BEGRUNDELSE

1.BAGGRUND FOR FORSLAGET

•Forslagets begrundelse og formål

Den reviderede europæiske naboskabspolitik (ENP), der blev vedtaget i november 2015, fastsætter en ny ramme for etablering af bilaterale forbindelser med partnerlandene. For så vidt angår Tunesien afspejles denne nye tilgang i dokumentet "Konsolidering af det privilegerede partnerskab mellem EU og Tunesien: strategiske prioriteter for perioden 2018-2020", der udgør et vigtigt referencepunkt for en aftale om et begrænset antal målrettede politiske prioriteter for perioden 2018-2020.

Drøftelserne med Den Tunesiske Republik blev indledt i oktober 2017. Denne tilgang er i overensstemmelse med den nye globale strategi for EU's udenrigs- og sikkerhedspolitik, som den højtstående repræsentant fremlagde i juni 2016.

EU og Tunesien er nået til enighed om i fællesskab at udarbejde et dokument om de "strategiske prioriteter" for at konsolidere det privilegerede partnerskab. Dette partnerskab er enestående og afspejler dynamikken i de bilaterale forbindelser mellem Tunesien og EU. Disse strategiske prioriteter skal bekræfte denne enestående karakter og afspejle den fælles ambition om at uddybe de bilaterale forbindelser på alle områder og arbejde hen imod en stadig tættere tilknytning af Tunesien til det europæiske område. Disse prioriteter er baseret på den tunesiske femårige udviklingsplan for 2016-2020 og den fælles meddelelse fra den højtstående repræsentant og Kommissionen "Øget EU-støtte til Tunesien" af 29. september 2016. Dette dokument udgør ligeledes et referencepunkt, der skal tages i betragtning i forbindelse med gennemførelsen af programmeringen af EU's økonomiske samarbejde, EU's fælles støtteramme for Tunesien, som Kommissionen vedtog den 18. august 2017 (dokument C(2017) 5637 – 1).

De "strategiske prioriteter" er et konkret udtryk for det privilegerede partnerskab for årene 2018-2020 og udgør en målestok for udviklingen af en ambitiøs model for de fremtidige forbindelser mellem EU og Tunesien efter 2020. Et centralt punkt i disse prioriteter er at skabe fremtidsperspektiver for de unge. I dokumentet fokuseres der på at fremskynde socioøkonomiske reformer, herunder ved at forbedre erhvervsklimaet, og på at indgå en vidtgående og bred frihandelsaftale. En anden vigtig hjørnesten i gennemførelsen af associeringen mellem EU og Tunesien er den demokratiske overgang og god regeringsførelse. Begge parter forpligter sig også til i de kommende år at styrke samarbejdet på områder såsom sikkerhed og bekæmpelse af terrorisme og inden for migration og mobilitet. Tunesien har med sin forankring i EU truffet et strategisk valg, og udviklingen af et fremgangsrigt og stabilt tunesisk demokrati har gensidig strategisk interesse for begge parter.

Partnerskabet mellem EU og Tunesien er et væsentligt aspekt af forbindelserne, idet ungdommen er et tværgående emne.

Følgende strategiske prioriteter ligger til grund for forbindelserne mellem EU og Tunesien i årene 2018-2020:

(1)en inkluderende og bæredygtig socioøkonomisk udvikling

(2)demokrati, god regeringsførelse og menneskerettigheder

(3)tilnærmelse mellem befolkningerne, mobilitet og migration

(4)sikkerhed og terrorbekæmpelse.

•Sammenhæng med de gældende regler på samme område

De strategiske prioriteter for forbindelserne mellem EU og Tunesien udgør den første bilaterale ramme, der er godkendt inden for rammerne af den nye europæiske naboskabspolitik, og de er i overensstemmelse med de prioriteter og retningslinjer, der er fastsat heri, dvs. politisk, økonomisk og sikkerhedsmæssig stabilisering af nabolandene. De er ligeledes i overensstemmelse med associeringsaftalen mellem EU og Tunesien, der trådte i kraft den 1. marts 1998.

•Sammenhæng med Unionens politik på andre områder

De strategiske prioriteter for forbindelserne mellem EU og Tunesien afspejler EU's langvarige engagement over for dets partnere i Middelhavsområdet. De er ligeledes i overensstemmelse med EU's globale strategi, der indebærer en integreret tilgang til krisestyring, som hænger sammen med EU's politikker for humanitær bistand, risikostyring i forbindelse med katastrofer, udvikling, migration, handel, investeringer, infrastruktur, uddannelse, sundhed og forskning. Dette dokument omfatter navnlig fremme af menneskerettigheder og god regeringsførelse, bæredygtig forvaltning af naturressourcerne, den eksterne dimension af EU's migrationspolitik, øget fokus på internationalt samarbejde om bekæmpelse af terrorisme og voldelig ekstremisme samt de muligheder for at skabe retfærdig vækst og ordentlig beskæftigelse, som handel indebærer.

2.RETSGRUNDLAG, NÆRHEDSPRINCIPPET OG PROPORTIONALITETSPRINCIPPET