Beretning om opfølgningen på anmodningerne i Europa-Parlamentets dechargebeslutninger og Rådets dechargehenstilling for regnskabsåret 2012

Indledende bemærkninger

Dette er Kommissionens beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om opfølgningen på Europa-Parlamentets dechargebeslutninger[1] og Rådets henstilling[2] for regnskabsåret 2012 i henhold til artikel 319, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), artikel 166 i finansforordningen og artikel 119, stk. 5, i finansforordningen for Den Europæiske Udviklingsfond (EUF).

Beretningen fokuserer på de bindende tilsagn, som Europa-Parlamentet har fremhævet i sine almindelige dechargebeslutninger. Den ledsages af to arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der indeholder Kommissionens svar på henholdsvis 353 specifikke dechargeanmodninger fra Europa-Parlamentet og 77 specifikke dechargeanmodninger (79 i alt, men to er stilet til Revisionsretten) fra Rådet (8 fra Europa-Parlamentet).

Kommissionen indvilliger i at iværksætte nye foranstaltninger i forbindelse med 142 anmodninger (heraf 108 fra Europa-Parlamentet og 34 fra Rådet). Den vurderer, at de nødvendige foranstaltninger for 240 anmodningers vedkommende (199 fra Europa‑Parlamentet og 41 fra Rådet) enten er blevet eller er ved at blive gennemført, selv om resultatet af foranstaltningerne i nogle tilfælde skal evalueres. Endelig er der 40 anmodninger (38 fra Europa-Parlamentet[3] og 2 fra Rådet[4]), som Kommissionen ikke kan acceptere af årsager, der har at gøre med den eksisterende retlige og budgetmæssige ramme eller Kommissionens institutionelle rolle eller beføjelser. Der gives en detaljeret begrundelse i de to vedhæftede arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene.

1. Bindende forpligtelser

I den almindelige dechargebeslutning for 2012 understreger Europa-Parlamentet specifikt et stort antal bindende forpligtelser af juridisk, revisionsmæssig, institutionel, ansvarlighedsmæssig og finansiel karakter. Disse anmodninger er blevet drøftet udførligt under dechargeproceduren, navnlig med ordføreren og medlemmerne af Budgetkontroludvalget. I brevene fra kommissionsformand Barroso (af 26.11.2013)[5] og kommissær Ṧemeta (af 10.3.2014)[6] blev det dokumenteret, at Kommissionen har givet formelt tilsagn om at gennemføre en række aktioner og foranstaltninger vedrørende de problemer, der er blevet afdækket i forbindelse med disse bindende forpligtelser.

I denne meddelelse tages der hensyn til de tilsagn, der er givet i ovennævnte to breve, samtidig med at situationen om nødvendigt ajourføres, for så vidt der i mellemtiden er blevet gennemført yderligere aktioner.

1.1. Tackling af de problemer, der er blevet påpeget i forbeholdene i generaldirektoraternes årlige aktivitetsrapporter (punkt 25-26, 33, 39, 196 og 223)

Med hensyn til de forbehold, der er taget i flere generaldirektoraters årlige aktivitetsrapporter, betragter Europa-Parlamentet det som en prioriteret opgave, at Kommissionen dokumenterer, at den har truffet de nødvendige foranstaltninger til at overvinde betænkelighederne vedrørende forbehold, som Europa-Parlamentet specifikt har godkendt. Europa-Parlamentet agter endvidere at følge op på forbeholdene som et instrument til overvågning af disse foranstaltninger inden for rammerne af budgetkontrollen.

Kommissionen har allerede truffet en række grundlæggende foranstaltninger, som forklaret i de tidligere nævnte breve, sammen med det nuværende kommissærkollegiums formelle tilsagn til det tidligere Europa-Parlament om at træffe yderligere foranstaltninger, hvilket således har gjort det muligt for Europa-Parlamentet at meddele decharge til Kommissionen.

Kommissionen påpeger de alvorlige svagheder, der konstateres ved gennemførelsen af EU-budgettet, gennem forbehold i de årlige aktivitetsrapporter fra Kommissionens generaldirektører og gør dermed opmærksom på den heraf følgende risiko for EU-budgettet. Et forbehold ledsages altid af en klar handlingsplan til løsning af det problem, der er konstateret med hensyn til forvaltningen af EU-midler, og hvis de lovmæssige betingelser er opfyldt, kan Kommissionen afbryde eller suspendere de respektive betalinger. Kommissionen følger op på disse forbehold og de tilhørende handlingsplaner ved at overvåge fremskridtene i det underliggende arbejde med at gennemføre dem. Et forbehold vil først blive ophævet, når Kommissionen har fået pålidelige beviser for, at svagheden er blevet afhjulpet, ved at medlemsstaten har gennemført passende foranstaltninger, de relevante korrektionsprocedurer er blevet iværksat, og det nye system har vist sig at være pålideligt i praksis. De årlige aktivitetsrapporter viser på gennemsigtig vis, hvordan Kommissionen lever op til sit ansvar med hensyn til at sikre lovligheden og den formelle rigtighed af politikkerne vedrørende delt forvaltning i de enkelte medlemsstater og programmer (for så vidt angår samhørighedspolitikken) eller betalingsorganer (for så vidt angår landbrug). Endvidere fremlægger Kommissionen overslag over fejlprocenter og tilbageværende risici vedrørende betalingsorganer, foranstaltninger eller programmer, og medlemsstaterne har dermed en indikation af den faktiske risiko efter gennemførelsen af korrigerende foranstaltninger. Dette er også et instrument, der hjælper dechargemyndigheden med at foretage en mere detaljeret vurdering af situationen.

Kommissionen ser generelt med tilfredshed på Europa-Parlamentets godkendelse af de forbehold, som de respektive generaldirektører for GD AGRI og GD REGIO har taget. Europa-Parlamentets anmodning om at revidere alle operationelle programmer mindst én gang i løbet af programmeringsperioden er ikke i overensstemmelse med princippet om en enkelt revision, som Revisionsretten foreslog i 2004, og går imod Europa-Parlamentets anmodning om at forbedre omkostningseffektiviteten ved anvendelsen af begrænsede revisionsressourcer ved at målrette revisionerne mod programmer med høj risiko.

1.2. Bedre afgrænsning og anvendelse af forskrifter og regler hos medlemsstaternes myndigheder

→ Inden for delt forvaltning anmodede Europa-Parlamentet om detaljerede regler i den delegerede retsakt til forordningen om fælles bestemmelser for at definere "alvorlige mangler" og vurdering af de vigtigste krav til forvaltnings- og kontrolsystemer (punkt 56-4, 216 og 223).

Kommissionen har vedtaget delegerede retsakter vedrørende områder under delt forvaltning inden for den nye flerårige finansielle ramme (FFR) 2014-2020. Den delegerede retsakt, der bygger på forordningen om fælles bestemmelser, fastsætter detaljerede regler med henblik på at få den finansielle korrektionsmekanisme til at fungere effektivt ved klart at fastsætte kriterierne for fastlæggelse af "alvorlige mangler", der udløser proceduren for finansielle nettokorrektioner (jf. artikel 30 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 480/2014 af 3. marts 2014).

→ Europa-Parlamentet anmodede om anvendelse af gradvist stigende betalingsreduktioner og administrative sanktioner, når kriterierne for støtteberettigelse ikke er blevet overholdt af den endelige støttemodtager, der modtager direkte betalinger eller støtte til udvikling af landdistrikter, og i tilfælde af tilbagevendende mangler ved markidentifikationssystemet (LPIS) (punkt 44 og 56-5).

Den nuværende lovgivningsramme omfatter allerede en ordning med gradvist stigende reduktioner og udelukkelse af betalinger, når der er tilstrækkeligt bevis for, at de vedvarende mangler (modtagerne har ikke overholdt kriterierne for støtteberettigelse) øger den finansielle risiko for EU-budgettet[7]. Kommissionen har foreslået, at denne ordning med reduktioner, afvisninger, tilbagetrækninger af betalinger og sanktioner opretholdes for de endelige modtageres vedkommende[8]. Medlemsstaterne bør anvende disse bestemmelser uanset de finansielle korrektioner, som Kommissionen kan pålægge medlemsstaten.

→ Europa-Parlamentet anmodede om, at suspensionsmekanismen anvendes som et forudgående instrument til beskyttelse af EU's budget (punkt 42 og 56-6).

Artikel 41 i forordning (EU) nr. 1306/2013 fastsætter en ny suspensionsmekanisme på landbrugsområdet, der kan anvendes som et forudgående instrument til beskyttelse af EU's budget mod svagheder i medlemsstaternes kontrolsystem. På landbrugsområdet vil betalingerne blive suspenderet i alle tilfælde, hvor nationale foranstaltninger til afhjælpning af konstaterede alvorlige mangler ikke gennemføres korrekt og rettidigt.

1.3. Udvikling og gennemførelse af stærkere kontrol- og revisionsstrategier for perioden 2014-2020

Med hensyn til GD REGIO anmodede Europa-Parlamentet om:

→ en forøgelse af Kommissionens stikprøverevisioner på stedet og en mere systematisk anvendelse af finansielle nettokorrektioner (punkt 13, 38 og 56-3)

Kommissionen udfører sine egne revisioner på en omkostningseffektiv måde direkte hos de forvaltningsmyndigheder, mellemliggende organer og modtagere, hvortil der er knyttet en høj risiko. Dette spørgsmål tages også op i de årlige aktivitetsrapporter, revisionsstrategien og oversigtsrapporten vedrørende revisionsundersøgelsen "Bridging the assurance gap".

→ at der fremlægges et forslag med henblik på at begrænse eller ligefrem forbyde alle former for erstatningsprojekter (punkt 15, 54, 56-13 og 215)

Som led i denne anmodning er det nødvendigt at foretage en revision af den lovgivning, som Europa-Parlamentet og Rådet vedtog i december 2013 for perioden 2014-2020[9]. Den betydelige ændring, der blev indført i programmeringsperioden 2014-2020, skal på visse betingelser fjerne muligheden for, at medlemsstaterne kan undgå en nettokorrektion ved at acceptere den og så have ret til at genanvende det tilsvarende beløb. Efter Kommissionens opfattelse er medlemsstaternes mulighed for at erstatte regelstridige projekter, som de selv har konstateret inden den 15. februar i år N+1, fortsat et vigtigt incitament for medlemsstaterne til at opdage og afhjælpe uregelmæssigheder. Et sådant forslag vil derfor ikke blive fremlagt, før de nye instrumenters effektivitet er blevet vurderet.

→ at medlemsstaterne kraftigt intensiverer og styrker deres kontrol på første niveau (punkt 46)

Dette krav er rettet til medlemsstaterne og er i overensstemmelse med Kommissionens initiativer og Revisionsrettens anbefalinger. Kommissionen tilskynder løbende medlemsstaterne til at styrke deres kontrol. Det sæt forordninger, der blev vedtaget for programmeringsperioden 2014-2020, indeholder nogle bestemmelser, der bør føre til forbedring af effektiviteten af kontroltjekkene på nationalt plan, herunder indførelse af finansielle nettokorrektioner med henblik på at skabe et incitament for medlemsstaterne til at gennemføre effektive forvaltnings- og kontrolsystemer, og øget brug af forenkling, navnlig vedrørende forenklede omkostningsmodeller, hvilket bør føre til færre fejl.

→ at de tre medlemsstater, som har de højeste fejlprocenter og finansielle korrektioner, udpeges i meddelelsen om delt forvaltning (punkt 53)

I den meddelelse om beskyttelse af EU-budgettet, der vedtages i september hvert år, tages de finansielle korrektioner op, mens medlemsstaternes fejlprocenter oplyses i forbindelse med de årlige aktivitetsrapporter.

→ at der indføres en model og anbefalinger for de nationale forvaltningserklæringer (punkt 56-12 og 60)

Den interinstitutionelle arbejdsgruppe, der blev nedsat den 16. december 2013, og som afsluttede sit arbejde ved udgangen af juni 2014, har taget dette spørgsmål op og vil sende resultaterne til Europa-Parlamentet og Rådet, Den Europæiske Revisionsret og de nationale parlamenter i løbet af efteråret 2014.

Med hensyn til GD AGRI og navnlig manglerne i markidentifikationssystemerne anmodede Europa-Parlamentet om:

→ at der omgående iværksættes handlingsplaner i tilfælde af manglende overholdelse af fristerne i handlingsplanerne for afstemte finansielle nettokorrektioner som led i proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning (punkt 42)

Den nuværende procedure går ud på at anmode medlemsstaterne om at udarbejde og gennemføre en handlingsplan, når der er blevet afdækket betydelige mangler i deres markidentifikationssystemer. De respektive medlemsstaters gennemførelse af en sådan handlingsplan overvåges tæt af GD AGRI og er genstand for rapportering i GD AGRI's årlige aktivitetsrapport. Derudover skal medlemsstaterne også hvert år vurdere kvaliteten af deres markidentifikationssystemer og om nødvendigt vedtage afhjælpende foranstaltninger.

Med hensyn til den efterprøvende regnskabsafslutning udløser en eventuel identificeret risiko for EU-budgettet systematisk en finansiel nettokorrektion, der skal anvendes proportionelt med risikoen for EU-budgettet. Eventuelle forsinkelser i gennemførelsen af de nødvendige afhjælpende foranstaltninger forlænger varigheden af de identificerede risici for uretmæssige betalinger og udløser derfor automatisk en højere finansiel nettokorrektion for vedvarende mangler. Den nye retlige ramme[10] giver også mulighed for at suspendere betalinger, når Kommissionen konkluderer, at den pågældende medlemsstat ikke er i stand til at gennemføre de nødvendige afhjælpende foranstaltninger i overensstemmelse med en handlingsplan baseret på klare fremskridtsindikatorer.

→ at den finansielle risiko for fejl, som Revisionsretten i 2006 opdagede i Frankrig og Portugal, udlignes gennem nettokorrektioner (punkt 31)

Som det blev anført i GD AGRI's årlige aktivitetsrapport for 2013, var EU-budgettet beskyttet gennem procedurerne for efterprøvende regnskabsafslutning. Med hensyn til Portugal sikrede proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning tilbagebetaling af over 100 mio. EUR i form af finansielle nettokorrektioner for ansøgningsåret 2006-2008. For de efterfølgende ansøgningsår er procedurerne for efterprøvende regnskabsafslutning stadig ikke afsluttet. I Frankrigs tilfælde er der ikke fundet nogen alvorlige mangler, der ville have givet anledning til et forbehold, en handlingsplan eller betydelige finansielle korrektioner, før 2008. Der er blevet foreslået et betydeligt antal finansielle korrektioner for regnskabsårene 2008-2010, for hvilke proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning er meget langt fremme. Der er også procedurer i gang for efterprøvende regnskabsafslutning for de efterfølgende år.

→ at der gennemføres omfattende handlingsplaner for Frankrig og Portugal, herunder en opdatering af deres markidentifikationssystemer (punkt 44, 56-11 og 192), og at der rapporteres om deres status for gennemførelse af handlingsplaner senest den 30. juni 2014 (punkt 43)

Der er allerede blevet udarbejdet omfattende handlingsplaner. For Portugal blev denne handlingsplan udarbejdet i 2010 og afsluttet i 2013, mens opdateringen og afslutningen af markidentifikationssystemet i Frankrig forventes at være fuldt afsluttet for ansøgningsåret 2016, når det støtteberettigede område af hvert enkelt landbrugsareal er blevet vurderet på ny. I mellemtiden vil finansielle nettokorrektioner beskytte EU's finansielle interesser. Dette overvåges nøje af Kommissionen, og den finansielle risiko dækkes fuldt ud af de igangværende procedurer for efterprøvende regnskabsafslutning (se ovenfor). GD AGRI har rapporteret om gennemførelsen af disse handlingsplaner i sin årlige aktivitetsrapport for 2013, der blev offentliggjort i juni 2014.

→ et forslag fra Kommissionen om, at der ved gentagne mangler i markidentifikationssystemerne skal benyttes gradvist stigende sanktioner i form af korrektioner, som klart overstiger de hidtil anvendte nettokorrektioner og faste korrektioner (punkt 44)

Et forslag fra Kommissionen ville kræve genåbning af forhandlingerne om en forordning, der lige er blevet vedtaget af de to medlovgivere inden for rammerne af reformen af den fælles landbrugspolitik. Stigningen i de finansielle korrektioner for tilbagevendende overtrædelser af EU-reglerne er allerede fastsat i den delegerede retsakt vedrørende den finansielle forvaltning af den fælles landbrugspolitik og anvendes i alle tilfælde, hvor der er tilstrækkeligt bevis for, at de vedvarende mangler øger den finansielle risiko for EU-budgettet (se også punkt 1.2.).

→ at der findes en løsning på problemerne i betalingsorganer, hvis risiko for et tilbageværende fejlniveau ligger over væsentlighedstærsklen på 2 %, med særligt fokus på Frankrig, Bulgarien, Rumænien, Portugal og Letland (punkt 41)

Under delt forvaltning er det medlemsstaten, der skal påtage sig det primære ansvar for at sikre, at foranstaltninger finansieret over budgettet gennemføres korrekt i overensstemmelse med reglerne. Kommissionens rolle består snarere i et generelt tilsyn i form af kontrol med, at medlemsstatens forvaltnings- og kontrolsystemer fungerer effektivt, gennem procedurer for efterprøvende regnskabsafslutning og anvendelse af finansielle nettokorrektioner for at beskytte EU-budgettet.

Med hensyn til betalingsorganer med en tilpasset restfejlprocent på mellem 2 % og 5 % vurderede DG AGRI i sin årlige aktivitetsrapport for 2013 om risikoen var tilstrækkeligt dækket af afbødende faktorer, og dermed om et finansielt forbehold var nødvendigt. Dette omfatter spørgsmålet om, hvorvidt der er en igangværende procedure for efterprøvende regnskabsafslutning, som dækker de relevante udgifter, og hvorvidt den pågældende medlemsstat har gennemført de nødvendige afhjælpende foranstaltninger. Betalingsorganer med en tilpasset restfejlprocent på over 5 % var automatisk omfattet af et forbehold. GD AGRI tog 62 forbehold: 11 på foranstaltningsniveau med hensyn til markedsforanstaltninger, 20 (på betalingsorganniveau) med hensyn til direkte betalinger og 31 på betalingsorganniveau med hensyn til udvikling af landdistrikter.

Endvidere er GD AGRI's revisionsaktiviteter baseret på en central risikoanalyse, der dækker alle udgifter til den fælles landbrugspolitik i alle medlemsstater, dvs. at medlemsstater, hvis foranstaltninger og programmer er forbundet med højere risici, fortrinsvist vil blive revideret.

→ proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning skal afsluttes inden to år i standardsager (punkt 40, 56-10 og 158)

Kommissionen er gennem den nye ramme for den fælles landbrugspolitik (gennemførelsesretsakten blev vedtaget den 6.8.2014) ved at træffe foranstaltninger til at strømline hele proceduren og begrænse risikoen for unødvendige forsinkelser. Dette indebærer navnlig, at visse trin i den eksisterende kontradiktoriske procedure vil blive slået sammen, at der indføres frister for hvert trin i proceduren for såvel Kommissionen som medlemsstaterne, og at Kommissionen, såfremt en medlemsstat ikke fremsender de nødvendige oplysninger rettidigt, vil kunne gå videre til næste trin på grundlag af de tilgængelige oplysninger. Kommissionen vil bestræbe sig på at begrænse den maksimale varighed af hele proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning til det strengt nødvendige, samtidig med at den respekterer de forskellige trin i proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning (dvs. kontradiktoriske procedurer og forligsprocedurer), der kræves i de relevante forordninger. I standardsager vil proceduren blive afsluttet inden højst to år.

Med hensyn til GD REGIO, GD EMPL og GD AGRI anmodede Europa-Parlamentet om:

→ at de pågældende GD'er etablerer en ny og forbedret revisionsstrategi for at imødegå de svagheder, der er blevet konstateret i nogle medlemsstater, herunder en intensivering af kvalitetskontroller for medlemsstaternes revisioner og kontrolrapporter og retningslinjer for Kommissionens interne revisioner (skal fremlægges som led i dechargen for 2013) (punkt 45, 49-50 og 56-1-2)

Kommissionen bekræfter udviklingen af de nye og forbedrede revisionsstrategier for både samhørighedspolitikken og landbruget, der er udførligt beskrevet i brevet fra kommissær Ṧemeta.

Ved "retningslinjerne for revision" forstås Kommissionens revisionsstrategi for 2014-2020, der snart vil blive meddelt Europa-Parlamentet. GD REGIO har i handlingsplanen for 2008 forpligtet sig til, at de kontradiktoriske procedurer vedrørende finansielle korrektioner skal være afsluttet inden højst 24 måneder efter revisionen. GD REGIO opfylder dette mål.

GD EMPL's revisionsdirektorat har altid afsat ressourcer til behandling af programmer med høj risiko og/eller medlemsstater, der opnår ringe resultater, med henblik på specifikt at sætte ind over for de relevante problemer. Det overvåger løbende revisionsmyndighedernes resultater og pålideligheden af revisionsarbejdet. Det er i den henseende værd at bemærke, at den fejlprocent, som i de sidste tre år er blevet opgjort i GD EMPL's årlige aktivitetsrapport, er i overensstemmelse med den fejlprocent, som Revisionsretten har beregnet. Det kan derfor konkluderes, at de revisions- og kontrolsystemer, der findes i GD EMPL, fungerer effektivt.

GD AGRI vedtog en ny flerårig revisionsstrategi i marts 2014. Denne revisionsstrategi bekræfter den risiko- og systembaserede tilgang, der navnlig går ud på at opnå en bedre balance mellem revisionens risikodækning og geografiske dækning. Fra juli 2014 anvendes et rullende treårigt revisionsprogram. Det vil blive taget op til fornyet overvejelse med jævne mellemrum for at tage hensyn til gennemførelsen af reformen af den fælles landbrugspolitik samt den supplerende dokumentation, der vil være til rådighed fra 2016 som et resultat af certificeringsorganernes nye indsats med hensyn til lovlighed og formel rigtighed. I strategien indgår centrale resultatindikatorer vedrørende geografisk dækning, udgiftsdækning og risikodækning. De vil være genstand for overvågning og rapportering i de kommende årlige aktivitetsrapporter fra og med den årlige aktivitetsrapport for 2014.

→ en hyppigere overvågning af certificeringsprocessen for de nationale revisionsmyndigheder i de medlemsstater, der gentagne gange har registreret høje fejlprocenter, og fremlæggelse af en meddelelse og et lovgivningsforslag herom (punkt 61)

Med hensyn til strukturfondene og Samhørighedsfonden er størrelsen af fejlprocenten ikke knyttet til revisionsmyndighedernes pålidelighed. Såvel pålidelige som upålidelige revisionsmyndigheder kan rapportere om høje fejlprocenter. Det samme gælder for lave fejlprocenter. Kommissionen overvåger alle revisionsmyndigheder og kontrollerer navnlig deres uafhængighed (betingelse i forordningen om fælles bestemmelser), men revisionsmyndigheder er ikke formelt underlagt en certificeringsproces i henhold til forordningen om fælles bestemmelser. Der er ikke behov for et lovgivningsforslag.

Som det fremgår af finansforordningen, forordning (EU) nr. 966/2012, og artikel 9 i forordning (EU) nr. 1306/2013, skal certificeringsorganerne fra ansøgningsåret 2014 efterprøve resultaterne af betalingsorganernes kontrol på stedet på grundlag af et repræsentativt udsnit af transaktionerne hos de endelige modtagere og afgive en udtalelse om lovligheden og den formelle rigtighed af de udgifter, der er oplyst over for Kommissionen. GD AGRI vil kontrollere pålideligheden af denne udtalelse fra certificeringsorganerne og bruge den til at konsolidere sin revisionserklæring og finjustere risikoanalysen.

→ anvendelse af artikel 32, stk. 5, i finansforordningen (punkt 62)

Kommissionen anvender faktisk bestemmelserne i finansforordningen og henviser til leveringssystemernes udformning for programmeringsperioden 2014-2020.

→ fremlæggelse af en meddelelse om mindskelse af rapporteringskravene og kontrollens omfang for de medlemsstater, der permanent opererer med meget lave fejlprocenter (punkt 63)

På det samhørighedspolitiske område finder Kommissionen, at pålideligheden af de rapporterede fejlprocenter er lige så vigtig som selve den rapporterede fejlprocent med henblik på at evaluere, hvordan systemet fungerer, og beslutte, hvad revisionsarbejdet skal fokusere på.

Med hensyn til landbrug kan rapporteringskravene ikke mindskes, men opfordringen til at mindske kontrollens omfang er allerede blevet fulgt op: Artikel 41 i den gennemførelsesretsakt, der blev vedtaget den 6.8.2014, og som konkretiserer de regler, der allerede er fastsat i artikel 59, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1306/2013, indeholder de kumulative betingelser for, at der kan foretages en reduktion af antallet af kontroller på stedet.

Der er således ikke behov for et yderligere lovgivningsforslag eller en meddelelse fra Kommissionen vedrørende dette spørgsmål.

→ en gennemgang af Kommissionens interne ordninger for delt forvaltning og fremsættelse af forslag til Europa-Parlamentet om udpegelse af EU-tjenestemænd som ledere af de nationale betalings-, forvaltnings- og kontrolorganer i de medlemsstater, som er ansvarlige for udbetalingen af EU-midler (punkt 65)

Det er medlemsstaternes ansvar at udpege lederne af de nationale myndigheder. Anmodningen ville tilsidesætte princippet om delt forvaltning og nærhed og anfægte de nationale offentlige administrationers autonomi.

På det regionalpolitiske område er der allerede blevet oprettet en taskforce, der skulle bistå administrationerne i Grækenland og Portugal. GD REGIO afholder også uddannelsesseminarer om finansiel forvaltning og kontrol for medlemsstaternes myndigheder for programmeringsperioden 2014-2020. Man er også ved at udvikle seminarer om bekæmpelse af svig og korruption, som især henvender sig til visse medlemsstater. Et andet initiativ er vejledning i, hvordan man undgår de mest almindelige fejl i forbindelse med offentlige udbud.

På landbrugsområdet mødes GD AGRI's tjenestegrene regelmæssigt med repræsentanter for læringsnetværket af direktører for betalingsorganer og koordinationsorganer for at undersøge forskellige tekniske aspekter i tilknytning til forvaltningen af og kontrollen med instrumenter inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik. På den årlige konference mellem direktørerne for betalingsorganerne, der er tilrettelagt af GD AGRI, orienterer GD AGRI's revisorer om deres egne mest almindelige revisionsresultater og forelægger resultaterne for Revisionsretten. Sådanne præsentationer finder også sted på tilsvarende konferencer, som afholdes af formandskabet hvert andet år. Endvidere afholder GD AGRI's rådgiver i bekæmpelse af svig regelmæssigt seminarer hos betalingsorganer. Desuden har GD AGRI fra 2014 oprettet en ny enhed, der især skal yde medlemsstaterne rådgivning og støtte ved gennemførelsen af ordninger for direkte betalinger.

→ at der oprettes et register over samtlige EU-midler, fra strukturfondene, landbrugsfonden og fonden til udvikling af landdistrikter (punkt 58), som går til medierne i medlemsstaterne, og at Kommissionen koncentrerer sig om de medlemsstater, der er sårbare eller tidligere har været i søgelyset (punkt 59)

Under delt forvaltning ligger Kommissionen ikke inde med oplysninger på projektplan. De årlige aktivitetsrapporter omfatter medlemsstater med høje fejlprocenter, herunder forbehold vedrørende medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer og visse operationelle programmer. På grundlag af en grundig risikoanalyse, der foretages hvert år, retter Kommissionen sin indsats mod de mest risikofyldte forvaltnings- og kontrolmyndigheder med henblik på udførelsen af sine revisioner. I tilfælde af der opdages mangler, der også kan meddeles af medlemsstaternes myndigheder, afbryder eller suspenderer Kommissionen betalingerne.

1.4. Yderligere forbedring af de årlige aktivitetsrapporter

Europa-Parlamentet anmodede Kommissionen om:

→ at rapportere om, i hvilket omfang medlemsstaternes kontrolstatistikker eller revisionsrapporter er blevet gennemgået, kontrolleret og valideret (punkt 47)

Dette er allerede blevet gjort og offentliggjort i de årlige aktivitetsrapporter.

→ at redegøre for, hvordan dens egne risikoanalyser har haft indflydelse på brugen af egne kontrolkapaciteter, og opfordrer til flere direkte stikprøverevisioner hos de nationale bevillingsmyndigheder og endelige modtagere (punkt 48)

Selv om de fleste revisionsrapporter fra medlemsstaterne er pålidelige, accepterer Kommissionen ikke uden videre resultaterne uden at stille spørgsmål, men vurderer altid risiciene, inden den drager konklusioner med hensyn til den sikkerhed, der kan udledes af dem.

Med hensyn til anmodningen om flere revisioner udfører Kommissionen sine interne revisioner direkte hos de forvaltningsmyndigheder/mellemliggende organer og modtagere, hvortil der er knyttet en høj risiko. Næsten alle 77 systemrevisioner, der er blevet udført siden november 2010 og indtil udgangen af 2013, har ført til, at GD REGIO har udarbejdet handlingsplaner og afbrudt betalingerne. Mellem 2009 og 2013 udførte GD EMPL 87 systemrevisioner, der fokuserede på de operationelle programmer, hvortil der var knyttet den højeste risiko.

Med hensyn til landbrug indleder Kommissionen hvert år ca. 250 revisioner af effektiviteten af betalingsorganernes forvaltnings- og kontrolsystemer og udfører ca. 120 kontrolbesøg for at kontrollere overholdelsen af EU-reglerne. Disse revisionsaktiviteter er baseret på en central risikoanalyse (dvs. flere revisioner fokuserer på medlemsstater samt foranstaltninger og programmer, hvortil der er knyttet højere risici) og dækker alle udgifter til den fælles landbrugspolitik i alle medlemsstater.

Det ekstra personale, der er nødvendigt for at udføre direkte stikprøverevisioner i et omfang, der ville gøre det muligt at ekstrapolere resultaterne, ville langt overstige det personale, der kunne omfordeles og/eller frigøres ved at reducere antallet af revisioner i medlemsstater med lave fejlprocenter.

→ at medtage oplysninger om forbehold vedrørende risici for EU's budget, og som først bør ophæves, når svaghederne er blevet afhjulpet ved hjælp af medlemsstaternes indsats, og lade de årlige aktivitetsrapporter omfatte fejlprocenter og anslået tilbageværende risiko, navnlig når medlemsstaterne har gennemført korrigerende foranstaltninger (punkt 56-8)

Dette spørgsmål behandles i punkt 1.1.

→ at GD AGRI skal udvikle sin kontrolstrategi, omlægge sine risikovurderinger og sikre en ordentlig kontrol ved hjælp af centrale resultatindikatorer, hvis offentliggørelse i de årlige aktivitetsrapporter bør forbedres (§45)

Dette spørgsmål behandles i punkt 1.3.

1.5. Gennemførelse af de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger

Europa-Parlamentet anmodede om:

→ at Kommissionen forkorter de kontradiktoriske procedurer, som går forud for pålægning af finansielle nettokorrektioner eller afbrydelse af betalinger, og udarbejder en rapport inden dechargeproceduren for 2013 (punkt 51 og 210)

GD REGIO har i handlingsplanen for 2008 forpligtet sig til, at de kontradiktoriske procedurer vedrørende finansielle korrektioner skal være afsluttet inden 24 måneder efter revisionen. GD REGIO opfylder dette mål. Der vil blive taget behørigt hensyn til dette spørgsmål i de delegerede retsakter. Med hensyn til afbrydelser af betalinger finder ingen kontradiktorisk procedure anvendelse.

For GD AGRI overvejes der en yderligere fremskyndelse af proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning, navnlig ved at strømline den kontradiktoriske fase (dvs. sammenlægning af forskellige trin, fastsættelse af frister for både medlemsstaterne og Europa-Kommissionen osv.) i udkastet til gennemførelsesretsakt. Proceduren vil blive begrænset til højst to år i standardsager (se også punkt 1.3.).

→ at anvendelsen af afbrydelser, suspensioner, finansielle korrektioner og inddrivelser bliver nærmere beskrevet i den næste årsberetning om beskyttelsen af EU's budget, og navnlig for strukturfondene og Samhørighedsfonden i beretningerne for 2016 og frem (punkt 52 og 56-7).

Kommissionen vil give oplysninger om afbrydelser, suspensioner, finansielle korrektioner og inddrivelser. Derudover vil Kommissionen medtage data om finansielle nettokorrektioner, der fører til formålsbestemte indtægter for EU-budgettet, og resultaterne af medlemsstaternes korrigerende foranstaltninger.

→ at der udarbejdes en ny horisontal beretning om, hvordan nye forebyggende og korrigerende værktøjer gennemføres under FFR 2014-2020 (punkt 56-9).

Der vil blive udarbejdet em rapport, der analyserer, hvordan de nye forebyggende og korrigerende værktøjer gennemføres under FFR 2014-2020. Endvidere vil Kommissionens oprindelige forslag til den relevante lovgivning og det endelige resultat som ændret af de lovgivende organer blive sammenlignet ved en mangelvurdering, og eventuelle potentielle risici vil blive afdækket.

→ forbedret anvendelse af uindfriede forpligtelser (RAL) og begrænsning af forfinansieringsperioden (punkt 56-14)

Forfinansiering er et værktøj, der har til formål at give modtagerne en redningsvest og sætte dem i stand til at gennemføre de projekter, som de har forpligtet sig til. Hvis forfinansieringsperioden blev kortere end projektperioden, ville modtageren før eller senere løbe tør for ressourcer, og det pågældende projekt kunne i sidst ende mislykkes. Endvidere ville denne fremgangsmåde indebære, at de nyligt vedtagne relevante forordninger og hver ny individuel aftale skulle ændres.

1.6. Andre foranstaltninger

→ Europa-Parlamentet anmodede om, at Kommissionen tager fat på problemet med "stråmænd" i forbindelse med offentlige udbud. Alle trin i offentlige udbudsprocedurer skal offentliggøres på internettet (punkt 64)

Der er allerede truffet foranstaltninger i den retning, navnlig vedrørende elektronisk adgang til alle relevante dokumenter lige fra begyndelsen af proceduren, den forudgående og efterfølgende offentliggørelse og, efter at kontrakten er blevet tildelt, forpligtelsen til at offentliggøre navn og adresse på underleverandørerne.

Med hensyn til direktiv 2014/23 om tildeling af koncessionskontrakter omfatter de nye regler en forpligtelse til at sikre vederlagsfri og ubegrænset adgang til koncessionsdokumenterne online (fra datoen for koncessionsbekendtgørelsens offentliggørelse eller afsendelsen af opfordringen til at afgive tilbud).

→ Europa-Parlamentet anmodede om, at der indgås bindende og bilaterale aftaler med medlemsstater, der især har været i søgelyset, efter samme model som det europæiske semester (punkt 56-15)

Som nævnt i brevene fra kommissionsformand Barroso og kommissær Ṧemeta har Kommissionen givet tilsagn om at afhjælpe svagheder i medlemsstaterne. Brevet fra kommissær Ṧemeta indeholder en omfattende oversigt over de instrumenter og foranstaltninger, der er blevet indført inden for den eksisterende retlige ramme for udgiftsprogrammerne under den nye finansielle ramme. Der er blevet indført forskellige processer til rapportering om Europa 2020, hvilket er en fælles bestræbelse fra medlemsstaternes og Kommissionens side.

2. OLAF (punkt 284-296)

2.1. Dalli-sagen og beslægtede spørgsmål (punkt 284-287, 289-92 og 296)

Europa-Parlamentet rejste flere spørgsmål i forbindelse med denne sag, navnlig med hensyn til oplysninger meddelt Europa-Parlamentet, Kommissionens såvel som OLAF's ansvarlighed, respekt for princippet om uskyldsformodning, lovligheden af optagelsen af telefonsamtaler, samarbejde med medlemsstaternes retlige myndigheder og respekt for grundlæggende rettigheder.

Kommissionen vil først gerne pointere, at dens formand redegjorde for situationen på Formandskonferencen i november 2012. Det var aldrig planen, at punktet skulle tages op i plenarforsamlingen, og Kommissionen har hele tiden respekteret princippet om uskyldsformodning. John Dalli har anfægtet den frivillige karakter og lovligheden af sin tilbagetræden og nedlagt påstand om erstatning fra Retten i verserende sag T-562/12.

Kommissionen og OLAF samarbejder som altid fuldt ud med medlemsstaternes retlige myndigheder i disse undersøgelser. Begge har på behørig vis reageret på alle anmodninger om oplysninger eller bistand, som de har modtaget fra myndighederne.

Med hensyn til spørgsmål om manglende ansvarlighed erindrer OLAF om, at det allerede udførligt og gentagne gange har besvaret spørgsmål inden for rammerne af henholdsvis artikel 8 i forordning (EF) nr. 1073/1999 og artikel 10 i forordning (EU) nr. 883/2013.

Med hensyn til den juridiske analyse af lovligheden af optagelsen af telefonsamtaler har OLAF allerede formelt underrettet Budgetkontroludvalget om, at det i henhold til artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1073/1999 havde ret til at skaffe oplysninger, som var nyttige for dets undersøgelser. OLAF finder, at det har handlet i overensstemmelse med de gældende bestemmelser. En foreløbig udgave af en omfattende intern undersøgelse af lovligheden af optagelsen af privatpersoners telefonsamtaler, som er foretaget af de offentlige myndigheder i medlemsstaterne, er blevet stillet til rådighed for OLAF's efterforskningspersonale og forbedres og ajourføres løbende.

Med hensyn til de resultater, som OLAF's Overvågningsudvalg er nået frem til, påpeger OLAF, at det har udført sine efterforskningsaktiviteter under overholdelse af alle proceduremæssige krav. Overvågningsudvalget identificerede ingen overtrædelser af grundlæggende rettigheder eller proceduremæssige garantier i sin aktivitetsrapport i relation til de pågældende personer. Derfor er de bekymringer, der er blevet givet udtryk for, rent hypotetiske.

Endvidere har retningslinjer vedrørende undersøgelsesprocedurerne for OLAF's ansatte til formål at sikre, at alle undersøgelser, der foretages af OLAF, opfylder de højeste professionelle standarder og fuldt ud respekterer de pågældende personers processuelle rettigheder.

Endelig må Kommissionen med hensyn til anmodningen om oplysninger om møderne i clearingcentralen i 2012 og 2013 og af hensyn til beskyttelsen af igangværende undersøgelser, OLAF's uafhængighed og formodningen om de pågældende personers uskyld understrege, at oplysningerne om drøftelserne i denne gruppe skal forblive begrænset. Kommissionen ville dog vurdere enhver yderligere anmodning fra Europa-Parlamentet vedrørende møder i clearingcentralen på de betingelser, der er fastsat i rammeaftalen.

2.2 Andre spørgsmål (punkt 288 og 293-295)

Europa-Parlamentet gav udtryk for bekymring over de finansielle indikatorer for indledning af en undersøgelse, de opfølgende foranstaltninger vedrørende tilfælde af mistanke om svig, der er blevet afvist og sendt tilbage til Kommissionen i 2012-2013, undersøgelser blandt OLAF's ansatte og en anmodning om en uredigeret udgave af et dokument om misbrugte EU-midler.

OLAF's prioriteter for undersøgelsespolitikken i 2012 og 2013 omfattede følgende udvælgelsesprincipper: proportionalitet, effektiv anvendelse af undersøgelsesressourcerne og subsidiaritet/merværdi. Disse prioriteter (2012 og 2013) indeholdt finansielle indikatorer. Disse indikatorer blev ikke opfattet eller anvendt som "udelukkelseskriterium", men som ét blandt flere kriterier til vurdering af, om der skulle indledes en undersøgelse eller ikke. Den finansielle virkning var aldrig en absolut betingelse for indledning af en undersøgelse.

For 2014 besluttede generaldirektøren ikke at medtage finansielle indikatorer i prioriteterne for undersøgelsespolitikken, da der efter hans opfattelse havde hersket og i et vist omfang fortsat hersker misforståelse om dette spørgsmål blandt OLAF's interessenter, og da det i de fleste tilfælde er vanskeligt at vurdere den potentielle finansielle virkning af en ny sag. OLAF agter at kontrollere, hvorvidt den omstændighed, at der ikke er udtrykkelige finansielle indikatorer til rådighed i udvælgelsesprocessen, fører til indledning af for mange sager, som OLAF skal håndtere. I bekræftende fald vil generaldirektøren eventuelt overveje at genindføre dem i tæt samråd med OLAF's interessenter og dets Overvågningsudvalg. Når der er mistanke om svig, afviser OLAF ikke sagerne og sender dem tilbage til Kommissionens tjenestegrene med henblik på undersøgelse. OLAF er og bliver det eneste organ, der er berettiget til at foretage administrative undersøgelser i sådanne tilfælde. Når OLAF modtager oplysninger om mistanke om svig fra en anden af Kommissionens tjenestegrene, beslutter det, om der skal indledes en undersøgelse af en sag, eller om sagen skal afvises, på grundlag af kriterierne i artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) nr. 833/2013. OLAF underretter den tjenestegren, der sendte oplysningerne, om beslutningen om at afvise sagen og om grundene til afvisningen. I de sjældne tilfælde hvor en sag afvises efter subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet og kan kræve en undersøgelse, videresender OLAF sagen til den myndighed, der er bedst i stand til at gennemføre undersøgelsen, de kompetente nationale myndigheder eller disciplinære instanser.

Endelig påpeger Kommissionen med hensyn til anmodningen om den uredigerede udgave af ovennævnte dokument, at Kommissionens skriftlige svar af 28. januar 2014 på forespørgsel E-012041/2013 fra medlem af Europa-Parlamentet Ingeborg Gräßle lyder således: "Med hensyn til den uredigerede udgave af dokument D/000955 vil Kommissionen vurdere enhver anmodning fra Europa-Parlamentet på de betingelser, der er fastsat i rammeaftalen mellem Parlamentet og Kommissionen." OLAF har endnu ikke modtaget nogen anmodning fra Europa-Parlamentet i henhold til ovennævnte aftale.

* * *

[1] Decharge 2012 for det almindelige budget, Revisionsrettens særberetninger i forbindelse med Kommissionens decharge, decharge for EUF, decharge for agenturerne. Dokumentreference P7_TA(2014)0287, P7_TA-PROV(2014)0288), P7_TA-PROV(2014)0290 og P7_TA-PROV(2014)0299) findes på følgende internetadresse:

http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=20140403&secondRef=TOC&language=da.

[2] Dokumentreference 5848/14, 5848/14 ADD1, 5850/14 og 5850/14 ADD1 findes på følgende internetadresse: http://www.europarl.europa.eu/committees/da/cont/publications.html?id=CONT00006#menuzone.

[3] Selv om en del af disse anmodninger er delvist eller indirekte nævnt i andre dele af beslutningen. Se punkt 6, 11, 15, 17, 20, 24, 46-49, 51, 53, 55, 59, 65, 67, 70, 73, 81, 88, 90, 117, 120, 128, 137-139, 141, 149, 176-180, 183, 205, 253, 258, 260-261, 264, 270, 272, 282, 302, 314, 318, 323, 326-327, 332-333, 335 og 343 i arbejdsdokumentet om Europa-Parlamentets dechargebeslutninger.

[4] Se punkt 19, 22, 61, 77 i arbejdsdokumentet om Rådets henstilling.

[5] Ares(2013)3567754.

[6] Ares(2014)654055.

[7] Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009 vedrørende indirekte betalinger og forordning (EF) nr. 65/2011 vedrørende landdistriktsudvikling.

[8] Udkast til Kommissionens gennemførelsesforordning om regler for anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 med hensyn til det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IACS), foranstaltninger til udvikling af landdistrikter og krydsoverensstemmelse.

[9] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013, EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320.

[10] Forordning (EU) nr. 1306/2013, den såkaldte horisontale forordning under den fælles landbrugspolitik.