P6_TA(2005)0006

EU's bistand til ofrene for flodbølgen i Det Indiske Ocean

Europa-Parlamentets beslutning om EU's bistand til ofrene for flodbølgen i Det Indiske Ocean

Europa-Parlamentet,

- der henviser til konferencen om tsunami-bistand i Djakarta den 6. januar 2005 og til den internationale donorkonference i Genève den 11. januar 2005,

- der henviser til det ekstraordinære møde i Rådet (almindelige anliggender og eksterne forbindelser) den 7. januar 2005,

- der henviser til Kommissionens meddelelse "Europa og Asien: strategiske rammer for styrkede partnerskaber" (KOM(2001)0469), hvori der konsekvent lægges vægt på betydningen af EU's forbindelser med Asien, et kontinent der tegner sig for over halvdelen af verdens befolkning,

- der henviser til forretningsordenens artikel 103, stk. 4,

A. der henviser til, at Sydøstasien den 26. december 2004 blev ramt af et kraftigt jordskælv, der målte 9 på Richter-skalaen og forårsagede meget voldsomme tsunamier i Indonesien, Sri Lanka, det sydlige Indien, Thailand, Malaysia, Maldiverne, Bangladesh, Burma/Myanmar, Mauritius, Somalia, Kenya, Seychellerne, Réunion og Tanzania,

B. der henviser til, at denne katastrofe har dræbt over 160000 mennesker, heriblandt EU-borgere, i de mange tsunami-ramte lande, medens mange flere er blevet kvæstet, og op imod 5 millioner mennesker er blevet hjemløse og er afskåret fra livsvigtige forsyninger såsom mad, rent vand og medicin,

C. der henviser til, at katastrofen er gået hårdest ud over de fattigste lokalsamfund, som f.eks. fiskersamfundene, i de ramte lande, og at mange børn er blevet forældreløse som følge af katastrofen,

D. der henviser til, at en stor del af infrastrukturerne på kommunikations-, energi- og uddannelsesområdet i de berørte kystregioner er blevet ødelagt,

E. der henviser til, at forurenet vand og kraftig regn efter tsunamien har øget faren for sygdomme som f.eks. kolera, malaria og tyfus,

F. der henviser til eksperters advarsler om, at skaderne på livet i havet, herunder mangrover og koralrev, kan vise sig at være meget omfattende og varige, hvilket kan få alvorlige følger for de lokalsamfund, der er afhængige af fiskeri for så vidt angår deres fødevareforsyning og indkomst,

G. der henviser til, at den globale reaktion på katastrofen har været overvældende; der henviser til, at EU og dets medlemsstater tilsammen har givet tilsagn om næsten 1,5 mia. EUR, og at beløbet fortsætter med at stige; der henviser til, at Kommissionen allerede har forpligtet 23 mio. EUR og givet tilsagn om 350 mio. EUR; der imidlertid påpeger, at af disse beløb er 150 mio. EUR ikke nye bevillinger, men skal tages fra eksisterende langsigtede udviklingsprojekter, der henviser til, at Den Europæiske Udviklingsfond ikke behøver at blive omprogrammeret for at blive anvendt til tsunami-nødhjælpen i de afrikanske lande, og at nye penge også må fremskaffes til nødhjælpsindsatsen i disse områder,

H. der henviser til, at den støtte, der er blevet givet tilsagn om i forbindelse med tidligere katastrofer, ofte ikke er afspejlet i de konkrete beløb, der siden er givet i faktisk støtte,

I. der henviser til, at FN er i færd med at foretage vurderinger af behovene i de områder, som er ramt af tsunamien, men at adgangen til mange af disse, især på Sumatra, fortsat er vanskelig,

J. der henviser til, at de fleste af de lande, der blev ramt af tsunamien, i forvejen var belastet af store gældsbyrder; der endvidere henviser til, at penge, der ydes som nødhjælp, ingen virkning har, hvis donorlandene fortsætter med at opkræve renter af denne gæld,

Den umiddelbare reaktion

1. udtrykker sin medfølelse og dybeste sympati med de ramte landes befolkninger og regeringer såvel som med familierne til alle ofrene i Sydøstasien, Østafrika, Europa og andre steder;

2. takker befolkningerne i de ramte lande for måden, hvorpå de reagerede på denne menneskelige katastrofe til trods for deres egne personlige lidelser og tab ved at give så meget hjælp til europæiske statsborgere, der var ramt af katastrofen;

3. glæder sig over den generøsitet, hvormed alle donorer, såvel offentlige og private, har reageret på denne krise, hvilket afspejler en globalisering af solidariteten, navnlig fra offentlighedens side;

4. finder det foruroligende, at antallet af ofre i Burma ikke er kendt; kritiserer Burmas militærjunta for at afspærre dele af landets kystlinje og for dens generelle afslag på samarbejde med det internationale samfund, hvilket vil få negative følger for landets egne ofre for tsunamien;

5. opfordrer sine medlemmer til frivilligt at donere et beløb svarende til en eller flere dages dagpenge til ofrene for tsunami-katastrofen i Det Indiske Ocean;

Nødhjælpsindsatsen

6. understreger, at de børn, som er blevet forældreløse som følge af katastrofen, skal være en af hovedprioriteterne for hjælpeorganerne, da de i stigende grad risikerer at blive bortført og udsat for fysiske og seksuelle overgreb;

7. er af den faste overbevisning, at det med henblik på en effektiv beskyttelse af tsunami-ramte forældreløse børn er nødvendigt at tilbyde beskyttelse mod enhver form for udnyttelse og mod ulovlige internationale adoptioner samt at give børnene fremtidsperspektiver gennem tilvejebringelse af et trygt og sundt socialt miljø; kræver, at der, navnlig med henblik på at hjælpe børn, ydes psykosocial assistance for at forebygge posttraumatisk stress;

8. opfordrer det internationale samfund til at være særlig opmærksomt på situationen for de 1,5 mio. børn, som ifølge UNICEF's skøn er blevet berørt af katastrofen; henstiller indtrængende, at nødhjælpen kanaliseres i retning af foranstaltninger, der har til formål at finde, identificere og genforene børn, der har mistet deres familie, sikre, at børnene genoptager deres skolegang så hurtigt som muligt, samt — i lyset af forlydender om, at børnesmuglere er begyndt at udnytte katastrofen ved at sælge børnene til tvangsarbejde eller sexslaveri — sikre, at de beskyttes mod udnyttelse;

9. anmoder medlemsstaterne om at lette betingelserne for indrejse til EU for de forældreløse børn fra tsunami-ramte områder, der har slægtninge bosat i medlemsstaterne;

10. opfordrer regeringerne i de lande, som er blevet ramt af katastrofen, til at lette de humanitære organisationers arbejde med at fordele hjælpen ved at gøre sig enhver mulig anstrengelse for at give adgang til hjælp for alle nødlidende uanset deres politiske overbevisning, etniske eller religiøse tilhørsforhold, og ved at lægge færrest muligt bureaukratiske hindringer i vejen for hjælpeorganerne;

11. kræver, at al koordinering af den globale nødhjælpsindsats forestås af FN's Kontor for Koordination af Humanitære Anliggender (OCHA), med fuld og synlig deltagelse fra ECHO's side og støtte fra alle donorer, og bifalder EU's fulde støtte til FN og dets tilsagn om at finansiere OCHA i regionen;

12. opfordrer FN's generalsekretær til at udpege humanitære FN-koordinatorer for hvert af de lande, der er blevet ramt af tsunamien, som skal have klare beføjelser til at dirigere alle andre FN-organer, der er involveret i håndteringen af krisen;

13. opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til i overensstemmelse med FN-resolution 3519 og Parlamentets egen beslutning af 30. november 2000 [1] at sikre fuld inddragelse af kvinder, såvel i de nuværende tsunami-ramte områder som på internationalt plan, i koordineringen af den globale nødhjælpsindsats;

14. fremhæver betydningen af, at De Forenede Nationer får mulighed for at opfylde sin centrale rolle som koordinator af den internationale nødhjælpsindsats i området, og understreger, at der ikke må være noget interval mellem den indledende nødhjælpsfase og den efterfølgende rehabiliterings- og genopbygningsfase; opfordrer medlemsstaterne til i samarbejde med lokale regeringer og andre aktører at sikre, at EU's aktion på internt plan samordnes tæt i forbindelse med katastrofehjælp såvel som de mellem- og langsigtede foranstaltninger, der er nødvendige for genopbygningen af de ramte områder;

Det økonomiske respons

15. glæder sig over EU's hurtige udbetaling af de første 23 mio. EUR såvel som ECHO-eksperternes inddragelse i hjælpearbejdet; glæder sig endvidere over mobiliseringen af Det Europæiske Fællesskabs civilbeskyttelsesmekanisme, som har været aktiv, siden tsunamien indtraf, samt over det støttearbejde, der er udført af Kommissionens Monitorerings- og Informationscenter (MIC), som har koordineret denne bistand;

16. glæder sig over mobiliseringen af 100mio. EUR fra nødhjælpsreserven; bemærker i øvrigt, at Kommissionen agter at tilvejebringe yderligere økonomisk bistand i form af op til 350 mio. EUR i rehabiliteringsog genopbygningsbistand som bidrag til hjælpearbejdet efter tsunami-katastrofen i Asien; anmoder imidlertid Kommissionen om at undersøge alle de muligheder, som findes i 2005-budgettet, og sørge for fremsættelse af de nødvendige forslag, når vurderingerne er tilendebragt; bifalder udtalelsen i konklusionerne fra rådsmødet den 7. januar 2005 om, at det er vigtigt at sikre, at de midler, som er frigivet i anledning af den seneste tids begivenheder, er nye i forhold til de forpligtelser, som i forvejen er indgået på udviklingsområdet; insisterer på, at genopbygningsprocessen skal være gennemsigtig i alle aspekter, herunder navnlig de politiske, økonomiske og finansielle aspekter;

17. mener, at ethvert betydeligt bidrag fra EU til genopbygning og udvikling af de tsunami-ramte lande, ikke bør ydes på bekostning af bistanden til andre lande eller områder; mener, at EU's bistand skal finansieres under hensyntagen til budgetprocedurer og i givet fald ved at gøre brug af alle de muligheder, der følger af den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren [2];

18. opfordrer Den Europæiske Union, dens medlemsstater og det internationale samfund til så hurtigt som muligt at omsætte deres tilsagn til praksis inden for en nærmere fastlagt tidsramme i lyset af erfaringerne fra tidligere katastrofer, hvor der på et tidligt tidspunkt blev givet mange generøse tilsagn, hvoraf imidlertid kun en brøkdel faktisk blev opfyldt;

19. glæder sig over forslaget om en lånefacilitet på 1 mia. EUR til afhjælpning af følgerne af tsunamien i Det Indiske Ocean, som vil blive forvaltet af Den Europæiske Investeringsbank, men kræver, at enhver støtte ydes på betingelse af overholdelse af bæredygtige sociale og miljømæssige standarder;

20. støtter opfordringerne til at overveje udsættelse, eftergivelse, sanering eller ombytning af gæld for de lande, som er hårdest ramt af tsunamien, med det udtrykkelige formål at reducere fattigdommen og genopbygge de berørte samfund; anmoder Rådet om at støtte oprettelsen af en taskforce omfattende Verdensbanken, Den Internationale Valutafond IMF, Den Asiatiske Udviklingsbank og Pariserklubben af kreditorer med henblik på udarbejdelse af en gældssaneringsplan inden udgangen af februar;

21. glæder sig over Kommissionens meddelelse om et nyt partnerskab med Sydøstasien (KOM(2003)0399), som støttes af Rådet og Parlamentet; kræver et forslag fra Kommissionen, der følger op på denne meddelelse og tager hensyn til følgerne af tsunami-katastrofen;

Aktioner på mellemlang sigt

22. kræver, at der ufortøvet udvikles en teknologi til et omfattende og effektivt varslingssystem, og at et sådant system stilles til rådighed for landene i Det Indiske Ocean og andre regioner, som er sårbare over for tsunamier og andre naturkatastrofer;

23. anmoder i denne forbindelse endvidere Rådet og Kommissionen om at undersøge, om Galileo-systemet kan være til hjælp i forbindelse med en omgående oprettelse af et tidligt varslingssystem i de tsunamiramte sydøstasiatiske og østafrikanske lande omkring Det Indiske Ocean, men herudover også at fremme gennemførelsen af et hensigtsmæssigt varslingssystem for AVS- og Middelhavslandene såvel som for EU's kystlinje; noterer sig, at AVS-landene i lang tid har krævet en katastrofefacilitet, og opfordrer indtrængende Kommissionen til at stille nye og friske penge til rådighed for at oprette denne facilitet og udarbejde en omfattende tidlig varslingsmekanisme for disse områder;

24. er klar over, at de langsigtede følger af ødelæggelsen af havmiljøet og de marine ressourcer vil have en dramatisk indvirkning på de lokale fiskersamfund; opfordrer Rådet og Kommissionen til at undersøge, hvordan konkret bistand i form af fartøjer, udstyr, teknisk ekspertise og råmaterialer kan sendes til de ramte samfund;

25. understreger vigtigheden af den anmodning, de berørte regeringer har fremsat om en forenkling af procedurerne for ansøgning om bistand, navnlig EU-bistand, med henblik på at gøre denne bistand direkte tilgængelig for de lokale befolkninger, der har behov for hjælp, og opfordrer Kommissionen til at rapportere tilbage til Parlamentet om sin indsats for at efterkomme denne anmodning;

Langsigtede behov

26. understreger, at der ved genopbygningen af de ramte områder skal lægges vægt på at forbedre situationen for de overlevende indbyggere ved at mindske fattigdommen såvel som sårbarheden over for tsunamier i fremtiden; insisterer på, at der for alle midler til genopbygning skal gælde krav om fuld gennemsigtighed og klare ansvarsforhold, som skal være opfyldt inden midlernes udbetaling; opfordrer de berørte regeringer til at udarbejde nationale genopbygningsplaner under anvendelse af mekanismer, hvorved et bredt spektrum af civilsamfundet inddrages i udformningen og implementeringen af disse planer;

27. håber, at fortidens fejltagelser i forbindelse med genopbygning kan undgås i genetableringsfasen gennem en bedre politik for kystzoneforvaltning, hvorved kystmiljøet får lov at forblive i en mere naturlig tilstand og de pågældende områder bliver mindre sårbare over for sådanne katastrofer i fremtiden;

28. opfordrer det internationale samfund til under ledelse af FN at udvikle en effektiv og koordineret handlingsplan til brug i tilfælde af fremtidige katastrofer, således at der ikke bliver tale om ad hoc-reaktioner, og således at en koordineret indsats bliver lettere fremover;

29. glæder sig over medlemsstaternes hurtige reaktion på katastrofen, idet nogle endog mobiliserede deres militære transport- og forsyningstjenester; opfordrer kraftigt EU til at stille fælles militære faciliteter til rådighed til lufttransport, reparation af infrastrukturer og kommunikation i tilfælde, hvor der stadig er brug for sådanne faciliteter for at kunne hjælpe de lokalsamfund i de tsunami-ramte lande, som det er vanskeligst at nå frem til; opfordrer derfor Rådet til at etablere en militær EU-kapacitet, hvormed formålet bl.a. skal være at sikre en passende og effektiv reaktion på andre, fremtidige humanitære katastrofer og naturkatastrofer;

30. kræver, at Rådet støtter etableringen af en gruppe af specialiserede civile og militære civilbeskyttelsesenheder, som bør udstyres med det nødvendige materiel, træne i fællesskab og være til rådighed i tilfælde af naturkatastrofer, humanitære katastrofer, miljøkatastrofer eller industrirelaterede katastrofer i Unionen og i resten af verden;

31. understreger, at 1,2 milliarder mennesker verden over lever i fattigdom, og at næsten 1 milliard mennesker lider af underernæring, herunder over 150 millioner børn under fem år; understreger derfor nødvendigheden af, at medlemsstater og alle donornationer i det internationale samfund opfylder den målsætning om at yde 0,7% af BNP i udviklingsbistand, der blev fastlagt i Monterrey;

Sri Lanka og Indonesien

32. opfordrer Den Europæiske Union og det internationale samfund til at fremme fredsprocessen i Indonesien og Sri Lanka parallelt med ydelse af langsigtet genopbygnings- og rehabiliteringsbistand til disse lande;

33. opfordrer konfliktparterne i Sri Lanka til at genoptage fredsprocessen snarest muligt og henstiller indtrængende til dem at tage hensyn til den gode vilje og støtte, som alle Sri Lankas samfundsgrupper klart har udvist over for hinanden, og til det internationale samfunds støtte til rehabilitering og genopbygning i Sri Lanka efter tsunami-katastrofen, som berørte alle landets borgere; opfordrer begge parter til at overveje at oprette en fælles taskforce med henblik på at sikre, at hjælpen fordeles retfærdigt i landet;

34. insisterer på, at EU med støtte fra Norge må bygge videre på den gode vilje, der er udvist, og støtte den under Oslo-drøftelserne i december 2002 fastlagte fredsproces med en passende udviklings- og rehabiliteringsbistand;

35. glæder sig over, at den indonesiske regering for første gang i 18 måneder hurtigt har givet internationale nødhjælpsorganisationer og journalister adgang til Aceh-provinsen, og at oprørsbevægelsen har erklæret en unilateral våbenhvile; er imidlertid dybt bekymret over forlydenderne om fornyede militære angreb mod oprørere i Aceh-provinsen; opfordrer alle parter til at afholde sig fra enhver handling, som lægger hindringer i vejen for eller forsinker adgang og bistand til lokalsamfund og borgere, der har brug for hjælp;

36. opfordrer EU's banker og finansielle institutioner til at udarbejde en adfærdskodeks for bankgebyrer, for så vidt angår privates donationer til ikke-statslige organisationer og hjælpeorgnisationer, især i perioden umiddelbart efter en naturkatastrofe eller en humanitær katastrofe;

Afsluttende bemærkninger

37. opfordrer Rådet til om seks måneder at aflægge beretning til Parlamentet om resultaterne af EU's nødhjælpsindsats i området;

***

38. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, EU-medlemsstaternes regeringer, statscheferne og parlamenterne i Indonesien, Sri Lanka, Thailand, Indien, Maldiverne, Malaysia, Bangladesh, Tanzania, Burma/Myanmar, Mauritius, Kenya, Somalia og Seychellerne, FN's generalsekretær og chefen for OCHA.

[1] EFT C 228 af 13.8.2001, s. 22.

[2] EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1.

--------------------------------------------------