ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM ( 83) 174 
 
 
 
Vol. 1983/ 0048 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the opening to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Communit y and the European Atom ic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this file is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation. 
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 1983 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen 
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983, 
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003 
(ABI. L 243 vom 27.9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit 
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5 
der genannten Verordnung freigegeben. 
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆ ISKE FÆLLESSKABER
K O M (83) 174 endelig udg.
Bruxelles, den 15. april 1983
DEN NYE ORDNING FOR KOKSKUL  OG KOK&>o 
TIL FÆLLESSKABETS STÅLINDUSTRI y
(forelagt Rådet af Kommissionen)
K 0 M ( 8 3 )  174 endelig udg.

INDHOLDSFORTEGNELSE
1. Indledning
I. Kokskul- og koksordningens oprindelse
2. Stålindustrien, kokskul og koks
3. Udviklingen i Fællesskabets ordninger for intervention til  
fordel for kulminerne
4. Den generelle ordning
3. Den specifikke ordning for kokskul
6. Beslutning nr. 1/67
7. Beslutning nr. 70/1
I I .  Den nuværende ordning (beslutning nr. 73/287)
8. Varighed
9. Fællesskabssystemet for finansiel støtte
10. Fællesskabsfonden
11. Prisregler
III.  Hvorledes har den nuværende ordning fungeret
12. Forsyningens mængdemæssige fordeling
13. Prisforskelle og støtte
14. EF-finansiering
15. Situationen på og udsigterne for verdensmarkedet
IV. Hovedlinjerne i den nye ordning
16. Målet
17. Degressiviteten
18. Afsætningsstøtten
19. EF-finansiering
20. Produktionsstøtte
21. Langtidskontrakter
22. Vejledende pris
23. ~De to retlige instrumenter
Tabeller - s  I til IV 
Bilag V og VI

Ny ordning for kokskul og koks til Fællesskabets stålindustri
1. Indledning
I Kommissionens meddelelse af februar 1982 om "Kuls betydning i Fælles­
skabets energistrategi"^ gennemgås kulminernes problemer og mulighederne  
for en fællesskabsaktion, som giver fast brændsel den plads, der tilkom­
mer det, i Fællesskabets strategi for energiforsyningsspredning og -sik­
kerhed.
Denne meddelelse har dannet grundlag for overvejelser i Rådet, og på et  
ministerinøre i København den 16.12.1982 viste energiministrene en poli­
tisk vilje 1  i] at søge at nå frem til en samlet afbalanceret fællesskabs­
strategi far fast brændsel.  De erklærede sig rede til at behandle forslag
fra Kommissionen. For at imødekomme dette ønske har Kommissionen i februar
2)1983 sendt Rådet et "Arbejdsprogram på området fast brændsel" ,  hvor den  
erindrer om de specifikke forslag, den allerede har fremsat, og skitserer  
nye forslag og overvejelser.
1) K0M(82) 32
2) K0M(83) 54

-  2 -
Blandt disse nye forslag optræder en fællesskabsaktion til fordel for koks­
kul og koks til stålindustrien. Behandlingen af dette forslag må afsluttes  
i løbet af 1983, da beslutning nr. 73/287 kun gælder til 31.12.1983.
I denne meddelelse redegøres for det nuværende systems oprindelse og udvik­
ling, og markedssituationen analyseres. Den indeholder Kommissionens forslag  
til en ny aktion, hvis varighed er begrænset til fem år, og som indebærer en  
betydelig cg degressiv fiPisr'iSxCj. .ntCx v^ntiun >  iu fcrlxSookaueLs siue.
I. Kokskul- og koksordninaens oprindelse
2. Den nuværende ordning kan føres tilbage til 1960'erne og har udviklet sig  
i takt med aktiviteten i Fællesskabets stålindustri, hvor størstedelen af  
råstålet produceres ud fra råjern fra højovne. I højovnene spiller koks  
en kompleks rolle og bidroger væsentligt til omkostningerne; de kan ikke  
erstattes, undtagen en del of deres funktion, som kan varetages af kul  
eller gennem indsprøjtning af kulbrinter (bl.a. fuelolie).
Selve koksfremstillingen kræver kul mod særligs egenskaber, selv cm frem­
skridtene inden for blandinger har gjort det mulige at øge aittailee ai  
brugbare kvaliteter.
Efter en stærk vækst i 1930'erne og 1960'erne toppede Fællesskabets stål-  
produktion i 1974 med 156 mio t, hvorefter den faldt til 111 mio t i 1982.  
Udviklingen i koksproduktionen, som fer en stor del er knyttet til stål-  
produktionen, har været anderledes. Indtil slutningen af 1950'erne fulgte  
den omtrent stålproduktionen, dog med en lidt langsommere vækst. I 1960  
var den på 95 mio t og er siden faldet til 59 mio t i 1982.
Således er forbruget i stålindustrien faldet, for det første som følge  
af en stadig formindskelse af det specifikke koksforbrug pr. ton råjern  
(fra nær 1 000 kg i 1953 til ca. 530 kg i dag), og for det andet som  
følge af nedgangen i stålproduktionen i 1974^; anvendelsen af koks uden  
for stålindustrien er ligeledes faldet stærkt (EF-9: fra 29 mio t i 1965  
til 11 mio t i 1980).
. 1 )  Ealdet i det specifikke koksforbrug blev en overgang opvejet af forøgelsen  
af stålproduktionen, se tabel I.

- 3 -
3. Bekymringerne, som kulkrisen i begyndelsen af 1960'erne affødte, skal ses  
på denne tekniske baggrund. To hovedprincipper skilte sig hurtigt ud, nem­
lig nødvendigheden af at rationalisere kulminerne for at tilpasse dem til  
markedsforholdene og hensynet til forsyningssikkerheden, navnlig med hen­
syn til kokskul.
I den aftaleprotokol vedrørende energispørgsmål, som Fællesskabernes med­
lemsstater indgik den 21. april 1964,
"11. Opfordres den høje myndighed til inden for rammerne af Paris-trakta­
ten og efter behov at fremsætte forslag om en fremgangsmåde til iværksæt­
telse ai en fællesskabsordning for statsstøtte;
"12. Skelner [medlemsstaterne], at Fællesskabets forsyning med kokskul på  
lang sigt bør have Rådets særlige bevågenhed"^.
På dette grundlag har C.:n høje Myndighed/Kommissionen,  truffet beslutnin­
ger i henhold til traktatens artikel 93; de har alle gjort det muligt at  
undgå divergerende initiativer fra medlemsstaterne, som, hvis de tog ud­
gangspunkt i rent nationale overvejelser, ville overtræde traktatens be­
stemmelser, navnlig artikel 4, litra c), som forbyder tilskud eller anden  
støtte ydet af staterne, og bestemmelserne i artikel 60 om tilpasning af  
priserne til tilbud fra tredjelande; de har på forskellig måde angrebet  
problemerne i forbindelse med kul, alt efter hvor let de kan erstattes.
I 1976 havde man til en vis grad nærmet sig målene for rationalisering  
og sikkerhed. Siden 1982 har det været af afgørende betydning at gøre  
kulproduktionen rentabel.
Det nye i de afgørelser, der blev truffet på dette område, og deres fæl­
les træk var opstillingen af fællesskabsordninger for medlemsstaternes  
indgreb af finansiel eller anden art, uden at midlerne nødvendigvis stam­
mede fra Fællesskabet. Ordningens fællesskabskarakter skulle bygge på
- kriterier, som sikrer hensynet til den fælles interesse;
- forudgående tilladelse fra Kommissionen før udbetaling af støtte;
- bemyndigelse af Kommissionen til at kontrollere og gribe ind, således
2)at korrekt anvendelse af støtten garanteres.
1) EFT nr. 69 af 30.4.1964, s. 1099/64.
2) Jf. betragtningerne i beslutning nr. 3/65 af 17.2.1965, EFT nr. 31 af  
25.2.1965, s. 480/65.

- 4 -
De to pågældende rækker beslutninger anføres her:
4. Fællesskabsordningen for medlemsstaternes intervention til fordel for  
hele stenkulsindustrien oprettedes i 1965"^. Den bygger på "princippet  
om en energipolitik for Fællesskabet" samt hensynet til forøgelsen af  
rentabiliteten, overvejelser over rationalisering med negative virknin­
ger og sociale og regionale overvejelser. Den gjaldt først for to år,  
blev dernæst forlænget til 1970 og i begyndelsen af 1971 fornyet for  
fem år .  Hovedvægten lå hele tiden på mulighederne for at erstatte  
kul med andre energikilder, nødvendigheden af at koncentrere produk­
tionen i de mest velegnede anlæg og rationalisering i takt med de so­
ciale og regionale behov.
Ved revisionen af den almindelige støtteordning i 1976 indførtes ved  
siden af de tidligere elementer to nye betragtninger, som stammede fra  
konsultationen af Rådet i 1974: det er absolut nødvendigt i så udstrakt  
grad som muligt at formindske afhængigheden af olie; den samlede sten­
kulsproduktion i Fællesskabet bør holdes på det aktuelle niveau under  
tilfredsstillende økonomiske betingelser"^. Denne beslutning gælder til  
til slutningen af 1985.
hviler på, adskiller sig fra de i punkt 4 ovenfor gennemgåede overvejel­
ser for den generelle ordning for finansiel intervention.
1) Beslutning nr. 3/65 af 17.2.1965  
EFT nr. 31 af 25.2.1965, s. 480/65.
2) Beslutning nr. 3/71/EKSF af 22.12.1970  
EFT nr. L 3 af 5.1.1971, s. 7.
3) Beslutning nr. 528/76/EKSF af 25.2.1976  
EFT nr. L 63 af 11.3.1976, s. 1.

- 5 -
I en aftaleprotokol af 1967 om kokskul og koks til stålindustrien"^ tog  
medlemsstaterne hensyn til
- den aktive konkurrence fra produkter fra tredjelande og
- betydningen af samhandelen inden for Fællesskabet.
De besluttede for den pågældende sektor at indføre
- en særlig støtteordning for kulproducenter og
- et kompensationssystem for afgifter svarende til samhandelen inden  
for Fællesskabet.
Af konsultationerne i Rådet og i Det rådgivende Udvalg, som er foretaget  
siden 1967 i forbindelse med forlængelse eller omarbejdelse af de gældende  
beslutninger, fremgår det, at Fællesskabet finder, at det er af "fælles  
interesse" for medlemsstaterne og kul- og stålindustrierne at deltage i en  
aktion, som har til hensigt at virkeliggøre flere af de mål, der er opstil­
let i EKSF-traktatens artikel 2 og 3.
Det drejer sig om ved hjælp af specifik støtte at opretholde en tilstræk­
kelig produktionskapacitet for kokskul og koks i Fællesskabet til at ga­
rantere stålindustrien en rimelig forsyningssikkerhed, navnlig ved at støt­
te de omfattende traditionelle handelsstrømme inden for Fællesskabet. Ud  
over gennem støtte skal kulminernes produktionsomkostninger dækkes af salgs­
priser til stålindustrien, som ligger nær verdensmarkedspriserne for til­
svarende transaktioner.
Med de efterfølgende afgørelser har udformningen kunnet tilpasses under  
hensyntagen til udviklingen i forholdene på det specifikke marked.
6. Beslutning nr. 1/67 ,  som oprindelig skulle gælde i to år, blev forlænget
for et år. Heri fastsattes en national støtte på højst 1,7 regningsenheder  
pr. t kokskul, et system, hvormed 60?o af udgifterne hertil kunne fordeles  
mellem de seks medlemsstater efter en fastlagt nøgle, og mulighed for ud­
ligning, når der ikke var egentlig konkurrence på forbrugsstedet.
1) EFT nr. 36 af 28.2.1967, s. 361/67.
2) Beslutning nr. 1/67 af 21.2.1967, EFT nr. 36 af 28.2.1967, s. 362/67.

-  6 -
7. I 1970 omfattede den nye ordning en produktionsstøtte på 1,5 regningsen­
heder pr. t, som finansieredes af producentlandet. Hertil kom en degres­
siv afsætningsstøtte (på fra 0,70 regningsenheder det første år til 0,40  
regningsenheder det tredje år)"^.
Afsætningsstøtten i forbindelse med handelen finansieredes af Fællesskabet,  
via et bidrag fra EKSF's budget og et fra de fem medlemsstater, som modtog  
tyske kokskul.
Det blev tilladt at tilpasse priserne til dem, som ville gælde for koks­
kul fra tredjelande, selv om der ikke var egentlig konkurrence på for­
brugsstedet. I dette øjemed kunne Kommissionen fastsætte vejledende pri­
ser, hvilket den omgående gjorde.
II. Den nuværende ordning for kokskul og koks
8. Ordninger, ferryedes i 1973 for oeko or indtil 19782).  Don blev forlænget  
for tre år (1979-1981)"^ cg dernæst for to år (1982-1983)^. Den vil så­
ledes ophøre med at gælde den 31. december 1983.
Gennemførelsesbeslutningen fra 1973 er praktisk talt forblevet uændret"^  
Mekanismen omfatter stadig tre hoveddele:
9. a) Et_fællesskabssystem for fi|]i][]siel_støtte_til producenter af kokskul  
til anvendelse i form af koks i højovne^.
I den udstrækning, produktionsprisen for fællesskabskul overstiger ver­
densmarkedsprisen for kul, kan medlemsstaterne yde:
- en produktionsstøtte, som regeringerne hvert år fastsætter en sats for  
for hvert distrikt, uden loft; den kan variere i takt med forskellen  
mellem produktionsomkostningerne i Fællesskabet og salgsprisen for  
kul fra tredjelande;
1) Beslutning nr. 70/1/EKSF af 19.12.1969, EFT nr. L 2 af 6.1.1970, s. 10.
2) Beslutning nr. 73/287/EKSF af 15.7.1973, EFT nr. L 259 af 15.9.1973, s. 36.
3) Beslutning nr. 1613/77/EKSF af 15.7.1977, EFT nr. L 180 af 20.7.1977, s. 8.
4) Beslutning nr. 896/82/EK5F af 20.4.1982, EFT nr. L 106 af 21.4.1982.
5) Beslutning nr. 3544/73/EKSF af 20.12.1973, EFT nr. L 361 af 29.12.1973, s. 18.
6) Beslutning nr. 73/287/EKSF af 15.7.1973, EFT nr. L 259 af 15.9.1973,  
artikel 1 og 2

- 7 -
- en afsæLninysstøtte Lil leverancer til et område, der ligger fjernt  
fra produktionsområdet, og til leverancer, som indgår i handelen in­
den for Fællesskabet.
I 1973 blev det besluttet gradvist at nedsætte denne støtte; den maksi­
male støtte pr. t skulle være 3 regningsenheder i de første fire år og  
2,6 og 2 regningsenheder i de to følgende år. Denne degressivitet kom  
imidlertid aldrig i anvendelse. Tilmed besluttedes det i 1976, 1979 og  
1982 at hæve støtten, som for 1982 og 1983 er på 4,70 ECU for leveran­
cer til virksomheder ved kysten og 2,00 ECU (1,60 regningsenheder i 1973)  
for de øvrige virksomheder^.
10. b) I tilfælde af ieverancer_til 5ndre_fællesskabslande kan afsætnings­
støtten tilbagebetales af en fællesskabsfond med en "sui generis"-  
finansiering^.
Forhøjelsen af støttesatsen i forhold til perioden 1970-1972 medførte  
en forøgelse af fællesskabsfondens behov. For at imødekomme dette an­
modedes der ud over bidragene fra EKSF og dc medlemsstater, som deltog  
i samhandelen, om bidrag fra stålindustrien på grundlag af dens forbrug  
af koks til højovne, uanset hvorfra kullene til fremstilling af disse  
koks kom fra.
I 1982 intervenerede fonden inden for en grænse på 14 mio t pr. år (i  
stedet for 13 mio t mellem 1973 og 1981) og et maksimumbeløb på 47 mio  
ECU. De tre bidrag var på 6 mio ECU fra EKSF, 17 mio ECU fra stålindu­
strien og højst 24 mio ECU fra de seks medlemsstater, som normalt del­
tager i Garnhandelen; sidstnævnte bidrag nedsættes, hvis fondens behov  
ikke når op på 47 mio ECU^.
11. c) Skønt enkelthederne ovenfor er væsentligt forskellige fra dem, som
vedtoges i 1970, er prisreglerne uændrede; det er tilladt at tilpasse  
til de priser, som ville gælde for kokskul fra tredjelande, selv om  
der ikke er egentlig konkurrence på forbrugsstedet. Kommissionen  
offentliggør vejledende priser for de importerede kul. Siden 1980 har  
disse priser desuden været anvendt til beregning af produktionsstøtten  
i hvert kokskulproducerende distrikt.
1) Se udviklingen i satsen for afsætningsstøtte i tabel II.
2) Beslutning nr. 73/287, artikel 6, 7 og 8.
3) Bidraget fra den britiske stålindustri tilbagebetales til Det forenede Kon­
gerige under forbehold af, at den nationale kokskulindustri dækker mindst  
75?o af højovnenes behov (artikel 6, andet led og sidste afsnit i forbindelse  
med betragtning IV, næstsidste afsnit).

-  8 -
Det bemærkes, at kun de mængder, der leveres i medfør af langtidskontrakter, 
giver ret til ovennævnte støtte og pristilpasninger; rimelige margener giver  
kontrahenterne mulighed for en tilfredsstillende planlægning og bidrager til  
at mindske lagerproblemet.
III. Hvorledes har den nuværende ordning fungeret
12. Som allerede anført (punkt 2 ovenfor og tabel I) har perioden 1967-1982 ud­
mærket sig ved to store faser i stålindustriens aktivitet samt en kraftig  
nedadgående tendens i Fællesskabets koksproduktion.
Kulforbruget i Fællesskabets koksværker er faldet fra 107 mio t i 1973 til  
79 mio t i 1982; i samme tidsrum faldt koksproduktionen fra 82 mio t til  
59 mio t.
r n r<nwr, i n n n n l- r'i il/f i  i r o n  f  q -p  Hl S S 6  ^  U i  S F  iCF*. CJCGITlt ■ * " >  < - >  4 -  /- v + -  H n n  rln l H o r  OT
købt i tredjelande, er vokset på bekostning af nationale leverancer og han■  
delen inden for Fællesskabet.
I nedenstående tabel ar,force de mængder kul, som er omdannet til koks til  
højovne, fordelt på de tre forsyningskilder for årene 1979-1982 (jf. kolon­
ne 5 i tabel I).
_ _ _  _ i mio t og % (anslået)__
19
79 1980 1981 1982
mt m t OO mt OO m t (% )
Samlet behov, m t 73 72 70 61
heraf (% ) (100) (100) (100) (100)
Indenlandsk m t 38 36 35 30
produktion < 50) (51, (49,
Indført fra m t 14 14 13 9
andre EF-lande(% ) (19) (19) (18) (15)
Indført fra m t 21 22 22 22
tredjelande
(% ) (28) (31) (31) (36)
Foruden den nationale forsyning har handelen inden for Fællesskabet en fald­
ende tendens, medens importen fra tredjelande er stigende. Denne udvikling  
fortsætter formentlig i 1983. Man rnå derfor konstatere, at den nuværende ord­
ning ikke har forhindret Fællesskabets koksværker i i stigende omfang at blive  
forsynet fra tredjelande. Dette gælder ikke koksværkerne i Tyskland, da im­
port af kokskul her praktisk taget er forbudt.

- 9 -
13. Ordningen har utvivlsomt bremset denne udvikling, som navnlig skyldes pris­
forskellen mellem fællesskabskul og kul fra tredjelande. Det er derved  
blevet muligt at lempe den nødvendige overgang ved tilpasning af kulmi­
nerne til markedsforholdene.
I perioder med stor efterspørgsel på verdensmarkedet har forbindelserne  
mellem virksomheder under fællesskabsordningen betydet, at fællesskabs­
kul har haft gunstig indflydelse på forsyningssikkerheden og -omkostnin­
gerne. At en stor del af efterspørgslen i Fællesskabet ikke brat er over­
ført til verdensmarkedet, har generelt set haft en stabiliserende virkning  
på prisudviklingen i vækstperioden, hvilket er konstateret i 1974 og 1981.
Tabel III viser leverancerne af kokskul fra Tyskland til de øvrige EF-lande  
i perioden 1973 - 1982. De samlede leverancer i disse 10 år var på mere end  
140 mio t, men i 1982 var mængden mindre end 45?ó af mængden i 1973.
I tabel IV er opstillet oplysninger om prisudviklingen for fællesskabskul,  
kul fra tredjelande (vejledende pris), (ekstra) omkostningerne til trans­
port indenfor Fællesskabet og den støtte, hvormed i det mindste en del af  
den samlede prisforskel kan udlignes (udligningsmargen). Eksempelvis ses  
for Ruhr-distriktet (hovedleverandør af de mængder, der handles indenfor  
Fællesskabet for perioden 1974-1982 en stigning i produktionsomkostningerne  
på 139?ó (fra 46 til 110 dollars pr. t) mod en stigning på 55% (fra 43 til  
70 dollars i den vejledende pris; heraf følger en forøgelse i udlignings-  
margenen fra 9 til 52 dollars for den største og fra 2 til 42 dollars for  
den mjndste.
Variationerne i produktionsstøtten har i højere grad været bestemt af de  
budgetmæssige muligheder end af udviklingen i udligningsmargenen.
Den supplerende afsætningsstøtte er vokset konstant i nominel værdi, men  
har dækket en mindre og mindre del af udligningsmargenen (fra 39?a til 9% 
i det ene tilfælde og fra 11% til 1% i det andet).
1) Handelen indenfor Fællesskabet omfatter desuden mindre mængder fra  
Frankrig til Belgien og Tyskland og fra Belgien til Tyskland samt  
lejlighedsvis fra Tyskland til Det forenede Kongerige.
De mængder, der er berettiget til afsætningsstøtte og dermed fælles­
skabsfinansiering, udgør ca. 95% af leverancerne.

-  10  -
14. EF-finansierinq
Da handelen indenfor Fællesskabet i øjeblikket ikke når det loft på 14 mio t  
pr. år, som er fastsat i den gældende beslutning, er finansieringsbehovet  
mindre end det maksmale beløb på 47 mio ECU. Det er imidlertid kun medlems­
staterne, der opnår en besparelse i forhold til deres kvote af EF-finansie-  
ringen på 24 mio ECU, hvorimod EKSF (6 mio ECU) og stålindustrien (17 mio ECU)  
indbetaler hele deres kvote.
15. Situationen på og udsigterne for verdensmarkedet for kokskul
I de seneste år har verdensproduktionen af og den internationale handel  
med kokskul udviklet sig således:
millioner tons
Produktion^1979 1980 1981 1982'
304 306 290 300
Verdenshandel ad søvejen 105 114 112 12U
NB: Behov i EF-10 88 88 85 79
Man bemærker her, at verdenshandelen ad søvejen, navnlig i retning mod  
Sydøstasien, udvides, medens produktionen er forholdsvis konstant og  
Fællesskabets behov er aftagende.
Under hensyntagen til den dengang forventede ekspansion i verdens stålin­
dustri blev verdenspotentiellet for produktion af kokskul for nogle år  
siden anslået til 335 mio t i 1983 og 336 mio t i 1985, svarende til 70  
mio t mere end produktionen i 1981.
Disse prognoser synes nu at trænge til en gennemgribende revision.
Behovet for kokskul i Fællesskabets stålindustri, hvis forbrug af koks­
kul er af samme størrelsesorden som i USA's og Japans stålindustri, kan  
på grundlag af de generelle stålprognoser anslås til ca. 62 mio t i  
1985. Det forudsættes desuden, at udviklingen i prisen på koks i forhold  
til svær fuelolie ikke sætter fuelolie i stand til atter at erobre en  
del af markedet for indsprøjtning i højovne, som den i vid udstrækning  
har mistet i de seneste år.
1) Den samlede produktion i den vestlige verden + eksport fra lande med planøkonomi.
2) Anslået.
3) Jf. punkt 12, andet afsnit, ovenfor.

-  11 -
En tilsvarende samlet udvikling forventes i Japan, der er verlens største  
importør, og hvis import af kokskul steg fra 56 til 66 mio t mellem 1979  
og 1982. Denne import vil muligvis falde i de kommende år.
Man kan konkludere, at den udvikling i kokskulpotentiellet, man forventede  
for nogle år siden, stod i forbindelse med en vækst både i stålindustriens  
behov og i prisen på kokskul. En vending i disse to tendenser kan kun  
have en negativ virkning på verdenspotentiellet for kul.
Den geografiske fordeling af de uundgåeleige produktionsjusteringer vil  
afhænge af handelsstrømmenes art og pålide^'ghed, minernes produktionsom­
kostninger og de omkostninger til infrast .  jktur (jernbaner, havne osv.),  
som de mindre mængder skal bære. I 1982 \ ir nogle miner måttet indstille  
produktionen på grund af en utilfredsstillende salgspris. Om nogle måneder  
vil man bedre kunne bedømme mulighederne for atter at nå en balance mellem  
mængder og priser på verdensmarkedet.
Sandsynligvis vil forskellen mellem produktionsomkostningerne i Fællesska­
bet og de nye priser på importerede kul i endnu et stykke tid være større,  
end den var i 1982.
Af samme grund skulle det ikke i de kommende år blive vanskeligt at forsyne  
sig med kokskul på verdensmarkedet.
IV. Hovedlinjerne i den nye ordning for kokskul og koks
16. Hensigten med den nye ordning, Kommissionen foreslår, er at opretholde  
Fællesskabets produktionskapacitet for kokskul og dets tilsvarende kapa­
citet for forkoksning på et niveau, hvor minedriften er rentabel eller  
knap rentabel og koksværkerne udnyttes rationelt, samtidig med at stål­
industrien garanteres sikker forsyning uden forskelsbehandling og under  
rimelige betingelser.

-  12  -
17. Deqressiviteten
Allerede i aftaleprotokollen af 1964 bestemtes det, at de beskyttelses-  
eller støtteforanstaltninger, der blev givet kulminerne ud over støtten  
til rationalisering, i almindelighed skulle være degressiv. Beslutnin­
gerne af 1970 og 1973 indeholdt tilsvarende bestemmelser, og forlængel­
sen og fornyelsen skete hver gang for en begrænset periode.
Som det klart fremgår af den udtalelse, Rådet fik forelagt den 23. maj  
1978 (K0M(78) 221 endelige udg.), mener Kommissionen, at offentlig støtte  
under ingen omstændigheder bør føre til udsættelse af de beslutninger om  
tilpasning, der som følge af den økonomiske udvikling er uundgåelige. Kun  
under denne betingelse kan en midlertidig afvigelse fra det forbud mod  
tilskud, som er fastsat i EKSF-traktatens artikel 4, litra c),  opretholdes.
Under de nuværende omstændigheder synes det muligt gradvis at lade inter­
vention fra Fællesskabet, som de oprindelige motiver ikke længere beret­
tiger, falde bort. Regelmæssig forsyning af det fælles marked (EKSF-i rak-  
tatens artikel 3, litra a) er ikke længere alvorligt truet, da men samti­
dig konstaterer et faldende behov, en væsentlig reduktion af leverancerne  
indenfor Fællesskabetogen udbredelse af blandingsteknikker, som gør det  
muligt at anvende en større del af de kul, der udbydes på verdensmarkedet  
til forkoksning. Denne situation giver beslutningstagerne mulighed for  
at overveje deres relationer på lang sigt. Perioden for fællesskabsord­
ningen skulle derfor gøre det muligt at virkeliggøre et mål, som er sat  
i belutning nr. 73/287/EK5F, nemlig at stålindustrien -kal bære samtlige  
omkostninger til sin forsyning med koks til højovne. Ki lminerne, navnlig  
de, som deltager i handelen indenfor Fællesskabet, skul Le indenfor den  
påtænkte frist på 5 år kunne tilpasse sig de nye markedsforhold.
18. Den nærmere fastsættelse af en ny ordning af begrænset varighed og de­
gressivt omfang kan ske på grundlag af to typer overvejelser, nemlig dels  
den sandsynlige udvikling i de mængder, der handles inden for Fællesskabet,  
og som i dag er på 10 mio t og efter alt at dømme efterhånden : > Liver min­
dre, dels dækningsgraden af den såkaldte udligningsmargen. Denne dæknings­
grad er lig med forholdet mellem afsætningsstøtten, som i øjeblikket er
på 4,80 og 2,80 ECU/t, og udligningsmargenen, som i dag er på 52 til 42  
ECU/t (jf. tabel IV). Den er faldet betydeligt og vil i 1983 kun være på

- 13 -
9 til 7%. Ved atter at øge denne dækningsgrad til ca. 15?ó (suin i 1981)1  
men yde afsætningsstøtte til stadigt mindre mængder skulle det blive mu­
ligt at komme væsentligt nærmere målet, dvs. at stimulere de.i igangværende  
udvikling hen mod større rentabilitet. Støtten vil på én gang blive mere  
selektiv og mere mærkbar.
Kommissionen foreslår derfor, at den gennemsnitlige afsætningsstøtte hæves  
fra 3 til 6 ECU/t men ydes til en mængde, der nedsættes med 2 mio t årligt  
fra 10 mio t det første år. På denne måde skulle de to jrupper beslutnings­
tageres interesser bedre blive tilgodeset. Sælgerne vil bl.a. kunne tage  
hensyn hertil, således at de kan optimere leres indtægter eller produktion.
19. EF-finansiering
Udover varigheden, som er nedsat til 5 år, og degressiviten har den nye  
ordning andre særlige træk, som markerer en betydelig ændring i forhold  
til den nuværende situation. Kommissionen foreslår at finansiere afsæt­
ningsstøtten i forbindelse med handelen indenfor Fællesskabet over De eu­
ropæiske Fællesskabers budget. Den aktuelle finansiering fra tre kilder  
(jf. punkt 10) ophæves derfor.
Dette forslag har flere begrundelser:
En sådan ændring vil imødekomme et tidligere ønske fra Europa-Parlamentet.
I sin udtalelse af 25. april 1979 (Ibruegger-betænkningen), som findes
i betænkningen fra Rinsche om kulpolitikken"^ og betænkningen fra Rogalla  
4)om kokskul ,  har Europa-Parlamentet udtrykt ønske om at finansiere støt­
ten til kokskul over EØF-budgettet. Endvidere bør støtten til handelen  
inden for Fællesskabet øges betydeligt, da de nuværende satser kun udgør  
en brøkdel af de udligningsrabatter, EF-producenterne giver. En sådan for­
øgelse skulle være mulig, da handelen med kokskul inden for Fællesskabet,  
som denne støtte ydes til, bliver begrænset til 10 mio t i stedet for  
de nuværende 14 mio t (jf. tabel IV).
1) Efter markedsforholdene i 1983.
2) Den vil stadig variere efter, om leverancerne af kokskul sker til virk­
somheder ved kysten; for disse vil den blive 8 ECU (i stedet for de nu­
værende 4,70 ECU) og for de øvrige 5 ECU (i stedet for 2,80 ECU).
3) PE 72.283 endelig.
4) PE 76 392 endelig.

- 14 -
Endelig vil man tage i betragtning, at mulighederne inden for EKSF's bud­
get er begrænsede, og at stålindustrien befinder sig i en vigtig omstruk­
tureringsfase.
20. Produktionsstøtten, som udelukkende finansieres af medlemsstaterne, vil  
forsvinde som specifik støtte og i stedet blive integreret i de regler  
for finansiel intervention, som indførtes med beslutning nr. 528/76.
I denne beslutnings artikel 1, stk. 1 tales der navnlig om opretholdelse  
på lang sigt af Fællesskabets forsyning med kokskul.
I de forløbne år har tre producentlande givet udtryk for, at de foretræk­
ker en samlet støtte til kulminerne. Som følge af at aktiviteterne i mine-  
og stålområderne lapper over hinanden, vil en kraftig og hastig formind­
skelse af kokskul-udvindingen få betydelige konsekvenser for flere euro­
pæiske regioners økonomiske og sociale ligevægt.
Gyldighedsperioden for beslutning 528/76 udløber med udgangen af 198r -.  
Denne termin muliggør en revision af hele systemet for støtte til kul­
miner men forhindrer ikke, at der fastsættes en kokskulordning af læn­
gere varighed.
21. For leverancer, der ikke er berettiget til afsætningsstøtte, dvs. som  
sker til stålvirksomheder i det kokskulproducerende distrikt, kræves  
der i beslutning nr. 528/76 ikke, at der er indgået langtidskontrakter  
(således som det er tilfældet i beslutning nr. 73/287 ,  idet den geo­
grafiske beliggenhed knytter de to partnere tilstrække ig nært sammen.  
Derimod bør der stadig kræves oprettelse og opfyldelse af langtidskon­
trakter (af mindst 3 års varighed) for tildeling af afsætningsstøtte,  
således at kokskulproducenterne kan forlade sig på en stabil afsætning  
uden for deres distrikt. Afsætningsstøtten skal tilbagebetales af den  
endelige modtager, hvis han er ansvarlig for, at kontrakten ikke opfyl­
des.
22. For samtlige kontrakter og transaktioner, der involverer fællesskabskul,  
udgøres loftet for udligning af den vejledende pris (gennemsnitsprisen  
ved køb af kokskul fra tredjelande med markedsøkonomi).
23. Til gennemførelse af den netop beskrevne mekanisme kræves to retlige  
instrumenter :

- 15 -
- et udkast til EKSF-beslutning urn kokskul og koks til Fællesskabets 
stålindustri, i henhold til EKSF-traktatens artikel 95
- et forslag til Rådets forordning (EØF) om bidrag fra Fællesskabet til 
afsætningsstøtte i forbindelse med handelen inden for Fællesskabet med 
kokskul og koks til Fællesskabets stålindustri, i henhold til EØF-trak- 
tatens artikel 235.
De findes i bilag V og VI.

Tabel I
Stllindustrien:  stily. råjern og koks
EUR 6: 1959 - 197:1 - EUR 9: 1973 - 19S3 (mio t)
_____ LU_____Produk
tion 
af rastål
(2)Produktion  
af råjern
(3)Specifikt  
koksfor­
brug kg/t  
(4)Koksforbrug i stålindustriens sektorer
Højovne
(5)Briketter
(6)Andet
(7)I alt 
(8)
1953 39,7 31,5 • · • · • · •  ·
1954 44,0 33,1 960 31,8 1,0 1,0 33,8
.1955 52,8 41,0 970 39,8 0,9 1,1 41,8
1956 57,0 43,6 969 42,2 0,9 1,2 44,3
1957 60,0 45,1 972 43,8 1,1 1,1 46,0
1958 58,2 43,5 949 41,3 1,4 1,0 43,7
1959 63,4 46,7 911 42,5 1,7 1,0 45,2
1960 73,1 54,0 883 47,7 2,2 1,1 51,0
1961 73,5 54,6 857 46,8 2,5 1,0 50,3
1962 73,0 53,7 814 43,7 2,9 0,9 47,5
1963 73,2 53,2 769 40,9 3,4 1,0 45,3
1964 82,9 60,8 733 44,6 4,1 0,8 49,5
1965 86,0 63,2 702 44,3 4,3 0,7 49,3
1966 85,1 61,7 660 40,8 4,2 0,7 45,7
1967 89,9 65,9 628 41,4 4,3 0,5 46,2
1968 98,6 72,1 611 44,1 4,4 0,5 49,0
1969 107,9 79,3 594 47,1 4,5 0,5 52,1
1970 109,2 80,5 582 46,9 4,7 0,4 52,0
1971 103,4 75,7 554 41,9 4,6 0,4 46,9
1972 113,1 81,3 526 42,7 4,8 0,9 47,8
1973 EUR 6122,9 89,8 526 47,2 5,3 0,3 52,8
1973 EUR 9150,1 106,9 534 56,9 6,9 0,5 64,3
1974 155,6 112,1 536 60,2 7,5 0,3 68,0
1975 125,2 88,6 522 46,3 6,9 0,4 53,6
1976 134,1 94,6 520 48,2 7,0 0,5 55,7
1977 126,1 87,6 505 44,3 6,3 0,4 51,0
1978 132,6 90,5 500 45,0 6,5 0,3 51,8
1979 140,2 98,5 509 50,1 7,2 0,3 57,6
1980 127,7 89,5 513 45,9 6,4 0,1 52,4
1981 126,1 88,6 533 47,0 6,1 0,1 53,2
1982 111,3 76,8 530 41,1 4,2 0,2 45,5
1983 ansl ået 105,2 72,6 530 38,5 4,4 0,2 43,1

]
KOKSKUL - SATS FOR AFSÆTNINGSSTØTTE (pr. ton)
År nr. (1) ( 2)
<3) C*) (5) ( 6) (7) ( 8) (9) (10)
*1983MiLLésime 1973 197/ 1Q71-
(Beslutning nr.) 1975 1976 1977 1»7» '  1979 1980 '  1981 1982
1973 RE 3 3 ,
c 7 3 /2 8 7 ) vm 1 ,6 0 u  iM: \  :1,40
1976 ERE
(2963/76) 5' 1 6 5 2,743* 2,110
1,688 1,477* 1,055*
1977 ERE
(751/77) 3,165 2,110*
1.688 1,055*
1977 ERE
(1613/77) 3,165 3,165 3,165* 3,165* 3,165*
1.688 1,688 1,688* 1,688* 1,688*
1979 ERE
(3053/79) 4,40 ·  4,40
2,60 2,60
1982-1983 ERE
(896/82) 4,70
2,80
* Satserne annulleret og erstattet af følgende beslutning.
0>era>

Tabel III
Leverancer af kokskul fra de tyske kulminer til de øvrige landes stålindustri ^
(10 tonnes)
8r Belgien Frankrig Italien Luxembourg Nederlandene I  ALT
1973 2,4 8,0 2,7 3,6 1,3 18,0
1974 3,0 8,9 3,2 3,5 1,3 19,9
■  1975 2,7 7,1 2,9 2,7 1,0 16,4
1976 2,1 6,9 2,4 2,2 0,7 14,3
1977 1,3 5,4 2,0 2,0 0,5 H,2
1978 1,6 4,2 2,5 2,3 1,0 11,6
1979 2,6 6,2 1,9 2,5 1,2 14,4
1980 1,8 4,1 2,4 2,5 1,2' 12,0
1981 2,0 5,1 2,6 2,0 1,3 13,0
1982 1,0 4,2 2,0 1,9 0,9 10,0
I alt 10 år 20,5 60,1 24,6 25,2 10,4
3  a  s s  s s  s  a  a  = r  =  s *  s s z s140,8

Tabel IV
Kokskul: omkostninger, pris og støtte
(1) ( 2 ) (3) (4) (5) (6)
ÅrDistrikt: Ruhr 
Nominelle produktions­
omkostninger, korrigeret 
og tilpasset ( 2)Vejledende 
pris cif 
ARA (*)Produk­
tions­
støtteForskel i trans­
portomkostningerAfsætnings­
støtte
(a)00 (a) (b)Samlet
udligningsmargen
- (1) - (2)+(4)
tø tøAfsætningsstøtte 
i % af den samlede 
udligningsmargen
(a) (b)
1974
1978
1981
1982
(foreløbig)
1983 I
(antaget)46
82
100
IO5
11045
62
82
81
7020,70
7,70
11,20
ikke
fastsat8,20
10,00
12,40
11,60
12,001,60
1.70
1,80
1.70
1,803,70
4,00
4,90
4,80
4,802 ,0 0
2,10
2,90
2,80
2,809,20
30, —
30,40
35,60
52,—2,60
21.70
19,80
25.70
41,8039
13
16
13
977
10
15
11
(*) Antwerpen, Rotterdam, Amsterdam.(a) hvor udligningsmargenen er størst v ,  _ ,  ,  ,  .
(b) hvor udligningsmargenen er mindst [ u en 0i Produktionsdistriktet
(a) = virksomheder ved kysten
(b) = andre virksomheder}

BILAG V
Beslutning om kokskul og koks til Fællesskabets stålindustri
Afdeling I
Medlemsstaternes intervention 
Artikel 1
Medlemsstaternes intervention til fordel for kulindustrien, som omhandles
i  artikel 1 i beslutning nr. 528/76/EKSF af 25. februar 1976 om fællesskabs-
1)regler for medlemsstaternes intervention til fordel for stenkulindustrien , 
kan blandt andet være bestemt til at lette produktionen og afsætningen af 
kokskul og koks til Fællesskabets stålindustri.
Artikel 2
1. Inden for disse rammer kan medlemsstaten foretage en særlig intervention 
benævnt "afsætningsstøtte", som skal lette leverancer til områder fjernt 
fra produktionsdistriktet eller leverancer i forbindelse med handelen in­
den for Fællesskabet.
2. Berettiget til afsætningsstøtte er leverancer af kokskul" eller koks i hen­
hold til langtidskontrakter om forsyning af højovne i Fællesskabets stål­
industri under forbehold af, at disse kontrakter opfyldes behørigt, og
at priserne heri er i overensstemmelse med bestemmelserne i  afdeling II
i denne beslutning; disse kontrakter skal desuden opfylde bestemmelserne
i beslutning nr. 3544/73/EKSF af 20. december 1973 om gennemførelse af
2)beslutning nr. 73/287/EKSF om kokskul og koks
3. Satsen for afsætningsstøtte pr. t kokskul kan gå op til 8 ECU ved leve­
rancer til en virksomhed, som kan forsynes direkte ad søvejen, eller hvis 
forsyning gennem handel inden for Fællesskabet kræver søtransport. Den 
kan gå op til 5 ECU i de øvrige tilfælde. Den af en regering fastsatte 
skala må ikke medføre nogen forskelsbehandling med hensyn til støtten til 
kulvirksomhedernes leverancer.
Artikel 3
1. Meddelelsen om medlemsstatens påtænkte interventioner, som tilstilles Kommis­
sionen i henhold til artikel 2 i beslutning nr. 528/76/EKSF, skal indeholde 
oplysninger om kokskul og koks for hvert kuldistrikt eller kulvirksomhed.
1) EFT nr. L 63 af 11.3.1976, s. 1.
2) EFT nr. L 36 af 21.12.1973, s. 18.

.  Efter hvert regnskabsår foretager Kommissionen den fornødne kontrol med 
henblik på fastsættelse af den endelige størrelse af afsætningsstøtten, 
som tillades for hvert distrikt eller hver virksomhed.
Afdeling II
Prisregler
Artikel 4
Kommissionen fastsætter regelmæssigt en vejledende cif-pris for kokskul 
for Fællesskabet. Denne pris anvendes som et fælles beregningsgrundlag 
ved fastlæggelse af den mindstepris, der skal overholdes på alle leve­
ringssteder ved salg af kokskul eller koks til Fællesskabets stålindu­
stri fra de kulvirksomheder, som nyder godt af den i artikel 1 omhand­
lede intervention.
Den vejledende pris repræsenterer koks- og stålværkernes gennemsnitlige 
omkostninger til deres regelmæssige kontraktlige forsyninger med koks­
kul og koks fra tredjelande med undtagelse af lejlighedsvise indkøb.
Kommissionen sørger for,.at den vejledende pris er tilstrækkelig gen­
nemsigtig.
Artikel 5
Kulvirksomhederne kan yde rabat på deres listepriser for de i artikel 
4, stk. 1,  omhandlede leverancer, uanset om der på forbrugsstedet er 
egentlig konkurrence med kokskul eller koks fra tredjelande.
Ved leverancer af kokskul må rabatter, der ydes i henhold til stk. 1, 
ikke medføre en locopris, der er lavere end den pris, der er beregnet 
på grundlag af den i artikel 4, stk. 1, omhandlede vejledende cif-pris.
Ved leverancer af koks skal locoprisen på leveringsstedet mindst dække 
summen af prisen på fællesskabskul til koksfremstilling beregnet som 
anført i stk. 2 og koksleverandørens nettoomkostninger til forkoksning.

- 3 -
4. Det er en forudsætning for eventuel afsætningsstøtte til kulvirksom­
heden, at støtten anvendes til rabat på en leverance, der sker i hen­
hold til en langtidskontrakt.
3. Langtidskontrakter skal indeholde en klausul om, at køberen, hvis denne 
er ansvarlig for, at kontrakten ikke opfyldes, til sælgeren skal tilbage­
betale den del af den opnåede rabat, som svarer til afsætningsstøtten til 
den mængde, han har fået leveret det pågældende år.
Artikel 6
1. For de i artikel 5 omhandlede rabatter gælder dels de bestemmelser i 
traktatens artikel 60, stk. 2, litra b), sidste afsnit, som giver Kom­
missionen mulighed for i tilfælde af misbrug at begrænse eller inddrage 
de pågældende virksomheders adgang til at benytte sig af denne undta­
gelsesbestemmelse, dels bestemmelserne i de beslutninger, der træffes til 
til gennemførelse af nævnte afsnit.
2. Såfremt en kulvirksomhed overtræder reglerne i artikel 5, gælder be­
stemmelserne i traktatens artikel 64.
Afdeling III 
Fællesskabets bidrag 
Artikel 7
Fællesskabet bidrager til finansieringen af afsætningsstøtten i forbindelse 
med handelen inden for Fællesskabet under forbehold af, at bestemmelserne i 
afdeling I og II overholdes. Bidraget fastsættes i henhold til bestemmelserne 
i forordning ...........

- 4 -
Afdeling IV
Almindelige og afsluttende bestemmelser 
Artikel 8
1. Kommissionen påser, at bestemmelserne i denne beslutning ikke ændrer 
konkurrencevilkårene for de kokskul- eller koksproducerende virksom­
heder og stålvirksomhederne.
2. Såfremt Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på eget ini­
tiativ konstaterer,
a) at anvendelsen af denne beslutning risikerer at fremkalde alvorlige 
forstyrrelser inden for fællesmarkedet for kul og stål eller van­
skeligheder, der kan give sig udslag i en ændring af lokale økono­
miske forhold eller
b) at der sker betydelige forandringer i vilkårene for, omfanget af 
eller fordelingen af samhandelen inden for Fællesskabet, hvorved
de økonomiske forhold, der har ført til vedtagelse af denne beslut­
ning, ændres,
kan Kommissionen suspendere anvendelsen af denne beslutning. Den under­
retter straks Rådet og Europa-Parlamentet herom.
Artikel 9
Kommissionen aflægger regelmæssigt beretning for Rådet og Europa-Parlamen­
tet om gennemførelsen af denne beslutning og om udviklingen af forsynings­
forholdene, navnlig for så vidt angår handelen inden for fællesskabet.
Artikel 10
Kommissionen træffer efter høring af Rådet og Det rådgivende Udvalg alle 
nødvendige foranstaltninqer til gennemførelse af denne beslutning.
Artikel 11
Denne beslutning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De euro­
pæiske Fællesskabers Tidende og anvendes fra den 1. januar 1984 til den 
31. december 1988.

- 5 -
Bestemmelserne anvendes endvidere for endnu løbende kontrakter, der er ind­
gået før den 1. januar 1984 i henhold til bestemmelserne i artikel 3 i be­
slutning nr. 3544/73/EKSF^^ af 20. december 1973 om gennemførelse af beslut­
ning nr. 73/287/EKSF om kokskul og koks.
Denne beslutning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den
På Kommissionens vegne
1) EFT nr. L 36 af 29.12.1973, s. 18.

-  6 -
BILAG 6
Forslag til Rådets forordning (EØF) 
om
et bidrag fra Fællesskabet til afsætningsstøtten 
i forbindelse med handelen inden for Fællesskabet 
med kokskul og koks til Fællesskabets stålindustri
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske 
Fællesskab, særlig artikel 235,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Furopa-Parlamentet,
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger:
I henhold til traktatens artikel 2 har Fællesskabet til opgave at fremme en 
harmonisk udvikling af den økonomiske virksomhed i Fællesskabet som helhed, 
en varig og afbalanceret ekspansion og en øget stabilitet;
i den nuværende økonomiske situation er det påkrævet, at Fællesskabet dif­
ferentierer sine energiforsyningskilder og lader olie afløse af andre enei—  
gikilder;
kul bør tillægges større betydning med henblik på dækning af energibehovet, og der bør derfor
skabes bedre vilkår for den rentable, eller i øjeblikket næsten rentable, 
produktionskapacitet i Fællesskabets kulminer, navnlig hvad kokskul og koks 
angår;
en sådan opprioritering forudsætter, at der ud over den nationale støtte i hen-
1)hold til Kommissionens beslutning nr. /EKSF ydes et finansielt bidrag
til at støtte handelen inden for Fællesskabet med kokskul og koks;
1) EFT nr. L

- 7 -
sådanne foranstaltninger vil kunne forbedre den almindelige beskæftigelses­
situation i Fællesskabet og fremme den harmoniske udvikling af den økonomiske 
virksomhed, hvorved de bidrager til virkeliggørelsen af et af Fællesskabets 
primære mål;
bidraget til finansieringen af afsætningsstøtten i forbindelse med handelen 
inden for Fællesskabet bør være degressivt, således at stålindustrien ved 
slutningen af den periode denne forordning omfatter, bærer omkostningerne 
til sin forsyning med kokskul og koks;
for at forvalte dette bidrag må Kommissionen have de nødvendige beføjelser 
til kontrol i medlemsstaterne og de berørte virksomheder;
traktaten indeholder ikke den fornødne hjemmel hertil -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Der ydes et bidrag fra Fællesskabet til de medlemsstater, som i henhold til 
artikel 2 i beslutning nr. /EKSF udbetaler afsætningsstøtte i forbindelse 
med handelen inden for Fællesskabet med kokskul og koks til Fællesskabets stål­
industri.
Artikel 2
1. Fællesskabets bidrag ydes til en kulmængde, hvis øvre grænse er angivet 
nedenfor for hvert år, denne forordning gælder.

-  8 -
År Maksimal mængde
(mio tons)
1984 10
1985 8
1986 6
1987 4
1988 2
2. Fællesskabets bidrag ydes inden for grænserne af bevillingerne hertil
på De europæiske Fællesskabers almindelige budget.
Artikel 3
1. En medlemsstat, som har udbetalt afsætningsstøtte i forbindelse med handel 
inden for Fællesskabet kan anmode Kommissionen om godtgørelse af beløbet.
2. Kommissionen gennemgår anmodningerne og fastsætter, hvilke beløb de pågæl­
dende medlemsstater kan få godtgjort. Hvis den samlede årlige mængde over­
skrider den grænse, som er fastsat i artikel 2, stk. 1, nedsættes godtgø­
relserne, så de svarer til den fastsatte mængde, med samme procentsats for alle medlemsstaterne.
3. På grundlag af foreløbige opgørelser over leverancer inden for Fællesska­
bet kan medlemsstaterne anmode om foreløbige kvartalsvise eller halvarlige 
udbetalinger.
4. Kommissionen foretager efter hvert regnskabsar den nødvendige kontrol i 
virksomhederne og de nationale administratiotioner for at fastsætte den 
endelige godtgørelse.

- 9 -
Artikel 4
Kommissionen aflægger regelmæssigt beretning for Rådet og Europa-Parlamentet 
om anvendelsen af denne forordning.
Artikel 5
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 1984 til den 31. december 1988.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i 
hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, denPå Rådets vegne 
F ormand

FINANSIERINGSOVERSIGT
1. Budgetpost
Kapitel: 70 Artikel del
Ny ordning for kokskul og koks til Fællesskabets stålindustri.
5. Aktionens finansielle indvirkning på interventionsbe\/i llingerne
5.1. Samlet udgift i hele den påtænkte varighed (1.1.1984 - 
31.12.1988): 180 mio ECU
5.2. Andel, der finansieres over Fællesskabets budget: 100%
5.3. Betalingstidspunkterne for bevillingerne i den femårige periode:
mio ECU
1984 60
1985 48
1986 36
1987 24
1988 12