KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 29.10.1997 
KOM(97) 454 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG 
OG REGIONSUDVALGET 
Handlingsplan til fremme af den europæiske 
tekstil- og beklædningsindustris konkurrenceevne 

INDHOLDSFORTEGNELSE 
1. INDLEDNING *. 3 
2. DEN SENESTE UDVIKLING I TEKSTIL- OG BEKLÆDNINGSSEKTOREN 5 
3. TEKSTIL- OG BEKLÆDNINGSSEKTOREN I EUS POLITIK 6 
3.1. Strukturtilpasning og konkurrenceevne 6 
a) Innovation, forskning og teknologisk udvikling 6 
b) Nye kvalifikationer og faguddannelse 8 
c) Integrerede strukturelle initiativer 8 
3.2 De indre rammer 9 
a) Det indre marked ^ 9 
b) Disciplin og gennemsigtighed på statsstøtteområdet 10 
c) Beskæftigelse Il 
d) Sociale ydelser 11 
3.3. Forbindelserne udadtil 12 
a) Øget adgang til markederne 12 
b) Regler og forskrifter 13 
c) Miljøet 13 
d) De sociale aspekter 14 
e) Internationalisering af virksomhederne og industrielt samarbejde 14 
4. KONKLUSIONER 16 
Bilag: 19 
EUROPÆISK HANDLINGSPLAN TIL FREMME AF TEKSTIL- OG 
BEKLÆDNINGSINDUSTRIENS KONKURRENCEEVNE (1997-2000) 
=2, 
1. INDLEDNING 
1.1. Denne meddelelse, der ligger i forlængelse af konklusionerne af Rådets 
møder (industri) den 28. marts og 14. november 1996, er stilet til Rådet og 
Europa-Parlamentet, Det økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. 
Meddelelsen indgår i den dialog, der på Kommissionens initiativ er sat i gang 
mellem parterne i tekstil- og beklædningssektoren, navnlig de nationale 
myndigheder, EU-instanserne og arbejdsmarkedets parter. 
Med denne dialog har man søgt at foretage en samlet vurdering af de 
foranstaltninger, der truffet af EU og medlemsstaterne, og ai* den yderligere 
indsats, den private sektor bør gøre for at styrke konkurrenceevnen og 
gennemføre omstrukturerings-/moderniseringsstrategier. 
Arbejdsmarkedets parter har udsendt en fælles rapport. Heri gør de rede for de 
indhentede resultater og opregner en række supplerende foranstaltninger, som 
ville kunne træffes på EU-plan. Kommissionen har især vurderet rapporten ud fra 
ønsket om at fremme strukturomlægningen i sektoren, uden dermed at tilsidesætte 
beskæftigelsesproblematikken. 
De foreslåede supplerende foranstaltninger ligger på linje med de af 
Kommissionen opstillede retningslinjer for industripolitik og økonomisk og social 
samhørighed. 
1.2. De seneste års udvikling har vist, at denne sektor har mange stærke sider, men 
også visse svage sider. 
Der er tale om en moderne industrisektor, som er en fuldgyldig deltager i den nye 
teknologiske revolution. I kraft af de konkurrencefordele, som innovation, 
nyskabelser, kvalitet og knowhow indebærer, kan denne sektor spille en ledende 
rolle på de åbne internationale markeder. 
Disse moderniseringsbestræbelser i et miljø, der nu er stærkere udsat for den 
internationale konkurrence, har derimod medført en betydelig reduktion i 
antallet af arbejdspladser. Dette fænomen er særlig bekymringsvækkende, fordi 
tekstil- og beklædningssektoren er stærkt geografisk koncentreret og har stor 
social betydning som følge af arbejdsstyrkens særlige sammensætning. 
1.3. De ændringer, der er sket i tekstil- og beklædningssektoren, viser klart, at der ikke 
findes "traditionelle" erhvervsgrene i modsætning til "avancerede" erhvervsgrene, 
men derimod konkurrencedygtige og ikke-konkurrencedygtige virksomheder. 
Tekstil- og beklædningsindustrien, som i de seneste år har udvist glimrende 
resultater med hensyn til produktivitet, har demonstreret, at den har lovende 
fremtidsudsigter på samme vilkår som andre erhvervsaktiviteter. 
-3-
1.4. Kommissionen har i en række meddelelser1 opstillet visse generelle 
industripolitiske retningslinjer. 
Disse retningslinjer opstiller de horisontale rammer for industripolitikken i 
bl.a. tekstil- og beklædningssektoren. I denne industristrategi tages der bl.a. 
hensyn til de specifikke sektorbetingede forhold. De initiativer, der tages inden 
for rammerne af EUs forskellige foranstaltninger, tager sigte på at fremme de 
særlige konkurrencefordele ved EUs tekstil- og beklædningsindustri. Der er 
opstillet en samlet plan til sikring af sammenhængende og effektive 
foranstaltninger, baseret på forslag fra industriens side. 
1.5. Arbejdsgrupperne vedrørende tekstil- og beklædningsindustrien har udpeget en 
række prioriterede områder, hvor de berørte parter bør sætte ind, dvs. 
virksomhederne, arbejdsgiversammenslutningerne og fagforeningerne, de 
offentlige myndigheder og EUs instanser. 
Disse prioriteter omfatter navnlig: 
beskæftigelse og uddannelse, hvor løsningen i hvert fald delvis skal 
findes inden for sektorens rammer, men hvor der ligeledes er behov for mere 
overordnede løsninger gennem skabelse af arbejdspladser i EU's erhvervsliv som 
helhed og gennem videreuddannelses- og omskolingsprogrammer; 
udvikling og videreformidling af nye produkter, processer, nyt udstyr 
og kommunikations- og informationsteknologi i hele sektoren, herunder i 
distributionsleddet; dette er af stor betydning for konkurrencedygtigheden; 
et effektivt indre marked, der sikrer forbruger- og miljøbeskyttelse på et 
højt niveau, bør ikke resultere i nye handelshindringer. Regulering af offentlige 
indkøb og af konkurrencebetingelserne skal kunne sikre, at hele sektoren far gavn 
af det indre marked; 
adgang til tredjelandenes markeder og nøje overholdelse af de regler 
og ordninger, der frit accepteres som led i de internationale aftaler, som er et 
nødvendigt modstykke til globaliseringen af markederne og liberaliseringen af 
importen i EU; 
regionaludvikling, hvor der bør lægges særlig vægt på levedygtige 
virksomheder i EUs ringere stillede egne, så de kan klare 
konkurrencebetingelserne på lige fod med virksomhederne i de bedre stillede 
egne. 
Industripolitik i et åbent og konkurrencebaseret miljø - retningslinjer for en EF-politik - KOM(90)556 
endelig udg. En politik til forbedring af industriens konkurreneveevne i Den Europæiske Union - -
KOM(94) 319 endelig udg. Kortlægning af den europæiske industris konkurrencedygtighed -
KOM(96) 463 endelig udg. Benchemarking af konkurrenceevne - iværksættelse af en foranstaltning, 
som stilles til rådighed for operatører og offentlige myndigheder - KOM(97) 153 endelig udg. 
-4 
2. DEN SENESTE UDVIKLING I TEKSTIL- OG BEKLÆDNINGSSEKTOREN 
Tekstil- og beklædningssektoren indtager en vigtig plads i EU på såvel 
økonomisk, samfundsmæssigt og regionalt plan. 
Ifølge oplysningerne fra Observatoire Européen du Textile et de l'Habillement 
(OETH)2 beskæftiger derme sektor ca. 2,2 mio. personer i næsten i 120 000 
virksomheder. Sektoren tegner sig for 7,6% af beskæftigelsen i industrien som 
helhed og 4,2% af merværdien. Endvidere udgør kvinder en stor del af 
arbejdsstyrken, og sektoren er stærkt koncentreret i visse egne. 
I løbet af 1990'erne har sektoren mærket følgerne af den økonomiske 
tilbagegang i Europa, der efterfulgtes af en moderat opgang, en skærpelse af 
konkurrencen og teknologisk udvikling. 
Den moderate økonomiske opgang i EU har generelt ikke ført til en stigning i den 
interne efterspørgsel, mens løntilbageholdenheden og den stigende arbejdsløshed 
derimod har haft følger for forbruget af beklædnings- og tekstilvarer. Sideløbende 
hermed er konkurrencen skærpet kraftigt som følge af en større åbning af EU-
markedet, der skyldes en række præferenceaftaler og konklusionerne af Uruguay-
Runden, samt tilkomsten af nye vigtige partnere i den internationale handel. Ikke 
mindst har den stigende konkurrence fra lavtlønslande betydet, at der er opstået 
en kraftig udflytning af virksomheder inden for visse dele af produktionen. 
Endelig har den teknologiske udvikling, herunder den informationsteknologiens 
stigende udbredelse, ført til en stærkt øget kapitalintensitet og automatisering, der 
gør sig særlig kraftigt gældende i tekstilsektoren. Dette har ikke mindst sket 
affødt strukturelle ændringer, både i virksomhedernes interne organisation og i 
hele sektorens funktionsmåde. 
Sektoren har reageret med en radikal omstrukturering og modernisering 
ledsaget af en udflytning af en del af produktionen, navnlig den mest 
arbejdskraftintensive del. Dette fænomen illustreres klart ved udviklingen i 
proceduren for passiv forædling. Importen af beklædningsgenstande under 
proceduren for passiv forædling er således stadig stigende. I 1996 tegnede denne 
import sig for 20% (i værdi) af EUs import af beklædningsgenstande. 
Som helhed er produktiviteten og konkurrencefordelene styrket, navnlig med 
hensyn til hurtig levering, kvalitet og kreativitet, knowhow og innovation. Denne 
sektor er fortsat verdens største eksportør af tekstiler og den tredjestørste 
eksportør af beklædningsgenstande. 
Ikke desto mindre har denne komplekse udvikling, der har medført strukturelle 
ændringer i sektoren, resulteret i en betydelig nedgang i produktionen og 
navnlig i beskæftigelsen. I 1996 var produktionsniveauet, i løbende priser, for 
tekstil- og beklædningssektoren henholdsvis 5,4% og 4,4% lavere end niveauet i 
2 Le secteur du textile et de l'habillement de l 'VE - OETH, Bruxelles 1997. 
1990. Med hensyn til beskæftigelsen gik over 600 000 arbejdspladser tabt mellem 
1990 og 1996, herunder ca. 100 000 alene i 1996. 
3. TEKSTIL- OG BEKLÆDNINGSSEKTOREN I EUS POLITIK 
I henhold til traktaten om Den Europæiske Union skal de offentlige myndigheder, 
under hensyn til nærhedsprincippet, sørge for at sikre de nødvendige betingelser 
for industriens konkurrenceevne. 
Selvom det er myndighedernes opgave at tilvejebringe de nødvendige 
betingelser for et gunstigt miljø for virksomhedernes konkurrenceevne, har 
virksomhederne selv ansvaret for at gennemføre de nødvendige tilpasninger. 
De grupper vedrørende tekstil- og beklædningssektoren, som er nedsat på 
Kommissionens initiativ, har i løbet af 8 måneder undersøgt de foranstaltninger, 
der er truffet af de offentlige myndigheder og den private sektor, ud fra følgende 
principper: 
de skal fremme et miljø, der er gunstigt for virksomhedernes udvikling, så 
de strukturelle tilpasninger bliver lettere at gennemføre; 
de skal fremme det indre marked og korrekt anvendelse af 
konkurrencereglerne; 
de skal bevare den nødvendige åbenhed over for markederne og den 
internationale handel. 
3.1. Strukturtilpasning og konkurrenceevne 
a) Innovation, forskning og teknologisk udvikling 
Arbejdsmarkedets parter erkender, at innovation, forskning og teknologisk 
udvikling er afgørende, hvis EU-landene skal bevare en omfattende produktion af 
tekstil- og beklædningsprodukter. 
På EU-plan skal det fremhæves, at tekstil- og beklædningsindustriens 
virksomheder er blevet mere aktive for at udvikle og især anvende nye processer 
og nyt udstyr (f.eks. nye principper for vævemaskiner, nye ikke-forurenende 
farvningsprocesser og nye forædlingsprocesser uden udledninger) nye stoffer med 
stor merværdi (tekniske tekstiler, tredimensionale strukturtekstiler og 
funktionstekstiler). Denne udvikling er ved at få en ganske betydelig virkning for 
beskæftigelsen - i form af både ny skabte job og konsolidering af eksisterende 
arbejdspladser - og den har bidraget til den senere tids forbedring af den 
europæiske tekstil- og beklædningsindustris konkurrenceevne. 
EF's forsknings- og udviklingsprogrammer har således kunnet fremkalde 
synergi virkninger og i samarbejde med industrien skabe samordnings- og 
deltagelsesmekanismer på de områder, som anses for de vigtigste for branchen. 
Inden for det fjerde rammeprogram, nærmere betegnet særprogrammet 
"Industri- og materialeteknologi", har den målrettede forskningsaktion 
"Total Quality Textiles" vist sig at være et effektivt redskab til at styrke den 
-6-
teknologiske kapacitet i en strukturelt opsplittet branche og til at øge de små og 
mellemstore virksomheders deltagelse. Omkring 350 virksomheder - heraf 300 
små og mellemstore - har deltaget i forskningsarbejdet under dette særprogram, 
som har ydet finansieringstilskud på 40 mio. ECU ud af en samlet satsning på 80 
mio. I EF's mange forskningsprojekter har man udviklet nye maskiner 
("blækstrålemaskiner", "plasmamaskiner", "C02-superkritiske maskiner") og nye 
tekstilprodukter, som vil blive anvendt i transport-, bygge-, sundheds- og 
fritidsbrancherne foruden de traditionelle aftagerbrancher beklædning og møbler. 
De "teknologistimulerende foranstaltninger" er specielt rettet mod små og 
mellemstore virksomheder. De omfatter sonderingspræmier som støtte til 
udarbejdelse af F&U-forslag og CRAFT-projekter, som styrker samarbejdet 
mellem små og mellemstore virksomheder om at overdrage løsningen af 
teknologiske problemer til tredjeparter. Disse foranstaltninger har givet små og 
mellemstore virksomheder mulighed for at samarbejde om at udvikle nye 
tekstilprodukter og nye organisationsmetoder for produktionen og arbejdet. Dette 
er i hovedtrækkene i den indsats der er gjort under programmet "Målrettet 
socioøkonomisk forskning". 
Også ESPRIT-programmet har bidraget til innovativ udvikling på områder som 
f.eks. billedbanker, beslutningsstøttesystemer og elektronisk samhandel i tekstil-
og beklædningssektoren. Industrien har allerede indledt forberedelserne til et 
projekt for anvendelse og videreformidling af informationsteknologi. Dette 
projekt, der søger at samle allerede eksisterende, spredte initiativer, tager sigte på 
at udvikle et europæisk identifikations- og kommunikationssystem for produkter 
og tjenester, baseret på frivillige standarder, der er valideret af industrien. Dette 
system ville bl.a. give mulighed for at anvende et fælles sprog til elektronisk 
samhandel i EU. 
Innovationsprogrammet under det fjerde rammeprogram støtter 
industriprojekter, der sigter mod at overføre teknologier, der er særegne for en 
region eller en sektor til andre regioner og sektorer i EU. Her mødes de 
teknologiproducerende organisationer (ofte små ag mellemstore virksomheder 
eller deres brancheorganisationer) med brugere og forskningscentre. En del af 
projekterne berører tekstil- og beklædningsindustrien, f.eks. 
"centrifugalspindingsteknologi" og "fleksibel og billigere fremstilling af 
tekstilstofprøver". 
Innovationsprogrammet tilbyder også forskellige former for service af interesse 
for tekstil- og beklædningsindustrien: behovsanalyser, styrke/svaghedsanalyser, 
scanning efter teknologiske valgmuligheder fra det "europæiske 
innovationsobservatorium"; informationsaktiviteter om ny teknologi rettet mod 
små og mellemstore virksomheder; europæiske sektorstipendier for 
teknologioverførsel, adgang til ny knowhow og til gennemprøvet praksis for 
innovationsforvaltning; etablering af kontakt med nettet af 
innovationsformidlingscentre. 
I forbindelse med forberedelsen af det femte rammeprogram koncentrerer man 
sig især om tekstil- og beklædningsindustriens ønsker om at styrke 
virksomhedernes konkurrenceevne og om at fastholde og skabe arbejdspladser, 
7-
der specielt er knyttet til en bæredygtig udvikling. Disse emner genfindes i 
nøgleaktionen "Produkter, fremstillingsmetoder, organisation" under det 
tematiske program "Fremme en konkurrence- og bæredygtig vækst" og i 
nøgleaktionen "elektronisk handel og nye arbejdsmetoder" under det tematiske 
program "Udvikling af et brugervenligt informationssamfund". Højst prioritet bør 
her gives til de foranstaltninger, som skønnes mest direkte at kunne støtte hele 
branchens konkurrenceevne. Det gælder for eksempel de aktioner, der fremmer 
implementeringen af Quick /tey/?ø/we-teknikker, som giver mulighed for løbende 
at tilpasse fabrikationsprocessen til udviklingen på markedet og at mindske 
lagrene. Disse teknikker giver ikke blot en bedre tilpasning til efterspørgslen, men 
betyder bgså at der bliver en komparativ fordel ved lokalisering i Europa og kan 
dermed fa afgørende betydning for, om det skal lykkes at vende den negative 
beskæftigelsesudvikling. 
b) Nye kvalifikationer og faguddannelse 
De strukturelle ændringer i tekstil- og beklædningssektoren, navnlig 
informations- og kommunikationsteknologiens udbredelse, har skærpet kravene 
til arbejdskraftens kvalifikationer. 
Kravet om nye kvalifikationer skyldes navnlig den teknologiske udvikling og 
konsekvenserne heraf for virksomhedernes organisation, hvor der kræves en 
bedre udannet arbejdskraft end til det "samlebåndsarbejde", som prægede 
den tidligere industrielle revolution. 
Også på dette område kan de nye behov imødekommes gennem medlemsstaternes 
programmer og redskaber og fællesskabsprogrammerne ADAPT, EMPLOI og 
Leonardo da Vinci. 
Gennem disse programmer søger Kommissionen også at udvikle tværnationale 
initiativer til atxvidereformidle bedre praksis og knowhow til Europas forskellige 
egne. Disse initiativer til videreformidling af resultaterne vil uden tvivl bidrage 
betydeligt til en bedre forståelse af problemerne - en afgørende faktor for denne 
fragmenterede sektor. 
I 1995 færdiggjordes en omfattende undersøgelse af behovene for nye 
kvalifikationer i beklædningssektoren. Der tænkes gennemført en lignende 
undersøgelse vedrørende tekstil sektoren. Som led i dialogen mellem 
arbejdsmarkedets parter og programmet Leonardo da Vinci er arbejdsmarkedets 
parter i øvrigt i færd med at udvikle projekter til fremme af alsidig faguddannelse 
og tekstilteknologi. 
I faguddannelsen bør der ligeledes tages hensyn til følgerne af produktionens 
globalisering og internationalisering, der kræver arbejdskraft, der er uddannet til 
at varetage virksomhedernes internationale forbindelser. Også integrationen af de 
økologiske aspekter bør være et vigtigt element i faguddannelsen. 
Endvidere bør uddannelsesforanstaltningerne også udnyttes til at give 
sektoren et mere moderne image med hensyn til kvalifikationer og teknologi 
- et image, der i øvrigt er i overensstemmelse med de faktiske forhold. 
c) Integrerede strukturelle initiativer 
Som følge af de nye udfordringer har sektoren foretaget strukturomlægninger, 
hvor to fundamentale faktorer er styrkelse af specifikke konkurrencefordele, bl.a. 
på området immaterielle investeringer, og forbedring af produktiviteten, der igen 
afhænger afsåvel materielle som immaterielle investeringer. 
Sektoren har udviklet en vertikal strategi for bedre at kunne imødekomme 
markedets behov, hvor udviklingen af netværker får stor betydning for 
navnlig de små og mellemstore virksomheder. 
Den vertikale integrering af denne erhvervsgren har skabt nye krav til fleksibilitet 
inden for produktionsprocesserne, videreformidling af ny teknik, hurtige 
reaktioner på markedssvingninger, anvendelse af høje kvalitetsstandarder og 
miljømæssige hensyn. 
Integrationen af denne erhvervsgren gør det i øvrigt lettere - gennem 
industrielt samarbejde, navnlig m.h.t. underleverancer - at udnytte de 
muligheder for komplementaritet og synergi, sektoren indebærer. I denne 
forbindelse har Kommissionen forelagt Rådet, Parlamentet, Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg og Regionsudvalget en meddelelse om underentreprisen i tekstil-
og beklædningssektoren3. På grundlag af denne meddelelse og Rådets 
konklusioner er der, i snævert samarbejde med arbejdsmarkedets parter, 
udarbejdet en strategi til styrkelse af underentreprisens konkurrenceevne, og der 
er iværksat en række pilotprojekter (SCAN-Subcontracting Assistance Network, 
IBEX-International Buyers' Exhibitions, Révision des nomenclatures sous-
traitance, Guide pratique des régimes juridique de la sous-traitance industrielle en 
Europa, Guide pour le partenariat de la sous-traitance industrielle). 
Der findes forskellige fonde og programmer, der kan bruges til at ledsage og 
støtte strukturomlægninger. I EU spiller strukturfondene og Samhørighedsfonden 
en rolle som løftestang på disse områder, navnlig i de egne, hvor 
investeringsomkostningerne er særlig omfattende som følge af geografisk 
beliggenhed og svage infrastrukturer. Der ydes navnlig betydelig støtte til 
forbedring af de små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne gennem 
fællesskabsstøtterammerne og det enkelte programmeringsdokument samt 
programmerne PMEs og RETEX. 
Ud fra den vurdering af strukurfond-programmerne, som Kommissionen vil 
gennemføre i begyndelsen af næste år, vil man kunne se, hvilke tilpasninger der 
behøves, bl.a. for at øge programmernes effekt. Dette er i overensstemmelse med 
industrien, der foreslår, at der opstilles en fortegnelse over vellykkede projekter, 
så den bedst mulige praksis kan finde vid udbredelse. 
Underentreprisens konkurreceevne i tekstil- og beklædningssektoren i Den Europæiske Union 
KOM(96)210 endelig udg. af 15. Maj 1996. 
-9-
3.2. De indre rammer 
a) Det indre marked 
Samhandelen i EU dækker størstedelen af EU's produktion af tekstil- og 
beklædningsprodukter. I 1996 nåede EU-samhandelen således op på 53,4 mia. 
ECU, mens eksporten til tredjelande androg 30,3 mia. ECU. 
Ophævelsen af en række administrative procedurer som led i fuldførelsen af det 
indre marked (ventetider ved grænserne, kontrol med oprindelsen osv.) har haft 
betydelige konsekvenser, da det har åbnet mulighed for en fleksibel tilpasning til 
markedets behov og reduktion af visse omkostninger (bl.a. til administration og 
transport). 
Medlemsstaterne har for nylig taget visse lovgivningsmæssige initiativer på 
tekstil- og beklædningsområdet med henblik på at beskytte forbrugernes sundhed 
og miljøet. Disse initiativer vedrører navnlig anvendelsen af visse kemiske stoffer 
til behandling af tekstil- og beklædningsprodukter (azo-farvestoffer, 
pentachlorphenol, formaldehyd og tungmetaller). 
Vedtagelsen af nye nationale love, der til tider er indbyrdes afvigende på 
flere punkter, kan risikere at skabe nye tekniske handelshindringer. 
Kommissionen undersøger, hvordan der kan skabes en ramme, som både kan 
sikre forbruger- og miljøbeskyttelse og et effektivt fungerende marked. I visse 
tilfælde (azo-farver og pentachlorphenol) vil en harmonisering på EU-plan være 
fyldestgørende, mens der på andre områder (formaldehyd og tungmetaller) synes 
at være behov for yderligere risikoanalyser. 
Det europæiske miljømærke for sengelinned og T-shirts og den snarlige 
indførelse af et miljømærke for tekstiler er, sammen med initiativerne på nationalt 
plan, et effektivt redskab til at beskytte miljøet, samtidig med at det øger de 
pågældende virksomheders konkurrenceevne. 
Kommissionens nye handlingsplan4 til fremme af det indre marked, som blev 
forelagt den 4. juni 1997, og som fik Det Europæiske Råds støtte på mødet i 
Amsterdam, indeholder en række operationelle løsninger 
I november 1996 blev der offentliggjort en grønbog som oplæg til en debat 
med de berørte kredse om mulighederne for at forbedre det indre marked 
for offentlige indkøb. Grønbogen kommer bl.a. ind på den beskedne virkning, 
regler har på offentlige indkøb, og medlemsstaternes manglende omsætning af 
direktiverne. Et elektronisk system for indgåelse af offentlige kontrakter 
(SIMAP) er endvidere under udvikling. 
4 Handlingsplan til fremme af det indre marked, Kommissionens meddelelse til Rådet CSE(97)1 endelig 
udg. af 4. juni 1997. 
10-
b) Disciplin og gennemsigtighed på statsstøtteområdet 
Fuldførelsen af det indre marked indebærer, at konkurrencepolitikken må 
styrkes. 
Kommissionen skal således sikre streng disciplin og reel gennemsigtighed med 
hensyn til statsstøtte for samtlige erhvervssektorer. I denne forbindelse har der i 
drøftelserne med medlemsstaterne været generel opbakning til, at der skabes en 
multisektoriel ramme for regionalstøtte til store investeringsprojekter. 
Denne ramme vil kunne anvendes til tekstil-og beklædningssektoren. 
Hermed opfyldes et behov, som industrien og arbejdsmarkedets parter flere 
gange har understreget, nemlig behovet for streng kontrol med støtte i denne 
sektor på grundlag af sektorspecifikke eller horisontale rammer, med 
notifikationstærskler, der er tilpasset sektorens særlige karakteristika. 
I denne forbindelse skal man ved fastlæggelsen af helheden af 
støtteforanstaltninger til denne sektors konkurrenceevne være opmærksom på EF-
reglerne til støtte for FTU, til uddannelse og til små og mellemstore virksomheder 
samt på retningslinjerne for støtte til beskæftigelsen. 
c) Beskæftigelse 
Tabet af mere end en fjerdedel af arbejdspladserne i perioden 1990-1996 og 
den hast, hvormed denne forblødning fortsætter, i forbindelse med den 
regionale koncentration af tabene, er genstand for dyb bekymring i 
Fællesskabet. Tabenes økonomiske omfang og sociale virkninger har en 
størrelse, som gør det helt klart, at den europæiske industris ikke selv kan vende 
udviklingen. Derfor må der rettes en særlig intens opmærksomhed mod dette 
problem som led i EU's beskæftigelsespolitik. 
Det er derfor vigtigt at der tages hensyn til de særlige forhold, der gælder for 
denne sektor, når man fastlægger de foranstaltninger og retningslinjer til støtte for 
innoverende virksomheder, der er under overvejelse som led i opfølgningen af 
Det Europæiske Råds møde i Amsterdam og specielt op til Det Europæiske Råds 
næste møde om beskæftigelsen, som finder sted i Luxembourg. Og det gælder i 
det hele taget i forbindelse med enhver samordnet politik mellem 
medlemsstaterne til støtte for beskæftigelsen. 
Kommissionen er derfor tilfreds med, at der forhandles om en "tillidspagt for 
beskæftigelse i tekstil- og beklædningsindustrien", som vil lægge vægt på 
uddannelse og på nedsættelse/tilrettelæggelse af arbejdstiden. På den måde kan 
man begunstige samordnede foranstaltninger, der ikke bryder med de gældende 
konkurrenceregler. 
d) Sociale ydelser 
I tekstil- og beklædningssektoren er nogle af de arbejdsintensive undersektorer 
stærkt belastede af de indirekte arbejdsomkostninger (sociale bidrag og direkte 
indkomstskatter). 
li 
Afstanden til de vigtigste konkurrenter er stor og bliver stadig større. På trods af 
de velkendte budgetproblemer har Kommissionen flere gange udtalt sig til fordel 
for en reduktion af de indirekte arbejdsomkostninger5, og denne indstilling er 
gentagne gange blevet bekræftet af Det Europæiske Råd. 
Foranstaltninger til at mindske de indirekte lønomkostninger, som middel til at 
fremme beskæftigelsen og konkurrenceevnen, må imidlertid ikke skabe 
konkurrenceforvridninger6. 
Efter Kommissionens mening bør de igangværende overvejelser uddybes, i 
samarbejde med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter og i 
overensstemmelse med traktatens bestemmelser og nærhedsprincippet. Som 
led i arbejdsmarkedsparternes dialog vedrørende tekstil- og beklædningssektoren 
vil Kommissionen tage alle forslag vedrørende arbejdstidens tilrettelæggelse og 
fleksibilitet op til nøje overvejelse. 
3.3. Forbindelserne udadtil 
a) Øget adgang til markederne 
EU lægger stor vægt på sammenhængen mellem tekstil- og 
beklædnings sektorens opfyldelse af Verdenshandelsorganisationens regler 
og overholdelsen af de kontraherende parters forpligtelser. 
Denne tankegang ligger ligeledes til grund for den strategi til sikring af 
markedsadgang for EU, der er fremlagt i meddelelsen af 14. februar 19967, og 
som står for en mere offensiv politik end tidligere. 
Som følge af de senere års stagnerende efterspørgsel efter tekstil- og 
beklædningsprodukter i EU og den skærpede konkurrence fra importen er det 
nødvendigt at øge eksporten, navnlig til de lande, hvor markedet udviser 
vækstmuligheder. Væksten i EUs eksport til de mest åbne markeder, hvor 
sektoren skal klare den globale konkurrence, viser EU-industriens 
konkurrencekapacitet. I denne forbindelse har erfaringerne med EXPROM-
intiativet vist sig positive. Kommissionen vil fortsat lægge vægt på bedre 
information om medlemslandenes initiativer på kort sigt, og den vil om 
nødvendigt spille en rolle som koordinator. Endvidere vil alle forslag fra 
industrien vedrørende markedsføringsinitiativer på langt sigt blive taget op til 
nøje overvejelse. Kommissionen vil i denne forbindelse kunne undersøge 
muligheden for at oprette repræsentationsbureauer for tekstil- og 
beklædningsindustrien i et eller flere lande, som er af særlig interesse i 
eksportsammenhæng. 
5 Hvidbogen om vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse, Bruxelles 1993. 
6 Disse spørgsmål undersøges af gruppen vedrørende afgiftspolitik (Monti-gruppen) på grundlag af 
retningslinjerne fra Rådet i Dublin (december 1996) og ECOFIN-rådet den 11. november 1996. 
7 De globale udfordringer, der knytter sig til verdenshandelen; Den Europæiske Unions srategi til 
sikring af markedsadgang - KOM(96) 53 endelig udg. af 14. februar 1996. 
Nogle tredjelande beskytter deres markeder gennem tariffer og andre 
foranstaltninger. Af de mest slående eksempler kan nævnes Kina, Indien, 
Argentina, Sydafrika og også USA. Denne beskyttelse fremme ikke udviklingen i 
samhandelen. Den strider ofte mod forpligtelserne i de forskellige aftaler, der 
er undertegnet som led i Uruguay-runden og navnlig forpligtelserne i tckstil-
/beklædningsaftalen. 
Som et middel til at forbedre Fællesskabets handelspolitik har Kommissionen 
oprettet en databank vedrørende handelshindringer, som er blevet et operationelt 
instrument, hvortil de økonomiske aktører har adgang. Det er vigtigt, at alle de 
berørte parter samarbejder for at sikre, at dette instrument fungerer effektivt. 
b) Regler og forskrifter 
Kommissionen forventer, at EUs partnere nøje efterlever de aftaler, de har 
undertegnet vedrørende beskyttelse af intellektuel og industriel ejendomsret, 
statsstøtte, dumping og oprindelse. 
Som følge af den øgede globalisering af markederne og den gradvise 
liberalisering af EU-markedet må alle aktørerne udvise gensidig respekt for et 
loyalt konkurrencemiljø. 
Kommissionen vil, under hensyntagen til sine internationale forpligtelser, fortsat 
anvende de redskaber, den har til rådighed for at sikre et sundt konkurrencemiljø. 
Hertil kræves der snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og de økonomiske 
aktører - som det fremgår af den procedure vedrørende USA's oprindelsesregler, 
der er indledt i overensstemmelse med forordningen af handelshindringer8. 
c) Miljøet 
Ud over miljøbeskyttelsens sociale og politiske værdi skaber den også 
økonomiske og beskæftigelsesmæssige muligheder. Virksomhederne mener ofte, 
at omkostningerne til miljøbeskyttelse vil kunne skade deres internationale 
konkurrenceevne. Men der er ikke desto mindre fremtidsmuligheder for de 
virksomheder, som indtager en dynamisk holdning og integrer miljøhensynene i 
deres overordnede strategi. 
Tildeling af et miljømærke er et effektivt promotionsmiddel for disse 
virksomheder. Som led i drøftelserne i WTO's komité for handel og miljø søger 
Fællesskabet derfor at sikre, at miljømærkningssystemerne fortsat baseres på 
livscyklusanalyser (EU-systemet), og at anvendelsen af miljømærket og 
opstillingen af kriterier for tildeling heraf er gennemsigtig. WTOs komité, 
hvortil Fællesskabet vil blive associeret, har netop indledt en analyse af 
miljøvirkningerne af liberaliseringen af handelen og af miljølovgivningens 
handelsmæssige virkninger. Anvendelsen af anerkendte mærker i europæisk 
eller international skala - mærker, der både dækker materialer og 
8 Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994. 
13-
fremstillingsmetoder - kunne således styrke produkternes konkurrenceevne og 
samtidig får positiv betydning for miljøet. 
Endvidere er det vigtigt, navnlig gennem FTU-programmerne, at tilskynde 
virksomhederne til at tage miljøproblemerne alvorligt ved øget anvendelse af rene 
teknologier og mere genanvendelse, hvilket vil give dem bedre chancer på 
fremtidens marked. 
En særlig indsats for informationsformidling til både producenter og forbrugere 
ville være ønskelig med det formål at øge det forventede udbytte af 
foranstaltningerne på dette område. 
d) De sociale aspekter 
Kommissionen har erkendt vigtigheden af at respektere de grundlæggende sociale 
rettigheder i de internationale forbindelser. Den har allerede i en nylig 
meddelelse9 og i de relevante multilaterale foranstaltninger, bl.a. ILO og WTO, 
givet udtryk for sin holdning til forbindelsen mellem de internationalt anerkendte 
arbejdsnormer10 og handelsaftalerne. 
I denne forbindelse har Kommissionen understreget nødvendigheden af at 
fremme respekten for de grundlæggende arbejdsnormer, uden at disse dog 
må anvendes til protektioniske formål. Dette støttes nu på multilateralt plan 
af samtlige medlemmer af Verdenshandelsorganisationen". Kommissionen 
har endvidere kunnet konstatere, at visse initiativer fra de økonomiske aktører til 
fremme af respekten for de sociale rettigheder, som f.eks. kampagnen "rene 
klæder", er blevet positivt modtaget af forbrugerne. 
Kommissionen er nu ved at undersøge de aspekter ved "social mærkning" 
(mærkning til tilkendegivelse af, at et produkt er fremstillet i overensstemmelse 
med de grundlæggende arbejdsnormer), der vedrører gennemsigtighed, 
pålidelighed og overensstemmelse med de internationale handelsregler. Herved 
vil Kommissionen få et objektivt overblik over fordele og ulemper ved en sådan 
mærkning. 
e) Internationalisering af virksomhederne og industrielt samarbejde 
Et stigende antal europæiske virksomheder har i de seneste år udviklet strategier 
til internationalisering af deres produktion med henblik på at styrke deres 
konkurrencedygtighed på de internationale markeder. Denne strategi supplerer 
tilpasningen af erhvervsaktiviteterne i EU til produktionsprocessens krav med 
hensyn til høj merværdi, hurtige reaktioner på markedssvingningerne og korte 
leveringsfrister. 
9 Der er nu nået til konsensus på internationalt plan om, at disse normer skal svare til visse konventioner 
under Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO). 
10 Forbindelserne mellem samhandelssystemet og de internatinalt anerkendte arbejdsnormer, KOM(96) 
402 endelig udg. af 24. april 1996. 
1 ' Ministererklæring fremsat i Singapour den 18. december 1996. 
14-
EU vil som led i sin politik for industrielt samarbejde fortsat fremme 
udviklingen af faste, kohærente og gensidigt fordelagtige samarbejdsrammer 
og bestræbe sig på at støtte visse pilotprojekter gennem allerede eksisterende 
instrumenter. 
Udbygningen af samarbejdspolitikken på området standarder, administrative 
procedurer og handelsspørgsmål kan udfylde en vigtig rolle i udviklingen af 
sektorens internationale konkurrenceevne i forbindelse med globaliseringen af 
markederne. 
Af historiske, økonomiske og geografiske grunde har EU særligt 
opmærksomheden henledt på nabolandene, dvs. de central- og østeuropæiske 
lande (som led i før-tiltrædelsesstrategien) og landene i Middelhavsområdet. 
Mere generelt er der grund til bl.a. at understrege de muligheder, EU-
programmerne (PHARE, TACIS, MEDA, ECIP, JOPP, EURO/MED -
PATENARIAT, BRE, BC-NET osv.) frembyder. Erhvervsorganisationerne kan 
spille en vigtig formidlende rolle for gennemførelsen af EUs politik for industrielt 
samarbejde. 
15 
4. KONKLUSIONER 
4.1. Den dialog, der har fundet sted i grupperne for tekstil/beklædning, har vist de 
fordele, som komplementaritet og sammenhæng i arbejdsmarkedsparternes, 
medlemsstaternes og EU-institutionernes initiativer kan indebære. 
Rapporten fra arbejdsmarkedets parter indeholder en række rekommandationer. 
Blandt de behandlede områder mener Kommissionen, at der navnlig bør 
lægges vægt på beskæftigelse og faguddannelse, teknologiformidling og 
-overførsel, på anvendelse af informationsteknologi, på fremme af 
synergivirkninger mellem EF-programmer og nationale programmer for at 
maksimere resultaterne, på det indre markeds funktionsevne og på adgang 
til markederne.Rapporten fra arbejdsmarkedets parter indeholder en række 
rekommandationer. 
Arbejdsmarkedets parter bør ved planlægningen af deres initiativer være 
opmærksomme på de redskaber, der er til rådighed i medlemsstaterne og på EU-
plan. 
Medlemsstaterne og Kommissionen bør, under hensyntagen til 
nærhedsprincippet, intensivere deres samarbejdsbestræbelser for at sikre synergi 
mellem deres respektive foranstaltninger til støtte for de økonomiske aktørers 
tiltag. 
4.2. Det vigtigste forsvar for beskæftigelsen i denne sektor er de levedygtige 
virksomheders dynamik. Tabet af arbejdspladser i denne sektor bør udlignes 
ved skabelse af arbejdspladser i erhvervslivet som helhed. Udviklingen i 
dette fundamentale spørgsmål bør dog følges med stor opmærksomhed, i 
betragtning af at denne industri er stærkt koncentreret i visse regioner og 
har en stærk overvægt af kvindelig arbejdskraft. 
Arbejdsmarkedsparternes dialog om beskæftigelsesproblermer bør føres 
videre og uddybes på baggrund af konklusionerne fra Det Europæiske Råd i 
Amsterdam, traktatens nye kapitel om beskæftigelse og den holdning. 
Kommissionen gentagne gange har givet udtryk for på dette område. 
Hvad faguddannelse angår, kan den rette løsning både være at finde på nationalt 
plan og på EU-plan. Højst prioriteret er efter- og videreuddannelse, der opfylder 
kravene til nye kvalifikationer og omskoling. Det må imidlertid ikke glemmes, at 
den indsats, der skal gøres, berører alle de interesserede parter og først og 
fremmest virksomhederne selv. 
På EU-plan skulle de igangværende pilotprojekter kunne føre til effektiv 
videreformidling af god praksis. De gode resultater, der er opnået i 
medlemsstaterne, bør i øvrigt også videreformidles i hele EU og således gavne 
hele sektoren. 
4.3. Der har været en række gode resultater med øget anvendelse af nye produkter, 
fremstillingsmetoder og udstyr samt med anvendelse af informationsteknologi i 
tekstil- og beklædningssektoren. Disse fordele kommer imidlertid endnu ikke hele 
branchen til gode i tilstrækkeligt omfang. De konkurrencemæssige fordele ved 
- 16-
informationssamfundet bør fremhæves stærkere, navnlig med hensyn til 
virksomhedernes organisation og deres evne til at imødekomme kravene på 
efterspørgselssiden. 
Netsamarbejde mellem branchens forskellige dele, herunder 
distributionsleddet, er en betydelig konkurrencemæssig fordel, som styrker 
de for skabelsen af arbejdspladser uhyre vigtige små og mellemstore 
virksomheder. 
Samarbejde mellem den private sektor, de nationale myndigheder og EU-
institutionerne er en betingelse for, at de instrumenter, der er til rådighed for disse 
initiativer, udnyttes bedst muligt, og at der iværksættes vigtige projekter på dette 
område. 
4.4. Fuldførelsen af det indre marked er sket uden alvorlige problemer for tekstil- og 
beklædningssektoren. Det er vigtigt, at arbejdsmarkedets parter samarbejder for al 
fjerne de handelshindringer, der skyldes manglende efterlevelse af princippet om 
gensidig anerkendelse. Det er ikke desto mindre vigtigt at sikre en samordnet 
og integreret tilgang til miljø og forbrugerbeskyttelse på den ene side og det 
indre markeds rette funktion på den anden side. Medlemsstaterne og 
arbejdsmarkedets parter vil hurtigst muligt få forelagt resultaterne af 
Kommissionens overvejelser om disse spørgsmål. 
Med hensyn til offentlige indkøb søger Kommissionen, i samarbejde med 
medlemsstaterne og som led i gennemførelsen af Fællesskabets politik på dette 
område, at finde en egnet løsning på de påviste problemer. 
4.5. EUs handelspolitik skal, som for de andre sektorer, kunne sikre virksomhederne 
i tekstil- og beklædningssektoren en effektiv åbning af tredjelandenes 
markeder. 
Kommissionen kan ikke acceptere, at gennemførelsen af EU's forpligtelser med 
hensyn til liberalisering af importen skaber yderligere skævheder i adgangen til 
markederne i visse tredjelande. 
På baggrund af globaliseringen af de økonomiske aktiviteter og samhandelen 
må Kommissionen i øvrigt kræve, at de regler og retningslinjer, der er 
godkendt i de internationale aftaler, overholdes nøje, og sørge for, at de 
eksisterende virkemidler udnyttes effektivt til at forsvare EUs 
handelsinteresser, når situationen berettiger hertil. 
Der bør endvidere fortsat gøres en indsats for at integrere 
minimumsmiljønormer og sikre respekten for de grundlæggende sociale 
rettigheder i de internationale forbindelser. 
4.6. De planlagte foranstaltninger og en samlet indsats fra de berørte parter vil kunne 
sikre denne sektor en plads i første række i EUs økonomi. Sektoren vil bevare sin 
økonomiske og sociale betydning på trods af tabet af arbejdspladser. De 
igangværende omlægninger vil resultere i arbejdspladser med højere merværdi. 
17 
I denne forbindelse vil Kommissionen så vidt det er den muligt bidrage til at 
skabe betingelserne for at forbedre det generelle økonomiske miljø, tilpasse 
virkemidlerne til de vekslende behov og sikre global sammenhæng i de 
forskellige strategier. 
Den vedlagte handlingsplan skal overvåges løbende. Kommissionen vil, i 
samarbejde med medlemsstaterne, videreføre dialogen med arbejdsmarkedets 
parter for at sikre en stadig overvågning af udviklingen og for at tilpasse 
foranstaltningerne til de struktur- og konjunkturmæssige ændringer. 
18 
EUROPÆISK HANDLINGSPLAN TIL FREMME AF TEKSTIL- OG 
BEKLÆDNINGSINDUSTRIENS 
KONKURRENCEEVNE 
1997-2000 
Rekommandationer fra abejdsmarkedets 
parter Foranstaltninger 
INNOVATION, INDUSTRIEL TEKNOLOGI OG 
INFORMATIONSTEKNOLOGI 
• Forbindelserne mellem F&U, 
innovation og ny teknologi tilsiger, at 
komplementariteten mellem de 
forskellige initiativer på dette område 
bør udnyttes. 
• Det er et prioriteret mål at samordne, 
videreformidle og udnytte 
forskningsresultaterne Der er indledt foranstaltninger til 
udvikling af nye produkter, nye 
fremstillingsmetoder og nyt udstyr 
samt til anvendelse af 
informationsteknologi og elektronisk 
samhandel i denne sektor.. 
Der er planer om at skabe et tematisk 
net for forskning. 
BESKÆFTIGELSE, SOCIALE UDGIFTER OG 
BESKATNING 
• Udbygget samarbejde mellem 
Kommissionen, medlemsstaterne og 
arbejdsmarkedets parter. 
• Uddybning af dialogen om 
skabelse/bevarelse af beskæftigelse, 
nedskæring/omorganisering af 
arbejdstiden, faguddannelse og 
fleksibilitet i virksomhedernes interne 
organisation. 
• Der bør tages initiativer til at ændre 
skattelovgivningen vedrørende 
overdragelse af familievirksomheder. Der er nedsat en ad hoc-arbejdsgruppe 
på grundlag af rapporten om 
udviklingen / skatte- og 
afgiftssystemerne i Den Europæiske 
Union1 . Disse spørgsmål vil blive 
behandlet som led i 
arbejdsmarkedsparternes dialog. 
Kommissionen har ydet støtte til en 
undersøgelse af skatteunddragelser og 
undergrundsøkonomi. En grønbog om 
sort arbejde er under forberedelse. 
Der er afholdt et forum om 
henstillingen vedrørende overdragelse 
af familieforetagender (EFT L 385/94). 
Resultaterne vil blive sammendraget i 
en rapport. Kommissionens meddelelse 
om opfølgningen heraf vil blive 
forelagt i nær fremtid. 
Rapport om udviklingen i skatte- og afgiftsstystcmernc i Den europæiske Union - KOM(96)546 
? 
Rekommandationer fra ahejdsmarkedets 
parter Foranstaltninger 
FAGUDDANNELSE 
• Behov for uddannelse i nye 
kvalifikationer. Intern uddannelse og 
omskoling. 
• De små og mellemstore virksomheders 
adgang til de bestående instrumenter 
bør fremmes Der er som led i 
arbej dsmarkedsparternes dialog 
foretaget en undersøgelse af behovene 
for videreuddannelse i 
beklædningssektoren. Der er planer om 
et nyt initiativ for tekstilsektoren. For 
tiden undersøges en række projekter, 
der er forelagt af arbejdsmarkedets 
parter. 
Anden fase af programmet ADAPT 
blev påbegyndt i januar 1997. I 
efteråret 1997 vil de nye projekter, som 
medlemsstaterne har udvalgt, blive 
igangsat. 
VIRKSOMHEDSSAMARBEJDE I EU 
• Opfølgning af programmet vedrørende 
underentreprise (Kommissionens 
meddelelse KOM(96)210 endelig udg. 
af 15. maj 1996 og konklusionerne fra 
Rådets (industri) møde den 14. 
november 1996. Der er indledt foranstaltninger til at 
forbedre 
forbindelser 
lønsystuer, 
IBEX 
Exhibitions), 
Subcontracting 
statistik. de erhvervsfaglige 
mellem ordregivere og 
promotion (udstillinger 
International Buyers ' 
information (SCAN -
Assistance Network), 
En praktisk vejledning i lovgivningen 
om industriel underentreprise i EU og 
en vejledning vedrørende partnerskab 
indenfor industriel underentreprise vil 
foreligge i september 1997. 
MILJØ AZO-FARVESTOFFER - PCP 
• Øget hensyntagen til miljøet som led i 
styrkelsen af virksomhedernes 
konkurrenceevne. Kommissionen vil blive knyttet til det 
arbejde, som WTO's komité forhandel 
og miljø netop har indledt. Dette 
arbejde skal omfatte en analyse af 
miljøvirkningerne af liberaliseringen af 
handelen og de handelsmæssige 
virkninger af miljølovgivningen i 
denne sektor. 
20 
Rekommandationer fra abejdsmarkedets 
parter Foranstaltninger 
• Medlemsstaternes love om azo-
farvestoffer og pentachlorphenol bør 
harmoniseres med henblik på at undgå 
handelshindringer Der er indledt en vurdering af 
mulighederne for harmonisering på 
dette område. Vurderingen omfatter to 
emner, nemlig sundhedsfaren ved 
anvendelse af, disse stoffer og 
konsekvenserne af et forbud herimod 
for det indre marked og tredjelandene. 
Der er planer om en revision af direktiv 
76/769. 
OFFENTLIGE INDKØB 
• Effektiv gennemførelse 
lovgivningen bør fremmes. af 
Det skal sikres, at medlemsstaterne 
omsætter direktiverne om offentlige 
indkøb i national ret. I november 1996 blev der 
offentliggjort en grønbog om offentlige 
indkøb i Den Europæiske Union: 
overvejelser om den kommende 
udvikling. 
Der vil blive udgivet en meddelelse i 
1998, vedlagt en handlingsplan med de 
nødvendige foranstaltninger til at 
effektivisere de juridiske rammer og 
fremme virkeliggørelsen af målene for 
Fællesskabets politik på dette område. 
Der er iværksat et pilotprojekt 
vedrørende et datasystem SIMAP 
(Système Informatisé des Marchés 
Publics). 
INDUSTRIEL 
EJENDOMSRET OG KOMMERCIEL 
• Bekæmpelsen af varemærkekrænkelse 
og af efterligninger af industrielle 
mønstre og modeller skal fremmes. Den 13. marts 1997 blev der fastlagt en 
fælles holdning til direktivforslaget i 
KOM(93)344 endelig udg. Proceduren 
for fælles beslutningstagning vil tage 9 
til 21 måneder. 
STATSSTØTTE 
• Iværksættelse af et projekt for 
multisektorielle regler, med 
notifikationstærskler, der er tilpasset 
tekstil- og beklædningssektorens 
særlige forhold. Projektet undersøges i samarbejde med 
medlemsstaterne. 
21 
Rekommandationer fra abejdsmarkedets 
parter Foranstaltninger 
HANDELSPOLITIK 
• Forbedring af adgangen 
tredjelandenes markeder. til 
• Overholdelse af regler og retningslinjer 
og fortsat bekæmpelse af svig. 
• Fremme af eksport. 
Uddybning af spørgsmålene 
forbindelse med "social mærkning' 
• En adfærdskodeks for de europæiske 
virksomheder. » Kommissionen fortsætter, som led i 
sine internationale forbindelser, 
bestræbelserne på at fremme adgangen 
til markederne. 
• Hver gang forholdene kræver det, vil 
Kommissionen i samarbejde med 
medlemsstaterne og arbejdsmarkedets 
parter udnytte de handelspolitiske 
redskaber, den har til rådighed. 
• Kommissionen vil bestræbe sig på at 
forbedre informationsudvekslingen 
med medlemsstaterne og vil om 
nødvendigt indlede en 
samordningsaktion. Alle langsigtede 
forslag vil blive gennemgået i 
samarbejde med de økonomiske 
aktører. Ideen om at oprette 
repræsentationsbureauer for tekstil- og 
beklædningsindustrien i tredjelande vil 
kunne tages op til overvejelse. 
• Kommissionen er i færd med at 
gennemgå de aspekter ved "social 
mærkning", der vedrører 
gennemsigtighed, pålidelighed og 
overensstemmelse med de 
internationale handelsbestemmelser. 
• Kommissionen undersøger muligheden 
for at fremme anvendelsen af 
adfærdskodeksen hos virksomheder og 
forbrugere. 
22 
ISSN 0254-1459 
KOM(97) 454 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 10 08 04 13 
Katalognummer : CB-CO-97-467-DA-C 
ISBN 92-78-24596-8 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
4.9