A4-0076/97

Beslutning om meddelelsen fra Kommissionen om »Europas forsvarsrelaterede industri og de udfordringer, den staar overfor, et bidrag til indsats paa europaeisk plan« (KOM(96)0010 - C4-0093/96)

Europa-Parlamentet,

- der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(96)0010 - C4-0093/96),

- der henviser til sine beslutninger af:

. 11. april 1984 om de europaeiske landes faelles interesser, risici og behov paa sikkerhedsomraadet ((EFT C 127 af 14.05.1984, s. 70.)),

. 13. juli 1990 om nedrustning, omstilling af vaabenindustrien og vaabeneksport ((EFT C 231 af 17.09.1990, s. 209.)),

. 17. september 1992 om Faellesskabets rolle i overvaagningen af vaabeneksport og vaabenindustrien ((EFT C 284 af 02.11.1992, s. 138.)),

. 19. januar 1995 om de uafhaengige mediers situation i staterne i det tidligere Jugoslavien ((EFT C 43 af 20.02.1995, s. 89.)),

. 18. maj 1995 om gennemfoerelsen af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (november 1993 - december 1994) ((EFT C 151 af 19.06.1995, s. 223.)),

. 18. januar 1996 om Saudi-Arabien, navnlig punkt 6 heri ((EFT C 32 af 05.02.1996, s. 98.)),

. 13. marts 1996 med (i) udtalelse fra Europa-Parlamentet om indkaldelse af regeringskonferencen og (ii) evaluering af Refleksionsgruppens arbejde og praecisering af Europa-Parlamentets politiske prioriteringer i forbindelse med regeringskonferencen ((EFT C 96 af 01.04.1996, s. 77.)),

. 18. juli 1996 om de fremskridt, der er gjort med ivaerksaettelsen af den faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik (januar-december 1995) ((EFT C 261 af 09.09.1996, s. 154.)),

- der henviser til erklaering (nr. 30) om Den Vesteuropaeiske Union (WEU), der er vedfoejet traktaten om Den Europaeiske Union, og som henviser til »et oeget samarbejde paa vaabenomraadet med henblik paa at oprette et europaeisk vaabenagentur«, samt EF-traktatens artikel 223,

- der henviser til det arbejde, WEAG (Den Vesteuropaeiske Rustningsgruppe) allerede har udfoert, og den foregangsrolle det fransk-tyske vaabensamarbejde spiller,

- der henviser til betaenkning fra Udvalget om Udenrigs-, Sikkerheds- og Forsvarsanliggender og udtalelserne fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik, Udvalget om Forskning, Teknologisk Udvikling og Energi, Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser og Udvalget om Institutionelle Spoergsmaal (A4-0076/97),

A. der henviser til, at siden den kolde krigs afslutning har den positive nedskaering af militaerbudgetterne i hovedparten af de store industrialiserede lande (ogsaa kaldet »fredsoverskuddet«), som man maa glaede sig over, foert til faerre bestillinger af forsvarsudstyr, hvilket har forvaerret den oekonomiske og sociale krise inden for den forsvarsrelaterede industri,

B. der er overbevist om, at opbygning og styrkelse af den europaeiske forsvarsrelaterede industri ikke boer vaere i modsaetning til yderligere fornuftige skridt i retning af nedrustning,

C. der henviser til, at denne situation har foert til, at konkurrencen mellem producenterne af forsvarsudstyr i hele verden bliver stadig haardere, idet producenterne proever at underbyde hinanden, baade inden for og uden for Unionen

D. der henviser til, at denne situation kan foere til, at industrier, der er vigtige for EU-landenes oekonomiske, politisk og militaere sikkerhed, forsvinder,

E. der henviser til, at de europaeiske forsvarsindustrier ved en direkte sammenligning har vist sig fuldt ud konkurrencedygtige med amerikanske industrier,

F. der imidlertid bemaerker, at den europaeiske forsvarsindustri som helhed bliver undergravet paa grund af dens meget opsplittede natur, hvor hver medlemsstat opstiller sine egne krav til leverancer og procedurer, som foerer til oedsel og dyr opsplitning,

G. der paa den anden side bemaerker sig, at amerikanske virksomheder har haft gavn af at arbejde i et meget gunstigere miljoe - et stort indre marked, samlede leveringer, en »koeb amerikansk«-politik og omfattende statsstoette til FTU, osv.; der ligeledes konstaterer, at de amerikanske firmaer har kunnet staa sammen eller har sluttet sig sammen for bedre at ruste sig til den oegede konkurrence, samt at de har kunnet udnytte USA's ledende stilling inden for Atlantpagten,

H. der henviser til, at begrebet »en europaeisk forsvarsidentitet« blev anerkendt af alle parter paa NATO-moedet i Berlin i juni 1996,

I. der henviser til, at den europaeiske forsvarsidentitet har tre vaesentlige dele:

- en politisk del, som ligger inden for EU,

- en militaer del, som NATO og WEU i faellesskab har ansvar for,

- en industriel, videnskabelig og teknologisk del,

J. der henviser til, at hverken en europaeisk forsvarsidentitet eller EU's faelles udenrigs- og forsvarspolitik kan vaere trovaerdig uden en staerk, effektiv og levedygtig europaeisk vaabenindustri og en effektiv forsyningspolitik,

K. der understreger, at uden en staerk, effektiv og baeredygtig europaeisk vaabenindustri og en effektiv forsyningspolitik vil EU og medlemsstaterne paa lang sigt faa vanskeligt ved at opfylde deres NATO- forpligtelser og andre globale sikkerhedsordninger,

L. der henviser til, at udviklingen af en saadan restriktiv europaeisk vaabenpolitik vil saette de europaeiske lande i stand til som resultat af en deraf foelgende standardisering og mere aaben levering at opnaa stordriftsfordele, som i hoej grad vil gavne de beroerte staters budgetter,

M. der henviser til, at udviklingen af et indre vaabenmarked i Den Europaeiske Unions medlemsstater kombineret med en gradvis konsolidering af forsvarets industrielle grundlag vil goere denne industri mindre afhaengig af eksport,

N. der henviser til, at de amerikanske vaaben paa grund af nedgangen i antallet af ordrer fra Pentagon med stoette fra regeringen udgoer en haard konkurrence for de europaeiske virksomheder paa de eksterne markeder, som f.eks. i Europa, Mellemoesten og Asien,

O. der tillige henviser til, at den forsvarsrelaterede industrisektor har en direkte indflydelse paa forskningskapaciteten i Europa,

P. der henviser til, at skellet mellem civil og militaer forskning bliver stadig mere udvisket,

1. glaeder sig over Kommissionens meddelelse om Europas forsvarsrelaterede industri og de udfordringer, den staar overfor, som paa hensigtsmaessig maade fremlaegger dette komplicerede spoergsmaal for Den Europaeiske Unions institutioner;

2. mener, at det hidtidige samarbejde paa forsvarsomraadet baade paa bi- og multilateralt plan inden for rammerne af enten WEU eller NATO har vist sig ineffektivt, hvorfor man boer enes om en ny fremgangsmaade for produktionen af fremtidens militaere udstyr, saaledes at Europa kan bidrage med effektivt materiel, der har det bedst mulige forhold mellem kvalitet og pris, og som vil kunne daekke en bred vifte af opgaver i betragtning af det usikre strategiske scenario inden for det militaere udstyrs operationelle levetid;

En europaeisk vaabenpolitik og FUSP

3. understreger, at man lettere vil kunne foere en europaeisk vaabenpolitik, hvis der er enighed om FUSP's vigtigste maalsaetninger og om de strategiske valgmuligheder, der er med til at definere de operationelle specifikationer for det militaere udstyr, der skal anvendes;

4. konstaterer, at det arbejde, WEAG og EUCLID-enheden har udfoert paa dette omraade, hvor nyttigt det end er, er helt utilstraekkeligt, da disse instanser ikke har reel beslutningsdygtighed;

5. konstaterer tillige, at det hidtidige tvaernationale samarbejde i hoejere grad har resulteret i budgetoverskridelser end reelle besparelser, da det ofte er resultatet af et kompromis mellem forskellige generalstabes forskellige operationelle krav, og i de fleste tilfaelde er baseret paa begrebet »juste retour« (dobbelte eller tredobbelte samlebaand osv.), hvilket ikke goer det muligt at udnytte stordriftsfordele;

6. mener, at man boer erstatte begrebet »juste retour«, som i oejeblikket anvendes for hvert enkelt program, med et begreb om global ligevaegt, der vurderes paa flere programmer og paa lang sigt stoettet af en industriel specialisering, vel vidende at et faelles vaabenmarked i det lange loeb vil vaere til gavn for alle medlemsstaterne ved at give dem mulighed for at anskaffe sig militaert udstyr paa den mest rentable maade;

7. understreger, at i den nuvaerende oekonomiske situation er materiellets interoperabilitet ikke laengere tilstraekkelig, og at det boer tilstraebes, at de europaeiske stater producerer faelles militaert udstyr; dette kan kun ske optimalt ved, at de industrielle enheder og produktionsspecialiseringen oeges;

8. understreger, at dette tvaereuropaeiske samarbejde ikke maa forhindre samarbejdet med andre lande som f.eks. USA, naar der findes faelles behov, eller i forbindelse med koeb af militaert udstyr, der er opmagasineret i tredjelande, og at det heller ikke maa haemme et eventuelt fremtidigt multinationalt samarbejde, der ogsaa omfatter tredjelande;

9. mener, at en staerk, effektiv og baeredygtig europaeisk vaabenindustri er et af midlerne til at udvikle den europaeiske sikkerheds- og forsvarsidentitet og goere den trovaerdig inden for Atlantpagten og til at give FUSP den militaere kapacitet, den behoever, for om noedvendigt at understoette de diplomatiske aktiviteter;

10. kraever, at Europa-Parlamentet faar oegede befoejelser vedroerende tidlige varslingssystemer og den forebyggende vurdering af foelgerne af rustningsteknologien, hvis der inden for militaer forskning og udvikling skal goeres en oeget indsats (stikord EUCLID);

11. konstaterer, at de europaeiske forsvarsrelaterede industrier har brug for en politisk referenceramme, hvis de skal kunne levere den type militaert udstyr, de bliver bedt om at producere, og det forudsaetter, at Den Europaeiske Union paa FUSP-plan foretager en klarere definering af det internationale ansvar, den vil paatage sig;

12. mener, at generalstabene i WEU's medlemsstater, eventuelt i samarbejde med observatoerer fra andre interesserede stater og i operationelt specifikke termer, boer foretage en mere praecis definering af det materiel, der er noedvendigt for at naa FUSP's maalsaetninger og udfoere Petersberg-missionerne eller artikel V, WEU-missionerne inden for rammerne af den nye geostrategiske kontekst;

13. understreger Europas utilstraekkelighed, hvad angaar strategisk lufttransport, kapaciteten for optankning i luften, rum- og luftrekognoscering (droner), kommunikation og raketforsvarssystemer;

14. stoetter udviklingen og konstruktionen af fremtidens transportfly (ATF/FLA- projektet), tunge militaere transportfly til lange distancer, der er udviklet i EUROFLAG-konsortiet med henblik paa at foretage Petersberg- missioner; konstaterer, at bygningen af dette fly er vigtig baade for den europaeiske luftfartsindustri og den europaeiske sikkerheds- og forsvarsidentitet; opfordrer derfor de beroerte medlemsstater til at skaffe de noedvendige midler til at finansiere udviklingen af dette fly;

15. opfordrer endvidere de beroerte medlemsstater til at gennemfoere rekognosceringssatellitprojekterne Helios 2 og Horus, Airbus-projektet MRTT, og til at udvikle rekognosceringsdroner samt et antimissilsystem, om noedvendigt i samarbejde med USA;

16. glaeder sig over de igangvaerende initiativer, der har til formaal at give de europaeiske stater de noedvendige instrumenter for at naa frem til nye og bedre samarbejdsformer paa vaabenomraadet, nemlig oprettelsen af Den Vesteuropaeiske Rustningsgruppe (WEAG) og udvidelsen af det fransk-tyske initiativ til at omfatte andre lande; haaber, at disse forskellige samarbejdsstrukturer ikke kommer til at overlappe hinanden, og at de ender med faelles vaabenprogrammer, der kan opfylde de fleste europaeiske staters behov;

Overvejelser om EF-traktatens artikel 223

17. paapeger, at en faelles vaabenpolitik omfattende videnskabelige og teknologiske elementer er noedvendig for skabelsen af en europaeisk forsvarsidentitet, og mener, at en gradvis etablering af en faelles forsvarspolitik i sidste instans vil noedvendiggoere en revision af artikel 223 med henblik paa at naa frem til en integreret vaabenproduktion, -handel og -kontrol; understreger, at artikel 223 dog ikke boer udgaa, foer der er blevet etableret en faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik, inklusive en politik til begraensning af vaabeneksporten;

18. opfordrer medlemsstaterne til ikke i den mellemliggende tid og kun undtagelsesvist at anvende EF-traktatens artikel 223 for at forhindre industrielle omstruktureringer i Europas eget indre marked;

19. understreger, at denne artikel kan anvendes til at beskytte industrier, der er afgoerende for udviklingen af den europaeiske sikkerheds- og forsvarsidentitet, mod, at virksomheder i tredjelande overtager kontrollen med dem;

20. anmoder Unionens medlemsstater om at benytte regeringskonferencen til en tilbundsgaaende overvejelse af EF-traktatens artikel 223 og dens eventuelle tilpasning, og navnlig af den som bilag vedfoejede liste med henblik paa at fremme skabelsen af en europaeisk vaabenindustri;

Overvejelser om en vaabenpolitiks industripolitiske aspekter

21. mener, at Den Europaeiske Union boer saette sig som maal at gennemfoere et indre marked for den forsvarsrelaterede industri, og at bestemmelserne herfor boer vaere baseret paa de bestemmelser, der gaelder for det indre marked for civile varer og tjenesteydelser, idet der dog skal tages hensyn til den forsvarsrelaterede industris saerlige karakter;

22. mener, at medlemsstaterne boer acceptere princippet om indbyrdes afhaengighed i industriel og teknologisk henseende i vaabensektoren med henblik paa at goere det muligt for de europaeiske virksomheder at slutte sig sammen og konsolidere sig paa grundlag af kriterier for en rationel industriel forvaltning, men mener ogsaa, at Den Europaeiske Unions anti- monopollovgivning boer anvendes paa industrisektorens militaere gren samt paa dens civile modstykke;

23. erkender, at den noedvendige integration af det europaeiske industriapparat inden for forsvarssektoren kraever politisk accept af en vis indbyrdes afhaengighed paa det teknologiske og industrielle omraade medlemsstaterne imellem;

24. mener, at en omstrukturering af vaabenindustrien lettere ville kunne gennemfoeres, hvis der inden for Den Europaeiske Union var oprettet retslige rammer for dannelse af europaeiske virksomheder; opfordrer endnu en gang til indfoerelse af hensigtsmaessige tvaernationale retsstrukturer, som f.eks. vedtaegten for det europaeiske selskab;

25. kraever, at produktionen af militaert udstyr sker under anvendelse af de forvaltningsmetoder, der gaelder for de civile virksomheder, og at der, hvor dette er muligt, goeres brug af civile teknologier for at begraense omkostningerne ved de nye vaaben eller de nye vaabensystemer;

26. konstaterer endvidere, at den industrielle omstrukturering inden for vaabensektoren, som ogsaa kan beroere civile produkter, kan faa stoette fra de eksisterende faellesskabsinstrumenter (EFRU, ESF, KONVER, osv.); mener, at det boer overvejes, hvordan KONVER-programmet kan forbedres, saa det giver stoerre stoette til omstruktureringsprocessen og medvirker til, at forsvarsindustrierne kan sprede deres kapacitet og ekspertise for at vinde indpas paa nye markeder i den civile sektor;

Overvejelser om vaabenpolitikken og FTU

27. konstaterer den manglende sammenhaeng mellem de europaeiske forskningsprogrammer inden for forsvarsomraadet paa trods af de bestraebelser, EUCLID-enheden har gjort, de projekter, der stoettes af EU's rammeprogram for forskning, og EUREKA-programmet; anser det for noedvendigt at naa frem til en bedre koordinering mellem de forskellige forskningsprogrammer for at undgaa overlapning;

28. bemaerker,

- at rammeprogrammet er et civilt forskningsprogram,

- at den civile teknologi nu er betydelig mere avanceret end den militaere teknologi,

- at rammeprogrammet kun daekker 4% af de offentlige civile FTU-midler i EU,

- at medlemsstaterne overvejer forskellige maader at tilpasse militaerets rolle inden for den offentlige FTU;

29. understreger behovet for paa faellesskabsplan at stoette pilotprojekter og demonstrationsprojekter med henblik paa at udvikle den europaeiske kapacitet inden for de hoejteknologiske sektorer;

30. mener, at det femte rammeprogram, ved fortsat at fokusere paa grundforskning og generisk teknologi, kunne:

- fortsaette med at afsaette midler til forskning i teknologier med dobbelt formaal

- bistaa ved omlaegningen af de forsvarsorienterede forskningsfaciliteter i industrien;

31. henstiller ligeledes til, at man i det femte rammeprogram for forskning medtager forskningsinitiativer paa nedrustningsomraadet med saerlig vaegt paa spoergsmaalet om miner, biologiske og kemiske vaaben, samt om uran og plutonium til anvendelse i vaabensystemer;

32. understreger imidlertid, at der ikke er nogen grund til at styre faellesskabsforskningen i retning af specifikke forsvarsrelaterede maal;

Overvejelser om den oekonomiske politik udadtil paa vaabenomraadet

33. paapeger uligevaegten i vaabenhandelen mellem Europa og USA; oensker en mere ligevaegtig fordeling af denne samhandel, isaer i forbindelse med udstyr til brug for NATO;

34. mener, at paa forsvarsomraadet boer medlemsstaterne anvende den faelles handelspolitiks bestemmelser over for tredjelande, da dette vil skabe lige konkurrencevilkaar for de europaeiske forsvarsrelaterede industrier;

35. mener, at medlemsstaterne boer harmonisere deres procedurer for import af militaert udstyr og enes om en faelles politik paa dette omraade, baseret paa en restriktiv fortolkning af de otte kriterier, Det Europaeiske Raad vedtog i 1991-1992, saaledes at konkurrencen paa det indre marked ikke fordrejes;

36. mener ogsaa, at faellesskabslovgivningen om betingelserne for vaabenfirmaer fra tredjelandes adgang til offentlige kontrakter boer tilpasses de saerlige betingelser, der gaelder for kontrakter om militaert udstyr;

Vaabeneksport

37. mener, at vaabeneksport er et kompliceret spoergsmaal, der omfatter aspekter vedroerende udenrigspolitik, oekonomisk politik og politisk moral og noedvendigvis skal reguleres gennem strenge, effektive, rationelle, konsekvente og demokratiske kontrolordninger paa internationalt, europaeisk og nationalt plan for at sikre gennemskuelighed og kontrol;

38. henviser til, at der allerede paa EU-plan eksisterer retlige instrumenter, (faelles aktion ((Afgoerelse 94/942/FUSP (EFT L 367 af 31.12.1994, s. 8).)) og forordning (EF) nr. 3381/94 ((EFT L 367 af 31.12.1994, s. 1.))), og politiske (kriterier vedtaget af Det Europaeiske Raad i Luxembourg (juni 1991) og Lissabon (juni 1992)), der muliggoer kontrol med vaabeneksport og varer med dobbelt anvendelsesformaal;

39. opfordrer medlemsstaterne til - inden for FUSP - rent faktisk at anvende disse retlige og politiske instrumenter;

40. oensker, at Kommissionen udarbejder en hvidbog om dette emne, som vil muliggoere en bedre vurdering af Den Europaeiske Unions plads i verdenshandelen med vaaben, og paa denne baggrund undersoege, om de instrumenter, som EU har til at kontrollere vaabenhandelen og til at goere den mere gennemskuelig, er tilstraekkelige, og at den paa dette grundlag opfordrer Raadet til at indlede en faelles aktion vedroerende vaabentransfer, som foerer til udformningen af en retligt bindende adfaerdskodeks paa grundlag af en restriktiv fortolkning af Det Europaeiske Raads otte kriterier; mener endvidere, at en fremtidig vaabenkontrolpolitik boer forbyde eksport af vaaben til tredjelande

- der er mistaenkt for vaebnet aggression

- hvis regeringer mangler et minimum af demokratisk legitimitet

- der ikke deltager i FN's vaabenregister eller regionale og globale vaabenaftaler;

41. gentager sit synspunkt, at stoerre handel inden for Faellesskabet vil goere det muligt for europaeiske vaabenvirksomheder at reducere deres omkostninger;

Institutionelle overvejelser

42. opfordrer regeringskonferencen til paa afgoerende maade at tilskynde til udvikling af en faelles vaabenpolitik og til at indarbejde denne maalsaetning i traktaten som et element, der er noedvendigt for at etablere en faelles forsvarspolitik; opfordrer desuden til, at kontrol med og harmonisering af vaabeneksportpolitikken indfoejes i den kommende traktat;

43. mener, at udformningen af en effektiv faelles udenrigs- og sikkerhedspolitik og en faelles forsvarsidentitet fortsat vil blive undergravet, saa laenge medlemsstaterne fortsaetter med at vedtage forskellige vaabeneksportpolitikker; mener desuden, at ubegraenset vaabenhandel kan skaerpe regionale spaendinger, hvilket vil kunne medfoere, at medlemsstater kommer til at staa over for en fjende, der er udrustet af deres egen industri; opfordrer derfor regeringskonferencen til at laegge saerlig vaegt paa udformning af en restriktiv faelles vaabeneksportpolitik;

44. mener, at der boer skabes en stoerre synergi dels mellem faellesskabssoejlen og FUSP-soejlen og dels mellem EU og WEU med henblik paa at udvikle en industriel vaabenpolitik til fordel for den europaeiske sikkerheds- og forsvarsidentitet;

45. opfordrer derfor til, at der afholdes faellesmoeder mellem EU og WEU paa det mest hensigtsmaessige niveau og understreger i den forbindelse noedvendigheden af faelles droeftelser mellem EU og WEU paa det mest hensigtsmaessige niveau; efterhaanden som der opnaas fremskridt i forbindelse med udformning af en faelles forsvarspolitik, vil det blive noedvendigt for Unionen at fastlaegge maalsaetningerne, de forskellige niveauer samt en tidsplan for den fremtidige integration af WEU i EU;

46. anmoder tillige om, at der i EU afholdes faellesmoeder mellem medlemsstaternes udenrigs- og forsvarsministre inden for rammerne af FUSP med henblik paa at fastlaegge de strategiske retningslinjer, paa grundlag af hvilke der kan udvikles en faelles vaabenpolitik, samt den linje, der skal foelges med hensyn til vaabeneksport;

47. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at undersoege, hvorledes de central- og oesteuropaeiske lande kan involveres i udviklingen af en europaeisk vaabenpolitik, navnlig i erkendelse af, at deres fremtidige deltagelse i de europaeiske sikkerheds- og forsvarsstrukturer vil goere det noedvendigt, at deres produktionsmetoder og produkter noeje tilpasses de faelles forsvarsbehov;

? ? ?

48. paalaegger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Raadet samt WEU's og NATO's ansvarlige instanser.