Nr. C 248/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 9. 84 
Udtalelse om forslag til Rådets direktiv om udarbejdelse af beredskabsplaner for bekæm­
pelse af uforsætlig olieforurening af havet (') 
(84/C 248/11) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 11. oktober 1983 under henvis­
ning til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse om forslag til Rådets direktiv om udarbejdelse af beredskabsplaner for 
bekæmpelse af uforsætlig olieforurening af havet. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sund­
hedsvæsen og forbrug, som udpegede Gian Carlo Zoli til ordfører. Afdelingen vedtog 
sin udtalelse den 26.-27. april 1984. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 218. plenarforsamling den 4. juli 
1984 følgende udtalelse uden stemmer imod og med 6 stemmer hverken for eller imod: 
Udvalget godkender Kommissionens forslag, skønt 
det må udbygges på visse punkter; det opfordrer 
derfor Kommissionen til at tage hensyn til følgende 
betragtninger: 
1. Generelle bemærkninger 
1.1. Forslagets juridiske form og rækkevidde 
1.1.1. Udvalget understreger, at forslagets juridiske 
form (direktiv) og rækkevidde ikke er hensigtsmæs­
sig, og indebærer to risici: 
— det er muligt, at den faktiske anvendelse af for­
slaget forsinkes; 
— der er en risiko for, at de midler, hvormed forsla­
get sættes i kraft, ikke er ensartede. Der er en 
risiko for, at direktivet fremmer anvendelsen af 
forskelligartede metoder, hvilket ville være i 
modstrid med Kommissionens harmoniserings-
bestræbelser. 
1.1.2. Udvalget mener derfor, at en forordning 
ville være den mest hensigtsmæssige form til be­
handling af emnet. 
1.2. Det begrænsede anvendelsesområde 
1.2.1. Udvalget mener, at forslagets anvendelses­
område er for begrænset i betragtning af omfanget 
af den forsætlige eller driftsmæssige olieforurening, 
som der ikke tages hensyn til. 
1.2.2. I den forbindelse understreger Udvalget, at 
denne type forurening ikke er eneansvarlig for for-
(•) EFT nr. C 273 af 12. 10. 1983, s. 3. ringeisen af havmiljøet, idet der også er andre ud­
slip, der forurener. 
1.2.3. Udvalget anmoder derfor om, at de bekæm-
pelsesplaner, Kommissionens forslag omhandler, 
ikke kun gælder for olieudslip, men også for udslip 
af andre stoffer, der er skadelige for havet. 
1.2.4. Udvalget mener ligeledes, at begrebet inter­
vention, således som det anvendes i forslaget, er for 
begrænset, idet det hverken omfatter forebyggelse af 
ulykker, herunder navnlig bestemmelser for skibes 
udformning, bygning og udrustning eller interven­
tioner i rum sø for at undgå ulykken, eller foran­
staltninger efter katastrofen med henblik på at 
bringe miljøet tilbage til dets oprindelige tilstand. 
1.2.5. Desuden mener Udvalget, at bestræbelserne 
på at harmonisere medlemsstaternes lovgivning om 
sikkerhed for skibene og beskyttelse af havmiljøet, 
må fortsættes inden for rammerne af Nordsøkonfe­
rencen for at overholde princippet om sund konkur­
rence. 
1.2.6. Det bemærker i den forbindelse, at de stater, 
der iværksætter foranstaltninger med henblik herpå, 
ikke skal straffes ved en boykot af deres havne eller 
terminaler på grund af den strenge lovgivning. 
1.3. Geografisk anvendelsesområde 
1.3.1. Udvalget konstaterer, at Kommissionen i sit 
forslag ikke udtrykkeligt angiver, om det geogra­
fiske anvendelsesområde for nødinterventionerne er 
begrænset til territorialfarvandet eller til det økono­
miske interesseområde. Kompetencefordelingen 
17. 9. 84 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 248/21 
mellem Fællesskabet og medlemsstaterne på dette 
område er helle ikke tilstrækkelig klar. 
1.3.2. Udvalget mener i alle tilfælde, at det er 
nødvendigt, at interventionsbeføjelsen i medlems­
staternes og Fællesskabets planer ikke begrænses til 
territorialfarvandet, men udstrækkes til at omfatte 
det økonomiske interesseområde og, om nødven­
digt, ud over de 200 sømil. 
1.4. Industripolitik og samarbejde om beskyttelse af 
civilbefolkningen 
Uden at undervurdere vanskelighederne ved et sam­
arbejde mellem organer med forskellig status opfor­
drer Udvalget Kommissionen til at overveje en 
egentlig fri bevægelse for rednings- og bekæmpelses­
midler til anvendelse i katastrofesituationer. 
Et sådant automatisk samarbejde eksisterer i øvrigt 
allerede i henhold til internationale traktater for så 
vidt angår redninger på havet samt bistand til for­
svundne fly. Samarbejdet kan derfor udvides til også 
at gælde andre sektorer. 
Endvidere bør Fællesskabet inden for rammerne af 
F&U-politikken støtte og igangsætte europæiske 
samarbejdsprojekter, som har til formål at udvikle 
højteknologiudstyr (med mange anvendelsesmulig­
heder, hvis dette er muligt) inden for området be­
skyttelse af civilbefolkningen i al almindelighed og 
nærmere bestemt inden for olieforureningsbekæm­
pelse. 
2. Særlige bemærkninger 
2.1. Uddannelse af interventionspersonalet 
2.1.1. Udvalget støtter forslagene om uddannelse 
på EF-niveau. 
2.1.2. Det mener dog, at det er nødvendigt, at man 
ikke negligerer uddannelsen at tredjelandes forure-
ningsansvarlige, navnlig i middelhavsområdet, hvor 
der er et stort behov for uddannelse og teknologi­
overførsel. Denne uddannelse kunne gives inden for 
rammerne af Malta-centret eller ethvert andet egnet 
sted. 
2.2. Information 
2.2.1. Udvalget støtter initiativet om at fremme in­
formationen på enhver måde, der kan gøre interven­
tionerne effektive i tilfælde af ulykker. 2.2.2. Det minder endvidere om nødvendigheden 
af at oprette en database indeholdende fortegnelser 
over forureningsbekæmpelsesmidler og -tjenester 
(personel, udstyr og produkter), idet der dog tages 
hensyn til den indsats, der allerede er gjort på dette 
område. 
2.2.3. Udvalget henleder Kommissionens opmærk­
somhed på, at det med henblik på at uddanne og 
informere de forureningsansvarlige kunne være hen­
sigtsmæssigt at afholde tekniske seminarer på 
grundlag af indvundne erfaringer. 
2.3. Kommunikation 
2.3.1. Udvalget er klar over, at der allerede er 
udført arbejde på dette område, og at der stadig er 
projekter i gang, men mener, at det er nødvendigt at 
udarbejde en udtømmende fortegnelse over forure­
ningsbekæmpelse. 
2.3.2. Det foreslår, at der i mellemtiden foretages 
en registrering af allerede eksisterende forurening 
(navnlig olieforurening) i medlemsstaterne. Ved 
hjælp af en sådan registrering kunne man ikke blot 
tælle oliepletterne, men analysere kilderne, toxicite-
ten og forureningens kroniske karakter. 
2.4. De tekniske midler i kampen mod udslip, ind­
samling og fjernelse af olieaffald 
2.4.1. Udvalget mener, at man må fortsætte forsk­
ningen navnlig inden for anvendelse af detergenter 
og dispergeringsmidler i kampen mod olieforure­
ning af havmiljøet. 
2.4.2. Det unterstreger endvidere, at det ville være 
nyttigt at anstille grundige overvejelser over metoder 
til oplagring og bortskaffelse af olie. 
2.5. Samarbejde inden for EF 
2.5.1. Udvalget mener, at der må træffes foranstalt­
ninger til hurtigt at iværksætte de forenklede proce­
durer for varebevægelser mellem Fællesskabets for­
skellige medlemsstater. 
2.6. Genoprettelse af havmiljøet 
2.6.1. Udvalget konstaterer, at Kommissionens 
forslag ikke indeholder nogen bestemmelse om de 
første skridt, der skal tages for at bringe havmiljøet 
tilbage i dets naturlige tilstand. 
Nr. C 248/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 9. 84 
2.6.2. Udvalget mener, at det er nødvendigt at gøre 
en specifik og punktuel indsats på dette område på 
grund af de skader, det socio-økonomiske mønster, 
erhvervslivet og kystbefolkningerne har lidt. Det 
ville være uacceptabelt, om forudsætningerne for en 
Bruxelles, den 4. juli 1984. 
1. Udvalget billiger Fællesskabets undertegnelse af 
protokollen vedrørende samarbejde om bekæmpelse 
af olieudslip i det vestindiske område samt indgåel­
sen af både konventionen om beskyttelse og udnyt­
telse af havmiljøet i det vestindiske område og af 
protokollen vedrørende samarbejde om bekæmpelse 
af olieudslip i det vestindiske område. 
2. Udvalget ønsker imidlertid at opkaste spørgs­
målet om, hvilke yderligere rettigheder og forpligtel­
ser undertegnelsen kan medføre for de medlems­
stater, der ikke tiltræder konventionen. 
2.1. Udvalget ønsker endvidere belyst, om det ikke 
— for at undgå diskrepans mellem de medlemssta­
ters rettigheder og forpligtelser, som ikke tiltræder genoptagelse af aktiviteterne i det eller de forulyk­
kede områder (f.eks. støtte til havfiskeriet i et forsøg 
på at bevare eller genskabe de biologiske ressource­
reserver) blev negligeret. 
Francis CEYRAC 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
konventionen om det vestindiske område — vil være 
mere hensigtsmæssigt at lade dette område udgøre et 
sjette »special area« i henhold til den internationale 
»Marpol«-konvention, der er udarbejdet under Den 
mellemstatslige rådgivende Søfartsorganisations 
auspicier, og som i forvejen er gældende (fra 2. okto­
ber 1983). 
2.2. De fleste af Fællesskabets medlemsstater har 
ratificeret denne konvention om forebyggelse af for­
urening fra skibe (1973) samt protokollen fra 1978 
dertil, og Det europæiske Fællesskab har gennem 
henstilling 78/584/EØF (2) tilskyndet medlemssta­
terne til at ratificere den. Udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om undertegnelse af protokollen vedrørende 
samarbejde om bekæmpelse af olieudslip i det vestindiske område samt om indgåelse af 
både konventionen om beskyttelse og udnyttelse af havmiljøet i det vestindiske område og 
af protokollen vedrørende samarbejde om bekæmpelse af olieudslip i det vestindiske 
område (l) 
(84/C 248/12) 
Rådet for De europæiske Fællesskaber besluttede den 12. januar 1984 under henvis­
ning til EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs 
udtalelse om det nævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til Udvalgets afdeling for miljøbeskyttelse, sund­
hedsvæsen og forbrug, som udpegede Gian Carlo Zoli til ordfører. Afdelingen vedtog 
sin udtalelse den 26.-27. april 1984. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 218. plenarforsamling den 4. juli 
1984 enstemmigt følgende udtalelse: 
(') EFT nr. C 5 af 10. 1. 1984, s. 7. (2) EFT nr. L 194 af 19. 7. 1978.