Rådets førstebehandlingsholdning omfatter næsten alle de vigtigste ændringer, der blev indført af Europa-Parlamentet, som f.eks. intet krav om, at medlemsstaternes nationale kontorer skal undersøge absolutte hindringer for registrering i alle nationale jurisdiktioner og på alle sprog i Unionen og afskaffelse af bestemmelsen, der foreskriver, hvornår tredjeparts anvendelse af et varemærke ikke skal anses for i overensstemmelse med redelig markedsføringsskik. Kommissionen kan tilslutte sig alle disse ændringer, der anses for rimelige.

–lette samarbejdet mellem medlemsstaternes kontorer og OHIM for at fremme konvergensen med hensyn til praksis og udvikle fælles redskaber ved at etablere et retligt grundlag for dette samarbejde.

–modernisere og forbedre de gældende bestemmelser i direktiv 2008/95 ved at ændre forældede bestemmelser for at tage hensyn til ikrafttrædelsen af Lissabontraktaten, øge retssikkerheden og præcisere varemærkerettighederne med hensyn til anvendelsesområder og begrænsninger

Samlet set er de vigtigste mål med Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (forslag til omarbejdning) (COM(2013) 0162 final – 2013/0089 (COD)), som omarbejder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22. oktober 2008 (forslag til omarbejdning af direktivet), og med det parallelle forslag om ændring af forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker at fremme innovation og økonomisk vækst ved at gøre varemærkesystemer i Europa mere tilgængelige og effektive for virksomhederne i form af lavere omkostninger og mindre kompleksitet, øget hastighed, større retssikkerhed og en bedre beskyttelse mod forfalskning.

Rådet tilsluttede sig endvidere, at medlemsstaternes mulighed for at afgøre, om der skal foretages ex-officio-kontrol af relative hindringer, bevares som ønsket af Europa-Parlamentet. Kommissionen beklager den forspildte mulighed for at fjerne en sådan valgmulighed og dermed sikre lige vilkår for virksomheder i Unionen. Kommissionen accepterer dog denne ændring som del af en pakke, idet den tager behørigt hensyn til eksisterende retstraditioner i medlemsstaterne.

Rådet accepterede endvidere Europa-Parlamentets ændringer, der giver mulighed for, at en indsigelse og en anmodning om fortabelse eller en ugyldighed på grundlag af en eller flere ældre rettigheder indgives og rettes mod en del eller alle de varer eller tjenesteydelser, der ansøges om eller registreres. Dette spørgsmål var ikke en del af Kommissionens oprindelige forslag, men kan støttes fuldt ud, da det vil gøre varemærkesystemet mere effektivt.

3.2.2.Ændringer fra Europa-Parlamentet, som ikke er medtaget i Rådets førstebehandlingsholdning

Det var Rådets opfattelse, at Europa-Parlamentets ændring, ifølge hvilken anvendelsesområdet for den nye foreslåede bestemmelse om import af små forsendelser begrænses til forfalskede varer, indebar en uhensigtsmæssig begrænsning af allerede eksisterende rettigheder, der er knyttet til et varemærke. Det blev derfor besluttet, at fjerne den foreslåede bestemmelse, da den i lyset EU-Domstolens praksis ikke længere var nødvendig. Dette støttes af Kommissionen.

Rådet accepterede ikke, at begrænsningerne i et varemærkes retsvirkninger suppleres yderligere, som ønsket af Europa-Parlamentet. Rådet accepterede dog, at der i den relevante betragtning vedrørende videresalg af ægte varer indsættes en præcisering om anvendelsen af varemærker med henblik på kunstneriske udtryk og om, at direktivet skal anvendes på en måde, som sikrer fuld respekt for grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder. Dette kan accepteres af Kommissionen.

3.3Nye bestemmelser foreslået af Rådet - Kommissionens holdning

Kommissionen havde foreslået, at varemærkeindehavere bør have ret til at forhindre transit af varer gennem en medlemsstat på den ene betingelse, at disse varer er forsynet med et varemærke, der i det væsentlige er identisk med det varemærke, der er registreret i den pågældende medlemsstat. Parlamentet tilsluttede sig Kommissionens forslag. Rådet vedtog en kompromisløsning med hensyn til bestemmelsen om varer i transit, hvorved retten til at forhindre, at varer føres ind i medlemsstater, hvor varemærket er registreret, bortfalder, hvis klarereren eller ihændehaveren af varerne er i stand til at godtgøre for den kompetente domstol, at varemærkeindehaveren ikke har ret til at forbyde markedsføringen af varerne i det endelige bestemmelsesland. Samtidig med at det vigtigste formål med Kommissionens forslag bevares, nemlig at indføre effektive midler til at bekæmpe de stadig større strømme af forfalskede varer, der passerer gennem Unionen, indføres der med denne ændring en passende balance mellem behovet for at sikre en effektiv håndhævelse af varemærkerettigheder og behovet for at stille garantier for, at den frie strøm af varer i de situationer, hvor varemærkerettigheder tilhører forskellige parter uden for EU, ikke hindres unødigt. Kommissionen kan derfor tilslutte sig den af Rådet foreslåede løsning.

Rådet støttede ikke den obligatoriske indførelse af et system med "en vareklasse pr. gebyr" på nationalt plan, men gik kun ind for en frivillig ordning. Kommissionen beklager denne beslutning, men kan acceptere den som del af pakken.

4.Konklusion

Rådets holdning opfylder de vigtigste mål med Kommissionens oprindelige forslag. Kommissionen kan derfor tilslutte sig teksten.