6. understreger, at den stat, der kontrollerer et territorium, har ansvaret for at opsætte advarselsskilte og
skal træffe foranstaltninger til at beskytte civilbefolkningen, bl.a. ved at uddanne børn, og give særlig infor-mation om, hvordan man skal hjælpe ofre for eksplosivt efterladt krigsmateriel;
7. opfordrer EU-medlemsstaterne til straks at træffe foranstaltninger til at sikre, at panserminer, der kan
eksplodere ved en persons tilstedeværelse, nærhed eller berøring, skal destrueres i henhold til bestemmel-serne i Ottawa-konventionen;
8. opfordrer alle EU-medlemsstater, der har anvendt fragmentationsammunition, til at yde hjælp til de
personer, der har været ofre herfor; henstiller ligeledes til Kommissionen via alle tilgængelige instrumenter atøge den økonomiske hjælp til de samfund og enkeltpersoner, der har været ofre for ueksploderet fragmen-tationsammunition;
9. opfordrer de pågældende udvalg til nøje at følge og deltage i møder i forbindelse med konventionen
om konventionelle våben, at aflægge rapport om nationale initiativer om fragmentationsammunition ogbeslægtede våben og om andre internationale foranstaltninger vedrørende sådanne våben;
10. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, den højtstående repræ-
sentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, FN's
generalsekretær, USA's præsident og Kongres.
P6_TA(2004)0049
Iran
Europa-Parlamentets beslutning om Iran
Europa-Parlamentet,
— der henviser til tidligere beslutninger om Iran og afgørelse af 10. marts 2004 (1) om at nedsætte en
interparlamentarisk delegation for forbindelserne med Iran,
— der henviser til den seneste rapport fra FN's særlige rapportør om menings- og ytringsfrihed, Ambeyi
Ligabo, til Menneskerettighedskommissionen den 12. januar 2004,
— der henviser til dialogen mellem EU og Iran om menneskerettigheder, herunder navnlig den fjerde
runde, der afholdtes i Teheran den 14. og 15. juni 2004, hvor Irans regering forpligtede sig til at styrkerespekten for menneskerettighederne og retsstatsprincippet,
— der henviser til EU's retningslinjer for dialoger om menneskerettigheder,
— der henviser til Rådets formandskabs erklæring om Iran af 18. juli 2004,
— der støtter konklusionerne fra samling i Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) den
11. oktober 2004 (
2),
— der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og FN-konventio-
nen om barnets rettigheder, som Iran er kontraherende part i,
— der henviser til, at Iran stadig ikke er kontraherende part i konventionen om afskaffelse af alle former
for diskrimination imod kvinder, og at det nye parlament har forkastet et lovforslag om ligestilling,
— der henviser til forretningsordenens artikel 115, stk. 5,
A. der henviser til, at situationen i Iran med hensyn til de vigtigste borgerlige rettigheder og politiske
frihedsrettigheder er blevet forværret siden parlamentsvalgene i februar 2004 trods den iranske rege-rings løfte om at fremme disse universelle værdier,
(1) »Vedtagne tekster«, P5_TA(2004)0166.
(2) Dok. 12770/04.C 174 E/190 DA 14.7.2005 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 28. oktober 2004
B. der er foruroliget over det stigende antal rapporter om henrettelser helt uden respekt for internationalt
anerkendte sikkerhedsforanstaltninger, herunder henrettelser af unge lovovertrædere,
C. der er foruroliget over det stigende antal overgreb mod pressefriheden i Iran inden for de seneste
måneder,
D. der har bemærket, at der ifølge FN's særlige rapportør allerede for et år siden er sket en voldsom
stigning i antallet af publikationer, der er ophørt med at blive udgivet, og antallet af personer, der erblevet anholdt, retsforfulgt og dømt for fredeligt at have givet udtryk for deres mening,
E. der har bemærket, at Det Nationale Sikkerhedsråd og den offentlige anklager i stigende grad intervene-
rer direkte over for pressen for at påvirke nyhedsindholdet, og at journalister i provinsen er blevet
tvunget til at rapportere på en bestemt måde under trusler om fængsling,
F. der er særlig foruroliget over den seneste anholdelse af online-journalister, hvoraf otte —Omid Mema-
rian, Masoud Ghoreyshi, Javad Gholam Tamayomi, Reza Vatanikhah, Mehdi Derayati, Hanif Mazrooi,Shahram Rafihzadeh and Rozbeh Mir Ebrahimi —stadig er fængslet,
G. der er foruroliget over forlydender om, at der i modstrid med iransk ret og folkeretten stadig ikke er
blevet rejst tiltale mod dem, at deres opholdssted er ukendt, og at advokater og familiemedlemmer ikkehar fået adgang,
H. der henviser til, at det forlyder, at de iranske myndigheder i stigende grad filtrerer internetsider, blokerer
adgangen til snesevis af online-publikationer og politiske, sociale og kulturelle websteder, og til at deiranske myndigheder med deres undertrykkelse af den frie adgang til internettet rammer den enestetilbageværende mulighed, den iranske befolkning har for at få adgang til ucensureret information,
I. der minder om den fortsatte fængsling af andre journalister, der har udnyttet deres ytringsfrihed, her-
under navnlig Akbar Ganji, Hassan Yussefi Eshkevari, Hossein Ghazian, Abbas Abdi, Reza Alidjani,Taghi Rahmani, Hoda Rezazadeh-Saber, Iraj Jamshidi og Ensalfali Hedayat,
J. der henviser til, at Zahra Kazemi, en canadisk-iransk freelancefotograf, blev anholdt den 23. juni 2003,
mens hun tog billeder uden for Evin-fængslet i Teheran, og døde den 10. juli 2003 som følge af enhjerneblødning forårsaget af slag,
K. der henviser til, at journalisten og menneskerettighedsforkæmperen, Emadeddin Baghi, fik rejseforbud,
så han ikke kunne forlade Iran for at deltage i menneskerettighedsmøder i Europa, Canada og USA,hvor han efter planen skulle modtage en pris som anerkendelse af hans mod i forbindelse medbekæmpelsen af uret,
L. der understreger, at FN's særlige rapportør, Ambeyi Ligabo, har fastslået, at Irans presselov og strafferet
ikke er i overensstemmelse med de restriktioner, der er tilladt i henhold til artikel 19, stk. 3, i deninternationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder,
M. der er rystet over den offentlige hængning af den sekstenårige Ateqeh Rajabi for to måneder siden og
dybt foruroliget over rapporter om, at 25 mindreårige er blevet dømt til døden alene inden for detsidste år,
N. der hilser velkomment, at de iranske myndigheder med hensyn til sagen om den trettenårige Zhila
Izadi, som angiveligt var blevet dømt til døden ved stening, og hendes femtenårige bror, der skullevære idømt 150 piskeslag, har oplyst, at de nu begge er blevet løsladt uden nærmere betingelser, ogat sagen ikke vil blive forfulgt yderligere,
1. fordømmer på det kraftigste henrettelsen af Ateqeh Rajabi og alle andre dødsdomme over og henret-
telser af mindreårige i Iran;
2. opfordrer de iranske myndigheder til øjeblikkeligt at standse alle forsøg på stening og forhindre yder-
ligere anvendelser af dødsstraffen over for mindreårige; gentager sin generelle modstand mod dødsstraffenog håber, at en retsreform i Iran vil bringe denne umenneskelige praksis til ophør;14.7.2005 DA C 174 E/191 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 28. oktober 2004
3. opfordrer de iranske myndigheder til at vise, at de er indstillet på at gennemføre det moratorium for
stening, man offentligt har afgivet erklæring om;
4. fordømmer de seneste vilkårlige anholdelser af journalister og opfordrer myndigheder til at løslade
fanger, der retsforfølges eller er dømt for presse- eller ytringsfrihedsrelaterede lovovertrædelser;
5. fordømmer udrejseforbudet mod journalisten og menneskerettighedsforkæmperen Emadeddin Baghi
og mange andre iranske borgere og henstiller indtrængende til de iranske myndigheder at ophæve detteudrejseforbud med øjeblikkeligt varsel;
6. opfordrer det iranske parlament til at tilpasse den iranske presselov og straffelov til den internationale
konvention om borgerlige og politiske rettigheder og navnlig ophæve alle bestemmelser, der ulovliggørfredelige meningstilkendegivelser, herunder i pressen;
7. der henviser til, at FN's Menneskerettighedskommissions særlige rapportør om menings- og ytrings-
frihed, den særlige rapportør om dommeres og advokaters uafhængighed og den særlige rapportør omtortur har anført, at retssagen mod den iranske efterretningsofficer, der frikendtes den 24. juli 2004 efterat have været anklaget for drabet på Zahra Kazemi, ikke levede op til de internationale normer for retfærdigrettergang, fordi domstolen ikke tog hensyn til vigtigt bevismateriale;
8. opfordrer Irans højesteret til at tage hensyn til erklæringerne fra FN's Menneskerettighedskommissions
særlige rapportør om menings- og ytringsfrihed, den særlige rapportør om dommeres og advokatersuafhængighed og den særlige rapportør om tortur og sikre en åben og retfærdig rettergang;
9. henstiller til de iranske myndigheder at respektere bestemmelserne i den internationale konvention om
borgerlige og politiske rettigheder og FN's konvention om barnets rettigheder, hvorefter personer, der varunder 18 år, da lovovertrædelsen bliver begået, ikke kan idømmes dødsstraf;
10. opfordrer de iranske myndigheder til at ophøre med at anholde journalisters og reformaktivisters
familiemedlemmer;
11. kræver, at Rådets formandskab og medlemsstaternes diplomatiske repræsentanter i Iran hurtigst
muligt træffer samordnede foranstaltninger med hensyn til ovenstående, herunder navnlig øjeblikkelig løs-ladelse af de fængslede journalister;
12. opfordrer Rådet til på EU's vegne at forelægge en resolution om forværringen af menneskerettigheds-
situationen i Iran på FN's Generalforsamlings næste møde;
13. udtrykker håb om, at nedsættelsen af en interparlamentarisk delegation for forbindelserne med Iran
giver Europa-Parlamentet mulighed for at indlede en konstruktiv diskussion med den iranske Madjlis og detiranske civilsamfund om menneskerettigheder og andre spørgsmål af fælles interesse;
14. opfordrer Rådet og Kommissionen til nøje at overvåge udviklingen i Iran og påpege menneskerettig-
hedskrænkelser inden for rammerne af dialogen om menneskerettigheder mellem EU og Iran;
15. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, den højtstående repræ-
sentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, FN'sMenneskerettighedskommission, præsidenten for Den Islamiske Republik Irans højesteret og Den IslamiskeRepublik Irans regering og parlament.C 174 E/192 DA 14.7.2005 Den Europæiske Unions Tidende
Torsdag, den 28. oktober 2004