DA    DA  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 10.8.2004 
KOM(2004) 547 endelig 
 
MEDDELELSE FRA KOMMI SSIONEN TIL RÅDET 
om indledning af konsultationer med Cô te d’Ivoire i medfør af artikel 96  
i Cotonou-aftalen 
 
DA 2   DA 1. I den fredsaftale, som blev undertegnet i Ma rcoussis den 24. januar 20 03 har Côte d’Ivoire 
givet tilsagn om at ville stræbe efter at ve nde tilbage til fredelige tilstande og stabilitet, 
således at der kan afholdes frie, klare og troværd ige valg sidst i 2005. Der er tale om områder, 
som indgår i de grundlæggende krav, der er fast sat i Cotonou-aftalens artikel 9 og 96, for så 
vidt angår menneskerettigheder og dem okratiets og retsstatens principper. 
Formanden for Kommissionen bekræftede i en tale  på den stats- og regeringschefskonference, 
som blev afholdt den 26. januar 2003 i Kléber-cen tret i Paris - hvor det internationale 
samfund gav sin opbakning til Ma rcoussis-aftalen, som blev formelt godkendt af FN's 
sikkerhedsråd i resolution 1464 den 4. februa r 2003 - at Kommissionen var indstillet på 'at 
tilvejebringe de ressourcer, som Côte d’Ivoire vi lle få brug for for at retablere stabile forhold 
og genoptage sin økonomiske udvikling' . Det var en udtrykkelig forudsætning, at de tilsagn, 
som landet afgav i Marcoussis, og som blev gentaget i en høj tidelig erklæring på Kléber-
konferencen, 'ville blive omsat i virkelighed' og en forudsætning , 'at landet retablerede 
stabilitet og sikkerhed under streng o verholdelse af menneskerettighederne' . EU-formanden 
gjorde også i sin tale klart, at parterne i Côte d’Ivoire må ove rholder de forpligtelser, der er 
indgået i Marcoussis.  2. Lige fra starten af den alvorlige politiske og militære krise, der udbrød i landet den 19. september 2002, har EU ved flere lejligheder givet udtryk for bekymring over de krænkelser af menneskerettighederne, som parterne har gjor t sig skyldige i, for det meste før, men også 
efter Marcoussis-aftalens unde rtegnelse den 24. januar 2003.  
 EU har i flere erklæringer, som er blevet offentliggjort siden konfliktens begyndelse, givet 
udtryk for sin bekymring over krænkelserne af menneskerettighederne i Côte d’Ivoire. I en 
erklæring af 21. oktober 2002 hilste EU våbens tilstanden velkommen, men gav samtidig 
udtryk for bekymring med hensyn til menneskeretti ghederne. I en erklæring af 15. november 
2002 fremsatte EU en opfordring til undertegnelse af fredsaftalen og en fordømmelse af de 
konstaterede krænkelser af me nneskerettighederne, og herunder mordet på Benoît Dacoury-
Tabley. Foranlediget af opdage lsen af massegrave fordømte EU igen den 17. december 2002 
krænkelserne af mennesk erettighederne i landet. 
 Forholdene bedredes midlertidigt, indtil en jour nalist, Jean Hélène, blev myrdet. EU fordømte 
dette mord den 27. oktober 2003 i en erklæri ng, hvori man tilskyndede myndighederne til at 
bringe sikkerhedsstyrkerne under ko ntrol. Efter nogle få måneders  ro måtte EU igen, den 25. 
marts 2004, i en erklæring give udtryk for sin be klagelse over den opbl ussende vold i landet: 
EU beklagede i en erklæring af 8. april 2004 de  begivenheder, der havde fundet sted den 25 
marts, og udtrykte samtidig sin bekymring både  over andre senere alvorlige krænkelser af 
menneskerettighederne og over sikkerhedsforhol dene både for landets egne og udenlandske 
statsborgere. 
Konklusionerne i rapporten fra den særlige kommission, som De Forenede Nationer nedsatte 
til at undersøge de begivenheder, der havde fundet sted den 25. marts 2004, blev offentliggjort den 13. maj 2004. Det er rystende læsning: 'Det, der fandt sted den 25.-26. 
marts, var en massakre på en uskyldig civilb efolkning, med udbredte og  alvorlige krænkelser 
af menneskerettighederne. Protestmarchen var k un et dække over en minutiøst lagt plan, som 
blev udført af sikkerhedsstyrke rne - dvs. politi, gendarmeri, hæ r og særlige enheder samt de 
såkaldte parallelle styrker - under de højes te statslige myndigheders ledelse og på disses 
ansvar' . Ifølge rapporten var der '120 dræbte, 274 sårede og 20 savnede .' 
 
DA 3   DA Siden da har der været andre foruroligende krænkelser af menneskerettighederne. Først 
forsvandt den fransk-canadiske journalist G uy-André Kieffer fredag den 16. april 2004, og 
den 7. juni kom det i Abidjans gader til en jagt på vesterlæ ndinge, med snesevis af overfald 
begået af ekstremistiske 'unge patrioter'. Dere fter, den 25. juni 2004, bl ev en fransk soldat, 
som deltog i 'l’opération Licorne', dræbt af en soldat i den ivorianske hær. Og den 28. juni 
blev en jurastuderende, Habib Dodo, der va r leder af ungdomsbevægelsen i landets 
revolutionære kommunistparti (PCRCI), og som ekstremistiske medlemmer af 
studentersammenslutningen FESCI havde bortfør t den 23. juni i Abidjan, fundet død, med et 
tov om halsen i en sæk ved vejsiden i Abidjan. 
Det skal til slut bemærkes, at den lov om nedsættelse af en national 
menneskerettighedskommission, som blev vedtaget af  parlamentet på et ekstraordinært møde 
i april 2004, ikke svarer til det i Marcoussis aftalte. Kommissi onen består nemlig ikke af alle 
de tre 'Forces Nouvelles', som undertegnede Marcoussis-aftalen, på  trods af at det i pkt. 1 i 
bilag VI er fastsat, at 'Kommissionen samm ensættes af delegerede fra alle parter'. 
3. For så vidt angår et a ndet grundkrav i Cotonou-aftalen, nemlig overholdelsen af 
demokratiets principper, må det konstateres, at der har været store forsin kelser og afvigelser i 
forhold til de tilsagn, der blev givet i Marcoussis. 
Der er således alvorlig tvivl om, hvorvidt der kan afholdes valg under til fredsstillende forhold 
i 2005. Gennemførelsen af Marcoussis-aftalen er nu så forsinket, at man ikke kan nå at 
overholde bestemmelserne i aftalens bilag I og II om identificering af valgberettigede og 
opstilling af valglister. Afklaringen af det va nskelige spørgsmål om, hvem der kan stille op til 
præsident, jf. aftalens bilag III, er også blevet kraftigt forsinket. 
For det første har der været store forsinkelser i identificeringsarbejdet, der varetages af et 
særligt koncessioneret selskab SITEL: det kom først i gang igen i juni 2004, og det kun i de 
områder, som er under regeringens kontrol. Der er endnu ikke afsat nogen finansiel bevilling 
til den nationale tilsynskommission for identif iceringsarbejdet (CNSI); denne kommission, 
som blev oprettet i januar 2004 i me dfør af Marcoussis-aftalen, sk al føre tilsyn med det i 2001 
oprettede Nationale Identificer ingskontor, som er den eneste  instans, der kan udstede 
identitetspapirer. Først i juli 2004 blev der truffet afgørelse om  en bevilling til CNSI. Det er 
således ikke længere teknisk muligt at basere udarbejdelsen af valglister på identificeringsarbejdet: de to foranstaltninger må således gennemføres hver for sig. Det er på 
nuværende tidspunkt vanskeligt at sige, hvorda n der kan opstilles valglister - noget den 
nuværende valgkommission forventer vil vare to måneder (fra midt i januar til midt i marts 
2005) - så længe identificerings fasen ikke er afsluttet. 
Forslaget om ændring af statsbor gerskabsloven er stadig ikke ve dtaget: det blev først forelagt 
Nationalforsamlingen i juni 2004. 
Det skal endelig nævnes at id entificeringsloven af 3. maj 2004, som blev vedtaget på det 
ekstraordinære møde i april, rejser et meget alvorligt problem i og med, at det er fastsat i 
artikel 3, stk. 5, at det skal fremgå af det na tionale identitetskort, om der er tale om et 
oprindeligt eller et erhv ervet statsborgerskab. Denne oplysning, som er af tvivlsom værdi, kan 
give anledning til megen misbr ug og chikane, når der foretage s kontrol. Den potentielle fare 
er stor, som det fremgår af de senest e tragiske begivenhe der i andre lande. 
For det andet er omlægningen af valgordningen blevet kraftigt forsinket. Lovforslaget om 
ændring af den uafhængige valgkommissions sa mmensætning (CEI) blev nemlig først sat på 
 
DA 4   DA nationalforsamlingens dagsorden til det or dinære møde den 28. april 2004; denne 
kommission, der blev oprettet i 2001, spiller en  afgørende rolle, da den har ansvaret for 
afholdelse af valg og folkeafstemninger. Ved de batten herom satte de parlamentsmedlemmer, 
som er imod Marcoussis-aftalen, spørgsmålste gn ved valgkommissionens sammensætning; 
regeringens lovforslag var so m fastsat i retningslinjerne i Marcoussis-aftalen udformet 
således, at hele landets politiske spektrum bl ev tilgodeset. Den 24. juni besluttede ministeren 
for den territoriale forvaltning imidlertid at trække forslaget tilbage fo r at undgå, at det blev 
vedtaget i fordrejet form, såle des som loven om den nationale 
menneskerettighedskommission var blevet det i april, jf. ovenfor. Med hensyn til CEI stillede den ivorianske folkefront (FPI) det krav, at 'Forces Nouvelles' først efter afvæbning skulle 
have adgang til det centrale organ, og da kun med en tidsmæssig begrænsning. 
Endvidere kan der forventes problemer i forbindelse med sammensætningen af 
forfatningsrådet; dette råd spiller en vigtig rolle ved valg, idet det fælder dom i valgsager og 
forkynder valgresultater. I rapporten af 6.  januar 2004 til sikkerh edsrådet har FN's 
generalsekretær selv gjort opmærksom på de problemer, der havde været i forbindelse med udnævnelsen af rådets medlemmer i august 2003. Rådet består af otte medlemmer, dvs. 
republikkens forhenværende præsident, tre medlemmer, der udpeges af formanden for 
Nationalforsamlingen, og tre medlemmer, der udpeges af republikkens præsident (som også 
udnævner rådets formand). Partierne er ikke blevet konsulteret i forbindelse med de 
udnævnelser, der fandt sted i august 2003, hvilket er i modstrid med Marcoussis-aftalens ånd, 
omend det er korrekt, at forfatningsrådet ikke  figurerer i aftalen. Om stændighederne omkring 
disse udnævnelser giver anledning t il at frygte, at Rådet har tru ffet partiske beslutninger, på 
samme måde som Højesteret gjorde det i 2000. Høje steret blev senere er stattet af forskellige 
andre instanser, bl.a. forfatningsrådet. 
De Forenede Nationer har endvidere ikke kunne t foretage en detalj eret undersøgelse af 
valgbudgettet, fordi det planlagt e besøg ikke har kunnet organi seres på grund af vedvarende 
politisk modstand og sikkerhedsproblemer. 
For det tredje hersker der den al lerstørste usikkerhed om, hvorvi dt de præcise tilsagn, der blev 
afgivet i Marcoussis om det vanskelige spørgsmål om, hvem der kan opstille til 
præsidentvalget, vil blive overholdt. Det må nemlig konstateres, at  nationalforsamlingen 
endnu ikke har fået forelagt noget udkast til ændring af forf atningens artikel 35; sådanne 
udkast skal i henhold til forfatningens arti kel 126 godkendes ved folkeafstemning; dette 
forudsætter imidlertid, at udkastet fori nden godkendes i nationalforsamlingen med to 
tredjedeles flertal, jf. forfatningens artikel 125. 
4. Hvad angår overholdelsen af retsstatens principper, der jo i ndgår som et grundkrav i 
Cotonou-aftalen, er der det problem, at staten  tilsyneladende ikke rå der over de nødvendige 
retsmidler til at finde en løsning på de va nskeligheder, som er opstået i forbindelse med 
afslutningen af den revision af  kakao-sektoren, som den nati onale samlingsregering bad EU 
om at finansiere i 2003. 
Første fase af revisionen, der blev afsluttet sidste efterår, mundede ud i en foreløbig rapport 
den 9. oktober 2003. Rapporten dækker imidlertid ikke  alle aspekter af kommissoriet, da man 
ikke har kunnet indhente komplette oplysninger, fordi visse institutioner ikke har ønsket at 
deltage i samarbejdet eller efterkomme revisions kravene: det fremhæves i rapporten, at de to 
vigtigste ressourceopkrævende institutione r har nægtet at deltage i revisionen. 
 
DA 5   DA Af de problemer, som omhandles i rappor ten, kræver følgende særlig omtale: 
– der hersker forvirring på det institutionelle plan inden for sektoren; dette skyldes de 
forskellige juridiske vedtægter, der gælder for de fire institutioner, som afløste CAISTAB i 1999. Forvaltningen og reguleringe n af sektoren varetages så ledes af fire forskellige 
institutioner, (agenturet for regulering af  kaffe- og kakaosektoren (Agence de Régulation 
du Café et du Cacao - ARCC), kaffe- og kakaobørsen (Bourse du Café et du Cacao - 
BCC), fonden til udvikling og fremme af  kaffe- og kakaokooperativer (Fonds de 
Développement et de Promotion des Coopérati ves de Café et de Cacao - FDPCC), og 
kakaoreguleringsfonden (Fonds de  Régulation - FRC)), samt fl ere forskellige ministerier 
og et tværministerielt udvalg 
– det er umuligt at skaffe sig overblik over de forskellige finansielle bevægelser, fordi der 
mangler - eller er for få - oplysninger om, hvor store afgiftsbeløb der indløber til FDPCC 
og til reservefonden (i henhold til den foreløbige  rapport har denne fond en saldo på mere 
end 100 mia. CFA-francs; anvendelsen  heraf er endnu ikke undersøgt) 
– vanskeligheden ved at fremskaffe oplysninger har hindret revisorern e i at undersøge om 
kravene til de opkrævede ressourcer og anvendelsen heraf er blevet overholdt 
– sektoren har et meget højt afgiftsniveau: under forhandlingerne i 2001 med donorerne (i 
første række Verdensbanken og Den Internationa le Valutafond) blev det fastsat, at de 
samlede afgifter ikke måtte ligge højere e nd 30 %, dvs. 20 % i beskatning og 10 % i 
gebyrer. Det fremgår imidlertid af den foreløbi ge rapport, at de samlede afgifter ligger på 
omkring 37 % . 
 
På baggrund af denne forelø bige rapport sendte donorerne i november 2003 et memorandum 
til premierministeren; de fremhævede på et møde med ham i januar 2004, hvor nødvendigt det 
er at gennemføre anden fase af revisionen  og snarest muligt træffe de forebyggende 
foranstaltninger, som anbefale des i den foreløbige rapport. 
 Regeringen påpegede, at de fire nævnte instanser har 'privat status , hvilket gør, at staten ikke 
kan tvinge dem til at iværksætte en revision af  deres finansielle transaktioner. Donorerne 
gjorde følgende betragtninge r gældende i deres memorandum: 
- afgifterne er indført ved mini sterielt dekret, ikke på grundlag  af noget frivilligt bidrag fra 
landbrugerne - i alle forvaltnings-/administrationsråd sidde r der en regeringskommissær, som har til opgave 
at sørge for at bestemmelserne overholdes, at  rådgive parterne og at  mægle mellem disse i 
tilfælde af uenighed.  Anden fase af revisionen har således endnu ikke  kunnet iværksættes, fordi de institutioner, 
som endnu ikke har været genstand  for revision, nægter at delt age, og det på trods af at 
Kommissionen - såvel i Bruxelles som i Abidjan - flere gange over for de ivorianske 
myndigheder har insisteret på, at gennemføre lsen heraf er en nødve ndighed. Kommissionen i 
Bruxelles har ved flere lejligheder rejst spørgsmå let på højeste niveau, bl.a. i forbindelse med 
mødet med landbrugsministeren den 13. februa r 2004, mødet med premierministeren den 25. 
februar og mødet med ministeren fo r national forsoning den 29. juni 2004. 
Det ser ud til, at der ikke ad re ttens vej kan gribes ind over for de institutioner, som nægter at 
deltage i revisionen. En sådan mangel på effektiv e retsmidler betyder, at retsstatens principper 
ikke overholdes. 
 
DA 6   DA  
5. På baggrund af ovenstående er det Kommi ssionens opfattelse, at  der bør indledes 
konsultationer med Côte d’Ivoire, jf . artikel 9 og 96 i Cotonou-aftalen. 
Formålet hermed er: 
• at henlede opmærksomheden på EU's  bekymring over krænkelserne af 
menneskerettighederne og at skaffe klarhed ov er, hvilke foranstaltnin ger Côte d’Ivoire 
agter at iværksætte for at imødegå den lovløshe d, som befordrer disse krænkelser, og for at 
skabe et bæredygtigt lovgivning s-, regulerings- og retsgr undlag for en sanering af 
forholdene 
• at understrege, hvor stor vægt  Den Europæiske Union lægger  på, at der afholdes valg i 
2005, at dette sker under tilfredsst illende forhold, således at man kan undgå en gentagelse 
af problemerne i 2000 - der gav anledning til de  foregående konsultationer på grundlag af 
artikel 96, i februar 2000 - og at sk affe klarhed over, hvad Côte d ’Ivoire agter at gøre for at 
gennemføre valg inden for fristen 
• at gøre det klart, at Den Europæiske Union og de øvrige internati onale donorer betragter 
det som uomgængeligt nødvendigt, at den ivorians ke stat træffer foranstaltninger til at 
håndhæve sin myndighed på en sådan måde, at anden fase af den revision af kakaosektoren, som blev igangsat i 2003 på re geringens egen anmodning, kan bringes til 
afslutning 
• at afklare, om der bør træffes foranstaltni nger på grundlag af Cot onou-aftalens artikel 96. 
6. Ovenstående betragtninger er baggrunden for at Kommissi onen henstiller, at Rådet 
indkalder Côte d’Ivoire til konsultationer under henvisning til Cotonou-aftalens artikel 9 og 
96, jf. vedlagte udkast til skrivelse. 
 
DA 7   DA BILAG  
Bruxelles, den xx.xx.xxx 
 
Hans excellence Laurent Gbagbo 
Præsident for Republikken Côte d'Ivoire 
Præsidentens kontor 
Abidjan 
Côte d’Ivoire 
UDKAST 
 
 
Hr. præsident 
 
Den Europæiske Union har gentagne gange givet udtryk for sin bekymring med hensyn til 
forholdene i Côte d’Ivoire, bl.a. i formandska bets erklæringer og ved alle de møder på højt 
plan, der har været afholdt med de ivorians ke myndigheder som led i parternes løbende 
politiske dialog. 
EU er navnlig bekymret over menneskerettighe dssituationen, den forsinkede gennemførelse 
af Marcoussis-aftalen og de følger, dette har for muligheden for at afholde frie, klare og 
troværdige valg under tilfreds stillende forhold i 2005, samt den omstændighed, at det nu i 
mere end et halvt år har været umuligt at afslutte den revision  af kaffe- og kakaosektoren, som 
blev igangsat i 2003 med finansiering fra EU ef ter anmodning fra den ivorianske nationale 
samlingsregering. 
Under henvisning til Cotonou-af talens artikel 96 skal jeg derfor på Fællesskabets og 
medlemsstaternes vegne indbyde Côte  d’Ivoire til konsultationer, således at der som fastsat i 
aftalen kan foretages en nærmere gennemgang af  forholdene og i givet fald træffes passende 
foranstaltninger. 
 
Det foreslås, at disse konsu ltationer finder sted snarest mu ligt i EU-Rådets bygning, på et 
tidspunkt, som fastsættes af  parterne i fællesskab. 
 
Med venlig hilsen. 
 
 På Rådets vegne På Kommissionens vegne 
Kopi: Formanden for AVS-ambassadørudvalget 
 Generalsekretæren for gruppen af AVS-stater