DA Den Europæiske Unions Tidende C 237/8

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om fremtidens arbejde — tilegnelse af den fornødne viden og de rette kompetencer til at opfylde behovene på fremtidens arbejdsmarked

(sonderende udtalelse på anmodning af det bulgarske rådsformandskab)

(2018/C 237/02)

Ordfører: Cinzia DEL RIO (IT-II) Medordfører: Milena ANGELOVA (BG-I)

Anmodning fra det bulgarske rådsformandskab Brev af 5.9.2017 Retsgrundlag Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Kompetence Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab Vedtaget i sektionen 23.2.2018 Vedtaget på plenarforsamlingen 15.3.2018 Plenarforsamling nr. 533 Resultat af afstemningen (for/imod/hverken for eller imod) 218/0/3

1. Konklusioner og anbefalinger

1.1. Den stadigt hurtigere indførelse af nye teknologier, digitalisering og robotteknologi i erhvervssektoren og den offentlige sektor har stor indvirkning på produktionssystemer, arbejdsvilkår og arbejdsmarkedets organisationsmodeller og samfundet generelt.

1.2. Den nye industrielle revolution kan forbedre produktiviteten og livs- og jobkvaliteten, hvis den kombineres korrekt med en fornuftig blanding af politikker for inklusiv og bæredygtig innovationsdrevet vækst. Indvirkningen på jobbene vil være stor: der vil blive skabt nye job, nogle vil blive ændret, og andre vil hurtigt blive erstattet. Grunduddannelse af høj kvalitet samt effektiv efteruddannelse af en høj standard, livslang læring, opkvalificering og omskoling er de nødvendige redskaber til at udnytte fremtidens jobmuligheder og fremme virksomhedernes konkurrenceevne.

1.3. For at kunne reagere og forberede sig på disse hurtige teknologiske og digitale ændringer opfordrer EØSU under hensyntagen til nærhedsprincippet Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle målrettede politikker og træffe håndgribelige foranstaltninger for at forbedre og tilpasse deres uddannelsessystemer i et hensigtsmæssigt omfang, i fællesskab at udarbejde nationale kompetencestrategier og anerkende retten til den fornødne uddannelse for borgere i alle aldersgrupper og arbejdstagere i alle sektorer ved: — for det første at sikre, at alle EU-borgere har lige adgang til kvalitetsundervisning fra en tidlig alder — at fastsætte nye fælles uddannelsesbenchmarks for at kunne mindske forskellene mellem EU-landene og styrke samhørigheden — at omlægge uddannelserne og styrke erhvervsuddannelsessystemerne for at sikre hurtig tilegnelse af de nødvendige kompetencer — at støtte overenskomstforhandlinger og den sociale dialog i tråd med de nationale ordninger for arbejdsmarkedsrelationer for at kunne forudse og tilpasse færdighederne til den teknologiske og digitale udvikling og skabe muligheder for oplæring på arbejdspladsen — at fremme forbindelserne mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder — at iværksætte en kvalifikationsoffensiv for at understøtte den voksende digitalisering af arbejdsmarkederne — at udvikle nye foranstaltninger — såsom resultatbaserede incitamenter, etablere nye kontrolmekanismer for at evaluere de opnåede resultater, for så vidt angår omfanget af digital og livslang læring, og på EU-niveau at udveksle og udvidede eksempler på bedste nationale praksis, der er blevet indsamlet, vedrørende adgang til og deltagelse i uddannelse, uddannelsesorlov osv. — med henblik på at kunne medtage alle i uddannelsesprogrammer, både arbejdssøgende og arbejdstagere, med særligt fokus på lavtuddannede og voksne arbejdstagere — at sikre udbuddet af og deltagelsen i uddannelse på en måde, som samtidig forbedrer virksomhedernes resultater og arbejdstagernes personlige og faglige udvikling og udvide garantien, så den også dækker atypiske job (1). Ideelt set bør det undersøges nærmere, om en sådan individuel ret til uddannelse skal være overførbar, således at den kan overføres mellem arbejdsgivere og mellem lande — at tage konkrete skridt til at undersøge, om tiltag er nødvendige (og i så fald hvilke) for at fastslå retten til betalt uddannelsesorlov, og at overveje EU-tiltag med henblik på at gøre god praksis for minimumsstandarder, for så vidt angår retten til uddannelsesorlov, til standardpraksis i visse medlemsstater (2) — at udarbejde et ensartet europæisk system til evaluering og validering af ikkeformel og uformel læring — på EU-plan at investere specifikke og målrettede midler i at støtte overgangen og fastsætte nye resultatbaserede kriterier for tildelingen heraf — at opmuntre til jobudveksling i virksomheder for at støtte mulighederne for »hjerneudveksling« og skabe platforme, hvor informationer og bedste praksis kan deles.

1.4. Nøglen til en succesfuld fremtid er, at der er komplementaritet mellem kompetencer, ikke kun digitale, men også de grundlæggende, tekniske og bløde kompetencer, hvilket kræver effektive skolesystemer og velforberedte lærere. Men i de »nye beskæftigelsesformer« — karakteriseret ved integrering af materielle produktionsprocesser og digitale teknologier — er det vigtigt at opretholde en menneskecentreret tilgang.

1.5. Sidst, men ikke mindst, opfordrer EØSU Kommissionen og medlemsstaterne til at finde metoder, der sikrer, at sårbare personer, der ikke vil kunne følge med ændringerne og de øgede krav i den nye teknologiske tidsalder, ikke lades i stikken, men støttes.

2. Indledning

2.1. Digitalisering, automatisering og nye økonomiske modeller såsom Industri 4.0, den cirkulære økonomi og deleøkonomien har medført nye beskæftigelsesformer karakteriseret ved integrering af materielle produktionsprocesser og digitale teknologier, som gennemføres både off- og online, og som har en væsentlig indflydelse på virksomhedernes produktionsprocesser, arbejdsmarkedets organisationsmodeller, arbejdsvilkår, ansættelseskontrakternes varighed, social sikring og ansættelsesforhold.

2.2. obskabelse, -omlægning og -udskiftning — i forskellige kombinationer og med forskellig intensitet i alle sektorer De nye teknologier og digitaliseringen har potentiale til at skabe muligheder for bedre leve- og arbejdsvilkår og en bedre balance mellem de to, forbedre produktiviteten og overordnet set føre til en bedre jobskabelse, hvis de ledsages af en strategi for en retfærdig overgang og en fornuftig blanding af politikker til inklusiv og bæredygtig innovationsdrevet vækst. Nogle af de eksisterende job og aktivitetsområder vil udvikle sig, nogle traditionelle job vil forsvinde, og nye aktiviteter vil blive skabt. Der ses tre fænomener — j— i forskellige kombinationer og med forskellig intensitet i alle sektorer ( 3 )

2.3. tab af eller stigning i antallet af arbejdspladser . I henhold til OECD's forudsigelser vil beskæftigelses- og forretningsmodellerne i nogle sektorer (produktion, transport, sundhed, hotel og restauration, finans og uddannelse) ændre sig radikalt. 9 % af jobbene er i fare for at forsvinde, eftersom over 70 % af de dermed forbundne arbejdsopgaver kan automatiseres. Yderligere 25 % af jobbene vil ændre karakter, da kun halvdelen af de dermed forbundne arbejdsopgaver kan automatiseres tilpasser sig den teknologiske udvikling, hvordan arbejdsmarkedsparterne i fællesskab håndterer indførelsen og anvendelsen af teknologier og ændringer i organisationsstrukturer, hvordan uddannelsen af arbejdstagerne gennemføres, samt i hvilket omfang EU og medlemsstaterne er i stand til at skabe en favorabel politisk og lovgivningsmæssig ramme for at sikre både virksomheders og arbejdstageres interesser Det debatteres stadig, hvorvidt disse nye rammer for beskæftigelse vil resultere i. I henhold til OECD's forudsigelser vil beskæftigelses- og forretningsmodellerne i nogle sektorer (produktion, transport, sundhed, hotel og restauration, finans og uddannelse) ændre sig radikalt. 9 % af jobbene er i fare for at forsvinde, eftersom over 70 % af de dermed forbundne arbejdsopgaver kan automatiseres. Yderligere 25 % af jobbene vil ændre karakter, da kun halvdelen af de dermed forbundne arbejdsopgaver kan automatiseres ( 4 ) . Samtidig har digitaliseringen potentialet til at skabe nye job, ikke kun i industriproduktionssektoren, men også i servicesektoren. Udfaldet vil afhænge af en integreret politisk dagsorden, offentlige beslutninger samt af de politikker, der gennemføres for at tackle udfordringerne som følge af nye produktionsprocesser og virksomhedsmodeller, navnlig med hensyn til at udstyre unge med de nødvendige kompetencer og med hensyn til den nødvendige uddannelse og opkvalificering og omskoling af både arbejdssøgende og den eksisterende arbejdsstyrke. Hvorvidt disse nye processer og digitaliseringen i sidste ende vil øge beskæftigelsen afhænger af, hvor succesfuldt virksomhederne og arbejdstagerne i EUsig den teknologiske udvikling, hvordan arbejdsmarkedsparterne i fællesskab håndterer indførelsen og anvendelsen af teknologier og ændringer i organisationsstrukturer, hvordan uddannelsen af arbejdstagerne gennemføres, samt i hvilket omfang EU og medlemsstaterne er i stand til at skabe enfor at sikre både virksomheders og arbejdstageres interesser ( 5 ) . Arbejdsmarkedsparternes rolle og ekspertise er afgørende i denne proces, og den sociale dialog samt overenskomstforhandlinger i tråd med national lovgivning og praksis vil spille en vigtig rolle.

2.4. passende uddannelse og efteruddannelse af høj kvalitet, der er tilrettelagt på en sådan måde, at borgerne omgående kan tilegne sig ny viden samt nye kompetencer og færdigheder. Spørgsmålet er, hvordan vi kan komplementere robotter og menneskelig intelligens og både bibeholde en menneskecentreret tilgang frem for kunstig intelligens (AI) og indføre digitaliseringen i alle økonomiske sektorer, herunder i virksomhedernes værdikæder Udfordringerne forbundet med de nye beskæftigelsesformer hænger ikke længere sammen med behovet for »innovation og digitalisering«, men med behovet for at sikre, at alle modtageraf høj kvalitet, der er tilrettelagt på en sådan måde, at borgernekan tilegne sig ny viden samt nye kompetencer og færdigheder. Spørgsmålet er, hvordan vi kan komplementere robotter og menneskelig intelligens og både bibeholde enfrem for kunstig intelligens (AI) og indføre digitaliseringen i alle økonomiske sektorer, herunder i virksomhedernes værdikæder ( 6 )

2.5. Inden for rammerne af aktive arbejdsmarkedspolitikker og -lovgivning er et af de vigtigste spørgsmål derfor, hvordan vi kan omlægge almen uddannelse, erhvervsuddannelse og livslang læring , således at de på den ene side opfylder arbejdsgivernes og arbejdsmarkedets behov og på den anden side garanterer en større og bedre beskæftigelsesegnethed på et arbejdsmarked i hastig forandring, samt hvordan indholdet af uddannelses- og erhvervsuddannelsesforløb kan tilpasses med henblik på at opkvalificere og omskole blandt andre voksne arbejdstagere. Denne udfordring påvirker arbejdsgivere og arbejdstagere i lige grad og tvinger dem og arbejdsmarkedets institutioner til at bruge mere tid på at udarbejde prognoser, planlægge, finansiere og udvikle strategier .

2.6. EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at løse det alvorlige problem med det stigende antal mennesker, der ikke har den nødvendige uddannelsesmæssige baggrund, og som efterfølgende ikke er i stand til at holde trit med de hurtige ændringer og derved er i risiko for marginalisering .

3. Den aktuelle situation

3.1. Spørgsmålet om kompetencer — erhvervet på grunduddannelser og gennem livslang læring — har i den seneste tid været genstand for stor opmærksomhed fra EU-institutioner og internationale organisationer, og det er blevet undersøgt fra forskellige vinkler på en baggrund af et arbejdsunivers i hastig forandring. I denne udtalelse anvendes der kun data fra de seneste dokumenter .

3.2. kompetencer og nye mønstre for tilrettelæggelsen af arbejdet . Fælles for dem alle er, at en af de største udfordringer, som den fjerde industrielle revolution skaber for arbejdsmarkedet, bliver at definere , hvilke nye færdigheder arbejdstagerne skal have. Visse forslag og eksempler på værdifuld bedste praksis er blevet diskuteret for nylig. EØSU roser kampagnen »eSkills for Jobs« fra 2015-2016 og manifestet om e-færdigheder, der blev iværksat af Kommissionen . Den anbefaler de ti grundlæggende principper, der er fastsat, som værende gode retningslinjer for fremtidige digitale politikker udtalelser Adskillige af disse dokumenter, som behandles nedenfor, undersøger spørgsmålet om produktivitet og fokuserer på to af de dermed forbundne faktorer:. Fælles for dem alle er, at en af de største udfordringer, som den fjerde industrielle revolution skaber for arbejdsmarkedet, bliver at, hvilkearbejdstagerne skal have. Visse forslag og eksempler på værdifuld bedste praksis er blevet diskuteret for nylig. EØSU roser kampagnen »eSkills for Jobs« fra 2015-2016 og manifestet om e-færdigheder, der blev iværksat af. Den anbefaler de ti grundlæggende principper, der er fastsat, som værende gode retningslinjer for fremtidige digitale politikker ( 7 ) , og gentager konklusionerne i de seneste relevante ( 8 ) . Med den nye dagsorden for færdigheder i Europa ( 9 ) blev der til gengæld iværksat en revision af EU's ramme for nøglekompetencer, og manifestet om e-færdigheder fra december 2016, herunder revisionen og ajourføringen af digitale kompetencer, er et vigtigt element i denne proces. EØSU påskønner Kommissionens nylige vedtagelse af to vigtige initiativer: Forslag til Rådets henstilling om nøglekompetencer for livslang læring og meddelelsen om handlingsplanen for digital uddannelse ( 10 ) . Udvalget forventer en hurtig gennemførelse af retningslinjerne deri.

3.3. OECD stigende lønforskelle i forhold til lavtuddannede arbejdstagere, en lang række eksempler på nye job- og kompetencekrav samt en stigende efterspørgsel efter især de specialiserede kompetencer inden for IKT , der er nødvendige til programmering, samt grundlæggende og supplerende kompetencer inden for IKT. EØSU påskønner tillige den seneste OECD-rapport »Key issues for digital transformation in the G20« for dens omfattende analyse af de politiske udfordringer og henstillingerne på dette område sunde arbejdsmarkedsrelationer for at opnå succes med de politikker, der er vedtaget i G20-landene og på EU-plan. Dette er årsagen til, at EØSU også gentager konklusionerne og anbefalingerne i sine seneste udtalelser og studier , særligt dem, der fokuserer på digitaliseringens indvirkning på traditionelle virksomheder og industrier nye beskæftigelsesstrategi , som skal iværksættes næste år, og hvori et kapitel vil omhandle kompetencer og digitale skel. EØSU udtrykker en vis bekymring over, at den igangværende debat ikke tilfører nogen reel merværdi til de politiske anbefalinger til regeringerne Men eftersom OECD stadig er i gang med forberedelsesfasen af beskæftigelsesstrategien, vil EØSU følge debatten inden for rammerne af kompetencestrategien, i særdeleshed med henblik på OECD's topmøde om kompetencer i juni, og beder Kommissionen om at undersøge muligheden for nye fælles initiativer. To nylige rapporter fra ( 11 ) understreger sammenhængen mellem lønforskelle og brugen af computere, med andre ord de teknologiske forandringers positive indvirkning på faglærte arbejderes løn — hvilket imidlertid resulterer ii forhold til lavtuddannede arbejdstagere, en lang række eksempler på nye job- og kompetencekrav samt enefter især de specialiserede kompetencer inden for, der er nødvendige til programmering, samt grundlæggende og supplerende kompetencer inden for IKT. EØSU påskønner tillige den seneste OECD-rapport »Key issues for digital transformation in the G20« for dens omfattende analyse af de politiske udfordringer og henstillingerne på dette område ( 12 ) og ønsker at understrege vigtigheden affor at opnå succes med de politikker, der er vedtaget i G20-landene og på EU-plan. Dette er årsagen til, at EØSU også gentager konklusionerne og anbefalingerne i sine seneste, særligt dem, der fokuserer på digitaliseringens indvirkning på traditionelle virksomheder og industrier ( 13 ) , behovet for ændrede arbejdsmarkedsrelationer ( 14 ) , problemet med arbejdsforhold for atypiske arbejdstagere ( 15 ) , effekten af »on-demand økonomien« ( 16 ) , regeringernes rolle i forbindelse med politiske foranstaltninger og vigtigheden af livslang læring for fremtiden ( 17 ) . OECD arbejder på den, som skal iværksættes næste år, og hvori et kapitel vil omhandle kompetencer og digitale skel. EØSU udtrykker en vis bekymring over, at den igangværende debat ikke tilfører nogen reel merværdi til de politiske anbefalinger til regeringerne Men eftersom OECD stadig er i gang med forberedelsesfasen af beskæftigelsesstrategien, vil EØSU følge debatten inden for rammerne af kompetencestrategien, i særdeleshed med henblik på OECD's topmøde om kompetencer i juni, og beder Kommissionen om at undersøge muligheden for nye fælles initiativer.

3.4. Det Verdensøkonomiske Forum støtter den fjerde industrielle revolution, men advarer samtidig om den potentielle risiko for, at omkring 5 millioner arbejdspladser i henhold til nogle prognoser kan forsvinde frem mod 2020 i 15 større udviklede økonomier og vækstøkonomier, og at de på nuværende tidspunkt ikke forventes erstattet, og det rejser nogle spørgsmål til diskussion vedrørende kompetencernes stabilitet, kønsbestemte forskelle i industrien og arbejdsstrategier ( 18 ). støtter den fjerde industrielle revolution, men advarer samtidig om den potentielle risiko for, at omkring 5 millioner arbejdspladser i henhold til nogle prognoser kan forsvinde frem mod 2020 i 15 større udviklede økonomier og vækstøkonomier, og at de på nuværende tidspunkt ikke forventes erstattet, og det rejser nogle spørgsmål til diskussion vedrørende

3.5. sociale trepartstopmøde i marts 2016 anmodede de europæiske arbejdsmarkedsparter Kommissionen om at støtte den digitale omstilling af økonomierne og arbejdsmarkederne og samarbejde om at udarbejde arbejdsmarkeds- og kompetencepolitikker for både virksomheder og arbejdstagere ( 19 ). Ved detanmodede de europæiske arbejdsmarkedsparter Kommissionen om at støtte den digitale omstilling af økonomierne og arbejdsmarkederne og samarbejde om at udarbejde arbejdsmarkeds- og kompetencepolitikker

3.6. beslutning af 16. februar 2017 med henstillinger til Kommissionen om civilretlige bestemmelser om robotteknologi etiske principper (menneskers sikkerhed og sundhed, frihed, privatliv, integritet, værdighed, selvbestemmelse og ikkeforskelsbehandling og beskyttelse af personoplysninger og gennemsigtighed samt behovet for at ajourføre EU's lovramme med en vejledning i etiske principper i overensstemmelse med kompleksiteten ved robotteknologi) og henstillingerne vedrørende uddannelse og beskæftigelse (opfordringen til Kommissionen om at yde betydelig støtte til udvikling af digitale færdigheder i alle aldersgrupper og uanset beskæftigelsesstatus, om behovet for at gøre flere kvinder interesseret i en digital karriere, om at analysere og intensivere overvågningen af de beskæftigelsesmæssige tendenser på mellemlang og lang sigt, samt om at fremhæve betydningen af at forudse ændringer i samfundet — særligt med hensyn til beskæftigelse og fleksible færdigheder samt anerkendelsen af, at robotteknologi og kunstig intelligens har et stort potentiale inden for mange områder). EØSU støtter Europa-Parlamentetsaf 16. februar 2017 med henstillinger til Kommissionen om ( 20 ) , særligt henstillingerne vedrørende(menneskers sikkerhed og sundhed, frihed, privatliv, integritet, værdighed, selvbestemmelse og ikkeforskelsbehandling og beskyttelse af personoplysninger og gennemsigtighed samt behovet for at ajourføre EU's lovramme med en vejledning i etiske principper i overensstemmelse med kompleksiteten ved robotteknologi)(opfordringen til Kommissionen om at yde betydelig støtte til udvikling af digitale færdigheder i alle aldersgrupper og uanset beskæftigelsesstatus, om behovet for at gøre flere kvinder interesseret i en digital karriere, om at analysere og intensivere overvågningen af de beskæftigelsesmæssige tendenser på mellemlang og lang sigt, samt om at fremhæve betydningen af at forudse ændringer i samfundet — særligt med hensyn til beskæftigelse og fleksible færdigheder samt anerkendelsen af, at robotteknologi og kunstig intelligens har et stort potentiale inden for mange områder).

3.7. Cedefops notat »People, machine, skills and robots« oplevet teknologiske ændringer på arbejdspladsen i løbet af 2009-2014 — der på globalt plan repræsenterer 43 % af voksne arbejdstagere — er vigtig for at kunne forstå omfanget af den aktuelle udfordring. notat »People, machine, skills and robots« ( 21 ) anføres det, at det, inden der drages konklusioner om fremtiden, er vigtigt at forstå de forskellige måder, som teknologien ændrer arbejdsmarkedet på: erstatning af job, jobskabelse og jobomlægning. Analysen i hver sektor af voksne arbejdstagere, som harpå arbejdspladsen i løbet af 2009-2014 — der på globalt plan repræsenterer 43 % af voksne arbejdstagere — er vigtig for at kunne forstå omfanget af den aktuelle udfordring.

3.8. nylige udtalelser fra juli 2017 om nye beskæftigelsesformer social sikring for personer engageret i nye beskæftigelsesformer såsom crowd-arbejdstagere og vigtigheden af de nye typer af arbejdsmiljøer, relevansen af livslang læring og behovet for fremtidige kompetencer, arbejdsmarkedsparternes og overenskomstforhandlingernes fundamentale rolle i overensstemmelse med national lovgivning og praksis og den rolle, civilsamfundet generelt spiller i at begrænse de negative konsekvenser af disse hurtige ændringer og fremme de positive aspekter. EØSU minder om to af sinefra juli 2017 om nye beskæftigelsesformer ( 22 ) , navnlig vigtigheden affor personer engageret i nye beskæftigelsesformer såsom crowd-arbejdstagere og vigtigheden af de nye typer af arbejdsmiljøer, relevansen af livslang læring og behovet for fremtidige kompetencer,i overensstemmelse med national lovgivning og praksis og den rolle, civilsamfundet generelt spiller i at begrænse de negative konsekvenser af disse hurtige ændringer og fremme de positive aspekter.

3.9. Eurofounds rapport fra september 2017 »Non-standard forms of employment: recent trends and future prospects« social sikring, indkomst, arbejdstid og den uklare status for arbejdstagere, der arbejder under atypiske kontrakter. EØSU er enig i det, som Eurofound har foreslået, og opfordrer beslutningstagerne til at holde øje med disse problemer, sådan som EØSU allerede har anført i ovennævnte dokumenter. rapport fra september 2017 »Non-standard forms of employment: recent trends and future prospects« ( 23 ) er vigtig for analysen af nye arbejdsmetoder, men også og i særdeleshed for at slå alarm om spørgsmål vedrørendeog den uklare status for arbejdstagere, der arbejder under atypiske kontrakter. EØSU er enig i det, som Eurofound har foreslået, og opfordrer beslutningstagerne til at holde øje med disse problemer, sådan som EØSU allerede har anført i ovennævnte dokumenter.

4. Fremtiden er her: a) Foranstaltninger og forslag

4.1. På det nye arbejdsmarked i hastig forandring er det svært at identificere nye erhverv — o g de relevante kompetencer — på en teoretisk måde. Normalt foregriber arbejdsmarkedet definitionen af nye erhvervsprofiler i henhold til sine behov, ofte med inddragelse af virksomheder og arbejdsmarkedsparterne. Overenskomstforhandlinger på alle niveauer — i overensstemmelse med national lovgivning og praksis — samt arbejdstageres medbestemmelsesmekanismer på virksomhedsniveau er relevante redskaber til at tage højde for ændringer i kompetence- og videreuddannelsesbehov samt til at hjælpe med at foregribe disse ændringer og øge innovationen.

4.2. EØSU understreger desuden, at nye metoder såsom analyser af big data kan hjælpe til at få hurtige signaler om ændringer af arbejdsmarkedets behov. Disse teknikker supplerer traditionelle prognoseredskaber og andre redskaber til foregribelse af efterspurgte færdigheder og kan være medvirkende til at få en bedre forståelse af en hurtig ændring i efterspørgslen efter kompetencer i en kontekst, der kræver hurtig indførelse af nye teknologier.

4.3. Det voksende antal atypiske beskæftigelsesformer i den digitale økonomi skaber behov for regulering i et passende omfang, så der for alle, også atypiske arbejdstagere, bør være garanti for social sikring og lige adgang til videre- og efteruddannelse ( 24 ) . Det bør undersøges nærmere, om en sådan individuel ret til uddannelse bør være overførbar, således at den kan overføres mellem arbejdsgivere og mellem lande.

4.4. EØSU mener, at det ligeledes er afgørende at øge arbejdstagernes deltagelse i livslang læring og i samarbejde med virksomhederne at fastsætte indholdet af oplæring på arbejdspladsen på en sådan måde, at både arbejdstagerne og virksomhederne drager fordel heraf. Arbejdstagernes lige adgang til arbejdsrelateret læring og løbende erhvervsuddannelse bør sikres ved at investere i forskellige programmer og redskaber. Det potentiale, der tilbydes af online og digitale læringsplatforme, kunne også udnyttes. Arbejdsmarkedets parter bør imidlertid nå til enighed om anvendelsen af sådanne platforme under hensyntagen til arbejdstidsbestemmelserne og arbejdstagernes fritid. Det er vigtigt at anerkende, at livslang læring kan være af formel, ikkeformel eller uformel art. Al læring kan medføre merværdi, hvis de relevante aktører tilrettelægger den hensigtsmæssigt. Valideringen af ikkeformel og uformel læring er vigtig for at fremme og dokumentere en persons kompetencer og færdigheder.

4.5. Arbejdstagernes inddragelse i ordninger for korrekt anvendelse af teknologi i virksomheder er af afgørende betydning. Dette vil sikre, at de får de redskaber og den uddannelse, som vil sætte dem i stand til at håndtere teknologien inden for deres arbejdsområde, og at de deltager i innovationsprocessen, hvorved kendskab vil ændre deres frygt for forandring til muligheder for personlig og faglig udvikling.

4.6. EØSU understreger vigtigheden af at træffe håndgribelige foranstaltninger for at hjælpe de nationale uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer med at tilpasse deres programmer så hurtigt som muligt, så læseplaner og arbejdsbaserede systemer kan stemme bedre overens med arbejdsmarkedets behov, og for at sikre, at uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne kan nå ud til alle, herunder arbejdstagere, der er i fare for at blive ekskluderet som følge af de nye digitalt drevne beskæftigelsesformer, f.eks. lavtuddannede arbejdstagere, personer med handicap og befolkningen i landdistrikterne i områder, hvor bredbåndsdækningen er meget lavere end i storbyområder. Det er derfor af afgørende betydning at forenkle de dermed forbundne administrative procedurer i medlemsstater, hvor de er omstændelige. For at kunne opfylde disse målsætninger opfordrer EØSU Kommissionen og medlemsstaterne til inden for rammerne af det europæiske semester at vedtage praktiske foranstaltninger såsom nye kontrolmekanismer på EU-plan med henblik på at indsamle og evaluere data om de resultater, der er opnået på nationalt plan, for så vidt angår omfanget af digital og livslang uddannelse. EØSU opfordrer endvidere til, at der fastsættes nye benchmarks for at skabe nye grundlæggende uddannelsesniveauer og ordninger vedrørende digitale færdigheder på EU-plan og undgå at øge forskellen mellem EU-landene samt til, at man styrker synergierne mellem landene gennem deltagelse i netværk af e-infrastrukturer og fastsætter nye resultatbaserede solide kriterier for tildeling af midler og tilvejebringelse af incitamenter med henblik på at forbedre sammenhængen mellem medlemsstaternes uddannelsessystemer.

4.7. lavtuddannede og mere generelt sårbare grupper i Europa. Udvalget frygter, at tiltaget »Opkvalificeringsforløb« på den nye dagsorden for færdigheder måske ikke er tilstrækkeligt til at håndtere problemet. Som CEDEFOP for nylig har påvist de ældre vil være i stand til og blive opfordret til at deltage i voksenundervisning for at undgå risikoen for, at de bliver marginaliseret på arbejdsmarkedet. Det er også vigtigt at nå ud til arbejdstagere mellem 55 og 64 år , eftersom de oftest er mindst tilbøjelige til at deltage i livslang læring. EØSU understreger desuden vigtigheden af at tilpasse maskiner og software til ny teknologi, så de også kan anvendes af personer med handicap . EØSU er således bekymret for fremtiden forog mere generelti Europa. Udvalget frygter, at tiltaget »Opkvalificeringsforløb« på den nye dagsorden for færdigheder måske ikke er tilstrækkeligt til at håndtere problemet. Som CEDEFOP for nylig har påvist ( 25 ) , er definitionen af denne store gruppe, som udgøres af mange forskellige kategorier af dårligt stillede personer, kompleks og endnu ikke løst tilfredsstillende, og tallene er foruroligende. Eksempelvis var hver fjerde europæer mellem 25 og 64 år (ca. 64 millioner voksne) i 2015 stadig kun lavtuddannet, mens andelen af den voksne befolkning med begrænsede kognitive færdigheder inden for læsning og matematik var henholdsvis 18 % og 20 %. Data fra Cedefop viser, at denne gruppe er mindre tilbøjelig til at deltage i læringsaktiviteter. Set i lyset af at undersøgelsen har vist, at det betaler sig at investere i kompetencer, forventer EØSU, at Kommissionen vil gøre mere for at sikre, at sårbare grupper, såsomvil være i stand til og blive opfordret til at deltage i voksenundervisning for at undgå risikoen for, at de bliver marginaliseret på arbejdsmarkedet. Det er også vigtigt at nå ud til arbejdstagere mellem, eftersom de oftest er mindst tilbøjelige til at deltage i livslang læring. EØSU understreger desuden vigtigheden af at tilpasse maskiner og software til ny teknologi, så de også kan anvendes af

4.8. kønsspecifikke foranstaltninger for at fjerne digitale skel. Vedvarende kønsforskelle inden for dette undersøgelsesområde kan betyde, at kvinder vil drage mindre fordel af nye jobmuligheder i STEM-relaterede erhverv. Større arbejdsfleksibilitet kan øge kvinders beskæftigelse, men kan også have en negativ indvirkning på deres jobkvalitet Der bør også rettes særlig opmærksomhed modfor at fjerne digitale skel. Vedvarende kønsforskelle inden for dette undersøgelsesområde kan betyde, at kvinder vil drage mindre fordel af nye jobmuligheder i STEM-relaterede erhverv. Større arbejdsfleksibilitet kan øge kvinders beskæftigelse, men kan også have en negativ indvirkning på deres jobkvalitet ( 26 )

4.9. I denne tid med hurtige og konstante ændringer er det afgørende at tilbyde alle borgere mange forskellige læringsmuligheder, som kan føre til tilegnelse af valide (brugbare) kompetencer til (på) arbejdsmarkedet i henhold til den nye verdens digitale dimension og beskytte alle mod risikoen for at blive ekskluderet fra arbejdsmarkedet eller henvist til usikre beskæftigelsesformer. Arbejdstagernes forventninger og arbejdsmarkedernes behov bør afspejles i de tilgængelige uddannelsesordninger, så virksomheder kan vokse, og borgerne finde et job eller trives i deres eksisterende job i overensstemmelse med deres færdigheder, forventninger og kompetencer. Aktiv medarbejderinddragelse i ordninger for livslang læring og i videreuddannelse på arbejdspladsen er en absolut forudsætning og betingelse for en virksomheds vækst og konkurrenceevne, for en arbejdstagers beskæftigelsesegnethed og for sikringen af job af høj kvalitet.

4.10. livslang læring med henblik på at forbedre virksomhedernes resultater og arbejdstagernes personlige og faglige udvikling. Der bør vedtages praktiske foranstaltninger med henblik på at sikre udbuddet af og deltagelsen i livslang læring for alle kvalificeringsoffensiv for at understøtte den voksende digitalisering af arbejdsmarkederne, skabe incitamenter til investeringer på både virksomhedsplan og i den offentlige sektor, fremme offentlige og private investeringer i erhvervsuddannelser . EØSU understreger også vigtigheden af at øge udbuddet af og deltagelsen imed henblik på at forbedre virksomhedernes resultater og arbejdstagernes personlige og faglige udvikling. Der bør vedtages praktiske foranstaltninger med henblik på at sikre udbuddet af og deltagelsen i livslang læring for alle ( 27 ) — alt efter identificerede behov — hvilket bør tilvejebringes på baggrund af en passende deling af omkostninger og forvaltningsopgaver mellem regeringer, arbejdsgivere og arbejdstagere og i samarbejde med offentlige og private institutioner samt arbejdsmarkedets parter. EØSU gør her opmærksom på, at der bør tages konkrete skridt til at undersøge, om tiltag er nødvendige (og i så fald hvilke) for at fastslå retten til betalt uddannelsesorlov, og at man bør overveje EU-tiltag med henblik på at gøre god praksis for minimumsstandarder, for så vidt angår retten til uddannelsesorlov, til standardpraksis i visse medlemsstater ( 28 ) . EØSU understreger behovet for enfor at understøtte den voksende digitalisering af arbejdsmarkederne, skabe incitamenter til investeringer på både virksomhedsplan og i den offentlige sektor, fremme offentlige og private

4.11. EØSU understreger desuden behovet for at garantere lige adgang til digitale tjenester for alle, især ældre og personer med handicap, så de nye teknologiske mål ikke er en hindring, men en reel og stor mulighed for alle uden diskrimination og barrierer. EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at finde værktøjer for at garantere en tilstrækkelig støtte til alle i dette »nye samfund« og samtidig sikre, at den offentlige sektor har de nødvendige ressourcer til at opfylde disse behov. Navnlig personer, som risikerer at miste deres job som følge af automatisering, bør modtage efteruddannelse, der giver dem mulighed for at blive omskolet.

4.12. EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til med inddragelse af arbejdsmarkedsparterne og andre civilsamfundsorganisationer at udarbejde ordninger med henblik på fri adgang til efteruddannelse, vouchere til efteruddannelse og deling af omkostningerne for dem, der ikke er i stand til at afholde disse. Hvis arbejdstagere har behov for en supplerende uddannelse, er det vigtigt at opnå en balance mellem arbejdstiden og læringstiden , som er acceptabel for både arbejdstageren og arbejdsgiveren. I denne forbindelse gentager EØSU vigtigheden af at se på og dele erfaringer med organiseringen af efteruddannelse i de forskellige medlemsstater, herunder eksempelvis de mange forskellige praksisser, der har til formål at skabe livslang læring på arbejdspladsen, og praksis vedrørende uddannelsesorlov — hvoraf nogle bliver betalt — som bør fremmes og støttes i hele EU.

4.13. Kvaliteten af investeringerne i inklusiv vækst og skabelsen af job af høj kvalitet er af afgørende betydning. EØSU understreger derfor behovet for at stille passende ressourcer til rådighed, som kan ledsage overgangen mod teknologiske ændringer og digitalisering ved at imødegå de presserende behov for at erhverve relevante færdigheder og kompetencer ikke bare på arbejdspladsen, men også gennem udviklingen af effektive uddannelsessystemer for at sikre løbende kompetencetilpasning. EØSU finder det yderst vigtigt at fastsætte særlige finansieringsposter , der er målrettet mod denne overgang, og at evaluere nye resultatbaserede kriterier for tildelingen af tilskud.

4.14. EØSU anmoder ligeledes Kommissionen og medlemsstaterne om at anvende strukturfondene bedst muligt og især Den Europæiske Socialfond — hvis prioriteter om investering i menneskelig kapital skal bekræftes og garanteres — som et hjælpemiddel i forbindelse med tilpasningen af kompetencer. Kommissionen og medlemsstaterne bør sammen med civilsamfundets aktører udvikle en ramme for fælles kriterier for at opnå gensidig forståelse for de nye behov for kompetencer og mål under hensyntagen til på den ene side forskellene i EU og mobiliteten af både fysiske personer og arbejdsindhold, og på den anden side kravet til ensartede niveauer for omskoling og opkvalificering for at skabe større sammenhæng mellem EU-landene.

4.15. Behørigt ajourførte værktøjer, såsom den europæiske referenceramme for kvalifikationer og gennemførelsen af direktivet om erhvervsmæssige kvalifikationer, er nyttige af hensyn til gennemsigtigheden af de opnåede kvalifikationer.

4.16. Digitale kompetencer er helt klart meget vigtige i den fjerde industrielle revolution. I denne forbindelse bør grundlæggende færdigheder (især matematik, fysik, kemi og biologi), som der også undervises i på tekniske skoler og erhvervsskoler, samt avancerede sprogfærdigheder tildeles en ny anerkendt værdi. Uden dem er det ikke muligt at tage det næste skridt i retning af de yderst specialiserede teknologiske færdigheder og IT-kompetencer, der er nødvendige for at arbejde i multikulturelle miljøer, hvor digitalisering og robotteknologi er nøglebegreberne for faglighed.

4.17. Grundlæggende viden er af afgørende betydning, idet den fremmer kritisk tænkning, som er nødvendig for udvælgelse af informationskilder og forståelse af nye teknologier. Der bør lægges mere vægt på både tekniske og specialiserede kompetencer og på bløde kompetencer . Der er behov for førstnævnte i produktionsprocessen, men sidstnævnte kan hjælpe arbejdstagere med at håndtere komplekse og omskiftelige omstændigheder. En succesfuld fremtid sikres derfor ved komplementaritet af kompetencer . Navnlig med hensyn til bløde færdigheder er det desuden nødvendigt at uddanne lærere og uddannelsesudbydere samt hjælpe familier med at blive bevidste om disse færdigheders betydning.

4.18. EØSU støtter en tilgang med stort fokus på bløde færdigheder — såsom løsning af komplekse problemer, kritisk tænkning, teamwork, forståelse, nyskabende og tilpassende tænkning, tværkulturelle kompetencer, virtuelt samarbejde, kognitiv fleksibilitet osv. — idet de er centrale elementer af menneskelig udvikling og kan hjælpe arbejdstagerne til at være i stand til at tænke selvstændigt, inden de bliver bedt om at blive digitalt kompetente. EØSU foreslår, at der rettes særlig opmærksomhed mod udviklingen af disse færdigheder i forbindelse med revisionen af den europæiske ramme for nøglekompetencer .

4.19. Der bør stilles specifikke oplysninger om arbejdsverdenen og orientering om uddannelses- og beskæftigelsesmuligheder til rådighed for unge i skolerne for at vejlede dem om deres fremtidige udvikling og karriereforløb, men vejledning gennem hele livet vil også være vigtig i fremtiden. Valget af erhverv er en meget vigtig beslutning. Vejledning af de unge i denne periode ved at vise dem det store udbud af uddannelses- og erhvervsforløb sætter dem i stand til at træffe informerede valg.

4.20. Afhængig af deres tilknytning til området på den ene side og deres formål på den anden side tilbyder skoler, universiteter og uddannelsesinstitutioner en blanding af ny viden og nye læringsmetoder. EØSU finder det vigtigt at forbinde deres rolle og aktiviteter med de centrale og lokale myndigheders og institutioners rolle samt med arbejdsuniverset. Denne proces bør fremmes og understøttes med anerkendelse af civilsamfundsorganisationernes og den sociale dialogs centrale rolle, som skal udvikles på lokalt og territorialt plan.

4.21. EØSU anmoder Kommissionen om at arbejde videre med udarbejdelsen af et ajourført »register over god praksis« , der vil kunne bane vej for en debat i hele EU med henblik på at fastlægge retningslinjer og standarder baseret på bedste praksis inden for erhvervsuddannelser.

4.22. ikkeformel og uformel læring , får stadig større betydning. I sin udtalelse fra 2015 valideringen heraf (i overensstemmelse med Rådets henstilling 2012/C 398/01 arbejdsformidlingerne og »private/offentlige agenturer« til at være meget mere aktive på dette område. Valideringen bør være tilgængelig og prismæssigt overkommelig for at være til gavn for både arbejdstagere og arbejdsgivere. Kompetencer, der opnås gennem, får stadig større betydning. I sin udtalelse fra 2015 ( 29 ) understregede EØSU behovet for at tage de nødvendige skridt til, at de nationale kvalifikationssystemer kan sikre(i overensstemmelse med Rådets henstilling 2012/C 398/01 ( 30 ) ), og for at fremhæve det organiserede civilsamfunds afgørende rolle i denne proces. Passende validering (bestående af identificering, dokumentation, vurdering og certificering) vil vise læringens merværdi for arbejdsmarkedet og tjene til at øge den enkeltes faglige bevidsthed, dvs. kendskabet til egne kompetencer. Det er derfor af afgørende betydning at opmuntreog »private/offentlige agenturer« til at være meget mere aktive på dette område. Valideringen bør være tilgængelig og prismæssigt overkommelig for at være til gavn for både arbejdstagere og arbejdsgivere.

4.23. EØSU peger på de ti prioriteter for den nye dagsorden for færdigheder i Europa : initiativet om opkvalificeringsforløb, at gøre erhvervsuddannelserne til det første valg, rammen for nøglekompetencer, koalitionen for digitale kompetencer og job, den europæiske referenceramme for kvalifikationer, redskaber til kompetenceprofiler for tredjelandsborgere, Europass-rammen, indsamlingen af data for at imødegå risikoen for hjerneflugt, planen for samarbejde mellem sektorer vedrørende kompetencer og endelig anbefalingen om at spore kandidater er alle brugbare redskaber til at udstyre borgerne med de rette kompetencer.

4.24. For at sikre en retfærdig overgang og velfungerende aktive arbejdsmarkedspolitikker er der behov for en lige så kompetent arbejdsformidling , der ikke bare er i stand til at håndtere efterspørgslen efter og udbuddet af job, men også kan tilbyde vejledning og rådgivning til arbejdssøgende. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at investere flere ressourcer i at fremme såvel effektiviteten som kapaciteten af arbejdsformidlingerne og deres personale samt i at udarbejde redskaber til at støtte dem, som endnu ikke er kommet ind på arbejdsmarkedet. På denne måde vil arbejdstagere kunne tilbydes muligheden for at komme i kontakt med iværksættere, der forstår at sætte pris på deres værdi og kompetencer, i et sundt og positivt kredsløb af faglig udvikling og erhvervsmæssig konkurrence.

4.25. hjerneflugt , dvs. visse medlemsstaters tab af højtuddannet arbejdskraft. Ideelt set bør mobiliteten i Europa fremme en hjerneudveksling mellem landene, dvs. føre til en berigelse til gavn for alle medlemsstater. Virkeligheden er dog en anden. Visse EU-lande — primært vest- og nordeuropæiske lande — er meget mere attraktive for mobile arbejdstagere fra de mere sårbare og struktursvage lande — primært øst- og sydeuropæiske lande — grundet det større udbud af job og deres mulighed for at tilbyde højere lønninger. Det er primært Industri 4.0, fra produktion til tjenesteydelser og forskning, men også andre områder såsom lægemiddel- og forskningssektorerne, som pr. definition er årsagen til en stor del af denne »masseflugt«. Dette fører til en betydelig udvandring af personer, kompetencer og talent fra afsenderlandene, hvilket resulterer i et fald i konkurrenceevnen samt et tab af deres investeringer i uddannelse og af nationale skatteindtægter jobudveksling mellem virksomheder fra forskellige medlemsstater . Generelt set er det nødvendigt med en styrket indsats på EU-plan for at fremme konvergens mod inklusiv økonomisk innovationsdrevet og jobskabende vækst og mere social samhørighed . Hvad angår beskæftigelsesmuligheder, er det meget vigtigt for EU at tage fat på problemet vedrørende, dvs. visse medlemsstaters tab af højtuddannet arbejdskraft. Ideelt set bør mobiliteten i Europa fremme enmellem landene, dvs. føre til en berigelse til gavn for alle medlemsstater. Virkeligheden er dog en anden. Visse EU-lande — primært vest- og nordeuropæiske lande — er meget mere attraktive for mobile arbejdstagere fra de mere sårbare og struktursvage lande — primært øst- og sydeuropæiske lande — grundet det større udbud af job og deres mulighed for at tilbyde højere lønninger. Det er primært Industri 4.0, fra produktion til tjenesteydelser og forskning, men også andre områder såsom lægemiddel- og forskningssektorerne, som pr. definition er årsagen til en stor del af denne »masseflugt«. Dette fører til en betydelig udvandring af personer, kompetencer og talent fra afsenderlandene, hvilket resulterer i et fald i konkurrenceevnen samt et tab af deres investeringer i uddannelse og af nationale skatteindtægter ( 31 ) . I visse tilfælde er højtuddannede mobile personer ikke i stand til at finde job, der matcher deres kvalifikationer på modtagerlandets arbejdsmarked, og ender derfor i stillinger, som de er overkvalificerede til. Dette kan undgås, hvis Europa fremmer. Generelt set er det nødvendigt med en styrket indsats på EU-plan for at fremmeog mere

4.26. Et andet vigtigt punkt, der bør fokuseres på, er arbejderstagernes sundhed og sikkerhed . Det forventes, at teknologiske innovationer erstatter tungt og farligt arbejde og dermed forbedrer arbejdskvaliteten, men der kan opstå nye sygdomme, især for isolerede (tele)arbejdere. Social dialog på europæisk, nationalt og industrielt niveau er det nyttige redskab til at undersøge, hvorvidt og i hvilket omfang arbejdstageres sundhed og privatliv kræver yderligere beskyttelse i en tid med allestedsnærværende digital mobilkommunikation, og hvilke foranstaltninger der er nødvendige i den henseende. Følgeligt er det nødvendigt at klarlægge metoderne til forebyggelse heraf, f.eks. den såkaldte » ret til at koble fra« , der for nylig er blevet anerkendt i Frankrig og indført i nogle aftaler på sektor- og virksomhedsniveau i visse EU-lande, men som endnu ikke er evalueret på EU-plan. Denne ret må vurderes mere indgående på EU-niveau under hensyntagen til overholdelsen af arbejdstidsbestemmelserne og i overensstemmelse med den nye tilgang til balance mellem arbejdsliv og privatliv.

4.27. forbrugerorganisationernes rolle, fordi de konkret kan bidrage til udarbejdelsen af nye redskaber til at imødegå de store udfordringer, der er forbundet med at sikre privatlivets fred i forbindelse med køb og anvendelse af online undervisningstjenester Tingenes internet (IoT), privatlivets fred og big data er andre problematikker af stor relevans, når det handler om at blive fortrolig med digitaliseret uddannelse, e-læringsredskaber og udfordringerne forbundet med databeskyttelse i den henseende. Der bør i den forbindelse også fokuseres pårolle, fordi de konkret kan bidrage til udarbejdelsen af nye redskaber til at imødegå de store udfordringer, der er forbundet med at sikre privatlivets fred i forbindelse med køb og anvendelse af online undervisningstjenester ( 32 )

5. Fremtiden er her: b) Eksempler på bedste praksis for omskoling og opkvalificering af arbejdstagere

5.1. Anerkendt bedste praksis omfatter åbne uddannelsesressourcer (dvs. digitalt undervisningsmateriale, der stilles til rådighed med licenser, hvilket gør det muligt at genbruge, ændre og distribuere dem) og masselæringskurser online (MOOC, dvs. åbne netværkskurser, der er udviklet til fjernundervisning). De er relativt nyudviklede, men ikke nye, og det er vigtigt at øge udbredelsen af rådgivning og informationer om dem. Anvendelsen af åbne uddannelsesressourcer og MOOC kan være et vigtigt redskab til at åbne for adgangen til uddannelse på en ressourceeffektiv måde, som gør det muligt for borgerne at balancere arbejds- og familiemæssige forpligtelser.

5.2. EØSU mener, at en europæisk ramme for e-kompetencer er et nyttigt redskab på EU-plan. Det fastsætter en referenceramme for 40 kompetencer, der anvendes på arbejdspladser med informations- og kommunikationsteknologi, og anvender et fælles sprogbrug for kompetencer, færdigheder, viden og færdighedsniveauer, der kan forstås i hele Europa, herunder krav til IKT-fagfolks samt erhvervs og organisationers færdigheder og viden på fem færdighedsniveauer. Rammen er udviklet til at opfylde behovene hos enkeltpersoner, virksomheder og andre organisationer i den offentlige og private sektor, navnlig uddannelsesinstitutioner og virksomheder.

5.3. erhvervsuddannelse på arbejdspladsen, skal vekseluddannelsessystemerne i lande som Østrig, Tyskland, Danmark og Nederlandene ses som bedste praksis grundet arbejdsmarkedsparternes inddragelse i den løbende tilpasning af erhvervsuddannelsessystemerne til det nye digitalt drevne arbejdsunivers Hvad angårskal vekseluddannelsessystemerne i lande som Østrig, Tyskland, Danmark og Nederlandene ses som bedste praksis grundet arbejdsmarkedsparternes inddragelse i den løbende tilpasning af erhvervsuddannelsessystemerne til det nye digitalt drevne arbejdsunivers ( 33 )

5.4. EØSU mener, at den spanske Fundación Estatal para la Formación en el Empleo (FUNDAE), de franske Organismes paritaires collecteurs agréés (OPCA) og de italienske Fondi Interprofessionali per la Formazione Continua er eksempler på bedste praksis, hvad angår finansiering af efteruddannelseskurser på arbejdspladsen , og at de bidrager væsentligt til opkvalificeringen af arbejdstagernes digitale kompetencer.

5.5. Ligeledes kan individuelle erhvervsuddannelsesordninger også være nyttige. I Frankrig har man f.eks. et individuelt uddannelsesregnskab (CPF), individuel uddannelsesorlov (CIF), orlov til vurdering af kompetencer (CBC) og orlov til validering af opnået erfaring (CVAE).

5.6. I Italien findes der to former for uddannelsesorlov. Den første er beregnet til færdiggørelse af skole-, universitets- og/eller erhvervsuddannelsesaktiviteter, som ikke ligger inden for arbejdsgiverens område. Den anden er både for personer i og uden arbejde og har til formål at garantere arbejdstagernes ret til livslang læring . Måden, hvorpå arbejdstagerne udpeges, perioden, som de må bruge på det, og den indkomst, de må modtage, er fastsat på baggrund af overenskomstforhandlinger . I Italien findes der desuden også en uddannelsesvoucher ( voucher formativo ), der er en form for individuel fond til uddannelsesaktiviteter til styrkelse af borgernes beskæftigelsesegnethed ved hjælp af faglige og innovative uddannelseskurser.

5.7. Tyskland er et af de lande, hvor arbejdsstyrken udgør en af de største andele af befolkningen, og hvor arbejdsløsheden er lavest. I henhold til en undersøgelse fra OECD er beskæftigelsesprocenten ikke påvirket af den høje grad af automatisering, eftersom arbejdstagerne uddannes i at anvende robotter og hjælpes over i andre job , hvis deres job erstattes af robotter. Inden for visse områder er der dog mindre efterspørgsel efter beskæftigelse, og personer, der kommer ind på arbejdsmarkedet, har måske ikke den nødvendige uddannelse i digitale kompetencer til at kunne finde et arbejde. De tyske arbejdsmarkedsparter besluttede at tage udfordringen med innovationen op og indledte forhandlinger om, hvordan denne udfordring på arbejdsmarkedet skal håndteres.

5.8. I Frankrig blev der sidste år vedtaget en lov om retten til at koble fra , og i Italien er der en åben debat om spørgsmålet, som også er anerkendt i nogle overenskomster.

5.9. fuldt ud aktivt medborgerskab grundlæggende programmeringskursus , der er tilbydes i mange grundskoler i Estland. EØSU mener, at unge helt fra skoleundervisningens start ikke blot skal uddannes efter arbejdsmarkedets behov, men også i et ( 34 ) . Endelig er et andet eksempel på bedste praksis det, der er tilbydes i mange grundskoler i Estland.

5.10. I Kommissionens nye publikation fra 2017 om »Business cooperating with vocational education and training providers for quality skills and attractive future« ( 35 ) omtales der mange interessante eksempler på bedste praksis, der er gennemført i adskillige medlemsstater, og som med de nødvendige tilpasninger med fordel kan genbruges andre steder: — det østrigske AQUA-projekt for at matche arbejdsløses kompetencer med arbejdsgiveres behov, særligt SMV'ers — Coop Food School i Danmark for at løse problemet med den stigende mangel på arbejdstagere i fødevareindustrien — det britiske »Tech Partnership« for at fremme udbuddet af arbejdstagere i den digitale sektor — de tyske vekseluddannelsesprogrammer for at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft nedefra og op — de italienske højere tekniske institutter for at sikre en stabil tilførsel af kompetencer på lokalt plan i strategiske sektorer — Techwise Twente i Nederlandene, der er målrettet erhvervsuddannelsesinstitutioner med henblik på at sikre, at de kompetencer, der undervises i, også er dem, som sektoren for højteknologiske materialer har brug for — det serbiske og tyske uddannelsessamarbejde for at forbedre udbuddet af arbejdstagere i nogle sektorer, der lider under manglende kompetencer — det litauiske og lettiske projekt »Educate for Business«, hvorigennem læseplanerne på erhvervsuddannelserne er blevet ajourført for at tilpasse dem til arbejdsmarkedet — det finske Valkeakoski Campus, som takket være en tæt dialog med lokale virksomheder giver studerende på erhvervsuddannelser mulighed for at tilegne sig de rette digitale kompetencer inden for automatisering og robotteknologi — projektet »Step Ahead« i Slovakiet, Tjekkiet og Det Forenede Kongerige, som er rettet mod undervisere på erhvervsuddannelser for at sikre, at de kompetencer, der undervies i, også er dem, som arbejdsmarkedet har brug for — den spanske arbejdsfond for bygge- og anlægssektoren for at opkvalificere kompetencerne hos arbejdstagere i bygge- og anlægssektoren og udarbejde aktuelle læseplaner for grunduddannelse og endelig — det globale initiativ »Nestlé YOUth«, der udvikler muligheder for vekseluddannelse og udarbejder læseplaner i samarbejde med erhvervsskoler. Alle disse initiativer er fokuseret på et eller flere aspekter, såsom at matche udbud og efterspørgsel, læring på arbejdspladsen, digitale kompetencer og iværksætterevner, mobilitet og social inklusion.

Bruxelles, den 15. marts 2018. Georges DASSIS Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

(1) EUT C 173 af 31.5.2017, s. 45.

(2) EUT C 13 af 15.1.2016, s. 161.

(3) Som indberettet af Cedefop. Se Cedefop (2017). People, machines, robots and skills. Notat.

(4) OECD (2017). Future of Work and Skills. Dokument forelagt på det 2. møde for G20-arbejdsgruppen for beskæftigelse. Februar 2017. Se s. 8.

(5) Erklæring fra de europæiske arbejdsmarkedsparter om digitalisering, vedtaget på det sociale trepartstopmøde den 16. marts 2016.

(6) Cedefop påpeger følgende i et af sine notater (se notat 1 ovenfor): »Technological unemployment is a recurring theme, but joblessness in the digital age will depend on human, not artificial, intelligence«.

(7) De findes i Rigaerklæringen om e-færdigheder fra marts 2015, som blev offentliggjort i forbindelse med lanceringen af kampagnen »eSkills for Jobs« i 2015-2016 og manifestet om e-færdigheder, jf. konklusionerne fra Riga fra juni 2015.

(8) EUT C 434 af 15.12.2017, s. 36; EUT C 434 af 15.12.2017, s. 30; EUT C 173 af 31.5.2017, s. 45; EUT C 303 af 19.8.2016, s. 54; EUT C 13 af 15.1.2016, s. 161; EUT C 347 af 18.12.2010, s. 1; EUT C 128 af 18.5.2010, s. 74; EUT C 93 af 27.4.2007, s. 38.

(9) EUT C 173 af 31.5.2017, s. 45.

(10) COM(2018) 24 og COM(2018) 22.

(11) T. Berger og C. Frey (2016), Structural Transformation in the OECD: Digitalisation, Deindustrialisation and the Future of Work, OECD's Social, Employment and Migration Working Paper, nr. 193, OECD Publishing, Paris; og OECD (2016), New Skills for the Digital Economy, OECD's Digital Economy Paper, nr. 258, OECD Publishing, Paris.

(12) OECD (2017). Key issues for digital transformation in the G20. Rapport udarbejdet til en fælles konference mellem det tyske formandskab for G20 og OECD For listen over anbefalinger, se s. 145-149.

(13) EUT C 13 af 15.1.2016, s. 161.

(14) EUT C 434 af 15.12.2017, s. 30.

(15) EUT C 303 af 19.8.2016, s. 54.

(16) EØSU (2017). Impact of digitalization and the on-demand economy on labour markets and the consequences for employment and industrial relations. Undersøgelse udarbejdet af et forskerhold ved CEPS.

(17) EUT C 173 af 31.5.2017, s. 45.

(18) Det Verdensøkonomiske Forum (2016). The Future of Jobs. Employment, Skill and Workforce Strategy for the Fourth Industrial Revolution. Global Challenge Insight Report.

(19) Se fodnote 2 ovenfor.

(20) Europa-Parlamentets beslutning af 16. februar 2017 med henstillinger til Kommissionen om civilretlige bestemmelser om robotteknologi, A8-0005/2017.

(21) Se fodnote 3 ovenfor.

(22) EUT C 434 af 15.12.2017, s. 36, og EUT C 434 af 15.12.2017, s. 30.

(23) Eurofound (2017). »Non-standard forms of employment: recent trends and future prospects«. Eurofound, Dublin.

(24) EUT C 434 af 15.12.2017, s. 30.

(25) Cedefop (2017). »Investing in skills pays off: The economic and social cost of low-skilled adults in the EU«.

(26) OECD (2017). Going Digital: The Future of Work for Women. Politisk oplæg om fremtidens arbejde.

(27) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet — »Effektivitet og lige muligheder for alle i de europæiske uddannelsessystemer«, COM(2006) 481 final.

(28) EUT C 13 af 15.1.2016, s. 161.

(29) EUT C 13 af 15.1.2016, s. 49.

(30) Rådets henstilling af 20. december 2012 om validering af ikke-formel og uformel læring.

(31) Schellinger, A. (2017). Brain Drain — Brain Gain: European Labour Markets in Times of Crisis. Et projekt udarbejdet af Friedrich-Ebert-Stiftung 2015–2017, s. 88.

(32) EUT C 81 af 2.3 2018, s. 102.

(33) EUT C 13 af 15.1.2016, s. 57, EUT C 143 af 22.5.2012, s. 94.

(34) Se EØSU's udtalelse om En ny EU-strategi for uddannelse, punkt 1.2 (EUT C 81 af 2.3.2018, s. 167).

(35) Kommissionen (2017). »Business cooperating with vocational education and training providers for quality skills and attractive future«. Luxembourg, Den Europæiske Unions Publikationskontor.