Nr. C 252/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 9. 82 
Udtalelse om Kommissionens meddelelse til Rådet »En energistrategi for Fællesskabet: Det 
nukleare område« 
Den tekst, som har været genstand for udtalelsen, er endnu ikke offentliggjort i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
A. UDTALELSENS JURIDISKE GRUNDLAG 
Rådet besluttede den 22. februar 1982 i medfør af artikel 198 i traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab at høre Det økonomiske og sociale Udvalg om det nævnte 
emne. 
B. DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS UDTALELSE 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 199. plenarforsamling, afholdt i Bruxelles den 
30. juni og 1. juli 1982 sin udtalelse om det nævnte emne. 
Udtalelsens ordlyd er følgende: 
DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det 
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 198, 
under henvisning til anmodning af 22. februar 1982 fra 
Rådet for De europæiske Fællesskaber om Udvalgets 
udtalelse om Kommissionens meddelelse til Rådet »En 
energistrategi for Fællesskabet: Det nukleare område«, 
under henvisning til beslutning truffet af Udvalgets 
præsidium den 23. februar 1982 om at pålægge afdelin­
gen for energi og nukleare anliggender at udarbejde 
udtalelse og beretning om meddelelsen, 
under henvisning til udtalelse vedtaget af afdelingen for 
energi og nukleare anliggender på dens 72. møde den 
4. juni 1982, 
under henvisning til mundtlig beretning aflagt af ord­
føreren, von der Decken, og 
under henvisning til forhandlingerne på Udvalgets 
199. plenarforsamling den 30. juni og 1. juli 1982, 
med 95 stemmer for, 7 stemmer imod, og idet 3 undlod at 
stemme -
VEDTAGET FØLGENDE UDTALELSE: 
Udvalget udtrykker tilfredshed med, at der som led i EF's 
energistrategi i den foreliggende meddelelse fra Kommis­
sionen om kernenergi gives en oversigt og bebudes en 
række konkrete aktioner fra Kommissionens side. Udval­
get har følgende kommentarer dertil. 
1. Almindelige bemærkninger 
1.1. Kommissionen lægger i meddelelsen til Rådet 
»En energistrategi for Fællesskabet: Det nukleare områ­de« rammerne for en lang række meddelelser, som 
omhandler vigtige delaspekter af energistrategien. Ener­
gipriser, investeringer, kul, olielagre og kerneenergi er der 
udarbejdet meddelelser om. Udvalget udtaler sig særskilt 
om alle disse meddelelser. 
1.2. Som hidtil kan EF-energistrategiens målsætnin­
ger ubestridt sammenfattes som gående ud på at ned­
bringe olieafhængigheden, først og fremmest ved hjælp af 
rationel energiudnyttelse og ved at erstatte råolie med 
andre primærenergiformer, således at der opnås forsy-
ningsspredning. 
1.3. Fremover skal alle mulige energiformer såsom 
solenergi, jordvarme, vindenergi og termonuklear fusion 
bidrage til energiforsyningen, og der må ikke slækkes på 
udviklingsbestræbelserne på disse områder. På kort og 
mellemlangt sigt kan råolien kun erstattes og forsynings­
kilderne dermed spredes i større omfang via kul og 
kerneenergi og til en vis grad naturgas. 
1.4. At kerneenergien skal yde et afgørende bidrag til 
EF's energiforsyning er alle EF-organer enige om; også 
Det økonomiske og sociale Udvalg har talrige gange givet 
udtryk for dette synspunkt. Det er derfor kun logisk, at 
Kommissionen ud over en særmeddelelse om kul har lavet 
en særlig meddelelse om kerneenergien som led i en samlet 
undersøgelse af energisituationen i EF. 
1.5. Som nævnt i meddelelsen stammer 16 % af 
el-produktionen - og dermed 6 % af EF's samlede 
energiforbrug - i dag fra kernekraft. Der er her tale om 
gennemsnitstal for EF, og det må ikke overses, at der i dag 
ikke findes nogen fælles kerneenergipolitik for EF, og at 
de enkelte landes politik på dette område snarere diver­
gerer end konvergerer. Spektret strækker sig fra nej til 
enhver udnyttelse af kerneenergi i nogle lande til en 
målsætning om at lade kerneenergi tegne sig for langt den 
største del af energiforsyningen. 
27. 9. 82 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 252/13 
1.6. Udvalget mener, at nok omtales denne diverge­
rende kerneenergipolitik i de enkelte EF-lande i Kommis­
sionens meddelelse, men dens betydning og konsekvenser 
analyseres ikke tilstrækkelig indgående. Divergenserne i 
de enkelte EF-landes kerneenergipolitik har talrige årsa­
ger, bl.a. forskellig importafhængighed i energisektoren 
og forskelligt energibehov. Men også politiske spørgs­
mål, problemerne omkring befolkningens accept og 
kapitalfremskaffelsen spiller en stor rolle. Desuden er 
godkendelsesprocedurerne i nogle lande blevet så indvik­
lede, at sagerne er blevet trukket uforsvarligt meget i 
langdrag og er blevet uoverskuelige, hvilket har ført til 
stor usikkerhed omkring investringerne. 
1.7. Med hensyn til omkostningerne ved kerneenergi­
udvinding henviser Kommissionen til en UNIPEDE-ar-
bejdsgruppes undersøgelsesresultater. Udvalget har ikke i 
øjeblikket så detaljeret kendskab hertil, at den kan gå ind i 
en endelig drøftelse af spørgsmålet. Udvalget går ud fra, 
at det får lejlighed til at drøfte de nævnte undersøgelses­
resultater indgående, og at Kommissionen stiller alle 
nødvendige oplysninger til rådighed, så at det kan drage 
sine egne velbegrundede konklusioner. 
1.8. Udvalget anser det for at være en af Kommissio­
nens fornemste opgaver at formidle pålidelige oplysnin­
ger om kerneenergiens økonomiske aspekter, da man kun 
på denne måde kan udbrede kendskabet til, hvorledes en 
beslutning om en bestemt energiform vil indvirke på 
omkostningsstrukturen ved strømfremstilling, på virk­
somhedsetablering, konkurrenceevne og udviklingen i 
divergerende konkurrencevilkår. 
1.9. Særlig opmærksomhed fortjener kernereaktorer­
nes brændselsaffald, 
— på den ene side udnyttes i dagens letvandsreaktorer 
kun en meget lille del af uranets energiindhold 
(1 %-2%); 
— på den anden side skal de radioaktive fissionsproduk-
ter deponeres definitivt så de ikke mere kan komme i 
berøring med biosfæren. 
1.10. Udvalget bemærker, at man i Europa for tiden 
følger eller drøfter mange forskellige opfattelser af, 
hvorledes det brugte brændsel skal behandles. Opfattel­
serne strækker sig fra direkte slutdeponering af de brugte 
brændsel selementer (hvorved en stor del af energiindhol­
det ville gå tabt), midlertidig deponering, behandling af 
brændslet for at få udskilt den endnu anvendelige uran og 
plutonium fra fissionsprodukterne for derpå at anvende 
plutonium'en i letvandsreaktorer lige til tanken om 
konsekvent udnyttelse af hurtigformeringsreaktorer og 
dermed maksimal udnyttelse af uranets energiindhold. 
Som det generelt gælder kerneenergien, således gælder det 
også i spørgsmålet om behandling af brugt brændsel, at 
man endnu ikke kan vide, om der vil blive tale om en fælles 
holdning i Europa. I denne forbindelse drøftes det i dag 
også på det kraftigste, om kerneenergi kan accepteres. 1.11. Plutonium fra oparbejdning af brændsel, frem­
stilling af plutoniumholdige brændselselementer og 
oplagring af plutonium er et ømtåleligt emne i ikke-spred-
ningspolitikken. International Nuclear Fuel Cycle Eva-
luation (INFCE) har beskæftiget sig med dette problem i 
over to år. Alle er enige om, at problemet i forbindelse 
med brændselskredsløbet kun kan løses ved ihærdigt 
internationalt samarbejde og inden for rammerne af 
internationale aftaler. Euratoms sikkerhedskontrol har i 
denne forbindelse spillet en væsentlig rolle, og det skal 
fortsat være tilfældet. 
1.12. Udvalget er enig med Kommissionen i, at 
oplagring på ubestemt tid af brugt brændsel har særlig 
betydning i Europa på grund af den ringe oparbejdnings-
kapacitet. Da lagre til oplagring på ubestemt tid kan 
konstrueres meget sikkert og ikke kræver særlig megen 
plads, bliver det muligt at træffe de nødvendige afgørelser 
om brændselselementernes videre behandling, som ikke i 
ro og mag, så dog heller ikke overilet. 
1.13. Udvalget er enig med Kommissionen i opgaver­
nes afgrænsning staterne og Kommissionen imellem og i, 
at EF især kan bidrage til problemernes løsning på 
følgende områder: 
— Opstilling af økonomiske data, 
— Brændselsforsyning, 
— Overvågning af brændselsmaterialer, 
— Udarbejdelse af normer for sundhedsbeskyttelse og 
befolkningens sikkerhed, 
— F&U på områderne sikkerhed, strålingsbeskyttelse, 
forvaltning og oplagring af radioaktivt affald, 
— Orientering af befolkningen. 
1.14. Udvalget beklager, at forhandlingerne om et så 
vigtigt emne og om en kommissionsmeddelelse af så 
grundlæggende betydning har måttet foretages samtidig 
med behandlingen af andre dokumenter om energipro­
blemerne og under et så stort tidspres, når der forud er 
gået en lang periode, hvor Udvalget kun har fået forelagt 
ganske få anmodninger om udtalelse om disse spørgsmål. 
Det er Udvalgets håb, at den fremover vil få mulighed for 
at drøfte disse spørgsmål på en måde, som deres betyd­
ning berettiger til, dvs. kontinuerligt og tilstrækkeligt i 
dybden. 
2. Særlige bemærkninger til de foreslåede EF-fforanstalt­
ninger 
2.1. Udvalget er overmåde tilfreds med, at Kommis­
sionen nu omsider atter er til sinds at foretage regelmæssig 
Nr. C 252/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 9. 82 
offentliggørelse af vejledende programmer, jf. Eura-
tom-traktatens artikel 40, da de kan yde vejledning ved 
politiske afgørelser og tjene til bedre orientering af 
befolkningen med hensyn til betingelserne for udvikling 
af kerneenergi. 
2.2. Efter Udvalgets mening bør man i disse vejleden­
de programmer lægge særlig vægt på at få analyseret 
konsekvenserne af EF-landenes nuværende divergerende 
politik på kerneenergiområdet. 
2.3. Det vigtigste element i det foreliggende kommis-
sionsdokument er vel nok forslaget om at omformulere 
Euratom-traktatens kapitel VI (artiklerne 52 til 75), 
hvori fastlægges de nærmere regler for, hvorledes den i 
artikel 2 nævnte regelmæssige og ligelige forsyning med 
malme og nukleart brændsel til alle brugere i Fællesskabet 
skal finde sted. Udvalget er på det rene med, at dette er et 
overmåde vanskeligt og kompliceret spørgsmål, som ikke 
helt kan holdes adskilt fra spørgsmålet om oparbejdning 
af kernebrændsel og ikke-spredningsproblematikken. 
2.4. Udvalget går ud fra, at det får tilstrækkelig 
lejlighed til at beskæftige sig med omformuleringen af 
Euratomtraktatens kapitel VI, når Kommissionens for­
slag fremsættes. Udvalget mener, at de redegørelser, der 
foreligger om dette spørgsmål i den af Kommissionen nu 
fremlagte meddelelse, og den tid, som står til disposition 
til forhandlingerne, ikke er tilstrækkelig til at fuldføre 
drøftelsen af dette spørgsmål. Udvalget ønsker imidlertid 
allerede nu at gøre Kommissionen opmærksom på føl­
gende: 
2.5. Udvalget stiller det spørgsmål, om ikke forsy­
ningsagenturet netop i kraft af sin monopolstilling, især i 
forbindele med ikke-spredningsproblematikken, skulle 
kunne bidrage til at få etableret aftaler med f.eks. EF's tre 
storleverandører, USA, Canada og Australien. I de 
kommende overvejelser bør man være opmærksom på, 
hvilken konsekvens det kunne få for eksisterende og 
fremtidige aftaler, dersom forsyningsagenturets rolle blev 
ændret væsentligt. 
2.6. I henseende til kontrollen med nukleare materia­
ler afventer Udvalget med interesse Kommissionens bebu­
dede rapport om gennemførelsen af de tre aftaler mellem 
Euratom, dets forskellige medlemsstater, og IAEA. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juni 1982. Udvalget går ud fra, at det får lejlighed til at drøfte dette 
yderst vigtige emne indgående. 
2.7. Udvalget har allerede adskillige gange udtalt sig 
om reaktorsikkerhed, strålingsbeskyttelse, brændsels-
kredsløbets sikkerhed og sikker slutdeponering af radio­
aktivt affald. Det fastslår atter med tilfredshed, at EF's 
direkte og indirekte F&U-program på det nukleare 
område næsten udelukkende omhandler netop disse 
spørgsmål. Udvalget skal kraftigt understrege, at det 
fortsat opfatter dette som en af de vigtigste forudsætnin­
ger for ansvarsfuld anvendelse af kerneenergi, og at dette 
kan yde et væsentligt bidrag i spørgsmålet om accept af 
kerneenergi. 
2.8. Udvalget skal atter udtrykkeligt henvise til sin 
studie over »en fællesskabskodeks for nuklear sikker­
hed«. Studien har i dag samme betydning og aktualitet. 
Udvalget beklager, at der ikke hidtil er taget yderligere 
skridt i EF henimod udarbejdelse af en sådan fællesskabs-
kodeks. Udvalget stiller Kommissionen det spørgsmål, 
hvilke konsekvenser ekspertrapporten »Nuklear sikker­
hed i De europæiske Fællesskaber« vil få i fremtiden i 
denne forbindelse. 
2.9. . Udvalget udtrykker tilfredshed med, at Kommis­
sionen anser det for at være en af sine vigtigste opgaver at 
medvirke til at orientere befolkningen om spørgsmål i 
forbindelse med kerneenergi. Det er vigtigt, at der udover 
den særlige rolle, som regeringerne, de regionale myndig­
heder og forsyningsvirksomhederne her må spille, også 
ydes konkrete bidrag til oplysningen på EF-plan. 
2.10. Det er Udvalgets håb, at der ganske snart vil 
blive igangsat virkningsfuld information om udviklingen i 
energisituationen og dertil knyttede spørgsmål, særlig i 
forbindelse med de bebudede vejledende programmer. 
Også meningsmålingerne om udviklingen i den offentlige 
mening i EF og orienteringen af befolkningen i disse 
spørgsmål kan udgøre et konkret bidrag. 
2.11. Udvalget er enig med Kommissionen i, at 
orienteringen af offentligheden ikke blot omfatter infor­
mation, men også i høj grad en dialog. Der bør udarbejdes 
et koncept for, hvorledes netop denne dialog kan forbe­
dres, og hvorledes Kommissionen konkret kan bidrage 
dertil. 
Tomas ROSEINGRAVE 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg