KOMMISSIONEN FUR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 18.12.1996 
KOM(96) 609 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET 
om Fællesskabets nuværende og foreslåede rolle 
i bekæmpelsen af tobaksforbruget 

Meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet 
om Fællesskabets nuværende og foreslåede rolle 
i bekæmpelsen af tobaksforbruget 
I. INDLEDNING 
1. Fællesskabet og dets medlemsstater har hver især og i forening en betydningsfuld 
rolle at spille i udarbejdelsen af en effektiv strategi mod rygning. Flere af de 
mest effektive foranstaltninger, der tager sigte på at indskrænke de skader, 
rygning er årsag til, er allerede nu indledt af Fællesskabet. Dette gives der en 
oversigt over i det følgende. Fællesskabet er også i en position, hvor det kan 
være katalysator for foranstaltninger i alle medlemsstaterne og sikre, at 
information om den mest - og mindst - effektive strategi i en given situation 
hurtigt udveksles. Med dette formål beskrives også en række nationale initiativer 
til bekæmpelse af rygning. Meddelelsens formål er at bidrage til at give et 
overblik over eksisterende og mulige fremtidige strategier for bekæmpelse af 
rygning, både på fællesskabsplan og i medlemsstaterne med det sigte at begrænse 
rygningens virkninger på de europæiske borgeres helbred. 
2. Meddelelsen anviser derefter forskellige muligheder for aktioner på 
fællesskabsplan og i medlemsstaterne. Kommissionen vil til sin tid overveje 
nødvendigheden af at foreslå yderligere specifikke foranstaltninger og aktioner i 
lyset af reaktionerne på denne meddelelse. 
II. DEN KONKRETE BAGGRUND 
3. Tobaksforbrug er til betydelig skade for folkesundheden. En halv million 
mennesker dør årligt i Fællesskabet på grund af dets virkninger. Dødeligheden vil 
fortsat stige stejlt ind i næste århundrede, og rygning vil fortsat være den 
almindeligste undgåelige dødsårsag i Fællesskabet i henhold til statistikkerne fra 
WHO og Det Internationale Kræftforskningscenter. Næsten halvdelen af disse 
dødsfald rammer personer i aldersgruppen 35 - 69 år, hvilket er langt under den 
gennemsnitlige forventede levetid. Tobakken er således en af de vigtigste 
dødsårsager. De heraf følgende menneskelige og økonomiske omkostninger kan 
ikke desto mindre indskrænkes effektivt. Der står en lang række mulige løsninger 
til rådighed for at begrænse rygningen. Der er her blandt andet tale om 
foranstaltninger vedrørende sundhedsuddannelse, en skattepolitik med sigte på at 
afskrække fra forbrug, bedre forbrugerinformation og restriktioner på reklame og 
salg af tobaksvarer. Fremskridtet har ikke desto mindre været skuffende. Antallet 
af dødsfald på grund af rygning vil stige betydeligt i de kommende tiår, 
- 1 -
efterhånden som ændringer i befolkningsstrukturen og den forsinkede virkning af 
rygning på helbredet viser sig klart. 
Mere end 40% af Fællesskabets befolkning fortsætter med at ryge 
4. Rygernes andel af befolkningen i Fællesskabet har været for nedadgående i flere 
årtier, men tendensen er blevet langsommere i de seneste år. I maj 1994 var der 
skønsvist 42% rygere i den voksne befolkning sammenlignet med 46% i 1987. 
Mænd ryger fortsat langt mere end kvinder, men tendensen går i retning af, at 
forskellen bliver mindre. Det er grækerne, der ryger mest i Fællesskabet, fulgt af 
danskerne, spanierne og østrigerne. I den modsatte ende af skalaen ligger 
finnerne, svenskerne og portugiserne. Overskrifter med tal om antallet af rygere 
tilslører betydelige forskelle, som kort omtales i det følgende. 
4.1 Kvinder ryger stadig mere 
Der er langt færre kvinder end mænd, der ryger. Men afstanden mellem de to 
køn skrumper ind, efterhånden som antallet af nye rygere blandt yngre kvinder 
stiger. En statistik viser dette. Den procentuelle andel af kvinder over 55 år, 
der ryger, er 14%, og dette er kun en tredjedel af det tilsvarende tal på 42% 
for kvinder i aldersgruppen 25-39 år. De tilsvarende tal for mænd er 31% og 
51%. Denne tendens er endnu tydeligere i medlemsstater som f.eks. Spanien 
og Portugal, hvor rygning blandt kvinder er steget fra praktisk taget ingenting 
til 25% hhv. 15% i løbet af en generation. 
Ændringer i levevis og en vellykket niche-markedsføring er de vigtigste 
faktorer, der bidrager til denne stigning. Hvis der ingen ændringer sker, kunne 
denne tendens føre til, at kvinder, der i øjeblikket kan forvente en længere 
levetid end mænd, kan gå hen og miste denne fordel. I øjeblikket er 
sandsynligheden for, at kvinder får kræft, 40% mindre i forhold til mænd, men 
denne forskel er begyndt at skrumpe, efterhånden som virkningen af, at 
kvinder ryger, får indflydelse på deres helbred og især deres modtagelighed for 
kræft. De tal, der viser hyppigheden af lungekræft hos kvinder, viser allerede 
denne tendens. Der vil også komme virkninger for kvinders modtagelighed for 
hjertesygdomme, sygdomme i luftvejene og ufrugtbarhed. 
4.2 Mange unge ser fortsat bort fra faren ved at ryge 
Der sker en bemærkelsesværdig stigning i rygning blandt unge fra omkring 1 % 
i 11-års alderen til mellem 20% og 33% i 15-års alderen. Mange unge ser 
tydeligvis bort fra beviserne for, at tobak har skadevirkninger. Jo ældre folk 
er, jo mindre sandsynligt er det, at de vil begynde at ryge. 
Markedsføringsaktiviteterne rettes derfor mod unge under udvikling. Der er et 
presserende behov for at få dem til at lade være med at ryge ud fra et 
folkesundhedssynspunkt. 
- 2 -
4.3 Mere velstående befolkningsgrupper undgår i stigende grad at ryge 
Endnu en bemærkelsesværdig tendens er, at rygning i højere grad finder sted i 
lavere sociale og økonomiske befolkningslag, mens mere veluddannede, bedre 
lønnede og mere sundhedsbevidste personer i stigende grad undgår at ryge. 
Dette har meget vigtige socio-økonomiske virkninger. Personer med lavere 
indkomster bruger uforholdsmæssigt store beløb på tobak, og på grund af 
dennes vanedannende egenskaber prioriteres den ofte over andre 
husholdningsudgifter. Udgifterne på andre områder, som har betydning for 
helbredet, som f.eks. ernæring og husleje, lider under denne prioritering. 
4.4 Ikke-rygere kræver i stigende omfang at blive beskyttet mod rygning 
Mange ikke-rygere protesterer mod at blive udsat for gener og fare på grund af 
andre menneskers rygning. Af forskellige grunde behandles ikke-rygere 
traditionelt ringere end rygere. Rygning har været etableret i meget lang tid, 
og beviserne for den passive rygnings skadevirkninger er først kommet frem i 
de seneste år. I øjeblikket foregår der således en tilpasning i samfundet til disse 
ændrede forudsætninger. Denne tilpasning tager tid, men ikke-rygerne har 
klart ret til at kræve, at deres sundhed ikke skades af rygere. Dette gælder især 
for personer med sygdomme i luftvejene, gravide kvinder og børn, som er 
særlig sårbare i forbindelse med passiv rygning. 
5. Alle de ovennævnte tendenser fokuserer på behovet for en målrettet bekæmpelse 
af rygning. Det generelle budskab, at rygning er skadelig, er stadig gyldigt, men 
det må suppleres med foranstaltninger rettet mod sektorer, hvor sårbarheden er 
særlig stor. 
in. HVORFOR EN FÆLLESSKABSDIMENSION? 
6. Det er fastsat i traktaten, i artikel 3 o), at "Fællesskabets virke skal indebære (...) 
bidrag til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau". Artikel 129 i traktaten 
fastslår endvidere, at Fællesskabets indsats skal være rettet mod forebyggelse af 
sygdomme, navnlig de alvorligste sygdomme. Den fastslår også, at de krav, der 
findes på sundhedsområdet, skal indgå som led i Fællesskabets politik på andre 
områder. I henhold til denne artikel skal medlemsstaterne indbyrdes koordinere 
deres politik og programmer for at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau, og 
Kommissionen kan tage ethvert initiativ, den måtte finde hensigtsmæssigt til at 
fremme et sådant samarbejde. Problemets størrelsesorden kræver mobilisering af 
alle bestræbelser på at indskrænke den skade for helbredet, tobaksforbruget er 
skyld i. 
7. Fællesskabet er vel anbragt for at fremme en bedre og mere sammenhængende 
generel strategi for at bekæmpe rygning. Alle medlemsstaterne træffer 
foranstaltninger for at bekæmpe rygning, men disse strategier er meget 
3 -
forskellige. Det er indlysende, at der kan læres af disse forskelle. Hvorfor ryger 
færre mennesker i bestemte medlemsstater i sammenligning med andre? Hvorfor 
er der forskellige tendenser i rygerfrekvensen mellem mænd og kvinder og 
mellem unge i medlemsstaterne? Hvilke strategier har haft størst succes med at 
nedsætte rygerfrekvensen? Hvad er den mest hensigtsmæssige strategi for at 
imødegå markedsføringen af tobak, som fortsat tiltrækker store mængder af nye 
forbrugere? Løsningen på mange af disse problemer kan findes effektivt - omend 
ikke udtømmende - på fællesskabsplan. 
IV. EKSISTERENDE FÆLLESSKABSBESTEMMELSER TIL BEKÆMPELSE AF RYGNING 
8. Kommissionen har allerede indledt en række foranstaltninger, som tager sigte på 
at imødegå tobaksforbruget i Fællesskabet. Syv specifikke initiativer fortjener at 
blive nævnt, nemlig: 
• "Europa mod kræft"-programmet, som har tjent til afgørende at fokusere på 
foranstaltninger med sigte på at reducere tobaksforbruget. Undersøgelser af 
offentlighedens reaktioner, bl.a. gennem Eurobarometerrapporter, har til 
stadighed vist en meget positiv holdning til Fællesskabets aktioner i 
forbindelse med kræftbekæmpelse og bekæmpelse af rygning; 
• den formelle oprettelse for nylig af Det Rådgivende Udvalg for 
Kræftforebyggelse med det formål at styrke dets rådgivende rolle over for 
Kommissionen, når der træffes foranstaltninger mod tobak. Kommissionens 
strategi om folkesundhed kan i vidt omfang drage nytte af den uvurderlige 
ekspertise, kræfteksperterne kan stille til rådighed for den med henblik på at 
bekæmpe rygning; 
• Rådets direktiv om fjernsyn uden grænser (89/552/EØF), som 
harmoniserede et forbud mod at reklamere for tobaksvarer i fjernsynet; 
• Rådets direktiver (89/622/EØF og 92/41/EØF) om indbyrdes tilnærmelse 
af lovgivningen om mærkning af tobaksvarer. Forbrugerne er herigennem 
blevet gjort opmærksom på visse af de farer, der knytter sig til rygning, 
gennem advarsler om sundhedsrisikoen og oplysning om tjære- og 
nikotinindhold; 
• Rådets direktiv (92/41/EØF), som forbød markedsføring af visse typer af 
tobak, der indtages oralt. Denne foranstaltning tog specielt sigte på 
beskyttelse af unge, eftersom oralt indtaget tobak har fungeret som forløber 
for andre tobaksvarer; 
• Rådets direktiv (92/239/EØF) om indbyrdes tilnærmelse af lovgivningen 
om maksimalt tilladt tjæreindhold i cigaretter. Dette har givet stødet til, at 
forbrugerne lægger mærke til tjæreindholdet, som er en alvorlig 
kræftrisikofaktor, og det har åbnet mulighed for en progressiv nedsættelse 
- 4 
af tjæreindholdet til maksimalt 15 mg pr. cigaret fra den 31. december 
1992 og 12 mg fra den 31. december 1997; 
• Rådets resolution af 26.11.96 om begrænsning af rygning i Den 
Europæiske Union, hvori der gives en oversigt over forskellige strategier, 
der er vedtaget i medlemsstaterne for at begrænse rygningens forrang, og 
hvori det erkendes, at medlemsstaterne ved at samarbejde og koordinere 
deres politik og programmer for at forhindre sygdom og død i forbindelse 
med rygning og afhængighed af rygning, i samarbejde med Kommissionen 
kan bidrage til en begrænsning af sygdomme i hele Fællesskabet, som står i 
forbindelse med rygning. I denne resolution anmodes Kommissionen om i 
fællesskabspolitikken at tage særligt hensyn til rygningens skadelige 
virkninger for fællesskabsborgernes sundhed og livskvalitet; 
at gennemføre undersøgelser om den bedste praksis i medlemsstaterne i 
retning af at begrænse rygningens forrang samt en evaluering af virkningen; 
i lyset af dens vurdering af foranstaltninger truffet i medlemsstaterne, 
undersøge hvilke yderligere foranstaltninger, Fællesskabet kunne træffe for 
at støtte aktioner, der indledes i medlemsstaterne med henblik på at 
begrænse rygning; 
at støtte medlemsstaterne i deres bestræbelser på at begrænse rygning og 
forelægge rapporter regelmæssigt om de fremskridt, Fællesskabet gør under 
tilskyndelse til, at medlemsstaterne koordinerer deres politik og 
programmer, samt om det forhåndenværende potentiel for yderligere 
initiativer. 
9. De fleste af disse foranstaltninger blev gennemført under Fællesskabets program 
for aktioner med sigte på harmonisering af det indre marked. De resterende er 
vedtaget i henhold til traktatens bestemmelser om folkesundhed. 
10. I de fleste medlemsstater beskattes tobak i udbredt grad. Dette retfærdiggøres af 
hensynet til folkesundheden, idet det bidrager til at modvirke forbrug. Høje 
tobakspriser er særlig effektive til at hindre unge i at ryge, fordi de har 
begrænsede midler til rådighed. Endvidere indbringer beskatningen betydelige 
indtægter, som i flere medlemsstater bidrager til at finansiere de 
sundhedsomkostninger, der skyldes tobaksforbruget. En politik om høj 
beskatning af tobaksvarer har imidlertid begrænset virkning på grund af flere 
faktorer: især berører den ikke afhængigheden af nikotin hos de personer, der 
ryger. For at få en tilstrækkelig præventiv virkning må en politik for høj 
beskatning således nødvendigvis ledsages af ledsageforanstaltninger, som f.eks. 
bistand til forbrugerne, når de ønsker at holde op med at ryge, en begrænsning af 
markedsføringen af tobaksvarer, sundhedsuddannelse og informationskampagner. 
Fællesskabet har taget initiativer under programmet for det indre marked i 
spørgsmålet om beskatning af cigaretter og andre former for forarbejdet tobak. I 
- 5 -
modsætning til foranstaltningerne vedrørende det indre marked, som er nævnt 
ovenfor, er disse initiativer indledt i henhold til artikel 99 i traktaten fremfor 
artikel 100A. Dette er en vigtig forskel, fordi Rådet i forbindelse med den første 
af disse artikler skal træffe beslutninger enstemmigt, mens beslutninger i henhold 
til den anden træffes med kvalificeret flertal. 
11. I øjeblikket findes der tre typer af beskatning af tobaksvarer i medlemsstaterne -
merværdiafgift, en fast specifik forbrugsafgift og en variabel forbrugsafgift efter 
værdi. De relevante rådsdirektiver fastsætter et begrænset mål af indbyrdes 
tilnærmelse af disse afgifter. Medlemsstaterne har derfor mulighed for fortsat i 
vidt omfang at fastsætte tobaksbeskatningen efter eget ønske. Dette er sammen 
med forskelle i fabrikspriser og forhandleravancer forklaringen på de meget store 
forskelle i forbrugerpriserne på cigaretter i de forskellige medlemsstater. 
12. Disse forskelle i forbrugerpriserne er meget betydelige og strækker sig fra 39 
ECU pr. 1000 cigaretter i Grækenland til 186 ECU i Danmark, og gennemsnittet 
for Fællesskabet ligger på 119 ECU. På ingen anden almindelig dagligvare er der 
så store forskelle i prisen rundt om i Fællesskabet. Prisforskellen er særlig udtalt 
for rulletobak. 
13. Det må erkendes, at den ret høje beskatning af tobaksvarer indebærer en 
betydelig risiko for sortbørshandel. Jo højere beskatningsniveauet bliver, jo større 
er tilskyndelsen til at smugle. Efter de nuværende skøn mister medlemsstaterne 
og Fællesskabet indtægter op til 4 mio ECU på grund af sådanne aktiviteter. 
Dette er man nødt til at tage med i overvejelserne, når der drøftes eventuelle 
afgiftsstigninger. 
V. MULIGHEDER FOR FREMTIDIGE AKTIONER PÅ FÆLLESSKABSPLAN 
14. Der er indlysende begrænsninger (især behovet for at overholde 
nærhedsprincippet) for Kommissionens muligheder for at foreslå yderligere 
aktioner til at bekæmpe tobaksforbruget. Ikke desto mindre er det 
hensigtsmæssigt at overveje en ny strategi med sigte på at tilskynde til en 
reduktion af tobaksforbruget. Kommissionen har allerede med udgangspunkt i 
artikel 129 i traktaten sikret sig Rådets og Parlamentets tilslutning til et 
handlingsprogram om kræftforebyggelse. Foranstaltninger til at bekæmpe rygning 
vil fortsat være et prioriteret mål i dette program, eftersom en tredjedel af alle 
dødsfald på grund af kræft står i forbindelse med rygning. 
15. Derudover står følgende politiske muligheder åbne på fællesskabsplan. Disse 
muligheder kan dog kun virkeliggøres, hvis de øvrige fællesskabsinstitutioner og 
medlemsstaterne støtter dem: 
15.1 Dataindsamling og epidemiologiske undersøgelser \ 
Foreslå et system til overvågning af tobaksforbruget i hele 
Fællesskabet på grundlag af handlingsprogrammet om 
sundhedsovervågning, som i øjeblikket behandles i Rådet og 
Parlamentet. Dette ville lette en tættere overvågning af forbrugets 
tendenser og dermed en bedre målretning af forebyggende aktiviteter. 
Oplysningerne om eksisterende tendenser er ofte både utilstrækkelige 
og forældede og dermed en alvorlig hindring for en effektiv strategi. 
15.2 Børn 
Udvikle en kodeks for børns ret til et røgfrit miljø baseret på den 
eksisterende europæiske kodeks mod kræft. Unge børn er særlig 
sårbare over for virkningerne af passiv rygning. De er også meget 
sårbare over for reklamer og markedsføring af tobak og har behov for 
at blive informeret om rygevanens skadelige virkninger for 
sundheden. 
Fremme undersøgelser og pilotprojekter inden for rammerne af 
eksisterende fællesskabsprogrammer for folkesundhed og under 
Fællesskabets fond for forskning og oplysning om tobak for at 
forbedre forståelsen af, hvorfor unge begynder at ryge; om 
virkningen af sundhedsundervisningsprogrammer for unge i skoler; 
om de faktorer, som motiverer unge til at ryge; om udvikling af et 
omfattende forebyggelsesprogram udformet til unge. Sådanne 
foranstaltninger anses for nødvendige, da det er tydeligt, at 
eksisterende foranstaltninger ikke fungerer tilstrækkeligt godt til at 
begrænse rygerfrekvensen blandt unge. 
15.3 Klassificering 
Foreslå, at nikotinafhængighed får status som en klinisk afhængighed, 
hvilket giver mulighed for at behandle problemet gennem de relevante 
folkesundhedsprogrammer på fællesskabsplan. 
15.4 Tilsætningsstoffer _J 
Vurdere tobaksvarers tilsætningsstoffers giftighed og de deraf 
følgende virkninger. Fællesskabslovgivningen om 
forbrugerbeskyttelse kræver allerede en udstrakt oplysning om 
tilsætningsstoffer og bestanddele i en lang række varer, hvor de har 
virkninger for sundheden. Paradoksalt nok er der imidlertid ingen 
bestemmelser af denne art om tobak, og det ville derfor være 
- 7 
passende at komme tilbage til dette spørgsmål, hvis visse 
tilsætningsstoffer viser sig at være sundhedsfarlige. 
75.5 Kræftfremkaldende stoffer 
overveje en yderligere nedsættelse af det maksimalt tilladte 
tjæreindhold i cigaretter, som skal være 12 mg pr. cigaret i henhold 
til Rådets direktiv (90/239/EØF). Lægevidenskabens eksperter går 
massivt ind for, at der sker en yderligere sænkning. Tilsvarende 
kunne det overvejes at indføre et loft for cigaretters nikotinindhold1. 
15.6. Forbrugeroplysning og -beskyttelse 
Fornyet gennemgang af det eksisterende direktiv om mærkning med 
henblik på at vurdere, hvor effektivt det har været for forbruger­
oplysningen om farerne ved rygning, og overvejelser om forbedringen 
i advarslernes indhold og udformning. Muligheden for at kræve større 
og mere synlige advarsler om helbredet findes allerede i direktivet om 
mærkning, og Kommissionen kunne også undersøge denne mulighed i 
samarbejde med medlemsstaterne. 
Overveje definitionen af beskrivelsen "Light" eller "lavt tjæreindhold" 
på tobaksvarer, da sådanne informationer i øjeblikket er udefinerede 
og kan være vildledende for forbrugerne ved at få det til at se ud som 
om, sundhedsrisikoen ved sådanne produkter er mindre. 
Fremme foranstaltninger til at øge bevidstheden i offentligheden og 
især gravide kvinder om den risiko, både aktiv og passiv rygning 
udgør for det menneskelige foster. 
Ajourføre den nuværende rådsresolution om rygning på offentlige 
steder med jævne mellemrum med henblik på at identificere den 
bedste - og værste - praksis i medlemsstaterne. Dette kunne tilskynde 
til en forbedring af det generelle beskyttelsesniveau. Der kunne også 
indledes drøftelser inden for rammerne af aftalen om socialpolitikken 
for at overveje dette spørgsmål i en kontekst af forbedring af 
arbejdsmiljøet og forbedring af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed. 
Af hensyn til beskyttelsen af folkesundheden, tilskynde 
medlemsstaterne til at udnytte de muligheder, de har for at forøge 
deres afgifter på tobak. Kommissionen skal forelægge en rapport for 
Jf. de henstillinger om tobak, Udvalget af Kræfteksperter på Højt Plan vedtog i Helsinki d. 
2.10.96, vedlagt som bilag. 
Rådet hvert andet år, og, når det er hensigtsmæssigt, et forslag, om 
anvendelsen af de eksisterende rådsdirektiver om indbyrdes 
tilnærmelse af forbrugsafgifterne på tobaksvarer. I denne rapport skal 
der ikke kun tages hensyn til det indre markeds korrekte drift og 
forbrugsafgifternes faktiske værdi, men også til traktatens øvrige mål. 
Kommissionen kunne lægge særlig vægt på disse øvrige mål, især 
sundhedsdimensionen, i fremtidige rapporter. 
I sammenhæng med dens rapport om den fælles markedsordning for 
råtobak anviser Kommissionen forskellige retningslinjer for en 
betydelig reform. Blandt disse er forslaget om at forøge den andel af 
præmien, der reserveres til fonden for tobaksforskning og information 
fra 1 % til 2 %, idet denne fonds opgaver er for det første at forske 
efter typer og dyrkningsmetoder, som er mindre skadelige for den 
menneskelige sundhed, og for det andet at informere den brede 
offentlighed om rygnings skadevirkninger. 
VI. MULIGHEDER FOR ET FORBEDRET SAMARBEJDE MELLEM MEDLEMSSTATERNE 
16. Eftersom rygning er den vigtigste årsag til undgåelige dødsfald i de udviklede 
lande, giver medlemsstaterne programmer for folkesundheden, som omfatter 
foranstaltninger rettet mod en nedsættelse af tobaksforbruget, en høj prioritering. 
Det er selvfølgelig medlemsstaterne, der bestemmer disse programmers indhold 
og fremtidige udvikling. Ikke desto mindre har Kommissionen i henhold til 
artikel 129 i Traktaten pligt til at tilskynde til samarbejde mellem 
medlemsstaterne på dette område og støtte deres aktioner. De følgende 
foranstaltninger, som gennemføres i forskelligt omfang i medlemsstaterne, synes 
at give de bedste muligheder for et sådant samarbejde: 
16.1 Foranstaltninger med sigte på at beskytte ikke-rygere, især børn, 
gravide kvinder og personer, der lider af sygdomme i luftvejene mod den 
passive rygnings skadevirkninger. Hospitaler, skoler, offentlige 
bygninger, offentlige transportmidler og rutefly er steder, hvor det i 
stigende grad sikres, at ikke-rygere beskyttes fra rygningens 
skadevirkninger. 
16.2 Etablering af specifikke mål for en nedsættelse af rygerfrekvensen i 
befolkningen. Irlands eksempel, hvor målet for en nedsættelse af 
rygernes procentandel af befolkningen til 20% frem til år 2000, har 
fungeret som en meget positiv fokusering på foranstaltninger til 
bekæmpelse af rygning, og det kunne være nyttigt at overveje denne 
model i andre medlemsstater. 
- 9 -
16.3 Styrkelse af de nationale regler, der tager sigte på at begrænse 
salget af tobaksvarer til voksne og på at indskrænke unges adgang til 
cigaretter. F.eks. har visse medlemsstater indskrænket adgangen til 
cigaretautomater og selvbetjeningsskranker til områder, der føres tilsyn 
med. 
16.4 Forøgelse af realprisen på tobaksvarer (dvs. udover inflationsraten) 
som et yderligere middel til at afskrække mod forbrug. Myndighedernes 
beslutning i Det Forenede Kongerige om at hæve realprisen med 3% 
årligt kan tjene som eksempel, og det kan den franske metode ligeledes. 
Endvidere udelades virkningen af sådanne stigninger fra prisindekset i 
Belgien, idet det på denne måde sikres, at de ikke giver 
inflationsvirkninger. 
16.5 Tilskynde til foranstaltninger, som giver arbejdstagere, der udsættes 
for mere end gennemsnitlig passiv rygning, større beskyttelse. 
Tilskyndelse til at installere en forbedret ventilation, især i 
underholdningslokaler, er et vigtigt element i denne strategi. 
16.6 Indskrænkning af tobakssponsorering og markedsføring af tobaks­
varer i forbindelse med vigtige sports-, musik- eller kulturbegivenheder, 
som kan tænkes at blive vist i fjernsynet for at undgå indirekte reklame 
for tobaksprodukter i fjernsynet. 
16.7 Forøgelse af finansieringen af foranstaltninger vedrørende 
sundhedsundervisning rettet mod rygere og af frivillige organisationer, 
der varetager beskyttelsen af ikke-rygeres interesser, samt af aktiviteter 
rettet mod at få rygere til at holde op med at ryge. 
16.8 Fremskaffelse til rygere af medicinske alternativer til rygningen 
(nikotintyggegummi, nikotinplastre, osv.) til lave priser eller gratis. En 
sådan foranstaltning ville være en progressiv hjælp til rygere, der ønsker 
at holde op med at ryge. Parallelt hermed, oprettelse af et gratis 
nummer, hvor rygere kan få oplysning og hjælp. 
VII. INTERNATIONAL ROLLE 
17. Artikel 129, stk. 3, i traktaten fastsætter et tættere samarbejde med tredjelande og 
de kompetente internationale organisationer på området folkesundhed. Det er 
indlysende, at samarbejde på området bekæmpelse af tobaksforbrug rummer store 
muligheder. Der har været røget i Fællesskabets medlemsstater i århundreder, og 
omkostningerne er velkendte. 
- 10 -
18. Der er imidlertid mange andre lande, især i den tredje verden, der først nu 
begynder at lide under den fulde virkning af tobaksforbruget. Da rygerfrekvensen 
i den vestlige verden stagnerer, findes det vigtigste marked for vækst for 
cigaretfabrikanter i udviklingslandene. Der er en række områder, hvor 
Fællesskabet kunne samarbejde med tredjelande om at indskrænke 
tobaksforbrugets skadevirkninger for folkesundheden. En nedsættelse af 
tjæreindholdet i tobaksvarer fremstillet i Fællesskabet og eksporteret til 
tredjelande er et sådant område. Fællesskabet kunne også yde bistand ved 
udvikling af en strategi mod kræft, herunder foranstaltninger til bekæmpelse af 
tobaksforbrug inden for rammerne af de eksisterende folkesundheds- eller 
samarbejdsprogrammer. 
19. Fællesskabets medlemsstater kunne endvidere understøtte kampagner mod tobak 
gennem aktiv støtte til Verdenssundhedsorganisationens foreslåede konvention om 
tobak. En kodeks for praksis for markedsføring af tobaksprodukter i 
udviklingslandene med særligt sigte på at beskytte sårbare grupper ville være et 
særligt progressivt skridt. Fællesskabet kunne overveje Verdensbankens eksempel 
og i sine programmer for udviklingshjælp afslå at give støtte til tobaksrelaterede 
projekter. 
VIII. OPFØLGNING 
20. Kommissionen vil vurdere reaktionerne på denne meddelelse og kan i den 
forbindelse stille passende forslag om aktioner og foranstaltninger. 
21. Kommissionen tilbyder at forelægge en rapport hvert år om de fremskridt, der 
gøres i forbindelse med beskyttelse af folkesundheden mod tobaksforbrugets 
skadevirkninger. Den vil omfatte sammenlignende tal om prisudviklingen for 
tobaksvarer og tal for tendenser i rygerfrekvensen. Rapporten vil tjene til at 
informere medlemsstaterne og offentligheden om Fællesskabets fremskridt i 
bekæmpelsen af tobaksforbruget. 
22. Hensigten er, at ovennævnte rapport skal danne grundlag for en særdeles 
transparent mekanisme for vurdering af strategien til bekæmpelse af 
tobaksforbrug både på fællesskabsplan og i medlemsstaterne. Især vil den give de 
politiske beslutningstagere mulighed for at vælge mellem de forskellige strategier 
for nedsættelse af tobaksforbruget og for at analysere deres effektivitet. Den 
første rapport af denne art vil blive forelagt for Rådet i anden halvdel af 1997. 
Rådet og Parlamentet vil få mulighed for at gennemgå denne rapport og foreslå 
yderligere foranstaltninger, som kan tænkes at bidrage til en begrænsning af 
rygningen i Fællesskabet. 
11 -
ANNEXE 
"Europa mod Kræft"-programmet 
Udvalget af Kræftspecialister på Højt Plan 
Konsensuskonference om tobak 
Helsinki, den 2. oktober 1996 
Henstillinger om tobak 
/it 
Henstilling 
Udvalget af Kræftspecialister på Højt Plan under Europa-Kommissionens 
program "Europa mod Kræft" (i det følgende benævnt Udvalget af 
Kræftspecialister) tager anvisningen fra konsensuskonferencen i Helsinki til 
efterretning og anbefaler samstemmende Den Europæiske Union, at 
foranstaltninger til begrænsning af tobaksforbruget bliver vigtigste 
sundhedspolitiske prioritet for Den Europæiske Union i perioden 1997-2001. 
Henstilling 
Udvalget af Kræftspecialister mener ikke, at der er noget som helst 
fornuftsgrundlag for på nogen som helst måde, hverken direkte eller indirekte, at 
reklamere for et stof, der er kendt som værende kræftfremkaldende. Derfor 
anbefales det eftertrykkeligt, at de foranstaltninger, som Europa-Parlamentet 
allerede har godkendt, straks implementeres. Der er bred enighed blandt de 
myndigheder, under hvem sundhedsundervisningen hører, at tobaksreklamer er 
medvirkende til, at folk begynder at ryge, og at de derfor bør forbydes. 
Henstilling 
Historisk set har sammensætningen af cigaretter i modsætning til mange andre 
giftstoffer, der er i handlen, ikke været lovreguleret. Inden for de seneste år er det 
blevet anbefalet, eller der er givet pålæg om at begrænse indholdet af tjære og nikotin i 
cigaretter. Producenterne kan dog tilsætte tilsætningsstoffer uden at skulle angive, om 
de er giftige før eller efter forbrændingen. Regeringerne har undladt at tage ansvaret 
for at tillade tilsætning af stoffer til en blanding, som ændres ved forbrænding, og som 
er kræftfremkaldende. De har ikke haft betænkeligheder ved at indføre 
lovbestemmelser for fremstilling af forskellige andre produkter som f.eks. antibiotika 
og alkoholfrie drikkevarer. 
Derfor anbefaler Udvalget af Kræftspecialister, at indholdet af cigaretter skal 
lovreguleres i hele Unionen. Fra 31. december 1997 skal følgende regler indføres: 
(i) Cigaretter, der sælges eller fremstilles i Den Europæiske Union må kun 
bestå af tobak, tobakspapir, filtermateriale og tobaksekstrakter. Ved 
tilsætning af andre stoffer skal det være påvist, at de ikke er giftige eller 
har andre skadevirkninger hverken før eller efter forbrændingen. 
Tilsætningsstoffer i cigaretter skal kontrolleres og være angivet på 
pakningerne, sådan som det gælder for andre lægemidler og levnedsmidler 
i handlen.Tjæreindholdet i cigaretter skal begrænses til højst 12 mg, 
hvilket skal være indført senest den 31. december 1997. Nikotinindholdet i 
cigaretter skal begrænses til 1 mg fra den 31. december 1997. 
(ii) Det højst tilladte indhold af tjære (12 mg) og nikotin (1 mg) i cigaretter, 
der sælges eller fremstilles i Den Europæiske Union, skal nedsættes med 10 
A^ 
pro cent om året, indtil der nås en øvre grænse på 5 mg tjære og 0,5 mg 
nikotin. 
(iii) Senest den 31. december 1997 skal der være indført mærkningskrav 
svarende til de i Australien gældende krav. Især skal advarslen om 
sundhedsfare indskærpes og gøres mere fremtrædende, og der skal 
anføres et telefonnummer, hvortil man kan ringe uden gebyrer for at få 
oplysninger om rygning, om dets sundhedsmæssige konsekvenser og om, 
hvordan man undgår rygning. Senest den 31. december 2000 skal det 
være påbudt med generisk indpakning af cigaretter og tobaksprodukter. 
Henstilling 
Udvalget af Kræftspecialister har konstateret, at rygning starter i teenageårene 
eller tidligere, og at man ved at gøre cigaretterne sværere tilgængelige, kan 
begrænse rygningen. Derfor anbefales det, at der tages skridt til at gøre 
tobaksprodukter sværere tilgængelige for børn og unge. Selvbetjeningssytemer og 
salgsautomater bør fjernes. 
Henstilling 
I lyset af at prisstigninger virker præventivt med hensyn til rygning, har større 
effekt over for børn, og at det endvidere er nødvendigt med regelmæssigt at sætte 
priserne op for at opretholde denne virkning, anbefaler Udvalget af Kræft­
specialister, at Den Europæiske Union fastlægger en afgiftspolitik, som sigter mod 
en opadrettet harmonisering af salgsprisen for tobaksprodukter. 
Henstilling 
Uanset rygeres ret til at ryge har ikke-rygere ret til at kunne indånde en luft, der er så 
lidt forurenet som muligt. Forurenende stoffer som f.eks. asbest og benzen skal ifølge 
lovgivningen begrænses til det lavest mulige niveau. Det lavest mulige niveau for 
tobaksrøg er nul. Selv om kræftrisikoen måske ikke er så umiddelbar som risikoen for 
at udløse astmaanfald, må det ifølge almindelig praksis med hensyn til befolkningens 
sundhed kræves, at ikke-rygere beskyttes mod tobaksrøg på arbejdspladsen og på 
offentlige steder i bredeste betydning. Det fornuftige i denne henstilling understreges af 
forskellige former for retspraksis, som viser, at arbejdsgiverne i nogle lande kan stilles 
for retten for brud på elementære krav om at sørge for en sikker arbejdsplads. 
For at beskytte ikke-rygernes rettigheder og forhindre ufrivillig udsættelse for 
tobaksrøg fra omgivelserne anbefaler Udvalget af Kræftspecialister anbefaler, at 
der indføres forbud mod rygning på offentlige steder og på arbejdspladsen. Der 
kan indføres separate rygeafdelinger på arbejdspladser og andre steder såsom 
restauranter og værtshuse. Der bør indføres forbud mod rygning på flyruter 
inden for Den Europæiske Union. 
M 
Henstilling 
Udvalget af Kræftspecialister mener, at der helt klart og tydeligt er behov for 
omfattende uddannelsesprogrammer, hvor sundhedspersonale, offentligheden og børn 
informeres om farerne ved rygning, og hvor det forklares, hvorfor det er fornuftigt at 
indføre de her omhandlede antirygningsforanstaltninger. Uddannelsesprogrammer må 
nødvendigvis være kultur- og sprogspecifikke. 
På baggrund heraf anbefaler Udvalget af Kræftspecialister følgende generelle forslag, 
idet udvalget er klar over, at nogle af dem allerede er vedtaget og gennemført af 
Europa-Kommissionen i forbindelse med programmet "Europa mod Kræft". 
• I det enkelte land opmuntres personale i sundhedsvæsen og 
uddannelsesinstitutioner til at arbejde sammen om tilrettelæggelsen 
af nationale programmer, hvis overordnede mål det er at iværksætte 
initiativer, som skal begrænse tobaksforbruget og dets skade­
virkninger. 
• Grupperne i de enkelte lande opmuntres til at tilslutte sig et 
europæisk samarbejdsnetværk, hvor man kan dele information og 
ekspertise. 
• Europa-Kommissionen fortsætter med regelmæssigt, mindst en gang 
om året, at sponsorerer møder for dette samarbejdsnetværk. 
• Relevant forskning inden for folkesundhed/uddannelse/adfærd 
indgår som en del af arbejdet i de nationale og europæiske grupper. 
• Overvågningen og kontrollen af uddannelsesprogrammer, 
adfærdstendenser, rygefrekvens, viden og relevante holdninger 
prioriteres og finansieres som en del af det overordnede program. 
• Der ydes støtte til og udvikles programmer, der er specielt rettet 
mod ansatte i sundhedssektoren, i de lande, hvor rygefrekvensen er 
høj i disse grupper. 
• Der udpeges et center, som blandt andet skal have til opgave 
løbende at evaluere den videnskabelige litteratur om 
sammenhængen mellem tobaksbrug og sygdom og mønstrene for 
tobaksrelaterede sygdomme i Den Europæiske Union. Centret skal 
udarbejde en årsrapport, som forelægges Europa-Parlamentet. 
Henstilling 
Udvalget af Kræftspecialister hilser den gradvise afskaffelse af salg af toldfri 
cigaretter og andre tobaksprodukter velkommen. 
A1* 
ISSN 0254-1459 
KOM(96) 609 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 05 
Katalognummer : CB-CO-96-661-DA-C 
ISBN 92-78-13196-2 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg