—

Ændringen vedrører varespecifikationens artikel 9 og punkt 5 i enhedsdokumentet. Resuméets afsnit om tilknytningen, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, indeholder oplysninger, der dels er anført under punkt 4.4, dels under punkt 4.6. I forslaget til en ny version bør der derfor tages højde for det første afsnit i punkt 4.4 og 4.6 i resuméet. Beskrivelsen af tilknytningen er blevet omformuleret uden ændringer i første del, der svarer til afsnittene i punkt 4.4 i resuméet om den historiske baggrund, mens anden del, der svarer til punkt 4.6 om jordbundens karakteristika, klimaet og produktets særlige karakter, er blevet omformuleret. Beskrivelsen af tilknytningen (artikel 9 i varespecifikationen og punkt 5 i enhedsdokumentet) er således blevet omskrevet, så den nu er i overensstemmelse med Europa-Kommissionens vejledning om udarbejdelse af et enhedsdokument. I den nye version tages der også hensyn til de foreslåede ændringer af det geografiske område. Omtale af skråninger på Etna, der er overgået til olivendyrkning, er ikke længere relevant på grund af udvidelsen af det afgrænsede geografiske område, og teksten udgår derfor. Ordlyden er som følger: »Olivendyrkning blev indført i det østlige Sicilien af fønikerne i det første årtusind f.Kr. og grækerne fra det 8. århundrede f.Kr. Områdets aktive vulkan gav næring til en myte om olivendyrkningen: Kyklopen Polyfemos, som er personificeringen af en vulkan med et enkelt glødende øje, blev blindet af Odysseus og hans krigere med stammen af et oliventræ. Gennem århundrederne har olivendyrkning haft stor betydning for områdets økonomi. Allerede i det 3. århundrede f.Kr. pålagde romerne høje skatter på øens olie for at forhindre konkurrence med olie fra Campania og Lazio. Senere, da araberne havde magten på Sicilien, blev høstudbyttet forbedret og dyrkningen rationaliseret på grund af deres tekniske dygtighed. Den vigtige olivenolieproduktion i »Etnea« er blevet omtalt helt tilbage til Pietro Bembos værk De Aetna (Om Etna), hvor han beskriver kvaliteten og vigtigheden af olivendyrkning i området omkring Etna. Den lokale produktion omtales senere i videnskabsmanden Lazzaro Spallanzanis værker og af forfatterne Antonio Stoppani, Johann Wolfgang von Goethe og Guy de Maupassant samt mange andre. Under en rejse til Sicilien i marts 1827 skrev Alexis de Tocqueville meget entusiastisk om olivendyrkningen og omtalte velstanden og rigdommen i området omkring Etna, der skyldtes olivendyrkningen og den særligt frugtbare jord på grund af de særlige forhold omkring vulkanen. Gennem det nittende århundrede og starten af det tyvende århundrede var olivenolie fra Etna kendt og højt skattet af mange italienske og europæiske forbrugere. Betydelige mængder blev afsat i Riposto, der er Etnas nærmeste havneby. Det afgrænsede område er et bjergområde i højder på mellem 100 og 1 000 m over havets overflade. Det udgør en del af Etnas vulkanske bjerglandskab, nærmere betegnet skråningerne på vulkanens nordlige, vestlige og sydlige side. På vulkanens østside dyrkes ikke oliven. Det lokale mikroklima i dette afgrænsede område kan klassificeres som højlandsklima i middelhavsområdet. I kombination med jordtypen — vulkansk, hvor undergrunden er dannet af Etnas tidlige og senere udbrud samt sandjord og udpræget skeletjord — er klimaet baggrunden for produktets unikke og irreproducerbare egenskaber, der kommer til udtryk i fysiske, kemiske og organoleptiske test. Flere forskningsundersøgelser har vist, at sammensætningen af frie fedtsyrer i »Monte Etna« olien er signifikant anderledes på grund af forholdene i oprindelsesområdet. Dette er også påvist i test til sammenligning af »Monte Etna«-olie med olie fra tilstødende områder. Forskellene er klare nok til, at oliens kemiske egenskaber kan tillægges den geografiske oprindelse. På grund af jordbunds- og klimaforholdene har plantearterne tilpasset sig og udviklet sig til særlige lokale sorter og økotyper. Det er tilfældet med »Nocellara Etnea«-sorten, som er fremherskende i området. Olivendyrkning har været af afgørende betydning for områdets landbrugssektor, navnlig fordi oliventræets hårdførhed i et halvtørt miljøer betyder, at det kan bære frugt i vulkansk jord, og til dels fordi dyrkningen har stor betydning for familierne i områdets indtjening. Ifølge den lokale tradition kaldes olien fra området »bjergolie« for at skelne mellem den og olie fremstillet i de omkringliggende områder. Produktet efterspørges af forbrugerne, som på grund af kvaliteten og de organoleptiske egenskaber betaler 20-25 % over markedsprisen for det.« Det erstattes med: »Olivendyrkning blev indført i det østlige Sicilien af fønikerne i det første årtusind f.Kr. og grækerne fra det 8. århundrede f.Kr. Områdets aktive vulkan gav næring til en myte om olivendyrkningen: Kyklopen Polyfemos, som er personificeringen af en vulkan med et enkelt glødende øje, blev blindet af Odysseus og hans krigere med stammen af et oliventræ. Gennem århundrederne har olivendyrkning haft stor betydning for områdets økonomi. Allerede i det 3. århundrede f.Kr. pålagde romerne høje skatter på øens olie for at forhindre konkurrence med olie fra Campania og Lazio. Senere, da araberne havde magten på Sicilien, blev høstudbyttet forbedret og dyrkningen rationaliseret på grund af deres tekniske dygtighed. Den vigtige olivenolieproduktion i »Etnea« er blevet omtalt helt tilbage til Pietro Bembos værk De Aetna (Om Etna), hvor han beskriver kvaliteten og vigtigheden af olivendyrkning i området omkring Etna. Den lokale produktion omtales senere i videnskabsmanden Lazzaro Spallanzanis værker og af forfatterne Antonio Stoppani, Johann Wolfgang von Goethe og Guy de Maupassant samt mange andre. Under en rejse til Sicilien i marts 1827 skrev Alexis de Tocqueville meget entusiastisk om olivendyrkningen og omtalte velstanden og rigdommen i området omkring Etna, der skyldtes olivendyrkningen og den særligt frugtbare jord på grund af de særlige forhold omkring vulkanen. Gennem det nittende århundrede og starten af det tyvende århundrede var olivenolie fra Etna kendt og højt skattet af mange italienske og europæiske forbrugere. Betydelige mængder blev afsat i Riposto, der er Etnas nærmeste havneby. Tilknytningen til området skyldes i det væsentlige anvendelsen af hjemmehørende sorter — og først og fremmest »Nocellara Etnea« — som giver en ekstra jomfruolie med organoleptiske egenskaber, som ikke kan reproduceres under andre jordbunds- og klimaforhold. »Nocellara Etnea« dyrkes på en omfattende del af landbrugsjorden i en stor del af det produktionsområde, der er defineret for den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Monte Etna«. Forekomsten af de andre mindre sorter, der findes i det afgrænsede område, er berettiget, både fordi de fungerer som bestøvere af hovedsorten, og fordi de sikrer diversifikation af udbuddet som alternativ til »Nocellara Etnea«. Nogle af disse mindre sorter har med tiden undergået forandringer i de fænotypiske egenskaber, og det gør dem unikke og anderledes end de sorter, der findes i de tilgrænsende områder. Alt dette har bidraget til at forbedre biodiversiteten i det afgrænsede område. Det geografiske område er kendetegnet ved et vulkansk substrat dannet af basalt, en ekstrusiv bjergart, som gennem århundreders erosion og udvaskning kombineret med den spontane udvikling i flora og mikrobiel fauna har omdannet de øvre jordlag, der dækker det oprindelige underlag, til frugtbar jord med alle de karakteristiske træk ved det oprindelige grundfjeld. Jorden er grov i teksturen, let basisk, luftig og meget gennemtrængelig, hvilket er ideelt for oliventræernes vækst og udvikling. Forholdene giver olierne med den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Monte Etna« deres unikke egenskaber, en særlig duft- og smagsprofil, der afspejler alle aspekter af oprindelsesområdet, herunder tydelige græsagtige noter af artiskok og grøn tomat og klare noter af bitter mandel ledsaget af en harmonisk kombination af bitterhed og skarphed, som giver olien en behagelig smag. På Etnas skråninger kan forskellen mellem dag- og nattemperaturer overstige 20-25 grader. Sammen med den unikke vulkanske jord giver det ekstra jomfruolie med den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Monte Etna« en særligt krydret smag. Flueangreb er yderst sjældne i dette miljø, og olivenerne har et sprødt og fast frugtkød. Det er unikke forhold for lokalområdet. Olien har særlige organoleptiske egenskaber på grund af klimaforholdene i området omkring Etna. Der er således en klar sammenhæng mellem produktionsområdet og kendetegnene ved den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Monte Etna«. Flere forskningsundersøgelser har vist, at sammensætningen af frie fedtsyrer i »Monte Etna« olien er signifikant anderledes på grund af forholdene i oprindelsesområdet. Dette er også påvist i test til sammenligning af »Monte Etna«-olie med olie fra tilstødende områder. Forskellene er klare nok til, at oliens kemiske egenskaber kan tillægges den geografiske oprindelse. På grund af jordbunds- og klimaforholdene har plantearterne tilpasset sig og udviklet sig til særlige lokale sorter og økotyper. Det er tilfældet med »Nocellara Etnea«-sorten, som er fremherskende i området. Fra et socioøkonomisk perspektiv har olivendyrkning altid været i fokus og skabt beskæftigelse for de lokale landbrugere. Selv når oliven dyrkes i kombination med andre afgrøder, har oliventræet afgørende betydning for det enkelte landbrugs økonomi. Olivendyrkningen og dens betydning udvikler sig konstant takket være de mange iværksættere og avlere, som investerer deres ressourcer i at skabe arbejdspladser og indtægt, samtidig med at de bidrager til genopretning og bevaring af et område, der tidligere var præget af udvandring og fattigdom. I samspil med forbedrede dyrknings- og forarbejdningsteknikker har det betydet, at olivendyrkningen i Etna-regionen har udviklet sig fra en marginalafgrøde dyrket i blandet drift til en specialafgrøde af stor betydning for regionen, som giver en olie med fremragende organoleptiske og kemiske egenskaber, der værdsættes af lokale, nationale og internationale forbrugere. Oliven, der anvendes til fremstilling af ekstra jomfruolie med betegnelsen »Monte Etna«, skal høstes, når de begynder at ændre farve fra bleg grøn til klar grøn. Høst på dette tidspunkt i den fænologiske udvikling øger olivenernes phenolindhold og forbedrer »Monte Etnas« egenskaber, f.eks. de klare og markante græsnoter, den afbalancerede bitterhed kombineret med en behagelig skarphed og det lave syreindhold samt et betydeligt polyphenolindhold. I hele området omkring Etna dyrkes oliventræer, navnlig på skråningerne midt på bjerget. I de seneste tyve år er der sket et større generationsskifte, og der er kommet et betydeligt antal nye aktører fra andre produktions- og erhvervsgrene, som ønsker at tage del i erhvervssuccesen og investere i produktion af ekstra jomfruolie med den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Monte Etna«.« Der er ingen væsentlige ændringer i afsnittet om den geografiske tilknytning, da de væsentlige dele af den nuværende udgave er uændrede i den foreslåede nye udgave. Navnlig er de mest relevante faktorer for den geografiske tilknytning, herunder jordens særlige kendetegn omkring Etna, områdets typiske klima og den udbredte anvendelse af sorten »Nocellara Etnea«, som er afgørende for produktets særlige egenskaber, fortsat afgørende for tilknytningen mellem »Monte Etna« BOB og det geografiske område.