[pic] | EUROPA-KOMMISSIONEN |

Bruxelles, den 24.9.2010

KOM(2010) 498 endelig

2010/0256 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. .../...

om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU's fjernområder

BEGRUNDELSE

TILPASNING TIL TRAKTATEN OM DEN EUROPÆISKE UNIONS FUNKTIONSMÅDE (TEUF).

I traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skelnes der klart mellem beføjelser, Kommissionen får delegeret til at vedtage almengyldige, ikke-lovgivningsmæssige retsakter (delegerede retsakter), der udbygger eller ændrer visse ikke-væsentlige elementer i den lovgivningsmæssige retsakt, jf. artikel 290, og de beføjelser, Kommissionen får tildelt til at vedtage gennemførelsesretsakter, jf. artikel 291.

For så vidt angår de delegerede retsakter, delegerer lovgiver en beføjelse til Kommissionen til at vedtage foranstaltninger af lovgivningslignende karakter. For så vidt angår gennemførelsesretsakter, er situationen en helt anden. Medlemsstaterne er i første række ansvarlige for gennemførelsen af Den Europæiske Unions retligt bindende retsakter. Kræves der ensartede betingelser for gennemførelsen af en lovgivningsmæssig retsakt, påhviler det Kommissionen af fastsætte dem.

Tilpasningen af forordning (EF) nr. 247/2006 til traktatens nye bestemmelser er baseret på en opdeling i delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser af de bestemmelser, som Kommissionen har vedtaget i henhold til nævnte forordning (forordning (EF) nr. 793/2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 247/2006).

Efter denne opdeling blev der udarbejdet et udkast til forslag til omarbejdning af forordning (EF) nr. 247/2006. Ifølge dette udkast er beføjelsen til at fastsætte de væsentlige elementer i en særlig ordning for landbrugsprodukter i fjernområderne for at afhjælpe de problemer, som skyldes områdernes beliggenhed i EU's yderste periferi (den såkaldte POSEI-ordning), forbeholdt lovgiver. De generelle retningslinjer for denne ordning og de generelle principper, den bygger på, fastlægges af lovgiver. Lovgiver opstiller således målene for de foranstaltninger, der indføres ved denne særlige ordning, og principperne for programmering, forenelighed og sammenhæng med EU's øvrige politikker. Lovgiver fastlægger også principperne for fastsættelse af en licensordning og for anvendelsen af sanktioner, nedsættelser og udelukkelser. Lovgiver bestemmer også, at der skal indføres et grafisk symbol for POSEI.

Ifølge artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde overlader lovgiver det til Kommissionen at udbygge eller ændre visse ikke-væsentlige elementer. Kommissionen kan således ved delegeret retsakt fastsætte de udbyggende elementer, der er nødvendige, for at den ordning, som lovgiver har fastlagt, kan fungere behørigt. Kommissionen vedtager således ved delegeret retsakt betingelserne for at registrere de erhvervsdrivende i licensregistret og fastsætter eventuelt, hvis den økonomiske situation kræver det, at der skal stilles en sikkerhed for udstedelsen af licenser (artikel 11, stk. 2). På samme måde tillægger lovgiver Kommissionen beføjelse til at vedtage foranstaltninger til fastsættelse af proceduren for vedtagelse af programændringer (artikel 6, stk. 3) og fastsætte forarbejdningsbetingelser (artikel 13, stk. 6), betingelser for fastsættelse af støtte (artikel 18, stk. 4, artikel 23, stk. 3, og artikel 29, stk. 4), betingelser for fritagelse for importafgifter (artikel 26, stk. 2), betingelser for retten til at anvende det grafiske symbol (artikel 20, stk. 3) og sanktioner (artikel 17, stk. 2).

Ifølge artikel 291 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde påhviler det medlemsstaterne at gennemføre den ordning, som lovgiver har fastlagt. Det er dog nødvendigt at sørge for, at POSEI-ordningen gennemføres ensartet i medlemsstaterne for at undgå konkurrenceforvridning og forskelsbehandling af de erhvervsdrivende. Derfor tillægger lovgiver i henhold til traktatens artikel 291, stk. 2, Kommissionen gennemførelsesbeføjelser, især for så vidt angår ensartede betingelser for, hvordan produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, indføres til, udføres fra og omsættes i fjernområderne (artikel 11, stk. 3, artikel 13, stk. 2, litra a), artikel 13, stk. 2, litra b), artikel 13, stk. 3, artikel 26, stk. 1, og artikel 28, stk. 2), ensartede betingelser for gennemførelse af programmerne (artikel 6, stk. 2, artikel 18, stk. 3, artikel 20, stk. 4, og artikel 29, stk. 3) og generelle regler for den kontrol, medlemsstaterne skal anvende (artikel 7, artikel 12, stk. 2, og artikel 17, stk. 1).

INDHOLDSMÆSSIGE ÆNDRINGER

Da Rådets forordning (EF) nr. 247/2006 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU’s fjernområder er blevet ændret flere gange, siden den blev vedtaget den 30. januar 2006, foreslås det af klarhedshensyn at omarbejde den.

På grund af udviklingen i EU-lovgivningen og den praktiske gennemførelse af forordningen, siden den blev vedtaget, er det også nødvendigt at ændre nogle af forordningens bestemmelser og omforme retsaktens struktur for bedre at tilpasse den til de faktiske forhold, der gælder for POSEI-ordningen på landbrugsområdet.

I den nye forordning anføres ordningens vigtigste mål, som de særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i fjernområderne skal bidrage til at nå (artikel 2), mere eksplicit.

Den nye struktur fremhæver den centrale rolle, der tillægges særlige programmer for bestemte områder som følge af disses afsides beliggenhed og ø-karakter (POSEI-programmer), som fremover fastsættes for hvert fjernområde på det mest hensigtsmæssige niveau og koordineres af de respektive medlemsstater. Programmerne omhandler to grundlæggende POSEI-elementer, nemlig den særlige forsyningsordning og de særlige foranstaltninger for den lokale produktion (artikel 3).

Andre mindre ændringer i forordningen vedrører især følgende:

1) Proceduren for fremlæggelsen af programmer og programændringer for Kommissionen til godkendelse er blevet præciseret, for at den kommer til at hænge bedre sammen med gældende praksis, og under hensyntagen til nødvendigheden af, at tilpasningen af programmerne til landbrugets reelle krav og forsyningen af fjernområderne med vigtige produkter (artikel 6) bliver gjort mere fleksibel og effektiv.

2) I artikel 10 fastsættes det, at den særlige forsyningsordning skal udformes for hvert fjernområde under hensyntagen til den lokale landbrugsproduktion, hvis udvikling ikke må bremses af for stor forsyningsstøtte til produkter, som også produceres lokalt. Denne bestemmelse anses for nødvendig for at gøre det obligatorisk, at de to POSEI-instrumenter er forenelige med hinanden.

3) Muligheden for at videreforsende produkter, der er forarbejdet lokalt af basisprodukter, som er omfattet af den særlige forsyningsordning, uden at fordelen skal tilbagebetales, og som er begrænset til produkter, der forsendes fra Azorerne til Madeira og omvendt og fra Madeira til De Kanariske Øer og omvendt, udvides til også at omfatte de franske oversøiske departementer (artikel 13, stk. 2, litra e)).

4) Med henblik på en god budgetforvaltning skal medlemsstaterne i deres programmer anføre en liste over den støtte, der udgør direkte betalinger (artikel 18, stk. 2, litra d)).

5) Det bør også anføres, hvordan støtten til foranstaltninger til fordel for den lokale landbrugsproduktion defineres, hvilket ikke tidligere var med i basisretsakten (artikel 18, stk. 2, litra e) og f)).

6) Endelig svarer den finansielle tildeling til hvert godkendt nationalt program til tildelingen for regnskabsåret 2011 og følgende år. Loftet over finansieringen af den særlige forsyningsordning for Frankrig og Portugal er derimod blevet forhøjet med 20 % (artikel 29, stk. 3) på grundlag af konklusionerne i den første rapport om virkningen af POSEI-reformen i 2006, som blev forelagt for Europa-Parlamentet og Rådet i 2010.

Forordningen ændrer ikke finansieringskilderne eller EU-støtteintensiteten.

2010/0256 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. .../...

af …

om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU's fjernområder

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42, stk. 1, og artikel 43, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen[1],

efter fremsendelse af udkastet til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[2],

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget[3],

efter den almindelige lovgivningsprocedure[4] og

ud fra følgende betragtninger:

1. Ved Rådets forordning (EF) nr. 247/2006 af 30. januar 2006 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU’s fjernområder[5] er der fastsat særlige foranstaltninger på landbrugsområdet for at afhjælpe de problemer, der skyldes fjernområdernes særlige beliggenhed, jf. traktatens artikel 349. Disse foranstaltninger gennemføres for hvert område ved hjælp af støtteprogrammer, der er et væsentligt værktøj til at forsyne områderne med landbrugsprodukter. På grund af de nye ændringer, der har vist sig påkrævet, og som følge af Lissabontraktatens ikrafttrædelse bør forordning (EF) nr. 247/2006 ophæves og afløses af en ny forordning.

2. Det bør præciseres, hvilke grundlæggende mål ordningen for EU's fjernområder bidrager til at nå.

3. Det bør præciseres, hvad særlige programmer for bestemte områder som følge af disses afsides beliggenhed og ø-karakter, i det følgende benævnt POSEI-programmer, som de pågældende medlemsstater ifølge subsidiaritetsprincippet skal udarbejde på det mest hensigtsmæssige geografiske niveau og forelægge for Kommissionen til godkendelse, skal indeholde.

4. For at målene for ordningen for EU's fjernområder bedre kan nås, bør POSEI-programmerne indeholde foranstaltninger, der sikrer forsyningerne med landbrugsprodukter og sikrer, at den lokale landbrugsproduktion bevares og udvikles. Programmeringsniveauet bør bringes tættere på de pågældende områder, og der bør arbejdes på, at Kommissionen og medlemsstaterne systematisk indgår partnerskab.

5. De myndigheder, medlemsstaten har udpeget, kan i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og af fleksibilitetshensyn, der ligger til grund for den programmeringsstrategi, som er vedtaget for ordningen for fjernområderne, foreslå ændringer af programmet for at tilpasse det til forholdene i fjernområderne. Af samme årsag bør proceduren for ændring af programmerne tilpasses efter, hvor relevant hver type ændring er.

6. For at sikre, at fjernområderne forsynes med vigtige landbrugsprodukter, og for at udligne de ekstraomkostninger, som skyldes områdernes beliggenhed i EU's yderste periferi, bør der indføres en særlig forsyningsordning. Fjernområdernes særlige geografiske beliggenhed i forhold til forsyningskilderne medfører ekstra transportomkostninger ved levering af vigtige produkter, der skal anvendes til konsum eller forarbejdning eller som rå- og hjælpestoffer. Endvidere påfører andre objektive faktorer i forbindelse med områdernes beliggenhed i EU's yderste periferi, navnlig deres status som øsamfund og små landbrugsarealer, de erhvervsdrivende og producenterne i fjernområderne yderligere ulemper, som er stærkt hæmmende for deres virksomhed. Disse ulemper kan afhjælpes ved, at priserne på de vigtige produkter sænkes.

7. Med henblik herpå bør importen af visse landbrugsprodukter fra tredjelande uanset traktatens artikel 28 fritages for de gældende importafgifter. Produkter, der har været genstand for aktiv forædling eller været anbragt på toldoplag i EU's toldområde, bør for at tage hensyn til deres oprindelse og den toldbehandling, de indrømmes i henhold til EU-bestemmelserne, sidestilles med produkter, der importeres direkte, med henblik på indrømmelse af fordelene i den særlige forsyningsordning.

8. For effektivt at nå det opstillede mål, som er at nedsætte priserne i fjernområderne og udligne ekstraomkostningerne som følge af områdernes beliggenhed i EU's yderste periferi og samtidig bevare EU-produkternes konkurrenceevne, bør der ydes støtte til levering af EU-produkter til fjernområderne. Støtten bør være baseret på ekstraomkostningerne ved levering til fjernområderne og priserne ved eksport til tredjelande og, når det drejer sig om rå- og hjælpestoffer eller produkter til forarbejdning, andre ekstraomkostninger som følge af fjernområdernes beliggenhed i den yderste periferi, navnlig deres status som øsamfund og lille areal.

9. For at undgå spekulation, der vil kunne skade de endelige brugere i fjernområderne, bør det fastsættes, at det kun er produkter af sund og sædvanlig handelskvalitet, der kan omfattes af den særlige forsyningsordning.

10. Der bør fastsættes regler for, hvordan ordningen skal fungere, navnlig at der skal oprettes et register over erhvervsdrivende og en licensordning baseret på licenser som omhandlet i artikel 130 og 161 i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen)[6].

11. Som følge af kravene om overvågning af de transaktioner, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, bør der føres administrativ kontrol med de pågældende produkter ved import eller indførsel til fjernområderne og ved eksport eller forsendelse herfra. For at nå ordningens mål bør de økonomiske fordele ved den særlige forsyningsordning desuden slå igennem på produktionsomkostningerne og sænke de priser, som de endelige brugere skal betale. Indrømmelsen af fordele bør derfor betinges af, at de slår effektivt igennem, og der bør føres den nødvendige kontrol.

12. Da de mængder, der omfattes af den særlige forsyningsordning, er begrænset til fjernområdernes forsyningsbehov, er ordningen ikke til hinder for, at det indre marked kan fungere efter hensigten. Desuden må de økonomiske fordele ved den særlige forsyningsordning ikke medføre forstyrrelser i det traditionelle handelsmønster for de pågældende produkter. Det bør derfor forbydes at forsende eller eksportere disse produkter fra fjernområderne. Det bør dog være tilladt at forsende eller eksportere disse produkter, hvis den finansielle fordel, der følger af den særlige forsyningsordning, betales tilbage.

13. Der bør tillades handel med forarbejdede produkter mellem fjernområderne for at give dem mulighed for samhandel. Der bør også tages hensyn til fjernområdernes handelsmønstre i forbindelse med den regionale samhandel og traditionelle eksport og forsendelse til resten af EU og tredjelande, hvorfor alle disse områder bør kunne eksportere forarbejdede produkter i et omfang svarende til deres traditionelle handelsmønster. Af klarhedshensyn bør referenceperioden for fastlæggelse af disse traditionelt eksporterede eller traditionelt forsendte mængder præciseres.

14. Der bør dog træffes passende foranstaltninger for at muliggøre den fornødne omstrukturering af sukkerforarbejdningssektoren på Azorerne. I forbindelse med disse foranstaltninger bør der tages hensyn til, at sukkersektoren på Azorerne kun er rentabel, hvis produktionen og forarbejdningen holdes på et vist niveau. På denne baggrund bør der undtagelsesvis fortsat gives tilladelse til, at der fra Azorerne til resten af EU forsendes sukkermængder, der overstiger den traditionelle handel, i en begrænset periode på fem år med gradvist faldende årlige lofter. Da de mængder, der kan videreforsendes, vil være proportionale med og begrænset til det, der er strengt nødvendigt for at sikre, at den lokale sukkerproduktion og -forarbejdning er rentabel, vil den midlertidige forsendelse af sukker fra Azorerne ikke påvirke EU's indre marked negativt.

15. Ordningen med fritagelse for importafgifter bør fortsat gælde for Azorernes, Madeiras og De Kanariske Øers forsyning med sukker produceret uden for kvoten. Azorerne bør også fritages for importafgifter for rårørsukker inden for rammerne af deres foreløbige forsyningsopgørelse.

16. De Kanariske Øer er i medfør af den særlige forsyningsordning hidtil blevet forsynet med skummetmælkspulver, der indeholder vegetabilsk fedtstof, bestemt til industriel forarbejdning, henhørende under KN-kode 1901 90 99. Dette produkt, der er blevet en traditionel del af den lokale kost, bør fortsat kunne leveres.

17. Da ris er en basisfødevare på Réunion, der ikke producerer tilstrækkeligt til at dække det lokale behov, bør dette produkt fortsat fritages for afgifter ved import til Réunion.

18. EU's politik til fordel for den lokale produktion i fjernområderne har været rettet mod mange forskellige produkter og foranstaltninger til fremme af produktion, afsætning eller forarbejdning af disse produkter. Foranstaltningerne har vist sig at være effektive og har sikret, at landbrugsaktiviteterne er blevet videreført og udviklet. EU bør fortsat støtte den lokale produktion, som er en grundlæggende faktor for den miljømæssige, sociale og økonomiske ligevægt i fjernområderne. Erfaringen viser, at et styrket partnerskab med de lokale myndigheder — på samme måde som i politikken til udvikling af landdistrikterne — kan gøre det lettere at takle fjernområdernes særlige problemer på en mere målrettet måde. Den lokale produktion bør derfor fortsat støttes via POSEI-programmer.

19. For at støtte afsætningen af fjernområdernes produkter bør der indføres støtte til afsætning af disse produkter uden for produktionsområdet.

20. Det bør fastsættes, hvilke oplysninger der som et minimum skal gives i POSEI-programmerne for at fastlægge foranstaltningerne for den lokale landbrugsproduktion, navnlig en beskrivelse af forholdene, den foreslåede strategi, målene og foranstaltningerne. Det bør også fastsættes, at disse foranstaltninger skal hænge sammen med EU's andre politikker for at undgå, at støtteforanstaltninger bliver uforenelige eller overlapper hinanden.

21. Med henblik på gennemførelsen af POSEI-programmet kan dette også indeholde foranstaltninger til finansiering af undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse og teknisk bistand.

22. Landbrugsproducenterne i fjernområderne bør tilskyndes til at levere kvalitetsprodukter, og afsætningen heraf bør fremmes. Det kan derfor være nyttigt at anvende det grafiske symbol, EU har indført.

23. Visse landbrugsbedrifter og forarbejdnings- og afsætningsvirksomheder i fjernområderne lider under meget mangelfulde strukturer, hvilket medfører særlige vanskeligheder. Ved artikel 26, stk. 2, og artikel 28, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)[7] fastsættes der derfor højere maksimumssatser for støtte til visse typer investeringer i fjernområderne.

24. Ifølge artikel 27, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1698/2005 gælder begrænsningen med hensyn til at yde investeringsstøtte til skovbrug, jf. artikel 20, litra b), nr. ii), i nævnte forordning, ikke for fjernområderne.

25. I artikel 39, stk. 4, i og bilag I til forordning (EF) nr. 1698/2005 fastsættes de maksimale årlige betalinger for miljøvenligt landbrug. For at tage højde for den specifikke miljøsituation i visse særligt følsomme græsningsområder på Azorerne og for at bevare landskabet og landbrugsjordens traditionelle karakteristika, herunder navnlig terrassekulturerne på Madeira, bør det for visse bestemte foranstaltninger være muligt at forhøje disse beløb til det dobbelte.

26. Der kan dispenseres fra Kommissionens faste praksis om ikke at tillade statslig driftsstøtte til produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, der falder ind under traktatens bilag I, for derved at afbøde de særlige vanskeligheder for landbrugsproduktionen i fjernområderne som følge af deres beliggenhed i den yderste periferi, særlig deres fjerne beliggenhed, status som øsamfund, lille areal, vanskelige topografiske og klimatiske forhold og økonomiske afhængighed af et lille antal produkter.

27. Landbrugsproduktionen i fjernområderne lider under særlige plantesundhedsproblemer som følge af klimaet og den hidtil utilstrækkelige anvendelse af bekæmpelsesmidler i disse områder. Der bør derfor iværksættes programmer til bekæmpelse af skadegørere, herunder ved hjælp af biologiske metoder, og EU's medfinansiering af gennemførelsen af disse programmer bør fastlægges nærmere.

28. Det er økonomisk og miljømæssigt af afgørende betydning at bevare arealerne med vin, som er den mest udbredte afgrøde på Madeira og De Kanariske Øer, og som er meget vigtig for Azorerne. For at bidrage til at støtte produktionen bør hverken de afkaldspræmier eller markedsmekanismer, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 1234/2007, anvendes i disse områder, bortset fra krisedestillation, som bør kunne foretages på De Kanariske Øer, hvis der opstår ekstraordinære markedsforstyrrelser som følge af kvalitetsproblemer. Ligeledes har det på grund af tekniske og socioøkonomiske vanskeligheder ikke været muligt inden for de fastsatte frister at foretage en fuldstændig omlægning af de arealer på Madeira og Azorerne, som er tilplantet med hybride druesorter, som er forbudt ifølge forordning (EF) nr. 1234/2007. Vin fremstillet på disse vindyrkningsarealer er udelukkende til traditionelt lokalt forbrug.

29. Omstruktureringen af mejerisektoren er endnu ikke afsluttet på Azorerne. For at tage højde for, at Azorerne er stærkt afhængige af mælkeproduktion, at der er ulemper forbundet med øgruppens beliggenhed i den yderste periferi, og at der ikke findes rentable alternative produktionsmuligheder, bør der fortsat dispenseres fra visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 1234/2007 om overskudsafgifter for mælk og mejeriprodukter.

30. Støtten til produktion af komælk på Madeira og Réunion har ikke været tilstrækkelig til at bevare ligevægten mellem intern og ekstern forsyning bl.a. på grund af denne sektors store strukturvanskeligheder og dens ringe evne til at reagere positivt på nye økonomiske betingelser. Følgelig bør der fortsat gives tilladelse til produktion af UHT-mælk på basis af mælkepulver med oprindelse i EU for bedre at dække det lokale forbrug. For at informere forbrugerne korrekt bør der være pligt til på salgsetiketten at anføre, hvordan UHT-mælken på basis af mælkepulver er fremstillet.

31. Da det er nødvendigt at opretholde den lokale produktion ved hjælp af incitamenter, er det berettiget ikke at anvende forordning (EF) nr. 1234/2007 i de franske oversøiske departementer og på Madeira. For Madeira bør denne fritagelse begrænses til 4 000 t.

32. Der bør ydes støtte til traditionelt husdyrbrug. For at dække de lokale forbrugeres behov i de franske oversøiske departementer og på Madeira bør det være tilladt inden for et årligt loft på visse betingelser toldfrit at importere ungtyre til opfedning fra tredjelande.

33. Den mulighed, som Portugal med Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere[8] har fået for at overføre ammekopræmierettigheder fra det portugisiske fastland til Azorerne, bør videreføres, og dette instrument bør tilpasses den nye støtteordning for fjernområderne.

34. Tobaksdyrkningen har traditionelt været meget vigtig for De Kanariske Øer. Økonomisk set er der tale om en fremstillingsindustri, der fortsat er en af regionens vigtigste industriaktiviteter. Socialt set er tobaksdyrkningen meget arbejdsintensiv, og den vedrører de mindre landbrugere. Den er imidlertid ikke tilstrækkelig rentabel og er i fare for at forsvinde. For øjeblikket dyrkes der således kun tobak på et mindre område på øen La Palma, hvor den anvendes til håndværksmæssig fremstilling af cigarer. Spanien bør derfor bemyndiges til fortsat ud over EU-støtten at yde en tillægsstøtte for at gøre det muligt at bevare denne traditionelle afgrøde og den håndværksmæssige aktivitet, den danner grundlag for. For at fastholde den industrielle aktivitet i forbindelse med fremstillingen af tobaksprodukter bør der desuden fortsat ved import af råtobak og halvforarbejdet tobak til De Kanariske Øer gives toldfritagelse for en årlig mængde på højst 20 000 t, udtrykt i strippet råtobak.

35. Gennemførelsen af denne forordning må ikke resultere i en nedgang i den særlige støtte, som fjernområderne hidtil har fået. For at kunne gennemføre de nødvendige foranstaltninger bør medlemsstaterne derfor råde over beløb svarende til den støtte, som EU allerede har ydet i henhold til forordning (EF) nr. 247/2006.

36. Siden 2006 er behovet for vigtige produkter steget i nogle fjernområder, især på Azorerne og i de franske oversøiske departementer, på grund af udviklingen i husdyrbestanden og befolkningspresset. Derfor bør den andel af budgettet, som medlemsstaterne kan anvende til den særlige forsyningsordning for de pågældende områder, forhøjes.

37. Kommissionen bør have beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i henhold til traktatens artikel 290 for at udbygge eller ændre visse ikke-væsentlige elementer i denne forordning. Det bør afgrænses, hvilke områder denne beføjelse kan udøves for, og hvilke betingelser der gælder for delegationen.

38. For at sikre, at POSEI-ordningen gennemføres ensartet i medlemsstaterne, og undgå konkurrenceforvridning og forskelsbehandling af de erhvervsdrivende bør Kommissionen have beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter i henhold til traktatens artikel 291, stk. 2. Derfor bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser i henhold til nævnte bestemmelse, især for så vidt angår ensartede betingelser for, hvordan produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, indføres til, udføres fra og omsættes i fjernområderne, ensartede betingelser for gennemførelse af programmerne og mindstekrav til den kontrol, som medlemsstaterne skal anvende.

39. [Betragtning om kontrol af gennemførelsesforanstaltningerne. Indsættes efter vedtagelsen af forordningen om kontrolregler, jf. artikel 291, stk. 2, i TEUF, der for øjeblikket er til drøftelse i Europa-Parlamentet og Rådet] —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

KAPITEL I

ANVENDELSESOMRÅDE

ARTIKEL 1 Genstand

I denne forordning fastsættes særlige foranstaltninger på landbrugsområdet for at afhjælpe de vanskeligheder forårsaget af beliggenhed i EU's yderste periferi, særlig afsides beliggenhed, status som øsamfund, lille areal, vanskelige topografiske og klimatiske forhold og økonomisk afhængighed af nogle få produkter, som kendetegner de områder, der er omhandlet i traktatens artikel 349, i det følgende benævnt "fjernområder".

Artikel 2 Mål

40. De særlige foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, bidrager til at nå følgende mål:

a) at sikre fjernområderne forsyninger af vigtige produkter, der skal anvendes til konsum eller forarbejdning og som rå- og hjælpestoffer, ved at udligne ekstraomkostningerne, som skyldes beliggenheden i EU's yderste periferi

b) at bevare og udvikle landbruget i fjernområderne, herunder produktionen, forarbejdningen og afsætningen af lokale produkter.

41. Målene i stk. 1 gennemføres ved hjælp af de foranstaltninger, der er anført i kapitel III, IV og V.

KAPITEL II

POSEI-PROGRAMMER

ARTIKEL 3 Fastlæggelse af POSEI-programmer

42. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, fastlægges for hvert fjernområde ved et særligt program til løsning af områdets problemer som følge af dets afsides beliggenhed og ø-karakter (POSEI), i det følgende benævnt POSEI-program, der omfatter:

a) en særlig forsyningsordning som fastlagt i kapitel III og

b) særlige foranstaltninger for den lokale landbrugsproduktion som fastlagt i kapitel IV.

43. POSEI-programmet fastlægges på det geografiske niveau, som den pågældende medlemsstat finder mest hensigtsmæssigt. Det udarbejdes af de myndigheder, som medlemsstaten har udpeget, og medlemsstaten forelægger det efter høring af de ansvarlige myndigheder og organisationer på det relevante lokale niveau for Kommissionen til godkendelse, jf. artikel 6.

44. Medlemsstaterne kan hver især kun forelægge et POSEI-program for deres fjernområder.

Artikel 4 Forenelighed og sammenhæng

45. Foranstaltninger, der træffes som led i POSEI-programmerne, skal være forenelige med EU-retten og hænge sammen med andre EU-politikker og dertil hørende tiltag.

46. Det skal især sikres, at der er sammenhæng mellem de foranstaltninger, der træffes som led i POSEI-programmerne, og de foranstaltninger, der gennemføres i henhold til andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik, navnlig fælles markedsordninger, landdistriktsudvikling, produktkvalitet, dyrevelfærd og miljøbeskyttelse.

I henhold til denne forordning må navnlig ingen foranstaltning finansieres som:

a) supplerende støtte til præmie- eller støtteordninger, der er indført i henhold til en fælles markedsordning, medmindre der foreligger undtagelsestilfælde, der begrundes på grundlag af objektive kriterier

b) støtte til forskningsprojekter, foranstaltninger til fremme af forskningsprojekter eller foranstaltninger, der er berettiget til EU-finansiering i henhold til Rådets beslutning 2009/470/EF[9]

c) støtte til foranstaltninger, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1698/2005.

Artikel 5 Programmernes indhold

Et POSEI-program skal omfatte følgende:

a) en tidsplan for foranstaltningernes gennemførelse og en samlet vejledende årlig finansieringsoversigt over de midler, som skal tilvejebringes

b) bevis for de forskellige programforanstaltningers forenelighed og sammenhæng samt de kvantitative kriterier og indikatorer, der skal anvendes til overvågning og evaluering

c) tiltag, som sikrer en effektiv og korrekt gennemførelse af programmerne, herunder informering af offentligheden, overvågning og evaluering, samt angivelse af kvantitative indikatorer for evaluering

d) angivelse af de myndigheder og organer, der er ansvarlige for gennemførelsen af programmet, og af myndigheder, organer, arbejdsmarkedsparter og økonomiske interesseorganisationer på de relevante niveauer samt angivelse af resultaterne af de høringer, der er foretaget.

Artikel 6 Godkendelse og ændring af programmerne

47. Medlemsstaterne forelægger i forbindelse med den bevillingsramme, der er omhandlet i artikel 29, stk. 2 og 3, Kommissionen et POSEI-programudkast.

Programudkastet skal omfatte et udkast til den foreløbige forsyningsopgørelse med angivelse af produkter, mængder og støtte til forsyninger fra EU samt et udkast til støtteprogram for den lokale produktion.

Kommissionen evaluerer det foreslåede POSEI-program og træffer afgørelse om at godkende det ved gennemførelsesretsakt.

48. Afhængigt af den årlige evaluering af gennemførelsen af POSEI-programmets foranstaltninger kan medlemsstaterne forelægge Kommissionen forslag til ændring af dem inden for den bevillingsramme, der er omhandlet i artikel 29, stk. 2 og 3, for bedre at tilpasse dem til fjernområdernes krav og den foreslåede strategi. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakt ensartede regler for, hvordan forslag til ændring af programmet skal forelægges.

49. For at tage hensyn til de forskellige typer ændringsforslag og fristen for gennemførelsen af dem fastsætter Kommissionen proceduren for godkendelse af ændringer ved delegeret retsakt.

Artikel 7 Kontrol og overvågning

Medlemsstaterne fører kontrol ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet. For at sikre ensartet anvendelse vedtager Kommissionen ved gennemførelsesretsakt mindstekravene til den kontrol, som medlemsstaterne skal anvende.

Ved samme type retsakt vedtager Kommissionen også procedurer og fysiske og finansielle indikatorer for at sikre en effektiv overvågning af gennemførelsen af programmerne.

KAPITEL III

SÆRLIG FORSYNINGSORDNING

ARTIKEL 8 Foreløbig forsyningsopgørelse

50. Der fastsættes en særlig forsyningsordning for de landbrugsprodukter, der er nævnt i traktatens bilag I, og som i fjernområderne er vigtige til konsum eller til forarbejdning af andre produkter eller som rå- og hjælpestoffer.

51. Den berørte medlemsstat udarbejder på det geografiske niveau, den finder mest hensigtsmæssigt, en foreløbig forsyningsopgørelse over hvert fjernområdes årlige behov for de produkter, der er nævnt i traktatens bilag I.

Der kan udarbejdes en særskilt foreløbig opgørelse over behovene hos de virksomheder, der emballerer eller forarbejder produkter til det lokale marked, til traditionel videreforsendelse til resten af EU eller til eksport til tredjelande som led i regional samhandel, jf. artikel 13, stk. 3, eller traditionel samhandel.

Artikel 9 Ordningens virkemåde

52. Der opkræves ingen told ved import til fjernområderne af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, og som kommer direkte fra tredjelande, inden for de mængder, der er fastlagt i den foreløbige forsyningsopgørelse.

Ved anvendelsen af dette kapitel anses produkter, der har været genstand for aktiv forædling eller været oplagt på toldoplag i EU's toldområde, for at være direkte importeret fra tredjelande.

53. For at dække de fastlagte forsyningsbehov, jf. artikel 8, stk. 2, under hensyn til priser og kvalitet og samtidig sikre, at den andel af forsyningerne, som produkter fra resten af EU tegner sig for, opretholdes, ydes der støtte til levering til fjernområderne af EU-produkter, der er oplagret på offentlige lagre i medfør af interventionsforanstaltninger, eller som er disponible på EU's marked.

Støtten fastsættes for hver produkttype under hensyntagen til ekstraomkostningerne ved levering til fjernområderne og priserne ved eksport til tredjelande og, når det drejer sig om produkter til forarbejdning eller rå- og hjælpestoffer, andre ekstraomkostninger som følge af fjernområdernes beliggenhed i EU's yderste periferi, navnlig deres status som øsamfund og lille areal.

54. Der ydes ikke støtte til levering af produkter, der allerede har været omfattet af den særlige forsyningsordning i et andet fjernområde.

55. Kun produkter af sund og sædvanlig handelskvalitet er omfattet af den særlige forsyningsordning.

Artikel 10 Gennemførelse

Den særlige forsyningsordning gennemføres på en sådan måde, at der især tages hensyn til:

a) fjernområdernes særlige behov og, når det drejer sig om produkter til forarbejdning eller rå- og hjælpestoffer, kvalitetskravene

b) samhandelen med resten af EU

c) de økonomiske aspekter ved den påtænkte støtte

d) det eventuelle forhold, at mulighederne for udvikling af den lokale produktion ikke må indskrænkes.

Artikel 11 Licenser

56. Inden for rammerne af den særlige forsyningsordning gives importafgiftsfritagelsen eller støtten mod fremlæggelse af en licens.

Licenserne udstedes kun til erhvervsdrivende, der er optaget i et register, myndighederne fører.

Licenserne kan ikke overdrages.

57. For at garantere, at de erhvervsdrivende udøver deres rettigheder til at deltage i den særlige forsyningsordning fuldt ud, fastsætter Kommissionen ved delegeret retsakt betingelserne for registrering af de erhvervsdrivende i registret og fastsætter eventuelt, at der skal stilles en sikkerhed for udstedelsen af licenser.

58. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakt alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at medlemsstaterne anvender denne artikel ensartet, særlig med hensyn til gennemførelsen af licensordningen, undtagen sikkerhedsstillelsen for licenser, og de erhvervsdrivendes forpligtelser ved registreringen.

Artikel 12 Overførelse af fordelen

1. Importafgiftsfritagelsen eller tildelingen af støtte i henhold til den særlige forsyningsordning er betinget af, at den deraf følgende økonomiske fordel rent faktisk overføres til den endelige bruger, der afhængigt af det enkelte tilfælde kan være forbrugeren, når det drejer sig om produkter til direkte konsum, den sidste forarbejdnings- eller emballeringsvirksomhed, når det drejer sig om produkter til forarbejdnings- eller emballeringsindustrien, eller landbrugeren, når det drejer sig om produkter, der skal anvendes til foder eller som rå- og hjælpestoffer.

2. For at sikre, at stk. 1 anvendes ensartet, vedtager Kommissionen ved gennemførelsesretsakt regler for anvendelsen af det, særlig betingelser for medlemsstaternes kontrol af, at fordelen rent faktisk overføres til den endelige bruger.

Artikel 13 Eksport til tredjelande og forsendelse til resten af EU

59. Produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, må kun eksporteres til tredjelande eller forsendes til resten af EU på ensartede betingelser, som Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakt, og som indbefatter betaling af importafgifter eller tilbagebetaling af støtte, jf. artikel 9.

Der skal ikke fremlægges licens ved eksport til tredjelande af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.

Første afsnit gælder ikke for samhandelen mellem de franske oversøiske departementer.

60. Stk. 1, første afsnit, gælder ikke for produkter, der er forarbejdet i fjernområderne under anvendelse af produkter omfattet af den særlige forsyningsordning, og:

a) som eksporteres til tredjelande eller forsendes til resten af EU inden for de mængder, der modsvarer henholdsvis traditionel forsendelse og traditionel eksport. Kommissionen fastsætter disse mængder ved gennemførelsesretsakt på grundlag af de gennemsnitlige forsendelser eller den gennemsnitlige eksport i 1989, 1990 og 1991

b) som eksporteres til tredjelande som led i regional samhandel under overholdelse af bestemmelsessteder og betingelser, som Kommissionen fastlægger ved gennemførelsesretsakt

c) som forsendes fra Azorerne til Madeira og omvendt

d) som forsendes fra Madeira til De Kanariske Øer og omvendt.

e) som forsendes mellem de franske oversøiske departementer.

Der ydes ingen restitutioner ved eksport af produkter som nævnt i første afsnit, litra a) og b).

Der skal ikke fremlægges licens ved eksport til tredjelande af produkter som nævnt i første afsnit, litra a) og b).

61. I dette kapitel forstås ved "regional samhandel" de enkelte franske oversøiske departementers, Azorernes og Madeiras og De Kanariske Øers samhandel med tredjelande, som Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakt.

62. Produkter, der er leveret til de franske oversøiske departementer, Azorerne, Madeira eller De Kanariske Øer i henhold til en særlig forsyningsordning, og som leveres som proviant til skibe og luftfartøjer, betragtes som lokalt forbrug.

63. Uanset stk. 2, første afsnit, litra a), kan følgende maksimumsmængder af sukker (KN-kode 1701) hvert år forsendes fra Azorerne til resten af EU i en femårig periode:

64. i 2011: 3 000 t

65. i 2012: 2 500 t

66. i 2013: 2 000 t

67. i 2014: 1 500 t

68. i 2015: 1 000 t.

69. For at den fordel, der følger af anvendelsen af den særlige forsyningsordning, kommer den regionale og traditionelle samhandel til gode, fastsætter Kommissionen ved delegeret retsakt de betingelser, som den forarbejdning, der giver anledning til traditionel eksport eller regional samhandel, skal opfylde.

Artikel 14 Sukker

70. I den periode, der er fastsat i artikel 204, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007, fritages følgende sukker, der er produceret ud over kvoten, jf. artikel 61 i nævnte forordning, for importafgifter inden for de foreløbige forsyningsopgørelser, der er nævnt i artikel 8 i nærværende forordning:

a) sukker, der er indført til konsum på Madeira eller på De Kanariske Øer i form af hvidt sukker henhørende under KN-kode 1701

b) raffineret sukker til konsum på Azorerne i form af råsukker henhørende under KN-kode 1701 12 10 (roeråsukker).

71. På Azorerne kan de mængder, der er omhandlet i stk. 1, med henblik på raffinering suppleres inden for den foreløbige forsyningsopgørelse med råsukker henhørende under KN-kode 1701 11 10 (rårørsukker).

I forbindelse med Azorernes forsyning med råsukker vurderes behovene under hensyntagen til udviklingen i den lokale sukkerroeproduktion. De mængder, der kan omfattes af forsyningsordningen, fastsættes, således at den samlede årlige mængde raffineret sukker på Azorerne ikke overstiger 10 000 t.

Artikel 15 Skummetmælkspulver

Uanset artikel 8 kan De Kanariske Øer hvert år fortsat få leveret højst 800 t skummetmælkspulver henhørende under KN-kode 1901 90 99 (skummetmælkspulver, der indeholder vegetabilsk fedtstof) til industriel forarbejdning. Støtten til leveringen fra EU af dette produkt må ikke overstige 210 EUR/t og skal holdes inden for bevillingsrammen, jf. artikel 29. Dette produkt er udelukkende bestemt til lokalt konsum.

Artikel 16 Import af ris til Réunion

Der opkræves ingen told ved import til det franske oversøiske departement Réunion af produkter, der henhører under KN-kode 1006 10, 1006 20 og 1006 40 00, og som er bestemt til lokalt konsum.

Artikel 17 Kontrol og sanktioner

72. Der føres administrativ kontrol ved import eller indførsel til fjernområderne og ved eksport eller forsendelse herfra af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.

For at sikre ensartet anvendelse af denne bestemmelse vedtager Kommissionen ved gennemførelsesretsakt mindstekravene til den kontrol, som medlemsstaterne skal anvende.

73. Opfylder den erhvervsdrivende ikke sine forpligtelser, jf. artikel 11, kræves den fordel, licensindehaveren har fået indrømmet, tilbagebetalt, og registreringen af den erhvervsdrivende suspenderes eller annulleres afhængigt af, hvor alvorlig overtrædelsen er, bortset fra tilfælde af force majeure eller ekstraordinære naturbegivenheder.

For at sikre, at de erhvervsdrivende, der er med i ordningen, opfylder deres forpligtelser, fastsætter Kommissionen ved delegeret retsakt betingelserne for anvendelsen af første afsnit og for, hvordan nye licensansøgninger fra den erhvervsdrivende skal behandles.

KAPITEL IV

FORANSTALTNINGER FOR DEN LOKALE LANDBRUGSPRODUKTION

ARTIKEL 18 Foranstaltninger

74. POSEI-programmerne indeholder i overensstemmelse med traktatens tredje del, afsnit III, særlige foranstaltninger for den lokale landbrugsproduktion, der er nødvendige for at sikre, at de forskellige former for lokal produktion i de enkelte fjernområder videreføres og udvikles.

75. Den del af programmet, der vedrører foranstaltninger for den lokale produktion, skal mindst indeholde følgende:

a) en kvantificeret beskrivelse af den pågældende landbrugsproduktions situation, hvori der er taget højde for tilgængelige evalueringsresultater og gjort rede for udviklingsmæssige skævheder, mangler og muligheder, de finansielle midler, der er anvendt, og de vigtigste resultater af de tiltag, der er gennemført

b) en beskrivelse af den foreslåede strategi, valgte prioriteter og kvantificerede generelle og operationelle mål og en vurdering af den forventede økonomiske, miljømæssige og sociale effekt, herunder beskæftigelseseffekten

c) en beskrivelse af de påtænkte foranstaltninger, særlig støtteordninger til gennemførelse af dem og eventuelt information om behov for undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse eller teknisk bistand i forbindelse med udformningen, gennemførelsen eller tilpasningen af de pågældende foranstaltninger

d) en liste over støtte, der udgør direkte betalinger, jf. artikel 2, litra d), i forordning (EF) nr. 73/2009

e) betingelserne for at yde støtten og de pågældende produkter og mængder

f) den støtte, der er fastsat for de enkelte foranstaltninger eller tiltag for at nå et eller flere af programmets mål.

76. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakt ensartede betingelser for udbetaling af den støtte, der er omhandlet i stk. 2.

77. Programmet kan indeholde foranstaltninger til fremme af produktionen, forarbejdningen eller afsætningen af fjernområdernes landbrugsprodukter.

Hver foranstaltning kan opdeles i tiltag. For hvert tiltag i programmet fastsættes mindst følgende:

a) modtagere

b) betingelser for støtteberettigelse

c) individuel støtte

d) loft.

For at fremme afsætningen af produkter uden for det område, hvor de er produceret, vedtager Kommissionen ved delegeret retsakt betingelser for fastsættelse af den støtte, der ydes til afsætning, og eventuelt de maksimumsmængder, der kan ydes støtte til.

Artikel 19 Kontrol og tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb

78. Der føres kontrol med de foranstaltninger, der er omhandlet i dette kapitel, ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet.

79. Modtagere af uretmæssigt udbetalte beløb skal tilbagebetale de pågældende beløb. Artikel 80 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009[10] finder tilsvarende anvendelse.

KAPITEL V

LEDSAGEFORANSTALTNINGER

ARTIKEL 20 Grafisk symbol

80. Der indføres et grafisk symbol for at øge kendskabet til og forbruget af uforarbejdede eller forarbejdede kvalitetslandbrugsprodukter, der er specielle for fjernområderne.

81. Betingelserne for at anvende det grafiske symbol, der er nævnt i stk. 1, foreslås af de berørte erhvervsorganisationer. De nationale myndigheder sender sammen med deres udtalelse disse forslag til Kommissionen.

Kontrollen med symbolets anvendelse føres af en offentlig myndighed eller et organ, der er godkendt af de relevante nationale myndigheder.

82. For at øge kendskabet til og fremme forbruget af uforarbejdede eller forarbejdede kvalitetslandbrugsprodukter fra fjernområderne fastsætter Kommissionen ved delegeret retsakt betingelserne for at udøve retten til at anvende det grafiske symbol og betingelserne for reproduktion og anvendelse af det.

83. For at sikre ensartet anvendelse af denne artikel vedtager Kommissionen ved gennemførelsesretsakt regler for anvendelsen af det grafiske symbol og mindstekrav til den kontrol og overvågning, som medlemsstaterne skal anvende.

Artikel 21 Udvikling af landdistrikter

84. Uanset artikel 39, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1698/2005 kan den maksimale årlige EU-støtte, der er omhandlet i bilag I til nævnte forordning, forhøjes til det dobbelte, når det gælder foranstaltningen til beskyttelse af søerne på Azorerne og foranstaltningen til bevarelse af landskabet og af landbrugsjordens traditionelle karakteristika og bevarelsen af de stenmure, der støtter terrasserne, på Madeira.

85. De foranstaltninger, der planlægges i medfør af nærværende artikels stk. 1, beskrives, hvis det er relevant, i programmerne for disse fjernområder, jf. artikel 16 i forordning (EF) nr. 1698/2005.

Artikel 22 Statsstøtte

86. For de landbrugsprodukter i traktatens bilag I, som traktatens artikel 107, 108 og 109 gælder for, kan Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 108 give tilladelse til driftsstøtte til produktion, forarbejdning og afsætning for at afhjælpe de særlige ulemper, der påhviler landbrugsproduktionen i fjernområderne som følge af deres fjerne beliggenhed, status som øsamfund og beliggenhed i EU’s yderste periferi.

87. Medlemsstaterne kan yde yderligere støtte til gennemførelse af POSEI-programmerne. I så fald skal medlemsstaterne anmelde statsstøtten til Kommissionen, som skal godkende den i overensstemmelse med denne forordning som en del af disse programmer. Den således anmeldte støtte anses for at være anmeldt i overensstemmelse med traktatens artikel 108, stk. 3, første punktum.

88. Frankrig kan yde støtte til sukkersektoren i de franske fjernområder på op til 90 mio. EUR pr. produktionsår.

Frankrig underretter senest 30 dage efter hvert produktionsårs udløb Kommissionen om, hvilket beløb der faktisk er ydet i støtte.

89. Medmindre andet gælder ifølge nærværende artikels stk. 1 og 2, og uanset artikel 180, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1234/2007 og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006[11], finder traktatens artikel 107, 108 og 109 ikke anvendelse på betalinger, som medlemsstaterne i overensstemmelse med nærværende forordning foretager i henhold til kapitel IV, nærværende artikels stk. 3 og artikel 23 og 27 i nærværende forordning.

Artikel 23 Plantesundhedsprogrammer

90. Frankrig og Portugal forelægger Kommissionen programmer til bekæmpelse af skadegørere på planter eller planteprodukter i henholdsvis de franske oversøiske departementer og på Azorerne og Madeira. I programmerne fastlægges det, hvilke mål der skal nås, hvilke foranstaltninger der skal gennemføres, hvor længe de varer, og hvilke omkostninger der er forbundet med dem. Programmer, der forelægges i henhold til denne artikel, vedrører ikke beskyttelse af bananer.

91. EU bidrager til finansieringen af programmer som omhandlet i stk. 1 på grundlag af en teknisk analyse af situationen i de pågældende områder.

92. For at gennemføre disse programmer fastsætter Kommissionen ved delegeret retsakt EU's medfinansiering, jf. stk. 2, hvilke foranstaltninger der er berettigede til EU-støtte og støttens størrelse.

Medfinansieringen kan udgøre op til 60 % af de støtteberettigede udgifter i de franske oversøiske departementer og op til 75 % af de støtteberettigede udgifter på Azorerne og på Madeira. Den udbetales på grundlag af den dokumentation, Frankrig og Portugal sender. Kommissionen kan om nødvendigt gennemføre undersøgelser, der foretages for dens regning af eksperter, jf. artikel 21 i Rådets direktiv 2000/29/EF[12].

Artikel 24 Vin

93. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 103v, 103w, 103x og 182a i forordning (EF) nr. 1234/2007, gælder ikke for Azorerne og Madeira.

94. Uanset artikel 120a, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan druer, der er høstet på Azorerne og Madeira, og som stammer fra druesorter omhandlet i nævnte afsnits litra b), anvendes til fremstilling af vin, som kun må omsættes i disse områder.

Portugal afvikler gradvis dyrkningen af de arealer, der er tilplantet med druesorter omhandlet i artikel 120a, stk. 2, andet afsnit, litra b), i forordning (EF) nr. 1234/2007, eventuelt med støtte som omhandlet i artikel 103q i nævnte forordning.

95. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 103v, 103w og 103y i forordning (EF) nr. 1234/2007, gælder ikke for De Kanariske Øer.

Artikel 25 Mælk

96. Med henblik på at fordele overskudsafgiften i henhold til artikel 79 i forordning (EF) nr. 1234/2003 anses kun de producenter, jf. artikel 65, litra c), i nævnte forordning, der er etableret og producerer på Azorerne, og som afsætter de mængder, der overskrider deres kvote, forhøjet med den procentsats, der er fastsat i nærværende stykkes tredje afsnit, for at have medvirket til overskridelsen.

Overskudsafgiften opkræves for de mængder, som overstiger kvoten, der er forhøjet med procentsatsen i tredje afsnit, efter omfordeling mellem alle producenter, jf. artikel 65, litra c), i forordning (EF) nr. 1234/2007, der er etableret og producerer på Azorerne, og i forhold til den kvote, som hver producent råder over, af de mængder, der ligger inden for den margen, der følger af denne forhøjelse, og som ikke er udnyttet.

Satsen i første afsnit svarer til forholdet mellem mængderne på 23 000 t fra produktionsåret 2005/06 og summen af de referencemængder, der er disponible på de enkelte bedrifter pr. 31. marts 2010. Den anvendes kun på bedriftens kvote pr. 31. marts 2010.

97. De afsatte mængder mælk eller mælkeækvivalenter, der overstiger kvoten, men ligger inden for procentsatsen i stk. 1, tredje afsnit, efter den omfordeling, der er omhandlet i samme stykke, indgår ikke i Portugals beregning af en eventuel overskridelse af kvoten, der beregnes i henhold til artikel 66 i forordning (EF) nr. 1234/2007.

98. Ordningen med en overskudsafgift, som mælkeproducenterne skal erlægge, jf. forordning (EF) nr. 1234/2007, gælder ikke i de franske oversøiske departementer og heller ikke på Madeira for op til 4000 t lokalt produceret mælk.

99. Uanset artikel 114, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 tillades det i det omfang, det er nødvendigt for det lokale forbrug, at der på Madeira og i det franske oversøiske departement Réunion fremstilles UHT-mælk på basis af mælkepulver med oprindelse i EU, for så vidt denne foranstaltning ikke er til hinder for indsamling og afsætning af den lokalt producerede mælk. Dette produkt er udelukkende bestemt til lokalt konsum.

Af salgsetiketten skal det klart fremgå, hvordan UHT-mælken er fremstillet.

Artikel 26 Husdyrbrug

100. Indtil bestanden af lokale ungtyre bliver tilstrækkelig stor til at sikre, at den lokale kødproduktion i de franske oversøiske departementer og på Madeira bliver bevaret og udviklet, kan der importeres ungtyre med oprindelse i tredjelande til opfedning og konsum i de franske oversøiske departementer og på Madeira, uden at der opkræves importafgifter i henhold til den fælles toldtarif. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakt de foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette afsnit, særlig regler om afgiftsfritagelse ved import af ungtyre til de franske oversøiske departementer og Madeira.

Artikel 12 og artikel 13, stk. 1, gælder for dyr, der er omfattet af fritagelsen i nærværende stykkes første afsnit.

101. Det antal dyr, der kan omfattes af fritagelsen i stk. 1, fastsættes i POSEI-programmerne, når der under hensyn til udviklingen af den lokale produktion er begrundet behov for import. Disse dyr er først og fremmest bestemt til producenter, i hvis besætning mindst 50 % af dyrene til opfedning er dyr af lokal oprindelse.

For at tage hensyn til de lokale forhold, der kendetegner oksekødssektoren og den dermed forbundne industri, fastsætter Kommissionen ved delegeret retsakt betingelserne for importafgiftsfritagelsen.

102. Hvis artikel 52 og artikel 53, stk. 1, i forordning (EF) nr. 73/2009 anvendes, kan Portugal nedsætte det nationale loft over rettigheder til betalinger i forbindelse med får og geder og til ammekopræmie. I så fald overføres det tilsvarende beløb ved Kommissionens delegerede retsakt fra de lofter, der er fastsat i henhold til artikel 52 og artikel 53, stk. 1, i forordning (EF) nr. 73/2009, til bevillingsrammen i artikel 29, stk. 2, andet led, i nærværende forordning.

Artikel 27 Statsstøtte til produktion af tobak

Spanien bemyndiges til at yde støtte til produktion af tobak på De Kanariske Øer. Denne støtte må ikke føre til forskelsbehandling af øgruppens producenter.

Støtten må ikke overstige 2 980,62 EUR/t. Tillægsstøtten ydes højst for 10 t pr. år.

Artikel 28 Toldfritagelse for tobak

1. Der opkræves ingen told ved direkte import til De Kanariske Øer af råtobak eller halv forarbejdet tobak henhørende under henholdsvis:

a) KN-kode 2401 og

b) følgende underpositioner:

- 2401 10 råtobak, ikke strippet

- 2401 20 råtobak, delvis eller helt strippet

- ex 2401 20 dæksblade til cigarer, emballeret, i ruller, bestemt til tobaksfabrikation

- 2401 30 tobaksaffald

- ex 2402 10 ufærdige cigarer uden dæksblad

- ex 2403 10 skåret tobak (endelig blanding af tobak, der anvendes til fremstilling af cigaretter, cigarillos og cigarer)

- ex 2403 91 homogeniseret eller rekonstitueret tobak, også i form af blade eller bånd

- ex 2403 99 ekspanderet tobak.

Den fritagelse, der er omhandlet i første afsnit, gives ved hjælp af de licenser, der er nævnt i artikel 11.

Denne fritagelse gælder for de produkter, der er nævnt i første afsnit, og som på De Kanariske Øer skal forarbejdes til brugsklare færdigvarer, for en årlig import på højst 20 000 t udtrykt som strippet råtobak.

2. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakt de foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende stk. 1, særlig regler om toldfritagelse ved import af tobak til De Kanariske Øer.

KAPITEL VI

FINANSIELLE BESTEMMELSER

ARTIKEL 29 Bevillingsramme

1. De foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning, med undtagelse af artikel 21, er interventioner til regulering af landbrugsmarkederne som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 [13].

2. For hvert regnskabsår finansierer EU de foranstaltninger, der er fastsat i kapitel III og IV, med følgende årlige beløb:

for de franske oversøiske departementer: | 278,41 mio. EUR |

for Azorerne og Madeira: | 106,21 mio. EUR |

for De Kanariske Øer: | 268,42 mio. EUR |

- 3. De beløb, der for hvert regnskabsår bevilges til at finansiere foranstaltningerne omhandlet i kapitel III, må ikke overstige følgende beløb:

for de franske oversøiske departementer: | 24,8 mio. EUR |

for Azorerne og Madeira: | 21,2 mio. EUR |

for De Kanariske Øer: | 72,7 mio. EUR |

- Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakt ensartede betingelser for, at medlemsstaterne kan ændre fordelingen af de midler, der hvert år afsættes til forskellige produkter, som er omfattet af den særlige forsyningsordning.

4. For at sikre en fornuftig og rimelig tildeling af midler til foranstaltninger til finansiering af undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse og teknisk bistand fastsætter Kommissionen ved delegeret retsakt et årligt maksimumsbeløb, der kan afsættes til disse foranstaltninger.

KAPITEL VII

ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

ARTIKEL 30 Nationale foranstaltninger

Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de kontrolforanstaltninger og administrative sanktioner, der er fastsat i denne forordning, overholdes, og underretter Kommissionen herom.

Artikel 31 Meddelelser og rapporter

103. Senest den 15. februar hvert år meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvilke bevillinger de disponerer over til gennemførelse det følgende år af den foreløbige forsyningsopgørelse og de enkelte foranstaltninger til fordel for den lokale landbrugsproduktion i POSEI-programmerne.

104. Senest den 31. juli hvert år forelægger medlemsstaterne Kommissionen en rapport om gennemførelsen i det foregående år af de foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning.

105. Senest den 30. juni 2015 og derefter hvert femte år forelægger Kommissionen en generel rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori der redegøres for virkningerne af de foranstaltninger, der er blevet gennemført i henhold til denne forordning, herunder i banansektoren, og rapporten ledsages eventuelt af passende forslag.

Artikel 32 Kommissionens beføjelser

Når Kommissionen tillægges beføjelser, handler den efter proceduren i artikel 33, når det drejer sig om delegerede retsakter, og efter proceduren i artikel 34, når det drejer sig om gennemførelsesretsakter.

Artikel 33 Delegerede retsakter

106. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter, der er omhandlet i denne forordning, for en ubegrænset periode.

Så snart Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt, underretter den Europa-Parlamentet og Rådet samtidig herom.

107. Den delegation af beføjelser, der er omhandlet i stk. 1, kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.

En institution, der indleder en intern procedure for at afgøre, om den ønsker at tilbagekalde delegationen af beføjelser, giver den anden lovgiver og Kommissionen meddelelse herom senest en måned, inden den træffer endelig afgørelse, og oplyser samtidig, hvilke delegerede beføjelser der eventuelt vil blive tilbagekaldt, samt begrundelsen herfor.

Afgørelsen om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning øjeblikkeligt eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Afgørelsen er uden virkning for gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende .

108. Europa-Parlamentet og Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt inden to måneder fra datoen for underretningen herom. Fristen forlænges med en måned på foranledning af Europa-Parlamentet eller Rådet.

Hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har rejst indsigelse mod den delegerede retsakt ved fristens udløb, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden fristens udløb begge har meddelt Kommissionen, at de har besluttet ikke at gøre indsigelse, træder den delegerede retsakt i kraft på den dato, der er fastsat i dens bestemmelser.

Hvis Europa-Parlamentet eller Rådet gør indsigelse mod den delegerede retsakt, træder retsakten ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører begrundelsen herfor.

Artikel 34 Gennemførelsesretsakter - komité

[Indsættes efter vedtagelsen af forordningen om kontrolregler, jf. artikel 291, stk. 2, i TEUF, der for øjeblikket er til drøftelse i Europa-Parlamentet og Rådet].

Artikel 35 Ophævelse

Forordning (EF) nr. 247/2006 ophæves.

Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilaget.

Artikel 36 Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på […]dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende .

[Den anvendes fra den 1. januar 2012.]

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i […], den

På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne

Formand Formand

BILAG

SAMMENLIGNINGSTABEL

Forordning (EF) nr. 247/2006 | Nærværende forordning |

Artikel 1 | Artikel 1 |

Artikel 2 | Artikel 8 |

Artikel 3, stk. 1 og 2 | Artikel 9, stk. 1 og 2 |

Artikel 9, stk. 3 |

Artikel 9, stk. 4 |

Artikel 3, stk. 3 | Artikel 10 |

Artikel 3, stk. 4 | Artikel 12 |

Artikel 4, stk. 1 og 2 | Artikel 13, stk. 1 og 2 |

Artikel 13, stk. 3 |

Artikel 13, stk. 4 |

Artikel 4, stk. 3 | Artikel 13, stk. 5 |

Artikel 5 | Artikel 14 |

Artikel 6 | Artikel 15 |

Artikel 7 | Artikel 16 |

Artikel 8, sidste punktum | Artikel 11 |

Artikel 9, stk. 1, og artikel 10 | Artikel 18, stk. 1 |

Artikel 3, stk. 2 og 3 | Artikel 3 |

Artikel 11 | Artikel 4 |

Artikel 12, litra a), b) og c) | Artikel 18, stk. 2, litra a), b) og c) |

Artikel 12, litra d), e), f) og g) | Artikel 5 |

Artikel 13 | Artikel 7 |

Artikel 14 | Artikel 20 |

Artikel 15 | Artikel 21 |

Artikel 16 | Artikel 22 |

Artikel 17 | Artikel 23 |

Artikel 18 | Artikel 24 |

Artikel 19 | Artikel 25 |

Artikel 20 | Artikel 26 |

Artikel 21 | Artikel 27 |

Artikel 22 | Artikel 28 |

Artikel 23 | Artikel 29 |

Artikel 24 | Artikel 6 |

Artikel 27 | Artikel 30 |

Artikel 28 | Artikel 31 |

Artikel 29 | Artikel 35 |

Artikel 33 | Artikel 36 |

[1] EUT C af, s. .

[2] EUT C af, s. .

[3] EUT C af, s. .

[4] EUT C af, s. .

[5] EUT L 42 af 14.2.2006, s. 1.

[6] EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

[7] EUT L 277 af 21.10.2005, s. 1.

[8] EUT L 30 af 31.1.2009, s. 16.

[9] EUT L 155 af 18.6.2009, s. 30.

[10] EUT L 316 af 2.12.2009, s. 65.

[11] EUT L 214 af 4.8.2006, s. 7.

[12] EFT L 4 af 7.1.2000, s. 11.

[13] EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1.