Nr. C 230/12 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 10. 9. 81 
Udtalelse  om  forslag  til Rådets  direktiv  om  ændringer  af direktiv  75/362/EØF  om  gensidig 
anerkendelse  af eksamensbeviser,  certifikater  og  andre  kvalifikationsbeviser  for  læger 
omfattende  foranstaltninger,  som  skal  lette  den  faktiske  udøvelse  af retten  til etablering  og fri 
udveksling  af tjenesteydelser,  og om  ændring  af direktiv  75/363/EØF  om  samordning  af de 
administrativt  eller  ved  lov  fastsatte  bestemmelser  om  virksomhed  som  læge 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for  udtalelsen,  er offentliggjort  i De  Europæiske 
Fællesskabers  Tidende  nr.  C 12.1  af 23.  maj  1981,  side  4. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  16.  februar  1981,  i medfør  af artikel  49 i traktaten  om oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om det nævnte 
emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 189.  plenarforsamling,  afholdt  i Bruxelles  den 
1., 2. og 3. juli  1981,  sin udtalelse  om  det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  -
under  henvisning  til traktaten  om  oprettelse  af Det 
europæiske  økonomiske  Fællesskab,  særlig  artikel  49, 
under  henvisning  til anmodning  af 16.  februar  1981  fra 
Rådet  for  De  europæiske  Fællesskabet  om  Udvalgets 
udtalelse  om forslag  til Rådets  direktiv  om  ændringer  af 
direktiv  75/362/EØF  om  gensidig  anerkendelse  af 
eksamensbeviser,  certifikater  og andre  kvalifikationsbe-
viser  ror læger  omfattende  foranstaltninger,  som  skal  lette 
den faktiske  udøvelse  af retten  til etablering  og  fri 
udveksling  af tjenesteydelser,  og om ændring  af direktiv 
75/363/EØF  om  samordning  af de administrativt  eller 
ved lov  fastsatte  bestemmelser  om  virksomhed  som 
læge, 
under  henvisning  til beslutning,  truffet  af dets  præsidium 
den 24.  februar  1981  om  at pålægge  afdelingen  for 
industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  at udarbej-
de udtaleise  og beretning  om  forslaget, 
under  henvisning  til udtalelse  vedtaget  af afdelingen  for 
industri,  handel,  håndværk  og tjenesteydelser  på mødet 
den 2. og 3. juni  1981,  mødet  den  2. juni  1981, 
under  henvisning  til mundtlig  beretning  aflagt  af ord-
føreren,  Hedda  Heuser,  og 
under  henv  isning  til forhandlingerne  på den  189,  plenar-
forsamling  den  1., 2. og 3. juli  1981,  mødet  den  1. juli 
1981  -
enstemmigt 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1. Generelle  bemærkninger 
1.1. Udvalget  konstaterer,  at Kommissionen  med 
forslaget  om  ændring  af direktiv  75/362/EØF  og 75/363/EØF  vil tage  yderligere  et skridt  i retning  af 
opadgående  harmonisering  af den  faktiske  udøvelse  af 
lægers  etableringsret. 
1.2. Da  ændringerne  i direktiv  75/362/EØF  udeluk-
kende  er foranlediget  af de praktiske  erfaringer,  som  er 
indhøstet  siden  det oprindelige  direktivs  ikrafttræden,  er 
der ingen  grund  til at gå i detaljer  med  dem  her. 
1.3. Den  eneste  virkelige  ændring  i forhold  til den 
eksisterende  ordning  vedrører  videreuddannelsen  af 
læger  til speciallæger  i henhold  til direktiv  75/363/EØF 
og et dertil  hørende  bilag. 
1.4. I  denne  forbindelse  skal  Udvalget  udtrykkelig 
beklage,  at man  nu  yderligere  vil afsvække  det  hidtil 
gældende  princip  med  heltidsvidereuddannelse,  som  kun 
i særlige  tilfælde  kan  erstattes  af videreuddannelse  på 
deltidsbasis,  ved  at forlænge  dispensationsordningen  fra 
1979  indtil  1982. 
1.5. Udvalget  er klar  over,  at de særlige  forhold  i en 
bestemt  medlemsstat  gør  en sådan  forlængelse  nødven-
dig, men  er samtidig  af den  opfattelse,  at fristen  under 
ingen  omstændigheder  må forlænges  yderligere,  da man  i 
så faid  ikke  har  nogen  garanti  for  en alment  brugbar, 
kvalificeret  videreuddannelse  til speciallæge. 
1.6. De  foreliggende  direktivforslag  er blevet  fremlagt 
meget  hurtigt  på anmodning  fra  den  pågældende  med-
lemsstat,  men  Udvalget  påpeger,  at man  burde  have 
benyttet  denne  lejlighed  til at finde  en løsning  på to andre 
problemer  i tilknytning  til lægers  etableringsret,  som 
længe  har  været  kendt,  og som  har  givet  anledning  til en 
række  anmodninger  og forslag  fra forskellige  medlems-
staters  side. 
1.7. Dels  drejer  det sig om reglerne  for videreuddan-
nelse  til alment  praktiserende  læge,  og dels  om spørgsmå-
let om.  hvorvidt  man  i modsætning  til de pågældende 
10. 9. 81 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 230/13 
bestemmelser  for  læger,  der  ønsker  at nedsætte  sig i 
praksis  umiddelbart  efter  at have  opnået  autorisation, 
skal indføre  en obligatorisk  praktikantperiode,  før kan-
didaten  får tilladelse  til at fungere  som  alment  praktise-
rende  læge. 
1.8. Der  er i begge  tilfælde  tale  om særdeles  vigtige 
sundhedspolitiske  problemer,  som  kræver  en hurtig 
afklaring. 
2. Særlige  bemærkninger 
Artikel  1 
2.1. Side  3, 2 a) (3):  i den  tyske  version  erstattes 
»Kinder-  und  Jugendlichenpsychiatrie«  med  »Kinder-
und Jugendpsychiatrie«. 
Artikel  2 
2.2. I  artikel  2 henvises  der i tilknytning  til princippet 
om videreuddannelse  på heltidsbasis  til et nyt bilag,  hvori 
for første  gang  vilkårene  for  denne  videreuddannelse 
fastlægges.  Da videreuddannelse  ikke  kun  finder  sted  på 
de institutioner,  der  er nævnt  i den  tyske  version  af 
direktiv  75/363/EØF,  artikel  2, stk.  1, litra  d), foreslås 
denne  bestemmelse  affattet  således: 
»d) Sie  mul?  in einem  Universitåtszentrum,  einer 
Universitåtsklinik,  einem  hierzu  von  den  zuståndigen 
Behorden  oder  Stellen  zugelassenen  Krankenhaus 
oder  einer  von  diesen  Behorden  oder  Stellen  zugelas-
senen  anderen  Einrichtung  erfolgen.«  (Medfører 
ingen  ændringer  i den  danske  version). 
Tilsvarende  bør 2. afsnit  i pkt.  1 i bilaget  til direktivfor-
slaget  suppleres  med  følgende: 
»Sie setzt  die  Beteiligung  an såmtlichen  årztlichen 
Tåtigkeiten  in der Krankenhausabteilung  oder  in der 
zugelassenen  Einrichtung  voraus,  in der die Weiterbil-
dung  erfolgt  . . . .« (Medfører  ingen  ændringer  i den 
danske  version). 
Artikel  3 
2.3. I  artikel  3 strammes  de gældende  regler  for 
opnåelse  af dispensation  til videreuddannelse  på deltids-
basis,  og nærmere  bestemmelser  er indeholdt  i bilaget. 
Udvalget  tilslutter  sig principielt  denne  artikel  og specielt 
bemærkningen  om,  at videreuddannelse  på deltidsbasis 
kvalitativt  skal  ligge  på samme  niveau  som  videreuddan-
nelse  på heltidsbasis,  og at dette  niveau  hverken  må 
sænkes,  fordi  der er tale  om en deltidsuddannelse,  eller 
fordi  der udøves  lønnet  privat  virksomhed. 2.4. I  betragtning  af, at netop  disse  principper  ikke  er 
blevet  overholdt  under  de hidtil  gældende  bestemmelser 
for videreuddannelse  på deltidsbasis,  er det efter  Udval-
gets opfattelse  på høje  tid, at disse  regler  bliver  indskær-
pet som  led i den nødvendige  stramning  af den  hidtidige 
praksis. 
Artikel  3, stk. 3 
2.5. Efter  Udvalgets  mening  er det næppe  rimeligt  at 
udelukke  videreuddannelse  på deltidsbasis  for bestemte 
medicinske  specialer,  sålænge  de nævnte,  strenge  krav  er 
opfyldt.  For  at opfylde  de nødvendige  kvalitative  og 
kvantitative  forudsætninger  for videreuddannelse  på del-
tidsbasis  for alle  specialer  kræves  i grunden  blot,  at de 
instanser,  som  skal  stille  sådanne  videreuddannelsesplad-
ser til rådighed,  træffer  særlige  faglige  og organisatoriske 
foranstaltninger  for hver  enkelt  speciale. 
Bilag,  pkt.  1 
2.6. Sidste  afsnit  i pkt.  1 på side  7 affattes  således: 
»Stillingerne  skal  være  aflønnede  på en sådan  måde,  at 
læger  under  specialuddannelse  ikke  nødsages  til at 
optage  anden  lønnet  virksomhed.  Læger  under  vide-
reuddannelse  skal  behandles  på helt  lige  fod med  de 
øvrige  læger  i de forskellige  institutioner.« 
2.7. Med  denne  ændring  af Kommissionens  forslag 
præciseres  det,  at sygehusmyndighederne  under  alle 
omstændigheder  skal  aflønne  læger  i videreuddannelses-
stillinger,  og at der ikke  må ske nogen  diskriminering  af 
læger  under  videreuddannelse,  sammenlignet  med  de 
øvrige  læger  i de samme  institutioner. 
løvrigt  skal  det i den tyske  version  hedde  »Årzte«  i stedet 
for »Fachårzte«,  idet  lægerne  jo først  bliver  »Fachårzte« 
efter  endt  videreuddannelse. 
Bilag,  pkt.  2 
2.8. Udvalget  udtrykker  stor  tilfredshed  med  de her 
fastsatte  betingelser,  spm  har  til formål  at hindre  det 
nuværende  misbrug  af videreuddannelse  på deltidsbasis 
og samtidig  - med  kravet  om forholdsmæssig  aflønning 
- at tilvejebringe  forudsætningerne  for, at uddannelse  på 
deltidsbasis  bliver  en brugbar  mulighed,  uden  at lægen  på 
urimelig  vis tvinges  til at påtage  sig andet  lønnet  arbejde, 
således  at han  ikke  får tilstrækkelig  tid til det nødvendige 
videnskabelige  arbejde. 
Bruxelles,  den  1. juli 1981. 
Tomas  ROSEINGRAVE 
Formand  for 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg