18. 8. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 207/21 
— om den kunne gøre yderligere for at anspore SMV-
virksomheder til at gå ind som underleverandører i 
samfinansierede programmer, 
— om Kommissionen (GD XIII) ved at arbejde yderligere 
på gennemførelsesplanen kunne gøre mere for at 
fremme SMV-virksomhedernes interesser i den efterføl­
gende teknologiske udviklingsfase, som, hvis den 
krones med held, vil munde ud i markedsføringsfasen i 
Fællesskabet. 
4.4. En mere fremtrædende plads til innovationen 
Udvalget understreger, at samfinansierede programmer 
kun vil være en succes i form af valuta for pengene, hvis de 
munder ud i succesrig innovation enten i form af nye 
produkter og processer, som markedet vil aftage, eller i 
form af fremskridt inden for sundhed, velfærd og 
miljøbeskyttelse. 
Det er Udvalgets opfattelse, at ligesom forskningsstrategien 
har været genstand for intense studier og aktiviteter, bør 
der komme modstykket, innovation, en lignende behand­
ling til del; i modsat fald er der sandsynlighed for, at 
Fællesskabet ikke vil opnå valuta for pengene for sine 
udgifter til forskning. Specielt anmoder Udvalget Rådet om 
at gennemføre den ændring til EØF-traktaten, som blev 
foreslået på Det europæiske Råds møde i Luxembourg i 
december 1985, og som eksplicit fastlægger Kommissio­
nens rolle med hensyn til udbredelse og udnyttelse af 
resultaterne af Fællesskabets aktiviteter inden for forsk­
ning, udvikling og teknologisk demonstration (FUTD). 
4.5. Beskyttelse af intellektuel ejendomsret 
Udvalget anmoder Kommissionen om at hjælpe kontrahen­
terne med at løse de grundlæggende og indlysende problemer, de har med beskyttelse af den intellektuelle 
ejendomsret, som opstår i forbindelse med samfinansierede 
aktiviteter. 
4.6. Bestræbelser for at styrke forbindelsen mellem 
universiteterne og erhvervslivet 
Det er Udvalgets opfattelse, at Kommissionens metode til 
at opstille samfinansierede forskningsprojekter, som 
bringer universiteterne og andre højere læreanstalter 
sammen med forskningsorganisationer fra erhvervslivet og 
andetsteds, er af stor værdi. 
Kommissionen anmodes kraftigt om at videreføre sine 
bestræbelser på dette område. 
4.7. Reklameindsats fra Kommissionens side 
Det er Udvalgets indtryk, at Kommissionens samfinansiere­
de programmer stadig ikke er genstand for tilstrækkelig 
public relations-virksomhed. Der er fortsat en følelse 
blandt potentielle kontrahenter af, at det er vanskeligt af få 
yderligere oplysninger om programmerne, at det er dyrt at 
afgive tilbud, og at det er forbundet med komplicerede 
administrative problemer at gennemføre dem. Endvidere er 
de potentielle kontrahenter i tvivl om ejendomsretten til 
resultaterne. Der er behov for, at Kommissionen gør en 
indsats på public relations-området for at fjerne disse 
misforståelser. 
Udvalget bifalder den udstilling af ny teknologi, som 
Europa-Parlamentet afholdt i forbindelse med dets sympo­
sium over nye teknologier i Strasbourg i oktober 1985, og 
det er dets opfattelse, at et sådant arrangement med fordel 
kunne gentages andetsteds. 
Bruxelles, den 21.maj 1986. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
Udtalelse om »Forslag til Rådets direktiv om forebyggelse af miljøforurening med asbest« (J) 
(86/C 207/08) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 18. december 1985 under henvisning til EØF-
traktatens artikel 100 og 235 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
»Forslag til Rådets direktiv om forebyggelse af miljøforurening med asbest«. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets sektion for miljøbeskyttelse, sundhedsvæsen og 
forbrug, som udpegede René Bleser til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 6. maj 1986. 
(!) EFT nr. C 349 af 31. 12. 1985, s. 27. 
Nr. C 207/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 8. 86 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 237. plenarforsamling den 21. maj 1986, med 94 
stemmer for, 42 imod og 8 hverken for eller imod (afstemning med navneangivelse), følgende 
udtalelse: 
1. Direktivets formål 
1.1. Sigtet med forslaget til Rådets direktiv om forebyg­
gelse af miljøforurening med asbest er dels at undgå, at 
emission af asbest fra forskellige kilder direkte truer EF-
befolkningens sundhed, dels at en sådan emission efterhån­
den fører til en forurening af miljøet, som på længere sigt 
kan indebære farer for mennesker. 
1.2. Udvalget har altid tillagt bekæmpelsen af sundheds­
farer i forbindelse med asbest stor betydning. Det bifalder 
derfor Kommissionens initiativ gående ud på gennem et 
rådsdirektiv at yde et bidrag til forebyggelsen af miljøforu­
rening med asbest. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. Målet med dette direktiv bør først og fremmest 
være at nå frem til den bredest mulige beskyttelse af 
befolkningens sundhed. 
2.2. Forebyggelsen bør i første række koncentreres om 
bekæmpelsen af kræftsygdomme, da det er almindeligt 
kendt, at asbestfibre hører til de farligste kræftfrem­
kaldende stoffer overhovedet. Således forårsager asbestfi­
bre efter almindelig videnskabelig opfattelse især bronkie-
carcinom og mesotheliom i lunge- og bughinde. Førende 
asbestforskere og Det internationale Kræftforsknings­
center under Verdenssundhedsorganisationen mener også, 
at ondartede svulstdannelser (neoplasmer) i mave-tarmka­
nalen kan føres tilbage til asbestfibre. 
2.3. Forskerne formoder desuden, at asbest også 
forårsager strubekræft. Det diskuteres ligeledes blandt 
forskere, om asbest også fører til kræft i de øvre luftveje, 
brystet, æggestokkene og lymfesystemet. 
2.4. Uden at ville sætte spørgsmålstegn ved, om det nye 
direktiv, specielt vedrørende asbest i miljøet, er hensigts­
mæssigt, mener Udvalget, det er nødvendigt at udarbejde et 
rammedirektiv om beskyttelse af miljøet og befolkningen 
mod alle sundhedsfarlige og miljøskadelige stoffer og heri 
reservere et særligt kapitel til asbest parallelt med kapitler 
om andre stoffer. 
2.5. Udvalget beklager, at Kommissionens direktivfor­
slag ikke lever op til kravene om en effektiv sundheds­
mæssig beskyttelse af befolkningen især mod asbestbetin-
gede ondartede neoplasmer. Det er netop det, der på det 
miljøpolitiske plan bør være et sådant EF-direktivs centrale 
mål. 
2.6. I tråd med den hidtil førte EF-politik bør der i 
direktivet — eller i det mindste i præamblen — tilkendegi­
ves en målsætning om et gradvist forbud mod asbest kombineret med obligatorisk anvendelse af erstatnings­
stoffer. I den forbindelse er den syvende ændring af direktiv 
76/769/EØF i det mindste en vigtig begyndelse i retning af 
et totalt forbud mod asbest. Der bør også fastsættes en dato 
for et absolut forbud mod enhver anvendelse af asbest. Der 
er allerede nu udviklet erstatningsstoffer og -procedurer for 
langt de fleste asbestbaserede produkter. Dette er først og 
fremmest sket på grund af den offentlige kritik af 
anvendelsen af asbestholdige produkter. I modsætning til 
hvad Kommissionen gør gældende i direktivets begrundelse 
(side 3), er de sundhedsmæssige farer, herunder især 
kræftrisikoen, som erstatningsstofferne indebærer, påvise­
ligt mindre end den risiko, asbest indebærer. 
2.7. Vedrørende målsætningerne for EF-forskningen på 
miljøområdet som defineret i rammeprogrammet for EF's 
F&U-politik for 1986 til 1990 (EFT nr. C 301 af 
25. november 1985), mener Udvalget, at man især bør 
koncentrere sig om asbest og erstatningsprodukterne. 
Derudover bør man vedtage teknologiske og finansielle 
hjælpeforanstaltninger for mest muligt at reducere de af 
virksomhederne forårsagede asbestemissioner i miljøet. 
Der bør under ingen omstændigheder røres ved sundheds­
beskyttelsen af økonomiske hensyn. 
2.8. Foranstaltningerne i det foreliggende direktivfor­
slag gælder de virksomheder, som forarbejder råasbest, 
herunder foretager iblanding til produkter. Det er primært 
for disse sektorer, der opstilles emissionsforskrifter. Det er 
dog en kendsgerning, at graden af den sundhedsmæssige 
risiko ved asbestfibre afhænger af eksponeringsgraden. Et 
asbestdirektiv, som ikke tager hensyn til dette forhold, kan 
ikke være miljø- og sundhedspolitisk tilfredsstillende. 
Emission og eksponering bør derfor sættes i forhold til 
hinanden i forbindelse med vurderingen af den potentielle 
risiko for befolkningen. Der bør også tages højde for den 
emission, der sker i trafikken ved slitage af bremsebelæg­
ninger. 
2.9. For at sikre at befolkningens sundhed beskyttes, er 
det i forbindelse med visse aktiviteter nødvendigt at indføre 
en anmeldelses- og godkendelsespligt. Dette gælder f.eks. 
nedrivningsarbejder og transport af asbestholdigt affald. 
2.10. På særligt belastede områder bør der, især hvad 
angår bestemte ondartede neoplasmer — (f.eks. kræft i 
bronkier og strubehoved samt lunge- og bughinde-
mesotheliom) — foretages specifikke epidemiologiske 
undersøgelser vedrørende sammenhængen mellem kræft­
hyppigheden og asbesteksponeringen. 
2.11. Normerne for prøveudtagnings- og analysemeto­
der bør opstilles i en for alle berørte gennemskuelig form og 
bør ikke kun baseres på de af ISO (International Standard 
Organisation) fastlagte kriterier. Det bør sikres, at alle 
18. 8. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 207/23 
former for asbestfibre, og ikke kun fibre af bestemte 
dimensioner, omfattes af direktivet. 
2.12. Så vidt muligt bør datamaterialet vedrørende 
asbestforbruget i EF ajourføres. 
3. Særlige bemærkninger 
3.1. Artikel 1 
3.1.1. I denne artikel bør beskyttelsen af befolkningens 
sundhed udtrykkeligt defineres som dette direktivs primæ­
re mål. Mennesket udsættes nemlig på grund af anvendel­
sen af teknologi og som følge af befolkningskoncentratio-
nen for langt større fare end miljøet (beskyttelse af arterne). 
3.1.2. Artikel 1 eller en påfølgende ny artikel bør 
indeholde en forpligtelse for medlemsstaterne til gradvis at 
udskifte asbest med erstatningsstoffer og -fibre og et 
dermed parallelt forløbende gradvist forbud mod asbest. 
Det bør i den forbindelse sikres, at erstatningsstofferne er 
ufarlige eller mindre farlige end asbest. 
3.1.3. Parallelt med Rådets direktiv 83/478/EØF, som 
indeholder vidtgående anvendelsesforbud mod crocidolit, 
bør man tilstræbe at erstatte eller forbyde asbest, især til 
følgende produkter henholdsvis anvendelsesformål: 
a) asbestcementplader, især isolationsplader, 
b) isolationsmaterialer til 
— brandisolation 
— lydisolation 
— varme- og kuldeisolation 
— fugtisolation 
c) filtre og filtermaterialer 
d) kit, lim 
e) mørtel- og spartelmasse 
f) gulv- og vejbelægninger 
g) varmeresistent beklædning 
h) blomsterkasser, sportsanlæg og andre færdigprodukter 
i) bremse- og koblingsbelægninger 
j) fiberforstærkede termoplastmasser 
k) asbestcementrør, momentomformer og tætninger så 
vidt dette er teknisk muligt. 
3.2. Artikel 2 
3.2.1. I denne artikel, hvor anvendelsesområdet for 
direktivets foranstaltninger i forbindelse med anvendelse af 
asbest defineres, bør følgende principielt medtages: — grænseværdier for befolkningens og befolknings­
gruppers udsættelse for asbestfibre i luften afhængigt af, 
hvor emissionskilderne befinder sig, 
— anmeldelses- og godkendelsespligt i forbindelse med 
visse aktiviteter for at sikre, at befolkningen beskyttes i 
særlige tilfælde. 
3.3. Artikel 3, nr. 1 
3.3.1. I listen over de fiberdannende silikater bør der til 
femte led »asbestgrunerit (amosit)« tilføjes følgende: »eller 
enhver anden blanding, der indeholder et eller flere af disse 
stoffer«. 
3.4. Artikel 3, nr. 2 
3.4.1. Med henblik på de prøveudtagnings- og analyse­
metoder, der skal fastlægges, bør det i et nyt stk. 2 
præciseres, at alle asbestfibre uanset størrelsen er omfattet 
af direktivet. Dette er nødvendigt, fordi asbestfibre har den 
egenskab at kunne blive ved med at spalte sig i stadig finere 
fibre helt ned til elementærfibrilstørrelse. Dertil kommer, 
at lægevidenskaben hidtil ikke har kunnet udelukke, at 
meget små asbestfibre ikke også fører til sygdomme hos 
mennesket. Derudover må man have in mente, at store 
asbestfibre absolut kan udgøre en kræftrisiko i de øvre 
luftveje og i mave-tarmkanalen. Derfor bør man i denne 
forbindelse komme nærmere ind på den senest vundne 
indsigt i årsagerne til andre kræftsygdomme, som kan være 
forårsaget af asbest f.eks. kræft i strubehovedet og 
ondartede neoplasmer i mave- og tarmvægge. 
3.4.2. Den i det nuværende nr. 2 valgte definition af 
»anvendelse af asbest« er alt for snævert formuleret, da de 
fleste af de risikosituationer, den almindelige befolkning 
udsættes for, ikke er medtaget. 
3.4.3. Således kan asbestemissionen fra en virksomhed, 
der fremstiller asbestprodukter, være temmelig ufarlig for 
befolkningen på grund af afstanden til boligområdet og den 
parallelt hermed faldende koncentration i sammenligning 
med den emission, der f.eks. er tale om i et tæt beboet 
område med autoværksteder eller i forbindelse med byggeri 
og trafik. Definitionen »anvendelse af asbest« bør derfor 
omfatte enhver håndtering af råasbest og asbestholdige 
produkter, herunder nedrivnings-, ombygnings- og repara­
tionsarbejde. 
3.4.4. Begrænsningen på en mængde af 100 kg bør falde 
bort. 
3.4.5. I en ny bestemmelse til artikel 3 bør befolkningens 
eksponering for asbestfibre desuden defineres. Følgende 
eksempel viser, hvor vigtig en sådan definition er: I 
storbyområder når asbestfiberkoncentrationen mange 
gange en daglig middelværdi på 1000 til 10 000 fibre pr. m3 
(afhængigt af fiberstørrelsen). Dette betyder, at børn over 
en periode på 10 år i alt indånder fra 100 mio til over 1 mia 
asbestfibre, når alle fiberstørrelser medtages. En vis 
mængde heraf forbliver i lungerne, således at kræftrisikoen 
Nr. C 207/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 8. 86 
efter 10-30 år er overordentlig stor. Derimod ligger den 
generelle asbestfiberkoncentration selv i industrilande i 
såkaldte »renluftområder« kun på ca. 50 fibre pr. m3. 
3.4.6. For så vidt som nr. 3 »arbejde med asbestholdige 
produkter« skal bibeholdes, bør det gøres klart, at det også 
her drejer sig om reparations- og nedrivningsarbejde, 
herunder også på skibe og køretøjer. 
3.5. Artikel 4 
3.5.1. Den restriktive formulering vedrørende den 
bedste forhåndenværende teknologi, »der ikke indebærer 
uforholdsmæssigt store omkostninger«, bør slettes. Målet 
bør altid være at anvende den bedste forhåndenværende 
teknologi afhængigt af den tekniske udviklings nuværende 
stade; evt. kunne man her operere med overgangsforskrif-
ter beregnet på ældre anlæg. I den forbindelse bør den 
sondres mellem nye og ældre anlæg. 
3.6. Artikel 5 
3.6.1. I stedet for at fastsætte en almen grænseværdi, bør 
der i denne artikel formuleres en række foranstaltninger. 
3.6.2. Det bør først defineres som et mål så vidt muligt at 
undgå asbestemissioner i luften. Dette ville f.eks. være et 
realistisk krav at stille i forbindelse med nye anlæg med helt 
bestemte funktioner. 
3.6.3. Derudover bør der formuleres regler for forholdet 
mellem emission og visse befolkningsgruppers ekspone-
ringsgrad. Dette er først og fremmest nødvendigt i relation 
til asbestemissionskildernes umiddelbare naboer. I den 
forbindelse bør der tages højde for den samlede asbestemis­
sion f.eks. fra forarbejdende virksomheder, autoværkste­
der, nedrivningsarbejde, byggeri i øvrigt samt trafikken. 
Dette forhold bør især undersøges i forbindelse med 
sygehuse, skoler, børnehaver, virksomheder i sådanne 
områder, boliger og fritidsområder. Ved vurderingen af 
eksponeringsgraden bør der tages højde for, at asbestfibre 
forekommer som svævestøv, der konstant hvirvles rundt i 
luften. 
3.6.4. Som maksimal eksponeringsgrad bør man sigte 
mod den lavest mulige daglige middelværdi for den 
almindelige befolkning. Inden for kort-, middel- og 
langfristede programmer bør man sigte mod at nedbringe 
de nuværende koncentrationer, således at de nærmer sig 
koncentrationen i »renluftområder«. Direktivet bør også 
indeholde en eksplicit forpligtelse til at udarbejde sådanne 
programmer. 
3.6.5. En generel grænseværdi på 0,1 mg pr. m3 for 
luftemissioner er ikke acceptabel. Der må altid tages hensyn 
til befolkningens faktiske eksponering. Med de nuværende tekniske rensnings- og filtreringsmuligheder kan denne 
værdi bringes betydeligt længere ned. 
3.6.6. Hvad minedrift angår, bør medlemsstaterne via 
særlige ordninger sikre, at emissionen af asbestfibre i luften 
holdes så lavt, som den tekniske udviklings nuværende 
stade muliggør det. 
3.6.7. Derudover bør koncentrationsværdierne i be­
stemte tilfælde altid udtrykkes i fibre pr. m3 udledt luft. 
Konkrete målings- og analyseforskrifter ville indsnævre 
manipuleringsmulighederne. 
3.7. Artikel 6 
3.7.1. Grænseværdien for udledning til vand på 30 g 
opslemmet stof pr. m3 udledt spildevand samt 0,7 m3 
udledt spildevand pr. ton produceret asbestcement, er sat 
for højt. 
3.7.2. Der bør gælde særlige forskrifter vedrørende 
forstyrrelser under asbestforarbejdning og transport. 
3.8. Artikel 7 
3.8.1. Her bør det i stk. 1 nævnes, at også eksponerings-
forholdene for befolkningen generelt bør måles regelmæs­
sigt. 
3.9. Artikel 8 
3.9.1. Her bør det bestemmes, at visse aktiviteter, f.eks. 
bearbejdning af asbestholdige produkter med slibemaski­
ner eller hurtigkørende rundsave samt trykluftrensning af 
bremsetromler i automobilværksteder er forbudt. 
3.9.2. Med hensyn til nedrivnings-, ombygnings- og 
reparationsarbejde bør der indføres en anmeldelses- og 
godkendelsespligt. Alt reparationsarbejde også på skibe og 
køretøjer bør falde ind under artiklens anvendelsesområde. 
Godkendelsespligten bør gælde både de med nedrivnings­
arbejde beskæftigedes kvalifikationer og den anvendte 
nedrivningsmetode. I visse tilfælde kan man foreskrive, at 
arbejdet skal udføres under medvirken af eksperter. 
3.9.3. I forbindelse med nedrivningsarbejde og også i 
visse tilfælde i forbindelse med normalt byggeri er det 
nødvendigt at informere befolkningen om de sundheds­
farer, asbest frembyder. Ved forventede høje emissioner 
kan der i påkommende tilfælde træffes foranstaltninger af 
begrænset varighed (f.eks. lukning af børnehaver). Det bør 
her nævnes, at medlemsstaterne er forpligtet til at 
udarbejde planer til beskyttelse af befolkningens sundhed. 
3.10. Artikel 9 
3.10.1. Her bør der også formuleres en regel om, at der 
ved aflæsning af asbestholdigt affald, ikke må frigives 
asbestfibre. Derfor bør det obligatorisk kræves, at affaldet 
skal være bundtet eller korrekt emballeret. 
3.10.2. Ubundtet og uemballeret affald skal obligatorisk 
tildækkes omgående, således at asbestpartiklerne ikke 
hvirvles ud i luften. 
18. 8. 86 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 207/25 
3.12. Bilaget 
3.12.1. Udarbejdelsen af referencemetoder for prøveud­
tagning og analyser bør ikke kun overlades til ISO. Et 
alternativ kunne være at nedsætte et udvalg bestående af 
alle berørte parter til opretholdelse af luft-, jord- og 
vandkvaliteten i EF. Et sådant udvalg kunne også 
beskæftige sig med spørgsmål vedrørende miljøet generelt 
samt arbejdsmiljøet. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Gerd MUHR 
BILAG 
til Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse 
BILAG I 
Afstemning 
Afstemningen om udtalelsen som helhed fandt sted ved navneangivelse. Følgende tilstedeværende eller 
repræsenterede medlemmer stemte for: 
Amato, Araujo Dos Santos, Beretta, Berger, Bernasconi, Binnenbruck, Bleser, Boddy, Bonety, Brassier, 
Briganti, de Caffarelli, Calvet Chambon, Carroll, Cavazzuti, Ceballo Herrero, Chalioris, Curlis, Dassis, 
Dassoulas, von der Decken, De Grave, d'Elia, Della Croce, Delourme, Drilleaud, Dunet, Elkan, Emo 
Capodilista, Engelen-Kefer, Etty, Flum, Geuenich, Glesener, Gomes Proenca, Gomez Martinez, Goris, Gredal, 
van Greunsven, Hammond, Hadjivassiliou, Heuser, Hilkens, Houthuys, Jarvis, Jaschick, Jenkins, Kamizolas, 
Kirschen, Kitsios, Kolble, Laka Martin, Landaburu da Silva, Lojewski, Margalef Masia, Marvier, Masucci, 
Meraviglia, Mols Sørensen, Morselli, Mourgues, Muller, Muniz Guardado, Murphy, Nielsen B., Nielsen M., 
Nielsen P., Nierhaus, Ognibene, Plank, Pronk, Raftopoulos, Rainero, van Rens, Rouzier, Sai'u, Santillan 
Cabeza, Schmitz, Schoepges, Smith A., Smith L., Soulat, Spijkers, Strobel, Tixier, Vallejo Calderon, Vanden 
Broucke, Vasseur, Vassilaras, Velasco Mancebo, Vercellino, Weber, Zoli, Zufiaur Narvaiza. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte imod: 
Antonsen, Breitenstein, Broicher, Cammann, Campbell, Ceyrac, Cuenca Valvidia, De Biévre, De Tavernier, 
Dore, Dracos, Fortuyn, Fuller, Hemmer, Kenna, Low, Machado von Tschusi, Martin Almendro, Masprone, 
Neto da Silva, Noordwal, de Normann, Pearson, Pelletier, Poeton, Querleux, Riera Marsa, Rolao Goncalves, 
Sa Coutinho de Lencastre, Schnieders, Stahlmann, Staratzke, Storie-Pugh, Storm Hansen, Swift, Tamlin, 
Termes Carrero, Van Der Mensbrugghe, Van Melckenbeke, Wagner, Wick, de Wit. 
Følgende tilstedeværende eller repræsenterede medlemmer stemte hverken for eller imod: 
Aparicio Bravo, Arena, Bagliano, Bredima, Corell Ayora, Lopez de la Puerta, Pereira da Silva Costa, Regaldo. 
BILAG II 
Forkastet ændringsforslag 
Følgende ændringsforslag som var indgivet i overensstemmelse med forretningsordenen, blev forkastet af 
Udvalget under forhandlingerne: 
Pkt. 2.2 og 2.3 udgår og erstattes af følgende tekst: 
»Forebyggelsen bør i første række koncentreres om bekæmpelsen af kræftsygdomme, da det er almindeligt 
kendt, at asbestfibre hører til de farligste kræftfremkaldende stoffer overhovedet. Således forårsager asbestfibre 
efter almindelig videnskabelig opfattelse især bronkiecarcinom og mesotheliom i lunge- og bughinde. Nogle 
asbestforskere mener, at der er en forbindelse mellem asbest og ondartede svulstdannelser i andre dele af 
kroppen, men en sådan forbindelse er endnu ikke fuldt ud bevist. I videnskabelige kredse debatteres det stadig, 
om asbest forårsager cancer i andre dele af kroppen.« 3.11. Artikel 14 
3.11.1. Denne artikel bør suppleres på følgende måde: 
»Repræsentanterne for medlemsstaterne indkalder 
eksperter bl.a. fra arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisa­
tionerne og andre interessegrupper til drøftelser.« 
Bruxelles, den 21. maj 1986. 
Nr. C 207/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 8. 86 
Begrundelse 
Ifølge den seneste lægevidenskabelige forskning kan man se bort fra, at der skulle bestå nogen betydelig ekstra 
risiko for cancer i mave- og tarmsystemet (ref. Effects on Health of Exposure to Asbestos — R. Doll og J. Peto, 
Health and Safety Commission — London 1985). Det er mere rimeligt at sikre, at forskningsresultater er 
tilgængelige, og at der er enighed om dem, inden der henvises til specifikke eksempler. 
Afstemningsresultat 
For: 39, imod: 84, hverken for eller imod: 10. 
Pkt. 2.6 udgår og erstattes med følgende: 
»I tråd med den hidtil førte EF-politik bør der i direktivet — eller i det mindste i præamblen — tilkendegives en 
målsætning om et forbud mod asbest i produkter, hvor det til skade for helbredet kan frigøre fibre og støv, der 
kan fremkalde asbestose og kræft. I den forbindelse er den syvende ændring af direktiv 76/769/EØF i det 
mindste en vigtig begyndelse i retning af et totalt forbud mod asbest. Der er allerede nu udviklet 
erstatningsstoffer og -procedurer for langt de fleste asbestbaserede produkter.« 
Begrundelse 
Dette er i overensstemmelse med EF's hidtidige politik — jf. præamblen til direktiv 83/478/EØF, der er den 
femte ændring af (asbest) direktiv 76/769/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrative 
eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og 
præparater. Et totalt forbud mod enhver anvendelse af asbest ville, selv om det er ønskeligt, være mere 
hensigtsmæssigt, når der foreligger erstatningsstoffer, der ikke er sundhedsfarlige. Under disse omstændigheder 
er det vanskeligt at fastsætte en tidfrist. 
Afstemningsresultat 
For: 44, imod: 83, hverken for eller imod: 6. 
Pkt. 3.1.2 og 3.1.3 udgår og erstattes med følgende: 
»Artikel 1 eller en ny derpå følgende artikel kan referere til direktiverne 83/478/EØF og 85/610/EØF, som 
foreskriver, at medlemsstaterne skal foranledige udskiftning af asbest med erstatningsmaterialer og fibre i visse 
produkter, hvor der kan frigives fibre og støv. Samtidig må der tages skridt til at sikre, at disse 
erstatningsmaterialer er risikofrie.« 
Begrundelse 
Opregningen af materialer under pkt. 3.1.3 henhører under Kommissionens kompetence, nærmere betegnet 
generaldirektorat III — Det indre marked. Dette direktorat har allerede truffet en række foranstaltninger for at 
forbyde anvendelser, hvor der kan blive tale om løsgørelse af fri asbest, og fortsætter trinvist disse bestræbelser. 
GD III ser på alle anvendelser af asbest inden for EF, og en selektiv opregning som denne under pkt. 3.1.3 er 
irrelevant. 
Afstemningsresultat 
For: 39, imod: 94, hverken for eller imod: 7. 
BILAG III 
Mindretalserklæring fra Arbejdsgivergruppen 
Medlemmerne af Arbejdsgivergruppen støtter generelt direktivforslagene vedrørende miljøforurening med 
asbest som formuleret i Kommissionens dokument (dok. KOM(85) 632 endel.). 
Medlemmerne af Arbejdsgivergruppen kan imidlertid ikke støtte udtalelsen, da den går langt videre end 
Kommissionens forslag. 
Arbejdsgivergruppen kan ikke tilslutte sig de meget vidtrækkende forslag i udtalelsen vedrørende anvendelsen 
af asbest; dette gælder specielt forslaget om at fastsætte en frist for et forbud mod al anvendelse af 
asbestprodukter.