Forslag til RÅDETS FORORDNING om ændring, for så vidt angår strukturforanstaltningerne, af forordning (EØF) nr. 3763/91 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de oversøiske franske departementer

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Indledning

På foranledning af Det Europæiske Råd i Køln vedtog Kommissionen den 14. marts 2000 en rapport om foranstaltninger til gennemførelse af EF-traktatens artikel 299, stk. 2, vedrørende regionerne i den yderste periferi [1]. Rapporten blev fremsendt til Rådet og Europa-Parlamentet og ligeledes til Regionsudvalget og Det Økonomiske og Sociale Udvalg. I juni opfordrede Det Europæiske Råd i Feira Kommissionen til at forelægge det passende forslag.

[1] KOM(2000) 147 endelig udg

Flere af de i rapporten omtalte foranstaltninger vedrører betingelserne for anvendelse af strukturfondene. De vedlagte fem forordningsforslag drejer sig om disse foranstaltninger.

2. Den særlige situation i regionerne i den yderste periferi

De syv regioner i den yderste periferi, der er defineret restriktivt i traktatens artikel 299, stk. 2, er Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer, Guadeloupe, Guyana, Martinique og Réunion. Seks af dem har en gennemsnitlig indkomst pr. indbygger på mellem 40% og 55% af det europæiske gennemsnit og hører til blandt Unionens ti fattigste regioner, og fem af dem har desuden en arbejdsløshed, der med mellem 21% og 37% af den erhvervsaktive befolkning når op på det højeste niveau i EU.

Efter 1988-reformen af strukturfondene betragtes de syv regioner i den yderste periferi, fordi de har et BNP på under 75% af fællesskabsgennemsnittet, som regioner med et udviklingsefterslæb, og de er derfor støtteberettigede under mål nr. 1.

I øvrigt vedtog Rådet efter forslag fra Kommissionen i 1989 for de franske oversøiske departementer og derefter i 1991 for dels Azorerne og Madeira, dels De Kanariske Øer afgørelser om et særligt program som følge af deres afsides beliggenhed og økarakter [2].

[2] POSEIDOM - Rådets afgørelse 89/687/EØF af 22. december 1989 - EFT L 399 af 30.12.1989, s. 39. POSEIMA - Rådets afgørelse 91/315/EØF af 26. juni 1991 - EFT L 171 af 29.6.1991, s. 10. POSEICAN - Rådets afgørelse 91/314/EØF af 26. juni 1991 - EFT L 171 af 29.6.1991, s. 5.

Traktatens artikel 299, stk. 2, som vedtaget den 2. oktober 1997 i Amsterdam og trådt i kraft den 1. maj 1999, anerkender den særlige karakter af de kumulative handicap, alle regionerne i den yderste periferi lider under. Det siges heri faktisk, at disse regioners økonomiske og sociale situation forværres af deres fjerne beliggenhed, deres status som øsamfund, deres lille areal, deres vanskelige topografiske og klimatiske forhold og deres økonomiske afhængighed af nogle få produkter, og at disse forhold, som er vedvarende og kumulative, alvorligt hæmmer regionerne i den yderste periferi i deres udvikling.

Kommissionen mener derfor, at det i forbindelse med strukturfondene er nødvendigt at tage større hensyn til disse regioners særlige situation som omhandlet i traktatens artikel 299, stk. 2.

3. Revision af gradueringen af strukturfondenes interventionssatser

Som anført i traktatens artikel 299, stk. 2, står alle regionerne i den yderste periferi over for samme problemkompleks. De bør derfor, uanset om de ligger eller ikke ligger i et land, der er omfattet af Samhørighedsfonden, kunne drage fordel af de samme bestemmelser for så vidt angår strukturfondenes interventionssatser.

I øvrigt påvirker de lokale markeders ringe størrelse og forsynings- og oplagringsforholdene de små og mellemstore virksomheders produktionsomkostninger og formindsker deres produktivitet og konkurrenceevne i forhold til de virksomheder, der befinder sig i nærheden af hovedmarkederne på det europæiske fastland, og dermed hæmmes også beskæftigelsesskabelsen og nedbringelsen af den høje arbejdsløshed.

Der foreslås derfor tre tilpasninger for at tage hensyn til disse forhold.

Den første tilpasning vedrører lofterne for strukturfondenes deltagelse. Det drejer sig for alle regionerne i den yderste periferi om:

-at fastsætte fondenes maksimale deltagelse til 85% af de samlede støtteberettigede udgifter

-at hæve fondenes maksimale deltagelse fra 35% til 50% af de samlede støtteberettigede udgifter for så vidt angår investeringer i små og mellemstore virksomheder.

Den anden tilpasning vedrører de lofter, der i forordningen om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, er fastsat for den offentlige støtte til investeringer i landbrugsbedrifter og forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, samt støtten til bevarelse og udvikling af skovenes økonomiske, økologiske og sociale rolle i landdistrikterne. Der foreslås for samtlige regioner i den yderste periferi:

-en forhøjelse fra 50% til 75% af maksimumsniveauet for offentlig støtte, udtrykt i procent af de støtteberettigede investeringer i landbrugsbedrifter

-en forhøjelse fra 50% til 65% af maksimumsniveauet for offentlig støtte, udtrykt i procent af investeringerne vedrørende forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter

-udvidelse af Fællesskabets finansielle støtte til skove og arealer, som ejes af private eller private foreninger eller af kommuner eller sammenslutninger af kommuner, til også at gælde skove og arealer, der ejes af enhver offentlig national, regional eller lokal kollektiv enhed.

Den tredje tilpasning vedrører visse interventionssatser i forbindelse med Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet.

4. Forordninger, der skal ændres

De påtænkte tilpasninger vedrører tre forordninger vedtaget af Rådet:

-forordning (EF) nr. 1260/1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene [3], baseret på traktatens artikel 161

[3] Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 - EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

-forordning (EF) nr. 2792/1999 om de nærmere regler og betingelser for Fællesskabets strukturforanstaltninger for fiskeriet [4], hvis retsgrundlag er traktatens artikel 37

[4] Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 af 17. december 1999 - EFT L 337 af 30.12.1999, s. 10.

-forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger [5].

[5] Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 - EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.

For sidstnævnte forordnings vedkommende har det imidlertid vist sig mere hensigtsmæssigt at indføje de påtænkte tilpasninger i de af Rådets forordninger, der i forvejen for regionerne i den yderste periferi fastsætter særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter og omfatter undtagelsesbestemmelser på strukturområdet under henvisning til lovgivningen vedtaget før 1999-lovgivningen: disse tre forordninger vedrører henholdsvis de franske oversøiske departementer, Azorerne og Madeira og De Kanariske Øer. Det drejer sig om følgende forordninger:

-forordning (EØF) nr. 3763/91 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de oversøiske franske departementer [6], baseret på traktatens artikel 37

[6] Rådets forordning (EF) nr. 3763/1991 af 24.12.1991 - EFT L 356 af 24.12.1991, s. 1.

-forordning (EØF) nr. 1600/92 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira [7], baseret på traktatens artikel 36 og 37

[7] Rådets forordning (EF) nr. 1600/1992 af 15.6.1992 - EFT L 173 af 27.6.1992, s. 1.

-forordning (EØF) nr. 1601/92 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for De Kanariske Øer [8], baseret på traktatens artikel 26, 36 og 37.

[8] Rådets forordning (EF) nr. 1601/1992 af 15.6.1992 - EFT L 173 af 27.6.1992, s. 13.

Ved den revision af disse tre POSEI-forordninger - landbrugsdelen - som Kommissionen inden længe skal forelægge Rådet, vil ovennævnte ændringer vedrørende strukturundtagelserne blive indsat i de ændrede POSEI-forordninger med henblik på en enkelt kodificering.

5. Konklusioner

I overensstemmelse med artikel 299, stk. 2, vedrører de påtænkte ændringer kun de syv regioner i den yderste periferi, der har særlige fælles handicap. De vil ikke forstyrre det indre markeds funktionsmåde eller anvendelsen af de fælles politikker.

Disse ændringer har ingen indflydelse på de beløb fra strukturfondene, der er tildelt de tre berørte medlemsstater for perioden 2000-2006.

2000/0307 (CNS)

Forslag til RÅDETS FORORDNING om ændring, for så vidt angår strukturforanstaltningerne, af forordning (EØF) nr. 3763/91 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de oversøiske franske departementer

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,

under henvisning til forslag fra Kommissionen [9],

[9] EFT C af , s. .

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet [10],

[10] EFT C af , s. .

under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg [11],

[11] EFT C af , s. .

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget [12], og

[12] EFT C af , s. .

ud fra følgende betragtninger:

(1) Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) [13] fastsætter, hvilke foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne der kan ydes fællesskabsstøtte til, og betingelserne for en sådan støtte. Ifølge nævnte forordnings betragtning (53) kan der for regionerne i den yderste periferi fastlægges tilpasninger eller undtagelser for at imødekomme disse regioners specifikke behov.

[13] EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80.

(2) Traktatens artikel 299, stk. 2, anerkender i øvrigt de handicap, der gør sig gældende for regionerne i den yderste periferi, herunder de franske oversøiske departementer.

(3) Rådets forordning (EØF) nr. 3763/91 [14] har til formål at afhjælpe de handicap, der er en følge af disse departementers afsides beliggenhed og økarakter, og at forbedre vilkårene for produktion og afsætning af landbrugsprodukter i disse departementer.

[14] EFT L 356 af 24.12.1991, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1257/1999 (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80).

(4) Visse landbrugsbedrifter eller forarbejdnings- og afsætningsvirksomheder i de franske oversøiske departementer lider under meget mangelfulde strukturer, som er præget af særlige vanskeligheder. De bestemmelser i forordning (EF) nr. 1257/1999, der begrænser eller hindrer ydelsen af visse former for strukturstøtte, bør derfor kunne fraviges for visse typer investeringer.

(5) Artikel 29, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1257/1999 begrænser støtten til skovbrug således, at den kun kan ydes til skove og skovarealer, som ejes af private eller af kommuner eller af sammenslutninger af sådanne. Langt hovedparten af skovene og skovarealerne på disse departementers område ejes af andre offentlige myndigheder end kommunerne. Betingelserne i nævnte artikel 29 bør derfor smidiggøres -

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EØF) nr. 3763/91 foretages følgende ændringer:

I afsnit VI indsættes som artikel 21:

"Artikel 21

1. Uanset artikel 7 i forordning (EF) nr. 1257/1999 fastsættes den samlede støtte, udtrykt i procent af de støtteberettigede investeringer, til højst 75% for investeringer, der bl.a. har til formål at fremme diversificering, omstrukturering eller omstilling til bæredygtigt landbrug på landbrugsbedrifter af en økonomisk meget begrænset størrelse, som fastlægges i programtillægget omhandlet i artikel 19, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 [15].

[15] EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.

2. Uanset artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1257/1999 fastsættes den samlede støtte, udtrykt i procent af de støtteberettigede investeringer, til højst 65% for investeringer i små og mellemstore virksomheder, der forarbejder og markedsfører landbrugsprodukter, som hovedsagelig kommer fra den lokale produktion, og som hører under sektorer, som fastlægges i programtillægget omhandlet i artikel 19, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1260/1999.

3. Den begrænsning, der er fastsat i artikel 29, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1257/1999, gælder ikke for skove og skovarealer beliggende på OD's område.

4. De foranstaltninger, der planlægges i medfør af denne artikel, beskrives sammenfattende i de enhedsprogrammeringsdokumenter for disse departementer, der er omhandlet i artikel 19 i forordning (EF) nr. 1260/1999."

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den

På Rådets vegne

Formand