7. 5. 79 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 114/27 
på, at der kun bør tillades egnede blandinger, og at disse 
skal være korrekt mærket. 
6. Udvalget godkender den foreslåede ændring af di­
rektivet om en fælles sortsliste for landbrugsplantearter 
med det formål, at nye sorter optages i EF-listen. Denne 
ændring vil betyde, at ordningen med den fælles sortsli­
ste kommer til at fungere bedre. Udvalget finder imid­
lertid, at den tidsfrist, der er sat for beta vulgaris L og 
solanum tuberosum L, måske er for kort. Skulle dette 
ikke være tilfældet, bør det undersøges, om den ord­
ning, der er fastsat for beta vulgaris L og solanum tube­
rosum L, også bør indføres for andre landbrugsplante­
arter. 
7. Udvalget tilslutter sig ændringen af bestemmelserne 
vedrørende godkendelse af sorter under henvisning til, 
at medlemsstaternes meddelelsespligt derved øges. 
8. Udvalget kan tilslutte sig indførelse af en generel 
udløbsfrist på EF-plan. En sådan bestemmelse tager 
hensyn til behovene inden for handelen med såsæd. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Basil de FERRANTI 
Udtalelse om »Forskellige forslag fra Kommissionen vedrørende udviklingen og landbrugs-
problemerne i Fællesskabets Middelhavsområder« 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er offentliggjort i De europæiske Fælles­
skabers Tidende nr. C 50 side 53 af 28. februar 1978 og nr. C 117 side 2 af 20. maj 1978. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 12. december 1977 og 16. maj 1978 i medfør af artikel 47 i Traktaten 
om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, at høre Det økonomiske og sociale 
Udvalg om det nævnte emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 161. plenarforsamling afholdt i Bruxelles, 
den 12. og 13. juli 1978 sin udtalelse om det nævnte emne. 2. Udvalget godkender, at der gives mulighed for at 
mindske frøgodkendelseskravene for så vidt angår fore­
komsten af cuscuta spp., da denne art snylteplanter kun 
forekommer i bestemte områder af EF. 
3. Udvalget godkender, at der inden for en bestemt 
tidsfrist gives mulighed for at mindske kravene for frø 
fra bestemte rugsorter, som hovedsageligt benyttes som 
foder, fordi dette vil kunne afhjælpe rugforsyningsvan­
skelighederne i bestemte områder af Fællesskabet. Ud­
valget skal dog anføre, at ordningen for bestemte rug­
sorter kun skal gælde for en vis tidsfrist. 
4. Under bestemte betingelser godkender Udvalget, at 
der kan foretages privat inspektion på stedet, men 
mener dog, at den fastsatte tidsfrist måske er for knap. 
5. Udvalget godkender forslaget om tilladelse for be­
stemte frøblandinger af forskellige kornsorter, når visse 
betingelser er opfyldt. Udvalget gør dog opmærksom 
Udfærdiget Bruxelles, den 12. juli 1978. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
Nr. C 114/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 79 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 47, 
under henvisning til anmodning af 12. december 1977 
fra Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udvalgets 
udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet 
om retningslinjer for udviklingen af Middelhavsområ­
derne i Fællesskabet, suppleret med foranstaltninger 
vedrørende landbruget« 
under henvisning til anmodning af 16. maj 1978 fra 
Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udvalgets 
udtalelse om »Forslag til Rådets forordning (EØF) om 
en fælles foranstaltning inden for skovbruget i visse 
tørre Middelhavsområder i Fællesskabet«, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
formand om at pålægge landbrugsafdelingen at forbe­
rede arbejdet hermed, 
under henvisning til Udvalgets tidligere arbejde med 
dette spørgsmål og specielt studien af 18. november 
1975 om »Aktuelle perspektiver for landbrugsproduk­
tionen i Fællesskabets Middelhavsområde« 
under henvisning til beretning aflagt af ordføreren, hr. 
Clavel, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af Landbrugsaf­
delingen på mødet den 6. juli 1978, 
under henvisning til forhandlingerne på den 161. ple­
narforsamling den 12. og 13. juli 1978 (mødet den 12. 
juli 1978) — 
med stort flertal, idet 4 stemte imod og 2 undlod at 
stemme, 
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
I. Indledende bemærkninger 
1.1. Det økonomiske og sociale Udvalg har som ar­
bejdsgrundlag haft nedenanførte dokumenter, som 
Kommissionen har offentliggjort i 1977 og i begyndel­
sen af 1978; 
— »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om pro­
blemer i forbindelse med landbruget i Middelhavs­
området« (dok.KOM(77) 140 endel.) 
— »Brev og arbejdsdokument fra Kommissionen til 
Rådet af 4. oktober 1977« 
— Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om ret­
ningslinjer for udviklingen af Middelhavsområderne 
i Fællesskabet, suppleret med foranstaltninger ved­
rørende landbruget« (Bind 1 og 2) (dok.KOM(77) 
526 endel.) — »De finansielle følger af forslagene til foranstalt­
ninger vedrørende landbruget i Middelhavsområ­
det« (dok.KOM(77) 674 endel.) 
— Forslag til Rådets forordning (EØF) om en fælles for­
anstaltning inden for skovbruget i visse tørre Mid­
delhavsområder i Fællesskabet« (dok.KOM(78) 169 
endel.). 
1.2. Disse dokumenter omhandler kun Fællesskabets 
politik over for dets egne Middelhavsområder, og 
Kommissionen berører kun i forbifarten de mulige per­
spektiver i forbindelse med EF's udvidelse i Sydeuropa. 
Dette anser Udvalget for meget beklageligt, da EF's 
middelhavspolitik bør udgøre en sammenhængende 
helhed. 
Af samme årsag beklager afdelingen, at man ikke i en 
samlet undersøgelse har foretaget en analyse af den 
økonomiske og sociale situation i EF's Middelhavsom­
råder til støtte for den politik, som Kommissionen fore­
slår. Udvalget har ikke fået oplyst, at et sådant doku­
ment skulle foreligge. 
Udvalget beklager, at Kommissionen på middelhavs-
landbrugspolitikkens nuværende stadium endnu ikke 
har udtalt sig klart; dette bevirker, at man i denne udta­
lelse må lade udvidelsesproblematikken ude af betragt­
ning. Dette begrænser endvidere mulighederne for kon­
sekvent rådgivning på dette område. 
Endvidere gør Udvalget opmærksom på, at Ministerrå­
det og Det europæiske Råd anerkendte og genpåpegede 
i november 1975 og i juli 1976, respektive april 1978, 
nødvendigheden af en afbalancering af den fælles land­
brugspolitik på grundlag af en revision af landbrugs-
problemerne i EF's middelhavsregioner. Det mener 
derfor, at udvidelsen af EF kan risikere at skærpe de 
eksisterende skævheder mellem middelhavslandbruget 
og det kontinentale landbrug, hvis der ikke forinden 
træffes samordnende foranstaltninger til omstrukture­
ring af middelhavslandbruget. 
1.3. Det fastslås i Kommissionens forskellige analyser, 
at der findes regionale skævheder i EF, og specielt at 
EF's Middelhavsområder er tilbagestående i økonomisk 
henseende. 
Kommissionen erkender, at EF's regionalpolitiske ind­
sats har været alt for vag. Man har ikke blot forfejlet 
forsøget på at reducere de eksisterende forskelle, men 
det har oven i købet måttet konstateres, at forskellene 
øges. 
1.4. Den økonomiske vækst har på grund af en 
mangelfuld regionalpolitik uddybet de regionale for­
skelle som følge af, at de økonomiske udviklingstrin var 
7. 5. 79 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 114/29 
forskellige. De økonomiske udviklede områder høstede 
fordele, hvorimod de tilbagestående områder kun i 
beskedent omfang har haft fordel heraf på grund af 
deres mindre udviklede strukturer. For at disse områder 
igen kan få en chance, er det derfor nødvendigt at sætte 
ind over for netop de forhold, der ligger til grund for 
deres forholdsmæssigt tilbagestående udvikling, således 
at den økonomiske og sociale situation i EF's Middel­
havsområder kan forbedres. 
1.5. Udvalget mener, at man må holde fast ved betyd­
ningen af underbeskæftigelsen. Middelhavsområderne 
har stigende arbejdsløshedsprocenter. Arbejdsmarkedet 
i EF's rigeste lande og regioner har i dag vanskeligere 
end tidligere ved at absorbere arbejdskraften. Stagna­
tionen eller recessionen på beskæftigelsesmarkedet 
inden for de øvrige erhvervssektorer i Middelhavsområ­
derne har medført underbeskæftigelse inden for land­
bruget, navnlig blandt de unge. Derfor bør samtlige 
forslag først og fremmest vurderes ud fra deres beskæf-
tigelsesbevarende og -skabende virkninger. 
1.6. Kommissionens diagnose er en helhedsdiagnose, 
som den mener bør føre til koordineret intervention på 
følgende områder (dok.KOM(77) 526 endel. — side 6 
og 6 a): 
— vandbygningsprojekter; 
— forbedring af rentabiliteten, fremme af investeringer 
og oprettelse eller bevarelse af arbejdspladser i små 
og mellemstore virksomheder: 
— udvikling af indtjeningsmuligheder ved turisme, 
navnlig i landdistrikter; 
— investeringer inden for håndværket; 
— forbedring af markedspolitikken for de vigtigste 
middelhavslandbrugsprodukter; 
— forbedring af produktionsforarbejdnings- og afsæt-
ningsstrukturerne for landbruget i disse områder. 
1.7. Men — og heri ligger en af de væsentligste be­
grænsninger i Kommissionens forslag — det er kun for 
landbruget, der fremsættes forslag til konkrete foran­
staltninger for den nærmere fremtid. Man må ind­
rømme, at dette kan have en værdi, men man begræn­
ser sig til et enkelt af aspekterne i det program, som bør 
iværksættes og risikerer dermed at forringe dette. løv­
rigt har Kommissionen forpligtet sig til senere at frem­
sætte forslag på andre områder end landbruget. Da 
disse endnu ikke foreligger, kan Udvalget naturligvis 
ikke give en helhedsvurdering. 
1.8. Da Kommissionen allerede i 1975 besluttede at 
tage spørgsmålet omkring EF's middelhavspolitik og 
Middelhavsområder op, og da Ministerrådet ved resolu­tion af 12. og 13. juli 1976 anmodede den om snarest at 
gøre status og fremsætte forslag, må det give anledning 
til undren, at det har taget halvandet år at udarbejde et 
program, som kun omhandler landbrugssektoren, og 
som derved er utilstrækkeligt. 
1.9. Udvalget finder, at Kommissionen snarest bør 
fremlægge nogle helhedsprogrammer for de forskellige 
økonomiske sektorer i EF's Middelhavsområder med 
henblik på at give disse mulighed for at nå op på samme 
udviklingsstade som de øvrige regioner i EF. 
1.10. Foranstaltninger, der kun har til formål at 
kompensere for resultatet af de grundlæggende ulighe­
der, ville imidlertid også være utilstrækkelige. De nød­
vendige foranstaltninger bør snarere rettes mod årsa­
gerne end virkningerne, således at Middelhavsområ­
derne får mulighed for en harmonisk og afbalanceret 
udvikling inden for rammerne af EF set som et samlet 
hele. 
1.11. Som følge af problemets karakter er der fare for, 
at EF's bidrag langt fra vil slå til, hvis ikke det afpasses 
med sammenhængende foranstaltninger fra de pågæl­
dende medlemsstaters side. 
Udvalget mener derfor, at den nationale politik og re­
gionalpolitikken bør supplere og udbygge Fællesskabets 
foranstaltninger til genskabelse af ligevægt inden for 
rammerne af programmer, der udformes særskilt for de 
enkelte projekter. 
1.1.2 Udvalget mener endelig, at man bør prioritere de 
foranstaltninger, som foruden at åbne mulighed for 
omstruktureringer og moderniseringer til gavn for 
Middelhavsområdets landbrugere, også skaber bedre 
betingelser for forsyning af forbrugerne. 
II. Bemærkninger til retningslinjerne for udviklingen af 
middelhavsområderne i Fællesskabet, suppleret med 
foranstaltninger vedrørende landbruget 
2.1. Udvalget er enig med Kommissionen i at under­
strege betydningen af landbruget i EF's middelhavsom­
råder. Dets udvikling bør sikre opretholdelsen af be­
skæftigelsen ved landbruget og give landbrugerne 
samme sociale vilkår og levestandard, som de øvrige 
EF-borgere. Landbruget kan endvidere bidrage til en 
forbedring af de generelle økonomiske forhold i kraft af 
de aktiviteter, der skabes i de tilknyttede erhverv^ hvil­
ket vil kunne bidrage til en større balance på beskæfti­
gelsesområdet, som specielt vil komme de underbeskæf­
tigede landbrugere til gode. 
Nr. C 114/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 79 
2.2. Den kendsgerning, at næsten hver tredje landbru­
ger i EF er hjemmehørende i Middelhavsområdet, taler 
for, at der føres en fælles politik, som giver disse samme 
chancer som de øvrige. 
2.3. Udvalget godkender Kommissionens generelle 
målsætninger for forbedringer af produktions-, forar­
bejdnings- og afsætningsstrukturerne. Det beklager 
imidlertid, at man ikke til dato har analyseret de speci­
elle årsager til, at landbruget i EF's Middelhavsområder 
ikke er blevet tilgodeset med socio-strukturelle foran­
staltninger, således at der kunne foretages de nødven­
dige tilpasninger på grundlag af konkrete planer, som 
kunne muliggøre tilvejebringelsen af EF-midler samt 
nationale, regionale og lokale midler. 
2.4. Med hensyn til pris- og markedspolitikken henstil­
ler Udvalget, at de bærende principper i ordningen af 
markederne for nordeuropæiske produkter også bliver 
gældende for middelhavsprodukter, og at Fællesskabet 
påtager sig de konkrete følger af sine forpligtelser, så de 
berørte landbrugeres indkomster sikres på en bedre 
måde. 
2.5. Det er vigtigt, at denne planlægning gennemføres i 
overensstemmelse med de europæiske forbrugeres og 
skatteyderes interesser. Foranstaltningerne med hensyn 
til markedsordningen og prisgarantierne bør derfor til­
sigte at opfylde de interne, men også de eksterne for­
brugsønsker såvel kvalitativt som kvantitativt. 
2.6. Denne planlægning ville være langt lettere, hvis 
der fastlagdes overordnede produktionsmålsætninger (*) 
i hvilke der blev taget hensyn til de eksportmuligheder, 
som følger af en dynamisk politik, der skaber øget 
beskæftigelse i EF's Middelhavsområder. Det ville være 
en farlig begrænsing af landbrugets muligheder i EF's 
Middelhavsområder, dersom man indsnævrede det 
afsætningsområde til kun at udgøre en mindre del af 
EF-markedet. 
2.7. Udvalget kan kun beklage, at man ikke har EF-
dokumenter indeholdende statistiske og prognotiske 
oplysninger om balancen mellem produktion og forbrug 
af middelhavsprodukter i de ni EF-lande og det senere 
udvidede Fællesskab. Dette gør det vanskeligt på et sag­
ligt grundlag at tage stilling til, hvilke muligheder der vil 
være for at lede produktionen over på alternative afgrø­
der, som der er mangel på. Man anmoder derfor om at 
sådanne dokumenter, hvis de foreligger i EF's institutio­
ner, bliver lagt frem. Sådanne oplysninger ville navnlig 
(!) EFT nr. C 61 af 10. 3. 1977, side 1. gøre det muligt at vurdere følgevirkningerne af en pro-
duktionsforøgelse i EF's Middelhavsområder i forhold 
til de øvrige EF-regioner. 
2.8. Med hensyn til eventuelle begrænsninger af Mid­
delhavsområdernes landbrug som følge af aftaler med 
tredjelande — nærmere betegnet med udviklingslandene 
— fremhæver Udvalget, at der her er tale om en generel 
politik, som Fællesskabet som helhed forventer fordele 
af på mellemlang sigt. Det bør derfor ikke være en en­
kelt samfunds- og erhvervsgruppe, som pa kort sigt skal 
bære byrderne, specielt ikke når det som i det forelig­
gende tilfælde drejer sig om Middelhavsområdernes 
ugunstigt stillede landbrugere. Det påhviler det samlede 
Fællesskab at bære den fælles politiks byrder, hvadenten 
det drejer sig om en ligelig udvikling inden for EF eller i 
forholdet til tredjelande. Hvis man ønsker at mindske 
ulighederne medlemslandene og tredjelande imellem, er 
det ikke mindre påkrævet, at ulighederne mellem EF's 
regioner fjernes. 
III. Generelle bemærkninger til forslagene om de fælles 
markedsordninger 
3.1. Udvalget beklager, at Kommissionens forslag kun 
vedrører tre produktgrupper: 
— Olivenolie 
— Frugter og grønsager 
— Vin 
hvoraf kun den ene helt og holdent kommer fra Mid­
delhavsområdet. 
3.2. I dokument KOM (77) 140 endel. hedder det 
imidlertid (side 2), at også markedsordningerne for 
citrusfrugter og spisedruer var mangelfulde. 
3.3. Udvalget beklager, at Kommissionen i forbindelse 
med programmet for Middelhavsområdet har undladt 
at foretage en udtømmende behandling af landbrugets 
produktion i dette område, hvorved det havde været 
muligt at konstatere hvilke forbedringer, der var påkræ­
vet. Et passende statistisk materiale ville i den forbin­
delse have været ønskeligt. 
3.4. Det havde været ønskeligt, om man i forbindelse 
med Middelhavsområdernes specifikke problematik 
havde behandlet markedsordningen for fårekød, som er 
den eneste betydelige kødproduktion i disse EF-omrader, 
samt produkter, som for eksempel afskårne blomster, 
parfumeriplanter, ris, tobak og hård hvede, som alle er 
produkter af afgørende betydning for middelhavsland­
brugets indtjening. 
7. 5.79 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 114/31 
IV. Bemærkninger vedrørende »forslag til rådets for­
ordning (EØF) om en fælles foranstaltning inden for 
skovbruget i visse tørre middelhavsområder i Fælles­
skabet« 
(dok. KOM(78) 169 endel.) 
4.1." Udvalget konstaterer med tilfredshed, at der i 
dokument KOM (77) 526 endel. af 8. december 1977 
— bind I — om retningslinjerne samt i dokument KOM 
(77) 674 endel. af 9. december 1977 anbefales med 
henblik på at fremme skovtilplantning i Fællesskabets 
nedbørsfattige områder en samlet indsats, hvis konkrete 
form er fastlagt i forordningsforslag KOM (78) 169 
endel. 
4.2. Udvalget lægger stor vægt på, at der iværksættes 
en effektiv skovbrugspolitik i EF, og godkender derfor, 
mens man afventer dette forslag, de store linier i Kom­
missionens projekt, specielt foranstaltningerne vedrø­
rende: 
— forebyggelse af brand; 
— bedre udnyttelse af uproduktive skove gennem 
bygning af veje til produktionsstedet; 
— udvikling af træindustrierne; 
— tilplantning af skov på ubevokset jord for at få 
genoprettet den økologiske balance; 
— planlægning, forskning og uddannelsesprogrammer 
til støtte for udviklingen af den forstmæssige 
aktivitet. 
4.3. Kommissionen havde nævnt, at den senere ville 
foreslå Rådet de fornødne udvidelser af retsgrundlaget i 
forbindelse med en koordinering af de midler, EF råder 
over: 
— EFRU. 
.— EUGFL. 
— Socialfonden 
— forskningsbudgettet 
Udvalget beklager imidlertid, at det foreliggende for­
ordningsforslag kun er baseret på finansiering fra 
EUGFL og forstår ikke helt, hvorledes det alligevel vil 
være muligt uden konkrete bestemmelser at medind­
drage og koordinere de øvrige fonds, således som det 
fastsættes i forslagets begrundelse. 
4.4. Udvalget kan dog generelt godkende forslaget, 
men mener at det kun vil give positive resultater, 
såfremt der gennem nationale eller regionale bestemmel­
ser sikres gunstige betingelser for kreditfinansiering og 
sammenslutning af de berørte privatpersoner. V. Bemærkninger til forordningsforslag Nr. 
(Olivenolie) 136/66 
5.1. Udvalget minder om, at olivenolien er et typsik 
middelhavsprodukt; antallet af producenter er 1,2 mio, 
og i visse områder er det ikke muligt at frembringe 
andre afgrøder. Som følge af konkurrencen på markedet 
for fedtstoffer indebærer dette, at olivenolie ligesom 
olieholdige frø produceret i EF omfattes af en deficiency-
payments politik. 
5.2. Stk. 3 vedrørende indførelse af udligningsbeløb 
må anses for at være af begrænset betydning, idet det 
afsluttes med en klausul om, at indførelsen af disse 
beløb skal ske i overensstemmelse med de internationale 
aftaler, der er indgået af medlemsstaterne. 
5.3. Specielt hvad angår forslaget, skal det i modsæt­
ning til Kommissionens erklæring bemærkes: 
— Producentsammenslutningerne, hvis anerkendelse 
skal fastslås i en rammeforordning, kan ikke op­
fylde den ønskede rolle som på visse punkter er af 
afgørende betydning for gennemførelsen af den nye 
forordning. 
— Da der ikke foreligger et program for forberedning 
af olivenavlens strukturer i EF, er der ej heller en 
løsning på problemet vedrørende en nedsættelse af 
produktionsomkostningerne. Dette problem må 
løses både af hensyn til olivendyrkerne og EF's 
budget. 
Udvalget foreslår derfor, at man ud fra en samlet politik 
for fedtstofsektoren forbedrer forordning nr. 136 idet 
man foretager følgende ændringer: 
a) — Anerkendelse af producentsammenslutninger 
ikke blot til varetagelse af opgaver inden for 
kontrol af produktionen og olivenpresningen, 
men også inden for teknisk udvikling og be­
grænsning af produktionsomkostningerne, 
f.eks.: kollektiv forvaltning af maskiner til 
mekanisk olivenhøstning og til skadedyrsbe­
kæmpelse. 
b) — Fastlæggelse af principper for oprettelse af stød­
pudelagre, som forvaltes i samarbejde med 
producentsammenslutninger, og som tjener til 
genskabelsen af markedsligevægten. 
c) — Oplysnings- og salgskampagner, som tilrette­
lægges sammen med producenter og forbrugere 
og finansieres med EF-midler, med henblik på at 
fremme forbruget of olivenolie. 
Nr. C 114/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 79 
d) — En revision af tabellen i bilaget til forordning nr. 
136/66/(EØF) vedrørende klassificering af oli­
venolie, så jomfruolivenolie bliver mere værdsat. 
e) — EF-Kommissionen forelægger samtidig med pris­
forslagene og ændringsforslagene til forordning 
nr. 136/66/(EØF) en omstruktureringplan for 
olivenavlen. 
f) — Produktionen af spiseolie stimuleres gennem 
EF-støtte og under overholdelsen af fællesskabs­
præferencen. 
VI. Bemærkninger til forslag til rådets forordning om 
ændring af forordning nr. 2517/69/(EØF) (sanering af 
frugtavlen) 
6.1. Udvalget godkender forslaget om ændring af for­
ordning nr. 2517/69/(EØF). De nye bestemmelser giver 
medlemsstaterne mulighed for at bevilge national støtte 
til fornyelse af æble-, pære- og ferskenplantager. 
Denne foranstaltning skulle åbne mulighed for omlæg­
ning af produktionen til sorter, som forbrugerne sætter 
pris på. Med henblik herpå mener Udvalget, at der kun 
bør ydes støtte til kvalitative forbedringer af frugtavlen. 
6.2. Med henblik på en særskilt EF-aktion til fordel for 
EF's Middelhavsområder bør der inden for rammerne af 
direktiv nr. 159/722/(EØF) gives disse områder for­
trinsstilling, såfremt nyplantningerne finder sted inden 
for rammerne af et program for omlægning til andre 
sorter med det formål at imødekomme udviklingen i 
efterspørgslen. 
6.3. Udvalget mener, endvidere at man eventuelt burde 
overveje indførelsen af en social præmie til EF-landbru-
gere, som samtidig med rydning af deres æble-, pære- og 
ferskenplantager forpligter sig til ikke senere at foretage 
nyplantninger. 
VII. Bemærkninger til rådets forordningsforslag om 
ændring af forordning nr. 1035/76/(EØF) (frugt og 
grønsager) 
7.1. Produktionen af friske frugter og grønsager er 
almindeligt udbredt i hele Fællesskabet. Kommissionens 
forslag er derfor af generel karakter, hvilket har foran­
lediget Udvalget til i særlig grad at overveje, hvilke 
foranstaltninger der vil kunne forbedre markedsord­
ningen for frugter og grønsager i EF's Middelhavs­
områder. 7.2. Udvalget godkender forslagets artikel 1, hvorefter 
producenter, der er tilsluttet en organisation, forpligtes 
til at give oplysning om høst og disponible mængder. 
Der er-her tale om en ganske normal foranstaltning, 
som kan forbedre kendskabet til markedet samt forvalt­
ningen af dette. 
7.3. Med hensyn til øget opmuntring til dannelse af 
producentorganisationer inden for sektoren »frugt og 
grønsager« (artikel 2), så vil det, hvis man vil vise, at 
Fællesskabet ønsker at støtte EF's Middelhavsområde, 
være nødvendigt automatisk at yde organisationerne i 
dette område det maksimale støttebeløb. 
7.4. Udvalget godkender bestemmelserne i artikel 3, 
hvorefter producentorganisationerne får mulighed for at 
undlade markedsføring af produkter, som opfylder kva­
litetsnormerne, men ikke er i overensstemmelse med de 
markedsføringsregler, som er opstillet med henblik på 
en begrænsning af varemængden, idet producentorgani­
sationerne under disse omstændigheder udbetaler pro­
ducenterne en erstatning som beregnes på grundlag af 
tilbagekøbsprisen. Dette forslag betyder en forbedring. 
Producentorganisationere vil kunne fungere smidigere 
og udvise større initiativ med hensyn til deres markeds-
føringspolitik. 
7.5. Derimod er bestemmelserne i artikel 4, som 
bemyndiger producentorganisationerne til at foretage 
forbyggende tilbagekøb af æbler og pærer, når note­
ringerne i en periode har ligget mellem opkøbsprisen og 
80 % af basisprisen, farlige. I stedet for at være en for­
anstaltning, som giver markedet mulighed for, at pro­
ducenten kan reagere på et formuftigt grundlag, er der 
tale om en foranstaltning, hvis virkninger kun vil blive 
ringe på et allerede trykket marked. Konsekvenserne vil 
blive omfattende tilbagekøb, som vil koste Fællesskabet 
dyrt. Muligheden for forebyggende tilbagekøb bør såle­
des kun benyttes, når høstberegningerne forudsiger 
betydelige overskud. 
7.6. Man må undgå, at producenternes bestræbelser 
for at opnå en bedre ordning af det interne marked trues 
af ukontrollerede indførsler udefra. 
Udvalget så gerne, at man undersøgte muligheden for 
overfor frugt og grønsager at anvende en ordning med 
objektivpriser og tærskelpriser, hvilket er gennemført 
med held inden for andre sektorer. 
VIII. Forslag til rådets forordning om ændring af for­
ordning nr. 516/77/(EØF) af 14. marts 1977 (produkter 
forarbejdet på basis af frugt og grønsager) 
8.1. Udvalget mener for det første, at der er tale om en 
vis selvmodsigelse mellem den udtrykte vilje til at støtte 
7. 5. 79 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 114/33 
udviklingen i landbrugslevnedsmiddelsektoren i Fælles­
skabets Middelhavsregioner og visse aspekter i forsla­
gene om forarbejdede frugter og grønsager. Det er klart, 
at denne sektor vil være et vigtigt afsætningsmarked for 
landbruget i EF's Middelhavsregioner, som modtager 
støtter til kunstvanding og forbedring af forarbejdnings-
og afsætningsstrukturerne for landbrugsprodukter 
(Mezzogiorno, Languedoc-Roussillon), såfremt der 
virkelig er tale om en EF-beskyttelse af produkter som 
f. eks. tomatkoncentrat, for hvilket der er tale om et 
verdensmarked i betydelig ekspansion. 
8.2. Udvalget mener, at Kommissionens forslag kunne 
bidrage til en forbedring af situationen med hensyn til 
forarbejdede frugt- og grønsagsprodukter, såfremt de 
revideres med henblik på 
— at overlade forvaltningen af støtten til de direkte 
berørte forarbejdningsvirksomheder og producent­
sammenslutninger inden for rammerne af kontrakt­
ordninger for forskellige typiske middelhavsproduk-
ter, 
— at give EF's produkter afsætningsprioritet inden for 
EF, 
— at give indførslerne supplerende karakter og fore­
tage en mængdebegrænsning af disse. 
Denne genindførelse af fællesskabspræference bør opnås 
via en effektiv fungerende minimumspris ved import, 
importattester med begrænsende gyldighedsperioder, og 
gennem øget kvalitativ kontrol ved grænserne samt en 
effektiv beskyttelsesklausul. 
Der bør endvidere udformes en EF-eksportpolitik. 
8.3. Med hensyn til den påtænkte støtteordnings løbe­
tid er det Udvalgets opfattelse, at den 5-årige periode 
ikke harmonerer med frugtavlens flerårige produktions­
forløb, som det er tilfældet for abrikoser, svesker og 
ferskner. Det varer fra 4 til 8 år, inden en frugtplantage 
giver afgrøde. Hvis nogle frugtavlere inden for ram­
merne af en omlægning af frugtplantager således skulle 
føle sig fristet til at gå over til dyrkning af sorter til 
konservering, inden for hvilket produktionsområde EF i 
stor udstrækning har underskud (selvforsyningsgrad: 
40 %), ville de afstå herfra, da de ved, at støtten falder 
bort ved første frugthøst. Konservesproducenterne ville 
foretage samme regnestykke og afholde sig fra investe­
ringer, uanset hvilken støtte de i øvrigt kunne modtage. 
8.4. Den kvantitative begrænsning af støtten til en 
EF-produktion, der er utilstrækkelig og efterspørges i 
stigende grad, baseret på et gennemsnit af de tre forud­
gående år, ville betyde en selvbegrænsning af produk­
tionen til fordel for indførelsen fra tredjelande og på en 
vis måde svare til det modsatte af en fællesskabspræfe­
rence. 8.5. Udvalget ammoder derfor om, at man fastholder 
den planlagte støtteordning uden begrænsninger, hver­
ken med hensyn til beløbsstørrelse eller varighed, så 
længe der ikke af Fællesskabet på baggrund af de opnå­
ede resultater træffes nye bestemmelser, som gør det 
muligt at sikre denne sektor virkelig beskyttelse og 
udviklingsmuligheder. 
8.6. For at garantere forarbejdningsindustriens forsy­
ningssikkerhed og sikre producenternes indkomster vil 
det givetvis være nødvendigt, at der indgås aftaler. Det 
ville imidlertid, i det mindste når det drejer sig om flerå­
rige kulturer, være ønskeligt kun at lade producentor­
ganisationer indgå aftaler, da man herigennem ville 
styrke deres indflydelse og sikre en bedre markedsfor-
valtning med øgede kontrolmuligheder. 
8.7. Støttebeløbet vil ikke kunne modsvare forskellen 
mellem EF-produktion og tredjelandeproduktion. Pro­
ducentens betaling for råvarerne udgør kun 25 % af 
prisen på den færdige vare; hvis støtten kun dækker 
disse 25 %, vil varer fra tredjelande trænge ind på 
markedet og ruinere EF-producenterne og dermed plan­
tageejerne i Middelhavsområdet. 
8.8. Endelig mener Udvalget, at kirsebær-, abrikos- og 
pæreavlen bør falde ind under de berørte produktgrup­
per. 
8.9. Endelig skal Udvalget minde om de følgevirk­
ninger denne støtteordning kunne få for de medlems-
skabsansøgende lande, hvis den gennemførtes. 
IX. Bemærkninger til forslagene om ærter og heste­
bønner 
9.1. Kommissionens interventionsforanstaltninger til 
fordel for disse produkter er ikke medtaget i bind »1« 
om retningslinjer for udviklingen af Middelhavsområ­
derne i Fællesskabet (KOM(77) 526 endel. af 8. decem­
ber 1977). Der fastsættes ingen reglementariske be­
stemmelser i bind »2«. 
Der er tale om en støtte til foderstoffabrikanter, som 
skal kompensere for sojaprisforskellen. 
9.2. Udvalget glæder sig over enhver bestræbelse fra 
Fællesskabets side for at fremme selvforsyningen med 
proteinholdige produkter. Støttebeløbet må anses for 
tilstrækkelig stort til at kunne sikre indkomsten for de 
landbrugere, som eventuelt går over til en sådan pro­
duktion. Det ville være ønskeligt, at producentstøtten 
udbetales på grundlag af aftaler indgået mellem produ­
centorganisationer og foderstoffabrikanter. 
Nr. C 114/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 79 
X. Bemærkninger vedrørende vinsektoren 
10.1. Udvalget bemærker, at EF's vinproduktion er 
underkastet en række restriktioner og præcise ordninger 
med hensyn til: 
— plantning og produktion, 
— produktdefinitioner, 
— kontrol med varebevægelser, 
— markedsføringsregler, 
— bestemmelser om mærkning og etikettering. 
Den fælles landbrugspolitik har imidlertid ikke tilgode­
set vinproduktionen med tilsvarende pris- og indkomst­
garantier, som gælder for andre større EF-landbrugs-
produkter. 
Denne sektor har navnlig ikke en permanent fungerende 
interventionsmekanisme, der kan garantere tilstrækkelig 
høje markedspriser. 
Mangelen på en sådan garanti er ikke mindst beklagelig, 
fordi vinstokken er en buskagtig plante, som plantes 
med henblik på en mangeårig levetid i områder, hvor de 
klimatiske og jordbundsmæssige forhold vanskeliggør 
og fordyrer omstilling til andre kulturer. Hvis vindyrk­
ningen får dårlige forhold, vil den økonomiske situation 
forværres i hele regioner. 
Endvidere konstaterer Udvalget, at der hersker total 
mangel på harmonisering af de forskellige afgifter og 
skatter, som fortsat er underlagt de enkelte medlemssta­
ters fulde myndighed, og som virker yderst tyngende i 
visse importlande, hvilket hindrer de frie varebevægelser 
og kunstigt begrænser forbruget og dermed afsætnings­
mulighederne, navnlig for bordvin. 
Udvalget mener derfor, at der må træffes konkrete for­
anstaltninger på to områder for at få skabt bedre lige­
vægt på kort sigt: 
1. på produktionsområdet: 
a) — ved prioritering af forslag, der har til formål 
at skabe balance mellem produktion og 
behov; 
i?) — ved oprettelse af en ordning med permanent 
og automatisk intervention for anerkendte 
kvalitetsbordvine afstemt efter forbruget og 
med priser, der kan sikre producenterne en 
beskyttelse svarende til, hvad der ydes EFs 
vigtigste landbrugsprodukter; 2. på forbrugsområdet: mindskelse og harmonisering 
af afgifter og den indirekte beskatning i samtlige 
EF-lande. 
10.2. En markedsordning med indkomstgarantier for 
vinproducenterne vil medføre langt mindre udgifter, 
fordi der bliver bedre ligevægt mellem produktion og 
afsætning. 
Det gennemsnitlige årlige overskud udgør for øjeblikket 
mindre end 3 % af produktionen. 
10.3. Der er blevet vedtaget en første stabiliserings-
foranstaltning; i forordning nr. 1162/76/(EØF) fastsat­
tes, at alle nyplantninger sulle ophøre i et tidsrum af 2 
år indtil den 30. november 1978. 
Det første, der skal vedtages, er .varige bestemmelser for 
beplantning, til afløsning for den nuværende midlerti­
dige ordning. 
Det vil givetvis være nødvendigt at overveje endnu mere 
vidtrækkende foranstaltninger, som f.eks. fastlæggelse 
af vinavlszoner, en samlet strukturpolitik samt retnings­
linier for omstilling. De forskellige direktivforslag, 
Rådet til dato har vedtaget vedrørende strukturpolitik, 
bør således kunne integreres i og danne et sammen­
hængende hele med de kommende foranstaltninger. 
Disse strukturforanstaltninger bør indgå i en EF-ord-
ning for beplantning, som igen er baseret på fastlæggel­
sen af vinavlszoner, idet det endelige mål skal være at 
skabe en vis produktionsstabilisering, kvalitetsforbed­
ringer gennem en tilpasning af vinsorterne til jordbunds­
forholdene samt en omkostningsbegrænsning gennem 
strukturforbedringer og endelig opgivelse af vindistrik­
ter i visse lidet hensigtsmæssige områder. 
10.4. De Ni's resultater på markedsordningsområdet 
og med hensyn til stabilisering og regler inden for pro­
duktionen må ikke bringes i fare ved de nye producent­
landes medlemsskab. 
Udvalget mener derfor, at de pågældende lande, inden 
et medlemsskab må garantere en tilrettelæggelse af deres 
produktion, kontrol med overskud og kvalitetskrav, 
således at den nuværende situation, hvor EF har et 
begrænset overskud, ikke forværres. Udvalget mener, at 
der først kan blive tale om endeligt medlemsskab, når 
det reelt kan fastslås, at principperne for den fælles 
vinpolitik ikke vil kunne bringes i fare. 
Udvalget peger endvidere på de store forskelle, omend i 
forskelligt omfang, som for øjeblikket findes mellem EF 
og de tre ansøgerlande på det økonomiske og sociale 
område, hvilket indvirker i væsentlig grad på produk­
tionspriserne. 
7. 5. 79 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 114/35 
XI. Generelle bemærkninger ril strukturpolitikfor­
slagene 
To forhold ligger til grund for Kommissionens forslag 
til strukturpolitik i EF's Middelhavsområder: 
— produktions-, forarbejdnings- og afsætningsstruktu-
rerne er mangelfuldt tilpassede; 
— de socio-strukturelle foranstaltninger, der blev be­
sluttet inden for rammerne af de generelle direktiver 
fra 1972, er utilstrækkelige, hvis udviklingen i EF's 
Middelhavsområder skal fremmes. 
Udvalget behandler i øvrigt spørgsmålet om, hvor effek­
tive disse direktiver er, når de anvendes på EF's Middel­
havsområder, hvor situationen er speciel. Som ovenfor­
nævnt ville det være hensigtsmæssigt, om Kommissio­
nen gik endnu videre i sine overvejelser og undersøgte, 
hvilke mulige ændringer, der kunne foretages i forbin­
delse med gennemførelsen af disse direktiver i landbru­
get i EF's Middelhavsområder på grundlag af konkrete 
projekter. Det forekommer således indlysende, at visse 
landbrugsbestemmelser, der er beregnet på det nordeu­
ropæiske landbrug og en udviklet økonomisk sammen­
hæng kun vanskeligt lader sig anvende på helt andre 
forhold. 
Under alle omstændigheder deler Udvalget Kommissio­
nens opfattelse: anvendelsen af disse direktiver er ikke 
nok til at fremkalde de strukturændringer, man kunne 
ønske. Det er grunden til, at dette forslag om særlige 
programmer er blevet fremlagt. De bør gennemgås en­
keltvis. Det må dog samtidig beklages, at begrundelsen 
for valget af programmer ikke er til rådighed. 
XII. Bemærkninger til programmet for fremskyndelse 
af vandingsarbejder i Mezzogiorno 
Udvalget godkender princippet i dette helhedsprogram 
for udviklingen af de tekniske og menneskelige infra­
strukturer i Syditalien. 
Det er dog foruroliget over planerne vedrørende de 
kulturer, som dyrkes i de kunstigt vandede områder. 
Det er vigtigt at sikre sig, at de nye afgrøder opfylder 
Fællesskabets behov og ikke skaber forstyrrelser på de 
for øjeblikket afbalancerede markeder. I arbejdsdoku­
mentet af 4. oktober-1977 om programmer for produk­
tionsomlægning anførtes således: 
»Sådanne aktioner bør baseres på grundige under­
søgelser af produktionsøkonomi og afsætningsmu­
ligheder. Der vil blive behov for national bistand og 
fælleskabsbistand til at fremme omlægningen og 
sikre indtægterne i overgangsfaserne« Udvalget ser gerne disse hensigter fulgt op af konkrete 
foranstaltninger. Dette vil i vid udstrækning være afgø­
rende for, om programmet vil få positive virkninger for 
landbrugerne og Fællesskabet. 
Det er ligeledes Udvalgets ønske, at konsulentkorpset 
underlægges landbrugets erhvervsorganisationer, hvor­
ved dets effektivitet kan øges. 
XIII. Program for fremskyndelse af omstrukturering og 
omlægning af vinavlen i Languedoc-Roussillon 
Omstrukturering af vinavlen 
Udvalget godkender EF-forslaget om fornyelse af vin-
arealstrukturerne med henblik på en forbedring af kvali­
tet og rentabilitet. Udformningen af vejledende planer 
på grundlag af hvilke, det bliver muligt at forenkle 
dyrkningsmetoder og koncentrere dyrkningen omkring 
sorter, der kan øge gennemsnitsudbyttet, må betragtes 
som en positiv fremgangsmåde. Dette må ses som en 
videreførelse af de talrige foranstaltninger, der allerede 
er iværksat med EF-bistand. 
Omlægning af vinavlen 
Der ydes for øjeblikket præmier for rydning og opgi­
velse af nyplantning i en 6årige periode, hvilket medfø­
rer en produktionsbegrænsning i denne periode. 
Udvalget mener, derfor, at denne præmieordning bør 
opretholdes. Den kunne eventuelt suppleres med en til-
lægspræmie til vinproducenter, som inden udløbet af 
6-årsperioden går ind på definitivt at opgive nyplant­
ning. Disse bestemmelser skulle give vindyrkerne lejlig­
hed til at prøve at dyrke andre afgrøder, og hvis udfal­
det bliver heldigt, definitivt at ophøre med at dyrke vin 
på det pågældende jordstykke. 
Udvalget minder om, at det gentagne gange har slået til 
lyd for indførelse af præmier for definitiv rydning, hvis 
der blev ydet præmier af en sådan størrelse, at det 
medførte en virkelig begrænsning af vinarealerne. Dette 
vil imidlertid ikke lykkes med det foreslåede præmie­
beløb. 
Det foreslår, at de således frigjorte arealer med kunst­
vandingsanlæg lægges an på samme afgrøder, som 
anbefaledes for Mezzogiorno. Det vil endvidere være 
hensigtsmæssigt, når der vælges alternative afgrøder, at 
tage hensyn til den sociale situation og specielt beskæf­
tigelsesproblemerne; de nye kulturer må derfor være 
Nr. C 114/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 5. 79 
højtydende, men tillige arbejdskraftkrævende, for at 
man kan bevare eller endog øge antallet af erhvervsak­
tive landbrugere i de nuværende landbrugsdistrikter. 
Sådanne afgrøder vil imidlertid kun være tillokkende og 
i længden kun kunne afløse vinavlen, hvis Fællesskabet 
sørger for markedsordninger og skaber afsætningsmu­
ligheder. 
XIV. Bemærkninger til foranstaltninger til forbedring 
af infrastrukturerne i visse landbrugsdistrikter 
Denne form for intervention, der sigter mod at forbedre 
de praktiske omstændigheder omkring landbrugsvirk­
somhed, finder Udvalget vil være fordelagtig for land­
bruget i de ugunstigt stillede dele af EF's Middelhavs-
egne. Til listen over planlagte investeringer bør tilføjes 
telefonlinier. 
Det er overordentlig vigtigt, at modtagernes bidrag kan 
reduceres til 10 %, da der er tale om fattige egne, hvor 
modtagerne individuelt som kollektivt kun råder over 
yderst begrænsede midler. Modtagerens eget bidrag kan 
meget ofte i lige så høj grad som mængden af nødven­
dige kreditter være en afgørende hindring. 
Størrelsen af de kreditter; som Kommissionen foreslår 
anvendt til dette projekt, er på 125 mio RE. 
Når de foreslåede foranstaltninger har været i kraft i 2 
år, skal følgende vurderes med henblik på at få fastslået 
foranstaltningernes effektivitet: 
— ansøgninger, der er efterkommet 
— ansøgninger under behandling 
— projekternes art og modtagerkategori 
— gennemførte arbejder. 
XV. Bemærkninger til ændringen af forordning 355/77 
(EØF) om forbedring af forarbejdnings- og afsætnings­
vilkårene for landbrugsvarer i Mezzogiorno og i 
Languedoc-Roussillon 
Udvalget understreger den betydning, det har for mid-
delhavsregionerne, at der iværksættes forarbejdnings-
og afsætningsstrukturer, der fører til bedre udnyttelse af 
landbrugsproduktionen i disse egne, ikke blot de tradi­
tionelle afgrøder, men også de nye afgrøder fra kunst­
vandede arealer. 
Dertil kommer, at sådanne strukturer skaber arbejds­
pladser, hvilket er særdeles vigtigt i disse egne. 
Det vil være et stærkt incitament, at modtagerens eget 
bidrag kan bringes ned til 25 %, således som det også gjaldt i det ovennævnte afsnit. Det vil også her ligesom i 
forbindelse med den foregående foranstaltning være 
interessant at vurdere virkningen af disse forholdsregler 
om 2 år. 
XVI. Bemærkninger til de fælles foranstaltninger med 
henblik på oprettelse af en konsulenttjeneste i Italien 
Kommissionen foreslår denne foranstaltning, der ikke er 
fastsat i en retstekst, for at fremme oprettelsen og ud­
bredelsen af en landbrugskonsulenttjeneste i Italien. 
Det er uden for al tvivl, at der er en nøje sammenhæng 
mellem et landbrugsområdes udvikling og størrelsen af 
det konsulentkorps, der yder faglig bistand i det pågæl­
dende område. 
Det forekommer meget vigtigt at sikre, at denne foran­
staltning vitterlig resulterer i, at der oprettes en konsu­
lenttjeneste, der, som Kommissionen nævner, ikke alene 
vil give landbrugerne permanent adgang til oplysninger 
og råd, men også til at hjælpe med at disse anvendes på 
en sådan måde, at landbrugerne får mest mulig gavn 
deraf i deres egen bedrift. 
Det er derfor vigtigt, at dette konsulentkorps har et tæt 
samarbejde med landbrugerne, har teknisk og økono­
misk indsigt, er løbende orienteret om forskningsresul­
tater, men tillige med projekterne i forskellige fag- og 
erhvervsgruppers organisationer. Det ville derfor være 
meget hensigtsmæssigt, om de indgik et snævert samar­
bejde med fag- og erhvervsorganisationerne. 
XVII. Konklusioner 
Udvalget ser med tilfredshed på det første kompleks af 
foranstaltninger, hvis formål er en samlet indsats til 
fordel for EFs middelhavsområder. Disse foranstalt­
ninger er dog ikke tilstrækkelig vidtgående til at kunne 
rette op på skævhederne i disse områder og til at skabe 
tillid blandt de berørte landbrugere nu, da der er udsigt 
til en udvidelse af Fællesskabet. 
Udvalgets forskellige studierejser til Grækenland, Spa­
nien og Portugal har klart efterladt det indtryk, at der er 
mange og store problemer på landbrugsområdet både i 
ansøgerlandene og Fællesskabet i almindelighed samt 
specielt i middelhavsområderne, som må løses og tages 
op til en samlet behandling, når tiden er inde. 
Udvalget mener blandt andet, at: 
— der kræves gennemgribende og langfristede foran­
staltninger, som muligvis fordrer en meget gradvis 
overgang, og som muliggør en forbedring af leve-
7. 5. 79 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 114/37 
standarden og ansøgerlandenes tilpasning til for­
valtningsstrukturen; 
— landbrugets omstrukturerings- og omstillingsforan-
staltninger er af stor betydning, og de vil kun være 
realisable eller mulige, såfremt der træffes ledsage­
foranstaltninger, der kan fremme den generelle 
økonomiske udvikling i de pågældende områder. 
EFs forskellige instrumenter: EFRU., EIB., Social­
fonden og EUGFL, bør inddrages i disse foranstalt­
ninger; 
— den fælles markedsordning kræver, udover disciplin 
og organisation blandt landbrugerne selv, at der 
etableres passende nationale og endog regionale 
eller lokale kontaktled, som endnu i høj grad mang­
ler, hvor de er påkrævede; 
— på nuværende stadium vil den mest hensigtsmæssige 
foranstaltning være en opstilling af en komplet for­
tegnelse over de problemer, dér knytter sig til til 
Udfærdiget Bruxelles, den 13. juli 1978. middelhavsområderne i det nuværende og eventuelt 
udvidede EF og nærmere at få fastlagt de mulige 
løsninger, idet der samtidig foretages en vurdering 
af de hermed forbundne omkostninger. Det er navn­
lig overordentligt vigtigt, at der gennemføres en 
indgående undersøgelse af den aktuelle og potenti­
elle udvikling på produktions- og forbrugsområdet 
med hensyn til de vigtigste af de berørte produkter, 
heriblandt olivenolie, vin, citrusfrugter samt frugt 
og grønsager. 
Endelig er Udvalget overbevist om, at sporadiske foran­
staltninger kun vil betyde, at problemerne flyttes. Kun 
et omfattende økonomisk og socialt program vil kunne 
genskabe balancen i EF som helhed og sikre et heldigt 
udfald af EF's eventuelle udvidelse. Det vil endvidere 
være påkrævet, at de berørte kredse inddrages i en gen­
sidig informations- og høringsprocedure, idet man star­
ter med landbrugerne, så der kan skabes bedre kend­
skab til forholdene og problemerne i EF og i ansøger­
landene og på grundlag heraf en atmosfære af tillid. 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
Basil de FERRANTI