af voksende betydning, hvordan lokaludviklings- og beskæftigelsesinitiativerne 
gennemføres. 
De naturlige ressourcer (vand, luft, jord osv.) er af betydelig miljømæssig og 
socioøkonomisk betydning, idet de udgør grundelementerne for mennesket og 
økosystemerne. Miljøkvaliteten er afgørende for, hvor attraktiv en region er, og influerer 
som sådan på, hvor der investeres. Udpining og ødelæggelse af det naturlige 
ressourcegrundlag kan have alvorlige konsekvenser ikke blot for miljøet, men også for den 
økonomiske aktivitet. Forvaltningen af vandressourcerne er for eksempel nu en vigtig 
problemstilling i EU. Uanset om det drejer sig om oversvømmelser, forurening eller 
udpining af vandforsyningerne, står det klart, at der må gøres en større indsats for at 
forbedre forvaltningen af EU's ferskvandsressourcer, hvis de fortsat skal fungere som 
grundlag for økonomiske aktiviteter. 
Miljø er et vigtigt bes kæft igelsess kåben de område. Foruden de arbejdspladser, der 
skabes som følge af opførelse og vedligeholdelse af de ovenfor omtalte miljøvenlige 
infrastrukturer, lægges der større og større vægt på beskæftigelsesmulighederne i 
forbindelse med såkaldt "eco-business", hvor små og mellemstore virksomheder (SMV) 
spiller en stor rolle. Eco-business producerer goder og tjenesteydelser med henblik på 
måling, forebyggelse, begrænsning eller udbedring af skader på vand, luft og jordbund og 
omfatter aktiviteter knyttet til begrænsning og behandling af affald og støj. Disse 
tjenesteydelser omfatter miljørevision og rådgivning til traditionelle industrier. Der er 
lovende muligheder for vedvarende beskæftigelse i udviklingen af sådanne 
miljøvirksomheder, der oftest er orienterede mod teknologi, praktisk anvendelse og 
innovation (f.eks. produktion i forbindelse med bekæmpelse af forurening, applikationer 
inden for datakommunikation med henblik på en mere integreret metode til lokal og 
regional miljøforvaltning, forebyggelse af naturlige og menneskeskabte risici og 
forvaltning af naturressourcerne, energibesparende teknik og vedvarende energi). 
Dertil kommer, at miljøservice, herunder udvikling og vedligeholdelse af den nødvendige 
infrastruktur (f.eks. affaldshåndtering, forureningsbekæmpelse, forvaltning af 
vandressourcer, vedligeholdelse af naturområder og endog aktiviteter, der ikke har noget 
med miljøet i streng forstand at gøre, men som også i væsentlig grad bidrager til en bedre 
livskvalitet for borgerne, f. eks bevarelse af den nationale arv, byfornyelse osv.) er meget 
arbejdskraftintensiv og således i betydelig grad kan fremme beskæftigelsen. 
Kommissionens meddelelse om "En europæisk strategi til fremme af lokale udviklings- og 
beskæftigelsesinitiativer" fra juni 1995 giver mange eksempler på 
jobskabelsesmulighederne i miljøsektoren. 
Allerede i Kommissionens meddelelse om landdistrikternes fremtid fra 1988 blev 
betydningen af en styrket miljøbeskyttelse understreget. Den øgede efterspørgsel efter 
"naturlige" landbrugsprodukter og "grøn" turisme åbner nye regionale perspektiver for 
landdistrikterne. Desuden kan andre økonomiske aktiviteter, der er afhængige af et "rent" 
miljø (f.eks. teknologisk forskning) i høj grad bidrage til at diversificere indkomstkilderne 
og dermed til at få befolkningen til at blive boende i landdistrikterne. 
Miljøuddannelser og en relevant politik for menneskelige ressourcer, som hænger nøje 
sammen med miljøets beskæftigelsesmæssige virkninger, har betydning for en bæredygtig 
regional udvikling på to fronter: 
For det første kan de medvirke til, at arbejdskraften tilpasses de ændrede 
kvalifikationskrav, og at regionen omstilles til mere miljøvenlige erhverv og sektorer. Og 
for det andet øger de befolkningens opmærksomhed på miljøbeskyttelsesspørgsmål og 
fremmer dermed den offentlige opbakning bag en bæredygtig udvikling. Innoverende 
telematiksystemer, der bygger på avanceret informations- og 
telekommunikationsteknologi, giver nye muligheder for offentlige informationstjenester på 
miljøområdet og bidrager dermed også til øget offentlig opmærksomhed om 
miljøspørgsmål. 
Det skønnes, at 80% af de personer, der for øjeblikket er beskæftiget i eco-business, er 
relativt ringe uddannet. 20% af den arbejdsstyrke, der er beskæftiget med forvaltning og 
tekniske aktiviteter, er imidlertid højt kvalificeret og har en omfattende uddannelse. 
Efterhånden som teknologien ændres, og forureningsbekæmpelse og energieffektivitet 
bliver en integrerende del af produktionsprocessen, bliver der behov for egentlige tekniske 
specialister, managers, teknikere og personer, som beskæftiger sig med byplanlægning, 
landskabsforvaltning, forvaltning af naturreserver, skove osv. 
Samhørighedspolitikken har positive virkninger på miljøet på to områder: 
For det første giver samhørighedspolitikkens finansielle overførsler myndigheder og 
virksomheder i de dårligst stillede regioner bedre muligheder for at tage fat på 
miljøproblemerne (ved at styrke deres investeringskapacitet), hvilket giver mulighed for at 
forbedre miljøstandarder og miljøkvalitet. 
For det andet medvirker direkte økonomisk støtte til miljøprojekter og 
erhvervsinvesteringernes indirekte positive miljøvirkninger til at forbedre miljøkvaliteten. 
I næste afsnit gøres der nærmere rede for disse virkninger. 
III. Samhørighedspolitik - en mulighed for "bæredygtig udvikling" i praksis 
I samhørighedspolitikken mødes forskellige politikker i en given områderelateret 
sammenhæng, og den kan derfor anvendes til at gøre diverse EU-politikker mere 
miljøorienterede. Strukturfondene yder i betydeligt omfang både direkte og indirekte støtte 
til miljøinvesteringer. Desuden understreger oprettelsen af Samhørighedsfonden, der 
direkte tager sigte på at støtte miljø- (og transport-) projekter, miljøets betydning i 
samhørighedspolitikken. 
Under den første runde af strukturfondsprogrammer (1989-1993) hørtes der fra Europa-
Parlamentet, og også fra Revisionsretten og ikke-statslige miljøorganisationer, bred kritik 
af, at der manglede systematisk miljøvurdering af programmerne, og at der blev ydet 
støtte til projekter, der angiveligt skulle skade miljøet. Kommissionen tog derfor 
strukturfondsforordningerne op til revision under hensyntagen til princippet om 
bæredygtig udvikling og til behovet for at integrere miljødimensionen i alle faser af 
udarbejdelsen og gennemførelsen af programmerne. 
Følgende fire aspekter af miljøspørgsmålenes integrering i samhørighedspolitikken 
belyser, hvordan en bæredygtig udvikling støttes og fremmes i praksis. 
/. Miljøforbedringer ved direkte investeringer i miljøprojekter (if. skemaet i bilaget) 
Samhørighedsfonden og strukturfondene støtter direkte miljøinfrastrukturer i de 
støtteberettigede medlemsstater og regioner. Foranstaltningerne omfatter beskyttelse og 
forvaltning af vandressourcerne, indsamling, behandling og genbrug af affald samt 
rensning af kystområder og flodlejer. Aktionerne vedrører også sanering af 
industriarealer (især i mål 2-områder) og renovering af forsømte byområder. 
Derudover bidrager forskellige FIUF-foranstaltninger til at reducere fiskerisektorernes 
negative virkninger på miljøet i almindelighed og fiskeressourcerne i særdeleshed. Alle 
disse investeringer tager hovedsageligt sigte på udbedrende aktioner. 
I 1989-1993 blev der anvendt ca. 7% (2 751 mio. ECU) af de samlede 
strukturfondsbevillinger til mål 1-, 2- og 5b-områder på direkte miljøforanstaltninger. 
I mål 1-programmerne for 1994-1999 budgetteres der med, at ca. 8,9% (8 328 mio. ECU) 
af de samlede strukturfondsbevillinger til disse områder (93 810 mio. ECU1) er øremærket 
til miljøinvesteringer. 
I mål 2-prograrømeme for 1994-1996 foreslås det, at ca. 5,7% (397 mio. ECU) af de 
disponible bevillinger til de støtteberettigede områder (6 977 miio. ECU1) anvendes til 
d i rekte m i Ijøforanstal tn inger. 
I mål 5b-programmerne for 1994-1999 er der afsat ca. 11,7% (over 720 mio. ECU) af de 
samlede strukturfondsbevillmger til miljøbeskyttelse og -udvikling. Foranstaltningerne 
tager f.eks. sigte på oprette uddannelsesfaciliteter og -strukturer med tilknytning til miljøet 
(etablering af opdagelsesstier, oprettelse af uddannelses- og modtagelsescentre) eller 
foranstaltninger, der tager sigte på at beskytte vandbiotoper (plan for genindførelse af 
laks, økologiske ingeniørarbejder til genopretning af forsømte områder). 
Dertil kommer, at EU-initiativer som LEADER og SMV lægger særlig vægt på aktioner 
af nyskabende karakter. 
Samhørighedsfonden vil bruge ca. 16 mia. ECU mellem 1993 og 1999. I de to første år af 
fondens funktion (93 og 94) var forholdet mellem miljø- og transportprojekter ca. 
45/55%. Kommissionen finder, at miljøprojekternes andel bør øges, og at der skal sigtes 
mod en 50/50-fordeIing (se afsnit IV. 1.). 
2. In vesteringer i projekter med positive miljøvirkninger 
Ud over den direkte miljørettede økonomiske støtte kan støtte til erhvervsinvesteringer 
også i høj grad have positive indirekte virkninger på miljøet. På grund af sådanne 
foranstaltningers særlige forebyggende karakter er de især værdifulde set ud fra et 
bæredygtighedssynspunkt, og de bliver ofte forbigået i analyserne af fondenes virkninger. 
Strukturfondenes indsats for at fremme miljøvenlige produkter og teknikker, især i 
SMV, er udtryk for en metode til økonomisk udvikling, der er "bæredygtig". Det samme 
gælder støtten til vedvarende energi og anvendelsen af energi- og vandbesparende 
teknikker. Endvidere kan der med støtte til relevante informationsinfrastrukturnet gives 
støtte til aktiviteter som fjernundervisning og fjernrådgivning med henblik på forbedret 
miljøforvaltning i SMV. 
1994-priser. 
Investeringsstøtten til offentlig transport via Samhørighedsfonden og strukturfondene 
styrker grundlaget for den interne regionaludvikling og forbedrer samtidig den offentlige 
transports konkurrenceevne i forhold til andre, mindre miljøvenlige transportsystemer. 
Strukturfondenes støtte til produktionsvirksomhed, der er direkte afhængig af et miljø af 
høj kvalitet, f.eks. service relateret til FTU, sundhed og "grøn" turisme samt 
økologisk landbrug og naturbevarelse, giver landdistrikterne gode muligheder for at 
udnytte naturværdierne, samtidig med at de beskytter dem. 
Strukturfondenes indsats for en miljøorienteret politik for menneskelige ressourcer 
(f.eks. miljøuddannelser) øger befolkningens og erhvervslivets bevidsthed om 
miljøspørgsmål, samtidig med at arbejdskraftens kvalifikationer forbedres, og den dermed 
lettere kan tilpasse sig de ændre behov på arbejdsmarkedet. 
Endelig kan alle de tekniske foranstaltninger til beskyttelse af fiskeressourcerne og det 
marine økosystem i almindelighed under den fælles fiskeripolitik og foranstaltningerne 
vedrørende tilpasning af landbrugsstrukturerne under mål 5a og 
ledsageforanstaltninger til den fælles landbrugspolitik (f.eks. miljøforanstaltninger i 
landbruget) også medvirke til miljøbeskyttelsen. 
Forstærket miljøovervågning og -evaluering 
En af de vigtigste konsekvenser af de ændrede strukturfondsforordninger er, at der i 
højere grad tages hensyn til miljøaspekter på alle niveauer i programmeringen og 
gennemførelsen af samhørighedspolitikken. Et hovedelement i den nye fremgangsmåde er 
styrkelsen af den forudgående og efterfølgende evaluering med særligt henblik på 
miljøvirkningerne. Det er nu obligatorisk, at programmeringsdokumenterne (f. eks. EF-
støtterammerne og det samlede programmeringsdokument) indeholder en redegørelse for 
miljømålsætningerne. Fastlæggelsen af indikatorerne for miljøvirkningerne er desuden 
blevet forbedret. Miljømyndighederne skal ifølge de ændrede forordninger inddrages i 
udarbejdelsen og overvågningen af programmerne. 
Skønt der på dette område er sket store fremskridt med hensyn til den nye 
programmeringsperiode, kan miljøovervågningen og -evalueringen på programniveau 
stadig forbedres. Afsnit IV indeholder nogle forslag til en indsats på dette område. 
Miljøhensyn ved udvælgelsen og gennemførelsen af projekterne 
En forbedring af projekternes miljømæssige kvalitet vil i høj grad bidrage til 
bæredygtighed og samhørighed. For eksempel skal følgende direktiver på nuværende 
tidspunkt overholdes: Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af virkning på miljøet 
(VVM) samt levesteds- og fugledirektiverne. Vedrørende førstnævnte har erfaringerne dog 
vist, at miljøvurderingerne ofte er af dårlig kvalitet, og at der mangler offentlig 
gennemsigtighed. VVM-direktivet er ved at blive revideret, og problemerne søges løst i 
den forbindelse. Desuden skal kriterierne for projekternes støtteberettigelse og udvælgelse 
udspecificeres nærmere, således at projekterne ikke blot opfylder de basale miljøkrav, 
men også er udtryk for økonomisk og miljømæssig bæredygtighed. 
Ifølge nærhedsprincippet skal overvågningsudvalgene tage sig af såvel overvågning og 
evaluering som udvælgelse og gennemførelse af projekterne. Overvågningsudvalgene har 
en central funktion som et forum, hvor der kan foregå en udvikling og forbedring af 
vurderingerne af virkningerne på miljøet og af udvælgelseskriterierne, således at en 
bæredygtig udvikling kan fremmes. Udvalgene råder dog ikke altid over de fornødne 
midler og kvalifikationer til at kunne påvirke de gennemførende (nationale og regionale) 
myndigheder til i højere grad at tage miljøhensyn ved udvælgelsen af projekterne. Dette 
spørgsmål skal der gøres noget ved både på kort og på lang sigt. 
8 
IV. Fremtiden 
I overensstemmelse med nærhedsprincippet (inden for såvel samhørighedspolitikken som 
miljøpolitikken) afhænger det i høj grad af de berørte medlemsstaters og - når det er 
hensigtsmæssigt - regioners samarbejde, om det kan lykkes at integrere samhørigheds­
politikken og miljøet yderligere. 
På grundlag af strukturfondenes og Samhørighedsfondens bestemmelser har 
Kommissionen en vigtig opgave med at fremme, undersøge og koordinere nationale 
metoder, og den vil blive varetaget i en partnerskabsånd snarere end ved påbud. I praksis 
forventes det at komme til udtryk således: 
1. Samhørighedsfonden afspejler den nøje sammenhæng mellem miljøpolitikken, de 
transeuropæiske net og samhørighedspolitikken. Ifølge samhørighedsfondsforordningen 
skal der være en rimelig balance mellem transportinfrastruktur- og miljøprojekter. 
Kommissionen finder, at der bør sigtes på en 50/50-fordeling mellem miljø og transport. 
Med hensyn til forfølgelsen af dette mål vil Kommissionen i partnerskab med de 
pågældende medlemsstater indtage en fleksibel holdning, navnlig hvad angår timingen, 
hensynet til de særlige forhold omkring hver enkelt projekt og udviklingsbehovene. 
Afhængigt af samhørighedslandenes forskellige behov, f.eks. i forbindelse med 
forvaltning af vandressourcerne, vandbehandling og bortskaffelse af affald, vil 
Kommissionen i partnerskab med de pågældende medlemsstater sikre den højest mulige 
miljøkvalitet af Samhørighedsfondens projekter. Det er endvidere nødvendigt at tage 
hensyn til, at mange transportprojekter, f.eks. investering i offentlig transport, kan være 
svaret på et miljøproblem. Kommissionen vil sikre, at de projekter, der modtager støtte 
fra Samhørighedsfonden, er i overensstemmelse med miljølovgivning og -standarder. 
Kommissionen vil desuden foretage yderligere analyser af mulighederne for en bedre 
koordinering mellem Samhørighedsfonden og strukturfondene med hensyn til miljømæssig 
overvågning og vurdering (f.eks. fælles mål og fælles rapporteringssystem) og for 
anvendelsen af objektive støttekriterier. 
2. På programmeringsniveau indeholder de programmer, der allerede er godkendt, eller 
som er ved at blive det, i væsentligt omfang foranstaltninger, der direkte eller indirekte 
bidrager til beskyttelse og forbedring af miljøet. 
Kommissionen vil dog intensivere arbejdet med at få en bedre forståeise. af arten og 
virkningerne af de foranstaltninger, der har (eller kan få) indirekte miljøvirkninger som 
beskrevet ovenfor (III.2). På grund af foranstaltningernes særlige forebyggende karakter 
er de af stor betydning for indsatsen for en bæredygtig udvikling. Den forebyggende 
fremgangsmåde omfatter også en politik, der støtter øg udîvikler de menneskelige 
ressourcer, således at arbejdsmarkedets ændrede behov og: de voksende miljøkrav kan 
opfyldes. Der vil blive foretaget en kritisk gennemgang af alle 
programmecrøgsiøfeumenler med det formål at identificere sådanne projekttyper af 
forebyggende teakter, som bør få tillagt større vægt fremover. 
Den komrørøåe revision af programmerne (midtvejsevaluering, af 6-år.s-programmer og 
nye mål 2-programmer for 1997-1999) og den forventede udvidelse af EF-initiativet 
INTERRED er en anledning til yderligere at styrke strukturfondenes (forebyggende) 
miljødimension. Der kan i den forbindelse også drages nytte af erfaringerne fra LIFE. 
Kommissionen vil overveje andre muligheder for miljøpilotprojekter under EFRU-
forordningens artikel 10, ESF-forordningens artikel 6, EUGFL-forordningens artikel 8 og 
FIUF-forordningens artikel 4 for at give den bæredygtige udvikling et skub fremad. Det 
kan f.eks. omfatle projekter, der støtter udveksling af de bedste metoder til bæredygtig 
udvikling samt regionale eller lokale udviklingsprojekter, der skaber miljømæssigt 
"bæredygtige'* job. I denne forbindelse skal Det Europæiske Observationsorgan for 
Innovation øg Udvikling i Landdistrikter, der blev oprettet i forbindelse med LEADER II-
initiativet, bidrage til at identificere og videregive kendskabet til succesfulde innoverende 
foranstaltninger. 
For at fremme miljømæssigt bæredygtige investeringer planlægger Kommissionen i højere 
grad at udnytte muligheden for graduering ud fra et miljøsynspunkt af EU-støttesatsen 
under strukturfondene (artikel 13 i rammeforordningen). 
3. Kommissionen understreger betydningen af systematisk at inddrage miljødimensionen i 
overvågningen og den forudgående og efterfølgende evaluering af programmerne. 
Eftersom gennemførelsen af programmerne hører under medlemsstaternes kompetence, er 
det vigtigt at bemærke, at den nødvendige forbedring af overvågningen og evalueringen af 
miljøvirkningerne kun kan opnås i tæt samarbejde med dem og - når det er 
hensigtsmæssigt - de berørte regioner. 
Kommissionen vil derfor intensivere drøftelserne med de berørte medlemsstater og - når 
det er hensigtsmæssigt - regioner med henblik på en yderligere forbedring af miljømålene 
og resultatindikatorerne. En kritisk analyse af de eksisterende programmerings­
dokumenters miljømåls og resultatindikatorers art og kvalitet kunne være et udgangspunkt 
for yderligere drøftelser og forskning på grundlag af mere omfattende og kvantificerbare 
indikatorer for bæredygtighed med henblik på at forbedre miljøevalueringen. 
Kommissionen vil selv forstærke indsatsen med hensyn til teknisk bistand til en yderligere 
udvikling og forbedring af de miljøorienterede evalueringsmetoder og -indikatorer. 
10 
I den forbindelse er det en vigtig funktion, de udpegede miljømyndigheder har fået i de 
nye programmeringsdokumenter. Ifølge forordningerne skal de udpegede kompetente 
miljømyndigheder inddrages i udarbejdelsen og gennemførelsen af 
programmeringsdokumenterne. For at øge effektiviteten af deres bidrag til 
programmeringen og gennemførelsen vil Kommissionen i samarbejde med de berørte 
medlemsstater og regioner forsøge at udforme en klarere rolle for dem i forbindelse med 
gennemførelsen af programmerne. 
Desuden vil Kommissionen tilskynde til kontakter og skabelse af flere net mellem 
miljømyndighederne både i medlemsstaterne og mellem medlemsstaterne og regionerne, 
således at de får mulighed for erfaringsudveksling og afklaring af deres rolle med hensyn 
til overvågning og evaluering. Endelig bør der lægges mere vægt på at øge 
forvaltningernes kendskab til ledelse og overvågning af miljøprogrammer. Der kan 
ligeledes i denne forbindelse ydes teknisk bistand. 
Mens Samhørighedsfonden fungerer på grundlag af projekter, og Kommissionen dermed 
inddrages direkte i beslutningsprocessen, mindsker strukturfondenes programmetode i høj 
grad Kommissionens deltagelse i udvælgelsen af projekterne. 
Generelt betoner Kommissionen, at der skal foretages en tilfredsstillende 
kvalitetsvurdering af de miljømæssige følger af de foreslåede foranstaltninger, og i denne 
forbindelse at VVM-direktivet (85/337/EØF) skal anvendes mere hensigtsmæssigt, og det 
samme gælder andre miljøregler, såsom levesteds- og fugledirektiverne. 
Overvågningsudvalgene bør sikre, at der i procedurerne for udvælgelse af projekter 
lægges mere vægt på de eksisterende bestemmelser, der skal hindre, at EU medfinansierer 
miljøskadelige projekter. 
Kommissionen understreger dog nødvendigheden af, at kriterierne for projekternes 
støtteberettigelse og udvælgelse udspecificeres nærmere, således at projekterne ikke blot 
opfylder kravet om, at de skal være i overensstemmelse med miljøreglerne, men også er 
udtryk for økonomisk, social og miljømæssig bæredygtighed (f.eks. i forbindelse med 
reduktion af affaldsmængden og energibesparelser). Teknisk bistand kan anvendes til at 
fremme erfaringsudveksling og udvikle retningslinjer for de bedste metoder på området. 
Kommissionen vil intensivere drøftelserne herom med medlemsstaterne og - når det er 
hensigtsmæssigt - regionerne, især i overvågningsudvalgenes regi. 
Kommissionen vil fremover forsøge at spille en mere aktiv rolle med hensyn til 
forebyggelse af overtrædelser af miljøreglerne inden for strukturfondenes og 
Samhørighedsfondens aktiviteter. I den forbindelse er det vigtigt med en hurtig og kritisk 
analyse af de signaler og advarsler, der gives via opdaterede miljøstatusmeldinger fra de 
berørte regioner, samt evalueringer, der udarbejdes af miljømyndigheder og 
miljøorganisationer. Hvis der alligevel forekommer overtrædelser, vil Kommissionen 
anvende de hårde sanktioner, der er hjemlet i de gældende bestemmelser, bl.a. 
tilbagebetaling af EU-midler. 
11 
5. Som forudset i de reviderede strukturfondsforordninger er miljømyndighedernes rolle 
blevet vigtigere siden 1993. For at øge gennemsigtigheden vil Kommissionen - når det er 
hensigtsmæssigt og under overholdelse af bestemmelserne i rammeforordningens artikel 4, 
stk. 1 - indgå i en dialog med de af projektet mest berørte partnere, herunder 
repræsentative ikke-statslige miljøorganisationer i partnerskab med medlemsstaterne. 
Medlemsstaternes myndigheder vil desuden blive tilskyndet til at forbedre 
oplysningsarbejdet i forbindelse med programmeringsdokumenterne og gennemførelsen af 
programmerne. 
6. Europa-Parlamentet vedtog ved førstebehandlingen af forslaget til budget for 1996 
indførelsen af yderligere foranstaltninger med henblik på at gøre dets gennemførelse mere 
følsom over for miljøspørgsmål. 
Kommissionen erkender, at forslagets underliggende formål er at øge 
budgetgennemførelsens miljødimension. Meddelelsen fremhæver den vægt, som 
Kommissionen tillægger samhørighedspolitikkens miljømæssige aspekter. 
Meddelelsen vidner om, at revisionen af strukturfondsforordningerne samt oprettelsen af 
Samhørighedsfonden allerede har ført til en klar styrkelse af de miljømæssige aspekter i 
samhørighedspolitikkens programmering og gennemførelse. Det er her afgørende, at 
miljøevalueringsindsatsen øges under betydelig medvirken af medlemsstaterne. 
Kommissionen vil inden for de nuværende retlige rammer benytte sig af de forskellige 
muligheder, der er beskrevet i denne meddelelse, til at forbedre miljødimensionen som 
ønsket at Europa-Parlamentet. Disse muligheder er udtryk for, hvor langt man kan gå 
under strukturfondsforordningerne i deres nuværende form. Imidlertid vil erfaringerne 
give nye idéer, der kan påvirke den generelle revision af forordningerne med tilknytning 
til strukturfondene, som skal finde sted i 1999. 
12 
Bilag 
Samhørighedspolitikkens bidrag til direkte miljøforanstaltninger i de relevante 
programmeringsperioder 
Den følgende tabel indeholder tal vedrørende miljøudgifterne i forbindelse med de samhørigheds-
instrumenter, der er programmeret eller iværksat i de relevante programmeringsperioder. 
Der foreligger kun tal for Samhørighedsfondens og strukturfondenes udgifter for mål 1, 2 og 5b. 
Under mål 3 indgår miljøforanstaltninger i beskæftigelsesstøtten til de lokale myndigheder. Disse 
foranstaltninger vedrører generelt miljøforbedring og oprydning, f. eks. rensning af industriområder, 
rensning af floder og strande, kystbeskyttelse, bevarelse og forøgelse af værdien af naturen. 
Under mål 4 vil erhvervsuddannelse og arbejdsmarkedsuddannelse samt rådgivning og vejledning af 
arbejdstagere finde sted på grundlag af ændringer i erhvervslivet og i produktionssystemerne. En af 
de vigtigste ændringer er indførelse af og tilpasning til miljømæssigt sunde og bæredygtige 
produktionsmåder. 
Under mål 5a kan EUGFL (Udviklingssektionen) navnlig yde støtte til investeringer i 
landbrugsbedrifter med henblik på beskyttelse og forbedring af miljøet. EUGFL kan også bidrage til 
finansiering af investeringer i forarbejdningsindustrier i landbrugssektoren, som kan medvirke til at 
gøre det lettere at indføre nye teknologier, som er centreret om miljøbeskyttelse. I denne forbindelse 
gives der i de udvælgelseskriterier, som Kommissionen opstillede den 22. marts 1994, førsteprioritet 
til bl. a. investeringer, der er knyttet til miljøbeskyttelse, forebyggelse af forurening og bortskaffelse 
af affald, herunder affald fra økologisk landbrug. 
Under mål 5a kan FIUF bidrage til materielle investeringer inden for akvakultur, beskyttelse og 
udvikling af fiskeressourcer i kystregioner, faciliteter i fiskerihavne samt forarbejdning og afsætning 
af fiskeri- og akvakulturprodukter. Visse af disse investeringer skal mindske skaderne på miljøet. 
13 
Samhørighedspolitikkens bidrag til direkte miljøforanstaltninger i de relevante programmeringsperioder (mio. ECU i 1944-priser) 
Belgique Danmark Deutschland EUada Espana France Ireland Italia Luxem­
bourg Nederland Portu­
gal United 
Kingdom EUR 12 
STRUKTUR­
FONDENE Jalt 
Mål 1 (94-99) I alt 
Miljø 
Mål 2 (94-96) I alt 
Miljø 
Mål 5b (94-99) I alt 
Miljø 730 
92 
160 
8 
77 
7 -
-
56 
p.m.* 
54 
p.m.* 13640 
1106 
733 
52 
1227 
207 13980 
624 
-
-
-
-26300 
3034 
1130 
40 
664 
67 2190 
323 
1765 
103 
2238 
245 5620 
74 
-
-
-
-14860 
1867 
684 
48 
901 
94 -
-
7 
2 
6 
0,5 150 
5 
300 
5 
150 
36 13980 
1056 
-
-
-
-236Q 
146 
2142 
138 
817 
64 93810 
8328 
6977 
397 
6134 
720,5 100,0 % 
8,9 % 
100,0 % 
5.7 % 
100,0 % 
11,7% 
SAMHØRIG- EUR 4 
HEDSFONDEN 
1993 I alt 
Miljø 
1994 lait 
Miljø 280 
175 
332 
198 858 
252 
1018 
519 142 
56 
168 
72 284 
123 
334 
134 1565** 
606 
1852 
923 100,0 % 
38.7 * 
100.0 % 
49.8 % 
* Der kan ikke anføres præcise tal, idet miljøforanstaltningerne i vidt omfang er integreret i andre udgiftskategorier. 
** 1993-priser. 

ISSN 0254-1459 
KOM(95) 509 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 13 14 
Katalognummer : CB-C0-95-561-DA-C 
ISBN 92-77-95305-5 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg