KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 15/10/98 
KOM(98)569 endelig udg. 
GRØNBOG 
Bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering 
i det indre marked 
(forelagt af Kommissionen) 

Resumé 
Varemærkeforfalskning og piratkopiering er i dag et internationalt fænomen, der udgør mellem 
5-7% af verdenshandelen. Det truer det indre markeds funktion, da det ud over handels-
omlægninger og konkurrenceforvridning fører til mistillid i virksomhederne og faldende 
investeringer. Fænomenet har store følger, ikke blot på det økonomiske og sociale plan (tab af 
100 000 arbejdspladser om året i EU), men også for forbrugerne, bl.a. hvad angår sundhed og 
sikkerhed. Bekæmpelsen af dette fænomen er derfor af største betydning for at sikre åbenhed og 
ensartede konkurrenceforhold i det indre marked. 
I EU er man klar over betydningen af at bekæmpe dette fænomen, og der er derfor indført en 
særlig lovgivning om kontrol ved de ydre grænser af forfalskede og piratkopierede varer. Inden 
for det indre marked er man ligeledes begyndt at tage affære på dette område, men de hidtidige 
initiativer vedrører kun et begrænset antal sektorer. 
Det kan derfor blive nødvendigt med et EU-initiativ for samlet at bekæmpe dette fænomen i det 
indre marked. Et sådant initiativ vil være i tråd med Kommissionens handlingsplan for det indre 
marked om en sammenhængende og effektiv gennemførelse af lovgivningen samt Kommis­
sionens arbejdsprogram for bekæmpelse af svig for årene 1998/1999. Det vil ligeledes være i 
overensstemmelse med Kommissionens første handlingsplan for innovation. 
De områder, der behandles i denne grønbog, vedrører fire punkter og har til formål at forbedre 
bekæmpelsen af dette fænomen i det indre marked: 
- den private sektors overvågning 
- anvendelse af tekniske systemer 
- sanktioner og retsmidler for at sikre overholdelse af intellektuelle ejendomsrettigheder 
- det administrative samarbejde mellem de kompetente myndigheder. 
Grønbogen skal give Kommissionen mulighed for at vurdere de økonomiske følger af vare­
mærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked og lovgivningens effektivitet, ligesom 
Kommission skal vurdere, om det er nødvendigt at tage nye initiativer på EU-niveau. I 
bekræftende fald vil indholdet af sådanne initiativer kunne fastsættes med udgangspunkt i 
ovenstående fire punkter. Initiativerne skal ikke i første omgang bestå i lovgivning, men kan 
eventuelt være øget åbenhed eller initiativer, der forbedrer samarbejdet mellem virksomhederne 
og den offentlige administration. Ovenstående punkter er kun et udgangspunkt for høringen, og 
de kan suppleres med andre punkter, der går i samme retning. 
Indholdsfortegnelse 
1. INDLEDNING 4 
1.1. Baggrund for problemet 4 
1.2. Følgerne for det indre marked 5 
1.3. EU-mitiativer 5 
1.4. Grønbogens anvendelsesområde 6 
1.5. Formålet med grønbogen 7 
2. BESKRIVELSE AF FÆNOMENET ....7 
3. ØKONOMISK ANALYSE: FÆNOMENETS OMFANG OG FØLGER 9 
4. RETLIG ANALYSE..... 11 
5. MULIGE LØSNINGER 13 
5.1. Den private sektors overvågning 13 
5.2. Anvendelse af tekniske systemer 16 
5.3. Sanktioner og retsmidler til sikring af overholdelse af intellektuelle 
ejendomsrettigheder 17 
5.4. Det administrative samarbejde mellem de kompetente myndigheder 24 
l. INDLEDNING 
1.1. Baggrund for problemet 
Siden begyndelsen af 1980-erne er varemærkeforfalskning og piratkopiering blevet stadig mere 
udbredt, og der er i dag tale om et meget udbredt fænomen, der har konsekvenser på 
internationalt plan. Fænomenet har fulgt den økonomiske og politiske udvikling i den periode, 
dvs. den konstant stigende verdenshandel, økonomiens globalisering, udviklingen af kommu­
nikationsmidlerne og de politiske systemers sammenbrud i Central- og Østeuropa samt det 
tidligere Sovjetunionen, hvor der ser ud til at være opstået nye og meget aktive markeder for 
fremstilling og forbrug af varemærkeforfalskede og piratkopierede varer. Fænomenet har 
udviklet sig yderligere i lyset af informationssamfundet og fremkomsten af ny, avanceret 
teknologi, der gør det nemt at kopiere varer. Der er i dag stort set udelukkende tale om 
organiseret kriminalitet1. 
Ifølge Counterfeiting Intelligence bureau2, der er oprettet af Det Internationale Handelskammer 
(ICC), udgør varemærkeforfalskning mellem 5-7% af verdenshandelen. I Frankrig har hver femte 
virksomhed med mindst 50 ansatte været udsat for varemærkeforfalskning eller piratkopiering. 
Den amerikanske ophavsretsindustri anslår det årlige tab som følge af piratkopiering til mellem 
12-15 mia. USD. Ifølge IFPI (International Federation of the Phonographic Industry) steg det 
ulovlige salg af CD'ere næsten 20% i 1996, og det udgør nu 14% af det omhandlede marked på 
verdensplan. Det skønnes, at varemærkeforfalskning hvert år i de sidste ti år har betydet tab af 
ca. 100 000 arbejdspladser i EU (120 000 i USA). De mest berørte sektorer på verdensplan er 
edb-industrien (35%), den audiovisuelle industri (25%), legetøjsindustrien (12%), parfume­
industrien (10%), lægemiddelindustrien (6%), urmagerindustrien (5%), den fonografiske industri 
og bilindustrien. Inden for software udgør piratkopiering 46% på verdensplan. 
Da varemærkeforfalskning og piratkopiering er meget udbredte fænomener, har det alvorlige 
følger ikke blot for virksomhederne, landenes økonomier og forbrugerne, men for hele 
samfundet. Der er ikke kun tale om en forstyrrelse af den økonomiske og samfundsmæssige 
organisation, men om en fare for den offentlige sundhed og sikkerhed. Det internationale 
fællesskab har reageret på denne situation, men af forskellige grunde har det endnu ikke været 
muligt at standse fænomenets udvikling. 
I handlingsplanen til bekæmpelse af organiseret kriminalitet, der blev vedtaget af Det 
Europæiske Råd i Amsterdam den 16. juni 1997 opfordrer Rådet og Kommissionen til at 
overveje behovet for "at udarbejde fælles bestemmelser til bekæmpelse af organiseret 
kriminalitet inden for økonomisk og kommerciel varemærkeforfalskning"3. Bekæmpelse af vare­
mærkeforfalskning er ligeledes prioriteret højt i resolutionen om samarbejdet om retlige og indre 
anliggender for perioden 1. januar 1998 til Amsterdam-traktatens ikrafttræden4. Problemet med 
falskmøntneri behandles i særlige initiativer taget af Kommissionen5. 
1 Jf. Handlingsplan til bekæmpelse af organiseret kriminalitet vedtaget af Rådet den 28. april 1997 (EFT 
C 251 af 15.8.1997, s. 1). 
2 "Countering Counterfeiting. A guide to protecting and enforcing intellectual property rights", 
Counterfeiting Intelligence Bureau, International Chamber of Commerce, 1997. 
3 EFT C 251 af 15.8.1997, s.15. 
4 EFT C 11 af 15. januar 1998, s. 1. 
5 Hvad angår bekæmpelse af svig og varemærkeforfalskning af betalingsmidler (bortset fra kontante 
betalingsmidler) vedtog Kommissionen den 1.7.1998 en meddelelse om et forslag til udkast til en 
fælles indsats og fastsættelse af en global strategi for at skabe sikkerhed for ikke-kontante 
transaktioner (KOM(98)395). Varemærkeforfalskning af eurosedler og -mønter behandles særskilt (jf. 
4 
1.2. Følgerne for det indre marked 
Varemærkeforfalskning og piratkopiering forhindrer det indre marked i at fungere tilfreds­
stillende. Det kan medføre handelsomlægninger og konkurrenceforvridning, navnlig når 
fænomenet er baseret på en udnyttelse af de nationale forskelle. En sådan situation fører ikke til 
åbenhed og ensartede konkurrenceforhold i det indre marked. 
Det fører til mistillid i virksomhederne til det indre marked. Det er imidlertid vigtigt for det indre 
markeds funktion, at virksomheder, opfindere og kunstnere har tillid til EU-lovgivningen, så de 
kan udvikle deres aktiviteter og effektivt beskytte deres rettigheder. 
Mistillid til det indre marked betyder faldende investeringer og mindre innovation og kreativitet i 
de virksomheder, der ofte investerer betydelige beløb i forskning, markedsføring og reklame for 
deres varer og tjenester. Faldende investeringer har direkte følger på det økonomiske og 
samfundsmæssige plan, bl.a. på det antal arbejdspladser virksomhederne skaber. 
Varemærkeforfalskning og piratkopiering har ligeledes betydning for forbrugerne, der udsættes 
for overlagt bedrageri vedrørende den kvalitet, de med rette kan forvente af en vare, der f.eks. er 
forsynet med et kendt mærke. Der kan endda være tale om meget mere alvorlige følger, når 
forfalskningen vedrører varer, der kan true forbrugernes sundhed og sikkerhed. 
1.3. EU-initiativer 
For at gennemføre det indre marked har EU gjort en indsats inden for intellektuel ejendomsret 
navnlig for at harmonisere de eksisterende nationale rettigheder6 eller for at skabe nye. Der vil 
snart blive vedtaget flere initiativer på EU-niveau på dette område. De problemer, der følger af 
forskellige ordninger til beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder i det indre marked, 
skulle således gradvis forsvinde. 
Ved valg af midler til bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre 
marked bør der tages højde for, at fænomenet enten kan have sin oprindelse uden for eller inden 
for EU. 
Hidtil har EU-initiativerne væsentligst vedrørt beskyttelse af de ydre grænser. For at styrke 
forordningen fra 19867 vedtog Rådet således den 22. december 1994 forordning (EF) nr. 3295/94 
om foranstaltninger med henblik på at forbyde overgang til fri omsætning, udførsel, genudførsel 
og henførsel under en suspensionsprocedure af varemærkeforfalskede og piratkopierede varer8. 
Denne forordning er ved at blive ændret for at styrke anvendelsen deraf9. Forordningen vedrører 
meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet og Den Europæiske Centralbank om 
beskyttelse af euroen og bekæmpelse af forfalskning (KOM(98)474 af 22.7.1998). 
Med hensyn til varemærker findes der bl.a. et direktiv om tilnærmelse af medlemsstaternes 
varemærkelovgivning. Hvad angår ophavsret og beslægtede rettigheder har flere direktiver gjort det 
muligt at harmonisere rettighedshavernes rettigheder, således at de sikres en egentlig beskyttelse og 
kontrol med udnyttelsen af deres værker og andre frembringelser i hele EU. Disse direktiver er en 
opfølgning af Kommissionens initiativ, der bl.a. generelt fastsatte, hvilke midler der skal anvendes til 
bekæmpelse af piratkopiering på EU-niveau Of- grønbog om ophavsret og den teknologiske 
udfordring (KOM(88)172). 
Rådets forordning (EØF) nr. 3842/86 af 1. december 1986 om foranstaltninger med henblik på forbud 
mod varemærkeforfalskede varers overgang til fri omsætning, EFT L 357 af 18.12.1986, s. 1. 
EFT L 341 af 30.12.1994, s. 8. Kommissionen vedtog den 16. juni 1995 gennemførelses­
bestemmelserne for denne forordning (forordning (EF) nr. 1367/95, EFT L 133 af 17.6.1995, s. 2). 
KOM(98)25 af 28.1.1998, EFT C 108 af 7.4.1998, s. 63. 
5 
imidlertid kun udveksling af varemærkeforfalskede varer med tredjelande og giver ikke mulighed 
for at gribe ind over for sådanne varebevægelser i EU. Da medlemsstaternes grænsekontrol 
imidlertid foregår selektivt for at sikre balance mellem på den ene side lettelse af den 
internationale handel og på den anden side bekæmpelse af svig, kan det ikke udelukkes, at 
varemærkeforfalskede varer kan undslippe kontrol og svigagtigt komme ind på EUs område og 
efterfølgende blive solgt der. 
Hvad angår det indre marked vedrører de hidtidige initiativer til sikring af overholdelse af de 
intellektuelle ejendomsrettigheder særlige sektorer, og de har begrænset rækkevidde. Man kan 
imidlertid nævne direktivforslaget om harmonisering af visse ophavsrettigheder og beslægtede 
rettigheder i informationssamfundet10, der indeholder bestemmelser om forpligtelserne 
vedrørende de tekniske foranstaltninger, sanktioner og retsmidler. Det skal imidlertid under­
streges, at bestemmelserne om sanktioner og retsmidler i forslaget er formuleret meget generelt. 
Det kan derfor vise sig nødvendigt med et EU-initiativ, eventuelt horisontalt, for at give bedre 
mulighed for at sikre overholdelse af de intellektuelle ejendomsrettigheder i det indre marked. 
Grønbogen om innovation11 indeholder i øvrigt allerede et initiativ i den retning, og det gentages 
i Kommissionens første handlingsplan for innovation i Europa12, hvor bekæmpelse af 
varemærkeforfalskning nævnes blandt de initiativer, der skal gennemføres for at sikre 
overholdelse af de intellektuelle ejendomsrettigheder. Endvidere vil et sådant initiativ være i 
overensstemmelse med Kommissionens handlingsplan for det indre marked13, hvor et af 
hovedmålene er at gøre lovgivningen mere effektiv, bl.a. ved at sikre at den faktisk overholdes. 
Et EU-initiativ på området vil endvidere ligge i tråd med Kommissionens arbejdsprogram for 
bedrageribekæmpelse i 1998-199914, der udtrykkeligt har til formål at bekæmpe varemærkefor­
falskning og piratkopiering for at styrke bekæmpelsen af økonomisk kriminalitet. Kommissionen 
vil således på basis af en vurdering af lovgivningen på de omhandlede områder kunne foreslå 
retlige instrumenter for at styrke den gensidige information og samarbejdet mellem de særlige 
tjenester i medlemsstaterne med Kommissionens hjælp. 
1.4. Grønbogens anvendelsesområde 
Da "varemærkeforfalskning" og "piratkopiering" ofte dækker over meget forskellige situationer i 
de forskellige medlemsstater og nu og da også i en og samme medlemsstat, afhængig af hvilke 
aktører der er impliceret, er det nødvendigt at præcisere betydningen af disse begreber i denne 
grønbog. Definitionerne i ovennævnte forordning (EF) nr. 3295/94 (ved at blive ændret)15 og 
TRIPs-aftalen16 (aftale om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder) giver en første 
indikation; de er imidlertid ikke tilstrækkelige, da de kun vedrører varer og visse intellektuelle 
ejendomsrettigheder. 
For at kunne foretage en samlet behandling af fænomenet vil begreberne varemærkeforfalskning 
og piratkopiering i denne grønbog dække alle varer, fremgangsmåder og tjenester, der er 
genstand for eller resultatet af en krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed, dvs. en 
industriel ejendomsrettighed (varemærke, mønster, patent, brugsmodel, geografisk angivelse), en 
ophavsrettighed eller beslægtet rettighed (rettigheder for udøvende kunstnere, fonogram-
10 KOM(97)628af 10.12.1997, EFT C 108 af 7.4.1998, s. 6. 
1 » KOM(95) 688 af 20.12.1995. 
12 KOM(96) 589 af 20.11.1996. 
13 CSE(97)1 af 4.6.1997. 
14 KOM(98)278af6.5.1998(jf-s.l0). 
15 Jf. artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 3295/94 af 22. december 1994. Forordningen er ved at 
blive ændret (EFT C 108 af 7.4.1998, s. 63). 
16 Jf. fodnote til artikel 51 i TRIPs-aftalen, EFT L 336 af 23.12.1994, s. 213. 
6 
fremstillere, producenter af førsteindspilninger af film samt radio- og fjernsynsforetagender) eller 
en databasefremstillers "sui generis"-rettighed17. Dette brede anvendelsesområde gør det muligt 
at dække både produkter, der kopieres svigagtigt (falske produkter), men også de tilfælde, hvor 
der i EU fremstilles produkter, der er identiske med originalen uden rettighedshaverens tilladelse, 
f.eks. produkter, der er et resultat af en overskridelse af den produktionsmængde, rettigheds­
haveren har tilladt. Piratkopiering på tjenesteområdet vedrører væsentligst radio- og tv-udsendte 
tjenester og tjenester i forbindelse med informationssamfundet. 
Handlinger, som man nu og da sidestiller med varemærkeforfalskning og piratkopiering, f.eks. 
handlinger, der udelukkende falder ind under illoyal konkurrence eller snylteri, men som ikke 
direkte krænker en intellektuel ejendomsrettighed (f.eks. look alike), er derimod ikke omfattet. 
Det er klart, at handlinger, der ikke udgør en krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed, som 
f.eks. handlinger dækket af princippet om konsumption af rettigheder i EU, heller ikke behandles 
i grønbogen. 
Handlinger, der falder ind under ovenstående rubrikker, er omfattet af grønbogen og dækker 
således meget forskellige situationer, f.eks. fremstilling, distribution, besiddelse i erhvervs­
mæssigt øjemed, indførsel i EU eller udførsel til tredjelande af varemærkeforfalskede eller 
piratkopierede produkter, eller piratkopiering af tjenester og levering af piratkopierede tjenester. 
1.5. Formålet med grønbogen 
Formålet med grønbogen er: 
at vurdere de økonomiske følger af varémærkeforfalskning og piratkopiering i det indre 
marked 
at vurdere den nugældende lovgivning på området, bl.a. ved at indkredse problemerne og 
undersøge, hvilke forbedringer der er nødvendige på det retlige område 
at undersøge behovet for et EU-initiativ på området i lyset af det indre markeds 
målsætninger. 
Fire områder vil blive undersøgt i den henseende, nemlig den private sektors overvågning, 
anvendelse af tekniske systemer, sanktioner og retsmidler for at sikre overholdelse af 
intellektuelle ejendomsrettigheder samt det administrative samarbejde mellem de kompetente 
myndigheder. Disse områder kan eventuelt føre til, at Kommissionen inden for rammerne af sin 
kompetence og under overholdelse af proportionalitetsprincippet tager konkrete initiativer på 
basis af de kommentarer, der måtte indkomme fra de berørte kredse. 
Det skal understreges, at formålet med spørgsmålene i denne grønbog er at give Kommissionen 
et så fuldstændigt overblik som muligt over situationen og vejlede den i forbindelse med 
eventuelle initiativer efter høringen. 
Kommissionen opfordrer alle berørte kredse til aktivt at deltage i høringen på dette område og 
svare på spørgsmålene i grønbogen. Der gøres opmærksom på, at bidrag til Kommissionen 
behandles som fortrolige oplysninger, der ikke - medmindre bidragsyderne udtrykkeligt giver 
andre instrukser - vil blive offentliggjort. 
2. BESKRIVELSE AF FÆNOMENET 
Varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked er normalt ikke særlig kendt af 
offentligheden, selv om oplysningerne fra rettighedshaverne og de beslaglæggelser, der foretages 
af de offentlige myndigheder, giver særdeles vigtige oplysninger, bl.a. om de anvendte kanaler. 
17 Jf. artikel 7 ff. i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/9/EF af 11.3.1996 om retlig beskyttelse af 
databaser, EFT L 77 af 27.3.1996, s. 20. 
7 
De oplysninger, der på nuværende tidspunkt er til rådighed, er for usammenhængende til at give 
et overblik over alle problemets facetter i det indre marked. En fuldstændig og præcis vurdering 
af situationen er således en forudsætning for et eventuelt EU-initiativ, der kan give en egnet 
behandling af problemet. 
En første præcisering vedrører selve de handlinger i det indre marked, der betegnes 
varemærkeforfalskning og piratkopiering. Faktisk kan varemærkeforfalskning og piratkopiering 
dække meget forskellige situationer. Der kan f.eks. være tale om handlinger, der består i at sætte 
et mærke på en svigagtigt fremstillet vare, der på ingen måde ligner den oprindelige vare, eller 
handlinger der består i at fremstille en nøjagtig kopi af en vare uden rettighedshaverens tilladelse. 
Disse forskellige former for varemærkeforfalskning og piratkopiering kan kræve forskellige 
reaktioner. Man må også huske, at nogle handlinger, der udgør varemærkeforfalskning og 
piratkopiering, udføres uden for det indre markeds grænser. Derfor skal man også se på 
varemærkeforfalskning og piratkopiering i tredjelande og de midler, EU eventuelt har mulighed 
for at anvende i bekæmpelsen heraf, når de handlinger - der betegner en krænkelse af en 
intellektuel ejendomsret - er lokaliseret i det indre marked. 
Det ser ud til, at det ikke længere kun er prestigeprægede luksusprodukter, der rammes af dette 
fænomen (parfumer, ure, tekstiler, lædervarer og andet tilbehør), men også en række andre 
sektorer. De ulovlige aktiviteter ses også hyppigt på det ophavsretlige område, navnlig inden for 
lyd- og billedoptagelser, og i de seneste år inden for edb-sektoren. Toldvæsenets interventioner 
viser, at fænomenet ligeledes kan vedrøre meget forskelligartede sektorer og produkter, som 
f.eks. briller, kuglepenne, havenisser, havestole, spillekort, kiks, afbrydere og kasseroller18. 
Varemærkeforfalskning ses endvidere inden for produkter, der er meget følsomme hvad angår 
offentlig sundhed og sikkerhed, som f.eks. lægemidler og medicinaludstyr, legetøj, reservedele til 
biler19 og fly. Det er derfor vigtigt at have et fuldstændigt kendskab til de sektorer, der er berørt 
af dette fænomen i det indre marked, da der kan være tale om produkter, der medfører risici for 
den offentlige sikkerhed og sundhed, hvis de tekniske og sikkerhedsmæssige standarder ikke 
overholdes. 
En anden faktor, der skal tages højde for, er de aktiviteter og den praksis, som fænomenet 
resulterer i; der er ikke kun tale om fremstilling af produkter, der krænker en intellektuel 
ejendomsret, men også om markedsføring, distribution, indførsel og udførsel af disse produkter, 
levering af tjenester og anvendelse eller påsætning af mærker uden rettighedshavernes tilladelse. 
Også her vil bekæmpelsen af fænomenet i høj grad afhænge af sådanne oplysninger. For de 
omhandlede medlemsstaters vedkommende findes der på nuværende tidspunkt ikke præcise 
oplysninger, der gør det muligt at udpege de medlemsstater, der er mest berørt af varemærke­
forfalskning og piratkopiering. Det kan i øvrigt ikke udelukkes, at lovovertræderne udnytter og 
drager fordel af de forskelle, der er mellem de nationale retssystemer. Det er nødvendigt at have 
rådighed over præcise oplysninger for at få kendskab til de eksisterende kanaler for vare­
mærkeforfalskning og piratkopiering og dermed til de svage punkter i det indre marked. For 
varemærkeforfalskede og piratkopierede varer og tjenester, der især stammer fra tredjelande, kan 
det være interessant at kende oprindelseslandet for de omhandlede varer og tjenester for 
eventuelt at kunne tage præventive skridt. 
Da intellektuelle ejendomsrettigheder er meget forskelligartede, er det nødvendigt at vide, hvilke 
rettigheder der hyppigst er udsat for krænkelse. Endelig vil en beskrivelse af de forhold, under 
hvilke der udføres varemærkeforfalskning og piratkopiering (distributionskanaler, permanent 
eller sæsonpræget fænomen osv.), ligeledes gøre det muligt at finde det rigtige svar på dette 
18 Beretning fra Kommissionen om anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 3295/94, KOM(98) 25 af 
28.1.1998. 
19 På bilområdet vedrører varemærkeforfalskning karosseridele (plader) og mekaniske dele 
(bremseskiver, motordele og dele til styretøj og ophængning, dæk). 
8 
fænomen i det indre marked. Ifølge de til rådighed værende oplysninger ser det ud til, at der er to 
typer kanaler inden for varemærkeforfalskning og piratkopiering, nemlig hemmelige kanaler og 
de sædvanlige handelskanaler. De hemmelige kanaler opstår per definition uden for de 
sædvanlige handelskanaler (det sorte marked), nemlig på gaden, på markeder, pr. korrespon­
dance eller via Internet. Der findes også de sædvanlige handelskanaler, som f.eks. inden for 
bilsektoren. Selv om markedet for lægemidler er underlagt streng kontrol på EU-niveau, lider 
dette marked også af dette fænomen, der her væsentligst vedrører eksport til tredjelande. I visse 
henseender falder varemærkeforfalskning og piratkopiering allerede ind under organiseret 
kriminalitet20, der på den måde får mulighed for at hvidvaske penge fra ulovlig handel (våben, 
narkotika osv.). 
Spørgsmål: 
1. Er De enig i det foreslåede anvendelsesområde for grønbogen, eller mener De, at andre 
handlinger også burde indgå, og i bekræftende fald hvilke? 
I hvilken/hvilke sektor(er) eller del(e) af denne/disse sektor(er) foregår der varemærke­
forfalskning og piratkopiering? 
Hvad skyldes dette fænomen efter Deres mening? 
2. Kan De oplyse, om De er udsat for dette fænomen: 
- på produktionsniveau? 
- på distributionsniveau? 
- i forbindelse med handel i EU med varer, der er ulovligt importeret i EU fra et tredjeland? 
- i forbindelse med levering af tjenester? 
- i anden forbindelse? 
3. Kan De for hvert af ovenstående punkter nævne, i hvilken/hvilke medlemsstater) eller 
eventuelt i hvilken/hvilke region(er) i en EU-medlemsstat fænomenet manifesterer sig? Kan 
De oplyse oprindelsesland for de omhandlede varer eller tjenester? 
4. Kan De i hvert enkelt tilfælde nævne hvilke rettigheder, der krænkes (mærke, mønster, 
patent, ophavsrettighed eller beslægtet rettighed, en databasefremstillers "sui generis"-
rettighed osv.)? De bedes venligst for hver kategori præcisere, hvilken rettighed der er tale 
om. 
5. Kan De i givet fald kort beskrive de forhold, under hvilke varemærkeforfalskning og pirat­
kopiering finder sted (distributionskanaler, permanent eller sæsonpræget osv.)? Mener De, at 
disse handlinger har forbindelse til andre kriminelle handlinger, eventuelt til organiseret 
kriminalitet? 
3. ØKONOMISK ANALYSE: FÆNOMENETS OMFANG OG FØLGER 
Selv om der findes tal for dette fænomen på globalt niveau, er det vanskeligt at vurdere omfanget 
i det indre marked. En række nationale, europæiske og internationale faglige organisationer 
foretager regelmæssigt skøn over omfanget af varemærkeforfalskning og piratkopiering. Disse 
skøn giver en bedre ide om fænomenets omfang, selv om der kun er tale om skøn. Politiets og 
20 JF. ovennævnte handlingsplan til bekæmpelse af organiseret kriminalitet vedtaget af Rådet den 
28.4.1997 (EFT C 251 af 15.8.1997). 
9 
toldvæsenets indsats og beslaglæggelser giver kun et delvist overblik over fænomenet, selv om 
de synes at antyde, at varemærkeforfalskning og piratkopiering udvikler sig i rivende hast, også i 
EU. Det er derfor nødvendigt at råde over præcise oplysninger om fænomenets omfang i det 
indre marked i forhold til den lovlige handel, før der kan iværksættes foranstaltninger på EU-
niveau på området. 
Der mangler ligeledes oplysninger om følgerne af varemærkeforfalskning og piratkopiering i det 
indre marked. Det er vanskeligt at sætte tal på følgerne. Økonomisk og socialt set betyder 
varemærkeforfalskning og piratkopiering, at virksomhederne, der ofte investerer store beløb i 
forskning, markedsføring og reklame, mister omsætning og markedsandele, som de ofte har 
kæmpet hårdt for at opnå, ligesom de lider immaterielle tab som følge af deres svækkede image. 
Det er klart, at hvis virksomhederne ikke kan sikre, at deres investeringer og forsknings- og 
udviklingsaktiviteter er rentable, vil kreativiteten og innovationen ikke kunne udvikle sig fuldt ud 
i EU. Følgerne på CD-området21 og på lægemiddelområdet22 viser klart dette. På det 
samfundsmæssige plan vil det tab, der påføres virksomhederne, i sidste instans give sig udslag i 
færre arbejdspladser23. 
På det nationaløkonomiske område har fænomenet ligeledes store økonomiske og sociale 
konsekvenser. Det betyder tab for staten og for EU (toldafgifter, moms) og kan give anledning til 
en række overtrædelser af arbejdsmarkedslovgivningen, når de varemærkeforfalskede og 
piratkopierede varer fremstilles i hemmelige værksteder med ulovlig arbejdskraft. Fænomenet 
udgør en stor trussel for økonomien generelt, da det kan føre til destabilisering af de berørte 
markeder, der som f.eks. tekstilmarkedet ofte er meget følsomme. 
Varemærkeforfalskning og piratkopiering har også skadelige følger for forbrugerne. Det fører 
generelt til et overlagt bedrag af forbrugeren hvad angår den kvalitet, han har ret til at forvente af 
et produkt, der f.eks. er påført et velkendt mærke. Når forbrugeren køber varemærkeforfalskede 
eller piratkopierede produkter uden for de lovlige handelskanaler, har han normalt ingen 
eftersalgsservice eller klageadgang. Fænomenet forstyrrer den offentlige økonomiske orden og 
udgør en virkelig trussel for hele samfundet, da det kan skade den offentlige sundhed 
(forfalskning af lægemidler og alkoholiske drikke) eller den offentlige sikkerhed (varemærke­
forfalskning af legetøj og reservedele til biler og fly). 
21 På CD-området har piratvirksomhederne ingen optageomkostninger, de betaler ingen licens og ingen 
afgift til kunstnerne, og de har ikke omkostninger i forbindelse med reproduktionstilladelser. De har 
heller ikke reklameudgifter og udgifter til ledsagetekst og cover, der bæres af pladeselskaberne. Da 
distributionsomkostningerne for piratprodukter endvidere er klart lavere, er pladernes kostpris for 
piratvirksomhederne ca. 60% lavere end den lovlige distributørs kostpris. Endelig løber 
piratvirksomhederne heller ingen kommerciel risiko, da de generelt koncentrerer deres aktiviteter om 
de produkter, der sælger bedst. 
22 På lægemiddelområdet vil den piratvirksomhed, der får kendskab til et givet lægemiddels 
sammensætning, spare forskningsomkostningerne, der er særdeles høje i denne sektor. Virksomheden 
kan således fremstille og sælge lægemidlet til meget konkurrencedygtige priser. Den kan reducere 
omkostningerne yderligere ved at nedbringe doserne eller endda nu og da erstatte bestanddelene med 
produkter uden virkning. Med den moderne trykkeriteknik er omkostningerne til emballage og 
etikettering forholdsvis lave. 
23 Ifølge en nylig undersøgelse foretaget af KPMG, Union des Fabricants og Sofres, betyder 
varemærkeforfalskning og piratkopiering tab af ca. 38 000 arbejdspladser i Frankrig (Les Echos, 
28.1.1998). Ifølge en undersøgelse foretaget af Price Waterhouse ville et fald på 10% i piratkopiering 
inden for edb-software, dvs. niveauet i USA, kunne skabe 250 000 arbejdspladser i Eurapa frem til 
2001 (Blick durch die Wirtschaft, 28.5.1998). 
10 
Spørgsmål: 
6. Har De præcise oplysninger (tal) om omfanget af varemærkeforfalskning og 
piratkopiering i den(de) omhandlede sektor(er)? 
Hvor stor en del udgør dette fænomen i forhold til den lovlige handel? 
7. Kan De give præcise oplysninger om fænomenets økonomiske og sociale følger i den(de) 
omhandlede sektor(er): 
- for virksomhederne (tab af arbejdspladser, faldende omsætning osv.)? 
- for nationaløkonomien (sort arbejde, faldende skatteprovenu osv.)? 
Kan De give præcise oplysninger om fænomenets eventuelle følger for forbrugerbeskyttelsen 
(sundhed, sikkerhed)? 
I de tilfælde, hvor varemærkeforfalskning og piratkopiering ligeledes medfører andre 
ulovlige aktiviteter (på det sociale og skattemæssige område ... ), kan De oplyse, hvor stor en 
del fænomenet udgør i forhold til disse aktiviteter? 
4. RETLIG ANALYSE 
De materielle regler for intellektuel ejendomsret er på det internationale plan udarbejdet af 
Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) og Verdenshandelsorganisationen 
(WTO), der har udarbejdet TRIPs-aftalen. EU har sikret harmonisering af medlemsstaternes 
regler og indført nye regler både for at implementere de internationale krav og for at bidrage til 
gennemførelsen af det indre marked. Medlemsstaterne har måttet tilpasse deres lovgivning på 
området, men der er fortsat for visse aspekter af de intellektuelle ejendomsrettigheder forskelle 
mellem lovgivningerne, der har udviklet sig på grund af forskellige retssystemer i 
medlemsstaterne. 
En første foranstaltning til bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering er at 
forbedre de materielle bestemmelser for intellektuel ejendomsret. Ud over en harmonisering af de 
intellektuelle ejendomsrettigheder vil indførelsen af ensartede rettigheder for intellektuel 
ejendomsret, som det allerede er tilfældet for EF-varemærker24, i nogen grad kunne reducere 
risikoen for varemærkeforfalskning og piratkopiering. Det forholder sig nemlig sådan, at de 
ensartede rettigheder nyder ensartet beskyttelse og er gældende i hele EU. De giver også en 
større gennemsigtighed og gør markederne mere homogene og nemmere at overvåge for 
indehaverne af de ensartede rettigheder. Et enhedssystem vil betyde, at de vanskeligheder, der 
følger af forskellige nationale beskyttelsesordninger, vil forsvinde. Indførelse af ensartede 
rettigheder er derfor en mulig foranstaltning til bekæmpelse af varemærkeforfalskning og 
piratkopiering i det indre marked. Der skal ikke nødvendigvis indføres ensartede materielle 
regler, og de kan derfor variere, afhængig af hvilke intellektuelle ejendomsrettigheder der er tale 
om. De kan være begrænsede og i visse tilfælde indebære en yderligere harmonisering for f.eks. 
at præcisere visse aspekter, som domstolene har fortolket forskelligt. 
En anden fremgangsmåde til bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering kunne 
være at styrke de gældende foranstaltninger og procedurer til sikring af overholdelse af de 
intellektuelle ejendomsrettigheder. TRIPs-aftalen indeholder i den henseende en række 
minimumsbestemmelser, som alle medlemmer af WTO skal overholde. Hidtil har EU's initiativer 
i henhold til ovennævnte aftale vedrørt kontrol ved EU's ydre grænser. Der er i praksis sket en vis 
24 Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker, EFT L 11 af 14.1.1994, s. 1. 
11 
harmonisering af medlemsstaternes lovgivning hvad angår de øvrige aspekter i TRIPs-aftalen. 
Med hensyn til de aspekter, der ikke indgår i TRIPs-aftalen, sikrer hver enkelt medlemsstat selv 
kontrol og sanktioner, således at der nu og da er store forskelle fra det ene land til det andet. 
Varemærkeforfalskning og piratkopiering, som er grænseoverskridende aktiviteter, der bliver 
stadig mere organiseret, kan imidlertid ikke bekæmpes effektivt nationalt. Det er derfor vigtigt at 
vurdere effektiviteten af de eksisterende foranstaltninger og procedurer, også på det praktiske 
plan, og definere de forbedringer, der eventuelt kan indføres. I den forbindelse bør man inddrage 
særlige bestemmelser i visse nationale lovgivninger, der har vist sig at være effektive. I visse 
sektorer, der er underkastet modefænomener, hvor størstedelen af salget sker i en forholdsvis 
kort periode, er spørgsmålet, om foranstaltningerne til bekæmpelse af varemærkeforfalskning og 
piratkopiering er tilstrækkelig effektive til at foretage hurtige indgreb. 
Selv om denne situation ikke er dækket af EU-lovgivningen om kontrol med varemærke-
forfalskede og piratkopierede varer ved de ydre grænser25, er det vigtigt i denne grønbog at 
vurdere, hvilke muligheder rettighedshaverne i det indre marked har for at sikre overholdelse af 
intellektuelle ejendomsrettigheder i forbindelse med varer, der er fremstillet lovligt uden for EU, 
men som importeres i EU uden deres samtykke ("parallelimport"). Formålet med én sådan 
analyse er naturligvis ikke at stille spørgsmålstegn ved princippet om konsumption af rettigheder 
i EU, der klart er blevet fastslået af EF-Domstolens retspraksis26 og indarbejdet i EU-
Iovgivningen27. Vurderingen skal ligeledes tage højde for de særlige karakteristika for hver 
enkelt intellektuel ejendomsrettighed. 
Spørgsmål: 
8. Hvad er efter Deres mening det største problem i det nugældende regelsæt til bekæmpelse af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering? 
9. Mener De, at de materielle retsregler for intellektuel ejendomsret på det nationale, 
europæiske og internationale plan på nuværende tidspunkt er egnede til at forhindre vare­
mærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked? Kan De i givet fald opstille en 
sondring, afhængig af hvilke intellektuelle ejendomsrettigheder det drejer sig om? 
Hvilke forbedringer mener De i benægtende fald burde indføres? 
Mener De, at nogle af de nationale og internationale materielle retsregler burde suppleres på 
EU-niveau? I bekræftende fald hvilke retsregler? De bedes venligst præcisere og eventuelt 
som ovenfor opstille en sondring, afhængig af hvilke intellektuelle ejendomsrettigheder det 
drejer sig om? 
Mener De, at der er behov for at præcisere visse aspekter i betragtning af gældende national 
retspraksis ? 
10. Mener De, at de nationale, europæiske og internationale foranstaltninger og procedurer til 
overholdeise af de intellektuelle ejendomsrettigheder er egnede til at forebygge og 
sanktionere krænkelser i det indre marked? 
Hvilke forbedringer mener De i modsat fald burde indføres? 
25 Jf. artikel 1, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 3295/94 af 22.12.1994 nævnt ovenfor. 
26 Jf. navnlig Merck & Co. Inc. modStephar af 14.7.1981, sag 187/80, Sml. 1981, s. 2063. 
27 Jf. artikel 7, stk. 1, i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21.12.1988 om indbyrdes tilnærmelse af 
medlemsstaternes lovgivning om varemærker, EFT L 40 af 11.2.1989, s. 1. 
12 
Mener De, at nogle af de gældende nationale og internationale foranstaltninger og procedurer 
burde suppleres på EU-niveau? I bekræftende fald hvilke? Opstil eventuelt en sondring, 
afhængig af hvilke intellektuelle ejendomsrettigheder det drejer sig om? 
11. Mener De, at de gældende foranstaltninger og procedurer er effektive på det praktiske plan ? 
I benægtende fald, hvilke ændringer mener De burde indføres? Opstil eventuelt en sondring, 
afhængig af hvilke intellektuelle ejendomsrettigheder det drejer sig om? 
Mener De, at foranstaltningerne til bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering 
er tilstrækkelig effektive til at foretage hurtige indgreb i visse modeprægede sektorer? 
12.1 forbindelse med varer, der er fremstillet lovligt uden for EU, men som importeres i EU 
uden rettighedshavernes samtykke ("parallelimport"), har sidstnævnte i de tilfælde efter 
Deres mening tilstrækkelige muligheder for at sikre overholdelse af deres intellektuelle 
ejendomsrettigheder? 
Hvilke forbedringer mener De i modsat fald burde indføres? 
13. Hvis De inden for Deres sektor fik valget mellem flere forskellige intellektuelle ejendoms­
rettigheder i forbindelse med en retssag, hvilke rettigheder, mener De så, ville give Dem den 
mest effektive beskyttelse? Opstil eventuelt en sondring efter land. 
5. MULIGE LØSNINGER 
For effektivt at bekæmpe varemærkeforfalskning og piratkopiering er det nødvendigt med 
horisontale initiativer. De kan koncentreres om følgende fire områder: den private sektors 
overvågning, anvendelse af tekniske systemer, sanktioner og retsmidler for at sikre overholdelse 
af intellektuelle ejendomsrettigheder og det administrative samarbejde mellem de kompetente 
myndigheder. 
5.1. Den private sektors overvågning 
Overvågning er især baseret på private initiativer taget af nationale, europæiske eller 
internationale sammenslutninger og faglige organisationer, som f.eks. fabrikantsammen­
slutninger, sammenslutninger af varemærkeindehavere og forvaltningsselskaber. Overvågningen 
indebærer normalt observation af markedsudviklingen, rådgivning af de berørte industrier, 
samarbejde med de offentlige myndigheder (toldvæsen, politi og retsvæsen), overvågning af de 
mistænkte aktiviteter og afsløring af varemærkeforfalskning og piratkopiering, information af 
offentligheden og eventuelt påvirkning af de offentlige myndigheder, således at lovgivningen kan 
blive ændret. Sådanne initiativer er ofte meget effektive instrumenter i bekæmpelsen af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering. Den private sektors overvågningsaktiviteter skal 
imidlertid overholde EU's konkurrenceregler. Disse regler er af afgørende betydning for 
skabelsen af et konkurrencedygtigt indre marked, der inkluderer varer og tjenester omfattet af 
intellektuelle ejendomsrettigheder. Kommissionen vil gribe resolut ind, hver gang der er 
mistanke om krænkelse af disse regler. Nedenstående forslag skal derfor læses med dette 
forbehold. 
Overvågning af markedet 
Overvågning af markedet er af afgørende betydning for at afsløre varemærkeforfalskning og 
piratkopiering og træffe de nødvendige præventive og repressive foranstaltninger. Effektiviteten 
af en sådan overvågning afhænger naturligvis i høj grad af, hvor stort det omhandlede marked er 
og på antallet af markedsdeltagere. Hvis der kun er få markedsdeltagere, vil det være nemmere at 
13 
overvåge markedet. På CD-området er der f.eks. indført et identifikationssystem for CD'ere, der 
gør det muligt at afsløre kilden til piratkopieringen. Inden for det indre marked er det derfor 
nødvendigt at vurdere effektiviteten af de eksisterende overvågningssystemer, og hvis der for en 
given sektor ikke findes et sådant overvågningssystem, må det vurderes, om der er behov for at 
indføre et sådant. 
Spørgsmål: 
14. Findes der i Deres sektor et system til overvågning af markedet for at afsløre tilfælde af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering? 
Fungerer dette system i bekræftende fald tilfredsstillende? 
Hvis ikke, hvilke forbedringer mener De der burde indføres? Bør disse forbedringer indføres 
på EU-niveau? I bekræftende fald bedes De begrunde Deres svar. 
Hvis der i Deres sektor ikke findes et system til overvågning af markedet, mener De så, at 
indførelse af et sådant system kunne bidrage til en effektiv bekæmpelse af varemærke­
forfalskning og piratkopiering i det indre marked? Mener De i bekræftende fald, at et sådant 
system burde indføres på EU-niveau? Begrund venligst Deres svar. 
Styrkelse af samarbejdet 
De foranstaltninger til bekæmpelse af dette fænomen, som ovennævnte organisationer har 
udviklet, bl.a. hvad angår indsamling af oplysninger, kunne støttes og styrkes på nationalt og 
europæisk niveau. Man kunne f.eks. sikre, at de tjenester, der har til opgave at bekæmpe 
varemærkeforfalskning og piratkopiering, hjælper med at føde de eksisterende databaser, der 
drives af disse organisationer, eller opretter en central database, som ovennævnte organisationer 
og tjenester kunne føde. I begge tilfælde bør det sikres, at reglerne om fortrolighed og beskyttelse 
af personoplysninger overholdes. Man kunne også forestille sig at styrke oprettelsen af sådanne 
organisationer på områder, hvor de ikke findes, og sikre tilnærmelse eller sammenlægning af 
sådanne organisationer. 
Erfaringsudvekslingen mellem de faglige organisationer og tjenester, der har til opgave at 
bekæmpe varemærkeforfalskning og piratkopiering28, burde ligeledes styrkes, ligesom de 
offentlige myndigheder sammen med disse organisationer burde indføre uddannelsesmoduler for 
det personale, der arbejder med bekæmpelse af dette fænomen. FALCONE-programmet29 kunne 
eventuelt inddrages i sådanne tiltag ved at yde økonomisk støtte til europæiske projekter. Der 
kunne også ydes støtte til oplysningskampagner for den brede offentlighed, der har stor 
præventiv betydning. 
Endvidere kunne samarbejdet mellem de offentlige myndigheder og den slags organisationer, 
navnlig med henblik på informationsudveksling, formaliseres yderligere og udmøntes i aftale­
protokoller. Organisationerne skulle derved forpligte sig til at give de offentlige myndigheder de 
oplysninger, som organisationerne direkte eller via deres medlemmer får kendskab til vedrørende 
varemærkeforfalskning og piratkopiering, og de offentlige myndigheder skulle under over­
holdelse af fortrolighedsreglerne og i det omfang loven tillader det, give oplysninger om 
28 I flere medlemsstater er der i det mindste tale om toldvæsenet. Afhængig af hvilket land der er tale 
om, vil toldvæsenet, hvis det opdager forfalskede eller piratkopierede produkter, enten videresende 
sagen til politiet, der vil undersøge sagen, eller selv undersøge sagen, hvis toldvæsenet er tillagt en 
sådan kompetence (Det Forenede Kongerige, Tyskland). 
29 Fælles aktion af 19.3.1998 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske 
Union om et program for udveksling, uddannelse og samarbejde for personale med ansvar for 
bekæmpelsen af organiseret kriminalitet (Falcone-programmet), EFT L 99 af 31.3.1998, s. 8. 
14 
konstaterede tilfælde af varemærkeforfalskning og piratkopiering, således at organisationerne 
eller deres medlemmer får mulighed for at reagere hurtigt, også på det retlige plan. 
Spørgsmål: 
15. Mener De, at en styrkelse af de faglige organisationers aktiviteter, f.eks. oplysnings­
kampagner og indsamling og spredning af oplysninger, vil kunne forbedre bekæmpelsen af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked? 
Er det relevant med et EU-initiativ? 
Hvad mener De f.eks. om en eventuel oprettelse af en central database eller en styrkelse af de 
eksisterende databaser under overholdelse af fortrolighedsreglerne? 
Mener De, at eventuelle EU-initiativer vedrørende oprettelse eller sammenlægning af 
sådanne organisationer vil kunne forbedre bekæmpelsen af dette fænomen? 
16. Hvordan mener De, at samarbejdet og informationsudvekslingen mellem de offentlige 
myndigheder og de faglige organisationer kan styrkes? 
Mener De, at indførelse af aftaleprotokoller mellem de offentlige myndigheder og de faglige 
organisationer på disse områder vil kunne forbedre bekæmpelsen af dette fænomen? 
Forbedring af den retlige ramme 
Ofte udfører ovennævnte organisationer kontrol for deres medlemmers regning. En styrkelse af 
disse organisationers beføjelser i bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og piratkopiering, 
således at de får mulighed for at gå rettens vej for at beskytte de fælles interesser, de har til 
opgave at varetage, ville ligeledes være relevant. Generelt burde man undersøge muligheden for 
at indføre en retlig ramme for de aktioner, som organisationerne til bekæmpelse af varemærke­
forfalskning og piratkopiering gennemfører. Det kunne eventuelt ske ved en omstrukturering af 
organisationernes aktiviteter, eventuelt i form af en sammenslutning med det ene formål at bistå 
de kompetente myndigheder. 
Spørgsmål: 
17. Mener De, at de faglige organisationers handlemuligheder i forbindelse med bekæmpelse af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering er tilstrækkelige til effektivt at bekæmpe dette 
fænomen? 
Mener De i benægtende fald, at indførelse af en retlig ramme for disse organisationers 
aktioner, f.eks. for at knytte dem tættere til de nationale myndigheders arbejde, ville gøre 
bekæmpelsen af dette fænomen mere effektiv? 
Hvordan skulle det i bekræftende fald gennemføres? 
18. Mener De, at de faglige organisationer er tillagt tilstrækkelige beføjelser på det retlige 
område? 
Mener De, at en styrkelse af deres beføjelser, således at de får mulighed for at gå rettens vej 
for at beskytte de fælles interesser, de har til opgave at varetage, ville kunne forbedre 
bekæmpelsen af dette fænomen i det indre marked? 
Hvordan skulle det i bekræftende fald gennemføres (bevis for berettiget interesse ...)? 
15 
19. Hvilke nationale eller internationale faglige organisationer, mener De, er mest effektive 
bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og piratkopiering? 
5.2. Anvendelse af tekniske systemer 
Et af de midler, indehaverne af intellektuelle ejendomsrettigheder har til rådighed for at bekæmpe 
varemærkeforfalskning og piratkopiering, er tekniske systemer til beskyttelse og identifikation af 
deres varer og tjenester. Sådanne tekniske systemer kan antage forskellige former: sikkerheds-
hologrammer, optiske midler, chipkort, magnetiske systemer, biometriske koder, særligt blæk, 
mikroskopiske etiketter osv. Disse tekniske systemer letter opsporingen og bekæmpelsen af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering. Takket være disse systemer kan ulovlig anvendelse af 
værker, varer og tjenester faktisk let opspores, således at lovovertræderne kan eftersøges og 
forfølges mere effektivt. Selv om disse tekniske systemer gør det muligt at filtrere de groveste 
tilfælde af varemærkeforfalskning eller piratkopiering af varer, er de generelt ikke tilstrækkelig 
avancerede til at opspore de bedst organiserede overtrædere, der ender med selv at fremstille 
disse systemer. Sådanne systemer skal derfor være omfattet af en egnet retlig beskyttelse for at 
forhindre krænkelse, manipulation eller tilintetgørelse. 
Der findes internationale forpligtelser inden for ophavsret og beslægtede rettigheder30 om retlig 
beskyttelse mod tilintetgørelse af tekniske foranstaltninger, som rettighedshaverne indfører i 
forbindelse med udøvelsen af deres intellektuelle ejendomsrettigheder, og som begrænser 
udførelsen af handlinger, som rettighedshaveren ikke har givet tilladelse til, eller som ikke er 
lovfæstede. På EU-niveau har Kommissionen taget initiativer inden for intellektuel ejendomsret31 
for at få visse ulovlige aktiviteter vedrørende de tekniske systemer forbudt i medlemsstaterne. 
De tekniske systemers effektivitet 
Hvis de igangværende EU-initiativer inden for intellektuel ejendomsret skal diskuteres i de rette 
fora, må det undersøges, om de tekniske systemer, der findes på området, er tilstrækkelig 
beskyttede, eller om beskyttelsen skal styrkes, f.eks. via et EU-initiativ, der skulle forbyde visse 
kommercielle aktiviteter i medlemsstaterne vedrørende ulovligt teknisk udstyr (fremstilling, 
indførsel i EU, salg, besiddelse, installation, vedligeholdelse, udskiftning, reklame osv.). 
Tekniske systemer, der gør det muligt at identificere varer og tjenester eller på anden måde 
beskytte dem, må ikke finde overdreven anvendelse med henblik på at lukke markederne og 
kontrollere parallelimport. Kommissionen kan ikke acceptere nogen form for krænkelse af EU-
retten, herunder reglerne for det indre marked og konkurrencereglerne, der måtte være en følge 
af anvendelsen af disse tekniske systemer. 
Spørgsmål: 
20. Anvender De særlige tekniske systemer til at beskytte Deres intellektuelle ejendoms­
rettigheder? I bekræftende fald hvilke? 
Giver disse tekniske systemer en effektiv beskyttelse? I benægtende fald hvilke problemer 
har De konstateret? Hvor store er omkostningerne til sådanne systemer? 
30 Jf. artikel 11 i WlPO-traktaten om ophavsret og artikel 18 i WlPO-traktaten om udøvende kunstnere 
og fonogrammer. De to traktater blev vedtaget på WIPO's diplomatiske konference om visse 
ophavsretlige og dermed beslægtede spørgsmål i Genève den 20.12.1996. 
31 Jf. artikel 6 i ovennævnte forslag til direktiv om harmonisering af visse sektorer inden for ophavsret 
og beslægtede rettigheder i informationssamfundet. 
16 
21. Mener De, at den retlige beskyttelse af disse tekniske systemer er tilstrækkelig til at forhindre 
aktiviteter, der muliggør eller letter krænkelse, manipulation og tilintetgørelse af disse 
ulovlige systemer? 
Findes der en sådan beskyttelse på virksomhedsniveau, i industrien eller i lovgivningen? 
22. Hvad angår de offentlige myndigheders rolle mener De, at en standardiseret beskyttelse af 
disse tekniske systemer ville være et passende svar på de ulovlige aktiviteter? 
I benægtende fald hvilke alternativer kan De foreslå? 
Uden at det berører de igangværende initiativer på EU-niveau inden for intellektuel 
ejendomsret, ville De kunne gå ind for et initiativ på EU-niveau inden for intellektuel 
ejendomsret om forbud mod visse kommercielle aktiviteter i medlemsstater som f.eks. 
fremstilling, indførsel i EU og salg af ulovlige tekniske systemer? 
Forsknings- og udviklingsprogrammernes bidrag 
Kommissionens forsknings- og udviklingsprogrammer kan bidrage med løsninger hvad angår 
anvendelse af tekniske systemer. I den forbindelse vil det være nyttigt at indhente oplysninger -
bl.a. om hvilke tekniske systemer (rolle, funktion), de berørte kredse finder nyttige - der gør det 
muligt at præcisere og målrette visse F&U-aktioner i det femte rammeprogram, navnlig 
hovedaktion 2 i det særlige program for forskning, teknologisk udvikling og demonstration på 
området "Et brugervenligt informationssamfund" (1998-2002)32. Disse oplysninger kunne 
således inddrages i forbindelse med planlægning af særlige F&U-aktioner. 
Spørgsmål: 
23. Hvis De mener, at anvendelse af tekniske systemer kunne forbedre beskyttelsen af 
intellektuelle ejendomsrettigheder: 
- Hvordan burde sådanne tekniske systemer ideelt udformes for at svare til Deres behov? 
(Deres svar skal ikke nødvendigvis tage udgangspunkt i den nuværende teknologiske 
situation, men opremse de ønskede funktioner). 
- Kan De beskrive den typiske situation, hvor et teknisk system, der svarer til Deres krav, 
kunne anvendes? 
- Mener De, at de tekniske beskyttelsessystemer burde standardiseres? I bekræftende fald på 
hvilket niveau? I benægtende fald hvorfor ikke? 
5.3. Sanktioner og retsmidler til sikring af overholdelse af intellektuelle 
ejendomsrettigheder 
Ud over at styrke den private sektors overvågning og beskyttelsen af de tekniske systemer, er det 
ligeledes vigtigt at vurdere behovet for og gennemførligheden af eventuelle EU-initiativer hvad 
angår sanktioner og retsmidler til sikring af overholdelse af intellektuelle ejendomsrettigheder. 
Spørgsmålet er, om der for at styrke bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og piratkopiering i 
det indre marked er behov for at supplere de foranstaltninger og retsmidler til sikring af 
overholdelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, der findes i TRIPs-aftalen33, der er det fælles 
32 Forslag til Rådets beslutning forelagt af Kommissionen den 10. juni 1998, EFT C 260 af 18.8.1998, s. 
16. 
33 Jf. artikel 41 -61 i TRIPs-aftalen. 
17 
grundlag for alle EU-medlemsstaterne på området. Der skal i den forbindelse tages højde for de 
særlige bestemmelser, der findes i visse medlemsstaters lovgivning, og som har vist sig at være 
effektive. Det er klart, at eventuelle sanktioner og retsmidler til sikring af overholdelse af 
intellektuelle ejendomsrettigheder i EU skal respektere de generelle retsprincipper, som f.eks. 
proportionalitetsprincippet og beskyttelse af privatlivets fred. 
Strafferetlige sanktioner 
Det foreskrives i alle medlemsstaternes lovgivning, at lovovertræderen eller piratvirksomheder i 
princippet kan forfølges strafferetligt, men sanktionsniveauet er meget forskelligt fra 
medlemsstat til medlemsstat. For visse rettighedstypers vedkommende findes der imidlertid ingen 
sanktioner. Flere medlemsstater har dog i de seneste år styrket den strafferetlige forfølgning af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering. Strafferetlig forfølgning har visse fordele i forhold til 
civilretlige søgsmål (større afskrækkende virkning, mere effektiv bevisoptagelse osv.). Det må 
derfor undersøges, om den nuværende retsforfølgning i det indre marked er effektiv, eller den 
bør forbedres. Da både varemærkeforfalskning og piratkopiering i de fleste tilfælde giver 
anledning til en række på hinanden følgende transaktioner, er det vigtigt at vide, om alle 
virksomheder i denne kæde, fra fabrikant til sælger via diverse mellemmænd, er omfattet af den 
gældende lovgivning. Et andet vigtigt spørgsmål er, om de forskelle, der findes i medlems­
staterne, har følger for lokaliseringen af varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre 
marked. 
EU skal på sin side sikre, at EU-lovgivningen anvendes korrekt, og er derfor nødt til at sikre 
retsforfølgning, hvis EU-lovgivningen overtrædes. Kommissionen påviste allerede i sin 
meddelelse fra 199534 nødvendigheden af at træffe foranstaltninger, bl.a. i form af sanktioner, for 
at sikre det indre markeds funktion, f.eks. inden for beskyttelse af intellektuelle 
ejendomsrettigheder. Efter denne meddelelse vedtog Rådet den 29. juni 1995 en resolution35, 
hvori medlemsstaterne opfordres til at sanktionere krænkelser af EU-retten med samme 
strenghed som krænkelser af den nationale lovgivning. Der er efterfølgende indført 
standardklausuler om sanktioner i de forordninger og direktiver, Kommissionen har foreslået, 
bl.a. inden for intellektuel ejendomsret36. 
Man kunne ligeledes forestille sig andre former for sanktioner. Visse nationale lovgivninger 
indeholder f.eks. særlige bestemmelser, der styrker de strafferetlige sanktioner. Disse 
foranstaltninger ser ud til at være særdeles effektive i bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og 
piratkopiering. Der er bl.a. tale om hel eller delvis lukning i en vis periode af den forretning eller 
virksomhed, hvor den ulovlige handling er foretaget. Det kunne være en løsning at indføre 
sådanne foranstaltninger i hele EU. 
Spørgsmål: 
24. De bestemmelser i TRIPs-aftalen, som medlemsstaterne har gennemført, foreskriver 
strafferetlig forfølgning og i visse tilfælde straf. Mener De, at det er nødvendigt med 
yderligere initiativer for at sikre overholdelse af intellektuelle ejendomsrettigheder i det indre 
marked? 
34 Meddelelse om betydningen af sanktioner for gennemførelsen af fællesskabslovgivningen vedrørende 
det indre marked, KOM(95) 162 af 3.5.1995. 
35 Rådets resolution af 29.6.1995 om en ensartet og effektiv gennemførelse af fællesskabsretten og om 
sanktioner i tilfælde af krænkelse af dens bestemmelser vedrørende det indre marked, EFT C 188 af 
22.7.1995, s. 1. 
36 Jf. f.eks. artikel 8 i ovennævnte forslag til direktiv om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og 
beslægtede rettigheder i informationssamfundet (KOM(97) 628). 
18 
I bekræftende fald hvilke? 
Er den nugældende lovgivning tilstrækkelig til at omfatte de forskellige aktører, der er 
indblandet i de forskellige transaktioner inden for varemærkeforfalskning og piratkopiering? 
Hvilke bestemmelser mener De i benægtende fald, man burde indføre for at finde de egentlig 
ansvarlige? 
Mener De, at de forskelle, der findes i medlemsstaterne, har følger for lokaliseringen af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering i EU? 
25. For at sikre en ensartet gennemførelse af lovgivningen i det indre marked, mener De det er 
nødvendigt at indføre sanktioner på EU-niveau som supplement til medlemsstaternes 
lovgivning for at sikre en effektiv bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering i 
det indre marked? 
26.1 benægtende fald, hvilke andre midler kunne anvendes? 
Mener De f.eks., at lukning af den forretning eller virksomhed, hvor den ulovlige handling er 
udført, er en egnet og effektiv foranstaltning? 
Civilretlig procedure og retsmidler 
For at sikre overholdelse af intellektuelle ejendomsrettigheder har rettighedshaverne på nationalt 
niveau en række foreløbige og endelige foranstaltninger og retsmidler til deres rådighed, som de 
kan anvende i tilfælde af krænkelser. Selv om formålet med disse foranstaltninger og retsmidler 
er det samme i alle medlemsstaterne, idet de er bundet af TRIPs-aftalen, der er indgået inden for 
rammerne af WTO, er den praktiske gennemførelse meget forskellig i medlemsstaterne. 
De foreløbige foranstaltninger, der er hurtigere og mere effektive end endelige afgørelser, gør det 
muligt at forhindre, at varemærkeforfalskning og piratkopiering udføres eller fortsættes samt at 
beskytte beviserne37. De berører i princippet ikke sagens realitet. Foreløbige foranstaltninger, 
herunder eventuelt foranstaltninger i forbindelse med en ikke-kontradiktorisk procedure, findes i 
princippet i alle medlemsstaterne38. Der er ikke desto mindre forskelle mellem de nationale 
systemer hvad angår procedureregler og hyppigheden for anvendelse af disse retsmidler. Disse 
forskelle skyldes forskellige traditioner og tilgange i medlemsstaterne. 
Indsamling og beskyttelse af beviser er et vigtigt skridt i bekæmpelsen af varemærkeforfalskning 
og piratkopiering. Derfor kan den i britisk ret kendte "Anton Piller Order"-procedure eller den 
franske procedure med beslaglæggelse af varemærkeforfalskede genstande være meget effektive 
fremgangsmåder for at sikre bevarelse af beviserne på undersøgelsesstadiet eller under proce­
duren og dermed bidrage effektivt til bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og piratkopiering. 
De forskellige foranstaltninger, der kan anmodes om i forbindelse med endelige eller foreløbige 
afgørelser, vedrører bl.a. ophør af igangværende krænkelser eller forebyggelse af fremtidige 
krænkelser, forbud og erstatning. Anmodninger om ophør af igangværende krænkelser eller 
forebyggelse af fremtidige krænkelser kan fremsættes i medlemsstaterne. De forpligter lov­
overtræderen til at standse enhver handling, der er relateret til varemærkeforfalskningen. Det 
37 Ifølge EF-Domstolens definition omfatter foreløbige, herunder sikrende, retsmidler i henhold til 
Bruxelles-konventionens artikel 24 "retsmidler, som inden for de områder, der er omfattet af 
konventionens anvendelsesområde, skal sikre opretholdelsen af en bestemt faktisk eller retlig situation 
med henblik på at beskytte rettigheder, der i øvrigt påstås anerkendt ved afgørelsen af sagens realitet" 
(Reichert af 26.3.1992, Sag C-261/90, Sml. 1992, s. 1-2149. 
38 Jf. navnlig "kort geding"-proceduren i Nedelandene eller proceduren til foreløbige afgørelser i en 
hastesag i Frankrig. 
19 
betyder, at de ulovlige varer og de materialer og redskaber, der er blevet anvendt til at begå 
lovovertrædelsen, skal fjernes. Selv om de grundliggende principper er de samme, er 
anvendelsen forskellig i medlemsstaterne, bl.a. hvad angår hensyntagen til tredjemands 
interesser, den måde, hvorpå de ulovlige varer fjernes (tilintetgørelse, reeksport osv.), eller den 
måde, hvorpå de materialer og redskaber, der er blevet anvendt til at begå lovovertrædelsen, kan 
kræves fjernet. De nederlandske domstole har f.eks. udviklet en interessant praksis, der går ud 
på, at lovovertræderen kan forpligtes til for egen regning at tilbagekalde de ulovlige varer. 
Forbud er det instrument, der hyppigst anvendes i medlemsstaterne for at hindre lovovertræderen 
i at foretage nye krænkelser af en intellektuel ejendomsret. Misligholdelse af et forbud giver 
anledning til særlige sanktioner, normalt en bøde, der betales enten til staten eller til den person, 
der har anmodet om nedlæggelse af forbud. Hvad angår erstatning forpligtes lovovertræderen til 
at betale erstatning til rettighedshaveren for at opveje den skade, der er lidt som følge af 
krænkelsen. Det erstatningsbeløb, der normalt skal betales, også selv om lovovertræderen ikke 
var bekendt med, at der var tale om en krænkelse, er normalt utilstrækkeligt til at give en rimelig 
kompensation for den skade, der er lidt. 
Selv om disse foranstaltninger og retsprocedurer er fælles for alle medlemsstaterne, er det klart, 
at der er forskelle i den praktiske anvendelse. Det må derfor vurderes, om de er effektive i det 
indre marked, og om der eventuelt er behov for forbedringer, f.eks. en generel indførelse af de 
foranstaltninger og retsprocedurer, der har vist sig at være effektive i nogle medlemsstater. 
Spørgsmål: 
27. De bestemmelser i TRIPs-aftalen, som medlemsstaterne har gennemført, foreskriver 
indførelse af effektive og afskrækkende foranstaltninger og retsprocedurer. Mener De, at det 
er nødvendigt med yderligere initiativer for at sikre overholdelse af intellektuelle 
ejendomsrettigheder i det indre marked? 
I bekræftende fald hvilke initiativer? 
Hvilke foranstaltninger og retsprocedurer er efter Deres mening de mest effektive? 
Mener De, at man burde give varemærkeforfalskede eller piratkopierede produkter til 
velgørenhedsformål i stedet for systematisk at destruere dem? Hvordan mener De i 
bekræftende fald det kunne ske? 
28. Hvad mener De om en generel indførelse på EU-niveau af foranstaltninger og 
retsprocedurer, der i nogle medlemsstater har vist sig at være effektive i bekæmpelsen af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering? 
Mener De, at følgende foranstaltninger burde anvendes i medlemsstaterne: 1) tilbagekaldelse 
af de varer, der er bragt ulovligt i handelen, for lovovertræderens regning, 2) mulighed for, at 
rettighedshaveren kan anmode om en hasteafgørelse om beslaglæggelse af de ulovlige varer, 
før sagens realitet pådømmes, som det f.eks. er muligt efter fransk ret ("saisie-contrefaçon") 
eller britisk ret ("Anton Piller Order")? 
Andre foranstaltninger 
Der findes andre foranstaltninger, der tilsyneladende er effektive i bekæmpelsen af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering. Disse foranstaltninger kan generelt anvendes både i 
forbindelse med en civil- og strafferetlig procedure. Således betragtes offentliggørelse af domme, 
der ofte sker i Italien og Frankrig, som en yderligere straf i forbindelse med varemærke­
forfalskning og piratkopiering. 
20 
En anden foranstaltning er retten til oplysninger. Denne foranstaltning, der er frivillig i TRIPs-
aftalen og ikke har noget at gøre med erstatningssøgsmål, kan anvendes på enhver lovovertræder, 
der under strafansvar kan pålægges at give rettighedshaveren oplysninger om de ulovlige varers 
oprindelse, distributionskanaler og tredjeparter, der har deltaget i fremstilling og distribution af 
varerne. En sådan foranstaltning har allerede vist sig effektiv inden for narkotikabekæmpelse, da 
den gør det muligt at stedfæste kilden til krænkelsen og udsulte distributionskanalerne. Det er 
oplagt, at indførelse af en sådan ret skal ledsages af effektive beskyttelsesforanstaltninger, så de 
indkomne oplysninger bevares fortrolige. Hidtil er denne ret til oplysninger kun indført med 
succes i nogle medlemsstaters retssystemer, nemlig i den tyske lovgivning om intellektuel 
ophavsret og i Benelux-landenes varemærkelovgivning39. 
Det skal derfor vurderes, om sådanne foranstaltninger er effektive, og på hvilken måde de 
eventuelt kan indføres? 
Spørgsmål: 
29. Mener De, at offentliggørelse af domme er et egnet og effektivt instrument i bekæmpelsen af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering? 
I bekræftende fald, hvordan skal en sådan offentliggørelse finde sted? 
30. Mener De, at det er et egnet og effektivt instrument til bekæmpelse af varemærkeforfalskning 
og piratkopiering at forpligte lovovertræderen til at fremlægge visse oplysninger (retten til 
oplysninger)? 
Hvordan kunne en sådan forpligtelse i givet fald gennemføres? 
Domstolskompetence og gældende lov 
Fri bevægelighed for varer og tjenester i det indre marked giver ligeledes problemer med 
bestemmelse af domstolskompetence og gældende lov i tilfælde af varemærkeforfalskning og 
piratkopiering, hvor flere medlemsstater er involveret. 
I forbindelse med varemærkeforfalskning og piratkopiering, der udføres eller har virkninger i 
flere lande, er spørgsmålet, hvilken lov der finder anvendelse, da beskyttelsen af de fleste 
intellektuelle ejendomsrettigheder er geografisk afgrænset. Det skal i den forbindelse nævnes, at 
Rom-konventionen om, hvilken lov der skal anvendes på kontraktlige forpligtelser, som 
medlemsstaterne tiltrådte den 19. juni 198040, kun finder anvendelse på kontraktlige forpligtelser, 
men der pågår et arbejde i Kommissionen og Rådet om indførelse af et instrument om, hvilken 
lov der skal gælde for ikke-kontraktlige forpligtelser ("Rom II"). 
Det kan endvidere være interessant for rettighedshaveren at kunne anlægge erstatningssag ved en 
enkelt domstol, der derefter har mulighed for at kræve afhjælpende foranstaltninger i hele 
procedureforløbet. Det er klart, at reglerne om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i 
givet fald skal overholdes. 
39 Som følge af en anmodning fra Europa-Parlamentet er retten til oplysninger indført i direktivforslaget 
om mønstre fra 1996; den blev dog fjernet fra forslaget i 1997, da Rådet ikke mente, at en sådan 
bestemmelse var relevant i dette direktiv, der udelukkende vedrører en harmonisering af de nationale 
bestemmelser, der mest direkte påvirker det indre markeds funktion. 
EFT L 266 af 9.10.1980, s. 1. 
21 40 
På det civil- og handelsretlige område giver BruxeI les-konventionens41 regler mulighed for at 
løse problemerne i forbindelse med domstolskompetence. Konventionen berører ikke anven­
delsen af bestemmelser, som på særlige områder fastsætter regler for retternes kompetence samt 
for anerkendelse eller fuldbyrdelse af retsafgørelser, som er eller vil være indeholdt i retsakter fra 
De Europæiske Fællesskabers institutioner eller i de harmoniserede, nationale lovgivninger til 
gennemførelse af disse retsakter (artikel 57, stk. 3); der er således allerede indført eller ved at 
blive indført særlige bestemmelser i EU-lovgivningen om EF-varemærker og EF-mønstre42. 
Derimod findes der ingen bestemmelser af denne type i tilfælde af krænkelse af nationale 
intellektuelle ejendomsrettigheder. 
Det skal bemærkes, at Bruxelles-konventionen ikke kun giver regler for kompetence, men også 
regler for tilfælde med flere sagsøgte, sager, der har forbindelse med hinanden, og foreløbige 
retsmidler. Det skal bemærkes, at hvis sagsøgte ikke har bopæl på en kontraherende stats 
område, fastsættes domstolskompetencen af gældende lov i den pågældende kontraherende stat. 
Denne detaljerede lovgivning skyldes, at det endelige formål med konventionen er anerkendelse 
og fuldbyrdeise af domme i andre kontraherende stater. 
Artikel 5, stk. 3, i konventionen indeholder en særlig regel for sager om erstatning uden for 
kontrakt. Ifølge denne regel tillægges kompetencen "retten på det sted, hvor skadetilføjelsen er 
foregået". Denne bestemmelse skal ligesom hele konventionen ses i lyset af EF-Domstolens 
retspraksis43. Reglen er et alternativ for sagsøgeren, der ligeledes i overensstemmelse med den 
generelle regel i konventionens artikel 2, kan anlægge sag ved domstolene i den kontraherende 
stat, hvor sagsøgte har bopæl. 
Hvad angår foreløbige og sikrende retsmidler foreskrives det i konventionens artikel 24, at 
sådanne retsmidler kan kræves anvendt i en kontraherende stat, hvis der findes sådanne 
retsmidler i denne stats lov, selv om en domstol i en anden kontraherende stat er kompetent til at 
påkende sagens realitet. Bruxelles-konventionen giver ligeledes på visse betingelser, herunder 
overholdelse af det kontradiktoriske princip, mulighed for anerkendelse og fuldbyrdelse af et 
sådant retsmiddel i andre medlemsstater. 
Det skal understreges, at Kommissionen den 26. november 1997 fremlagde et forslag om 
ændring af disse regler. Det foreslås bl.a. at udvide anvendelsesområdet for Bruxelles­
konventionens artikel 5, stk. 3, samt at indføre en ny artikel 18a, der skal erstatte konventionens 
artikel 2444. 
41 Konvention af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i 
borgerlige sager, herunder handelssager, EFT C 27 af 26.1.1998 (konsolideret udgave), nævnt 
ovenfor. 
42 Jf. henholdsvis artikel 93, stk. 2, i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærket, og artikel 86, stk. 2, i 
forslaget til forordning om EF-mønstre. 
43 Jf. EF-Domstolens dom Mines de Potasse d'Alsace af 30.11.1976, sag 21/76, Sml. 1976, s. 1735, og 
Shevill af 7.3.1995, sag C-68/93, Sml. 1995, s. 1-415. I første dom fastslog EF-Domstolen, at en 
person efter sagsøgerens valg kan sagsøges enten ved retten på det sted, hvor skaden er indtrådt, eller 
ved retten på det sted, hvor den til grund for denne skade liggende handling er foretaget. I den anden 
dom, der vedrører en ærekrænkelse i en avisartikel offentliggjort i flere kontraherende stater, fastslog 
EF-Domstolen, at den fornærmede kan anlægge erstatningssag mod udgiveren enten ved retterne i den 
kontraherende stat, hvor udgiveren af det ærekrænkende skrift har hjemsted, således at disse har 
kompetence til at tilkende erstatning for hele den skade, ærekrænkelsen har forvoldt, eller ved retterne 
i hver enkelt kontraherende stat, hvor skriftet er blevet udbredt, og hvor den fornærmede hævder, at 
hans omdømme har lidt skade, således at disse kun har kompetence til at tage stilling til den skade, der 
er forvoldt i den stat, for hvis retter sagen er indbragt. 
44 Forslag til Rådets retsakt om udarbejdelse af konventionen om retternes kompetence og om 
anerkendelse og fuldbyrdelse i Den Europæiske Unions medlemsstater af retsafgørelser i borgerlige 
22 
Når varerne fremstilles i én medlemsstat og skal passere en anden medlemsstats område, før de 
sættes i handelen i EU, kan der opstå problemer, hvis de krænker en intellektuel ejendomsret i 
den medlemsstat, der passeres. I praksis er det vanskeligere for domstolene at vurdere det tab, en 
rettighedshaver lider, når de varemærkeforfalskede eller piratkopierede varer er bestemt for en 
anden medlemsstat og kun opholder sig i transit i den medlemsstat, hvor der anlægges sag. Det 
ser ud til, at domstolene i nogle tilfælde er nødt til at beslutte, at der ikke er tale om tab på det 
nationale område, da tabet kun kan konstateres i bestemmelsesstaten eller i den medlemsstat, 
hvor varerne overgår til frit forbrug. 
På det strafferetlige område er territorialitetsprincippet gældende; det vil sige, at en stats 
straffelov kun finder anvendelse på handlinger foretaget på statens område, og det kan være 
uhensigtsmæssigt i visse situationer. Hvis den nationale lov kunne finde anvendelse på 
varemærkeforfalskning og piratkopiering foretaget i tredjelande, der krænker en rettighed, som er 
beskyttet i den pågældende stat, ville det være et effektivt middel til bekæmpelse af dette 
fænomen. 
Det skal derfor undersøges, om det i praksis er vanskeligt at bestemme, hvilken domstol der er 
kompetent, eller hvilken lov der er gældende, når varemærkeforfalskning og piratkopiering har 
grænseoverskridende karakter. 
Spørgsmål: 
31. Hvilke erfaringer har De på det retlige område, bl.a. hvad angår ophør af krænkelser og 
opnåelse af erstatning for den lidte skade, når de ulovlige handlinger i det indre marked 
begås i eller har følger for en eller flere andre medlemsstater? 
Har De haft problemer med bestemmelse af domstolskompetence og gældende lov? 
Hvordan mener De i givet fald disse problemer kan løses? 
Hvis der er uenighed om gældende lov, hvordan mener De en sådan uenighed bedst kan løses 
i betragtning af den høje grad af EU-harmonisering, der er gennemført inden for den 
materielle intellektuelle ejendomsret? 
Har De haft problemer med at sikre fuldbyrdelse af retsafgørelser i en anden medlemsstat, 
herunder foreløbige foranstaltninger? Hvordan mener De i givet fald, man kunne løse 
sådanne problemer? 
32. Har De haft praktiske problemer i forbindelse med varer, der er fremstillet i én medlemsstat, 
men som før de bringes i handelen i EU skal passere en anden medlemsstat, hvor de krænker 
en intellektuel ejendomsret. I bekræftende fald bedes De redegøre nærmere herfor. Mener 
De, man kunne løse sådanne problemer, hvis man afklarede hvilken lov, der fandt 
anvendelse? 
Har De i forbindelse med vurdering af skade i praksis haft problemer med at få en domstol til 
at vurdere skaden, f.eks. fordi de forfalskede eller piratkopierede varer var bestemt til en 
anden medlemsstat og kun passerede den medlemsstat, hvor sagen blev indbragt? Hvordan 
mener De i givet fald, man kunne løse disse vanskeligheder? 
33. Mener De, at de nationale strafferetlige bestemmelser giver Dem en tilstrækkelig beskyttelse 
mod varemærkeforfalskning og piratkopiering foretaget i et tredjeland? 
sager, herunder handelssager, der ændrer nogle af Bruxelles-konventionens bestemmelser, EFT C 33 
af31.1.1998,s.20. 
23 
Hvilke forbedringer kan De i modsat fald foreslå? 
Mener De, det ville være nyttigt i bekæmpelsen af forfalskning og piratvirksomhed, hvis den 
nationale lov kunne finde anvendelse på handlinger udført i tredjelande, og disse handlinger 
krænker en rettighed, som er beskyttet i den berørte medlemsstat? 
5.4. Det administrative samarbejde mellem de kompetente myndigheder 
Et af de prioriterede mål i handlingsplanen for det indre marked45 er gennemførelse af en 
sammenhængende og effektiv lovgivning for det indre marked. For at nå det mål er det 
nødvendigt med et samarbejde mellem medlemsstaternes myndigheder og Kommissionen. 
Hovedformålet med et sådant samarbejde er at sikre, at medlemsstaterne anvender lovgivningen 
korrekt. Inden for intellektuel ejendomsret er det ligeledes nødvendigt med et samarbejde, der 
kan sikre, at privatpersoner og virksomheder anvender lovgivningen korrekt. Indførelse af et 
egentligt administrativt samarbejde mellem de tjenester, der har til opgave at bekæmpe 
varemærkeforfalskning og piratkopiering, kan faktisk være et effektivt middel i bekæmpelsen på 
EU-niveau. Administrativt samarbejde har vist sig nyttigt på andre områder, f.eks. på told- og 
landbrugsområdet46. Der bør ske en styrkelse af samarbejdet mellem de nationale myndigheder, 
der har til opgave at bekæmpe varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked, bl.a. 
ved at indføre en egnet retlig ramme til gennemførelse af en række initiativer47. Der bør således 
på samme måde som på toldområdet indføres en ordning til overvågning af EU's ydre grænser 
(jf. forordning (EF) nr. 515/97) til gavn for de myndigheder, der har til opgave at bekæmpe 
varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked. 
Det administrative samarbejde, der skal indføres i det indre marked, må ikke blandes sammen det 
internationale samarbejde, der foreskrives i TRIPs-aftalens artikel 69 med henblik på at fjerne 
international handel med varer, der betegner en krænkelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, 
bl.a. via oprettelse af kontaktpunkter i WTO-medlemsstaternes administrationer og informations­
udveksling. Dette internationale samarbejde vedrører i realiteten væsentligst toldmyndighederne, 
der har til opgave at kontrollere de internationale varebevægelser, og det giver ikke mulighed for 
fuldt ud at tage højde for de særlige behov, der følger af det indre marked. 
Kontaktpersoner 
Medlemsstaterne skal på forhånd udpege en kontaktperson for alle spørgsmål vedrørende 
bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked, og denne person 
skal være kontaktperson for de berørte tjenester i de andre medlemsstater samt for erhvervslivet. 
Oprettelsen af et net af kontaktpersoner på EU-niveau vil lette informationsudvekslingen. For at 
vurdere hvordan samarbejdet fungerer i praksis og eventuelt komme med forslag til forbedringer, 
kunne man oprette en koordineringsgruppe bestående af de nationale kontaktpersoner og 
repræsentanter for Kommissionen. 
45 CSE(97)1 af 4.6.1997. 
46 Rådets forordning (EF) nr. 515/97 af 13. marts 1997 om gensidig bistand mellem medlemsstaternes 
administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse og Kommissionen med henblik på at 
sikre den rette anvendelse af told- og landbrugsbestemmelserne, EFT L 82 af 22.3.1997, s. 1. 
47 Det administrative samarbejde, der er tale om i denne grønbog, er ikke det samme som 
politisamarbejdet, der - hvis Rådet beslutter det med enstemmighed - kan overføres til Europol hvad 
angår varemærkeforfalskning og piratkopiering, jf. Rådets retsakt af 26.7.1995 om konventionen om 
oprettelse af Europol, EFT C 316 af 27.11.1995, s. 1. 
24 
Spørgsmål: 
34. Mener De, at det ville lette informationsudvekslingen, hvis man i medlemsstaternes 
administration udpegede en kontaktperson for de berørte tjenester i de andre medlemsstater 
og for erhvervslivet vedrørende alle spørgsmål om bekæmpelse af varemærkeforfalskning og 
piratkopiering i det indre marked? 
Mener De, at oprettelse af en koordineringsgruppe bestående af de nationale kontaktpersoner 
og repræsentanter for Kommissionen, hvis væsentligste opgave skulle være at undersøge alle 
spørgsmål vedrørende bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre 
marked, kunne styrke bekæmpelsen af dette fænomen? 
Indførelse af en egnet retlig ramme 
Blandt de mulige foranstaltninger til bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering 
kan nævnes informationsudveksling, herunder udveksling af følsomme oplysninger (f.eks. i 
forbindelse med konstaterede tilfælde af varemærkeforfalskning og piratkopiering eller mistanke 
herom) efter anmodning eller spontant; en sådan udveksling kan eventuelt ske via et beskyttet 
elektronisk postsystem, der kunne oprettes på basis af et allerede eksisterende system. Man 
kunne også forestille sig oprettelse af en operationel database for at lette de strafferetlige 
instanser. Man kunne ligeledes give ansatte i de særlige instanser, der henhører under en eller 
flere medlemsstater, mulighed for at deltage i kontrolforanstaltninger eller undersøgelser i en 
anden medlemsstat (fælles kontrol og undersøgelser). Endelig kunne man forestille sig efter 
anmodning fra en anden medlemsstat eller spontant at tillade overvågning af mistænkte 
varebevægelser. Kommissionen kunne stå for koordineringen af foranstaltninger i medlems­
staterne i de tilfælde, hvor mindst to medlemsstater er involveret. 
I forbindelse med udarbejdelsen af denne grønbog har det vist sig, at de oplysninger, der er til 
rådighed om varemærkeforfalskning og piratkopiering, er af meget forskellig kvalitet afhængig 
af, hvilken sektor det drejer sig om; ofte findes der ingen oplysninger overhovedet. For at give 
mulighed for mere målrettede aktioner, er det nødvendigt at indføre en mere systematisk 
informationsindsamling. Man kunne f.eks. regelmæssigt kontrollere og analysere de disponible 
oplysninger for at forbedre mulighederne for bekæmpelse af varemærkeforfalskning og 
piratkopiering, således som foreslået i rapporten om gennemførelsen af kontrollen ved 
Fællesskabets ydre grænser, der er udarbejdet i henhold til artikel 15 i forordning (EF) 
nr. 3295/94. Kommissionen kunne ligeledes hvert tredje år udarbejde en rapport om situationen i 
det indre marked og nytten af de foranstaltninger, der er truffet af de forskellige instanser som 
led i bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked. En sådan 
rapport kunne forelægges Europa-Parlamentet og Rådet med henblik på en vurdering af 
konsekvenserne. 
Et andet spørgsmål vedrører fremlæggelse af bevismateriale, der lovligt er indsamlet i en anden 
medlemsstat, i forbindelse med en administrativ procedure eller retssag. En sådan mulighed har 
stor betydning inden for varemærkeforfalskning og piratkopiering, hvor flere medlemsstater er 
involveret, da det sjældent i sådanne sager er muligt at indsamle beviser udelukkende i én 
medlemsstat. Samarbejdet mellem de retslige myndigheder med henblik på bevisoptagelse i 
udlandet blev formaliseret ved Haag-konventionen af 18. marts 1970, som de fleste EU-
medlemsstater har ratificeret48. Spørgsmålet er, om den praktiske gennemførelse af denne 
konvention har medført problemer, og hvordan man i givet fald konkret kan løse disse 
problemer. Hvis det skulle vise sig, at konventionen ikke kan løse alle problemer, kunne der 
indføres en særlig bestemmelse for bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering, der 
48 Med undtagelse af Tyskland, Belgien, Danmark, Grækenland og Irland. 
25 
skulle give mulighed for i en administrativ procedure eller retssag at anvende beviser, der er 
lovligt indsamlet af en anden medlemsstats myndigheder. 
Spørgsmål: 
35. Mener De, at det eksisterende samarbejde mellem de nationale myndigheder, der har til 
opgave at bekæmpe varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked, på 
nuværende tidspunkt fungerer tilfredsstillende? 
Hvilke forbedringer kunne i modsat fald foretages? Mener De f.eks., at et EU-initiativ, der 
fastsætter den retlige ramme for et sådant særligt administrativt samarbejde mellem de 
myndigheder, der har til opgave at bekæmpe varemærkeforfalskning og piratkopiering i det 
indre marked, kunne styrke bekæmpelsen af dette fænomen? 
Hvad mener De i den forbindelse om at give de involverede myndigheder mulighed for: 
- at udveksle og eventuelt gemme oplysninger i en database, herunder operationelle 
oplysninger, under overholdelse af reglerne om beskyttelse af privatlivets fred? 
- foretage fælles undersøgelser eller kontrol? 
- efter anmodning fra en anden medlemsstat at overvåge bevægelser for mistænkte varer eller 
tjenester? 
36. Hvilken rolle mener De, Kommissionen bør spille i den sammenhæng? 
Burde Kommissionen foretage sig andet end blot yde bistand til medlemsstaterne og 
koordinere sager, der har fællesskabsdimension, og i stedet påtage sig en mere direkte rolle, 
bl.a. i forbindelse med undersøgelser? 
Mener De, Kommissionen burde udarbejde en statusrapport hvert tredje år om nytten af de 
foranstaltninger, der er truffet af de forskellige instanser som led i bekæmpelsen af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked? 
37. Har De haft problemer med under en administrativ procedure eller retssag at fremlægge 
beviser, der er lovligt indsamlet i en anden medlemsstat? Har det i bekræftende fald været 
muligt at løse de problemer med henvisning til Haag-konventionen om bevisoptagelse i 
udlandet? Hvordan mener De i benægtende fald, at disse problemer kunne løses? 
Hvis disse problemer ikke kan løses inden for rammerne af Haag-konventionen, mener De, at 
det ville være nyttigt i bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre 
marked, hvis det var muligt inden for rammerne af det administrative samarbejde mellem de 
nationale myndigheder at fremlægge oplysninger, der er lovligt indhentet af myndighederne i 
en anden medlemsstat, som beviser for en domstol i en given medlemsstat? 
38. Hvilke foranstaltninger mener De i øvrigt, der kunne indføres for at styrke det administrative 
samarbejde inden for bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre 
marked? 
Uddannelse 
Der bør ligeledes lægges vægt på uddannelse af det personale, der arbejder med bekæmpelse af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering, herunder udveksling af personale, f.eks. inden for 
26 
rammerne af KAROLUS-programmet49 eller et nyt program, således at der kunne ske en 
udveksling af erfaringer og arbejdsmetoder på dette område for at forbedre gældende praksis. For 
at lette samarbejdet mellem de strafferetlige instanser og således forbedre bekæmpelsen af 
varemærkeforfalskning og piratkopiering kunne der udarbejdes en praktisk guide til de nationale 
myndigheder, så der drages nytte af den kompetence, der er opnået, særligt kendskab og særlige 
erfaringer på området; en sådan guide skulle regelmæssigt ajourføres på EU-niveau. 
Spørgsmål: 
39. Mener De, at man kunne styrke bekæmpelsen af forfalskning og piratvirksomhed, hvis de 
offentlige myndigheder sammen med de berørte faglige organisationer indførte uddannelses­
moduler for de ansatte, der har til opgave at bekæmpe varemærkeforfalskning og pirat­
kopiering i det indre marked? 
Hvem burde i givet fald være omfattet af sådanne uddannelsesmoduler, og hvordan kunne de 
organiseres? 
40. Mener De generelt, at en bedre uddannelse af det personale, der har til opgave at bekæmpe 
varemærkeforfalskning og piratkopiering i det indre marked, herunder udveksling af 
personale mellem medlemsstaterne, kunne styrke bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og 
piratkopiering i det indre marked? 
41. Mener De, at udarbejdelse og regelmæssig ajourføring af en praktisk guide for de nationale 
myndigheder kunne forbedre bekæmpelsen af dette fænomen? 
49 Rådets beslutning 92/48l/EØF af 22. september 1992, EFT L 286 af 1.10.1992, s. 65. Denne 
beslutning er i øjeblikket ved at blive ændret, EFT C 274 af 10.9.1997, s. 9. 
27 

ISSN 0254-1459 
KOM(98) 569 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 09 10 06 08 
Katalognummer : CB-CO-98-575-DA-C 
ISBN 92-78-39725-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
<Z%