11. foreslår, at Kommissionen forelægger Parlamentet et forslag til drøftelse af en omstrukturering af
dens delegationer i tredjelande i forbindelse med, at de omdannes til Fællesskabets delegationer, og underhensyntagen til Fællesskabets interesser i de forskellige tredjelande.
Om samordning mellem delegationerne og medlemsstaternes udenrigstjenester
12. foreslår, at der udarbejdes fælles indberetninger, hvor medlemsstaternes ambassader (navnlig det
siddende formandskab)og delegationen i fællesskab giver udtryk for deres synspunkter;
13. mener, at det fælles EF-diplomati bør sikre EU’s koordinerede repræsentation i såvel internationale
organisationer som FN, IMF, OSCE, Europarådet og andre lignende organisationer som på regionalt plan i
Sydamerika, Mellemamerika, Afrika osv.;
14. foreslår, at den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik forelægger
Rådet og Parlamentet en årlig rapport om resultatet af samordningen af medlemsstaternes politikker i de
internationale organisationer;
15. foreslår, at den fælles information fra Rådet, herunder til hovedstæderne, og i givet fald til Parla-
mentet fremmes, (navnlig i forbindelse med repræsentationer ved internationale organisationer, hvoromfanget af dobbeltarbejde vil kunne nedbringes);
16. foreslår at skabe mulighed for at placere de diplomatiske missioner fra de medlemsstater, der beslut-
ter det, sammen med delegationerne, hvilket vil føre til bedre samordning af den eksterne virksomhed oglavere omkostningerne på grund af fælles infrastrukturer;
17. foreslår at styrke muligheden for, at de medlemsstater, som beslutter det, kan udstationere diploma-
ter i Kommissionens nuværende delegationer i de tredjelande, hvor de ikke har nogen diplomatisk repræ-sentation, og hvor disse diplomater udover at bidrage til en berigelse af Fællesskabets udenrigspolitik vare-
tager de bilaterale forbindelser;
*
**
18. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.
5. Evaluering af og fremtiden for Fællesskabets humanitære aktiviteter
A5-0191/2000
Europa-Parlamentets beslutning om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet
om evaluering af og fremtiden for Fællesskabets humanitære aktiviteter (artikel 20 i forordning
(EF) nr. 1257/96) (KOM(1999) 468 Tdash C5-0044/2000 Tdash 2000/2016(COS))
Europa-Parlamentet,
4dash der henviser til meddelelse fra Kommissionen (KOM(1999)468 4dash (C5-0044/2000) ,
4dash der henviser til den evaluering af Fællesskabets humanitære aktiviteter, der er omtalt i artikel 20 i
forordning (EF)nr. 1257/96,
4dash der henviser til forretningsordenens artikel 47, stk. 1,
4dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde og udtalelse fra Udvalget om
Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik (A5-0191/2000),C 135/72 DA 7.5.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 5. september 2000
A. der henviser til, at den nødvendige bistand og hjælp til befolkninger i nød og til ofre for naturkata-
strofer eller konflikter og andre tilsvarende situationer indgår som en væsentlig bestanddel af DenEuropæiske Unions identitet over for omverdenen,
B. der henviser til, at Den Europæiske Union har skiftet profil fra »donor« til »en reagerende
organisation«, der ønsker at medvirke mere direkte i katastrofeindsatser,
C. der henviser til, at der i 90’erne forekom stadig flere alvorlige kriser 4dash naturkatastrofer og menneske-
skabte katastrofer 4dash og at disse især går ud over den mest udsatte del af befolkningen, især kvinder,
ældre og mindre børn,
D. der henviser til, at Den Europæiske Union har øget sin humanitære bistand betydeligt og nu er den
største donor i verden og den største bidragyder til FN’s underorganisationer, men at der samtidig eren betydelig uligevægt til skade for lande uden for Europa, især udviklingslandene,
E. der henviser til, at Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO)er den eneste
tjeneste i Kommissionen, som i realiteten er i stand til at reagere fleksibelt i nødsituationer,
F. der henviser til, at ifølge sammenfatningen og konklusionerne i den evaluering, der er udarbejdet i
henhold til artikel 20 i forordning (EF)nr. 1257/96, har ECHO’s indsats været relevant og formåls-tjenlig, ligesom kontorets resultater kan anses for ganske tilfredsstillende i sammenligning med andreaktører, som udfører humanitært arbejde og rehabilitering,
G. der henviser til, at ECHO, eftersom Kommissionen ikke råder over andre tilstrækkeligt fleksible ord-
ninger, i løbet af de senere år i stadig højere grad er blevet anvendt som opfølgning i forbindelse med
katastrofesituationer (»gråzonen«), som er af længere varighed; der henviser til, at foretages der ikke en
omstrukturering og en afklaring af de involverede tjenesters opgaver, kan det blive stadigt vanskeligerefor kontoret at forvalte denne form for indsats,
H. der henviser til, at der bør ske en hurtig afklaring af, hvilke beføjelser og hvilket ansvar Kommis-
sionens afdelinger mere generelt har i eksterne anliggender (herunder udvikling og humanitær bistand),
ligesom koordineringen af afdelingernes arbejde bør forbedres,
I. der henviser til, at der i forvaltningen af ECHO er behov for større kohærens og koordinering, og at
det er nødvendigt med en effektiv ordning for kvalitetskontrol af resultaterne, hvor der f.eks. anvendes
resultatindikatorer,
J. der henviser til, at personalet i ECHO alt andet lige er utilstrækkeligt i sammenligning med andre
afdelinger i Kommissionen og i medlemsstaterne, og at dets omfang ikke svarer til opgavernes,
K. der henviser til, at beredskabet i forbindelse med katastrofer og forebyggelse af konflikter, som er et
helt afgørende element i den humanitære politik, bør spille en større rolle blandt ECHO’s aktiviteter,
L. der henviser til, at den europæiske offentlighed praktisk taget ikke har noget kendskab til ECHO’s
humanitære bistand og ikke af støttemodtagerne associeres med Den Europæiske Union, især ikke
når ECHO finansierer programmer, som gennemføres af FN’s underorganisationer,
1. opfordrer Kommissionen til at eliminere usikkerhed og uklarheder og at træffe et klart valg med
hensyn til en fremtidig strategi for en styrkelse af den humanitære politik, som det påhviler ECHO at føre;
2. opfordrer Kommissionen til at forelægge Parlamentet og Rådet en klar strategi om den rolle, som
ECHO’s humanitære bistand bør spille som led i udenrigs- og udviklingspolitikken; understreger, at en
sådan strategi navnlig bør omfatte en generel, men ikke ufleksibel definition af opgaverne og rammernefor de aktioner, som ECHO og Kommissionens afdelinger for eksterne anliggender udfører, for at sikrekohærens, komplementaritet og koordinering på det udenrigspolitiske område, samtidig med at overlap-
ning og parallelle strukturer undgås;
3. kræver især, at der sker en styrkelse af den administrative og finansielle kapacitet, som er en forud-
sætning for nyorientering og rehabilitering under opfølgning af nødsituationer, ligesom der omgående skal
ske en fastlæggelse af ansvarsområderne under hensyntagen til, at det er nødvendigt at finde mere fleksiblemuligheder for at reagere hurtigt og samtidig lægge planer på længere sigt;7.5.2001 DA C 135/73 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 5. september 2000
4. opfordrer Kommissionen og Rådet til at udarbejde en ordning, hvormed det bliver muligt at foretage
en overordnet koordinering mellem alle de donorer, der er involveret i den humanitære bistand på interna-tionalt niveau;
5. opfordrer Kommissionen og Rådet til at gøre ECHO til koordineringsorganet for alle medlems-
staternes nødhjælpsinstanser i forbindelse med større naturkatastrofer og andre alvorlige kriser; opfordreri denne forbindelse Kommissionen og medlemsstaterne til at tilstræbe en større komplementaritet i forbin-delse med den humanitære bistand;
6. mener, at katastrofeberedskabet er et horisontalt aspekt, som bør indgå i alle europæiske programmer
for udvikling og teknisk samarbejde; mener i denne forbindelse, at Kommissionen i højere grad burdeprioritere bestræbelserne på at øge kapaciteten i truede lande;
7. konstaterer, at de midler, der er til rådighed for konfliktforebyggelse og katastrofeberedskab (DIPE-
CHO), ikke er tilstrækkelige i forhold til de opgaver, der skal løses;
8. opfordrer Kommissionen og Rådet til at ændre fordelingen af midlerne til humanitær bistand for at
sikre en bedre balance til fordel for udviklingslandene;
9. opfordrer Kommissionen til at tage følgende konkrete skridt i forbindelse med forvaltningen af
ECHO:
4dash at forbedre den interne koordinering med de andre afdelinger i Kommissionen, der beskæftiger sig
med krisesituationer
4dash at opstille klare og kvantificerbare målsætninger for enhver indsats4dash systematisk at anvende resultatindikatorer ved programmering, planlægning og forvaltning af projekter
i forholdet til den interne forvaltning
4dash at indføre en ordning med systematisk kontrol af resultaternes kvalitet4dash at omstrukturere personalet ved anvendelse af mere fleksible regler for ad hoc-ansættelse, så det bliver
muligt at ansætte erfarent personale og at give de medarbejdere, der ikke er omfattet af personale-
vedtægten, et større ansvar
4dash at iværksætte et program for uddannelse i humanitær bistand og rehabilitering ved at anvende erfarin-
gerne til at forbedre personalets kvalifikationer og styrke den viden, der er i institutionen
4dash at decentralisere ansvaret til de ansatte i marken og at sørge for en styrkelse af delegationerne i de
lande, der er ramt af større humanitære kriser for at sikre en administrativ støtte og en øget opfølg-
ning af operationerne, hvor Kommissionen repræsenteres på et tilstrækkeligt niveau;
anmoder i den forbindelse Kommissionen om ved anvendelsen af resultatindikatorer ved vurderingen af
projektresultater og ved den viden, der er nødvendig ved ansættelse og erhvervsuddannelse, at tage hensyn
til kønsspecifikke faktorer;
10. mener, at man ved valget af de partnere, som skal tildeles opgaverne i forbindelse med de humani-
tære aktiviteter, skal foretrække ngo’er og bevægelser og institutioner fra det civile samfund, som virker for
at fremme respekten for menneskerettighederne og opnåelsen af en varig fred, da de har vist sig at være
mere effektive end mange internationale organisationer;
11. mener, at ECHO ved samarbejdet med partnerne skal indtage en fleksibel holdning, hvor der tages
hensyn til de deltagende organisationers kapacitet, ligesom man skal undlade kun at samarbejde med et
begrænset antal partnere; går ind for, at den humanitære folkeret og menneskerettighederne indgår som
begreb i udarbejdelsen og gennemførelsen af humanitære aktiviteter, hvor der særlig skal tages hensyn tilkvinders og børns grundlæggende rettigheder; understreger dog, at der ikke i denne sammenhæng skal
indføres en betingelsesklausul for humanitær bistand; opfordrer Kommissionen til at koordinere aktivite-
terne mellem de afdelinger, som beskæftiger sig med hhv. humanitær bistand og menneskerettigheder, ogtil at fremme samarbejdet mellem ngo’erne på dette område;
12. opfordrer Kommissionen til at træffe de passende foranstaltninger for at standse den øgede politi-
sering af humanitær bistand samt bremse tendensen til, at denne bistand erstatter EU’s eksterne politik, da
den humanitære bistand især bør være rettet mod følgerne af kriser, hvad enten disse skyldes naturkata-strofer eller en konflikt, og ikke deres årsager;C 135/74 DA 7.5.2001 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 5. september 2000
13. anser det for nødvendigt at undersøge den indbyrdes afhængighed mellem menneskets indgreb i
økosystemet, militære konflikter og borgerkrige, økonomisk og social ulighed på den ene side og hyppig-heden, intensiteten og den regionale spredning af naturkatastrofer samt borgerkrige og militære konflikter
på den anden side;
14. kræver en styrkelse af strategien for ECHO’s kommunikation udadtil; foreslår, at Kommissionen med
henblik herpå gennemfører en informationskampagne for at sikre, at offentligheden opfatter ECHO’s
humanitære bistand som en af Den Europæiske Unions positive aspekter; understreger, at kampagnenskal kunne råde over et særligt budget til dette formål;
15. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte bestræbelserne på at sikre, at Den Euro-
pæiske Unions indflydelse i de internationale organisationer i højere grad afspejler Unionens politiske vægt
og omfanget af dens bistand til humanitære aktiviteter;
16. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen.7.5.2001 DA C 135/75 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Tirsdag, den 5. september 2000