MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum Europa-Parlamentets og Rådets forordning om udøvelse af luftfartstjeneste i det fælles europæiske luftrum Europa-Parlamentets og Rådets forordning om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum Europa-Parlamentets og Rådets forordning om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet

2001/0060 (COD) 2001/0235 (COD) 2001/0236 (COD) 2001/0237 (COD)

MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET i henhold til EF-traktatens artikel 251, stk. 2, andet afsnit vedrørende Rådets fælles holdning med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum Europa-Parlamentets og Rådets forordning om udøvelse af luftfartstjeneste i det fælles europæiske luftrum Europa-Parlamentets og Rådets forordning om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum Europa-Parlamentets og Rådets forordning om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet

1. Sagsforløb

Den 10. oktober 2001 forelagde Kommissionen fire retsaktsforslag med det formål at oprette et fælles europæisk luftrum [1]; de skulle vedtages efter den fælles beslutningsprocedure, jf. artikel 51 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Forslagene blev fremsendt til Europa-Parlamentet og Rådet den 11. oktober 2001.

[1] Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (KOM(2001) 123 endelig/2 af 30.11.2001 - 2001/0060 (COD).

Regionsudvalget afgav positiv udtalelse den 15. maj 2002.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg afgav positiv udtalelse den 17. juli 2002.

Europa-Parlamentet afgav positiv udtalelse med ændringsforslag den 3. september 2002 ved førstebehandlingen.

Kommissionen vedtog et ændret forslag, KOM(2002) 658 endelig, den 26. november 2002 og fremsendte det til Rådet den 28. november 2002.

Rådet vedtog sin fælles holdning enstemmigt den 18. marts 2003.

2. Formål med Kommissionens forslag

Flyvekontrolsystemet i Fællesskabet fungerer tæt på sin kapacitetsgrænse. Derfor er det årsag til forsinkelser i flytrafikken. Forsinkelser gør flytrafikken uforudsigelig for flypassagerer og operatører og pålægger flyselskaber og forbrugere store økonomiske omkostninger. Kapacitetsmanglen i flyvekontrolsystemet truer også det indre mar keds funktionsevne. Hovedårsagen hertil er, at lufttrafikstyringssystemet (ATM-systemet) er fragmenteret, hvad der også giver store koordinerings omkostninger. Derfor er der behov for at forbedre systemets interoperabilitet på tværs af medlems staterne.

For at rette op på disse forhold godkendte Kommissionen i oktober 2001 et sæt forslag, hvis formål var at oprette et fælles europæisk luftrum. Forslagenes formål er:

- at forbedre og forstærke sikkerheden

- at effektivisere og integrere luftfartstjenesterne ved at lade efterspørgslen styre udbuddet af tjenester

- at omstrukturere det europæiske luftrum på grundlag af trafikstrømmene, for at afløse en struktur, der bygger på landegrænser

- at øge kapaciteten og ATM-systemets samlede effektivitet.

Kommissionens lovpakke omfatter fire forordningsforslag, som tilsammen dækker hovedelementerne i et sømløst fungerende ATM-system.

2.1 Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (2001/0060 (COD))

Forslaget sætter udgangen af 2004 som frist for oprettelse af et fælles europæisk luftrum. Der foreslås en institutionel ramme for oprettelsen af et fælles europæisk luftrum. Den betyder, at Fællesskabet vedtager reglerne, mens Eurocontrol, hvor det er relevant, udarbejder udkast til foranstaltninger, som kunne indarbejdes i fællesskabsretten, og medlemsstaterne håndhæver reglerne, idet Kommissionen dog bevarer sin rolle som traktatens vogter. Forordningen indebærer også en betydeligt øget international samordning. Formålet med denne institutionelle ramme er at fjerne administrative og organisatoriske flaskehalse i beslutningsprocessen og håndhævelsen af ATM-regler.

2.2 Europa-Parlamentets og Rådets forordning om udøvelse af luftfartstjeneste i det fælles europæiske luftrum (2001/0235 (COD))

Dette forordningsforslag har til formål at fremme sikker og effektiv udøvelse af luftfartstjeneste i et sømløst fungerende, interoperabelt system i hele Fællesskabet. Det sikrer funktionel adskillelse mellem nationale tilsynsmyndigheder og luftfartstjenesteudbydere. Denne adskillelse er forenelige med både offentlige og private ejerforhold - alt efter hvad der foretrækkes i den enkelte medlemsstat. Eurocontrols sikkerhedskrav vil få status som fællesskabsregler. Forordningen indfører en certificeringsordning for luftfartstjenester med harmonise rede krav til udøvelse på fællesskabsplan. Medlemsstaterne beholder deres beføjelser til at udpege monopoludbydere (flyvekontroltjenester) Forordningen giver også mulighed for at revidere det nuværende afgiftssystem for at tilskynde til effektiv udnyttelse og tilvejebringelse af ATM-infrastruktur.

2.3 Europa-Parlamentets og Rådets forordning om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum (2001/0236 (COD))

Med dette forordningsforslag etableres et fælles luftrum, der fremtræder som et enkelt operativt kontinuum, hvor fælles procedurer for udformning, planlægning og styring af luftrummet garanterer, at hele lufttrafikstyringsnettet fungerer sikkert. Forordningen fastlægger principperne for luftrummets organisation og udnyttelse, for samordning mellem civil og militær udnyttelse og for styring af flytrafikstrømmene. De vigtigste ændringer er oprettelsen af en europæisk øvre flyveinformationsregion, erstatningen af de nuværende nationale zoner og omkonfigureringen af luftrummet i funktionelle luftrumsblokke af passende størrelse ud fra sikkerheds- og effektivitetskriterier uanset nationale grænser.

2.4 Europa-Parlamentets og Rådets forordning om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet (2001/0237 (COD))

I dette forordningsforslag fastlægges betingelserne for at sikre interoperabilitet i Fællesskabet mellem de forskellige systemer og komponenter i lufttrafikstyrings nettet og deres opgradering til ny teknologi. Centralt i forordningen står udformningen or forvaltningen af ATM-standardisering i Europa, herunder procedurerne for overensstemmelsesvurdering, i overensstemmelse med Fællesskabets politik på området.

3. Bemærkninger til den fælles holdning

I det følgende refereres der i kantet parentes til betragtninger og artikler i den fælles holdning.

3.1 Europa-Parlamentets og Rådets forordning om rammerne for oprettelse af et fælles europæisk luftrum (2001/0060 (COD))

3.1.1 Generelle bemærkninger

Rådet har foretaget en række generelle ændringer i forhold til Kommissionens forslag. Disse ændringer vedrører både form og indhold. Selvom Rådet har indtaget en mere forsigtig holdning af hensyn til medlemsstaternes rettigheder, hvad angår national forsvarspolitik, og deres internationale forpligtelser, kan disse ændringer accepteres, fordi de sikrer, at forordningens formål opfyldes.

Den første ændring vedrører forordningens anvendelsesområde (artikel [1]). Ved førstebehandlingen anbefalede Parlamentet, at forordningens bestemmelser blev underordnet i forhold til medlemsstaternes forpligtelser efter ICAO-konventionen (ændringsforslag 1) og i forhold til nationale forsvars- og sikkerhedspolitikker (ændringsforslag 8). Kommissionen mente, at den allerede havde taget tilstrækkelig højde for dette problem i sit forslag. Rådet vedtog bestemmelser, som skulle afspejle forpligtelserne efter Chicago-konventionen af 1944, hvad angår suverænitet (artikel [1, stk. 2]) og medlemsstaternes rettigheder og forpligtelser (artikel [1, stk. 3]). Kommissionen har i en ensidig erklæring gjort det klart, at artikel [1, stk. 3,] kun kunne være gældende, hvad angår medlemsstaternes forpligtelser over for tredjelande [2]. Den fælles holdning afklarer desuden de militære implikationer ved (i artikel [1, stk. 2]) at slå fast, at dens anvendelsesområde er civilt, og ved at udforme beskyttel sesklausulen mere detaljeret (artikel [11]). Dermed præciseres også anvendelses området for civilt-militært samarbejde i det fælles europæiske luftrum. Desuden forelagde Rådet i erkendelse af nødvendigheden af at bakke op om implementeringen af det fælles europæiske luftrum under fuld hensyntagen til militærets behov en generel erklæring om nødvendigheden af multinationalt samarbejde på dette område [3]. Desuden blev Gibraltar-klausulen indføjet (artikel [1, stk. 4 og 5]).

[2] Ensidig erklæring fra Kommissionen til artikel [1, stk. 3]:

[3] Erklæring fra medlemsstaterne om militære spørgsmål i forbindelse med det fælles luftrum:

For det andet besluttede Rådet at udelade de artikler, der sammenfattede de generelle kriterier for, hvilke foranstaltninger der skulle træffes på de forskellige indsatsområder. Det kan accepteres, fordi kriterierne var en sammenfatning af indholdet af de særforordninger, der vedtages samtidig. Ændringen overflødiggør Parlamentets ændringsforslag 2 og 13. Derudover samler den fælles holdning alle definitioner til brug for de fire forordninger i en enkelt artikel i denne forordning (artikel [2]).

For det tredje indførte Rådet tre artikler om tværgående forhold, som Kommissionen havde taget op i hvert af særforordningsforslagene, nemlig tilsynsmyndighedernes rolle (artikel [4]), forholdet til Eurocontrol (artikel [7]) og høring af interessenter (arti kel [8]). Den fælles holdning flytter også procedurebestemmelserne for Udvalget for det Fælles Luftrum fra en af særforordningerne til rammeforordningen (artikel [5, stk. 2 og 3]).

Hvad angår forholdet mellem Fællesskabet og Eurocontrol, anså Parlamentet det for nødvendigt at forstærke samarbejdet mellem de to organisationer om etableringen af det fælles europæiske luftrum. I oktober 2002 opstod der imidlertid en ny situation med undertegnelsen af protokollen om Fællesskabets tiltrædelse til denne organisation. Rådet vedtog en bestemmelse om praktiske ordninger for inddragelse af Eurocontrol i lovgivningsarbejdet. Kommissionen fastholder sin initiativret (og vil fremsætte en ensidig erklæring herom [4]), men mener, at denne fremgangsmåde koblet med Fællesskabets medlemskab kan være acceptabel. Fremgangsmåden betyder, at Eurocontrol udøver sine egne reguleringsbeføjelser i henhold til den reviderede konvention, og at Fællesskabet deltager heri i sin egenskab af kontraherende part i Eurocontrol. Opgavefordelingen med hensyn til den tekniske forberedelse af Fællesskabets regler og ansvaret for at gennemføre dem vil blive fastlagt på grundlag af artikel [7]. De nødvendige administrative ordninger vil blive fastlagt i en administrativ aftale mellem Kommissionen og Eurocontrol, som er tæt på at ligge klar.

[4] Ensidig erklæring fra Kommissionen til artikel [7]:

Hvad angår høring af interessenter, mente Parlamentet, at der var behov for en rådgivende erhvervsgruppe med en institutionel rolle. Kommissionen var enig i princippet om, at erhvervslivet skal høres i fuldt omfang, men var modstander af at oprette et organ, der ville overlappe eksisterende ordninger. Rådet vedtog, at skulle oprettes effektive høringsmekanismer, og fastlagde høringernes omfang.

3.1.2 Bemærkninger til de enkelte ændringsforslag

3.1.2.1 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, og som helt eller delvis er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 3, delvis. Betragtning [3] henviser til, at luftfartstjenester er en opgave af almen interesse med pligt til offentlig service.

Ændringsforslag 5, delvis. Betragtning [16] formuleres med udtrykket "bør", hvad angår høring af arbejdsmarkedets parter.

Ændringsforslag 6 og 28, delvis. Artikel [8] fastslår, at der er pligt til at benytte "effektive høringsmekanismer". Høringen omfatter udvikling og indførelse af nye koncepter og teknologier.

Ændringsforslag 7. I betragtning [15] nævner Rådet "økonomiske og sociale interessenter".

Ændringsforslag 8. Artikel [1, stk. 2] indfører princippet om forenelighed med nationale forsvarsbehov.

Ændringsforslag 9. Efter undertegnelsen af protokollen om Fællesskabets tiltrædelse af den reviderede Eurocontrol-konvention den 8. oktober 2002, handler Fællesskabet foreløbig som medlem af denne organisation, mens det venter på, at protokollen skal træde i kraft. Det vil sikre, at de to organisationer trækker på samme hammel i reguleringsspørgsmål. Hvad angår behovet for at undgå overlapning, understøtter artikel [7] princippet om størst muligt samarbejde mellem Kommissionen og Eurocontrol om vedtagelse af gennemførelsesregler, idet man bygger på erfaringerne fra mandattildelings procedurer i andre sektorer (telekommunikation).

Ændringsforslag 10, delvis. Artikel [1, stk. 1] angiver som formål, at der skal oprettes et fælles europæisk luftrum senest den 31. december 2004.

Ændringsforslag 26. Den fælles holdning omtaler vedtagelsen af en forretningsorden for Udvalget for Det Fælles Luftrum i artikel [5].

Ændringsforslag 31. I artikel [9] fastsættes det, at Eurocontrol skal involveres i præstationsvurderingen, og formidling af bedste praksis anføres som et centralt mål.

Ændringsforslag 33. Artikel [11] anfører alle de situationer, hvor beskyttelsesklausulen gælder af hensyn til sikkerheds- og forsvarspolitiske interesser, herunder gennemførelse af militære operationer.

3.1.2.2 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, men som ikke er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 4 og 30. Formålet med disse ændringsforslag er at indføre en sanktionsmekanisme over for operatører, der bryder reglerne.

Ændringsforslag 11. I definitionerne bygger den fælles holdning på ICAO's terminologi af hensyn til ensartetheden.

Ændringsforslag 12. Formålet med dette ændringsforslag er at bekræfte staternes rolle, hvad angår beslutninger om tjenesteudbyderes status og struktur.

Ændringsforslag 14-23, undtagen 19. Rådet udelod betragtninger og artikler, der henviste til generelle kriterier på hvert af de specifikke indsatsområder. Disse ændringsforslag vedrørte sådanne artikler.

Ændringsforslag 32. Dette ændringsforslag specificerer indholdet af evalueringsrapporter.

3.1.2.3 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har afvist, og som ikke helt eller delvis er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 19. Rådet udelod betragtninger og artikler, der henviste til generelle kriterier på hvert af de specifikke indsatsområder. Dette ændringsforslag vedrørte sådanne artikler.

Ændringsforslag 24 og 27. Disse ændringsforslag følger ikke formuleringsreglerne om gennemførelse af udvalgsprocedureafgørelsen (Rådets afgørelse 1999/468/EF).

Ændringsforslag 29. Dette ændringsforslag forpligter Kommissionen til at udvide det fælles europæiske luftrum til tredjelande.

Ændringsforslag 34. Ændringsforslaget gentager forpligtelser for medlemsstaterne, som stammer fra eksisterende internationale traktater.

3.2 Europa-Parlamentets og Rådets forordning om udøvelse af luftfartstjeneste i det fælles europæiske luftrum (2001/0235 (COD))

3.2.1 Generelle bemærkninger

Parlamentet anbefalede generelt, at forordningens sikkerhedsaspekter blev forstærket. Dette forslag accepterede Kommissionen i sit ændrede forslag. Også Rådet gennemgik forordningen med henblik på sikkerhedens forrang frem for andre forhold såsom kapacitet og effektivitet. Eftersøgnings- og redningstjenester blev udelukket fra forordningens anvendelses om råde, idet de i de fleste medlemsstater er en del af militæret. Rådets indførte i øvrigt følgende ændringer:

For det første en mere detaljeret specificering af de national tilsynsmyndigheders rolle over for regionale tjenesteudbydere eller udbydere, der leverer tjenester i andre medlemsstater end deres hjemstat (artikel [2, stk. 3 og 4]). Rådet vedtog en enklere løsning med hensyn til de anerkendte organisationer (artikel [3]) ved at undlade at give Kommissionen beføjelse til at specificere procedurer og krav yderligere.

Rådet vedtog at udelade bestemmelsen om licens til flyveledere og deres uddannelse på grund af dens deklaratoriske karakter. Kommissionen accepterede dette synspunkt, men forelagde en erklæring, der afspejler dens mål på dette område som anført i forslaget [5]. Efter Kommissionens opfattelse har menneskelige faktorer stor betydning ved etableringen af det fælles europæiske luftrum. Det skyldes behovet for at sørge for tilstrækkelige mængder af højt kvalificeret per sonale til, at der er garanti for sikker og effektiv flydrift, og for at udvikle det fælles europæiske luftrums sociale dimension gennem dialog med arbejdsmarkedets parter.

[5] Ensidig erklæring fra Kommissionen:

En anden ændring vedrører reglerne for udøvelse af luftfartstjeneste og verifikation af tjenesteudbydernes opfyldelse af de krav, der stilles. I stedet for begrebet "godkendelse" i Kommissionens oprindelige forslag indføres begreberne "almindelige krav" (artikel [5]) og "certificering" (artikel [6]). Det er ingen substansændring, men øger vægten på krav i almenhedens interesse som anbefalet af Parlamentet. Kommissionen har også i en ensidig erklæring klargjort, hvordan den agter at udforme disse krav [6]. Den fælles holdning undtager desuden militære udbydere, der er impliceret i civile operationer af mindre størrelse, fra kravet om certifikat (artikel [6, stk. 5]).

[6] Ensidige erklæringer fra Kommissionen til artikel [5]:

Hvad angår udpegelse, bekræfter Rådet medlemsstaternes (artikel [7, stk. 3])eneret til at udvælge luftfartstjenesteudbydere, og denne ret blev udvidet til også at gælde vejrtjenesteudbydere (artikel [8]).

Parlamentet anbefalede, at der blev sikret overensstemmelse mellem den foreslåede afgiftsordning og Eurocontrols multilaterale aftale om en route-afgifter. Det accepterede Kommissionen. Og Rådet fulgte Parlamentets forslag (artikel [13]). Desuden vil gennemførelsesregler på dette felt blive fastlagt via mandater til Eurocontrol. Hvad angår fastsættelsen af omkostningsgrundlaget for afgifterne, fjernede Rådet bestemmelserne om eksterne omkostninger. Endelig bliver det op til de enkelte medlemsstater at fastsætte incitamenter i afgiftsordningerne (artikel [14, stk. 3, litra e]).

Rådets ændringer kunne i det store og hele accepteres, fordi de vil sikre, at forord ningen opfylder sit formål. Hvad angår eksterne omkostninger, havde Kommissionen dog foretrukket at nævne dem udtrykkeligt i afgiftsordningen, for det ville have været konsekvent i forhold til den politik, der går ud på at søge miljøafgifter indført i ICAO, og i forhold til Rådets og Europa-Parlamentets beslutning i det sjette miljøhandlingsprogram [7] om at "... [fast lægge og gennemføre] særlige tiltag til at reducere drivhusgasemissionerne fra luftfarten, medmindre [ICAO] vedtager sådanne tiltag inden udgangen af 2002". Kommissionen så altså helst en udtrykkelig henvisning til eksterne omkostninger i omkostningsgrundlaget (artikel [14, stk. 2]), men mener dog, at de foreliggende bestemmelser, nemlig artikel [14, stk. 3, litra e,] implicit tillader tilrettelæggelse af luftfartstjenesteafgifterne, således at de fremmer høje miljø præstationer.

[7] Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF af 22. juli 2002 om fastlæggelse af Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram, EFT L 242 af 10.9.2002, s. 1-15.

3.2.2 Bemærkninger til de enkelte ændringsforslag

3.2.2.1 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, og som helt eller delvis er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 1. Betragtning [2] omtaler nødvendigheden af at opfylde "kravene til almenvellet, især med hensyn til sikkerhed".

Ændringsforslag 2, 15 og 34, delvis. Betragtning [7] fastslår, at anerkendte organisationer bør have teknisk erfaring.

Ændringsforslag 6 og 18, delvis. I henhold til punkt [1.e)] i bilag [II] tildeles certifikater for en begrænset periode, som de nationale tilsynsmyndigheder fastsætter.

Ændringsforslag 7 og 20. Betragtning [10] nævner behovet for forenelighed med internationale standarder.

Ændringsforslag 8 og 9. I betragtning [12 og 19] tilføjes henvisning til sikkerhed.

Ændringsforslag 11. Ændringsforslaget afspejles i betragtning [19] i rammeforordningen.

Ændringsforslag 19 og 21. Ændringsforslaget afspejles i forordningens betragtning [5].

Ændringsforslag 23. Artikel [10] indeholder en pligt til at indgå skriftlige aftaler mellem civile og militære myndigheder.

Ændringsforslag 25. Artikel [12, stk. 1] fastslår, at data kun må bruges til operative formål.

Ændringsforslag 28. Ifølge artikel [13] og [14, stk. 3] skal afgiftsordninger være i overensstemmelse med den multilaterale Eurocontrol-aftale om en route-afgifter.

Ændringsforslag 29, delvis. Artikel [14, stk. 3] fastslår medlemsstaternes ansvar for fastsættelse af afgifter for alle luftfartstjenester.

Ændringsforslag 30, delvis. I artikel [14, stk. 3, litra e] tilføjes henvisning til sikkerhed. Begrebet krydssubsidiering findes nu i artikel [14, stk. 2, litra d], hvilket delvis imødekommer ændringsforslaget.

Ændringsforslag 32, delvis. Rådet henviste det tværgående spørgsmål om høring af interessenter til rammeforordningen (se afsnit 3.1.1),

Ændringsforslag 33. Bilag [I] fastsætter regler for anerkendte organisationers finansielle og organisatoriske uafhængighed.

Ændringsforslag 35. Personalekrav vil blive fastlagt som et af de almindelige krav (artikel [5]).

3.2.2.2 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, men som ikke er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 3. Dette ændringsforslag går ud på at indføje en betragtning om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs kommende rolle og ansvarsområde.

Ændringsforslag 4, 5 og 16. Rådet udelod betragtningen og artiklen om licens til flyveledere og deres uddannelse.

Ændringsforslag 10. Dette ændringsforslag støtter oprettelse af økonomiske reserver til at klare pludselige trafikfald, der forårsager omgående afgiftsstigninger.

Ændringsforslag 17. Dette ændringsforslag anfører det som et af målene med certificeringssystemet, at det skal muliggøre samarbejde mellem tjenesteudbydere.

Ændringsforslag 22. Rådet udelod bestemmelsen om monopoludbydere.

Ændringsforslag 24. Rådet udelod bestemmelsen om underretning af Kommissionen om medlemsstaternes ordninger vedrørende civilt-militært samarbejde.

Ændringsforslag 27. Formålet med dette ændringsforslag er at specificere betingelserne for udveksling af operative data yderligere.

Ændringsforslag 31. Den relevante artikel er flyttet til rammeforordningen.

3.2.2.3 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har afvist, og som ikke helt eller delvis er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 12. Udtrykket 'hjælpetjeneste' benyttes ikke i den fælles holdning.

Ændringsforslag 13. Dette ændringsforslag indfører princippet om en streng (strukturel) adskillelse mellem national tilsynsmyndigheder og luftfartstjenesteudbydere.

Ændringsforslag 14. Dette ændringsforslag indfører en appelmekanisme i tilfælde af uoverensstemmelser mellem luftrumsbrugere og medlemsstater.

Ændringsforslag 26. Ændringsforslaget fastslår princippet om operative datas handelsværdi.

Ændringsforslag 87, 88, 89 og 99. Formålet med disse ændringsforslag er at bekræfte princippet om luftfartstjenesters integritet, nødvendigheden af, at de indgår i en fælles organisation.

3.3 Europa-Parlamentets og Rådets forordning om organisation og udnyttelse af det fælles europæiske luftrum (2001/0236 (COD))

3.3.1 Generelle bemærkninger

Rådet har foretaget en række generelle ændringer i forhold til Kommissionens forslag. Disse ændringer har Kommissionen kunnet acceptere. Nogle af dem, særlig dem, der vedrører de funktionelle luftrumsblokke, er den dog ked af, for de mindsker fællesskabsinstitutionernes mulighed for at gribe ind med det formål at sikre luftrumsorganisationens effektivitet og sammenhængende karakter.

Første ændring vedrører forordningens anvendelsesområde. Det omfatter det luftrum i ICAO's europæiske og afrikanske regioner, hvor medlemsstaterne er ansvarlige (artikel [1, stk. 3]). Desuden kan medlemsstaterne beslutte at medtage andre luftrum under deres ansvar, særlig luftrum over højsøområder, hvor de yder luftfartstjeneste efter mandat fra ICAO (artikel [1, stk. 3]).

Rådet gennemgik processen for etablering af en europæisk øvre flyveinformationsregion. Det besluttede at bringe traktatens artikel 300 i anvendelse, fordi dette forehavende må forelægges for ICAO, hvorved der potentielt involveres tredjelande (artikel [3, stk. 1]) [8]. Rådet gjorde det klart, at etableringen af den øvre flyveinformationsregion ikke ville berøre medlemsstaternes ansvar over for ICAO (artikel [3, stk. 4]). Rådet foretrak også at gøre forskellige foranstaltninger i forordningen uafhængige af etableringen af den øvre flyveinformationsregion.

[8] Fælles erklæring fra medlemsstaterne og Kommissionen til artikel [3, stk. 1]:

Den fælles holdning indeholder ikke nogen bestemmelse om direkte ruteføring, sådan som Kommissionens forslag gjorde. En sådan bestemmelse ansås for forældet på baggrund af den senere tids udvikling i Eurocontrol.

Med hensyn til etableringen af funktionelle luftrumsblokke foreslog Parlamentet en ændring med det formål at indføre en mekanisme for løsning af uoverensstemmelser mellem medlemsstaterne om afgrænsningen af (grænseoverskridende) funktionelle luftrumsblokke. Kommissionen afviste dette ændringsforslag, fordi afgrænsningen efter dens opfattelse skulle ske efter en udvalgsprocedure. Rådet mente derimod at beslutninger på dette område ikke kunne påtvinges de enkelte medlemsstater. Derfor begrænsede det brugen af udvalgsproceduren til fastlæggelsen af generelle principper (artikel [5, stk. 3]) og tildelte kun Kommissionen en konsultativ rolle (artikel [5, stk. 4]).

Rådet ændrede bestemmelsen om civil-militær samordning til kun at omfatte anvendelsen af begrebet 'fleksibel udnyttelse af luftrummet' (artikel [7]). Begrundelsen for denne ændring var Rådets ønske om, i overensstemmelse med forordningens retsgrundlag (fælles transportpolitik), at begrænse forordningens potentielle virkninger på det militære område.

Den fælles holdning afviger fra Kommissionens forslag, hvad angår udvidelsen af forordningens anvendelsesområde til det nedre luftrum. Det gjorde en sådan udvidelse betinget af, hvilke fremskridt der gøres i det øvre luftrum (artikel [10]).

Parlamentet fremsatte ændringsforslag (56, 60 og 63) for at indføre henvisninger til Eurocontrol-organisationens rolle i tilrettelæggelsen af fremtidige foranstaltninger. Kommissionen afviste disse ændringsforslag som uhensigtsmæssige i en retsakt fra Fællesskabet. Den fælles holdning har fulgt Parlamentets standpunkt i den forstand, at alle gennemførelsesregler til denne forordning skal udarbejdes ved hjælp af mandater til Eurocontrol (artikel [7] i rammeforordningen).

3.3.2 Bemærkninger til de enkelte ændringsforslag

3.3.2.1 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, og som helt eller delvis er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 36. Betragtning 8 henviser til den europæiske skala.

Ændringsforslag 37. Artikel [5, stk. 3] inddrager Eurocontrol i planlægningen af funktionelle luftrumsblokke.

Ændringsforslag 41, delvis. I betragtning [17] indføjes en henvisning til Eurocontrols rolle med hensyn til lufttrafikregulering.

Ændringsforslag 47, delvis. I artikel [2] gives der mulighed for afvigelser fra grænsefladen, når det er begrundet i driftsmæssige krav.

Ændringsforslag 49. I artikel [1] tages der behørigt hensyn til regionale aftaler under ICAO.

Ændringsforslag 52 og 53. I artikel [5, stk. 2, litra a] indføres sikkerhed som hensyn.

Ændringsforslag 54. I artikel [5, stk. 2, litra d] indføres begrebet om en optimeret koordinering.

Ændringsforslag 64, delvis. Rådet henviste det tværgående spørgsmål om høring af interessenter til rammeforordningen (se afsnit 3.1.1),

3.3.2.2 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, men som ikke er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 38. Dette ændringsforslag styrker henvisningen til driftsforhold.

Ændringsforslag 39, 43 og 55. Rådet slettede bestemmelsen om direkte ruteføring.

Ændringsforslag 40. Dette ændringsforslag vedrører behovet for mellemstatsligt samarbejde om militære forhold.

Ændringsforslag 42. Rådet slettede den definition, som der var henvist til i dette ændringsforslag.

Ændringsforslag 44 og 45. I definitionerne bygger den fælles holdning på ICAO's terminologi af hensyn til ensartetheden.

Ændringsforslag 48. Dette ændringsforslag fastsætter en frist på fem år for udvidelse af konceptet med en fælles flyveinformationsregion til det nedre luftrum.

Ændringsforslag 62. Dette ændringsforslag styrker henvisningen til en sikker og ordentlig trafikafvikling.

3.3.2.3 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har afvist, og som ikke helt eller delvis er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 46. Dette ændringsforslag fastsætter en frist for etablering af en europæisk øvre flyveinformationsregion.

Ændringsforslag 50. Dette ændringsforslag specificerer de nationale grænser horisontalt og vertikalt.

Ændringsforslag 51. Dette ændringsforslag sigter mod at indføre en mekanisme for løsning af uoverensstemmelser mellem medlemsstaterne om afgrænsningen af (grænseoverskri den de) funktionelle luftrumsblokke.

Ændringsforslag 57 og 59. Disse ændringsforslag styrker bestemmelserne om civilt-militært samarbejde.

Ændringsforslag 58. Dette ændringsforslag underordner begrebet om fleksibel udnyttelse af luftrummet under reglerne for lufttrafikregulering.

Ændringsforslag 61. Dette ændringsforslag betyder, at lufttrafikreguleringsreglerne skal være i overensstemmelse med Eurocontrol-konventionen.

3.4 Europa-Parlamentets og Rådets forordning om interoperabilitet i det europæiske lufttrafikstyringsnet (2001/0237 (COD))

3.4.1 Generelle bemærkninger

Rådet foretog ingen væsentlige indholdsændringer i forhold til Kommissionens forslag. Kommissionen kan således helt tilslutte sig den fælles holdning, hvad denne forordning angår.

Den fælles holdning indeholder mere detaljerede bestemmelser om overgangsordninger. Det er for at sikre investeringer, som medlemsstaterne har foretaget i perioden op til forordningens ikrafttræden.

Hvad formen angår, har den fælles holdning færre artikler. Bestemmelserne i kommissionsforslagets kapitel II og III blev slået sammen i ét kapitel.

Ligesom tilfældet var med de andre særforordninger, mente Rådet, at høring af interessenter var et tværgående spørgsmål og derfor hørte bedre hjemme i rammeforordningen (se afsnit 3.1.1).

Endelige besluttede Rådet at nedsætte en ad hoc-ekspertgruppe til at gennemgå bestemmelserne i forordningens bilag. Det førte ikke til større ændringer, men nok til finjusteringer på grundlag af tekniske og driftsmæssige erfaringer.

3.4.2 Bemærkninger til de enkelte ændringsforslag

3.4.2.1 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, og som helt eller delvis er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 65. Den fælles holdning ændrer indholdet af betragtning [7] for at undgå den misforståelse, at tjenesteudbydere kunne have nogen skønsmargen med hensyn til anvendelsen af fællesskabsspecifikationer.

Ændringsforslag 67, delvis. Artikel [1, stk. 3] slår fast, at der skal tages behørigt hensyntil internationale standarder for at fremme global interoperabilitet.

Ændringsforslag 68. Artikel [3, stk. 4] nævner nødvendigheden af at blive enige om og opretholde et højt sikkerhedsniveau.

Ændringsforslag 69, delvis. Artikel [3, stk. 3, litra e,] anfører betingelserne for gennemførelse, herunder fristen for overensstemmelse.

Ændringsforslag 70. Artikel [7] er formuleret bedre som henstillet i ændringsforslaget.

Ændringsforslag 71, 72 og 73, delvis. Rådet henviste det tværgående spørgsmål om høring af interessenter til rammeforordningen (se afsnit 3.1.1), hvor der henvises til faglige medarbejderorganer og luftrumsbrugere.

3.4.2.2 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har accepteret, men som ikke er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 74. Dette ændringsforslag forstærker omtalen af sikkerhed på miljøområdet.

Ændringsforslag 76. Dette ændringsforslag understreger behovet for systematisk analyse af hændelser.

3.4.2.3 Ændringsforslag fra Europa-Parlamentet, som Kommissionen har afvist, og som ikke helt eller delvis er indarbejdet i den fælles holdning

Ændringsforslag 66. Dette ændringsforslag henviser til Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur.

Ændringsforslag 75. Formålet med dette ændringsforslag er at sikre, at systembrugerne, nemlig flyve lederne, er med til at definere systemerne.

Ændringsforslag 77, 78 og 79. Kommissionen vurderede, at disse ændringer var unødvendige, eftersom de var en gentagelse af væsentlige krav i bilag [II].

4. Konklusion

Kommissionen ville have foretrukket, at Rådet havde forpligtet sig stærkere på at fremme miljøvenlig udnyttelse af luftrummet (udtrykkelig anførsel af eksterne omkostninger i afgiftssystemet). Derudover er det vigtigt at forbedre bestemmelserne om reorganiseringen luftrummet, særlig etableringen af funktionelle luftrumsblokke Det er nemlig et vigtigt led i opgøret med fællesskabssystemets nuværende fragmen tering og forbedringen af dets samlede effektivitet. På baggrund af ændringerne i den fælles holdning erkender Kommissionen dog, at omorganiseringen af luftrummet ville blive afhængig af de enkelte medlemsstaters handlinger, hvad angår forvaltning af deres luftrum, og af Fællesskabets institutioner, hovedsagelig i forbindelse med harmonisering af kravene til en sådan omlægning. Rådet foreslog denne dobbelte fremgangsmåde for at beskytte nationalstaternes suveræne rettigheder og gjorde det klart, at dette under de nuværende omstændigheder var den eneste farbare vej frem. Alt i alt mener Kommissionen, at den fælles holdning, der blev vedtaget den 18. marts 2003 ikke ændrer væsentligt ved forslagenes hovedformål og fremgangsmåde, og kan således tilslutte sig den.