Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »SMV i grænseregionerne - problemer i de grænseoverskridende handelsrelationer, herunder opfyldelsen af tekniske krav« (97/C 206/15)

Det Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 23. april 1996 under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 3, at udarbejde en udtalelse om »SMV i grænseregionerne - problemer i de grænseoverskridende handelsrelationer, herunder opfyldelsen af tekniske krav«.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Eugène Muller til ordfører og Christos Folias til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. marts 1997.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 345. plenarforsamling af 23. og 24. april 1997, mødet den 23. april 1997, med 79 stemmer for og 2 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Indledning

1.1. Et Europa, som ønsker at være »uden grænser«, må være særlig opmærksom på, hvad der sker langs med de grænser, som skal afskaffes. EU-landenes indbyrdes grænseregioner udgør en væsentlig del af Fællesskabets territorium. EU-politikkernes grænseoverskridende rækkevidde er indlysende, men der er undertiden stor forskel på, hvordan de blive implementeret i medlemsstater med fælles grænse. Disse forskelle, såvel som integrations- og samhørighedstiltagene, opleves anderledes - dvs. mere direkte - af borgerne i disse regioner, hvis politiske, demografiske, økonomiske, sociale, kulturelle, geografiske og historiske særtræk man ikke kan se bort fra. Graden af indbyrdes påvirkelighed mellem beboerne på hver side af grænsen i disse regioner giver utvivlsomt nyttige fingerpeg om, hvorvidt og hvordan eventuelle mangler skal afbødes.

1.2. Taget under ét er EU's små og mellemstore virksomheder (SMV) () generelt med til at fremme den sociale stabilitet og den økonomiske udvikling. På den baggrund er det oplagt at konkludere, at disse virksomheder spiller en afgørende rolle for styrkelsen af grænseregionernes centrale position i udviklingen af det indre marked. Disse virksomheder dækker en bred vifte af aktiviteter. Deres kundekreds befinder sig normalt i det nærmeste opland og er nem at identificere. De kan ikke dække sig ind under afstandens anonymitet. Og de må tilstræbe en organisation og strategi, som fremmer deres forankring i et grænseoverskridende regionalt marked med alle dets typiske karakteristika, herunder størrelsen.

1.3. SMV's bidrag er imidlertid ikke begrænset til økonomiske og sociale aspekter. De kan også fungere som igangsættere på det kulturelle område, samt når det gælder udveksling af erfaringer, formuleringen af »bedste praksis«, styrkelsen af de menneskelige relationer, den indbyrdes forståelse samt respekten for de pågældende regioners særtræk. For at kunne yde et sådant frugtbart bidrag skal rammevilkårene for SMV's aktiviteter leve op til de grundlæggende forudsætninger for det indre markeds funktion.

1.4. På basis af informationer, som er indsamlet under møder med de direkte berørte interessegrupper i erhverv og samfund, vil ØSU med denne udtalelse vurdere, i hvilket omfang disse grundlæggende forudsætninger er opfyldt, og hvilke typer problemer SMV'erne risikerer at støde på i den grænseoverskridende handel.

1.5. Suppleret med undersøgelser, som er blevet foretaget i en række grænseregioner, gør disse informationer det muligt at drage konklusioner med generel gyldighed for SMV'er i sådanne regioner.

1.6. ØSU - og specielt dets Observationscenter for Det Indre Marked - er af den opfattelse, at sådanne specifikke analyser af problemerne på græsrodsplan, dvs. ude blandt borgerne - og i dette tilfælde SMV - kan give et troværdigt indblik i den måde, det indre marked fungerer på.

1.7. Som talerør for EU's sociale og økonomiske interesseorganisationer agter ØSU i den forbindelse ikke blot at gøre status. Det ser det også som sin opgave at sende et budskab til Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet og forelægge disse instanser forslag til foranstaltninger og tiltag, som kan bidrage til at løse eventuelle problemer og fjerne visse hindringer, som kan afskære en stor del af borgerne fra i fuldt omfang at nyde godt af fordelene ved det udvidede marked. Det gælder om ikke at skuffe disse borgeres forventninger. ØSU henviser i øvrigt til en række af de udtalelser, som det har afgivet om det indre markeds virkemåde ().

1.8. Det er et faktum, at de problemer, som SMV'erne står over for i grænseregionerne inden for EU, for øjeblikket fremtræder med varierende styrke og indbyrdes vægt. Problemerne har imidlertid mange fælles lighedspunkter. Desuden er der grund til at mene, at de i et vist omfang også gør sig gældende i de EU-lande, som enten slet ikke eller kun i ringe omfang deler fysiske grænser med andre medlemsstater. De specifikke problemer, som denne geografiske og politiske situation kan give anledning til, bør ikke underkendes. De bør gøres til genstand for særlige analyser, især i lyset af EU's udvidelsespolitik.

1.9. I øvrigt skal det understreges, at problemerne i tilknytning til EU's interne samhandel og principperne om fri bevægelighed på en række punkter allerede gør sig gældende for de lande, som har undertegnet den EØS-aftale, der trådte i kraft 1. januar 1994, dvs. Norge, Island og Liechtenstein, som i denne sammenhæng befinder sig inden for EU's aktionssfære.

2. Status over situationen

2.1. Generelle aspekter

2.1.1. De oplysninger, som fremkom under høringerne i Luxembourg og Innsbruck, vedrører en lang række problemer, der fortjener at blive taget op. Da det er umuligt at gøre nærmere rede for dem alle i denne udtalelse, har ØSU skønnet det påkrævet at opregne dem i en oversigtsrapport, der vedføjes som bilag. Det bliver oplysningerne ikke mindre vigtige af. Eksempelvis falder de problemer, som blev berørt på de to møder, ind under områder som: misforholdet mellem på den ene side administrative byrder og lovkrav og på den anden side grænsehandelens omfang og hyppighed, procedurerne for indregistrering af virksomheder, uhensigtsmæssige miljøafgiftsordninger i tilknytning til emballagekrav, beskatningsmæssig og social repræsentation, dobbeltbeskatning og beskatning af virksomheder og lønmodtagere, utilstrækkelige klagemuligheder, begrænset adgang til offentlige købsaftaler osv.

2.1.2. De konstaterede problemer er ofte fælles for alle SMV'er. De opleves imidlertid anderledes og helt specielt, når de optræder direkte i spændingsfeltet mellem national konfrontation og regional, grænseoverskridende integration.

2.1.3. Når ØSU insisterer på en integreret politik til fordel for sådanne virksomheder, er det naturligvis ud fra ønsket om at få skabt et velfungerende indre marked. Men målsætningen om at styrke samhørigheden i Europa spiller også ind. På grund af deres perifere beliggenhed er mange af EU's grænseregioner således fortsat ugunstigt stillede i forhold til medlemsstaternes mere centrale regioner. De har derfor krav på særlig opmærksomhed, så deres økonomiske vækst kan blive fremmet og deres beskæftigelsespotentiale forbedret. Dette vil også give SMV'erne mulighed for at udvide deres aktivitetsfelt, som hidtil er blevet hæmmet betragteligt af nabolandenes grænser.

2.1.4. På initiativ af SMV'ernes brancheorganisationer er der såvel før som efter gennemførelsen af det indre marked i 1993 med støtte fra Kommissionen (især GD XXIII) blevet foretaget forskellige studier og undersøgelser, som beskriver situationen i de berørte regioner og anviser løsningsmuligheder. Observationscenteret for Det Indre Marked kan trække på disse undersøgelser og behøver således ikke i denne udtalelse endnu engang at opremse samtlige hindringer for det indre markeds funktion i de berørte brancher og regioner ().

2.1.5. Det fremgår mere eller mindre direkte af disse studier, rapporter, foranstaltninger og undersøgelser samt af de møder, som har fundet sted med de berørte erhvervskredse, at hvis man ser bort fra de hindringer, som beskrives i pkt. 2.2 nedenfor, så har åbningen af grænserne og anvendelsen af reglerne om fri bevægelighed i det mindste inden for nogle brancher givet virksomhederne og deres organisationer en ny fremdrift, som i et vist omfang er blevet støttet af de respektive offentlige instanser samt af EU ().

2.1.6. I relation til det indre markeds virkemåde kan bl.a. følgende positive konsekvenser og perspektiver nævnes:

- dynamiske og effektive virksomheder har fået nye ekspansions- og diversifikationsmuligheder, fordi deres aktionsradius er blevet udvidet, uden at de har skullet slås med de problemer, som kan være forbundet med flytning af virksomheden;

- SMV'erne har lagt sig i selen for at leve op til den skærpede konkurrence i et relativt begrænset geografisk område samt for at honorere »nye« forbrugeres behov og vaner;

- indsatsen for at øge konkurrenceevnen har samtidig skærpet bevidstheden om en række uomgængelige operationelle tiltag, herunder kravene om tilpasning af ledelsesmetoderne, forbedring af de faglige kvalifikationer, investeringspolitikkens effektivitet, passende samarbejds-, synergi- og informationstiltag på tværs af grænserne, identifikation af fælles problemer og tilvejebringelse af fælles løsninger. Denne positive tilgang illustreres af de konkrete foranstaltninger, som allerede er blevet sat i værk, og som ofte er baseret på bilaterale og partnerskabsmotiverede aftaler;

- SMV'ernes aktivitetsområde er blevet udbygget og suppleret som følge af det øgede samarbejde og en mere varieret efterspørgsel i grænseregionerne, hvilket giver nye jobmuligheder;

- ikke alene SMV'ernes fleksibilitets- og mobilitetsevne sættes på en prøve, men også strukturen, arbejdsmetoderne og effektiviteten i deres faglige organisationer og andre støtteorganer, som alle har en vigtig katalysator- og multiplikatoreffekt;

- udnyttelse af de EU-rådgivningskontorer, som er blevet oprettet med bistand fra Kommissionen, og fremme af generelle eller brancheorienterede lokale og regionale initiativer: informations- og samordningskontorer på specifikke områder som fx offentlige indkøb, tekniske standarder, affaldsforvaltning og miljøbeskyttelse; instanser, som undersøger de grænseoverskridende markeder, informerer og skaber bevidsthed om eksportmuligheder, sørger for kollektiv eller individuel deltagelse i regionale messer og tilrettelægger møder med henblik på at fremme virksomhedernes indbyrdes samarbejde, undertiden i samarbejde med de regionale forskningsinstitutter.

2.2. Hindringerne

ØSU's primære sigte med denne udtalelse er at opnå større indblik i SMV'ernes problemer, og Observationscenteret for Det Indre Marked agter derfor at fokusere på de spørgsmål, som ligger disse virksomheder mest på sinde.

2.2.1. Når ØSU gør rede for aspekter som dem, der er nævnt i pkt. 2.1.6 ovenfor, er det ikke for at underspille SMV's problemer i grænseregionerne. Det sker dels af hensyn til objektiviteten og dels for at skitsere nogle positive tilgange, som kan føre til en forbedring af den aktuelle situation. ØSU medgiver, at dets drøftelser med de berørte aktører har været noget fragmentariske, men tillader sig alligevel at konkludere følgende.

2.2.2. De problemer, som det indre markeds virkemåde generelt giver anledning til for SMV, er blevet behandlet i forskellige ØSU-udtalelser og specielt i de udtalelser, som er udarbejdet af Observationscenteret for det Indre Marked. Med hensyn til den særlige problemstilling, som tages op i denne udtalelse, råder Kommissionen over detaljerede beskrivelser af de problemer, som SMV'er i grænseregioner må slås med; de berørte medlemsstaters politiske instanser kan ikke være uvidende om situationen: Europa-Parlamentets medlemmer er ligeledes velinformerede. ØSU behøver derfor ikke at foretage nye undersøgelser for at kunne afgive denne udtalelse.

2.2.3. Nogle af de hindringer, som ØSU ønsker at pege på, er nødvendigvis af generel art og berører ikke kun SMV'er i grænseregioner. Ikke des mindre er det undertiden dér, de kommer stærkest til udtryk, og de må derfor anskues ud fra denne synsvinkel.

2.2.4. I forbindelse med udviklingen af EU og den nødvendige åbningsproces hævdes det fra visse sider, at »grænserne er der i bevidstheden«. Man kunne med lige så stor ret sige, at »kendsgerningerne er hårdnakkede«. Men under alle omstændigheder er det naturligvis nødvendigt at efterspore de reelle og sandsynlige årsager til disse psykologiske barrierer, som SMV-repræsentanterne i øvrigt også har peget på under drøftelserne.

2.2.4.1. Årsagerne til sådanne barrierer kan findes hos beslutningstagere og aktører på alle niveauer. De kan skyldes utilstrækkelig information eller et teknisk fagsprog, som det er svært at begribe for de uindviede, og som betyder, at den almindelige borger har vanskeligt ved at forstå såvel EU-politikkens positive resultater som dens risikomomenter. Eller de kan ligge i en unøjagtig eller forkert vurdering af situationen, hvilket her vil sige i hvor høj grad det indre markeds mekanismer slår igennem i borgernes og SMV'ernes dagligdag i grænseregionerne. Eller de kan skyldes utilstrækkelig lydhørhed såvel oppefra og ned som nedefra og op.

2.2.4.2. De kan også skyldes for kategoriske eller overilede erklæringer fra politikere eller journalister, som enten skaber urealistiske forventninger eller har en ensidigt negativ virkning. De er ofte begrundet i frygt for eventuelle politiske, økonomiske, sociale og kulturelle forandringer og uoverskuelige ændringer i indgroede holdninger og vaner.

2.2.4.3. Det er en lang og vanskelig proces at opbløde eller fjerne sådanne hindringer, og forudsætningen er, at man til stadighed går konkret og positivt frem. For SMV's vedkommende er dette ensbetydende med, at der må tilvejebringes rammevilkår, som kan anspore disse virksomheder til en aktiv indsats i deres grænseregion og til at overvinde hindringerne på eget initiativ og ved egen kraft.

2.2.5. Ud over disse barrierer af psykologisk art er der en række SMV-specifikke hindringer i forbindelse med regionale grænseoverskridende aktiviteter, som de store virksomheder ikke kender til. SMV-ledere, som ønsker eller ser sig nødsaget til at udstrække deres aktiviteter hinsides grænserne, kan støde på hindringer som: virksomhedens beskedne størrelse og svage struktur, utilstrækkeligt kendskab til nabomarkederne, mangel på erfaringer med handelspraksis, et mangelfuldt strategisk grundlag og utilstrækkelig uddannelse, mangel på kapital, utilstrækkeligt kendskab til de faktiske støttemuligheder samt usikkerhed over for de mange lovkrav og administrative procedurer og formalia. Det er klart, at nationale myndigheder og faglige organisationer må gøre en øget indsats på området, eventuelt med støtte fra Kommissionen.

2.2.6. I grænseregionerne optræder der desuden hindringer af geografisk, historisk og politisk art. Disse kan være afgørende for, om og i hvilket omfang der udvikler sig en »grænsekultur«, som - hvis man ser bort fra de sproglige problemer - yder et vigtigt bidrag til den grænseoverskridende integration og til SMV'ernes gennemslagsevne. I de grænseregioner eller -zoner, hvor en sådan grænsekultur ikke findes, må de forskellige udviklingsprogrammer systematisk søge at fremme tilvejebringelsen af en økonomisk struktur, hvor der er plads til SMV'er inden for mange brancher. SMV-repræsentanter bør inddrages i udformningen og gennemførelsen af sådanne programmer. I den forbindelse er det interessant at bemærke, at man som led i bestræbelserne på at formulere en mere samordnet og konsekvent grænseoverskridende regionalpolitik i Saar-Lor-Lux-regionen (Tyskland - Frankrig - Belgien - Luxembourg) synes at overveje oprettelsen af et tværregionalt Økonomisk og Socialt Råd, hvilket ville give samfundets og erhvervslivets interesseorganisationer mulighed for at blive mere direkte involveret i iværksættelsen af en sådan politik.

2.2.7. Det fremgår af de analyser, der er blevet foretaget af integrationen i grænseregioner, at hindringer i tilknytning til lovgivning og administrative bestemmelser og frem for alt deres optagelse i national lovgivning samt deres anvendelse er yderst mærkbare - og dét gælder i øvrigt alle EU's regioner. Disse hindringer udgør en konstant irritationsfaktor i grænseregioner. De antager undertiden groteske former og foranlediger SMV'erne til enten at opgive planlagte aktiviteter eller til at smyge sig uden om hindringerne ved hjælp af midler, som kan være ganske fantasifulde, men som kan resultere i uacceptabel diskrimination og konkurrenceforvridning. De mange påviste problemer skyldes ofte, at EU-lovgivningen og dens praktiske gennemførelsesbestemmelser er alt for komplicerede. I denne forbindelse er der udtrykkeligt blevet slået til lyd for en lettelse og en forenkling af de administrative byrder; det gælder i ganske særlig grad »Intrastat«-systemet.

2.2.7.1. Forskelle mellem medlemsstaternes lovgivning og administrativt fastsatte regler om navnlig beskatning, social sikring, arbejdsmarkedsforhold og offentlige godkendelsesprocedurer kan skabe alvorlige vanskeligheder, ja endda resultere i helt uacceptable hindringer, nemlig i de tilfælde, hvor de fører til forskelsbehandling og illoyal konkurrence og benyttes som påskud for urimelige administrative krav.

2.2.8. Blandt SMV'er i grænseregioner er det de administrative hindringer, træge procedurer og utilstrækkelige klagemuligheder, som vækker størst bekymring og skuffelse med hensyn til EU's udvikling. ØSU understreger kraftigt nødvendigheden af, at nationale, regionale og lokale administrative myndigheder udviser større fleksibilitet, når det gælder anvendelsen af reglerne.

2.2.8.1. Når det gælder den frie adgang til markedet i nabolandets grænseområde og de forskellige former for etablering (fast etablering, midlertidig eller lejlighedsvis præstering af tjenesteydelser), støder SMV'erne på utallige problemer, og når der stilles særligt strenge krav til udenlandske virksomheder, hvilket ofte er tilfældet, føles det som chikanerende forskelsbehandling.

2.2.9. Tekniske standarder udgør åbenbart et uudtømmeligt emne. Det fik en såvel bred som grundig behandling i ØSU's udtalelse CES 690/96 (ordfører: Johannes M. Jaschick) om »Tekniske standarder og gensidig anerkendelse« (), og yderligere vidnesbyrd blev fremlagt på høringerne i Stockholm og Milano i januar 1996. Mere specifikt kom ØSU i ovennævnte udtalelse ind på »forsøgene« på at fjerne tekniske handelshindringer, lige som der blev gjort status over den aktuelle situation og fremsat en række henstillinger. Disse henstillinger står stadig ved magt.

2.2.9.1. Det er blevet anslået, at der i 1985 i det daværende EF fandtes over 100 000 forskellige tekniske specifikationer. Endvidere får Kommissionen hvert år meddelelse om i gennemsnit 450 nye nationale tekniske produktstandarder. Hvis denne situation fortsætter, bliver det indre marked en uopnåelig utopi, hvor man i praksis må vælge et af to onder: højere produktions- og tilpasningsomkostninger eller ingen eksportmuligheder. Det bør erindres, at 76 % af EU's interne handel, målt i værdi, er underkastet obligatoriske tekniske specifikationer.

2.2.9.2. De tekniske krav kan have konsekvenser for såvel udformning, produktion, salg og markedsføring som for serviceomkostninger og -politik og derigennem underminere selve de forretningsaktiviteter, som de egentlige skulle fremhjælpe. Den fulde virkning for SMV af disse krav, som gennemtvinges ad forskellig vej, fremstår særligt klart i lyset af den allerede opnåede harmoniseringsgrad ().

2.2.9.3. Følgende sektorer i den grænseoverskridende handel er klart berørt:

- byggeprodukter og -tjenester: mangel på harmoniserede standarder; bygningsreglementer; byggekoder; konstruktionskrav; tekniske krav og referencer; sikkerhedsforanstaltninger for installationer (el, gas, VVS osv.);

- levnedsmidler (bageriprodukter - kød - mejeriprodukter): veterinærlovgivning; forskelle fra land til land mht. tilladte ingredienser; oplagringsbetingelser under distributionen; fakturering; etikettering; registreringskrav.

2.2.9.4. Andre sektorer (og dermed også den grænseoverskridende handel), som berøres generelt af forskellige tekniske hindringer:

- farmaceutiske produkter: nationale refusionsordninger; priskontrol, forbudte ingredienser; registreringsprocedurer;

- motorkøretøjer: forskelle i beskatning; brugte bilers alder;

- maskiner: store omkostninger ved afprøvning og overensstemmelsesvurdering; forskelle i strømstyrke; forskelle i gasforsyning; forskellige stiktyper;

- legetøj: forbud mod bestemte reklamemetoder; sikkerhedskrav;

- medicinsk udstyr.

2.2.10. Blandt de tekniske krav, som ØSU har haft lejlighed til at behandle i sine tidligere udtalelser, kan man - jf. ovennævnte områder, hvor SMV'erne oplever mere eller mindre udtalte vanskeligheder - pege på de problemer, som især SMV'er i grænseregioner er konfronteret med.

2.2.10.1. Der fastlægges årligt omkring 500 nye produktstandarder, men fordi anvendelses- eller gennemførelsesstandarder ikke følger efter i samme tempo, opstår der en usikkerhed med ofte mærkbare konsekvenser for de SMV'er, som dagligt opererer på tværs af grænserne, og som er nødt til at overholde ret korte tidsfrister, der ikke levner plads til tøven eller forsinkelser pga. upræcise tekniske krav.

2.2.10.2. Tekniske krav i forbindelse med sikkerhedsstandarder - fx vedrørende gas- og el-installationer og forskellige andre områder inden for byggesektoren - kan give anledning til problemer, hvis fx de specifikke bestemmelser i en medlemsstat adskiller sig fra de regler, som er gældende i nabolandet. I sådanne tilfælde bør man vurdere, om der foreligger forskelsbehandling eller konkurrenceforvridning.

2.2.10.3. Generelt forventer SMV'erne i grænseregioner, at nabolandenes tekniske krav gøres stadig mere gennemsigtige. Bortset fra de rent sproglige problemer kan der opstå hindringer i forbindelse med definitionen og fortolkningen af tekniske regler på såvel nationalt som europæisk plan, og dette skaber igen barrierer for den grænseoverskridende handel.

2.2.10.4. Det kan i grænseregionerne vise sig nyttigt at foretage en nærmere vurdering af, om det grænseoverskridende samarbejde omkring overførsel af nye teknologier kan udbygges eller lægges ind i mere hensigtsmæssige former, eventuelt i samarbejde med teknologi- og forskningsinstitutterne.

3. Forslag

3.1. Uden at foregribe hverken de forslag, som ØSU har fremsat i sine godt tres udtalelser om det indre marked, eller de talrige henstillinger, som Observationscenteret for Det Indre Marked har formuleret siden sin oprettelse i 1994 (), skal ØSU - sideløbende med konklusionerne af de forskellige undersøgelser, studier og analyser, som delvis er blevet gennemført med Kommissionens assistance - med eftertryk pege på en række tiltag og foranstaltninger, der kan bidrage til at afhjælpe situationen, som den er beskrevet ovenfor. Disse tiltag sorterer under forskellige instanser med hver deres kompetenceområde.

3.2. På EU-plan

3.2.1. Kommissionens beretninger om det indre marked gør som regel status og drager konklusioner ud fra makroøkonomiske problemer. ØSU skal på ingen måde kritisere denne tilgang til evalueringen af resultaterne af det indre markeds gennemførelse. Dog finder ØSU det nødvendigt i højere grad at fokusere på situationen, som den opleves i almindelige menneskers dagligdag, netop fordi »de små ting« kan være af afgørende betydning for udviklingen af overordnede målsætninger. De udtalelser, som ØSU ønsker at udarbejde om specifikke enkeltproblemer, fortjener derfor Kommissionens og Rådets opmærksomhed.

3.2.2. En sådan indfaldsvinkel forudsætter utvivlsomt, at man fjerner en række traditionelle »grænser« mellem Kommissionens tjenestegrene, som kan hindre en systematisk koordinations-, integrations- og samarbejdsindsats. Eksempelvis kan nævnes, at de berørte kredse har slået kraftigt til lyd for udarbejdelsen af en vademecum for SMV'er i grænseregioner. Dette vil naturligvis kræve et effektivt samarbejde mellem forskellige generaldirektorater, da EU's politikker og tiltag på dette område overlapper hinanden (in casu: regionalpolitik, strukturfonde, Samhørighedsfonden, det integrerede SMV-program, miljøbeskyttelse (herunder affaldsforvaltning), fri bevægelighed og etableringsret, gensidig anerkendelse af eksamens- og kvalifikationsbeviser, liberalisering af bestemte brancher, offentlige købsaftaler, beskatning, konkurrencepolitik osv.). EU-rådgivningskontorerne kunne involveres i et sådant arbejde.

3.2.3. ØSU støtter etableringen af kontorer for virksomhedsfremme i grænseregionerne med forbillede i de BDTE (Bureaux de Développement Transfrontalier des Entreprises; kontorer til fremme af virksomhedernes udvikling på tværs af grænserne), som med Kommissionens bistand er blevet oprettet i Frankrig og Belgien. Sådanne initiativer fortjener bred opbakning, specielt i regioner som ikke råder over fyldestgørende organisationsstrukturer. Disse kontorer skal fungere helt uafhængigt af nationale forvaltningsorganer, og de bør have støtte fra Kommissionens regionale og nationale kontorer samt fra EU-rådgivningskontorerne. De skal kunne indberette hindringer for det indre markeds funktion til EU-instanserne og i givet fald videregive klager til de kompetente instanser.

3.2.4. ØSU værdsætter Kommissionens igangværende bestræbelser på at opnå en bedre koordinering af indsatsen. Tilsvarende konstaterer det med tilfredshed, at Kommissionen og Rådet lægger vægt på at integrere SMV'erne bedre i EU's forskellige politikker. Det henstiller, at man ikke sætter denne generelt positive strategi over styr ved ikke i fornødent omfang at tage højde for de problemer, som skal løses i grænseregionerne.

3.2.5. I denne forbindelse anmoder ØSU Kommissionen om at medtænke bemærkningerne i denne udtalelse, når den skal udarbejde en række af de dokumenter, som er nævnt i arbejdsprogrammet for 1997. Her kan nævnes det arbejde, som GD XVI agter at sætte i værk med henblik på en henstilling om styrkelse af det grænseoverskridende samarbejde og om det interregionale samarbejdes resultater og perspektiver samt med henblik på en meddelelse om regionalpolitikken og konkurrencepolitikken.

3.2.6. Det er vigtigt, at Kommissionen tilsikrer sine forskellige operationelle SMV-fremmeprogrammer en større spændvidde, og at lovgivningen og de administrative bestemmelser tilpasses bedre til de konkrete forhold i grænseregionerne (programmerne LEONARDO, SOCRATES, CRAFT, BRITE-EURAM, INTERREG, LEADER, ADAPT, URBAN, INTERPRISE, EURES, LINGUA, Strukturfondene osv.).

3.2.7. En forbedring af samarbejdet i kommissionsregi på det område, der her er tale om, kan formentlig opnås ved, at GD XXIII - hvorunder SMV sorterer - tillægges en samlende og koordinerende funktion. I den forbindelse bør der ligeledes tilvejebringes en informations- og samrådsmekanisme i forhold til ØSU's Observationscenter for Det Indre Marked.

3.2.8. ØSU anmoder Kommissionen om at sørge for, at også SMV-repræsentanter, som kender til de praktiske problemer i grænseregionerne, inddrages i det fremtidige arbejde vedrørende SLIM-initiativet. Det samme gælder kodificeringen af EU-lovgivningen, som bliver stadig mere presserende.

3.2.9. I Kommissionens meddelelse om »virkningen og effektiviteten af det indre marked« (KOM(96) 520 endelig udg. af 30. oktober 1996) gøres der rede for et handlingsprogram, som bl.a. omfatter fjernelsen af de tilbageværende hindringer. Hvis dette program skal kunne leve op til forventningerne, må de berørte parter rådspørges på en måde, som gør det muligt at tage højde for grænseregionernes særlige situation.

3.2.10. Virksomhedernes utilstrækkelige klage- og appelmuligheder, mangelen på en hurtig, velargumenteret og effektiv opfølgning samt de formidlende instansers gennemgående magtesløshed over for hindringerne er med til at ødelægge den tillid, som SMV'erne og deres repræsentanter gerne ville nære til EU. Der må etableres en fyldestgørende klageordning, og det skal senest ske i forbindelse med det af Kommissionen bebudede handlingsprogram vedrørende det indre markeds virkemåde. Forinden bør deres foretages en analyse af den aktuelle situation med hensyn til klageordninger og -muligheder.

3.2.11. Der bør ske en præcisering af EU-rådgivningskontorernes rolle, når det gælder formidlingen af informationer om det indre markeds virkemåde opad og nedad i systemet. I den forbindelse må det påses, at de kompetente myndigheder leverer de oplysninger, som rådgivningskontorerne har bedt om, og at oplysningerne er pålidelige. I den forbindelse kunne det være nyttigt at tilstræbe et samarbejde mellem EU-rådgivningskontorerne for henholdsvis SMV og forbrugerne.

3.2.12. Med henblik på at fastlægge fælles holdninger og fremgangsmåder og formulere hensigtsmæssige tiltag bør Kommissionen snarest muligt i samråd med ØSU's Observationscenter for Det Indre Marked etablere en ordning, hvor EU-rådgivningskontorerne, BDTE'erne og de berørte faglige organisationer regelmæssigt konsulteres. Det forekommer relevant at anstille særlige overvejelser over nytten af informationscentre og one-stop-shops.

3.2.13. ØSU konstaterer, at der på det behandlede område forefindes formidlende instanser og støtteorganer, som allerede har taget en række interessante og nyskabende initiativer, men at disse i mange tilfælde enten ikke er kendt eller ikke påskønnes efter fortjeneste.

3.2.14. For at anspore de berørte parter til at formulere og iværksætte programmer, som fremmer SMV'ernes integration i grænseområderne, bør der efter ØSU's mening etableres et program med tiltag og incitamenter i form af bistand og tildeling af præmier eller finansielle fordele for »bedste praksis«, der i givet fald kan tjene som forbillede og efterlignes i andre grænseregioner.

3.2.15. Når det gælder fastlæggelsen og anvendelsen af tekniske standarder, bør man fremhjælpe organer som NORMAPME, der er tilknyttet UEAPME, og hvis opgave det er at søge de specifikke problemer tilgodeset, som SMV'erne generelt - og specielt SMV'er i grænseregioner - er konfronteret med.

3.3. Medlemsstaternes og de regionale instansers kompetenceområde

3.3.1. Mange af de forslag, som ovenfor blev rettet til Kommissionen i dens egenskab af ØSU's direkte samtalepartner, vil være at genfinde blandt de tiltag, som foreslås gennemført af medlemsstaterne og de regionale instanser.

3.3.2. Det er selvsagt bydende nødvendigt, at EU-lovgivningen gennemføres i den nationale lovgivning og anvendes korrekt i medlemsstaterne. I den forbindelse må de nationale myndigheder drage omsorg for, at der konkret tages højde for »aktørernes« - og navnlig SMV'ernes - problemer i deres grænseregioner.

3.3.3. Gennem samordnede og velovervejede tiltag kan medlemsstaterne bidrage til at mindske de sproglige problemer.

3.3.4. Ved at give fyldestgørende information om, hvilke instanser og myndigheder der kunne tjene som direkte og nyttige samtalepartnere, og ved at foretage en centralisering af de klager, som virksomhederne og deres organisationer retter til medlemsstaterne, kunne man bidrage til at fjerne det uheldige tågeslør, som alle partner er indhyllet i.

3.3.5. Det ville være en god idé, om medlemsstaterne og de regionale myndigheder etablerede en veldefineret og almindelig kendt struktur, hvis opgave skulle være at tilvejebringe forbindelseslinjer til de kompetente myndigheder i nabolandet (nabolandene) og sætte en mekanisme i værk, som kunne gøre det lettere at nå frem til pragmatiske løsninger og bilaterale aftaler. En sådan fremgangsmåde kunne yde et særdeles nyttigt bidrag til fjernelsen af hindringer, som ikke altid skyldes forskelle i lovgivningen, og som kan håndteres pragmatisk. Tilsvarende kunne man bidrage til at genskabe den tillid til det indre marked, som nu er ved at fordufte, hvis der i kommissionsregi blev oprettet særlige kontaktorganer, der skulle tage sig af problemer af denne art. Erhvervs- og samfundslivets interessegrupper bør involveres mest muligt i hele denne proces.

3.3.6. ØSU er klar over, at det af forskellige grunde, som kan være mere eller mindre objektive (forskellige i lovgivning og administrativ praksis) eller mere eller mindre subjektive (indgroede vaner, en følelse af usikkerhed, rygmarvsprotektionisme), stadig vil forekomme, at regeringer og myndigheder stritter automatisk imod eller lægger sig direkte på tværs. Det er derfor nødvendigt med tiltag, som kan fremme parternes forståelse for hinandens adfærd, så man når frem til en modus vivendi, som er acceptabel for alle berørte parter. I den forbindelse bør der tages højde for de lokale og regionale myndigheders rolle samt for de positive initiativer, som tages af virksomhederne og deres organisationer, og som ikke bør betragtes som marginale tiltag, men tværtimod fortjener en konkret ansporing.

3.3.7. Selv om Kommissionen mener, at de gældende EU-regler gør det muligt at imødekomme de tekniske krav på fyldestgørende vis, er der grund til at gøre opmærksom på mulighederne for at gå frem via bilaterale aftaler; såfremt visse høringskrav bliver opfyldt, kan man ad denne vej gøre situationen mindre byrdefuld for SMV'er i grænseregioner.

3.4. Faglige organisationers, støtteinstansers og formidlende organers kompetenceområde

3.4.1. Den rolle, som SMV'ernes faglige organisationer spiller for udviklingen af de grænseoverskridende aktiviteter, og den positive virkning af deres initiativer i retning af bevidstgørelse og samarbejde er blevet understreget flere gange tidligere i udtalelsen.

3.4.2. Disse organers interventionsmuligheder og gennemslagskraft i de forskellige SMV-sektorer er imidlertid begrænsede. De forringes kraftigt, hvis visionen om en »grænsekultur« konstant modvirkes af kendsgerninger og reaktioner, som hæmmer det selvstændige initiativ og fremtidsperspektiverne. Organisationernes tiltag kan antage mangfoldige former. De kan tilsigte at afbøde konsekvenserne af protektionisme og mindske de skadevirkninger, som en udbredt utilfredshed og opgivenhed vil have. De kan udmøntes på flere måder: gennem en direkte og troværdig oplysningsindsats, gennem iværksættelse af hensigtsmæssige handlings- og reaktionsstrategier for virksomheder, som tør satse på at arbejde på tværs af grænserne, gennem støtte til forskellige former for samarbejde, som fokuserer på nytten og nødvendigheden af et positivt engagement fra alle de berørte parters side, gennem en forbedring af investeringskreditordningerne - eventuelt med passende bistand fra penge- eller kreditinstitutter i grænseregionerne - samt ved at fremlægge argumenter, som bunder i en realistisk opfattelse af forholdene, og som indgår i en mere omfattende anskuelse af den aktuelle situation og af fremtidsmulighederne. Det er ikke nogen nem opgave. Man må være indstillet på kritik fra flere sider. Om indsatsen krones med held afhænger derfor af, om man har viljen og evnen til at gå i brechen for virksomhederne og ride de uundgåelige storme af. Også her spiller troen på »Borgernes Europa« en altafgørende rolle. Det påhviler EU's politiske ledere at sørge for, at denne tro ikke ødelægges.

3.4.3. De direkte berørte organisationer må ruste sig til at kunne gennemskue de nye muligheder, der åbner sig for virksomhederne, og samtidig må de benytte lejligheden til at formulere og iværksætte nye tiltag, som sigter mod at tilvejebringe bred konsensus ikke blot i de berørte SMV-brancher, men også blandt erhvervs- og samfundslivets øvrige interessegrupper, herunder forbrugerne generelt, med henblik på at varetage deres - måske uvante - formidlende rolle på tilfredsstillende vis og styrke deres strukturer, deres troværdighed og deres effektivitet.

3.4.4. Med udgangspunkt i virksomhedernes interesser og hidtidige resultater må disse organisationer sikre sig lydhørhed, forståelse og støtte hos alle de aktører, som kan bidrage til at skabe et klima, som giver virksomhederne chancen for at udfolde deres eget potentiale på det udvidede grænseoverskridende marked.

3.4.5. ØSU appellerer til SMV'ernes europæiske sammenslutninger om at udvise skærpet opmærksomhed over for de problemstillinger, som er blevet fremlagt i denne udtalelse, og lover dem et effektivt og vedvarende samarbejde på dette område.

4. Konklusioner

4.1. Der er oven for blevet redegjort for de faktiske forhold og stillet en række forslag, og ØSU og dets Observationscenter for Det Indre Marked skal på den baggrund drage visse konklusioner med hensyn til deres egen rolle, dels som rådgivende EU-organ med basis i erhvervs- og samfundslivets interessegrupper - herunder SMV'erne - og dels som et organ, hvis opgave det er at overvåge det indre markeds virkemåde.

4.2. I kraft af - og takket være - sine forbindelser til de sociale og økonomiske interesseorganisationer bør ØSU overveje, hvordan det kan forbedre informationsstrømmen til og fra sine samtalepartnere, når det drejer sig om behovet og muligheden for at engagere sig i grænse-SMV'ernes udviklingsproces. Samtidig må der åbnes kommunikationslinjer, som muliggør en mere systematisk overvågning dels af EU-politikkernes og -programmernes forløb og dels af de resultater, som opnås af virksomheder i grænseregionerne.

4.3. Med udgangspunkt i den foreliggende udtalelse - med dens redegørelse for de faktiske forhold og de foranstaltninger, som bør træffes - regner ØSU med at kunne drage fuld fordel af sin rolle som Kommissionens og Europa-Parlamentets direkte og priviligerede samtalepartner.

4.4. I relation til det aktuelle spørgsmål agter ØSU at undersøge, hvordan man bedst kan bidrage til at indsamle og videreformidle oplysninger om de indhøstede erfaringer og frem for alt om de forsøgsforanstaltninger, som er blevet sat i værk i en række af EU's grænseregioner.

Bruxelles, den 23. april 1997.

Tom JENKINS

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() Inden for handel, håndværk, turisme, servicefag osv.

() Strategisk program for det indre marked, EFT nr. C 304 af 10. 11. 1993, s. 10.

Beretning om det indre marked, EFT nr. C 195 af 18. 7. 1994, s. 6.

SMV: Integreret program, skatteforhold og 2. beretning fra Det Europæiske Observationscenter for SMV, EFT nr. C 102 af 24. 4. 1995.

2. beretning om det indre marked, EFT nr. C 39 af 12. 2. 1996, s. 70.

3. beretning fra SMV-Observationscentret, EFT nr. C 82 af 19. 3. 1996.

3. beretning om det indre marked, EFT nr. C 212 af 22. 7. 1996, s. 40.

Integreret program for SMV, EFT nr. C 56 af 24. 2. 1997.

() a) Tolv undersøgelser vedrørende SMV'er og håndværksvirksomheder i grænseområder fra perioden 1995/1996.

b) Syv »Kontorer for grænseoverskridende udvikling af virksomheder« (BDTE), som er blevet oprettet i grænseområderne mellem Østrig og Italien, Storbritannien og Irland, Spanien og Frankrig, Tyskland og Frankrig, Tyskland og Belgien, Frankrig og Belgien samt Italien og Frankrig, har hver især udarbejdet rapporter om deres virksomhed.

c) »Håndværk og mindre virksomheder i grænseområder« var et af hovedtemaerne for den 2. Europæiske Konference for håndværk og SMV i Berlin (26. og 27. september 1993).

() Høring i Luxembourg den 11. november 1996: Rheinland-Pfalz, Saarland, Lorraine, den belgiske Luxembourg-provins samt Luxembourg, og høring i Innsbruck den 21. november 1996: Østrig, Italien, Bayern.

() EFT nr. C 212 af 22. 7. 1996.

() - 34 % af handelen er allerede harmoniseret efter den gamle metode (detaljeret harmonisering);

- 17 % er allerede, eller bliver i nær fremtid, omfattet af den nye metode;

- 25 % af handelen er underkastet ikke-harmoniserede, nationale tekniske forskrifter og omfattes således af princippet om gensidig anerkendelse;

- 19 % af handelen er omfattet af aftaler om gensidig anerkendelse, men i halvdelen af tilfældene (10 %) er der tale om produkter, som allerede er harmoniseret i henhold til den nye metode;

- kun 15 % af handelen er hverken omfattet af harmonisering eller af aftaler om gensidig anerkendelse.

() Det indre marked i 1993 - EFT nr. C 393 af 31. 12. 1994.

Det indre marked i 1994 - EFT nr. C 39 af 12. 2. 1996.

Det indre marked i 1995 - EFT nr. C 212 af 22. 7. 1996.

Kommerciel kommunikation - EFT nr. C 66 af 3. 3. 1997.

Tekniske standarder - EFT nr. C 212 af 22. 7. 1996.

Offentlige købsaftaler - EFT nr. C 212 af 22. 7. 1996.

Krypterede tjenester - EFT nr. C 30 af 30. 1. 1997.