Nr. C 174/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.7.87 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets forordning (Euratom) om fastsættelse af maksinutmstoleranceværdier for 
radioaktivitet i levnedsmidler, foderstoffer og drikkevand i tilfælde af usædvanligt store mæng­
der radioaktivitet eller en atomulykke 
KOM(87) 281 endelig udg. 
(Forelagt Rådet af Kommissionen den 16. juni 1987) 
(87/C 174/09) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro­
pæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 31, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen efter ind­
stilling fra en gruppe eksperter udpeget af Det videnska­
belige og tekniske Udvalg, 
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det økonomiske og so­
ciale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
I henhold til traktatens artikel 2, litra b), skal Fællesska­
bet indføre ensartede sikkerhedsnormer til beskyttelse af 
befolkningens og arbejdstagernes sundhed og overvåge 
deres anvendelse, som nærmere angivet i traktatens andet 
afsnit, kapitel III; 
den 2. februar 1959 udstedte Rådet direktiver (') om 
fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer, som 
blev afløst af Rådets direktiv 80/836/Euratom (2), ænd­
ret ved direktiv 84/467/Euratom (3); i henhold til artikel 
45 i nævnte direktiv skal medlemsstaterne med henblik 
på eventuelle uheld træffe afgørelse om handlings-
tærskler; 
efter ulykken på kernekraftværket i Tjernobyl den 26. 
april 1986 strømmede store mængder radioaktive stoffer 
ud i atmosfæren og kontaminerede levnedsmidler og fo­
derstoffer i helbredstruende grad i flere europæiske 
lande; 
Fællesskabet fastsatte foreløbige foranstaltninger, særlig 
ved Rådets forordning (EØF) nr. 1707/86 (4), for at 
påse, at visse landbrugsprodukter kun indføres på Fæl-
O EFT nr. 11 af 20. 2. 1959, s. 221/59. 
(2) EFT nr. L 246 af 17. 9. 1980, s. 1. 
C) EFT nr. L 265 af 5. 10. 1984, s. 4. 
(4) EFT nr. L 146 af 31. 5. 1986, s. 88. lesskabets område i henhold til fælles arrangementer, 
som sikrer befolkningens sundhed, og som opretholder 
markedets enhed og forebygger fordrejning af samhan­
delen; 
det er nødvendigt at indføre en mere varig ordning, 
hvorved Fællesskabet får mulighed for i tilfælde af atom­
ulykker eller andre ulykker, som medfører væsentlig ra­
dioaktiv kontaminering af levnedsmidler, foderstoffer el­
ler drikkevand, til beskyttelse af befolkningen at fast­
sætte maksimumstoleranceværdier for radioaktiv konta­
minering; 
Kommissionen vil blive holdt underrettet om en atom­
ulykke eller usædvanlig store mængder radioaktivitet i 
henhold til Rådets beslutning af 26. september 1986 om 
et fællesskabssystem til hurtig udveksling af oplysninger i 
tilfælde af usædvanlig store mængder radioaktivitet eller 
ulykke i et nukleart anlæg eller i henhold til konventio­
nen om hurtig notificering af en nuklearulykke; 
Kommissionen vil, hvis forholdene kræver det, udstede 
en forordning, som bringer de forud fastsatte maksi­
mumstoleranceværdier til anvendelse; 
på grundlag af eksisterende data på strålebeskyttelsesom-
rådet kan der opstilles afledte referenceværdier, som kan 
tjene som grundlag for fastsættelse af maksimumstole­
ranceværdier for radioaktivitet til umiddelbar anvendelse 
i tilfælde af en atomulykke eller anden ulykke, som med­
fører radioaktiv kontaminering af levnedsmidler, foder­
stoffer eller drikkevand; 
sådanne maksimumstoleranceværdier er blevet fastsat ef­
ter et internationalt videnskabeligt seminar om aktionsni-
veauer for levnedsmidler efter en atomulykke, som blev 
afholdt af Kommissionen i Luxembourg den 27.-30. april 
1987; 
der tages ved fastsættelsen af disse værdier tilbørligt hen­
syn til de seneste videnskabelige oplysninger, der på nu­
værende tidspunkt er til rådighed på internationalt ni-
2. 7. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 174/7 
veau, medens de samtidig afspejler behovet for at bero­
lige befolkningen og undgå afvigelser mellem bestemmel­
ser på internationalt niveau; 
det er imidlertid nødvendigt i sådanne situationer at tage 
tilbørligt hensyn til de særlige forhold og derfor fastsætte 
en procedure til hurtig tilpasning af disse forud fastsatte 
værdier til maksimumstoleranceværdier svarende til om­
stændighederne ved en hvilken som helst atomulykke el­
ler anden begivenhed, som medfører væsentlig radioaktiv 
kontaminering af levnedsmidler, foderstoffer eller drik­
kevand; 
vedtagelsen af en forordning om maksimumstolerance­
værdier vil også virke bevarende for fællesmarkedets en­
hed, forebygge fordrejning af samhandelen inden for 
Fællesskabet og hindre enhver form for nationale forbud 
eller restriktioner efter EØF-traktatens artikel 36; 
med henblik på at lette tilpasningen af maksimumstole­
ranceværdier bør der fastsættes procedurer, som dels gi­
ver mulighed for samråd med den i traktatens artikel 31 
omhandlede ekspertgruppe og dels for et tæt samarbejde 
mellem medlemsstaterne og Kommissionen i en forvalt­
ningskomité; 
overholdelsen af maksimumstoleranceværdierne bør sik­
res ved passende kontrolforanstaltninger; 
der bør fastsættes en forenklet procedure for eventuel 
supplering, præcisering eller tilpasning af de i denne for­
ordning fastsatte foranstaltninger — 
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. I denne forordning fastlægges proceduren for fast­
sættelse af maksimumstoleranceværdierne for radioaktiv 
kontaminering af drikkevand, levnedsmidler og foder­
stoffer, som markedsføres eller eksporteres efter en atom­
ulykke eller anden begivenhed, som kan medføre eller 
har medført væsentlig radioaktiv kontaminering af lev­
nedsmidler, foderstoffer eller drikkevand. 
2. Ved levnedsmidler forstås i denne forordning pro­
dukter egnet til føde for mennesker i uforarbejdet eller 
forarbejdet stand. Foderstoffer er produkter, som kun er 
egnet til føde for dyr. 
Artikel 2 
1. I tilfælde af at en atomulykke eller anden begiven­
hed anmeldes til Kommissionen efter proceduren i Rå­
dets beslutning nr. . . . af . . . (hurtig udveksling af oplys­
ninger) eller i henhold til konventionen om hurtig notifi-
cering af en nuklearulykke af 26. september 1986, skal 
Kommissionen øjeblikkelig, hvis forholdene kræver det, vedtage en forordning, som bringer de i bilag I fastsatte 
maksimumstoleranceværdier til anvendelse. 
2. En forordning som den i stk. 1 omhandlede må 
ikke have en gyldighedsperiode på mere end tre måne­
der. 
Artikel 3 
1. Kommissionen skal øjeblikkelig ved vedtagelse af 
en forordning efter artikel 2 indhente indstilling fra den i 
traktatens artikel 31 nævnte ekspertgruppe (i det føl­
gende benævnt »ekspertgruppen«) vedrørende enhver 
følgende, af forholdene påkrævet, forordning. 
2. Når Kommissionen anmoder om ekspertgruppens 
indstilling, kan den fastsætte en frist for afgivelse af 
denne indstilling. Ekspertgruppens behandling afsluttes 
ikke med nogen afstemning. Ethvert medlem af ekspert­
gruppen kan dog kræve, at hans opfattelse indføres i mø­
deprotokollen. 
Artikel 4 
1. Hvis forholdene kræver det, skal Kommissionen fo­
relægge et ad hoc-udvalg for radioaktiv kontaminering 
af levnedsmidler (i det følgende benævnt »udvalget«) et 
udkast til forordning, som erstatter den i artikel 2, stk. 1, 
nævnte forordning senest én måned efter udstedelsen. 
Udvalget består af repræsentanter for medlemsstaterne 
med en repræsentant for Kommissionen som formand. 
2. Kommissionen skal, når den forelægger det i punkt 
1 nævnte udkast til forordning, tage hensyn til de grund­
læggende normer, som er fastlagt i overensstemmelse 
med traktatens artikel 30 og 31, og især til det princip, at 
alle eksponeringer skal holdes på så lavt et niveau, som 
det med rimelighed er muligt under hensyntagen til øko­
nomiske og sociale faktorer. 
3. Udvalget afgiver sin udtalelse om udkastet inden 
for en frist, formanden måtte fastsætte afhængig af sa­
gens hastende karakter. Udtalelsen afgives af det i trakta­
tens artikel 118, stk. 2, fastsatte flertal, såfremt det drejer 
sig om beslutninger, som Rådet skal vedtage på grundlag 
af Kommissionens forslag. De af medlemsstaternes re­
præsentanter i udvalget afgivne stemmer tildeles den i 
nævnte artikel fastsatte vægt. Formanden deltager ikke i 
afstemningen. 
4. Kommissionen udsteder forordningen, som straks 
finder anvendelse. Er forordningen ikke i overensstem­
melse med udvalgets udtalelse, meddeler Kommissionen 
straks Rådet forordningen. I så fald kan Kommissionen 
udsætte gennemførelsen af den forordning, den har truf­
fet afgørelse om, i højst 15 dage regnet fra datoen for 
meddelelsen. 
5. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe anden af­
gørelse inden for 15 dage. 
Nr. C 174/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.7.87 
Artikel 5 
Enhver forordning som omhandlet i artikel 4 skal have 
en begrænset gyldighedsperiode. Den kan ændres på en 
medlemsstats anmodning eller på Kommissionens initiativ 
efter den i artikel 3 og 4 angivne procedure. 
Artikel 6 
1. For at sikre at maksimumstoleranceværdierne i bi­
lag I er i overensstemmelse med de senest tilgængelige 
videnskabelige data, indhenter Kommissionen fra tid til 
anden en indstilling fra ekspertgruppen. 
2. Efter anmodning fra en medlemsstat eller Kommis­
sionen kan maksimumstoleranceværdierne i bilag I revi­
deres eller suppleres efter proceduren i traktatens artikel 
31. midler eller foderstoffer, som indføres fra tredjelande, 
for markedsført, når de indføres på Fællesskabets tol­
dområde, medmindre der er tale om en toldtransitproce-
dure. 
2. Hver medlemsstat giver Kommissionen alle oplys­
ninger vedrørende gennemførelsen af denne forordning, 
især om tilfælde hvor maksimumstoleranceværdierne 
ikke er blevet overholdt. Kommissionen videregiver disse 
oplysninger til de øvrige medlemsstater. 
Artikel 8 
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning 
samt eventuelle ændringer af fortegnelsen over mindre 
vigtige levnedsmidler i bilag II vedtages efter proceduren 
i artikel 4. 
Artikel 7 
1. Medlemsstaterne sikrer, at levnedsmidler eller 
foderstoffer, som ikke opfylder de maksimumstolerance-
værdier, som er fastsat i en given forordning udstedt ef­
ter artikel 2 eller 4, ikke markedsføres eller eksporteres. 
Ved gennemførelsen af denne forordning anses levneds-Artikel 9 
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter of­
fentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gæl­
der umiddelbart i hver medlemsstat. 
BILAG I 
MAKSIMUMSTOLERANCEVÆRDIER FOR LEVNEDSMIDLER, FODERSTOFFER OG DRIKKE­
VAND 
(bq/kg eller bq/liter) 
Isotoper af jod og strontium, 
især 1-131, Sr-90 
Alfaaktive plutonium- og trans-
plutoniumisotoper, især Pu-239, 
Am-241 
Alle andre nuklider med en hal­
veringstid på mere end 10 dage, 
især Cs-134, Cs-137 Mejeriprodukter (') 
500 
20 
1000 Andre levnedsmidlet 
undtagen de mindre 
vigtige (2) 
3 000 
80 
1250 Drikkevand og 
flydende 
levnedsmidler (3) 
400 
10 
800 Foderstoffer 
-O 
-o 
2 500 
(') Mejeriprodukter defineres som mælk i position nr. 04.01 og 04.02 i den fælles toldtarif og levnedsmidler bestemt til 
særlig ernæring af spædbørn i de første fire til seks måneder, som fuldt ud dækker denne persongruppes ernæringsbe-
hov, og som markedsføres i pakker, som tydeligt er mærkede »tilberedninger til spædbørn«. 
O Mindre vigtige levnedsmidler er opført i bilag II. For disse kan tillades en kontamineringsværdi på 10 gange den i 
denne tabel anførte. 
(') Flydende levnedsmidler som defineret i kapitel 20 og 22 i den fælles toldtarif. 
(4) Ingen værdi til øjeblikkelig anvendelse. 
2.7.87 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 174/9 
BILAG  II 
MINDRE  VIGTIGE  LEVNEDSMIDLER 
Position  i den  fælles 
toldtarif Varebeskrivelse 
07.01 Grønsager,  friske  eller  kølede: 
O. Kapers 
07.03 Grønsager,  midlertidigt  konserverede  i saltlage,  svovlsyrlingvand  eller  andre  konser-
verende  opløsninger,  men  ikke  specielt  tilberedte  til umiddelbar  fortæring: 
B. Kapers 
Kapitel  09 Kaffe,  te, maté  og krydderier 
Nr. C 174/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.7.87 
DERIVED REFERENCE LEVELS AS A BASIS FOR THE CONTROL OF FOODSTUFFS 
FOLLOWING A NUCLEAR ACCIDENT 
A RECOMMENDATION FROM THE GROUP OF EXPERTS SET UP PURSUANT TO ARTICLE 
31 OF THE EURATOM TREATY 
Introduction 
The previous recommendation of the group of experts, dated 4 September 1986, has been reviewed and 
revised by the group in the light of the Commission's international scientific seminar on foodstuffs 
intervention levels following a nuclear accident held in Luxembourg from 27 to 30 April 1987; the revised 
recommendations are set out below. 
Basic policy 
The radiologicai control of foodstuffs following an accidental release of radioactive material to the 
environment poses two very different sets of problems. The first, and most urgent, concerns the use of food 
produced, and sometimes consumed, in the area near the accident. Decisions are needed within a day or 
two of the release so that the affected area can be defined and alternative food supplies provided. The 
second set of problems relates to the long-term widespread distribution of food from the local area and 
also from larger, more widely dispersed areas where immediate control is not necessary but where 
measurable contamination exists. In the context of the Community, the emphasis is on this second set of 
problems and on the movement of food between Member States and between the Community and other 
countries. 
On the conventional and prudent assumption that any radiation dose to man causes some increase in the 
risk of long-term consequences, the consumption of food contaminated at any level implies some risk. 
There is thus no way in which decisions about the control of food can be taken solely on consideration of 
risks to health. Although any decision by the competent authorities must be based on a balance between the 
magnitude of these risks and the costs in money resources, and social disruption of any protective action, it 
is fundamental to maintain public confidence in the overall system of radiologicai protection under which 
the public is legitimately exposed to radiation as a result of the widespread beneficial uses of radiation and 
radioactive materials. This confidence can be strengthened if the reaction to an accident is seen to be 
appropriate. 
Reference levels (RL) 
It is not appropriate to set limits in dealing with emergency situations because an emergency is rarely, if 
ever, susceptible to rigid limitation. It is, however, very useful to establish reference levels which are based 
upon and respect the principles of the basic safety standards and below which action is likely to be inap-
propriate and above which that intervention ought to be taken, or at least seriously considered. The 
reference level must be related to the severity and complexity at the intervention action — simple actions, 
with few social consequences, are appropriate at low levels of radiation exposure; complex actions require 
high levels of exposure before they can be justified. In this report, the group of experts has considered 
those actions needed to control the distribution and importation of foodstuffs in the Community. This type 
of action is complex and has considerable social and economic implications and needs a significant level of 
exposure for justification. 
In principle, the selected RLs should relate to the lifetime dose likely to be accumulated from the continued 
consumption of a single foodstuff. Only then can the benefit of the reduction in dose achieved by control 
of that foodstuff be compared with the costs and detriments of the control action. At the levels of dose 
likely to be encountered and at the scale of the necessary intervention, which is not likely to cause serious 
food shortages at the national or Community level, it is correct to treat each foodstuff as independent of 
all others. 
In practice, however, there are very many foodstuffs potentially involved and it is desirable to make simple 
and comprehensible rules for deciding on intervention. The group of experts has therefore chosen to 
recommend reference levels of dose for the major components of diet and to choose the corresponding 
derived levels in foodstuffs with some conservatism, so that it is unlikely that the reference level of dose 
will be exceeded by any likely combination of contamination in different foodstuffs at different times after 
2. 7. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 174/11 
an accident. This procedure is more restrictive than that recommended by the International Commission on 
Radiological Protection but less restrictive than that of taking total diet as a single basis for decisions. The 
group has also chosen to use the dose in a year as the basis for reference levels because the dose in the first 
year is larger than the dose accumulated in any single subsequent year. 
The recommendations apply to the situation resulting from an accident irrespective of any pre-existing 
sources of exposure, including any previous accidents. Thé reference levels can thus be the same for all 
accidents. On that basis, the group of experts recommends the adoption of two reference levels of dose as 
indicated in reference 1 — a lower RL below which action is extremely unlikely to be justified on radio­
logicai protection grounds and an upper RL at which action is almost certain to have been attempted on 
radiological protection grounds. 
For the first year after an accident, the group of experts recommends a lower RL for the committed 
effective dose equivalent to the age of 70 years resulting from the consumption of foodstuffs of 5 mSv. The 
upper RL should be 50 mSv. For the special case of iodine isotopes which deliver almost all their dose to 
the thyroid, an additional lower RL of 50 mSv to the thyroid is recommended, with a corresponding upper 
RL of 500 mSv (reference 2). In all cases, the figures relate to the committed dose resulting from intake of 
food over the year in question. For subsequent years, the levels of contamination will be lower and there 
will have been time to organize effective and economic means of control should these still be necessary. 
Derived reference levels (DRL) 
The practical control of foodstuffs must depend on the measurement or prediction of the concentration of 
radioactive materials in the food; it cannot be achieved by direct estimation of the dose to the consumers. 
It is therefore necessary to derive practical values of concentration from the RLs of dose. The values used 
in the vicinity of an accident for controlling the situation in the first few weeks after an accident have been 
cailed derived emergency reference levels (DERL). For the long-term control of the tråde in foodstuffs the 
term derived reference level (DRL) has been used in this report. It is not in any sense a limit. However, the 
problems of interfering legitimately with international tråde may make it necessary to incorporate the 
reference levels into Community regulations. An initial examination of the techniques of optimization of 
protection, formulated by a working group of the WHO and presented at the Luxembourg seminar, shows 
that the levels recommended by the group of experts of Article 31 are close to those reached by the process 
of optimization. The levels recommended are tbus sufficient in their own right and no further reduction is 
necessary. 
The estimation of DRLs in foodstuffs poses substantial problems because the different routes by which 
different nuclides reach the food, combined with the different distribution systems for different foodstuffs 
and the differences in diet with age and location, lead to very complex links between the activity in a single 
foodstuff and the total dose to an individual resulting from the consumption of food. If it is intended to 
limit the total dose from all foodstuffs, each foodstuff should have a different DRL for each nuclide and a 
calculation should be carried out on each occasion and for each location, depending on the activity level in 
all the relevant foodstuffs for all the relevant nuclides. This may well be possible in the immediate area of 
an accident where the situation can be closely defined, but it is not feasible as a basis for action at 
Community level. 
The group of experts has therefore established proposals for the major components of diet for three classes 
of radionuclides. The values are shown in the Table. They have been established on the basis of typical 
patterns of diet in the Community. The contamination of foodstuffs after an accident will vary with time 
and with location and it is unrealistic to assume that an individual might consume food all of which is 
contaminated at the DRL for a whole year. The group has assumed, therefore, that, over a whole year, the 
intake would amount to no more than 10 % of that given by continuous consumption of a foodstuff at the 
peak value at any time and any location. Data presented at the Luxembourg seminar and wider consul-
tations have convinced the group that the 10 % value is appropriate and this value was included in the 
computation of derived reference levels. 
Nr. C 174/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 7. 87 
However, this value is no longer regarded as conservative enough in all circumstances to cover the addition 
of doses from all foodstuff groups considered. To take account of this, a reduction factor of 5 has been 
applied to each of the values calculated for the individual foodstuffs making up the groups now described 
as milk products, other major foodstuffs (comprising cereals, fruit and vegetables, meat) and drinking 
water (including beverages). Because of the short half-lives of the relevant iodine isotopes there is no need 
to apply this factor for additivity to the values calculated for these nuclides. The figures for the strontium 
isotopes in the nuclide group 'iodine and strontium' do however contain the appropriate reduction factors. 
With regard to the addition of contributions from different radionuclides in the food chain, the following 
points have been taken into account: 
— each nuclide group has been assessed on the basis that the total activity of nuclides in the group is 
compared with the limiting value for the most radiotoxic relevant nuclide in that group applied to the 
most limiting age group, 
— reference levels for iodine isotopes are based on the dose to the thyroid; their contribution to the 
effective dose equivalent is therefore reduced, 
— it is unlikely that, in any accident, nuclides from the three groups will be present together in significant 
amounts in the food chain. 
For these reasons the group concludes that adequate allowance has been made for additivity of the contri­
bution from different radionuclides both within and between nuclide groups. 
The tablulated values have thus been established on the basis that each food group and each group of 
nuclides can be treated quite separately from all thé others; adequate allowance has already been made for 
the existence of several contaminated foodstuffs or of nuclides in more than one group. 
The levels apply to the foodstuffs as ready for consumption. In practice, controls are likely to be exercised 
at an earlier stage, e. g. in the processing and marketing of primary produce. No account has been taken of 
the reduction in activity which is due to food processing and preparation. 
TABLE 
DERIVED REFERENCE LEVELS (') AS THE BASIS FOR THE CONTROL OF FOODSTUFFS 
FOLLOWING AN ACCIDENT 
(Bq/kg) 
Isotopes of iodine and strontium (2) 
Notably 1-131, Sr-90 
Milk products (5) Other major foodstuffs (4) Drinking water 
500 3 000 400 
Alpha-emitting isotopes of plutonium and transplutonium elements (2) 
Notably Pu-239, Am-241 
Milk products (3) Other major foodstuffs (4) Drinking water 
20 80 10 
All other nuclides ofhalf-life greater than 10 days (2) (5) 
Notably Cs-134, Cs-137 
Milk products (J) Other major foodstuffs (4) Drinking water 
4 000 5 000 800 
2. 7. 87 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 174/13 
NOTES 
(') These derived reference levels are intended for general application; they are based on the lower RL discussed in the 
text, namely, a committed effective equivalent of 5 mSv in a year and a committed dose equivalent to the thyroid of 50 
mSv in a year. Values based on the higher RL would be 10 times greater. 
(2) Within each group of nuclides the values relate to the total activity of all the nuclides in the group. Each group can 
then be treated as completely independent of the other groups. 
(3) Milk products include fresh milk and reconstituted milk drinks or foods prepared from dried milk preparations. Cheese 
should be considered as one of the 'other major foodstuffs'. 
(4) For minor foodstuffs, e.g. those with an annual consumption of less than about 10 kg, values of 10 times those for 
major foodstuffs will be appropriate. It is not to be expected that restrictions will be needed on items such as spices and 
condiments. 
(5) Carbon 14 and tritium are not included in this group because of their low contribution to the doses for any forseeable 
accident. 
References 
1. Commission of the European Communities. Radiological protection criteria for controlling doses to the 
public in the event of accidental releases of radioactive material. V/5290/82 EN. Commission of the 
European Communities, Luxembourg, 1982. 
2. International Commission on Radiologicai Protection. Publication 40. Protection of the Public in the 
Event of Major Radiation Accidents: Principles for Planning. Annals of the ICRP, Volume 14 No 2, 
1984.