EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 20.7.2022 COM(2022) 360 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET "Spar på gassen til en sikker vinter"



MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET "Spar på gassen til en sikker vinter" Ruslands uprovokerede og uberettigede angrebskrig mod Ukraine har skabt ubalance på energimarkederne og udløst prisvolatilitet og energiusikkerhed i hele verden, med særlig indvirkning på EU og dets umiddelbare nabolande. Den 18. maj 2022 fremlagde Kommissionen REPowerEU-planen, som har til formål at bringe vores afhængighed af russisk gas til ophør så hurtigt som muligt. Samtidig med at Europa fortsætter disse foranstaltninger og fortsat er fuldt engageret i målene for den europæiske grønne pagt, er det nødvendigt, at Europa fremskynder forberedelserne til imødegåelse af de umiddelbare virkninger, som potentielle yderligere afbrydelser — herunder en fuldstændig afbrydelse — af de russiske gasforsyninger kan medføre. Det Europæiske Råd har i sine konklusioner af 31. maj og 23. juni 2022 anmodet om, at denne forberedelse gennemføres hurtigst muligt, så der bliver mulighed for en tættere koordinering med og mellem medlemsstaterne. I tilfælde af yderligere afbrydelser af forsyningen eller en fuldstændig afbrydelse er Europa nødt til at være klar. I en ånd af europæisk solidaritet og samarbejde er EU nødt til at sikre, at gassen strømmer der, hvor behovet er størst, for at beskytte både vores hjemlige kunder og vores arbejdspladser og økonomien som helhed. Derfor har EU forberedt sig på en sådan forstyrrelse i de seneste måneder. Navnlig har Kommissionen, inden for rammerne af EU's energiplatform, og medlemsstaterne arbejdet sammen med alternative gasleverandører for at sikre forsyningerne. Ved at bygge videre på forslag fra den europæiske grønne pagt skal REPowerEU fremskynde både indførelsen af vedvarende energi i hele EU og investeringer i energieffektivitet. Kommissionen og medlemsstaterne har foretaget en dybdegående beredskabsundersøgelse. EU's medlovgivere har vedtaget en EU-forordning om oplagring for at indføre et lovkrav om opfyldning af lagrene forud for vinteren. Kommissionen har arbejdet ihærdigt på at sikre yderligere alternative forsyninger og gør det fortsat. Denne meddelelse supplerer denne tilgang ved at fokusere på efterspørgselssiden. Den gennemgår den nuværende situation og de skridt, der allerede er taget, og skitserer de værktøjer, som EU har til rådighed til at reagere. Den foreslår derefter yderligere tiltag med henblik på en koordineret reduktion af efterspørgslen og en optrapning af EU's fælles indsats på udbudsområdet. Dette er afgørende for at minimere risikoen for og omkostningerne ved afbrydelser senere på året og sikre den nødvendige adgang til gas for europæiske forbrugere og industrier fremover ved at udnytte EU's samlede indflydelse. Med henblik herpå foreslås der i meddelelsen en ny europæisk plan for reduktion af efterspørgslen efter gas, der bygger på bedste praksis fra hele Unionen, ledsaget af en rådsforordning, der indeholder en øjeblikkelig henstilling om en frivillig reduktion af efterspørgslen efter gas på 15 % i alle medlemsstater over minimum de næste 8 måneder, og som indfører en proces, der kan udløse et bindende mål for reduktion af efterspørgslen, hvis det bliver nødvendigt, på et hvilket som helst tidspunkt i løbet af de kommende uger eller måneder. Gas, der erstattes af andre brændstoffer og energi, der spares af alle forbrugere i løbet af denne sommer, er energi, der vil hjælpe os gennem vinteren. En fælles indsats nu er mindre forstyrrende og omkostningskrævende, og det fremmer solidariteten og undgår behovet for uplanlagte og ukoordinerede tiltag senere i en mulig krisesituation, hvor gasreserverne er lave. Vi vil også hurtigt bevæge os i retning af koordinerede og i sidste ende fælles indkøb af gas samt i fremtiden vedvarende brint for at sikre fremtidige energibehov med alternative forsyninger. I sidste ende vil gennemførelsen af denne plan for reduktion af gasefterspørgslen skabe betingelserne for en hurtigere og fuldstændig udfasning af den russiske gasimport i overensstemmelse med RepowerEU's mål og styrke EU's energisikkerhed og -autonomi. 1. Forberedelse til vinteren Hvad er situationen i dag?

Efterspørgslen efter gas udgør 24 % af det samlede indenlandske bruttoenergiforbrug i Europa. Rusland har i mange år været EU's største gasleverandør. Sidste år var EU afhængig af Rusland for mere end 40 % af sine gasforsyninger og dermed for ca. 10 % af sit samlede energibehov. Siden sidste år er de russiske gasforsyninger til EU faldet markant i et bevidst forsøg på at bruge energi som et våben. Samlet set lå gasstrømmene fra Rusland til EU i juni 2022 på mindre end 30 % af gennemsnittet for 2016-2021. EU har været udsat for en række pludselige, ubegrundede og ensidige aktioner fra Ruslands side med henblik på at reducere eller standse leverancerne til europæiske kunder, hvilket har forstyrret den økonomiske aktivitet og drevet priserne i vejret. Strømmene af gas i rørledninger fra Rusland gennem Belarus er stoppet, og de er faldet støt gennem Ukraine. Leverancerne til de baltiske lande, til Polen, til Bulgarien og til Finland er også ophørt. Leverancerne til flere lande, herunder Polen, Tyskland, Østrig, Danmark, Slovakiet, Nederlandene og Italien, er blevet reduceret. Siden midten af juni 2022 er strømmene gennem Nord Stream 1, en af de største importruter til EU, blevet reduceret med 60 %. (Figur: Gasforsyning fra Rusland i 2022 sammenlignet med tidligere år.) Denne række af forsyningsreduktioner har ført til historisk høje og svingende energipriser, hvilket har bidraget til inflationen og øget risikoen for en økonomisk afmatning i Europa samt betydelige negative virkninger for beskæftigelsen og fordelingsmæssige virkninger. Disse vil sandsynligvis udløse en stigning i energifattigdom og risikerer også at forværre ulighederne mellem medlemsstaterne og regionerne. Der er ingen grund til at tro, at dette adfærdsmønster, der skaber forsyningsusikkerhed, og de deraf følgende kraftigt stigende priser vil ændre sig. En række signaler peger snarere på en sandsynlig forringelse af udsigterne for gasforsyningen. I forventning om en sådan risiko er EU allerede begyndt at forberede sig på en langvarig og muligvis fuldstændig afbrydelse af gasforsyningen fra Rusland på et hvilket som helst tidspunkt. Sikring af alternative gasforsyninger og erstatning af naturgas med ren energi, når det er muligt, og med andre energikilder, når det er nødvendigt, er væsentlige elementer i REPowerEU-planen, som medlemsstaterne og navnlig EU's energiplatform har tilsluttet sig. Som et grundlæggende princip i vores Union skal solidaritet være grundlaget for EU's beredskab. Desuden er medlemsstaterne alle indbyrdes forbundet gennem det indre marked, hvilket fremmer økonomisk vækst, innovation, jobskabelse og investeringer. For at en sådan solidaritet kan fungere, bør alle aktører bestræbe sig på at træffe alle de foranstaltninger, de har til rådighed, for at forhindre virkningerne af en eventuel fuldstændig russisk gasafbrydelse. På grund af denne gensidige afhængighed vil en fuldbyrdet krise få betydelige negative virkninger i hver enkelt medlemsstat, enten direkte eller indirekte. Selv om nogle medlemsstater er mere sårbare over for de direkte virkninger af en betydelig eller fuldstændig afbrydelse af de russiske forsyninger, vil det få alvorlige følgevirkninger for andre økonomier at lade disse lande stå alene med disse virkninger. En stærk økonomisk tilbagegang i en hvilken som helst medlemsstat vil have en direkte negativ økonomisk indvirkning på medlemsstatens naboer og andre eksportpartnere. Dette kræver øjeblikkelige skridt for at foregribe yderligere disruptive tiltag og styrke EU's modstandsdygtighed. Denne meddelelse, herunder den europæiske plan for reduktion af gasefterspørgslen i bilaget, fokuserer på de nødvendige tiltag på efterspørgselssiden med udgangspunkt i RePowerEU og EU's energibesparelsesplan. Disse foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen supplerer det igangværende arbejde med at sikre alternative forsyninger som fastsat i EU's eksterne energistrategi og fremskynde omstillingen til ren energi. De bør straks iværksættes af medlemsstaterne i tæt indbyrdes samarbejde for i væsentlig grad at mindske risikoen for en uforholdsmæssig stor ubalance mellem udbud og efterspørgsel næste vinter og videre frem. Denne fremgangsmåde kan i væsentlig grad mindske de risici, der er forbundet med gasmangel, herunder for industrier, der er afgørende for forsyningskæderne i EU, for beskæftigelse og vækst, for den overordnede konkurrenceevne og for den europæiske økonomi.

Det ledsagende forslag til forordning, der skal danne grundlag for denne reduktion af efterspørgslen, er nærmere beskrevet i afsnit 3 i denne meddelelse. En stærk og troværdig EU-koordineret indsats vil skabe større sikkerhed i en ustabil markedssituation, øge EU's modstandsdygtighed og begrænse udbudsdrevne indvirkninger på priserne. Det vil bidrage til at fylde flere lagre op før vinteren, hvor der er kapacitet til rådighed. Ensidige tiltag fra medlemsstaternes side vil ikke være optimale for EU som helhed og dermed heller ikke for de enkelte medlemsstater. EU-koordinerede tiltag kan bidrage til at bevare velfungerende industrielle forsyningskæder og det indre markeds integritet i tilfælde af store forsyningschok. Hvilke redskaber har EU allerede til rådighed, og hvilke foranstaltninger er der truffet før den nuværende krise? For det første har EU en stærk ramme på plads for at opnå klimaneutralitet i 2050 og reducere emissionerne med mindst 55 % i 2030. Omstillingen til ren energi og forsyningssikkerheden går hånd i hånd. Den europæiske grønne pagt og Fit for 55-pakken styrker EU's forsyningssikkerhed ved gradvist at gøre os uafhængige af fossile brændsler og ved at reducere EU's samlede energiforbrug gennem energieffektivitet. For det andet har EU udviklet en lovgivningsmæssig ramme til at håndtere visse situationer vedrørende forsyningssikkerhed på grundlag af erfaringerne fra tidligere energikriser og på grundlag af de foranstaltninger, vi har truffet efter indlemmelsen af Krim og Sevastopol i Den Russiske Føderation i 2014. I henhold til forordningen om gasforsyningssikkerhed skal medlemsstaterne have nationale forebyggende handlingsplaner og nødplaner baseret på fælles risikovurderinger foretaget af regionale grupper, der er organiseret langs forsyningsruterne. Der er defineret tre nationale kriseniveauer: Tidlig varsling, alarmsituation og nødsituation. De foranstaltninger, som medlemsstaterne kan træffe på hvert af disse niveauer, er defineret i de nationale nødplaner for gasforsyningssikkerheden. Det overordnede princip er, at restriktioner, rationering og begrænsninger i gasstrømmen anvendes som en sidste udvej, når alle andre muligheder — såsom muligheder for at skifte til alternative brændstoffer — er udtømt. Kommissionen kan erklære en nødsituation på EU-plan eller en regional nødsituation for et specifikt berørt geografisk område efter anmodning fra en eller flere medlemsstater. I sådanne tilfælde koordinerer Kommissionen de berørte medlemsstaters foranstaltninger og kan fungere som mægler, hvis der indføres foranstaltninger, der uretmæssigt kan begrænse gasstrømmen til andre medlemsstater og tredjelande, såsom medlemmer af Energifællesskabet. Dette bidrager til at sikre, at der strømmer gas til de lande og kunder, der er hårdest ramt i en nødsituation. Forordningen om gasforsyningssikkerhed omfatter også en solidaritetsmekanisme, der garanterer forsyningen til "beskyttede kunder", der defineres som husstande, fjernvarmeforsyninger, der ikke kan skifte til andre brændstoffer, og visse vigtige sociale tjenester som f.eks. sundhedsvæsenet. I en alvorlig nødsituation, hvor forsyningen af beskyttede kunder ikke længere kan garanteres i en medlemsstat, har direkte forbundne medlemsstater pligt til at udvise solidaritet og levere gas til de steder, hvor behovet er størst, selv om dette indebærer en begrænsning af forsyningen til deres ikke-beskyttede kunder. Dette er underlagt en hurtig og rimelig kompensation inden for rammerne af bilaterale tekniske, juridiske og finansielle ordninger, som medlemsstaterne skal nå til enighed om på forhånd. En europæisk gaskoordinationsgruppe, en ekspertgruppe med Kommissionen som formand og sammensat af eksperter fra medlemsstaterne, de relevante europæiske sammenslutninger samt Energifællesskabets sekretariat overvåger nøje EU's forsyningssikkerhed og koordinerer indsatsen efter behov. Gruppen har været afgørende for forvaltningen af forsyningssikkerhedssituationen siden begyndelsen af krigen mod Ukraine, navnlig ved at udveksle oplysninger og hjælpe med at koordinere medlemsstaternes indsats i forbindelse med erklæringer om tidlig varsling og alarmsituationer. Den ramme, der er beskrevet ovenfor, passer imidlertid ikke fuldt ud til den nuværende krise, da den har til formål at håndtere kortsigtede forstyrrelser i forbindelse med bestemte dele af infrastrukturen eller ekstreme vejrforhold på kort sigt snarere end langsigtede afbrydelser af forsyningen fra en større leverandør, der påvirker flere ruter på samme tid. Dette er grunden til, at denne forvaltningsramme skal tilpasses og også indtager en fremtrædende plads i de europæiske og nationale industriministeriers perspektiv. For det tredje har EU i stigende grad udviklet et net af energisammenkoblinger og et indre energimarked, der kan bringe gas og elektricitet til de steder, hvor der er behov. Denne aktive politik har bidraget til at diversificere gasforsyningerne og lige så vigtigt gasruterne takket være investeringer i grænseoverskridende gasinfrastruktur, projekter med omvendt gasstrøm såsom kapaciteten til tilbagegående strømme på Yamal-rørledningen mellem Tyskland og Polen og LNG-terminaler i Østersø-, Central- og Sydøsteuropa og den sydøsteuropæiske region. Mange projekter af fælles interesse inden for rammerne af det transeuropæiske energinet har modtaget finansiel støtte fra EU gennem Connecting Europe-faciliteten og samhørighedspolitikken. Vigtige projekter i det seneste årti

— LNG-terminaler i Klaipeda, Świnoujście og Krk, BRUA og Baltic Pipe reducerede den historiske isolation af bestemte regioner. — EU åbnede den sydlige gaskorridor ved at færdiggøre TAP- og TANAP-rørledningerne, som nu sender gas fra Det Kaspiske Hav direkte til Europa. — Andre vigtige projekter omfatter gassammenkoblingen mellem Polen og Litauen (GIPL), Baltic Connector mellem Finland og Estland, forbindelsen mellem Polen og Slovakiet og rørledningen mellem Grækenland og Bulgarien (IGB). Disse projekter spiller en central rolle med hensyn til at gøre det muligt at erstatte russisk gas. Ovennævnte udvikling har forbedret eller vil forbedre EU's forsyningssikkerhedssituation betydeligt og muliggøre en effektiv diversificering af leverandører og ruter. Alle de enkelte medlemsstater, herunder de historisk set mest udsatte lande såsom Bulgarien og Finland, har ophørt med at være afhængige af russisk gasimport som den eneste kilde. Hvad har EU gjort for at garantere forsyningssikkerheden siden Ruslands invasion af Ukraine? Efter den russiske invasion af Ukraine har EU fastsat RepowerEU-planen med henblik på at bringe EU's afhængighed af russiske fossile brændstoffer til ophør så hurtigt som muligt. For at opnå dette indeholder REPowerEU-planen foranstaltninger vedrørende diversificering af energileverandører, energibesparelser og energieffektivitet og forslag til en fremskyndet udrulning af ren energi til erstatning af fossile brændstoffer i boliger, industri og elproduktion, navnlig i form af vedvarende elektricitet og brint. Desuden har medlemsstaterne og de lokale myndigheder gode forudsætninger for at fremme energibesparelsesforanstaltninger, der er tilpasset de lokale forhold. I henhold til REPowerEU-planen har EU truffet foranstaltninger til at styrke sin forsyningssikkerhed og modstandsdygtighed ved at tage fat på både udbuds- og efterspørgselssiden. Navnlig: ·Der blev foreslået ny EU-lovgivning i marts 2022 for at sikre opfyldning af EU's underjordiske lagre til den kommende vinter, som blev vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet i maj og trådte i kraft den 1. juli. Gaslagrene var foruroligende lave i løbet af sidste vinter — 10 procentpoint lavere end i 2016-2018 — men trods et fald i importen fra Rusland og høje priser, som mindsker incitamentet til oplagring, er niveauerne nu igen på linje med det historiske gennemsnit — på nuværende tidspunkt over 64 %, hvilket svarer til 46 dages vinterforbrug. ·I første halvår af 2022 har Kommissionen foretaget en dybdegående undersøgelse af alle de nationale nødplaner for gasforsyningssikkerhed, som giver medlemsstaterne mulighed for at styrke deres beredskab over for eventuelle omfattende afbrydelser. Kommissionen har også foretaget en grundig overvågning af forsyningssikkerhedssituationen og risikovurderingen, både med hensyn til gas og elektricitet, i tæt samarbejde med medlemsstaterne, ENTSOG og ENTSOE — den europæiske sammenslutning af transmissionssystemoperatører for gas og elektricitet. ·Kommissionen har oprettet EU's energiplatform for at samle energiefterspørgslen på regionalt plan og lette frivillige fælles indkøb, sikre den bedst mulige udnyttelse af infrastrukturen, således at gassen når ud til de steder, hvor der er størst behov, og skabe forbindelser med internationale forsyningspartnere såsom USA, Norge, Aserbajdsjan, Qatar, Egypten, Israel, Algeriet og mange andre. Outreachaktiviteterne gennemføres i overensstemmelse med EU's eksterne energistrategi. Takket være disse foranstaltninger har EU modtaget hidtil usete mængder LNG siden årets begyndelse og yderligere rørledningsgas for at kompensere for tab af russisk gas — se boksen nedenfor. ·Kommissionen har oprettet fem regionale grupper af medlemsstater inden for rammerne af EU's energiplatform med henblik på at erstatte de russiske gasforsyninger og forbedre forsyningssikkerheden i hver region, f.eks. ved at udarbejde handlingsplaner for hurtig gennemførelse — hvilket er blevet gennemført med stor succes i den regionale gruppe for Sydøsteuropa. Disse grupper supplerer arbejdet i eksisterende regionale grupper på højt plan, der fokuserer på at fremskynde vigtige energisammenkoblinger og projekter vedrørende vedvarende energi og vigtige reformer af energimarkedet, f.eks. CESEC-gruppen på højt plan i Central- og Sydøsteuropa. ·Kommissionen har samarbejdet med eksperter fra industrien for at identificere potentialet for brændselsomlægning og frivillig reduktion af efterspørgslen og vurdere de mulige følgevirkninger af ukoordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas fra industrielle brugere.

Diversificering siden begyndelsen af 2022 Det er lykkedes EU at diversificere sig væk fra den russiske gasimport, navnlig takket være øget import af flydende naturgas (LNG) og rørledningsimport. I første halvdel af 2022 steg importen af ikke-russisk LNG med 21 mia. m³ sammenlignet med samme periode sidste år takket være EU's outreachindsats over for LNG-producenter i tredjelande. Importen via ikke-russiske rørledninger steg med 14 mia. m³ fra Norge, Det Kaspiske Hav, Det Forenede Kongerige og Nordafrika. Omvendt faldt importen via russiske rørledninger i denne periode med 28 mia. m³ til i alt 44,6 mia. m³, mens importen af russisk LNG steg med 3 mia. m³. Med disse øgede forsyninger udligner EU i øjeblikket faldet i den samlede russiske gasimport. I samme periode steg importen af LNG fra alle kilder (herunder Rusland) med 24,3 mia. m³ (59 %) i forhold til 2021. Samtidig udgjorde importen af LNG fra USA 30 mia. m³ sammenlignet med i alt 22 mia. m³ i 2021 (og kun 11,6 mia. m³ i første halvdel af 2021). Den 25. marts 2022 blev der i den fælles erklæring fra formand Ursula von der Leyen og præsident Biden bebudet en stigning på 15 mia. m³ i importen af LNG fra USA til EU i 2022, hvilket er et mål, der naturligvis skal opfyldes ved at øge forsyningerne fra USA. USA's andel af EU's LNG-import var ca. 46 % i juni. De foranstaltninger, der er truffet siden februar, herunder dem, der søger at styrke EU's rammer for forsyningssikkerhed, har til formål at sikre en gradvis fuldstændig udfasning af russisk gas så hurtigt som muligt. De seneste afbrydelser af gasforsyningen fra Rusland tyder imidlertid på, at der er en betydelig risiko for, at et fuldstændigt og pludseligt ensidigt stop for russiske gasleverancer kan blive en realitet allerede i år. EU er nødt til at være forberedt på dette scenario og træffe yderligere foranstaltninger, der står i et rimeligt forhold til den udfordring, dette indebærer. En velordnet reduktion af gasforbruget nu vil mindske de fremtidige omkostninger for samfundet. Det er nødvendigt at bevæge sig i retning af fælles indkøb under energiplatformen for at opnå en stærkere koordinering på både efterspørgsels- og udbudssiden, og Kommissionen vil fremskynde sit arbejde med at gøre platformen operationel indtil årets udgang. Sideløbende hermed kan fælles indkøb af gas f.eks. give mindre gasselskaber en stærkere rolle og muliggøre en bedre udnyttelse af den samlede købekraft for EU, som er verdens største importør af naturgas, herunder på regionalt plan, og forbedre vores energimodstandsdygtighed og energisikkerhed på længere sigt. Hvad kan man forvente? Uanset de gode fremskridt, der hidtil er gjort med at fylde lagrene op, viser simuleringer foretaget af Kommissionen og ENTSOG, at i tilfælde af en fuldstændig afbrydelse fra juli frem til vinteren 2023 vil man ikke nå det mål på 80 % opfyldning af lagrene for november, der er fastsat i EU's nye forordning om oplagring. Simuleringerne viser, at lagerbeholdningen kan være så lav som 65-71 % ved starten af fyringssæsonen. Vigtigste resultater af scenarieanalyse uden yderligere beredskab I et første scenarie vil der være et underskud på 30 mia. m³ i forhold til at dække gasbehovet om vinteren under gennemsnitlige vejrforhold og et konstant højt LNG-udbud, sammenlignet med et gennemsnitligt samlet EU-forbrug i august-marts på 300 mia. m³. I dette scenarie ville lagerbeholdningen være næsten tom ved udgangen af marts 2023, og der ville derfor ikke være nogen buffer for gassæsonen 2023-2024. I et andet scenarie ville lagerbeholdningen forblive på et minimumsniveau på 15 % ved udgangen af marts 2023, og efterspørgselsgabet ville svare til 45 mia. m³ om vinteren.

Under forudsætning af fortsat pressede internationale gasmarkeder vil det sandsynligvis være en stor udfordring at genopfylde lagrene i sommeren 2023, når man skal forberede sig på den følgende vintersæson. Lagringsniveauerne i oktober 2023 vil kun nå op på 41 % i det første scenarie og 56 % i det andet scenarie. En usædvanlig kold vinter eller reduceret gasimport fra andre kilder (f.eks. på grund af et opsving i den økonomiske vækst på et stort marked som Kina) ville øge risikoen for at stå over for et behov for yderligere drastiske reduktioner på et eller andet tidspunkt i denne periode. Pludselige nedskæringer ville skade bestemte brancher i de industrier, der ikke har meget råderum til at skifte til andre brændstoffer — f.eks. hvor gas anvendes som råvare til industrielle processer — eller for at reducere produktionen uden store skader. Tilgængeligheden af gas til beskyttede kunder, navnlig husholdninger, der tegner sig for mindre end 37 % af det samlede EU-forbrug, vil i princippet ikke blive påvirket direkte af store russiske afbrydelser. Dette forudsætter imidlertid, at der ikke forekommer andre uforudsete begivenheder. Det er vigtigt at agere hurtigt og beslutsomt nu. Uden en meningsfuld substitutionsindsats og en reduktion af efterspørgslen i de kommende uger vil en alvorlig afbrydelse af gassen i vinteren 2022/2023 have betydelige konsekvenser for den europæiske økonomi og de europæiske arbejdsmarkeder, og den vil påvirke alle medlemsstater direkte eller indirekte. Handling nu vil reducere omkostningerne ved en pludselig forsyningsafbrydelse. Det vil være betydeligt billigere at maksimere substitutionspotentialet og begynde at reducere efterspørgslen efter naturgas nu og med en moderat mængde takket være et længere tidsforløb end at skulle reducere efterspørgslen drastisk og pludseligt i spidsforbrugsperioden (dvs. om vinteren) uden passende forberedelse. Ved at foregribe en reduktion af efterspørgslen kan netoperatørerne optimere nettets kapacitet, transportere mere gas fra vest til øst rettidigt og fylde mere på lager, hvor der er kapacitet til rådighed, med henblik på næste vinter og vinteren 2023/2024. En sådan forventet, distribueret reduktion af efterspørgslen ville samlet set eliminere eller reducere en eventuel mangelsituation i vinterperioden med mere end halvdelen. En foregribelse af reduktionen nu vil muliggøre målrettede incitamenter for de industrier, der har potentiale til at reducere deres forbrug, f.eks. ved at gå over til vedvarende brændstoffer eller under alle omstændigheder, hvor det er muligt, til brændstoffer med det lavest mulige emissionsindhold, med forbehold af energieffektivitetsindsatsen og for at undgå langsigtede fastlåsningsvirkninger. Med hensyn til de samlede makroøkonomiske konsekvenser af en eventuel større forstyrrelse vil en solidaritetsbaseret EU-koordineret reaktion inden vinteren begrænse den negative indvirkning på BNP og beskæftigelsen. Med udgangspunkt i de behov, der er identificeret i ENTSOG-scenarierne, og en hurtig indsats for at reducere efterspørgslen vil en afbrydelse fra Ruslands side i tilfælde af en gennemsnitlig vinter kunne reducere BNP med mindst 0,4 % i gennemsnit for EU som helhed og med 0,6 % i et scenarie med en kold vinter. Hvis man venter med at gribe ind, indtil der sker en fuldstændig forsyningsafbrydelse, vil omkostningerne imidlertid stige med mindst en tredjedel, delvis på grund af den mistede mulighed for koordinering og lettere tilpasning, hvilket bidrager yderligere til denne stigning. Hvis man venter med at gribe ind i tilfælde af en gennemsnitlig vinter, vil det have en indvirkning på mellem 0,6 og 1 % af BNP. I tilfælde af en kold vinter vil disse omkostninger stige yderligere. Omkostningerne ved at forsinke indsatsen i et koldt vintermiljø vil i høj grad mangedoble omkostningerne for EU, med en indvirkning på BNP på mellem 0,9-1,5 % i gennemsnit, og navnlig for de mest berørte medlemsstater. For at undgå gasmangel i de kommende måneder er den samlede anbefalede reduktion af gasefterspørgslen fra 1. august til 31. marts 2023 på 15 %.



2. En plan for reduktion af efterspørgslen efter gas, samtidig med at kritiske kunder prioriteres Den europæiske plan for reduktion af efterspørgslen efter gas Den efterspørgselsreduktion på 15 %, der er beskrevet ovenfor, kan opnås ved at handle nu, gennemføre energibesparelsesplanen og træffe yderligere gasbesparende foranstaltninger i ikke-beskyttede sektorer ved hjælp af god praksis og intelligente prioriteringskriterier, der er fastlagt i den vedlagte europæiske plan for reduktion af efterspørgslen efter gas. Planen fastsætter principperne og kriterierne for en koordineret reduktion af efterspørgslen med henblik på ikke blot at beskytte gasforsyningen til husholdninger og vigtige brugere såsom hospitaler, men også at levere vigtige produkter og tjenester til økonomien, industrier, der er afgørende for EU's forsyningskæder og konkurrenceevne. Den bygger på de eksisterende nationale beredskabsplaner, eksisterende bedste praksis og målrettede høringer af industrien. Styring af efterspørgslen bør først og fremmest målrettes mod de sektorer, der har bedre substitutionsmuligheder, og en bedre fordeling af byrden på tværs af økonomien, samtidig med at BNP og beskæftigelsen beskyttes. Der ville være færre risici for flaskehalse i de efterfølgende produktionsled samt inflationspres, og det ville give en mere effektiv beskyttelse mod andre risici (f.eks. hård vinter). De centrale principper i planen: substitution, solidaritet og besparelser Substitution: Koordinerede besparelser i gasefterspørgslen ved at støtte substitutionsmuligheder Alle bestræbelser på tværs af medlemsstaterne inden for elproduktion, industri og husholdninger bør først og fremmest fokusere på substitutionsmuligheder, der gør det muligt at skifte væk fra brugen af naturgas, samtidig med at der altid tages hensyn til de kompromiser, som sådanne valg kan indebære, f.eks. ved (gen)indførelse af eksempelvis kul i energimikset, selv på midlertidig basis. Prioriteten er en omstilling til rene energikilder, når det er teknisk muligt, på en rettidig og omkostningseffektiv måde. Diversificeringsbestræbelserne bør også fortsætte ved at fremskynde færdiggørelsen af strengt nødvendige LNG-terminaler eller andre gasinfrastrukturer, navnlig sammenkoblinger, kombineret med EU's bestræbelser på at diversificere forsyningen af LNG under EU's energiplatform. Mulighederne for at erstatte naturgas med mere kulstofintensive kilder såsom diesel eller kul vil også skulle anvendes midlertidigt med de nødvendige miljøbeskyttelsesklausuler, hvor der ikke er mulighed for andre, renere løsninger. Med henblik herpå kan tidsbegrænsede muligheder for brændstofskift støttes på EU- og medlemsstatsniveau. Solidaritet: Foregribe og afbøde risiciene i forbindelse med en fuldstændig russisk gasafbrydelse Chokvirkninger på gasforsyningen påvirker medlemsstaterne og regionerne forskelligt. For at imødegå sådanne konsekvenser skal EU handle i fuld solidaritet på tværs af medlemsstaterne og på tværs af forskellige brugere af naturgas. Selv om medlemsstaterne vil blive berørt forskelligt, vil en kollektiv indsats mindske alvoren af konsekvenserne for de mest berørte medlemsstater, og alle medlemsstater vil så drage fordel af en fælles indsats. Kommissionen vil derfor fortsat være årvågen med hensyn til at beskytte det indre marked og navnlig forhindre eventuelle begrænsninger af samhandelen mellem medlemsstaterne, og den vil arbejde på at sikre, at der ikke sker forstyrrelser af særligt vigtige økonomiske aktiviteter og kritiske sociale tjenester. Hvis situationen fører til en situation, hvor der skal overvejes nedskæringsforanstaltninger, bør det ske i sammenhæng og koordinering mellem medlemsstaterne og under behørig hensyntagen for at afbøde indvirkningen på beskæftigelsen og indkomsterne. For at en sådan solidaritet kan fungere i praksis, skal alle medlemsstater og alle sociale og økonomiske aktører gøre alt, hvad de kan, for at forberede sig og allerede nu erstatte eller reducere efterspørgslen efter gas, hvor det er muligt. Denne koordinering kræver, at der indføres et passende forvaltningssystem, som kan trække på ressourcer fra energi- og industriministerier på tværs af medlemsstaterne og omfatte en bred opsøgende indsats og inddragelse af alle forbrugergrupper.

Besparelser: Alle kan bidrage Der bør overvejes en yderligere reduktion af efterspørgslen inden for opvarmning og køling af bygninger eller opvarmning af vand. I en nødsituation, hvor elforsyningssikkerheden kan være i fare, giver EU's og medlemsstaternes forsyningssikkerhedsregler mulighed for at prioritere gasforsyningen til visse kritiske gasfyrede kraftværker og til visse kategorier af beskyttede forbrugere. Det forhold, at gasforsyningen er garanteret til husholdninger og visse kritiske gasfyrede kraftværker, bør imidlertid ikke forhindre de offentlige myndigheder i at træffe yderligere foranstaltninger til at reducere beskyttede kunders og elværkers gasforbrug samt fremme frivillige reduktioner. Dette er afgørende for at undgå at skulle skære i forsyningen til industrikunder, som er af afgørende betydning for samfundet og økonomien.

Nedenstående figur viser den seneste vurdering af potentialet for de forskellige typer foranstaltninger til at reducere efterspørgslen efter gas og nærme sig en afhjælpning af den manglende forsyning. Bygninger: Reducere opvarmning og køling Energispareplanen af 18. maj under REpowerEU identificerede allerede en række potentielle besparelsesforanstaltninger i bygninger, og det anslås, at der kan spares 11 mia. m³. Virkningen af enkle adfærdsændringer som f.eks. at sænke temperaturen i hjemmet, hvor den ikke allerede er lav, kortere brusebade, at slukke apparater i stedet for at sætte dem på standby, at lave mad, køle og fryse effektivt, er foranstaltninger, som ingen vil fortryde, når energiregningen skal betales. Jo større reduktionen er ved hjælp af frivillige tiltag, jo mindre er behovet for obligatoriske reduktioner for industrien på længere sigt. Lavere gasforbrug betyder selvfølgelig lavere regninger. Gasbesparelser kan allerede opnås i løbet af sommeren ved at reducere spidsbelastningselektricitetsforbruget (og dermed direkte gasforbruget) fra køling. I løbet af "gasvinteren" (oktober-marts) kan der opnås store besparelser ved at anvende alternative varmekilder til fjernvarme, ved hjælp af varmepumper og intelligente energistyringssystemer i husholdningerne og ved hjælp af gasbesparelseskampagner, f.eks. med henblik på at skrue ned for termostaten med 1° (undtagen for dem, der ikke kan opvarme deres hjem tilstrækkeligt i forvejen) eller ved at bruge mindre varmt vand. Veludformede bonus-malus-tariferingssystemer kan også fremme adfærdsændringer og yderligere besparelser. Der kan også opnås besparelser ved at indføre krav om mindre opvarmning af offentlige bygninger, kontorer, erhvervsbygninger og åbne områder som f.eks. udendørs terrasser, hvor det er teknisk muligt og kan håndhæves. De offentlige myndigheders rolle med hensyn til at gå foran med et godt eksempel er afgørende i denne henseende. El- og varmeproduktion: Besparelse af ikke-kritisk gas Der er et stort potentiale for at spare gas i el- og varmeproduktionen ved at reducere elforbruget, ved at skifte strøm- og varmekilder og ved at importere elektricitet. Kommissionen har anmodet ENTSOE om at vurdere konsekvenserne af en eventuel gasmangel for elproduktionen. Ifølge et første skøn anses kun halvdelen af den gas, der forbruges i elsektoren, for at være af afgørende betydning for elforsyningssikkerheden. Der foretages en yderligere analyse af elvinterberedskabet, som bør tage hensyn til tilgængeligheden af kernekraftværker og vandkraftreserver, der kan være mere berørt i år. Dette første skøn peger imidlertid på muligheden for at spare en betydelig mængde gas. For eksempel har EU siden årets begyndelse opstillet mindst 20 GW ny kapacitet inden for vedvarende energi. Ved at skifte til alternative brændstoffer til elproduktion kan der spares et betydeligt beløb i løbet af de næste otte måneder (se figuren på side 11), i tillæg til fleksibilitet på efterspørgselssiden for at reducere spidsbelastningsefterspørgslen. Valget af energikilder til el- og varmeproduktion er i sidste ende op til hver enkelt medlemsstat, samtidig med at der tages hensyn til EU's klimamål for 2030 samt det langsigtede mål om klimaneutralitet samt EU's politikker for ren luft og indvirkningen af medlemsstatens beslutninger på andre medlemsstater og den kollektive forsyningssikkerhed. I det igangværende arbejde med at styrke det nationale beredskab og revidere planlægningen af ind- og udfasning af kraftværker bør der tages hensyn til den europæiske indvirkning i lyset af de nye aktuelle omstændigheder, herunder forsyningssikkerhedsrisici og priserne på alternative brændstoffer på de globale energimarkeder. Dette er et centralt aspekt af de nationale elrisikoberedskabsplaner i henhold til forordningen om risikoberedskab i elsektoren, som Kommissionen er i færd med at gennemgå. Skift til andre brændstoffer, hvad enten de er mindre eller mere kulstofintensive og forurenende end naturgas, vil normalt ske automatisk på grund af de høje gaspriser. Brændstofskift til biomasse eller diesel kræver imidlertid, at det sikres, at der stilles tilstrækkelige mængder af disse alternative brændstoffer til rådighed for de anlæg, der anvender dem, og at der træffes passende foranstaltninger til at lagre og overvåge forsyningssikkerheden for disse alternative brændstoffer. Nogle medlemsstater har udskudt udfasningen af kernekraftværker. Andre har gjort det muligt for kul- og brunkulsplanter at komme på nettet igen eller producere mere. Medlemsstaterne bør tage hensyn til forbuddet mod import af kul og olie fra Rusland som led i den femte og sjette pakke af EU-sanktioner i forbindelse med brændselsomlægning, da dette kan påvirke tilgængeligheden af tidligere forsyningskilder. For så vidt angår olie er en optimal forvaltning af de eksisterende nødlagre et væsentligt element. De eksisterende olienødlagre udgør et sikkerhedsnet, der skal anvendes i overensstemmelse med EU's regler og nationale beredskabsplaner. Brændstofskift kan også have en indvirkning på luftforureningen og dermed på menneskers og økosystemers sundhed samt vandforbruget. Direktivet om industrielle emissioner giver mulighed for at indrømme gasfyrede fyringsanlæg, der skifter til olie, undtagelser fra emissionsgrænseværdierne på visse betingelser, hvis der er et tvingende behov for at opretholde energiforsyningen. Denne undtagelse er mulig, så længe behovet består, forudsat at Kommissionen underrettes behørigt. Som Domstolen har præciseret, er der, hvis der ikke er tale om arbejder eller indgreb, der indebærer ændringer af eksisterende anlæg, ikke tale om et projekt, der kræver en ny tilladelse i henhold til direktivet om miljøkonsekvensvurdering. Analogt kan et kraftværks brændselsomlægning ikke betragtes som et projekt, hvis der ikke er tale om bygge- og anlægsarbejder eller indgreb. I overensstemmelse med REPowerEU henvises der i ændringen af de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte til muligheden for at yde støtte til brændselsskifte for at prioritere rene energikilder.

Foranstaltninger til brændselsomlægning bør udformes på en måde, der ikke kompromitterer de mellemfristede dekarboniseringsmål og behovet for at fremskynde omstillingen til ren energi, og som minimerer enhver stigning i forureningen, og de bør ikke bringe de overordnede langsigtede kuludfasningsforpligtelser, som medlemsstaterne har påtaget sig, i fare. Det er derfor afgørende at sikre, at de ikke fører til fremtidig afhængighed af kulstof. Endelig arbejder EU sammen med Ukraine og ENTSO-E om at øge handelen med elektricitet mellem Ukraine og EU, for både at støtte Ukraine og tilbyde nabomedlemsstater et kulstoffattigt alternativ. Industri: Brændstofskift, andre markedsbaserede foranstaltninger og intelligente prioriteringskriterier Industrien står allerede over for højere energipriser, og nogle industrier står allerede over for høje lukningsprocenter som følge heraf. Høje gaspriser har delvis været årsag til en nedgang i efterspørgslen efter gas i EU i første halvdel af 2022 på 5 % i forhold til tidligere år. Denne tendens vil sandsynligvis fortsætte, så længe priserne er høje. Bilaget til denne meddelelse indeholder en mere detaljeret beskrivelse af foranstaltninger til gasbesparelse og brændstofskift. I industrisektoren bør den næste reaktion fokusere på markedsbaserede foranstaltninger, der kan tilskynde til at reducere efterspørgslen og begrænse skaderne på samfundet og økonomien. Gas anvendes som råvare og energikilde af industrier, hvis tekniske potentiale og omkostninger til at skifte brændstof eller reducere forbruget varierer drastisk fra sektor til sektor. Markedsinstrumenter er en effektiv metode til at opnå de mest fordelagtige reduktionsmuligheder. Kommissionen støtter kraftigt god praksis som f.eks. nationale, regionale eller fælles auktions- eller udbudssystemer for at tilskynde industrielle forbrugere til at reducere deres forbrug ved at lade virksomheder tilbyde at reducere deres gasforbrug. Dette ville resultere i en reduktion af det nuværende samlede gasforbrug og stille mere gas til rådighed til f.eks. oplagring. Disse auktioner eller udbud kan tilrettelægges på tværs af grænserne for at maksimere mulighederne for at reducere efterspørgslen, navnlig for store grænseoverskridende kunder, der opererer i flere medlemsstater. Som det også er fastsat i de midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte, giver EU's statsstøtteregler medlemsstaterne mulighed for på visse betingelser at tilskynde til frivillig reduktion af efterspørgslen efter gas, f.eks. ved at tilskynde til omstilling til renere energikilder. Kommissionen vil hurtigt undersøge idéen om EU-auktioner i tæt samråd med medlemsstaterne. Andre lignende markedsbaserede foranstaltninger, der allerede er planlagt i de nationale beredskabsplaner, omfatter såkaldte "afbrydelige kontrakter", dvs. en fleksibilitetsforanstaltning, hvor der ydes en forudbestemt finansiel kompensation for et forudbestemt niveau af reduktion af gasmængden i afbrydelsesperioden. I en nødsituation kan medlemsstaterne, efter at alle markedsbaserede og ikke-markedsbaserede foranstaltninger er udtømt, være nødt til at begynde at begrænse forsyningen til bestemte forbrugergrupper, som de har identificeret i en foruddefineret rækkefølge i deres beredskabsplaner, helt eller delvist. Tilgangen til en sådan prioritering er forskellig fra medlemsstat til medlemsstat og kan eventuelt tage hensyn til en bredere indvirkning på kritiske segmenter i EU eller den globale økonomi. I tilfælde af ukoordinerede afgørelser er der en stor risiko for fragmentering af det indre marked med utilsigtede konsekvenser af nationale beslutninger for andre EU-lande, som vi har set det under covid-krisen. Koordinering er afgørende for at bevare det indre markeds integritet mest muligt. Vedlagte europæiske plan for reduktion af efterspørgslen udstikker retningslinjer for, hvordan medlemsstaterne kan revidere og forbedre deres prioriterede rækkefølge ved at anvende fælles principper og kriterier for at koordinere og minimere de socioøkonomiske virkninger i en bredere EU-sammenhæng, samtidig med at den europæiske solidaritet bevares. I tilfælde af målrettet begrænsning vil det være afgørende at afbøde de hermed forbundne socioøkonomiske virkninger. Disse retningslinjer bør klart afspejles af medlemsstaterne, når de ajourfører deres nationale beredskabsplaner. Disse vil lette fremtidige koordineringsøvelser, når det er nødvendigt. Som nævnt i meddelelsen om indgreb på energimarkedet på kort sigt, der ledsager REPowerEU-planen, kan der i en nødsituation på regionalt plan eller EU-plan i henhold til forordningen om gasforsyningssikkerhed også være behov for, at der fastsættes en administrativ pris for gas, der skal dække en periode med en erklæret nødsituation på EU-plan.

Der kan udvikles nye instrumenter for de industrier, der spiller en strategisk rolle for den måde, hvorpå EU's økonomi og samfund fungerer, for at tilskynde dem til at substituere, diversificere og spare, efterhånden som markedsprismekanismerne når deres potentiale, og markedsbaserede muligheder er udtømt. Styrket forvaltning til fremme af solidaritet og mekanismer til støtte for samarbejde Situationen kræver en mekanisme, der sætter Kommissionen og medlemsstaterne i stand til yderligere at styrke deres samarbejde for at håndtere forskellige aspekter af krisen, efterhånden som den udvikler sig, og beskytte det indre marked. Den eksisterende gaskoordinationsgruppe kan opfylde dette krav ved at mødes regelmæssigt og, når det er nødvendigt, på generaldirektørniveau og med repræsentanter for industriministerierne. Det vil spille en afgørende rolle med hensyn til at overvåge virkningen af en reduktion af efterspørgslen på kritiske sektorer og værdikæder i hele EU og muliggøre den nødvendige udveksling af oplysninger ved at inddrage andre relevante interessenter, arbejdsmarkedets parter og politiske fora, hvor det er relevant. I en nødsituation vil øjeblikkelig og effektiv solidaritet blive lettere med bilaterale solidaritetsaftaler, som omhandlet i den gældende forordning om gasforsyningssikkerhed, da de præciserer de tekniske, juridiske og finansielle ordninger for levering af gas til kunder, der er retligt beskyttede, i nabolande i tilfælde af krise. Det haster med, at alle medlemsstater, der endnu ikke har gjort det, færdiggør udarbejdelsen af de nødvendige solidaritetsaftaler. Bilaterale solidaritetsaftaler i sig selv er dog måske ikke tilstrækkelige. Koordinering på EU-plan vil fortsat være uundværlig. 3. Et fælles EU-værktøj til koordinering af reduktion af gasefterspørgslen Den nødvendige reduktion af efterspørgslen kan kun mindske risiciene den kommende vinter, hvis den er baseret på et fast tilsagn fra alle medlemsstaterne om at opfylde vores fælles mål. I betragtning af gasforsyningskrisens hidtil usete karakter og dens grænseoverskridende virkninger kan ingen medlemsstat alene i tilstrækkelig grad eller effektivt imødegå risikoen for alvorlige økonomiske vanskeligheder som følge af prisstigninger eller betydelige forsyningsafbrydelser. For at være fuldt ud effektiv skal EU's fælles forberedelse til vinteren understøttes af solide lovgivningsmæssige rammer, der sikrer en koordineret og hurtig indsats. De nuværende omstændigheder berettiger anvendelsen af de lovgivningsmæssige nødbeføjelser, der er fastsat i artikel 122 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Kommissionen foreslår derfor en rådsforordning for at muliggøre en effektiv indsats for at imødegå risikoen for uligevægt mellem udbud og efterspørgsel på det europæiske gasmarked, herunder gennem den nødvendige forvaltningsramme. I første omgang har medlemsstaterne mulighed for at gennemføre de nødvendige reduktioner på frivillig basis. Hvis situationen forværres, og det viser sig nødvendigt at aktivere en EU-alarmsituation i overensstemmelse med de rammer, der er fastsat i nødforslaget, vil der blive gennemført et bindende mål for reduktion af efterspørgslen efter gas. Hver medlemsstat fastlægger foranstaltninger til begrænsning af efterspørgslen i samråd med nabolandene. Udkastet til forordning gør derfor følgende: ·Anmoder alle medlemsstater om at gøre deres bedste for fortsat at investere i alternativer til russisk gas og nå et ikkebindende reduktionsmål på 15 % af deres efterspørgsel i mindst de næste otte måneder sammenlignet med den gennemsnitlige efterspørgsel i de seneste fem år (2016-2021). Dette vil gøre det muligt at opnå besparelser på 45 mia. m³ gas i hele Europa over denne periode. Den tilsvarende reduktionsindsats bør baseres på retningslinjerne i den europæiske plan for reduktion af efterspørgslen. ·Anmoder medlemsstaterne om at ajourføre deres eksisterende nationale beredskabsplaner for at identificere de specifikke foranstaltninger til begrænsning af efterspørgslen, som de beslutter at træffe i overensstemmelse hermed inden udgangen af september. ·Fastsætter en forvaltningsramme, der gør det lettere at vurdere alle medlemsstaters indsats for at investere i alternativer til russisk gas, reducere gasefterspørgslen og tage højde for afbrydelser i EU's forsyningskæder som følge af nationale foranstaltninger. ·Indfører en procedure for på et givet tidspunkt i de kommende uger eller måneder at erklære en EU-alarmsituation, hvis situationen og udsigterne udvikler sig negativt med hensyn til balancen mellem udbud og efterspørgsel med risiko for alvorlig gasmangel og betydelig forringelse af forsyningssikkerheden. Hvis dette er tilfældet, kan Kommissionen aktivere en bindende reduktion på 15 % for at opnå den nødvendige samlede EU-reduktion med henblik på en sikrere vinter for alle. 4. Konklusion og næste skridt Tiden er inde til, at EU foregriber risici og proaktivt øger gasforsyningssikkerheden. Dette er et signal til alle offentlige organer, forbrugere, husholdninger, ejere af offentlige bygninger og elleverandører om, at de nu skal træffe ekstraordinære og hurtige foranstaltninger for at spare gas for at mindske konsekvenserne for EU's økonomi af eventuelle afbrydelser i de kommende måneder. Forberedelse på eventuelle større forstyrrelser forud for eller i løbet af næste vinter er afgørende for EU's modstandsdygtighed og for troværdigheden af EU's reaktion på de begivenheder, der udfolder sig på den geopolitiske arena. Dette vil kun lykkes, hvis det omfatter opbakning fra borgere og andre forbrugere ved at inddrage dem i beslutningsprocessen. Uafhængigt af en kortsigtet fuldstændig afbrydelse af gasstrømmene fra Rusland vil en tidlig fælles indsats på EU-plan på dette kritiske tidspunkt i oplagringsprocessen mindske behovet for en mulig og mere smertefuld reduktion af efterspørgslen senere om vinteren. Ved at fremskynde diversificeringen og gennemføre en troværdig reduktion af efterspørgslen på en koordineret måde på tværs af medlemsstaterne kan EU sende et stærkt signal til markedet om, at Europa er klar til yderligere forstyrrelser. Europa er mere modstandsdygtigt, bedre i stand til at håndtere uforudsete udviklinger og kan bidrage til at afbøde deres prismæssige og økonomiske virkninger.