DA Den Europæiske Unions Tidende C 212/6

Offentliggørelse af en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

2012/C 212/05

Denne offentliggørelse giver ret til at gøre indsigelse mod ansøgningen, jf. artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 (1). Eventuelle indsigelser skal være Kommissionen i hænde senest seks måneder efter datoen for offentliggørelsen.

ENHEDSDOKUMENT

RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 510/2006

»AIL FUMÉ D'ARLEUX«

EF-Nr.: FR-PGI-0005-0820-02.08.2010

BGB ( X ) BOB ( )

1. Navn:

»Ail fumé d'Arleux«

2. Medlemsstat eller tredjeland:

Frankrig

3. Beskrivelse af landbrugsproduktet eller fødevaren:

3.1. Produkttype:

Kategori 1.6: Frugt, grøntsager og korn, også forarbejdet.

3.2. Beskrivelse af produktet med betegnelsen i punkt 1:

»Ail fumé d'Arleux« er hvidløg, som ved traditionelt menneskeligt håndværk flettes og røges over den lokale tørv og/eller brunkul og/eller kort halm og/eller savsmuld, hvilket giver hvidløget en lang holdbarhed.

»Ail fumé d'Arleux« fremstilles af rosa forårshvidløg (Allium sativum, som tilhører liljefamilien), som tilhører sortsgruppe II og er af typen »ail du nord«. Det er kendetegnet ved en lang hvileperiode, middelstore løg, og at det ingen blomsterstængel har, er tilpasset klimaforholdene og de historiske forhold i Nord-Pas de Calais-regionen. Da hvidløget ikke har nogen blomsterstængel, kan det præsenteres i karakteristiske fletninger, idet toppene er tilstrækkeligt bøjelige til at kunne flettes sammen. De sorter hvidløg, der anvendes, er Ail du Nord, Gayant og Arno. Der må indføres nye sorter forudsat, at de opfylder ovennævnte kriterier. Hver gang listen over godkendte sorter opdateres, sendes den til producenterne samt til kontrolorganet og de kompetente kontrolmyndigheder. Når hvidløget høstes, er løget af middelstørrelse (mellem 40-80 mm i diameter afhængig af, hvordan det præsenteres) og hvidt i farven, mens den ydre hinde på feddene er mørk rosa.

»Ail fumé d'Arleux« præsenteres traditionelt i fletninger med 10 til 90 løg, nogle gange helt op til 120, men de kan også præsenteres i fletninger med tre løg. Det er tørringsprocessen, hvor hvidløgene tørres med løgtoppene på markerne eller i udhuse med dynamisk udluftning, der gør det muligt at flette dem sammen. Fletningen foregår i hånden på samme måde, som man fletter hår.

Efter de er blevet flettet sammen, røges hvidløgene i et røgeri i mindst syv dage. Hvidløgene tager forskellig farve alt efter, hvilken type materiale der anvendes under røgningen. Farven kan spænde fra let rødbrun til mørkebrun. Herefter kan fletningerne eventuelt pakkes i net, inden de sendes på markedet.

»Ail fumé d'Arleux« har følgende kendetegn:

— en behagelig røget duft

— hele fletningen har en ensartet farve, hvis farveintensitet bestemmes ved forudbestemte farvereferencer.

3.3. Råvarer (kun for forarbejdede produkter):

Ikke relevant

3.4. Foder (kun for produkter af animalsk oprindelse):

Ikke relevant

3.5. Specifikke etaper af produktionen, som skal finde sted i det afgrænsede geografiske område:

Alle etaper, dvs. dyrkning, fletning, røgning og indpakning skal finde sted i det geografiske område.

3.6. Særlige regler vedrørende udskæring, rivning eller emballering osv.:

Efter røgning kan hvidløgene pakkes i net. Pakningen skal foregå i det geografiske område for at undgå, at produktet håndteres mere end nødvendigt. »Ail fumé d'Arleux« er nemlig et skrøbeligt produkt (røgningen gør, at de ydre hinder og stængler nemt knækker), og derfor bør det håndteres og transporteres så lidt som muligt. Ved at pakningen foregår i det geografiske område, bibeholdes fletningerne og produktet i deres fysiske helhed.

3.7. Specifikke mærkningsregler:

Ud over de lovmæssige krav skal alle etiketter være forsynet med:

— navnet på BGB

— partiets nummer, så produktet kan spores

— EU's BGB-logo og/eller benævnelsen »Indication Géographique Protégée«.

4. Præcis afgrænsning af det geografiske område:

Det geografiske område udgøres af det traditionelle produktionsområde omkring Arleux, der er særlig velegnet til dyrkning af hvidløg på grund af de særlige lokale klima- og jordforhold og forekomsten af tørv.

Det geografiske område omfatter 62 kommuner: 35 i departementet Nord og 27 i departementet Pas de Calais.

Departementet Nord

Arleux, Aubencheul au Bac, Aubigny au Bac, Bruille lez Marchiennes, Brunemont, Bugnicourt, Cantin, Courchelettes, Cuincy, Dechy, Ecaillon, Erchin, Esquerchin, Estrées, Fechain, Ferin, Flers en Escrebieux, Fressain, Fressies, Goeulzin, Guesnain, Hamel, Haynecourt, Hem Lenglet, Lambres lez Douai, Lauwin Planque, Lecluse, Lewarde, Loffre, Marcq en Ostrevant, Marquette en Ostrevant, Masny, Monchecourt, Roucourt, Villers au tertre.

Departementet Pas-de-Calais

Baralle, Bellonne, Brebières, Buissy, Cagnicourt, Corbehem, Dury, Ecourt Saint Quentin, Epinoy, Gouy sous Bellonne, Hendecourt les Cagnicourt, Marquion, Noyelles sous Bellonne, Oisy le Verger, Palluel, Quiery La Motte, Recourt, Riencourt les Cagnicourt, Rumaucourt, Sailly en Ostrevent, Sains les Marquion, Sauchy Cauchy, Sauchy Lestrée, Saudemont, Tortequesne, Villers les Cagnicourt, Vitry en Artois.

5. Tilknytning til det geografiske område:

5.1. Det geografiske områdes egenart:

Jordbunden

Forskellige hovedmaterialer er de mest forekommende jordbundstyper i Cambrésis-regionen: lösssilt, tertiært ler og i mindre grad sandholdige materialer fra tertiære dannelser, kridt og flodaflejringer.

»Ail fumé d'Arleux« dyrkes i det geografiske område på marker, der er kendetegnet ved at jorden er af typen siltjord til silt-lerjord med et lerindhold på max. 30 %.

Klimaet

Klimaet i området er tempereret med temperaturer, der er nogenlunde ens fra år til år. Minimumstemperaturerne er lune (der er meget få dage, hvor temperaturen er under 0 °C), og de højeste temperaturer overstiger sjældent 30 °C. Samtidig er der en meget lille forskel mellem dag- og nattemperaturerne.

Nedbøren er på ca. 650 mm om året (gennemsnit af de seneste 30 år) og er meget ligeligt fordelt over hele året.

Forekomsten af tørv

Arleux ligger i en dal omgivet af enge, floder og moser.

Sensée-dalen »danner et langt grønt skel« mellem de to nøgne højsletter Douaisis og Cambrésis.

Sensée-floden tilføres vand fra forskellige bifloder, bl.a. Agache og Hirondelle, og løber gennem moser og småsøer, før den løber ud i Canal du Nord.

Moserne i Sensée-dalen strækker sig over knap 800 ha, og her findes både alluvialdannelser og tørv.

De mange møller og sluser, der engang fandtes i dalen, har bidraget til at opretholde vandniveauet i moserne, mens udvindingen af tørv, som blev brugt som brændsel før kullet overtog, har dannet småsøerne.

5.2. Produktets egenart:

Produktets egenart beror på et særligt håndværk i form af røgningen, de særlige kendetegn produktet får ved røgning og den særlige præsentation i fletninger, og endelig det mangeårige omdømme, der har varet helt til i dag.

Et traditionelt håndværk: røgning

Den traditionelle røgning foregår ved afbrænding af en blanding af tørv, savsmuld og kort halm. I dag har man tilføjet brunkul til blandingen, eftersom tørveudvindingen ikke længere er bæredygtig, og det har den samme brændeevne som tørv. Udviklingen af hvidløgsdyrkning i Arleux-området skyldes forekomsten af tørv og røgningsmetoden. Dette gør Arleux-området til en region, hvor der traditionelt røges hvidløg.

Særlige kendetegn

Røgningen giver »Ail fumé d'Arleux« en ensartet farve på hele fletningen, som spænder fra let rødbrun til mørkebrun, og en behagelig røget duft. Samtidig giver røgningen hvidløget en længere holdbarhed. Anvendelsen af typen Ail du nord gør det muligt at præsentere hvidløgene i fletninger, idet denne sort ikke har nogen blomsterstængel. Denne form for præsentation blev i sin tid brugt til at hænge hvidløgene op i røgeriet og gøre dem lettere at forhandle. I dag værdsættes den, fordi den er praktisk og æstetisk tiltalende.

Et omdømme, der aldrig er draget i tvivl

Første gang produktionen nævnes i departementets statistikker, er i 1804. I løbet af 1800-tallet vandt produktet adskillige priser i konkurrencer og på landbrugsmesser. I 1900-tallet udvikledes dyrkningen, og bønderne gjorde produktet kendt ved at markedsføre det ved dør-til-dør-metoden. »Ail fumé d’Arleux’s« omdømme spredte sig derfor uden for produktionsområdet.

I dag er hvidløgsmessen i Arleux den begivenhed, der først og fremmest bidrager til produktets omdømme. Messen blev afholdt for første gang i 1962, og har i de seneste år fået stadig flere besøgende, hvilket har bidraget til at øge produktets anseelse i pressen og hos det deltagende publikum.

5.3. Årsagssammenhængen mellem det geografiske område og produktets kvalitet eller egenskaber (for BOB) eller produktets særlige egenskaber, omdømme eller andre kendetegn (for BGB):

I en region, hvor jordbunds- og klimaforholdene er gunstige for hvidløgsdyrkning (let og svagt humusholdig jord, som let udtørrer og opvarmes, og som er næsten uden sten, og har et tempereret klima med lave temperaturudsving og ensartet nedbør fordelt på hele året), har forekomsten af tørv ligget til grund for røgning af hvidløgene.

Man brugte tørven til opvarmning, men man begyndte også meget tidligt at anvende den til røgning. Klimaet i området er nemlig ikke egnet til tørring af hvidløg. Røgningen afslutter derfor tørringsprocessen, samtidig med at hvidløget kan konserveres uden at mugne. Røgningen giver også den rødlige farve og en meget karakteristisk duft. Hvidløgsproducenterne anvender også andre materialer til røgningen, som også har oprindelse i regionen.

Hvidløgene flettes for nemmere at kunne hænges op i røgerierne. Disse to aspekter hænger nært sammen og danner selve det grundlæggende håndværk, der forbindes med »Ail fumé d'Arleux«. Efter at man begyndte at benytte trækheste (til at pløje jorden) og især efter mekaniseringen af landbruget, kunne hvidløgsdyrkningen ikke længere foregå i disse vådområder. Derfor har dyrkningen spredt sig til områder, der ligger længere væk fra tørvemoserne.

Den korte halm indsamles efter tærskning af hvede i de bedrifter, der stadig anvender de traditionelle tærskemaskiner. Der findes dog færre og færre af disse bedrifter, og de formår kun at tærske meget små arealer. I dag er det meget få bedrifter, der stadig kan levere kort halm til hvidløgsproducenterne, da de moderne maskiner kaster halmen ud på markerne under høsten. Man finder flere traditionelle bedrifter i Béthunois-regionen. De producerer halm til »Haras Nationaux« (de nationale stutterier) eller de store væddeløbsstalde omkring Paris (Vincennes, Chantilly), som stiller særlige krav til kvaliteten af den halm, de giver deres heste. Hvad savsmuld angår, nyder producenterne godt af en regional forsyning. Skoven i Nord-Pas de Calais består hovedsageligt af løvtræer (93 %), især eg, bøg og ask, som er træsorter, der egner sig godt til røgning af hvidløg.

Producenterne af »Ail fumé d'Arleux« har altså, på den ene side takket være fletningen af hvidløgene og på den anden side takket være den særlige røgningsmetode (oprindeligt ved hjælp af tørv og i nyere tid ved hjælp af en blanding af et eller flere brændstoffer), kunne give deres produkt et ubestrideligt omdømme, hvilket bekræftes af den store succes, som hvidløgsmessen i dag oplever.

Henvisning til offentliggørelsen af varespecifikationen:

(Artikel 5, stk. 7, i forordning (EF) nr. 510/2006)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCIGPAilfumedArleux06122011.pdf

(1) EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.