MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET

Mod et mere bæredygtigt fiskeri i EU: status og retningslinjer for 2022

1.Indledning

I denne meddelelse gøres der status over de fremskridt, der er gjort hen imod et bæredygtigt fiskeri i EU, ligesom der redegøres for balancen mellem fiskerikapacitet og fiskerimuligheder, sektorens socioøkonomiske resultater og gennemførelsen af landingsforpligtelsen.

Derefter præsenteres de hovedlinjer, der vil forme Kommissionens forslag og konsultationer med tredjelande om fiskerimuligheder for 2022.

2.Fremskridt med hensyn til bæredygtigt fiskeri

I det nordøstlige Atlanterhav faldt fiskeritrykket, og fiskebestandene voksede i 2003-2019. For at sikre sunde fiskebestande for kommende generationer må indikatoren for fiskeridødelighed (der anvendes til at måle fiskeriaktiviteternes bæredygtighed) ikke være højere end 1, dvs. at vi ikke fanger flere fisk, end fiskebestandene kan reproducere igen hvert år. I begyndelsen af 2000'erne var medianen for fiskeridødelighed over 1,7 gange større end det maksimale bæredygtige udbytte (MSY). Den er dog faldet igen og har siden 2011 stabiliseret sig under 1,2. I 2019 lå den tæt på 1.

For bestande, der kun forvaltes af EU i Atlanterhavet, Østersøen og Skagerrak/Kattegat, fortsatte de gode fremskridt med vedtagelsen af forslaget til fiskerimuligheder for 2021. De samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) blev fastsat til MSY for alle fiskebestande med MSY-rådgivning, undtagen for sild i den vestlige del af Østersøen. Her har EU gennemført meget strenge foranstaltninger i overensstemmelse med den flerårige plan for Østersøen. For to TAC'er, der tidligere var fastsat til MSY (den sydlige kulmulebestand i det nordøstlige Atlanterhav og laks i Østersøen), ydede Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) ikke MSY-rådgivning, så disse bestande indgår ikke i dette års analyse.

Antallet af TAC'er (12 ud af 21), som Rådet fastsatte i overensstemmelse med ICES' forsigtighedsbaserede rådgivning, steg også betydeligt. Der er også truffet yderligere foranstaltninger for torsk i Kattegat, sild i den vestlige del af Østersøen og torsk i den østlige del af Østersøen.

Dette viser, at EU fastholder sine ambitioner om bæredygtigt fiskeri for så vidt angår bestande, der udelukkende forvaltes af EU. Vi stræber efter at opnå den samme høje standard for bestande, som der forhandles om med tredjelande.

For de fælles bestande af makrel og norsk forårsgydende sild blev de relevante kyststater enige om TAC-niveauer på baggrund af MSY-rådgivningen. For blåhvilling fulgte kyststaterne den langsigtede forvaltningsstrategi for fastsættelse af TAC'er. For ingen af disse TAC'er er fiskeri inden for de aftalte TAC-niveauer sikret, da der ikke længere er indført kvotedelingsordninger for nogen af de tre TAC'er. EU vil øge indsatsen for at afklare forholdene i kyststaterne. Med hensyn til makrel og sild respekterer EU den tidligere andel under de seneste deleordninger.

EU, Norge og Det Forenede Kongerige blev enige om at fastsætte TAC'er for sild, rødspætte, hvilling og sej i Nordsøen i overensstemmelse med ICES' MSY-rådgivning. For kuller blev TAC'en fastsat lavere end ICES' råd for at begrænse indvirkningen på torsk, der er nedfisket og tages i samme fiskeri. For torsk forsøgte EU at følge ICES' rådgivning, men i forbindelse med det samlede kompromis om TAC-konsultationer var det kun muligt at nå frem til en TAC-aftale på et niveau (lidt) over det fælles MSY-råd. Parterne blev enige om at fortsætte med yderligere afhjælpende foranstaltninger. TAC'erne for Skagerrak svarer stort set til TAC'erne for Nordsøen, og for rejer og hvilling blev EU og Norge enige om at følge ICES' rådgivning.

EU sendte en verbalnote til Norge, hvori det gav udtryk for sin uenighed i Norges kvote for arktisk torsk, som ligger under den traditionelle EU-andel for denne bestand og under den unilaterale kvote, som EU har vedtaget, og som ikke afspejles for norske/russiske fartøjer. EU anmodede Norge om at trække diskriminerende bestemmelser tilbage og erklærede sig rede til at træffe passende afhjælpende modforanstaltninger for at sikre landets legitime rettigheder.

Med Det Forenede Kongeriges udtræden af EU er antallet af TAC'er, der udelukkende forvaltes af EU i Atlanterhavet, Østersøen og Skagerrak/Kattegat, faldet drastisk til kun 35 TAC'er (10 i Østersøen, 4 i Skagerrak/Kattegat og 21 i Atlanterhavet).

Handels- og samarbejdsaftalen med Det Forenede Kongerige blev indgået i slutningen af 2020. Dermed var der ikke tid nok til at afslutte konsultationerne mellem EU og Det Forenede Kongerige om fiskekvoter for 2021. Konsultationerne mellem Det Forenede Kongerige, Norge og EU og mellem EU og Norge var også vanskelige, og ved vedtagelsen af denne politiske erklæring var de endnu ikke afsluttet. Indtil der opnås enighed om de fælles bestande, er der på baggrund af videnskabelig rådgivning fastsat foreløbige TAC'er for perioden indtil den 31. marts 2021. Disse er efterfølgende blevet forlænget til den 31. juli 2021, mens konklusionerne fra andre konsultationer (EU-UK-NO, EU-NO, kyststater) er blevet indarbejdet i TAC-forordningen for hele året. For nogle bestande, hvor særlige omstændigheder gør sig gældende (rådgivning om bestande med en TAC på 0, blandet fiskeri og "choke"-situationer (hvor den disponible kvote for en art er opbrugt, (længe) før kvoterne for andre arter, der fanges sammen med den i et blandet fiskeri)), blev den videnskabelige rådgivning fulgt som krævet i den gældende EU-lovgivning. Andre undtagelser fra denne tilgang vedrører sæsonudsving i fiskeriet, hovedsagelig for pelagiske bestande. De afhjælpende foranstaltninger, der kræves i henhold til de flerårige planer (f.eks. for torske- og hvillingbestande i Det Keltiske Hav), blev også forlænget fra 2020.