Det overordnede princip i denne forordning består i at tilpasse den i så høj grad som muligt til finansforordningen, som også gælder for andre eksterne politikinstrumenter. Eftersom denne 11. EUF imidlertid udløber i december 2020, finder visse bestemmelser i finansforordningen, som først træder i kraft med den flerårige finansielle ramme for perioden 2021-2027, ikke anvendelse i medfør af 11. EUF-finansforordning.

Formålet med dette forslag er at tilpasse de finansielle regler for Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) til dem, som gælder for EU's budget. Rådets forordning (EU) 2015/323 om finansforordningen for 11. Europæiske Udviklingsfond ("11. EUF-finansforordning") er opbygget som en række henvisninger til finansforordningen for Unionens almindelige budget, med udelukkelse eller tilføjelse af bestemmelser for at tage hensyn til EUF's særlige forhold. Eftersom forordning nr. 966/2012, finansforordningen for Unionens almindelige budget ("finansforordningen") for nylig er blevet revideret, er det nødvendigt at tilpasse 11. EUF-finansforordning. Dette er den eneste måde, hvorpå den fordel i henseende til forenkling, som opnås gennem finansforordningen, kan udvides til at omfatte EUF. Det drejer sig eksempelvis om:

Forslaget falder ikke inden for anvendelsesområdet for Refitprogrammet.

Der er ikke foretaget nogen konsekvensanalyse i forbindelse med revisionen af 11. EUF-finansforordning. De foreslåede ændringer følger de forenklinger, som er foreslået i finansforordningen for Unionens almindelige budget. Herudover er den økonomiske, miljømæssige eller sociale virkning af 11. EUF-finansforordning som sådan begrænset, eftersom den indeholder de generelle regler for gennemførelsen af 11. EUF.

I dette forslag fokuseres der på tilpasning og forenkling. Ændringerne er begrænset til, hvad der er nødvendigt for at give mulighed for, at de forenklinger, som er foreslået i finansforordningen, kan udfolde deres fulde virkning i praksis, samtidig med at de nødvendige særlige forhold knyttet til 11. EUF bevares.

Vedtagelsen af finansielle regler for 11. EUF henhører under EU's enekompetence.

under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Investeringsbank for så vidt angår de bestemmelser, som vedrører denne,

under henvisning til den interne aftale mellem repræsentanterne for Den Europæiske Unions medlemsstaters regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Den Europæiske Unions bistand i henhold til den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 i overensstemmelse med AVS-EU-partnerskabsaftalen samt om tildeling af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke fjerde del i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse ("den interne aftale"), særlig artikel 10, stk. 2,

Som anført ovenfor finder visse bestemmelser i finansforordningen for Unionens almindelige budget, som først træder i kraft med den flerårige finansielle ramme for perioden 2021-2027, ikke anvendelse i medfør af 11. EUF-finansforordning, eftersom denne EUF udløber i december 2020. Eksempelvis finder bestemmelserne vedrørende den fælles hensættelsesfond (afsnit X i finansforordningen for Unionens almindelige budget) ikke anvendelse efter forslaget.

Forslagets selvstændige tekst kan i store træk henføres til én af to kategorier: En del af teksten er i materiel henseende tilpasset finansforordningen, men de terminologiske forskelle eller nødvendigheden af at foretage mindre justeringer i forhold til EUF kræver supplerende tekst. Eksempler herpå findes i afsnit VIII "Finansieringsinstrumenter". Andre selvstændige tekstdele er specifikke for EUF. Eksempler herpå findes i afsnit VI "Forvaltning af indtægter", som i det store og hele er uberørt af denne revision.

Første del, "Hovedbestemmelser", er underopdelt i 11 afsnit: emne, anvendelsesområde og almindelige bestemmelser, finansielle principper, EUF's midler og gennemførelse, finansielle aktører, forvaltning af indtægter, forvaltning af udgifter, diverse gennemførelsesbestemmelser, finansieringsinstrumenter, årsregnskaber og andre former for regnskabsaflæggelse samt ekstern revision og decharge.

efter en særlig lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1)Ved Rådets forordning (EU) 2015/323 fastsættes de nærmere regler for den finansielle gennemførelse af 11. Europæiske Udviklingsfond ("11. EUF"), navnlig vedrørende de gældende principper, samt sammensætningen af midlerne under 11. EUF, de finansielle aktører og enheder, der har fået pålagt budgetgennemførelsesopgaver, finansieringsafgørelser, forpligtelser og betalinger, finansieringsinstrumenter, herunder udbud, tilskud, finansielle instrumenter og EU-trustfonde, regnskabsaflæggelse og regnskabsføring, ekstern revision udført af Revisionsretten og decharge fra Europa-Parlamentet foruden investeringsfaciliteten, som forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank.

(2)Af forenklingshensyn og for at sikre den nødvendige sammenhæng er forordning (EU) 2015/323 i så høj grad som muligt blevet tilpasset til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012. Tilpasningen er sket gennem direkte henvisning til disse forordninger og har på den ene side gjort det muligt let at identificere de særlige forhold, der kendetegner den finansielle gennemførelse af 11. EUF, og på den anden side mindsket antallet af forskellige EU-finansieringsregler på området for foranstaltninger udadtil, som medfører en unødvendig byrde for modtagerne, Kommissionen og de øvrige aktører.

(3)Forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 er blevet slået sammen og erstattet af en enkelt retsakt, forordning (EU) [den nye finansforordning], hvilket indebærer væsentlige ændringer og forbedringer og forenkler de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget. Af forenklingshensyn bør finansforordningen for 11. EUF i så høj grad som muligt tilpasses nævnte forordning. Af hensyn til den juridiske klarhed og i betragtning af det betydelige antal ændringer, som denne tilpasning kræver, bør forordning (EU) 2015/323 ophæves og erstattes af nærværende forordning.

(4)Det er nødvendigt at erindre om, at rammen for den finansielle gennemførelse af 11. EUF ud over denne forordning består af partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, som blev undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 og revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 og i Ouagadougou den 22. juni 2010 ("Cotonouaftalen"), særlig bilag IV dertil, samt den interne aftale, Rådets afgørelse 2013/755/EU af 25. november 2013 om de oversøiske landes og territoriers associering med Den Europæiske Union ("associeringsafgørelse") og Rådets forordning (EU) 2015/322.

(5)Den finansielle gennemførelse af 11. EUF bør bygge på principperne om enhed og et realistisk budget, én regningsenhed, specificering, forsvarlig økonomisk forvaltning og gennemsigtighed. Da 11. EUF er flerårig, bør budgetprincippet om etårighed ikke finde anvendelse på 11. EUF.

(6)Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for medlemsstaternes indbetaling af bidrag til den 11. EUF, der er oprettet ved den interne aftale, samt for allokeringen af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke traktatens fjerde del finder anvendelse.

(7)Reglerne for de finansielle aktører, nemlig den anvisningsberettigede og regnskabsføreren, delegationen af deres opgaver og deres ansvar bør tilpasses til forordning (EU, Euratom) [den nye finansforordning], da disse aktører handler inden for Kommissionens ramme ved gennemførelsen af EUF i henhold til nærværende forordning.

(8)Der bør fastsættes nærmere bestemmelser for, hvordan den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede i nært samarbejde med den nationale, regionale, AVS-interne eller territoriale anvisningsberettigede træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at transaktionerne gennemføres korrekt.

(9)Reglerne om gennemførelsesmetoder, dvs. om overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver og betingelserne og grænserne herfor, bør tilpasses til forordning (EU, Euratom) [den nye finansforordning]. Desuden bør der indsættes en bestemmelse om yderligere overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver, der svarer til bestemmelsen i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2014, for at sikre en sammenhængende gennemførelse af finansieringen af foranstaltninger udadtil. Nærværende forordning bør under alle omstændigheder indeholde specifikke bestemmelser om opgaverne som midlertidig stedfortræder for den nationale anvisningsberettigede, om overdragelse af opgaver fra AVS-staternes og de oversøiske landes og territoriers (OLT'ernes) side til en tjenesteyder og om styrkelse af beskyttelsen af EU's finansielle interesser i tilfælde af indirekte forvaltning med AVS-staterne og OLT'erne.

(10)Bestemmelserne om finansieringsafgørelser bør tilpasses bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) [den nye finansforordning], når Kommissionen gennemfører 11. EUF i henhold til nærværende forordning.

(11)Reglerne om forpligtelser bør tilpasses bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) [den nye finansforordning] med undtagelse af foreløbige forpligtelser. Desuden bør der gives mulighed for at forlænge fristerne, når det er nødvendigt for foranstaltninger, der gennemføres ved indirekte forvaltning af AVS-stater eller OLT'er.

(12)Betalingsfristerne bør tilpasses betalingsfristerne i forordning (EU, Euratom) [den nye finansforordning]. Der bør fastsættes særlige bestemmelser, når AVS-stater og OLT'er ikke er bemyndiget til at foretage betalinger ved indirekte forvaltning, og hvor Kommissionen derfor fortsat foretager betalingerne til modtagerne.

(13)En række gennemførelsesbestemmelser vedrørende den interne revisor, god forvaltning og klagemuligheder, IT-systemet, elektronisk fremsendelse, e-forvaltning, administrative og økonomiske sanktioner og anvendelsen af den centrale udelukkelsesdatabase bør tilpasses til bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) [den nye finansforordning]. Desuden bør beskyttelsen af EU's finansielle interesser gennem sanktioner styrkes, når 11. EUF gennemføres ved indirekte forvaltning med AVS-stater og OLT'er.

(14)Reglerne om udbud, tilskud, priser og eksperter bør tilpasses reglerne i forordning (EU, Euratom) [den nye finansforordning]. Reglerne om finansielle instrumenter og EU-trustfonde bør tilpasses med visse justeringer på grund af 11. EUF's karakter. Budgetstøtten til OLT'erne bør tage hensyn til de institutionelle forbindelser med den pågældende medlemsstat.

(15)Reglerne om regnskabsaflæggelse og regnskabsføring og om ekstern revision og decharge bør afspejle reglerne i forordning (EU, Euratom) [den nye finansforordning].

(16)De betingelser, på hvilke Revisionsretten skal udøve sine beføjelser for så vidt angår 11. EUF, bør fastsættes.

(17)De betingelser, på hvilke Den Europæiske Investeringsbank (EIB) forvalter EUF's midler, bør fastsættes.

(18)Bestemmelserne om Revisionsrettens revision af de midler under 11. EUF, der forvaltes af EIB, bør stemme overens med den trepartsaftale, der er indgået mellem Revisionsretten, EIB og Kommissionen, jf. traktatens artikel 248, stk. 4.