5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/1 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets afgørelse om indgåelse af overenskomsten mellem Schweiz og Det Europæiske 
Økonomiske Fællesskab om direkte forsikring bortset fra livsforsikring 
KOM(89) 436 endelig udg. — SYN 220 
(Forelagt af Kommissionen den 7. september 1989) 
(90/C 53/01) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig 
artikel 57 og 235, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samråd med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtning: 
Overenskomsten med Schweiz om direkte forsikring bortset fra livsforsikring, der blev undertegnet 
i ... den ..., bør indgås — 
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: 
Artikel 1 
Overenskomsten mellem Schweiz og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab om direkte 
forsikring bortset fra livsforsikring godkendes på Fællesskabets vegne. 
Teksten til overenskomsten er knyttet som bilag til denne afgørelse. 
Artikel 2 
Formanden for Rådet træffer de foranstaltninger, som er nødvendige for den udveksling af akter, 
der er omhandlet i artikel 44 i overenskomsten (1). 
(') Datoen for overenskomstens ikrafttræden vil blive offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende på 
foranledning af Rådets generalsekretariat. 
Nr. C 53/2 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
OVERENSKOMST 
mellem Schweiz og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab om direkte forsikring bortset fra 
livsforsikring 
PRÆAMBEL 
SCHWEIZ 
På den ene side, og 
DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB 
på den anden side, 
SOM TAGER I BETRAGTNING, at der mellem Schweiz og Fællesskabet eksisterer snævre bånd, 
SOM ØNSKER i forbindelse med oprettelsen af ét samlet marked for forsikring inden for Fællesskabet at 
konsolidere de eksisterende økonomiske forbindelser på dette område mellem de to parter og under 
overholdelse af rimelige konkurrencevilkår at fremme den harmoniske udvikling af disse forbindelser, herunder 
at garantere de forsikrede tilstrækkelig beskyttelse, 
SOM HAR SAT SIG FOR med henblik herpå under forudsætning af gensidighed og ikke-diskriminering samt 
med garanti for de nødvendige retlige betingelser for tilsyn at fjerne de eksisterende hindringer for adgangen til 
at optage og udøve direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og således mellem sig at indføre fri 
etableringsret inden for dette område, 
SOM UNDERSTREGER, at dette på ingen måde påvirker deres kompetence til at lovgive inden for de i 
international privatret afstukne grænser, 
SOM BESTRÆBER SIG på at ofre alt, hvad de formår, for at sikre, at hver af de kontraherende parters interne 
lovgivning på området udvikler sig på en måde, der er forenelig med den anden kontraherende parts interne 
lovgivning, 
SOM KONSTATERER, at det er af interesse for deres økonomi således at udvikle og uddybe deres forbindelser 
på et område, hvor der ikke hidtil ved gensidig aftale er fastsat regler, og herved bidrage til en samordning 
mellem de to parter af retsreglerne vedrørende økonomiske forhold, 
SOM ERKLÆRER SIG REDE til på grundlag af alle de omstændigheder, der må tages i betragtning, herunder 
blandt andet udviklingen i forsikringsretten inden for Fællesskabet, at undersøge mulighederne for at indgå 
andre overenskomster for forsikringsområdet, 
HAR VEDTAGET med henblik på disse mål at indgå denne overenskomst og har med henblik herpå som 
befuldmægtigede udpeget: 
SCHWEIZ 
Det Europæiske Økonomiske Fællesskab 
SOM 
efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behørig form, er blevet enige om følgende: 
FØRSTE AFSNIT Artikel 2 
GRUNDLÆGGENDE BESTEMMELSER 
Materielt anvendelsesområde 
Artikel 1 
Overenskomstens formål I bilag I anføres de forsikringsklasser, der omfattes 
overenskomsten. 
Formålet med denne overenskomst er under forudsætning 
af gensidighed at fastsætte de nødvendige og tilstrækkelige 
betingelser for, at agenturer og filialer af foretagender, hvis 
hjemsted findes på en af de kontraherende parters område, 
og som ønskes etableret, eller som er etableret på den anden 
kontraherende parts område, kan optage eller udøve 
selvstændig direkte forsikringsvirksomhed bortset fra 
livsforsikring. Artikel 3 
Undtagelser fra det materielle anvendelsesområde 
I bilag II anføres de former for forsikring, virksomhed og de 
foretagender, som ikke omfattes af overenskomsten. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/3 
Artikel 4 
Anvendelse af national lovgivning 
Hver af de kontraherende parters lovgivning finder 
anvendelse: 
— på spørgsmål, der ikke er reguleret i denne overens­
komst, samt 
— på spørgsmål, der falder ind under denne overens­
komsts anvendelsesområde, i det omfang de ikke er 
reguleret ved denne overenskomst. 
Artikel 5 
Princippet om ikke-diskriminering 
De kontraherende parter forpligter sig til at indføre og 
anvende overenskomstens bestemmelser i overensstemmel­
se med princippet om ikke-diskriminering. 
Artikel 6 
Tilsynsmyndighed 
I henhold til overenskomsten er tilsynsmyndigheden, når 
der er tale om Fællesskabet, den kompetente myndighed i 
den medlemsstat, på hvis område foretagendets hjemsted er 
beliggende, eller på hvis område et agentur eller en filial får 
adgang til at drive direkte forsikringsvirksomhed eller 
allerede driver sådan virksomhed. 
ANDET AFSNIT 
BETINGELSER FOR ADGANG TIL UDØVELSE AF 
FORSIKRINGSVIRKSOMHED 
Artikel 7 
Tilladelse 
1. Hver kontraherende part kræver, at der hos tilsyns­
myndigheden indhentes tilladelse til, at der på dens område 
kan gives et foretagende, som vælger hjemsted der, adgang 
til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed. 
2. Endvidere kræver hver kontraherende part, at der som 
betingelse for, at der på dens område kan åbnes et agentur 
eller en filial af et foretagende, hvis hjemsted befinder sig på 
den anden kontraherende parts område, indhentes tilladel­
se, der meddeles af tilsynsmyndigheden. 
3. Hver kontraherende part kræver desuden en af 
tilsynsmyndigheden meddelt tilladelse som betingelse for, 
at der på dens område kan åbnes et agentur eller en filial af 
et foretagende, hvis hjemsted befinder sig uden for de 
områder, for hvilke overenskomsten gælder i henhold til 
artikel 43. 
Artikel 8 
Tilladelsens anvendelsesområde 
1. Tilladelsen gælder for dækning af risici, der består på 
hele det område, der henhører under den pågældende kontraherende parts kompetence, medmindre og i det 
omfang, den gældende lovgivning åbner mulighed herfor, 
ansøgeren anmoder om at udøve virksomhed på kun en del 
af det pågældende område. 
2. En risiko består på det område, der henhører under den 
pågældende kontraherende parts tilsynsmyndigheds kom­
petence : 
— for så vidt der er tale om en forsikring, der dækker enten 
fast ejendom eller fast ejendom og indbo, i det omfang 
indboet er dækket af samme forsikringspolice, og de 
pågældende genstande befinder sig på dette område, 
— for så vidt der er tale om en forsikring, der dækker 
transportmidler af enhver art, og det pågældende 
transportmiddel er registreret på dette område, 
— for så vidt der er tale om en aftale med en varighed på 
højst 4 måneder vedrørende risici i forbindelse med 
rejser eller ferie, uanset hvilken forsikringsklasse, der er 
tale om, og forsikringstageren har tegnet forsikringen 
på dette område, 
— i alle de tilfælde, som ikke udtrykkeligt er omhandlet i 
de foregående led, hvis forsikringstageren har sin 
sædvanlige bopæl på dette område, eller hvis forsik­
ringstageren er en juridisk person, og den i aftalen 
omhandlede virksomhed er beliggende på dette område. 
3. Tilladelsen gives særskilt for hver forsikringsklasse. 
Den omfatter hele den pågældende klasse, medmindre 
ansøgeren ønsker at dække kun en del af de risici, der i 
henhold til litra A i bilag I hører under den pågældende 
klasse. 
Dog 
— kan tilsynsmyndigheden meddele tilladelse for de 
grupper af klasser, der er anført under litra B i bilag I, 
idet tilladelsen gives den deri fastsatte tilsvarende 
benævnelse; 
— omfatter den tilladelse, der gives for en klasse eller for en 
gruppe af klasser, ligeledes dækning af de under en 
anden klasse hørende accessoriske risici, såfremt de 
under litra C i bilag I fastsatte betingelser er opfyldt: 
Artikel 9 
Retlig form 
I bilag III anføres de retlige former, som kan anvendes af 
foretagender, hvis hjemsted befinder sig på en kontraheren­
de parts område. 
Artikel 10 
Betingelser for meddelelse af tilladelse 
1. Hver kontraherende part kræver, at et foretagende, 
hvis hjemsted befinder sig på den anden kontraherende 
parts område, og som ansøger om tilladelse til på dens 
Nr. C 53/4 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
område at åbne et agentur eller en filial, opfylder følgende 
betingelser: 
a) det meddeler sine vedtægter og listen med bestyrelses­
medlemmerne ; 
b) det fremlægger et certifikat udstedt af tilsynsmyndig­
heden under den kontraherende part, på hvis område 
det vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende, og som 
fastslår, 
— at det ansøgende foretagende har etableret sig under 
en af de i bilag III nævnte retlige former 
— at foretagendet begrænser sit vedtægtsmæssige 
formål til forsikringsvirksomhed og dermed direkte 
forbundne forretninger med udelukkelse af enhver 
anden erhvervsmæssig virksomhed 
— inden for hvilke klasser, det er beføjet til at udøve 
virksomhed 
— at det råder over den i artikel 3, stk. 2, i protokol 
nr. 1 omhandlede minimumsgarantifond, eller i 
givet fald over den i henhold til artikel 2, stk. 2, i 
samme protokol beregnede rninimumssolvensmar-
gen, såfremt denne er større end minimumsgaranti­
fonden, 
— de risici, som det faktisk dækker, 
— at de i artikel 1, litra f), i protokol nr. 2 omhandlede 
finansielle midler faktisk er til stede; 
c) fremlægger en driftsplan i overensstemmelse med 
protokol nr. 2, der er vedlagt status og resultatopgørelse 
for hvert af de sidste tre regnskabsår. 
Har foretagendet bestået i mindre end tre regnskabsår, 
skal dette materiale dog kun fremlægges for de 
regnskabsår, for hvilke regnskaberne er afsluttet, hvis 
der er tale om: 
— stiftelse af et nyt foretagende ved sammenslutning af 
eksisterende foretagender, eller 
— et nyt foretagende, der er stiftet af et eller flere 
eksisterende foretagender med henblik på at udøve 
forsikringsvirksomhed inden for en bestemt klasse, 
som tidligere blev udøvet af et af de pågældende 
foretagender; 
d) udpeger en generalbefuldmægtiget med bopæl og fast 
opholdssted på et område, der henhører under den 
pågældende kontraherende parts tilsynsmyndigheds 
kompetence, og som har tilstrækkelige beføjelser til at 
forpligte foretagendet over for tredjemand og til at 
repræsentere det over for denne kontraherende parts 
myndigheder og domstole. Såfremt den kontraherende parts lovgivning tillader, at 
den befuldmægtigede er en juridisk person, skal denne 
have sit hjemsted på den pågældende kontraherende 
parts område og skal for sit vedkommende som sin 
repræsentant udpege en fysisk person, der opfylder de 
ovennævnte betingelser. 
2. Denne overenskomst er ikke til hinder for, at de 
kontraherende parter anvender bestemmelser, der for alle 
forsikringsforetagender som betingelse for meddelelse af 
tilladelse kræver godkendelse af almindelige og specielle 
forsikringsbetingelser i policerne, tariffer samt alt andet 
materiale, der er nødvendigt for den normale udøvelse af 
tilsynet. 
For så vidt angår de i stk. 1 i protokol 2 omhandlede risici, 
må de kontraherende parter dog ikke fastsætte bestemmel­
ser om, at der kræves godkendelse eller løbende anmeldelse 
af de almindelige og specielle betingelser i forsikrings­
policer, af tariffer og af formularer og andre trykte 
dokumenter, som et selskab agter at anvende over for 
forsikringstagerne. Med henblik på at kontrollere, at love 
eller administrative bestemmelser om nævnte risici over­
holdes, kan de alene kræve, at de pågældende betingelser og 
de øvrige dokumenter når som helst skal kunne forelægges, 
uden at dette må gøres til en betingelse for, at et selskab kan 
udøve sin virksomhed. 
I henhold til denne overenskomst omfatter de almindelige 
og særlige policebetingelser ikke specifikke betingelser, der 
er beregnet på i de enkelte tilfælde at tage hensyn til de 
særlige omstændigheder ved den risiko, der skal dækkes. 
Denne overenskomst er heller ikke til hinder for, at de 
kontraherende parter underkaster de foretagender, der 
ansøger om godkendelse for klasse 18 under litra A i 
bilag I, et tilsyn med de direkte eller indirekte midler i form 
af personale og materiel, herunder lægeholdenes kvalifika­
tioner og kvaliteten af det udstyr, de råder over med 
henblik på at opfylde deres betingelser under denne klasse. 
Artikel 11 
Meddelelse af tilladelsen 
1. Hver kontraherende part forpligter sig til at give 
tilladelsen, hvis de i artikel 10 fastsatte betingelser er 
opfyldt, og hvis i øvrigt de betingelser, der gælder for 
foretagender med hjemsted på dets område, er opfyldt. 
2. De kontraherende parter må ikke gøre denne tilladelse 
betinget af et depositum eller en sikkerhedsstillelse. 
3. De kontraherende parter forpligter sig endvidere til, at 
ingen ansøgning om tilladelse behandles under hensynta­
gen til markedets økonomiske behov. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/5 
4. Den udpegede befuldmægtigede kan kun afvises af 
tilsynsmyndigheden af grunde, der vedrører hans hæder­
lighed eller faglige kvalifikationer. 
Artikel 12 
Udstrækning af det område, for hvilket tilladelsen 
gælder 
1. Hver kontraherende part kræver, at ny tilladelse 
indhentes som betingelse for, at et foretagende kan 
udstrække sin virksomhed til andre områder end dem, for 
hvilke en første tilladelse allerede er givet i henhold til 
bestemmelserne i artikel 7 og 8. 
2. Hver af de kontraherende parter kræver, såfremt et 
agentur eller en filial ønsker at udvide sin virksomhed til 
andre klasser eller i det i artikel 8, stk. 1, nævnte tilfælde, at 
ansøgeren af denne tilladelse fremlægger en driftsplan i 
overensstemmelse med protokol nr. 2 og tilvejebringer det i 
artikel 10, stk. 1, litra b), omhandlede certifikat. 
Artikel 13 
Fremgangsmåden for indhentelse af tilladelsen 
1. Ansøgning om tilladelsen skal indgives til tilsynsmyn­
digheden af det foretagende, hvis hjemsted befinder sig på 
den anden kontraherende parts område. 
2. Den i henhold til protokol nr. 2 udarbejdede driftsplan 
med tilhørende bemærkninger fra den tilsynsmyndighed, 
hvem det påhviler at give tilladelsen, fremsendes af nævnte 
tilsynsmyndighed til tilsynsmyndigheden under den kon­
traherende part, på hvis område hjemstedet er beliggende. 
Sidstnævnte myndighed skal inden tre måneder efter 
modtagelsen af dette materiale over for den førstnævnte 
myndighed afgive udtalelse. Manglende udtalelse ved 
fristens udløb anses som positiv udtalelse. 
3. Den tilsynsmyndighed, hvortil ansøgningen om tilla­
delse indgives, skal senest seks måneder fra datoen for 
modtagelsen meddele det ansøgende foretagende sin 
afgørelse. 
Artikel 14 
Afslag på ansøgning om tilladelse 
1. Enhver afgørelse om nægtelse af tilladelse skal være 
klart begrundet og meddeles det pågældende foretagende. 
2. Hver kontraherende part fastsætter regler om adgang 
til domstolsprøvelse af enhver beslutning om afslag. 
Adgang til domstolsprøvelse står også åben i tilfælde af, at tilsynsmyndigheden ikke har afgivet udtalelse om ansøg­
ningen om tilladelse inden for en frist af seks måneder fra 
datoen for modtagelsen. 
TREDJE AFSNIT 
BETINGELSER FOR UDØVELSE AF 
FORSIKRINGSVIRKSOMHED 
Artikel 15 
Valg af aktiverne 
De kontraherende parter fastsætter ingen regler for valget 
af de aktiver, der ikke medgår til dækningen af de tekniske 
reserver, som omhandles i artikel 19 til 23. Med forbehold 
af bestemmelserne i artikel 18, stk. 2, og artikel 20, 21, 23 
samt artikel 29, stk. 2 og 3, afstår de kontraherende parter 
fra at begrænse den frie rådighed over løsøre og fast 
ejendom, der indgår i foretagendernes formue. 
Artikel 16 
Solvensmargenen 
1. Hver kontraherende part pålægger alle foretagender, 
hvis vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende på dens 
område, at oprette en i forhold til deres samlede 
virksomhed tilstrækkelig solvensmargen. 
2. Definitionen samt reglerne for beregningen og sam­
mensætningen af denne solvensmargen og fastsættelsen af 
minimumsgarantifonden fastsættes i protokol nr. 1. 
Artikel 17 
Tilsyn med solvensen 
1. Tilsynsmyndigheden under den kontraherende part, 
på hvis område foretagendets vedtægtsmæssige hjemsted er 
beliggende, skal efterprøve dets solvens, for så vidt angår 
dets samlede virksomhed. 
2. Den anden kontraherende parts tilsynsmyndighed skal 
give ovennævnte tilsynsmyndighed alle nødvendige oplys­
ninger for at gøre det muligt for denne at gennemføre den 
pågældende efterprøvning, såfremt den har givet det 
pågældende foretagende tilladelse til at åbne et agentur 
eller en filial. 
3. Hver kontraherende part pålægger de foretagender, 
der har deres hjemsted på denne parts område, hvert år for 
dfn samlede virksomhed at aflægge beretning om deres 
økonomiske situation og solvens, og, hvad angår dækning 
af de risici, der er klassificeret under litra A, nr. 18, i bilag I, 
om de øvrige midler, de råder over til opfyldelse af deres 
forpligtelser, for så vidt den kontraherende parts lovgiv­
ning foreskriver tilsyn med disse midler. 
Nr. C 53/6 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
Artikel 18 
Genoprettelse af den økonomiske situation 
1. Med henblik på genoprettelse af den økonomiske 
situation i et foretagende, hvis solvensmargen ikke længere 
når op på det i artikel 2, stk. 2, i protokol nr. 1 foreskrevne 
minimum, kan tilsynsmyndigheden under den kontrahe­
rende part, på hvis område hjemstedet er beliggende, kræve 
en genoprettelsesplan, der skal forelægges den til godken­
delse. 
2. Såfremt solvensmargenen ikke længere når op på den i 
artikel 3 i protokol nr. 1 fastsatte garantifond, kan 
tilsynsmyndigheden under den kontraherende part, på hvis 
område hjemstedet er beliggende, kræve en kortfristet 
finansieringsplan, som skal forelægges den til godkendelse. 
Den kan endvidere begrænse eller forbyde den frie rådighed 
over foretagendets aktiver. Den giver meddelelse herom til 
tilsynsmyndigheden under den kontraherende part, på hvis 
område det har agenturer eller filialer, til hvem tilladelse er 
meddelt. Denne myndighed træffer på den andens 
anmodning de samme foranstaltninger. 
Tilsynsmyndigheden kan i det i dette stykke omhandlede 
tilfælde endvidere træffe alle andre foranstaltninger til 
beskyttelse af de forsikredes interesser. 
Artikel 19 
De tekniske reserver 
1. Hver kontraherende part, på hvis område et forsik-
ringsforetagende udøver virksomhed, pålægger dette at 
afsætte tilstrækkelige tekniske reserver. 
2. Disse reservers størrelse fastlægges efter de af hver 
enkelt kontraherende part fastsatte retsforskrifter eller i 
mangel heraf ifølge praksis hos hver enkelt part. 
3. Hver kontraherende part kræver endvidere, at ethvert 
foretagende, der er etableret på dets område, og som 
dækker risici, der er omfattet af forsikringsklassen under 
litra A, nr. 14, i bilag I (kreditforsikring), skal oprette en 
udligningsreserve, som skal dække et eventuelt teknisk tab 
eller en skadesprocent, der er højere end gennemsnittet, når 
et sådant forhold forekommer inden for denne forsikrings-
klasse ved afslutningen af regnskabsåret. 
I bilag V angives metoder til beregning af udlignings-
reserven samt betingelserne for fritagelse for forpligtelsen 
til at oprette en sådan reserve. 
Udligningsreserven beregnes i henhold til de regler, som 
hver kontraherende part fastsætter, efter en af de fire 
metoder, der er anført i bilag V, og som betragtes som 
ækvivalente. Op til de beløb, der er beregnet efter de ovennævnte metoder, indregnes udligningsreserven ikke i 
solvensmargenen. 
Foretagendet skal give tilsynsmyndigheden adgang til 
regnskabsmateriale, hvori både de tekniske resultater og de 
tekniske reserver i forbindelse med denne virksomhed er 
opført. 
Artikel 20 
Kongruens og lokalisering af de tekniske reserver 
1. De tekniske reserver skal være dækket af ækvivalente 
og kongruente aktiver, der befinder sig på det område, der 
henhører under hver enkelt kontraherende parts tilsyns­
myndighed. Dog kan de kontraherende parter lempe 
forskrifterne for aktivernes kongruens og lokalisering. 
2. Ved »kongruens« forstås dækning af forpligtelser, der 
kan kræves opfyldt i en bestemt valuta, ved aktiver, der 
lyder på, eller som kan realiseres i denne valuta. 
3. Ved »aktivernes lokalisering« forstås tilstedeværelse af 
løsøre eller fast ejendom på det område, der henhører under 
vedkommende kontraherende parts tilsynsmyndighed, dog 
uden krav om deponering af løsøre og uden restriktive 
foranstaltninger med hensyn til fast ejendom såsom 
tinglysning af panterettigheder. De aktiver, der består i 
fordringer, anses som lokaliseret på det område, der 
henhører under den kontraherende parts tilsynsmyndig­
hed, hvor de kan realiseres. 
Med forbehold af disse bestemmelser er reglerne for 
lokalisering undergivet hver enkelt kontraherende parts 
lovgivning. 
Artikel 21 
Sammensætningen af de tekniske reserver 
1. Lovgivningen hos den kontraherende part, på hvis 
område et forsikringsforetagende udøver virksomhed, 
finder anvendelse med hensyn til spørgsmålet om aktiver­
nes art og i givet fald med hensyn til, i hvilket omfang det 
kan tillades, at aktiverne kan dække de tekniske reserver, 
samt med hensyn til reglerne for aktivernes værdiansættel­
se. 
2. Udtrykket »aktivernes art« tager sigte på de forskellige 
kategorier af løsøre og fast ejendom og deres specifikke 
karakter såsom dem, der vedrører den debitor, mod hvem 
fordring haves, og som udgør en del af de tekniske reserver. 
3. Tillader en kontraherende part, at tekniske reserver 
dækkes af fordringer på reassurandørerne, fastsætter den 
den tilladte procentsats eller træffer bestemmelser med 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/7 
henblik på fastsættelser heraf. Den kan i så fald uanset 
bestemmelsen i artikel 20, stk. 1, ikke stille krav til 
lokalisering af disse fordringer. 
Artikel 22 
Status 
Tilsynsmyndigheden under den kontraherende part, på 
hvis område et foretagendes vedtægtsmæssige hjemsted er 
beliggende, drager omsorg for, at dets status til dækning af 
de tekniske reserver udviser aktiver, der svarer til de 
forpligtelser, som er indgået i alle de lande, hvor det udøver 
virksomhed. 
Artikel 23 
Undladelse af at overholde forskrifterne med hensyn til 
de tekniske reserver 
Såfremt et agentur eller en filial ikke efterkommer de i 
artikel 19 til 21 omhandlede bestemmelser, kan tilsyns­
myndigheden under den kontraherende part, på hvis 
område agenturet eller filialen udøver sin virksomhed, 
forbyde den frie rådighed over de aktiver, der findes på 
dens område, efter at have givet underretning herom til 
tilsynsmyndigheden under den kontraherende part, på hvis 
område hjemstedet er beliggende. 
Endvidere kan tilsynsmyndigheden under den kontraheren­
de part, på hvis område agenturet eller filialen udøver sin 
virksomhed, træffe alle egnede foranstaltninger til beskyt­
telse af de forsikredes interesser. 
Artikel 24 
Overdragelse af forsikringsbistand 
1. Tilsynsmyndigheden tillader på de betingelser, der er 
fastsat i vedkommende kontraherende parts lovgivning, at 
foretagender, der er etableret på det område, der henhører 
under myndighedens kompetence, overdrager hele eller en 
del af deres forsikringsbistand til en overtagende virksom­
hed, der er etableret på samme område, som den overtagne 
virksomhed, hvis tilsynsmyndigheden under den kontrahe­
rende part, på hvis område den overtagende virksomhed 
har sit vedtægtsmæssige hjemsted, bekræfter, at virksom­
heden under hensyn til overdragelsen har den fornødne 
solvensmargen. 
2. Overdragelsen, der tillades i overensstemmelse med 
artikel 24, stk. 1, skal på det område, hvor den overtagne 
eller overtagende virksomhed er etableret, og som henhører 
under den kontraherende parts tilsynsmyndighed, offent­
liggøres således som foreskrevet i vedkommende kontrahe­
rende parts lovgivning. Overdragelsen kan uden videre 
gøres gældende over for forsikringstagerne, de forsikrede 
og enhver anden person, for hvem de berørte kontrakter 
hjemler rettigheder eller forpligtelser. Bestemmelsen i dette 
stykke er dog ikke til hinder for, at det i hver kontraherende part kan fastsættes, at forsikringstagerne skal have 
mulighed for at opsige aftalen inden for en bestemt frist fra 
overdragelsestidspunktet. 
Artikel 25 
Godkendelse af forsikringsvilkår og tariffer 
1. Denne overenskomst er ikke til hinder for, at de 
kontraherende parter anvender bestemmelser, hvorefter 
samtlige forsikringsforetagender og samtlige brancher i 
forbindelse med udøvelsen af forsikringsvirksomhed skal 
have godkendt de almindelige og specielle forsikrings­
betingelser i policerne, tariffer samt alt andet materiale, der 
er nødvendigt for en normal tilsynsførelse. 
For så vidt angår de i artikel 2, stk. 1, i protokol nr. 2 
omhandlede risici, kan de kontraherende parter dog ikke 
fastsætte bestemmelser om, at der kræves godkendelse eller 
løbende anmeldelse af de almindelige og specielle betingel­
ser i forsikringspolicer, af tariffer og formularer og andre 
trykte dokumenter, som et foretagende agter at anvende 
over for forsikringstagerne. Med henblik på at kontrollere, 
at love eller administrative bestemmelser vedrørende 
nævnte risici overholdes, kan de alene kræve, at de 
pågældende betingelser og de øvrige dokumenter forelæg­
ges, når det er nødvendigt til varetagelse af denne kontrol. 
For så vidt angår samme risici må de kontraherende parter 
hverken opretholde eller indføre krav om forudgående 
meddelelse eller godkendelse af forhøjelser af tariffer, 
medmindre krav herom alene er et led i en almindelig 
priskontrolordning. 
2. Denne overenskomst er heller ikke til hinder for, at de 
kontraherende parter underkaster de foretagender, der 
ansøger om eller har fået godkendelse for klasse 19 under 
litra A i bilag I, et tilsyn med de direkte eller indirekte 
midler i form af personale og materiel, herunder lægeholde­
nes kvalifikationer og kvaliteten af det udstyr, de råder 
over, med henblik på at opfylde deres forpligtelser under 
denne klasse. 
3. I henhold til denne overenskomst omfatter de alminde­
lige og særlige policebetingelser ikke specifikke betingelser, 
der er beregnet på i de enkelte tilfælde at tage hensyn til de 
særlige omstændigheder ved den risiko, der skal dækkes. 
Artikel 26 
Dokumentation 
De kontraherende parter kræver, at de foretagender, der 
udøver virksomhed på deres område, fremlægger de for 
udøvelsen af tilsynet nødvendige dokumenter, såvel som 
statistisk materiale, samt at de, hvad angår dækning af 
risici, der er klassificeret under litra A, nr. 18, i bilag I, 
præciserer de midler, de råder over til opfyldelsen af deres 
forpligtelser, for så vidt de kontraherende medlemsstaters 
lovgivninger foreskriver tilsyn med disse midler. 
Nr. C 53/8 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
FJERDE AFSNIT 
TILBAGEKALDELSE AF TILLADELSEN 
Artikel 27 
Betingelser for tilbagekaldelsen 
Den kontraherende parts tilsynsmyndighed kan over for et 
foretagende, hvis vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende 
på den anden kontraherende parts område, tilbagekalde 
den tilladelse, den har meddelt med henblik på åbning af et 
agentur eller en filial, når agenturet eller filialen: 
a) ikke længere opfylder adgangsbetingelserne, eller 
b) groft tilsidesætter de forpligtelser, der påhviler agentu­
ret eller filialen i henhold til de herfor gældende regler, 
herunder navnlig vedrørende oprettelsen af de tekniske 
reserver. 
Artikel 28 
Proceduren i forbindelse med tilbagekaldelsen 
1. Tilsynsmyndigheden skal, inden tilbagekaldelse af 
tilladelsen finder sted, høre tilsynsmyndigheden under den 
kontraherende part, på hvis område foretagendets hjem­
sted er beliggende. 
Finder tilsynsmyndigheden, at et agentur eller en filial, der 
er omhandlet i artikel 27 bør standse sin virksomhed inden 
afslutningen af denne rådførelse, skal den omgående give 
meddelelse herom til nævnte myndighed. 
2. Enhver afgørelse om tilbagekaldelse af en tilladelse 
eller om standsning af virksomheden skal begrundes og 
meddeles det pågældende foretagende. 
3. Hver kontraherende part hjemler adgang til domstol­
prøvelse af en sådan afgørelse. 
Artikel 29 
Tilbagekaldelse af tilladelse, der er meddelt hjemstedet 
1. Når tilsynsmyndigheden under en kontraherende part, 
på hvis område hjemstedet er beliggende, tilbagekalder den 
tilladelse, den har meddelt foretagendet, skal den give 
meddelelse herom til den anden kontraherende parts 
tilsynsmyndighed, hvis denne har meddelt foretagendet 
tilladelse til at åbne et agentur eller en filial. Sidstnævnte 
myndighed skal ligeledes tilbagekalde sin tilladelse. 
2. I det i artikel 29, stk. 1, omhandlede tilfælde skal 
tilsynsmyndigheden under den kontraherende part, på hvis 
område hjemstedet er beliggende, i samråd med den anden 
kontraherende parts tilsynsmyndighed træffe alle de 
foranstaltninger, der er egnede til at beskytte de forsikredes 
interesser, herunder navnlig begrænse den frie rådighed 
over foretagendets aktiver, når sådanne foranstaltninger 
ikke allerede er truffet i medfør af artikel 18, stk. 2, og 
artikel 23. 3. Artikel 29, stk. 1, samt i givet fald artikel 29, stk. 2, 
finder ligeledes anvendelse, når foretagendet på eget 
initiativ giver afkald på den tilladelse, det har fået meddelt. 
FEMTE AFSNIT 
SAMARBEJDE MELLEM TILSYNSMYNDIGHEDERNE 
Artikel 30 
Betingelser for samarbejdet 
De kontraherende parter træffer alle fornødne foranstalt­
ninger med henblik på et snævert samarbejde mellem deres 
tilsynsmyndigheder ved iværksættelsen af denne overens­
komst. 
Artikel 31 
Formålet med samarbejdet 
1. Tilsynsmyndighederne samarbejder for at kontrollere, 
om foretagenderne opfylder kravene vedrørende de 
finansielle garantier, der er omhandlet i artikel 16 og 
artikel 19 til 21 og specielt med hensyn til gennemførelsen 
af de i artikel 18 og 23 omhandlede foranstaltninger. 
2. Såfremt forsikringsforetagender har tilladelse til at 
dække risici, der er klassificeret under litra A, nr. 18 i 
bilag I, samarbejder medlemsstaterne ligeledes ved efter­
prøvning af de midler, de pågældende foretagender råder 
over til gennemførelsen af den assistancevirksomhed, som 
de har forpligtet sig til at udøve, for så vidt de 
kontraherende parters lovgivninger foreskriver tilsyn med 
disse midler. 
Artikel 32 
Udveksling af oplysninger 
Tilsynsmyndighederne tilsender hinanden de for udøvelsen 
af kontrollen fornødne dokumenter og oplysninger. 
Artikel 33 
Tavshedspligt 
1. Artikel 30 til 32 kan under ingen omstændigheder 
fortolkes således, at de skulle kunne forpligte en af 
tilsynsmyndighederne til at videregive oplysninger, der ville 
røbe foretagendets forretningshemmeligheder, eller til at 
meddele oplysninger, der ville stride mod den offentlige 
orden. 
2. Dog må den tavshedspligt, der påhviler tilsynsmyndig­
hederne, ikke være til hinder for deres samarbejde eller for 
den ved overenskomsten hjemlede gensidige bistand. 
3. De udvekslede oplysninger kan kun anvendes af de 
nævnte myndigheder til udførelsen af deres kontrol­
opgaver. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/9 
SJETTE AFSNIT 
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER 
Artikel 34 
Særlige bestemmelser og foretagender i tredjelande 
1. Bilag IV indeholder særbestemmelser for visse af 
Fællesskabets medlemsstater. 
2. Protokol nr. 4 indeholder de bestemmelser, der finder 
anvendelse på agenturer eller filialer af foretagender, hvis 
hjemsted ligger uden for de områder, som denne overens­
komst gælder for i henhold til artikel 43. 
Artikel 35 
Integrerende dele af overenskomsten 
De til overenskomsten knyttede bilag, protokoller og 
brevvekslinger udgør en integrerende del af den. 
Artikel 36 
Misligholdelse af forpligtelserne 
1. De kontraherende parter afholder sig fra at træffe 
foranstaltninger, der vil kunne bringe virkeliggørelsen af 
overenskomstens formål i fare. 
2. De træffer alle almindelige eller særlige foranstalt­
ninger, der kan sikre opfyldelsen af de forpligtelser, der 
følger af overenskomsten. 
Skønner en kontraherende part, at den anden kontraheren­
de part har misligholdt en af overenskomsten følgende 
forpligtelse, følges den i artikel 37, stk. 2, omhandlede 
procedure. 
Artikel 37 
Den Blandede Komité 
1. Der nedsættes en blandet komité, bestående af 
repræsentanter for Schweiz og repræsentanter for Fælles­
skabet, som det påhviler at forvalte overenskomsten, som 
overvåger, at den gennemføres på tilfredsstillende måde, og 
som træffer de heri foreskrevne beslutninger. Komitéen 
udtaler sig enstemmigt. 
2. For at overenskomsten kan gennemføres på tilfredsstil­
lende måde, udveksler de kontraherende parter oplysninger 
og konsulterer hinanden i Den Blandede Komité på 
begæring af en af de kontraherende parter. Udøvelsen af 
den i femte afsnit anførte kontrol henhører ikke under 
komitéens kompetence. 
3. Den Blandede Komité fastsætter selv sin forretnings­
orden. 
4. Formandskabet i Den Blandede Komité udøves efter 
tur af hver af de kontraherende parter i henhold til regler, 
som fastsættes i Komitéens forretningsorden. Komitéen 
træder sammen på formandens initiativ hver gang, der er særligt behov herfor, samt på begæring af en af de 
kontraherende parter på de i forretningsordenen fastsatte 
vilkår. 
Den Blandede Komité kan beslutte at nedsætte særlige 
arbejdsgrupper til at bistå den ved udførelsen af dens 
arbejde. 
Artikel 38 
Bilæggelse af tvister 
1. Skulle der opstå tvist mellem de kontraherende parter i 
forbindelse med forvaltningen af overenskomsten, herun­
der navnlig dens fortolkning eller gennemførelse, og kan en 
sådan tvist hverken bilægges eller ved det i femte afsnit 
omhandlede samarbejde mellem tilsynsmyndighederne 
eller af den i artikel 36 omhandlede Blandede Komité, skal 
de kontraherende parter rådføre sig indbyrdes ad diploma­
tisk vej. 
2. Hvis tvisten ikke har kunnet bilægges ved den i 
foregående stykke fastsatte procedure, skal den på 
opfordring af en af parterne forelægges en voldgiftsret på 
tre medlemmer. Sagen kan tidligst indbringes for en sådan 
ret efter en frist på to år fra datoen for sagens første 
forelæggelse for den i artikel 37 omtalte Blandede Komité, 
medmindre parterne enstemmigt aftaler at forelægge deres 
tvist for den nævnte ret før fristens udløb. Hver part 
udpeger en voldgiftsmand. De to udpegede voldgiftsmænd 
udnævner en opmand, der hverken må være statsborger i 
Schweiz eller i en af Fællesskabets medlemsstater. 
3. Såfremt en af de kontraherende parter ikke har udpeget 
sin voldgiftsmand, og såfremt den ikke har efterkommet 
den anden kontraherende parts opfordring til at foretage en 
sådan udpegning inden for en frist på to måneder, skal 
voldgiftsmanden på sidstnævnte parts anmodning udnæv­
nes af præsidenten for Den Mellemfolkelige Domstol. 
4. Hvis de to voldgiftsmænd ikke inden to måneder efter 
deres udpegelse har kunnet blive enige om at vælge en 
opmand, skal denne på den ene parts anmodning udnævnes 
af præsidenten for Den Mellemfolkelige Domstol. 
5. Såfremt præsidenten for Den Mellemfolkelige Dom­
stol i de i artikel 38, stk. 2 og stk. 3, omhandlede tilfælde, er 
forhindret, eller såfremt han er schweizisk statsborger eller 
statsborger i en af Det Europæiske Økonomiske Fælles­
skabs medlemsstater, skal udnævnelserne foretages af 
vicepræsidenten. Såfremt denne er forhindret eller er 
schweizisk statsborger eller statsborger i en af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskabs medlemsstater, skal 
udnævnelserne foretages af det ældste medlem af Domsto­
len, som ikke er schweizisk statsborger eller statsborger i en 
af Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs medlemssta­
ter. 
6. Medmindre de kontraherende parter træffer anden 
afgørelse, fastsætter retten selv reglerne for sagsbehand­
lingen. Den træffer sine afgørelser ved stemmeflertal. 
Nr. C 53/10 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
7. Rettens afgørelser er bindende for de kontraherende 
parter. 
Artikel 39 
Udviklingen i de kontraherende parters interne 
lovgivning 
1. Overenskomsten berører ikke den enkelte kontrahe­
rende parts ret til med forbehold af, at den overholder 
princippet om ikke-forskelsbehandling og bestemmelserne 
i denne artikel, autonomt at ændre sin interne lovgivning 
på det punkt, som er omfattet af bestemmelserne i denne 
overenskomst. 
2. Så snart en af de kontraherende parter har indledt en 
behandling med henblik på vedtagelse af et forslag til 
ændring af sin interne lovgivning om adgangen til og 
udøvelsen af direkte forsikring bortset fra livsforsikring 
gennem oprettelse af et forretningssted, underretter den 
gennem den i artikel 37 omhandlede Blandede Komité den 
anden kontraherende part herom. Den Blandede Komité 
drøfter de virkninger, som en sådan ændring måtte få for 
overenskomstens funktion. 
3. Så snart den ændrede lovgivning er vedtaget og senest 
8 dage herefter, meddeler den pågældende kontraherende 
part den anden kontraherende part teksten til disse nye 
bestemmelser. 
4. Af hensyn til retssikkerheden skal den pågældende 
kontraherende part fastsætte en frist på mindst 12 måneder 
fra vedtagelsen af den ændrede lovgivning til iværksættel­
sen af enhver lovgivningsændring, som afviger fra 
overenskomstens bestemmelser. 
5. Den Blandede Komité forelægges enhver lovgivnings-
ændring, som har været omfattet af de i artikel 39, stk. 2 og 
3, omhandlede procedurer, og som efter en af de 
kontraherende parters opfattelse afviger fra overenskom­
stens bestemmelser. Den Blandede Komité mødes senest 
6 uger efter den i artikel 39, stk. 3, omhandlede meddelelse. 
6. Den Blandede Komité 
— vedtager enten en afgørelse om revision af overenskom­
stens bestemmelser med henblik på heri om nødvendigt 
på gensidigt grundlag at indarbejde de ændringer, der er 
foretaget i den pågældende lovgivning, eller 
— vedtager, for så vidt der garanteres en tilsvarende 
beskyttelse af den forsikrede som i overenskomsten, en 
afgørelse om, at ændringerne i den pågældende 
lovgivning anses for at være i overensstemmelse med 
overenskomsten, eller 
— træffer alle andre foranstaltninger for at sikre, at 
overenskomsten fortsat kan fungere tilfredsstillende. 
7. Den Blandede Komités afgørelser offentliggøres i den 
schweiziske lovtidende samt i De Europæiske Fællesska­
bers Tidende. I hver enkelt afgørelse anføres datoen for 
dens gennemførelse hos de to kontraherende parter samt 
alle andre oplysninger af interesse for de økonomiske 
beslutningstagere. Afgørelserne forelægges om nødvendigt 
de kontraherende parter til ratificering eller godkendelse efter de relevante procedurer. De kontraherende parter 
underretter hinanden om opfyldelsen af disse formaliteter. 
Hvis en sådan underretning ikke ved udløbet af den i 
artikel 39, stk. 4, fastsatte frist har fundet sted, finder Den 
Blandede Komités afgørelser midlertidigt anvendelse, indtil 
de er blevet ratificeret eller godkendt af de kontraherende 
parter. Hvis en af de kontraherende parter meddeler, at en 
af Den Blandede Komité truffen afgørelse ikke er blevet 
ratificeret eller godkendt, finder artikel 39, stk. 8, analogt 
anvendelse med virkning fra det tidspunkt, hvor meddelel­
sen blev givet. 
8. Hvis Den Blandede Komité ikke når til enighed om de 
afgørelser, der skal træffes, inden for 6 måneder fra datoen 
for forelæggelsen i overensstemmelse med artikel 39, stk. 5, 
anses overenskomsten for at være udløbet på dagen for 
iværksættelsen, i overensstemmelse med artikel 39, stk. 4, 
af den pågældende lovgivning, hvorefter bestemmelserne i 
artikel 38 ikke finder anvendelse. Bestemmelserne i 
artikel 42, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse. 
Artikel 40 
Revision af overenskomsten 
1. Såfremt en af de kontraherende parter ønsker en 
revision af overenskomsten, anmoder den den anden 
kontraherende part om at åbne forhandlinger med henblik 
herpå. Denne anmodning fremsættes ad diplomatisk vej. 
2. Ændringer i denne overenskomst træder i kraft og 
bringes til udførelse efter proceduren i artikel 44. 
2. Dog kan ændringer i de bilag, protokoller og 
brevvekslinger, der er vedlagt denne overenskomst, 
vedtages af den i artikel 37 omtalte Blandede Komité, som 
fastsætter datoen for ændringernes gennemførelse. 
Artikel 41 
Områder, der ikke omfattes af overenskomsten 
1. Når en kontraherende part mener, at det i de to parters 
interesse ville være formålstjenligt at udvide de forbindel­
ser, der oprettes ved denne overenskomst, til også at 
omfatte forsikringsvirksomhed, der ikke er omfattet heraf, 
foreslår den den anden kontraherende part at indlede 
forhandlinger herom. 
2. De overenskomster, som de i artikel 41, stk. 1, nævnte 
forhandlinger måtte føre til, skal ratificeres eller godkendes 
af de kontraherende parter i overensstemmelse med den 
procedure, der gælder for hver enkelt. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/11 
Artikel 42 
Opsigelse 
1. Hver kontraherende part kan til enhver tid opsige 
denne overenskomst ved meddelelse til den anden kontra­
herende part. Overenskomsten ophører med at gælde tolv 
måneder efter denne meddelelse. 
2. I tilfælde af opsigelse fastsætter de kontraherende 
parter ved fælles overenskomst, hvorledes der skal 
forholdes med hensyn til de foretagender, der har opnået 
tilladelse i medfør af artikel 11, stk. 1. Såfremt der ikke er 
opnået enighed ved udløbet af de i artikel 42, stk. 1, 
omtalte tolv måneder, skal de nævnte foretagender 
undergives de regler, der gælder for foretagender i 
tredjelande. Dog afgiver de kontraherende parter straks 
løfte om, at den i medfør af artikel 11, stk. 1, opnåede 
tilladelse ikke trækkes tilbage under hensyntagen til 
markedsøkonomiske behov i en periode på mindst fem år 
fra den dato, hvor denne overenskomst ophører med at 
gælde. 
Artikel 43 
Geografisk anvendelsesområde 
Denne overenskomst anvendes på den ene side på Schweiz' 
område og på den anden side på de områder, hvor Traktaten om Oprettelse af Det Europæiske Økonomiske 
Fællesskab er gældende på de betingelser, som er fastsat i 
denne Traktat. 
Artikel 44 
Ikrafttræden 
1. Denne overenskomst, der blev forhandlet på fransk, er 
udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, fransk, 
græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk og tysk. 
Hver af disse tekster har samme gyldighed. 
2. Denne overenskomst skal ratificeres eller godkendes af 
de kontraherende parter i overensstemmelse med den 
procedure, der gælder for hver enkelt. 
3. Denne overenskomst træder i kraft på den første dag i 
kalenderåret efter udveksling af ratifikations- eller godken-
delsesinstrumenterne på betingelse af, at denne udveksling 
finder sted senest en måned før nævnte dato. 
Dog kan de kontraherende parter ved udvekslingen af 
ratifikations- eller godkendelsesinstrumenterne i fælles­
skab fastsætte en anden dato for denne overenskomsts 
ikrafttræden, hvilken dato i så fald straks skal bekendtgø­
res. 
Nr. C 53/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
Hecho en , el 
Udfærdiget i , den 
Geschehen zu , am 
'EyiVE , TT|V 
Done at , on this day of in the year 
Fait å , le 
Fatto a , il 
Gedaan te , de 
Feito em , em 
En nombre del Consejo de las Comunidades Europeas 
På Rådet for De Europæiske Fællesskabers vegne 
Im Namen des Rates der Europåischen Gemeinschaften 
Tia TO £o|ip,o6A.io TCOV Eupawcaiiabv KOIVOTTJTOOV 
In the name of the Council of the European Communities 
Au nom du Conseil des Communautés européennes 
A norne del Consiglio delle Comunitå Europee 
Namens de Raad van de Europese Gemeenschappen 
Em norne do Conselho das Gomunidades Europeias 
Fiir die Schweizerische Eidgenossenschaft 
Pour la Confédération suisse 
Per la Confederazione svizzera 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/13 
BILAG I 
KLASSIFIKATION AF DE FORSIKRINGSKLASSER, DER OMFATTES AF OVERENSKOMSTEN 
A. Klassifikation af risici ved hjælp af forsikringsklasser 
1. Ulykker (herunder arbejdsulykker og erhvervssygdomme) 
— fastsatte ydelser 
— skadeserstatninger 
— kombinationer 
— personbefordring 
2. Sygdom 
— fastsatte ydelser 
— skadeserstatninger 
— kombinationer 
3. Kaskoforsikring for landkøretøjer (bortset fra jernbaners rullende materiel) 
Alle skader på 
— motordrevne landkøretøjer 
— ikke-motordrevne landkøretøjer 
4. Kaskoforsikring for jernbanekøretøjer 
Alle skader på jernbanekøretøjer 
5. Kaskoforsikring for luftfartøjer 
Alle skader på luftfartøjer 
6. Kaskoforsikring for fartøjer til sejlads på have, indsøer og floder 
Alle skader på 
— flodfartøjer 
— indsøfartøjer 
— havfartøjer 
7. Godstransport (herunder varer, bagage og alt andet gods) 
Alle skader på transporterede varer eller bagage, uanset arten af transportmidlet 
8. Brand og naturkræfter 
Alle skader på ejendom (bortset fra ejendom omfattet af klasserne 3,4,5,6 og 7), når de er forårsaget af 
— brand 
— eksplosion 
— storm 
— naturkræfter bortset fra storm 
— kerneenergi 
— jordskred 
9. Andre skader på ejendom 
Alle skader på ejendom (bortset fra ejendom omfattet af klasserne 3, 4, 5, 6 og 7), når disse skader 
skyldes hagl eller frost samt årsager af enhver art, f.eks. tyveri, undtagen dem, der er anført under nr. 8. 
Nr. C 53/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
10. Ansvarsforsikring for motordrevne landkøretøjer 
Ethvert ansvar hidrørende fra brugen af motordrevne landkøretøjer (herunder førerens ansvar) 
11. Ansvarsforsikring for luftfartøjer 
Ethvert ansvar hidrørende fra brugen af luftfartøjer (herunder førerens ansvar) 
12. Ansvarsforsikring for fartøjer til sejlads på have, indsøer og floder 
Ethvert ansvar hidrørende fra anvendelse af flod-, indsø- og havfartøjer (herunder førerens ansvar) 
13. Almindelig ansvarsforsikring 
Ethvert ansvar, der ikke er anført under numrene 10, 11 og 12 
14. Kredit 
— almindelig insolvens 
— eksportkredit 
— salg på afbetaling 
— hypotek 
— landbrug 
15. Kaution 
— direkte kaution 
— indirekte kaution 
16. Diverse økonomiske tab 
— arbejdsløshedsrisici 
— inkassotab (almindeligt) 
— dårligt vejr 
— tab af overskud 
— indirekte omkostningers uforanderlighed 
— uforudsete handelsudgifter 
— tab af salgsværdi 
— husleje — eller indtægtstab 
— indirekte handelstab bortset fra de ovenfor nævnte 
— ikke forretningsmæssige økonomiske tab 
— andre økonomiske tab 
17. Retshjælpforsikring 
Retsh j ælpforsikring 
18. Assistance 
Assistance til personer, der kommer i vanskeligheder under befordring eller under fravær fra bopælen 
eller det faste opholdssted. 
Risici, der er omfattet af en klasse, kan ikke klassificeres i en anden klasse bortset fra de tilfælde, der er 
anført under punkt C. 
B. Benævnelse af den tilladelse, der gives samtidigt for flere klasser 
Når tilladelsen samtidig omfatter: 
a) klasse 1 og 2, gives den under benævnelsen »ulykke og sygdom«; 
b) klasse 1 (fjerde led), 3, 7 og 10, gives den under benævnelsen »automobilforsikring«; 
c) klasse 1 (fjerde led), 4, 6, 7 og 12, gives den under benævnelsen »sø- og transportforsikring«; 
d) klasse 1 (fjerde led), 5, 7 og 11, gives den under benævnelsen »luftfartforsikring«; 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/15 
e) klasse 8 og 9, gives den under benævnelsen »brand og andre skader på ejendom«; 
f) klasse 10, 11, 12 og 13, gives den under benævnelsen »ansvarsforsikring«; 
g) klasse 14 og 15, gives den under benævnelsen »kredit og kaution«; 
h) alle klasser, gives den under den af den kontraherende part valgte benævnelse, der meddeles den anden 
kontraherende part. 
C. Accessoriske risici 
Det foretagende, der opnår tilladelse for en principal risiko, som falder under en klasse eller en gruppe af 
klasser, kan ligeledes dække de risici, der er omfattet af en anden klasse, uden at der kræves tilladelse for 
disse risici, såfremt disse 
— indgår i den principale risiko 
— angår det objekt, der er dækket mod den principale risiko, og 
— er dækket af den kontrakt, der dækker den principale risiko. 
De risici, der omfattes af klasse 14,15 og 17, kan dog ikke betragtes som accessoriske risici til andre klasser. 
Den risiko, der er omfattet af klasse 17 (retshjælpsforsikring), kan dog betragtes som accessorisk risiko til 
klasse 18, når betingelserne i første afsnit, litra c), i denne protokol er opfyldt, og når hovedrisikoen kun 
vedrører assistance til personer, der kommer i vanskeligheder under rejser eller fravær fra bopælen eller det 
faste opholdssted. 
Retshjælpsforsikring kan ligeledes betragtes som accessorisk risiko på de i første afsnit, litra c), i denne 
protokol omhandlede betingelser, når den er knyttet til tvister eller risici, som skyldes brug af søfartøjer, 
eller som kan henføres til sådan brug. 
D. Assistance 
1. Assistancevirksomhed vedrører assistance til personer, der kommer i vanskeligheder under befordring 
eller under fravær fra bopælen eller det faste opholdssted. Den består i mod forudgående 
præmiebetaling at forpligte sig til omgående at yde den sikrede i henhold til en kontrakt om assistance 
bistand i de tilfælde og på de betingelser, der er fastsat i kontrakten, når vedkommende kommer i 
vanskeligheder som følge af en hændelig begivenhed. 
Bistanden kan bestå i kontantydelser eller naturalydelser. Naturalydelserne kan også præsteres ved 
benyttelse af tjenesteyderens eget personale eller materiel. 
Assistancevirksomhed omfatter ikke pasning, vedligeholdelse, eftersalgsservice eller blot henvisning til 
eller tilvejebringelse af bistand ved formidling. 
2. Enhver af de kontraherende parter kan på sit område lade virksomhed i form af assistance til personer, 
der kommer i vanskeligheder under andre omstændigheder end de i stk. 1, omhandlede, være underlagt 
den ved denne overenskomst indførte ordning. Hvis en kontraherende part gør brug af denne mulighed, 
skal den med henblik på denne anvendelse sidestille de nævnte former for virksomhed med dem, der er 
klassificeret i forsikringsklasse 18 under litra A i bilag I, dog med forbehold af litra C i nævnte bilag. 
Stk. 1 berører på ingen måde de i bilag I til denne overenskomst fastsatte klassificeringsmuligheder for 
de former for virksomhed, der klart henhører under andre forsikringsklasser. 
Et agentur eller en filial af et foretagende, hvis vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende på den anden 
kontraherende parts område, må ikke nægtes godkendelse alene med den begrundelse, at de i dette 
stykke omhandlede former for virksomhed er klassificeret anderledes hos den kontraherende part, på 
hvis område foretagendet har sit vedtægtsmæssige hjemsted. 
Nr. C 53/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
BILAG 11 
DEFINITION AF DE FORMER FOR FORSIKRING, VIRKSOMHED OG FORETAGENDER, 
DER IKKE OMFATTES AF OVERENSKOMSTEN 
A. Brancher, der ikke omfattes 
Denne overenskomst vedrører ikke: 
1. livsforsikring, dvs. navnlig livsbetinget kapitalforsikring, dødsfaldsforsikring, blandet livs- og 
kapitalforsikring, livsforsikring med tilbagebetaling af præmier, tontiner, forsikring betalbar ved 
ægteskab og forsikring betalbar ved fødsel; 
2. livrente; 
3. livsforsikringsforetagenders accessoriske forsikringer, dvs. forsikring mod legemsbeskadigelse, 
herunder uarbejdsdygtighed, forsikring mod dødsfald som følge af ulykke, forsikring mod invaliditet 
som følge af ulykke eller sygdom, såfremt disse forskellige forsikringer tegnes accessorisk til 
livsforsikring; 
4. i Schweiz 
forsikringer, der er omfattet af en lovbestemt social sikringsordning, medmindre denne forsikringsform 
drives af godkendte private virksomheder; 
i Fællesskabet 
forsikringer, der er omfattet af en lovbestemt social sikringsordning; 
5. forsikringsvirksomhed, der udøves i Irland og i Det Forenede Kongerige under betegnelsen »permanent 
health insurance« (not subject to cancellation), sygeforsikring (uopsigelig). 
B. Former for virksomhed, der er udelukket 
Denne overenskomst vedrører ikke: 
1. kapitalisationsvirksomhed, således som denne er nærmere fastlagt i hver kontraherende parts 
lovgivning; 
2. virksomhed, der udøves af forsørgelses- og understøttelsesorganer, hvis ydelse varierer efter de 
disponible midler, medens medlemsbidraget udgør et fast beløb; 
3. virksomhed, der udøves af en organisation, der ikke har status som juridisk person, og hvis formål er 
gensidig sikring af dens medlemmer uden betaling af præmier og uden oprettelse af tekniske reserver; 
4. eksportkreditvirksomhed for statens regning eller med statsgaranti eller de tilfælde, hvor staten står som 
forsikrer; 
5. assistancevirksomhed, ved hvilken forpligtelsen er begrænset til de nedenfor anførte former for 
virksomhed, når disse udøves i forbindelse med en ulykke eller en skade, der rammer et vejkøretøj, og 
som normalt er sket på den kontraherende parts område, hvor yderen af sikkerheden er 
hjemmehørende: 
— reparation på stedet, hvor yderen af sikkerheden i de fleste tilfælde anvender sit eget personale og 
materiel 
— transport af køretøjet til det nærmeste eller mest hensigtsmæssige sted, hvor reparation kan 
foretages, samt eventuel befordring, i almindelighed med samme hjælpekøretøj, af føreren og 
passagererne til det nærmeste sted, hvorfra de kan fortsætte deres rejse på anden måde 
— såfremt den kontraherende part, på hvis område yderen af sikkerheden er hjemmehørende, 
bestemmer det: transport af det pågældende køretøj, eventuelt ledsaget af føreren og passagererne, 
til disses bopæl, udgangspunkt eller oprindelige bestemmelsessted inden for den pågældende 
medlemsstat, 
medmindre disse former for virksomhed udøves af et foretagende, der er omfattet af denne 
overenskomst. 
I de tilfælde, der er omhandlet i de to første led, skal betingelsen om, at ulykken eller skaden skal være 
sket på den kontraherende parts område, hvor yderen af sikkerheden er hjemmehørende: 
a) ikke være opfyldt, når denne er en organisation, som den sikrede er medlem af, og såfremt 
reparationen eller transporten af køretøjet blot ved forevisning af medlemskortet og uden betaling af 
tillægspræmie foretages af en tilsvarende organisation hos den pågældende kontraherende part i 
henhold til en aftale om gensidighed; 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/17 
b) ikke være til hinder for ydelse af en sådan assistance i Irland og i Det Forenede Kongerige af én og 
samme organisation med virksomhed i begge disse stater. 
I det tilfælde, der er omhandlet i tredje led, og såfremt ulykken eller skaden er sket på Irlands område 
eller, for Det Forenede Kongeriges vedkommende, på Nordirlands område, kan køretøjet, eventuelt 
ledsaget af føreren og passagererne, transporteres til disses bopæl, udgangspunkt eller oprindelige 
bestemmelsessted inden for det ene eller det andet af disse områder. 
Endvidere vedrører denne overenskomst ikke assistancevirksomhed, som udøves i forbindelse med en 
ulykke eller skade, der har ramt et vejkøretøj, og som består i at transportere det pågældende køretøj, 
der har været udsat for en ulykke eller en skade, uden for storhertugdømmet Luxembourg, eventuelt 
ledsaget af føreren og passagererne, til disses bopæl, såfremt denne form for virksomhed udøves af 
Automobile Club du Grand Duché de Luxembourg. 
Foretagender, der er omfattet af denne overenskomst, må kun udøve den i dette nummer omhandlede 
virksomhed, hvis de er godkendt for klasse 18 under litra A i bilag I, dog med forbehold af litra C i 
nævnte bilag. I dette tilfælde finder nærværende overenskomst anvendelse på denne form for 
virksomhed. 
C. Udelukkelse af foretagender, der befinder sig i en særlig situation 
Denne overenskomst vedrører ikke: 
1. Foretagender, der opfylder følgende betingelser: 
— foretagendet udøver ingen anden virksomhed, der er omfattet af nærværende overenskomst, end den 
i klasse 18 under litra A i bilag I omhandlede, 
— denne virksomhed udøves udelukkende på lokalt plan og består kun i naturalydelser, og 
— de årlige indtægter fra udøvelse af assistancevirksomhed til personer i vanskeligheder overstiger ikke 
200 000 ECU. 
2. For de foretagender, der har hjemsted i Schweiz: 
de foretagender, hvis årlige præmieindtægt hidrørende fra virksomhed som omhandlet i 
overenskomsten, på tidspunktet for dens ikrafttræden ikke overstiger en million ECU, og hvis 
virksomhed er begrænset til schweizisk område, indtil de ikke længere opfylder disse betingelser. Et 
foretagende, der er underkastet den i overenskomsten fastsatte ordning, kan ikke længere påberåbe sig 
denne undtagelsesbestemmelse, heller ikke selv om det opfylder de to ovennævnte betingelser. 
3. For de foretagender, der har hjemsted i Fællesskabet: 
— de gensidige forsikringsselskaber, der opfylder følgende betingelser: 
— vedtægterne giver mulighed for opkrævning af ekstrapræmier eller nedsættelse af ydelserne 
— virksomheden omfatter ikke ansvarsforsikring—medmindre denne udgør en accessorisk sikring 
som omhandlet i litra C i bilag I — samt kreditforsikring og kaution 
— den årlige præmieindtægt, der opkræves i forbindelse med virksomhed, som omfattes af denne 
overenskomst, overstiger ikke en million ECU, 
og 
— mindst halvdelen af de præmier, der opkræves i forbindelse med virksomhed, som omfattes af 
denne overenskomst, stammer fra personer, der er deltagere i det gensidige forsikringsselskab. 
— Gensidige forsikringsselskaber, som med et andet foretagende af samme art har indgået en aftale, 
der omfatter fuld genforsikring af de forsikringskontrakter, som de indgår, eller indebærer det 
overtagende selskabs indtræden i det overdragende selskabs sted ved opfyldelsen af forpligtelser i 
henhold til de nævnte kontrakter. 
I så fald er det overtagende selskab omfattet af overenskomsten. 
D. Udelukkelse af bestemte foretagender 
Overenskomsten omfatter ikke de under nr. 1 og 2 nævnte foretagender, medmindre der sker en ændring af 
disses vedtægter, for så vidt angår kompetencen. 
De under nr. 1 og 2, litra b), nævnte foretagenders territoriale kompetence anses ikke for ændret i tilfælde af 
fusion eller udskillelse af disse foretagender med den virkning, at den territoriale kompetence, der tidligere 
tilkom det udskilte foretagende eller de fusionerede foretagender, opretholdes til gunst for det nye eller de 
nye foretagender; på samme måde anses kompetencen med hensyn til de udøvende brancher ikke for 
Nr. C 53/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
ændret, såfremt et af disse foretagender for samme geografiske område overtager én eller flere af de 
brancher, der udøves af de pågældende foretagender. 
1. I Schweiz 
Følgende kantonale offentligretlige anstalter, der indtager en monopolstilling: 
a) Aargau: Aargauisches Versicherungsamt, Aargau, 
b) Appenzell Ausser-Rhoden: Brand- und Elementarschadenversicherung, Appenzell AR, Herisau, 
c) Basel-Land: Basellandschaftliche Gebåudeversicherung, Liestal, 
d) Basel-Stadt: Gebåudeversicherung des Kantons Basel-Stadt, Basel, 
e) Bern/Berne: Gebåudeversicherung des Kantons Bern, Bern/Assurance immobiliére du canton de 
Berne, Berne, 
f) Fribourg/Freiburg: Etablissement cantonal d'assurance des båtiments du canton de Fribourg, 
Fribourg/Kantonale Gebåudeversicherungsanstalt Freiburg, Freiburg, 
g) Glarus: Kantonale Sachversicherung Glarus, Glarus, 
h) Graubunden/Grigioni/Grischun: Gebåudeversicherungsanstalt des Kantons Graubunden, Chur/ 
Istituto d'assicurazione fabbricati del cantone dei Grigioni, Coira/Institut dil cantun Grischun per 
assicuranzas da baghetgs, Cuera, 
i) Jura: Assurance immobiliére de la République et canton du Jura, Saignelégier, 
j) Luzern: Gebåudeversicherungsanstalt des Kantons Luzern, Luzern, 
k) Neuchatel: Etablissement cantonal d'assurance immobiliére contre l'incendie, Neuchatel, 
i) Nidwalden: Kantonale Brandversicherungsanstalt Nidwalden, Stans, 
m) Schaffhausen: Gebåudeversicherung des Kantons Schaffhausen, Schaffhausen, 
n) Solothurn: Solothurnische Gebåudeversicherung, Solothurn, 
o) St. Gallen: Gebåudeversicherungsanstalt des Kantons St. Gallen, St. Gallen, 
p) Thurgau: Gebåudeversicherung des Kantons Thurgau, Frauenfeld, 
q) Vaud: Etablissement d'assurance contre l'incendie et les elements naturels du canton de Vaud, 
Lausanne, 
r) Zug: Gebåudeversicherung des Kantons Zug, Zug, 
s) Zurich: Gebåudeversicherung des Kantons Zurich, Ziirich. 
2. / Fællesskabet 
a) i Danmark 
Falcks Redningskorps A/S, København. 
b) i Tyskland 
— Følgende offentligretlige anstalter, der har monopol (Monopolanstalten): 
aa) Badische Gebåudeversicherungsanstalt, Karlsruhe, 
bb) Bayerische Landesbrandversicherungsanstalt, Munchen, 
cc) Bayerische Landestierversicherungsanstalt, Schlachtviehversicherung, Munchen, 
dd) Braunschweigische Landesbrandversicherungsanstalt, Braunschweig, 
ee) Hamburger Feuerkasse, Hamburg, 
ff) Hessische Brandversicherungsanstalt (Hessische Brandversicherungskammer), Darmstadt, 
gg) Hessische Brandversicherungsanstalt, Kassel, 
hh) Lippische Landesbrandversicherungsanstalt, Detmold, 
ii) Nassauische Brandversicherungsanstalt, Wiesbaden, 
jj) Oldenburgische Landesbrandkasse, Oldenburg, 
kk) Ostfriesische Landschaftliche Brandkasse, Aurich, 
11) Feuersozietåt Berlin, Berlin, 
mm) Wurttembergische Gebåudebrandversicherungsanstalt, Stuttgart. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/19 
— Følgende halv-offentlige anstalter: 
nn) Postbeamtenkrankenkasse, 
oo) Krankenversorgung der Bundesbahnbeamten. 
c) i Spanien 
Følgende offentlige organer: 
aa) Comisaria del Seguro Obligatorio de Viajeros, 
bb) Consorcio de Compensacion de Seguros, 
cc) Fondo Nacional de Garantia de Riesgos de la Circulacion. 
d) i Frankrig 
Følgende anstalter: 
aa) Caisse departementale des incendiés des Ardennes, 
bb) Caisse departementale des incendiés de la Cote-d'Or, 
cc) Caisse departementale des incendiés de la Marne, 
dd) Caisse departementale des incendiés de la Meuse, 
ee) Caisse departementale des incendiés de la Somme. 
e) i Irland 
Voluntary Health Insurance Board. 
f) i Italien 
Cassa di Previdenza per l'assicurazione degli sportivi (Sportass). 
g) i Det Forenede Kongerige 
The Crown Agents. 
BILAG III 
DE ANERKENDTE RETLIGE FORMER 
Et foretagende, hvis vedtægtsmæssige hjemsted er beliggende på en af de kontraherende parters område, skal 
være etableret under en af de nedenstående retlige former. 
Endvidere kan de kontraherende parter i givet fald oprette foretagender under enhver offentligretlig form, når 
disse har til formål at drive forsikringsvirksomhed på lignende vilkår som privatretlige selskaber. 
A. I Schweiz 
— Aktiengesellschaft/Société anonyme/sociétå per azioni, 
— Genossenschaft/coopérative/cooperativa. 
B. I Fællesskabet 
1. / Belgien 
— naamloze vennootschap/société anonyme, 
— vennootschap bij wijze van geldschieting op aandelen/société en commandite par actions, 
Nr. C 53/20 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
— onderlinge verzekeringsmaatschappij /association d'assurance mutuclle, 
— cooperatieve vennootschap/société coopérativc. 
2. 1 Danmark 
— aktieselskaber, 
— gensidige selskaber. 
3. / Tyskland 
— Aktiengesellschaft, 
— Versicherungsverein auf Gegenseitigkeit, 
— Offentlich-rechtliches Wettbewerbs-Versicherungsunternehmen. 
4. / Frankrig 
— société anonyme, 
— société å forme mutuelle, 
— mutuelle, 
— union de mutuelles. 
5. / Spanien 
— sociedad anénima, 
— sociedad mutua, 
— sociedad cooperativa. 
6. / Grækenland 
— avévunoc, etaipeia, 
— aA.Å.T|Xao-<paX.urriic6c, auvetaipianéc,. 
7. I Irland 
— incorporated companies limited by shares or by guarantee or unlimited. 
8. I Italien 
— societå per azioni, 
— societå cooperativa, 
— mutua di assicurazione. 
9. / Luxembourg 
— société anonyme, 
— société en commandite par actions, 
— association d'assurances mutuelles, 
— société coopérative. 
10. / Nederlandene 
— naamloze vennootschap, 
— onderlinge waarborgmaatschappij. 
11.1 Portugal 
— sociedade anonima de responsabilidade limitada, 
— mutua de seguros. 
12. / Det Forenede Kongerige 
— incorporated companies limited by shares or by guarantees or unlimited, 
— societies registered under the Industrial and Provident Societies Acts, 
— societies registered under the Friendly Societies Aet, 
— sammenslutningen af forsikringsgivere kaldet Lloyd's. 
5. 3. ?0 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/21 
BILAG IV 
SÆRBESTEMMELSER FOR VISSE MEDLEMSSTATER I FÆLLESSKABET 
Uanset bestemmelserne i overenskomsten anvendes følgende særbestemmelser i visse medlemsstater i 
Fællesskabet: 
1. / Danmark 
— for så vidt angår artikel 15: 
Danmark kan opretholde de bestemmelser i lovgivningen, der pålægger restriktioner for den frie 
rådighed over de aktiver, der henlægges af forsikringsselskaber til dækning af pensioner i medfør af 
lovpligtig arbejdsulykkesforsikring. 
2. I Tyskland 
— for så vidt angår artikel 8, stk. 2: 
Tyskland kan opretholde forbuddet mod, at sygeforsikring udøves sideløbende eller samtidig med andre 
forsikringsklasser på dets område. 
— for så vidt angår artikel 15: 
Tyskland kan, for så vidt angår sygeforsikring i henhold til artikel 2, stk. 3, i protokol nr. 1 opretholde 
begrænsningerne i den frie rådighed over aktiverne, i det omfang den frie rådighed over de aktiver, der 
dækker præmiereserverne, gøres afhængig af samtykke fra en »Treuhånder«. 
3. / Luxembourg 
— for så vidt angår artikel 20, stk. 1 og 3: 
Luxembourg kan opretholde sin garantiordning vedrørende tekniske reserver, der består ved 
overenskomstens ikrafttræden. 
4. 1 Det Forenede Kongerige 
— for så vidt angår artikel 10, stk. 1, litra c): 
for Lloyd's skal der i stedet for status og resultatopgørelse fremlægges et samlet årsregnskab for den 
udøvede forsikringsvirksomhed vedlagt attestation for, at revisorerne har afgivet erklæring for hver 
forsikringsgiver, hvorved det bevises, at de forpligtelser, der er opstået ved denne virksomhed, fuldt ud 
dækkes af aktiverne. Disse dokumenter skal gøre det muligt for tilsynsmyndighederne at få et overblik 
over sammenslutningens stilling med hensyn til dens solvens. 
— for så vidt angår artikel 10, stk. 1, litra d): 
med hensyn til Lloyd's må eventuelle tvister i værtslandet, der hidrører fra indgåede forpligtelser, ikke 
for de sikrede medføre større vanskeligheder, end hvis tvisterne vedrørte selskaber af sædvanlig type. 
Med henblik herpå skal den generalbefuldmægtigedes kompetence særligt omfatte beføjelse til i denne 
egenskab at give møde i retten som sagsøgt med beføjelse til at forpligte de pågældende forsikringsgivere 
i Lloyd's. 
Nr. C 53/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
BILAG V 
METODER TE, BEREGNING AF UDLIGNINGSRESERVEN FOR KREDITFORSIKRINGSKLASSEN 
SAMT BETINGELSERNE FOR FRITAGELSE FOR FORPLIGTELSEN TEL AT OPRETTE EN SÅDAN 
RESERVE 
A. Metoder 
Metode nr. 1 
1.1. Under hensyn til de risici, der er anført i forsikringsklassen under litra A, nr. 14, i protokol nr. 1 
(kreditforsikring), skal der oprettes en udligningsreserve til dækning af et eventuelt teknisk tab, som 
forekommer inden for denne forsikringsklasse ved afslutningen af regnskabsåret. 
1.2. Indtil reserven udgør 150 % af det højeste årlige beløb i de senere fem regnskabsår for nettopræmier 
eller -bidrag, skal der i hvert regnskabsår til reserven overføres et beløb på 75 % af det eventuelle 
tekniske overskud fra kreditforsikringsvirksomheder, idet denne overførsel dog ikke kan overstige 12 % 
af nettopræmier eller -bidrag. 
Metode nr. 2 
2.1. Under hensyn til de risici, der er anført i forsikringsklassen under litra A, nr. 14, i protokol nr. 1 
(kreditforsikring), skal der oprettes en udligningsreserve til dækning af et eventuelt teknisk tab, som 
forekommer inden for denne forsikringsklasse ved afslutningen af regnskabsåret. 
2.2. Udligningsreservens minimumsbeløb skal udgøre 134 % af gennemsnittet af den årlige indtægt fra 
præmier eller bidrag i de fem foregående regnskabsår efter fradrag af overdragelser og tillæg af 
godkendte genforsikringer. 
2.3. Denne reserve skal i hvert af de efterfølgende regnskabsår tilføres en overførsel på 75 % af det eventuelle 
tekniske overskud i denne klasse, indtil reserven er lig med eller højere end det minimum, der er beregnet 
i overensstemmelse med stk. 2.2 i dette bilag. 
2.4. De kontraherende parter kan for beregning af reservens størrelse og/eller størrelsen af den årlige 
overførsel fastsætte særlige regler, der resulterer i større beløb end de i denne overenskomst fastsatte 
minimumsbeløb. 
Metode nr. 3 
3.1. For den under litra A, nr. 14, i protokol nr. 1 anførte forsikringsklasse (kreditforsikring) skal der 
oprettes en udligningsreserve til dækning af en i regnskabsåret forekommende skadesprocent, der er 
højere end gennemsnittet i denne forsikringsklasse. 
3.2. Denne udligningsreserve beregnes efter følgende metode: 
Alle beregninger vedrører indtægter og udgifter for egen regning. 
For hvert regnskabsår skal det beløb, der følger af et skadesforløb under normalen, overføres til 
udligningsreserven, indtil reserven når eller igen når op på det beregnede beløb. 
Der foreligger et skadesforløb under normalen, såfremt regnskabsårets skadesprocent er lavere end den 
gennemsnitlige skadesprocent i referenceperioden. Beløb, der følger af et skadesforløb under normalen, 
svarer til differencen mellem disse to procenter multipliceret med præmieindtægterne i regnskabsåret. 
Det beregnede beløb for reserven er lig med det seksdobbelte af standardforskellen mellem 
skadesprocenterne i referenceperioden og den gennemsnitlige skadesprocent multipliceret med 
præmieindtægterne i regnskabsåret. 
Er der i et regnskabsår opstået en skadesexcedent, skal beløbet udredes over udligningsreserven. Der 
foreligger en skadesexcedent, såfremt regnskabsårets skadesprocent er højere end den gennemsnitlige 
skadesprocent. Størrelsen af skadesexcedenten svarer til differencen mellem disse to procenter 
multipliceret med præmieindtægterne i regnskabsåret. 
Uanset skadesforløbet skal der i hvert regnskabsår straks tilføres udligningsreserven 3,5 % af det 
beregnede beløb, indtil reserven når eller igen når op på dette beløb. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/23 
Referenceperioden skal have en varighed af mindst 15 og højst 30 år. Hver kontraherende part skal 
undlade at kræve oprettelse af en udligningsreserve, såfremt der ikke er konstateret noget 
forsikringsteknisk tab i referenceperioden. 
Udligningsreservens beregnede beløb og overførsler herfra kan nedsættes, såfremt det af den 
gennemsnitlige skadesprocent i referenceperioden tillige med omkostningsprocenten fremgår, at 
præmierne omfatter et sikkerhedstillæg. 
Metode nr. 4 
4.1. For den under litra A, nr. 14, i bilag I anførte forsikringsklasse (kreditforsikring) skal der oprettes en 
udligningsreserve til dækning af en i regnskabsåret forekommende skadesprocent, der er højere end 
gennemsnittet i denne forsikringsklasse. 
4.2. Denne udligningsreserve beregnes efter følgende metode: 
Alle beregninger vedrører indtægter og udgifter for egen regning. 
For hvert regnskabsår skal det beløb, der følger af et skadesforløb under normalen, overføres til 
udligningsreserven, indtil reserven når eller igen når op på det beregnede beløb. 
Der foreligger et skadesforløb under normalen, såfremt regnskabsårets skadesprocent er lavere end den 
gennemsnitlige skadesprocent i referenceperioden. Beløb, der følger af et skadesforløb under normalen, 
svarer til differencen mellem disse to procenter multipliceret med præmieindtægterne i regnskabsåret. 
Det maksimale beregnede beløb for reserven er lig med det seksdobbelte af standardforskellen mellem 
skadesprocenten i referenceperioden og den gennemsnitlige skadesprocent multipliceret med 
præmieindtægterne i regnskabsåret. 
Er der i et regnskabsår opstået en skadesexcedent, skal beløbet udredes over udligningsreserven, indtil 
reserven når det minimale beregnede beløb. Der foreligger en skadesexcedent, såfremt regnskabsårets 
skadesprocent er højere end den gennemsnitlige skadesprocent. Størrelsen af skadesexcedenten svarer til 
differencen mellem disse to procenter multipliceret med præmieindtægterne i regnskabsåret. 
Det minimale beregnede beløb for reserven er lig med det tredobbelte af standardforskellen mellem 
skadesprocenten i referenceperioden og den gennemsnitlige skadesprocent multipliceret med 
præmieindtægterne i regnskabsåret. 
Referenceperioden skal have en varighed af mindst 15 og højst 30 år. Hver kontraherende part kan 
undlade at kræve oprettelse af en udligningsreserve, såfremt der ikke er konstateret noget 
forsikringsteknisk tab i referenceperioden. 
Begge de beregnede beløb, der indgår i udligningsreserven, og overførsler hertil eller herfra kan 
nedsættes, såfremt det af den gennemsnidige skadesprocent i referenceperioden tillige med 
omkostningsprocenten fremgår, at præmierne omfatter et sikkerhedstillæg, og dette sikkerhedstillæg er 
over 1,5 gang større end skadesprocentens standardafvigelse i referenceperioden. I så fald multipliceres 
de nævnte beløb med en kvotient, der svarer til 1,5 gang standardafvigelsen divideret med 
sikkerhedstillægget. 
B. Fritagelse 
Hver af de kontraherende parter kan fritage forretningssteder fra kravet om oprettelse af en udligningsreserve 
for kreditforsikringsklassen, hvis deres indtægt fra præmier og bidrag i denne klasse udgør mindre end 4 % af 
den samlede præmie- og bidragsindtægt og er mindre end 2 500 000 ECU. 
Forholdet mellem ecuen og schweizerfrancen samt de procedurer, der er nødvendige for fastlæggelse af ecuen 
efter denne protokol, er fastsat i protokol nr. 3. 
Nr. C 53/24 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
PROTOKOL Nr. 1 
Solvensmargenen 
Artikel 1 
Definition af solvensmargenen 
Solvensmargenen svarer til foretagendets egenkapital, fri for enhver påregnelig forpligtelse og 
immaterielle værdier. Den omfatter navnlig: 
— den indbetalte aktiekapital eller for gensidige forsikringsselskaber den faktiske garantikapital 
— halvdelen af den ikke-indbetalte aktiekapital eller garantikapital, når den indbetalte del udgør 
25 % af aktiekapital eller garantikapital 
— reserver (lovmæssige og frie), der ikke modsvarer forpligtelserne 
— overført overskud 
— de tillægspræmier, som gensidige og gensidig-lignende selskaber med variable præmier kan 
afkræve forsikringstagerne i løbet af et regnskabsår, med et beløb på indtil halvdelen af 
forskellen mellem de maksimale tillægspræmier og de faktisk opkrævede tillægspræmier; disse 
mulige tillægspræmier kan dog ikke udgøre mere end 50 % af margenen 
— efter anmodning og begrundelse fra selskabet og med samtykke fra de pågældende 
tilsynsmyndigheder under de kontraherende parter, på hvis område foretagendet udøver sin 
virksomhed, de skjulte reserver, der hidrører fra undervurdering af aktiverne og overvurdering 
af passiverne, i det omfang sådanne skjulte reserver ikke har karakter af et undtagelsestilfælde. 
Den for høje ansættelse af de tekniske reserver vurderes i forhold til deres størrelse beregnet af 
foretagendet i overensstemmelse med nationale bestemmelser; dog kan et beløb på op til 75 % af 
forskellen mellem reservebeløbet for foreliggende risici, beregnet af foretagendet som et fast beløb 
ved anvendelse af en minimumsprocentsats på præmierne og det beløb, som ville være 
fremkommet ved beregning af reserven aftale for aftale — såfremt den gældende lovgivning åbner 
mulighed for at vælge mellem disse to metoder — tages i betragtning i solvensmargenen med op til 
20%. 
Artikel 2 
Forholdet mellem solvensmargenen og præmiebeløbene eller skadesbelastningen 
1. Solvensmargenen bestemmes i forhold til det årlige præmie- eller bidragsbeløb eller til 
gennemsnittet af skader i de tre sidste regnskabsår. Er der tale om foretagender, der hovedsagelig 
kun dækker storm-, hagl- eller frostrisici, tages der dog hensyn til de sidste syv regnskabsår som 
referenceperiode for gennemsnittet af skader. 
2. Med forbehold af artikel 3 i denne protokol skal solvensmargenens størrelse være lig med det 
højeste af følgende to resultater: 
— Første resultat (i forhold til præmierne): 
— de præmier eller bidrag, der er indgået i direkte forsikringsforretning af enhver art i løbet af 
det sidste regnskabsår inklusive accessoriske, lægges sammen 
— hertil lægges beløbet for de præmier, der er overtaget for genforsikring i løbet af det sidste 
regnskabsår 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/25 
— herfra fratrækkes det samlede beløb for de i løbet af det sidste regnskabsår annullerede 
præmier eller bidrag samt det samlede beløb for skatter og afgifter på de præmier og bidrag, 
der indgår i den samlede indtægt. 
Efter at have delt det således fremkomne beløb i to rater, af hvilke den første går op til 
10 millioner ECU, og den anden omfatter det resterende beløb, beregnes brøkdele på 
henholdsvis 18 % og 16 % af disse rater og lægges til. 
Det første resultat fremkommer ved multiplikation af den således beregnede sum med det 
forhold, der for det sidste regnskabsår består mellem størrelsen af de forsikringsydelser, der 
påhviler foretagendet efter afgivelse i genforsikring, og forsikringsydelsernes bruttobeløb; dette 
forhold kan i intet tilfælde være på under 50 %. 
— Andet resultat (i forhold til skaderne): 
— de beløb for skader, der uden fradrag af skade, som påhviler cessionarer og retrocessionarer, 
er udbetalt i løbet af de i artikel 2, stk. 1, i denne protokol omhandlede perioder i direkte 
forsikring, lægges sammen 
— hertil lægges beløbet for de skader, der er udbetalt i løbet af de samme perioder for 
forpligtelser, der er overtaget i genforsikring eller retrocession 
— hertil lægges beløbet for de henlæggelser til endnu ikke afviklede skader, der er fastlagt i 
slutningen af sidste regnskabsår for såvel direkte forretninger som for de ved genforsikring 
overtagne forpligtelser 
— herfra fradrages de regnskabsbeløb, der er indgået i løbet af de i artikel 2, stk. 1, i denne 
protokol omhandlede perioder 
— herfra fradrages beløbet for de henlæggelser eller reserver til endnu ikke afviklede skader, 
som er fastlagt i begyndelsen af det andet regnskabsår, der går forud for det sidst afsluttede 
regnskabsår, for såvel direkte forretninger som for de ved genforsikring overtagne 
forpligtelser. 
Efter at have delt tredjedelen eller syvendedelen af det således fremkomne beløb, alt efter 
referenceperioden i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i denne protokol, i to rater, af hvilke 
den første går op til 7 millioner ECU, og den anden omfatter det resterende beløb, beregnes 
brøkdele på henholdsvis 26 % og 23 % af disse rater og lægges til. 
Det andet resultat fremkommer ved multiplikation af den således beregnede sum med det 
forhold, der for det sidste regnskabsår består mellem størrelsen af de skader, der påhvilede 
virksomheden efter afgivelse til genforsikring og skadernes bruttobeløb; dette forhold kan i 
intet tilfælde være lavere end 50 %. 
3. De brøkdele, der anvendes på de i artikel 2, stk. 2, i denne protokol nævnte rater, nedsættes til 
en tredjedel for sygeforsikring, der teknisk fungerer på lignende måde som livsforsikring, såfremt: 
— de opkrævede præmier beregnes på grundlag af sygelighedstavler efter de matematiske metoder, 
der anvendes i forsikring 
— der oprettes en alderdomsreserve 
— der opkræves et præmietillæg for at skabe en sikkerhedsmargen af en passende størrelse 
— forsikringsgiveren ikke kan opsige kontrakten før senest efter udløbet af det tredje forsikringsår 
— kontrakten åbner mulighed for at forhøje præmierne eller nedsætte ydelserne også for løbende 
kontrakter. 
4. Med hensyn til Lloyds, hvor den i artikel 2, stk. 2, i denne protokol omhandlede beregning af 
det første resultat i forhold til præmierne udføres på grundlag af nettopræmier, multipliceres disse 
med en fast procent, hvis størrelse fastsættes årligt af hjemstedets tilsynsmyndighed. Denne faste 
Nr. C 53/26 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
procent skal beregnes på grundlag af de seneste statistiske oplysninger særligt vedrørende den 
udbetalte provision. 
Disse oplysninger såvel som de foretagne beregninger meddeles tilsynsmyndighederne i Schweiz, 
hvis Lloyd's er etableret der. 
5. Med hensyn til risici, der er klassificeret under litra A, nr. 18, i bilag I, er det beløb for betalte 
skader, der indgår i beregningen af det andet resultat, lig med de omkostninger, som ydet assistance 
har påført foretagendet. Disse omkostninger beregnes i henhold til de nationale bestemmelser hos 
den kontraherende part, på hvis område foretagendet har sit vedtægtsmæssige hjemsted. 
Artikel 3 
Garantifonden 
1. En tredjedel af solvensmargenen udgør garantifonden. 
2. Garantifonden kan dog ikke være mindre end: 
— 1 400 000 ECU for de risici eller en del af de risici, som hører under den i litra A i bilag I under 
nr. 14 anførte forsikringsklasse. Denne bestemmelse finder anvendelse på ethvert foretagende, 
hvis årligt indgående præmier eller bidrag inden for denne forsikringsklasse i hvert af de tre 
sidste regnskabsår har overskredet 2 500 000 ECU eller 4 % af de til det pågældende 
foretagende indgåede præmier eller bidrag; 
— 400 000 ECU for de risici eller en del af de risici, der hører under en af de klasser, der er anført i 
litra A i bilag I under nr. 10, 11, 12, 13 og 15 samt, medmindre første led finder anvendelse, 
nr. 14; 
— 300 000 ECU for de risici eller en del af de risici, der hører under en af de i litra A i bilag I under 
nr. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 16 og 18 anførte klasser; 
— 200 000 ECU for de risici eller en del af de risici, der hører under en af de i litra A i bilag I under 
nr. 9 og 17 anførte klasser. 
3. Omfatter foretagendets virksomhed flere klasser eller flere risici, tages kun den klasse eller den 
risiko i betragtning, der kræver det højeste beløb. 
4. Hver af de kontraherende parter kan træffe bestemmelse om, at minimumsgarantifonden 
nedsættes med en fjerdedel for gensidige selskaber og selskaber af gensidig-lignende karakter. 
5. Når et foretagende i henhold til bestemmelsen i artikel 3, stk. 2, første led, i denne protokol 
skal bringe garantifonden op på 1 400 000 ECU, kan vedkommende kontraherende part give 
foretagendet: 
— en frist på tre år til at bringe garantifonden op på 1 000 000 ECU 
— en frist på fem år til at bringe garantifonden op på 1 200 000 ECU 
— en frist på syv år til at bringe garantifonden op på 1 400 000 ECU. 
Fristerne begynder at løbe fra den dato, fra hvilken de i artikel 3, stk. 2, første led i denne protokol 
opstillede betingelser er opfyldt. 
Artikel 4 
Forholdet mellem schweizerfrancen og ecuen 
Forholdet mellem schweizerfrancen og ecuen samt de procedurer, der er nødvendige for 
fastlæggelse af ecuen efter denne protokol, er fastsat i protokol nr. 3. 
5. 3. 90 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 53/27 
PROTOKOL  Nr. 2 
Driftsplaner 
Artikel  1 
Planens  nærmere  indhold 
Driftsplaner  for  agenturet  eller  filialen  skal  indeholde  oplysninger  eller  dokumentation 
vedrørende: 
a) arten  af de risici,  som  foretagendet  agter  at dække 
b) de almindelige  og specielle  forsikringsbetingelser  i de policer,  det agter  at benytte 
c) de tariffer,  som  det har til hensigt  at anvende  for de enkelte  kategorier  af forsikringsvirksomhed 
d) grundprincipperne  for genforsikring 
e) en oversigt  over  foretagendets  solvensmargen  som  omhandlet  i protokol  nr. 1 
f) de anslåede  omkostninger  i forbindelse  med  opbygningen  af administrationen  og funktions-
nettet  samt  de dertil  bestemte  finansielle  midler,  og såfremt  de risici,  der skal  dækkes,  er 
klassificeret  under  litra  A, nr. 18, i bilag  I, de midler,  foretagendet  råder  over  med  henblik  på at 
yde den lovede  assistance 
og endvidere  for de tre første  regnskabsår: 
g) de anslåede  administrationsomkostninger 
h) de anslåede  præmier  eller  bidrag  og skadesudgifter  under  hensyn  til det nye virkefelt 
i) agenturets  eller  filialens  sandsynlige  økonomiske  stilling. 
Artikel  2 
Undtagelsesbestemmelser 
1. De  under  artikel  1, litra b) og c), i denne  protokol  nævnte  oplysninger  kræves  ikke,  hvis  der er 
tale om følgende  risici  (store  risici): 
a) risici  under  forsikringsklasse  4, 5, 6,7, 11 og 12 i litra  A i bilag  I 
b) risici  under  forsikringsklasse  14 og 15 i litra A i bilag  I, når forsikringstageren  i erhvervsmæssigt 
øjemed  udøver  industri-,  handels-  eller  liberal  virksomhed,  og risikoen  vedrører  denne 
virksomhed 
c) risici  under  forsikringsklasse  8,9,13  og 16 i litra A i bilag  I, for så vidt forsikringstageren  ligger 
over den talmæssige  grænse  for mindst  to af nedenstående  tre kriterier: 
første  etape:  indtil  31. december  1992: 
— statussum:  12,4  mio  ECU 
— nettoomsætning:  24 mio  ECU 
— gennemsnitligt  antal  ansatte  i løbet  af regnskabsåret:  500 
anden  etape:  fra 1. januar  1993: 
— statussum:  6,2 mio  ECU 
— nettoomsætning:  12,8  mio  ECU 
— gennemsnitligt  antal  ansatte  i løbet  af regnskabsåret:  250. 
Nr. C 53/28 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
Såfremt forsikringstageren indgår i en gruppe af virksomheder, for hvilke der udarbejdes 
konsoliderede regnskaber i overensstemmelse med den kontraherende parts lovgivning, som 
forsikringsgiveren er underkastet, gælder ovenstående kriterier for de konsoliderede 
regnskaber. 
Hver kontraherende part har mulighed for til den under litra C omhandlede kategori at tilføje 
risici, som forsikres af faglige sammenslutninger, joint ventures og ad ^oc-sammenslutninger. 
2. De under litra b) og c) i artikel 1 i denne protokol anførte oplysninger kan dog i Schweiz 
kræves for så vidt angår risici, der henhører under forsikringsklasse nr. 12 under litra A), i bilag I, 
for så vidt der er tale om flod- og indsøfartøjer. 
PROTOKOL Nr. 3 
Forholdet mellem schweizerfrancen og ecuen 
Artikel 1 
Ecu 
I denne overenskomst forstås ved »ecu« den europæiske regningsenhed, således som den defineres 
og beregnes af de kompetente instanser i Fællesskabet. 
Artikel 2 
Forholdet mellem de nationale valutaer og ecuen 
1. Dersom de beløb, der i denne overenskomst er angivet i ecu, skal omregnes til national valuta 
for herved at give tilsynsmyndighederne mulighed for direkte at anvende de i overenskomsten 
fastsatte bestemmelser, skal omregningen finde sted efter de regler, der er foreskrevet i denne 
protokols artikel 2, stk. 2 og 3. 
2. Når et i ecu angivet beløb skal omregnes til én af EF-medlemsstaternes nationale valuta, 
anvendes de regler, der fastlægges af Fællesskabets kompetente instanser. 
3. Når de i ecu angivne beløb skal omregnes til schweizerfranc, anvendes med henblik på denne 
overenskomst omregningsforholdet: 1 ECU = 1,83 f1) schweizerfranc 
Artikel 3 
Ændring af forholdet mellem ecuen og schweizerfrancen 
1. Det under stk. 2.3 anførte forhold mellem ecuen og schweizerfrancen skal hvert år tages op til 
fornyet vurdering på basis af følgende elementer: Når den til en ecu svarende modværdi i 
schweizerfranc, således som fastsat af den schweiziske nationalbank den sidste arbejdsdag i 
oktober, er steget eller faldet med mere end 10 % i forhold til den modværdi, der er angivet i denne 
overenskomst, skal omregningsforholdet justeres tilsvarende med virkning fra den følgende 
1. januar. 
2. Den i artikel 37 nævnte Blandede Komité kan om fornødent træffe enhver anden 
foranstaltning med henblik på en tilpasning. 
(!) Dette tal er kun vejledende. Forholdet mellem ecuen og schweizerfrancen fastsættes dagen forud for 
overenskomstens undertegnelse. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/29 
PROTOKOL Nr. 4 
Agenturer og filialer til foretagender, hvis hjemsted er beliggende uden for de områder, 
der omfattes af overenskomsten 
Artikel 1 
Betingelse for meddelelse af tilladelse 
Hvad angår et foretagende, hvis hjemsted er beliggende uden for de områder, som ifølge artikel 41 
omfattes af overenskomsten, kan hver af de kontraherende parter give tilladelse til at åbne et 
agentur eller en filial på sit område, såfremt det ansøgende foretagende opfylder følgende 
betingelser: 
a) det er beføjet til at udøve forsikringsvirksomhed i medfør af den nationale lovgivning, det er 
undergivet 
b) det opretter et agentur eller en filial på den pågældende kontraherende parts område 
c) det forpligter sig til på agenturets eller filialens hjemsted at føre særskilt regnskab for den 
virksomhed, der udøves der, samt opbevare alle forretningsdokumenter sammesteds 
d) det udpeger en generalbefuldmægtiget, som skal godkendes af tilsynsmyndigheden 
e) det råder i det land, hvor virksomheden udøves, over aktiver af en størrelse, der mindst er lig 
med halvdelen af det i artikel 3, stk. 2, i protokol nr. 1 foreskrevne minimum for garantifonden, 
og deponerer fjerdedelen af dette minimum som sikkerhed 
f) det forpligter sig til at være i besiddelse af en solvensmargen i overensstemmelse med artikel 3 i 
denne protokol 
g) det fremlægger en driftsplan i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, litra c), i overenskomsten, 
og med protokol nr. 2. Med hensyn til den status og resultatopgørelse, der skal vedlægges 
driftsplanen, kan hver kontraherende part, såfremt gældende lovgivning tillader det, kræve, at 
et foretagende, der har bestået i mindre end tre regnskabsår, kun skal fremlægge dem for de 
regnskabsår, for hvilke regnskaberne er afsluttet. 
Artikel 2 
Tekniske reserver 
Med hjemmel i denne protokol anvender hver af de kontraherende parter for de agenturer eller 
filialer, der er oprettet på dens område, en ordning vedrørende de tekniske reserver, som ikke kan 
være mere gunstig end den i artikel 19, 20 og 21 fastsatte. Som en undtagelse fra artikel 20, stk. 1, 
andet punktum, kræver den, at de aktiver, der dækker de tekniske reserver, befinder sig på det 
område, der henhører under vedkommende kontraherende parts tilsynsmyndighed. 
Artikel 3 
Solvensmargen 
1. Med hjemmel i denne protokol pålægger hver af de kontraherende parter de agenturer og 
filialer, der er oprettet på dens område, at råde over en solvensmargen sammensat af aktiver frie for 
enhver påregnelig forpligtelse og fratrukket immaterielle værdier. Solvensmargenen beregnes i 
overensstemmelse med artikel 2, stk. 2 og 3, i protokol nr. 1. Ved beregningen af denne margen 
skal dog kun de præmier eller bidrag og de skader, der følger af den af agenturet eller filialen 
udøvede virksomhed, tages i betragtning. 
Nr. C 53/30 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
2. En tredjedel af solvensmargenen udgør garantifonden. Denne garantifond kan ikke være 
mindre end halvdelen af det i artikel 3, stk. 2, i protokol nr. 1 fastsatte minimum. Initialdepotet 
ifølge litra e) i artikel 1 i nærværende protokol er medregnet heri. 
3. De aktiver, der dækker solvensmargenen, skal befinde sig på det område, der henhører under 
vedkommende kontraherende parts tilsynsmyndighed. 
4. Fællesskabet kan acceptere en vis smidighed for at lette tilsynet med foretagender, der har 
agenturer eller filialer i forskellige medlemsstater. 
Artikel 4 
Tilsyn med og genoprettelse af den økonomiske situation 
Artikel 17, stk. 3, og artikel 18 anvendes med de fornødne tillempelser på agenturer og filialer af de 
i denne protokol omhandlede foretagender. 
Artikel 5 
Aftaler med tredjelande 
Hver kontraherende part kan i de aftaler, den indgår med et eller flere tredjelande, vedtage at 
anvende bestemmelser, der afviger fra de i denne protokol fastsatte, idet den på betingelse af 
gensidighed garanterer en tilstrækkelig beskyttelse af sine forsikrede. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/31 
BREVVEKSLING Nr. 1 
Princippet om ikke-diskriminering 
De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Bruxelles, den 26. juli 1989 
Hr. delegationschef, 
Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Fællesskabet og Schweiz har 
jeg den ære at bekræfte over for Dem, at den i artikel 5 omhandlede forpligtelse vedrørende ikke-
diskriminering udelukkende vedrører adgangen til at optage og udøve direkte forsikringsvirksom­
hed på det område, der henhører under den tilsynsmyndigheds kompetence; som giver tilladelsen, 
og at denne forpligtelse ligeledes påhviler Fællesskabets medlemsstater under udøvelsen af deres 
kompetence til at udstede retsforskrifter på det område, der er omfattet af nævnte overenskomst. 
Jeg anmoder Dem om at tage denne meddelelse til efterretning og beder Dem, hr. delegationschef, 
modtage forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Geoffrey FITCHEW 
Hr. ambassadør Franz Blankart 
Chef for den schweiziske delegation, 
Bern. 
Schweiziske delegation 
Bern, den 26. juli 1989 
Hr. delegationschef, 
Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato, sålydende: 
»Linder henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Fællesskabet og Schweiz 
har jeg den ære at bekræfte over for Dem, at den i artikel 5 omhandlede forpligtelse vedrørende 
ikke-diskriminering udelukkende vedrører adgangen til at optage og udøve direkte 
forsikringsvirksomhed på det område, der henhører under den tilsynsmyndigheds kompetence, 
som giver tilladelsen, og at denne forpligtelse ligeledes påhviler Fællesskabets medlemsstater 
under udøvelsen af deres kompetence til at udstede retsforskrifter på det område, der er 
omfattet af nævnte overenskomst.« 
Jeg har taget denne meddelelse til efterretning og beder Dem, hr. delegationschef, modtage 
forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for den schweiziske delegation 
Franz BLANKART 
Hr. generaldirektør Geoffrey Fitchew 
Chef for De Europæiske Fællesskabers delegation, 
Bruxelles. 
Nr. C 53/32 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
BREVVEKSLING Nr. 2 
Overenskomstens anvendelsesområde 
De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Bruxelles, den 26. juli 1989 
Hr. delegationschef, 
Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Fællesskabet og Schweiz har 
jeg den ære at erindre Dem om vor aftale, ifølge hvilken artikel 8, stk. 1, ikke berører de hos hver af 
de kontraherende parter gældende bestemmelser med hensyn til et forsikringsforetagendes 
mulighed for at dække risici, der består uden for det område, der henhører under den 
tilsynsmyndigheds kompetence, som har givet foretagendet tilladelsen. 
Jeg anmoder Dem venligst at bekræfte ovenstående og beder Dem, hr. delegationschef, modtage 
forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Geoffrey FITCHEW 
Hr. statssekretær Franz Blankart 
Chef for den schweiziske delegation, 
Bern. 
Schweiziske delegation 
Bern, den 26. juli 1989 
Hr. delegationschef 
Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato, sålydende: 
»Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Fællesskabet og Schweiz 
har jeg den ære at erindre Dem om vor aftale, ifølge hvilken artikel 8, stk. 1, ikke berører de hos 
hver af de kontraherende parter gældende bestemmelser med hensyn til et forsikrings-
foretagendes mulighed for at dække risici, der består uden for det område, der henhører under 
den tilsynsmyndigheds kompetence, som har givet foretagendet tilladelsen.« 
Jeg har taget denne meddelelse til efterretning og beder Dem, hr. delegationschef, modtage 
forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for den schweiziske delegation 
Franz BLANKART 
Hr. Generaldirektør Geoffrey Fitchew 
Chef for De Europæiske Fællesskabers delegation, 
Bruxelles. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/33 
BREVVEKSLING Nr. 3 
Generalbefuldmægtigede 
Schweiziske delegation 
Bern, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Schweiz og Fællesskabet har 
jeg den ære at præcisere, at den ikke er til hinder for, at den i artikel 10, stk. 1, litra d), i artikel 11, 
stk. 4, og i protokol nr. 4, artikel 1, litra d), omhandlede generalbefuldmægtigede forpligtes til at 
påtage sig den faktiske ledelse af agenturet eller af filialen med hensyn til samtlige de forretninger, 
som agenturet eller filialen har til hensigt at udøve på det område, der henhører under den 
tilsynsmyndigheds kompetence, til hvem der er indgivet ansøgning om godkendelse. 
Jeg anmoder Dem om venligst at bekræfte ovenstående og beder Dem, hr. delegationschef, 
modtage forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for den schweiziske delegation 
Franz BLANKART 
Hr. direktør Gérard Imbert 
Chef for De Europæiske Fællesskabers delegation, 
Bruxelles. 
De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Bruxelles, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato, sålydende: 
»Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Schweiz og Fællesskabet 
har jeg den ære at præcisere, at den ikke er til hinder for, at den i artikel 10, stk. 1, litra d), i 
artikel 11, stk. 4, og i protokol nr. 4, artikel 1, litra d), omhandlede generalbefuldmægtigede 
forpligtes til at påtage sig den faktiske ledelse af agenturet eller af filialen med hensyn til 
samtlige de forretninger, som agenturet eller filialen har til hensigt at udøve på det område, der 
henhører under den tilsynsmyndigheds kompetence, til hvem der er indgivet ansøgning om 
godkendelse.« 
Jeg bekræfter ovenstående over for Dem og beder Dem, hr. delegationschef, modtage forsikringen 
om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Gérard IMBERT 
Hr. ambassadør Franz Blankart 
Chef for den schweiziske delegation, 
Bern. 
Nr. C 53/34 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
BREVVEKSLING Nr. 4 
Overførsel til den schweiziske sikkerhedsfond for fast ejendom, der direkte ejes af forsikrings-
foretagender 
Schweiziske delegation 
Bern, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Jeg har den ære at meddele Dem, at Schweiz under henvisning til den dags dato paraferede 
overenskomst mellem Schweiz og Fællesskabet hvad angår overførsel til den schweiziske 
sikkerhedsfond for fast ejendom, der direkte ejes af forsikringsforetagender, forbeholder sig 
muligheden for indførelse af nævnte faste ejendom i det af foretagendet førte sikkerheds-
fondsregister og påtegning angående denne i tingbogen om en begrænsning af afhændelsesretten, 
hvilket efter schweizisk ret ikke udgør en tinglysning. 
Jeg beder Dem over for mig bekræfte, at De er enig med mig i, at en sådan fremgangsmåde ikke 
strider mod artikel 11, stk. 2, og artikel 20, stk. 3, i nævnte overenskomst. 
Modtag, hr. delegationschef, forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for den schweiziske delegation 
Franz BLANKART 
Hr. direktør Gérard Imbert 
Chef for De Europæiske Fællesskabers delegation, 
Bruxelles. 
De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Bruxelles, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato, sålydende: 
»Jeg har den ære at meddele Dem, at Schweiz under henvisning til den dags dato paraferede 
overenskomst mellem Schweiz og Fællesskabet hvad angår overførsel til den schweiziske 
sikkerhedsfond for fast ejendom, der direkte ejes af forsikringsforetagender, forbeholder sig 
muligheden for indførelse af nævnte faste ejendom i det af foretagendet førte sikkerheds-
fondsregister og påtegning angående denne i tingbogen om en begrænsning af afhændelses-
retten, hvilket efter schweizisk ret ikke udgør en tinglysning.« 
Jeg bekræfter over for Dem, at jeg er enig med Dem i, at en sådan fremgangsmåde ikke strider mod 
artikel 11, stk. 2, og artikel 20, stk. 3, i nævnte overenskomst. 
Modtag, hr. delegationschef, forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Gérard IMBERT 
Hr. ambassadør Franz Blankart 
Chef for den schweiziske delegation, 
Bern. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/35 
BREVVEKSLING Nr. 5 
Investeringsprincipper 
Schweiziske delegation 
Bern, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Schweiz og Fællesskabet har 
jeg den ære at gøre opmærksom på, at med hensyn til de i artikel 15 omhandlede aktiver er nævnte 
overenskomst ikke til hinder for, at tilsynsmyndigheden bevarer muligheden for at gribe ind i 
særlige tilfælde, når valget af aktiver vil kunne bringe foretagendets finansielle sikkerhed i alvorlig 
fare eller formindske dets likviditetsgrad. 
Jeg anmoder Dem venligst om at bekræfte ovenstående over for mig og beder Dem, 
hr. delegationschef, modtage forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for den schweiziske delegation 
Franz BLANKART 
Hr. direktør Gérard Imbert 
Chef for De Europæiske Fællesskabers delegation, 
Bruxelles. 
De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Bruxelles, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato, sålydende: 
»Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Schweiz og Fællesskabet 
har jeg den ære at gøre opmærksom på, at med hensyn til de i artikel 15 omhandlede aktiver er 
nævnte overenskomst ikke til hinder for, at tilsynsmyndigheden bevarer muligheden for at 
gribe ind i særlige tilfælde, når valget af aktiver vil kunne bringe foretagendets finansielle 
sikkerhed i alvorlig fare eller formindske dets likviditetsgrad.« 
Jeg bekræfter over for Dem og beder Dem, hr. delegationschef, modtage forsikringen om min 
udmærkede højagtelse. 
Chefen for De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Gérard IMBERT 
Hr. ambassadør Franz Blankart 
Chef for den schweiziske delegation, 
Bern. 
Nr. C 53/36 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
BREVVEKSLING Nr. 6 
Den schweiziske fortegnelse over forsikringsklasser 
Schweiziske delegation 
Bern, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Jeg har den ære at meddele Dem, at Schweiz under henvisning til den dags dato paraferede 
overenskomst mellem Schweiz og Fællesskabet fortsat med hensyn til de på dets område etablerede 
hjemsteder, agenturer og filialer vil anvende sin »Fortegnelse over forsikringsklasserne« ved 
fremlæggelse af regnskaber og statistikker. Denne bemærkning gælder ligeledes den rapport, 
Forbundsdirektoratet for privatforsikring aflægger om »Privatforsikringsselskaber i Schweiz«. 
Derimod gælder den under litra A i bilag I til nævnte overenskomst anførte »Klassifikation af risici 
ved hjælp af forsikringsklasser« til specifikation af forsikringsklasserne ved ansøgning om tilladelse 
samt ved vurderingen af, om en godkendelse af de almindelige og specielle forsikringsbetingelser i 
policerne og af tarifferne er påkrævet. 
Dette udelukker ikke, at Schweiz på et senere tidspunkt vil undersøge muligheden for fuldt ud at 
anvende ovennævnte »Klassifikation«. En sådan beslutning vil blive meddelt Fællesskabet ad 
diplomatisk vej. 
Det er vedtaget, at »Fortegnelse over forsikringsklasserne« dækker samme anvendelsesområde som 
»Klassifikation af risici ved hjælp af forsikringsklasser«. En sammenligning mellem de to 
klassifikationstyper tager sig således ud: 
Fortegnelse over forsikringsklasserne 
1 
1. Ulykker 
2. Ansvarsforsikring Schweiz 
3. Brand og naturkræfter 
4. Transport 
5. Kaskoforsikring for 
6. Hagl 
7. Dyr 
8. Tyveri 
9. Glasforsikring 
10. Vandskader 
11. Maskiner 
12. Smykker 
13. Kaution 
14. Kredit 
15. Retshjælp 
16. Sygdom 
17. Regn 
18. Særlige forsikringer transportmidler Forsikringsklassernes inddeling 
i henhold til bilag I 
A. 1 
A. 10, 11, 12, 13 
A. 8 
A. 4, 6, 7 
A. 3, 5 
A. 9 
A. 9 
A. 9 
A. 9 
A. 9 
A. 9 
A. 9 
A. 15 
A. 14 
A. 17 
A. 2 
A. 16, 18 
A. 16, 18 
Jeg anmoder Dem om at tage denne meddelelse til efterretning og beder Dem, hr. delegationschef, 
modtage forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for den schweiziske delegation 
Franz BLANKART 
Hr. direktør Gérard Imbert 
Chef for De Europæiske Fællesskabers delegation, 
Bruxelles. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/37 
De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Bruxelles, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato, sålydende: 
»Jeg har den ære at meddele Dem, at Schweiz under henvisning til den dags dato paraferede 
overenskomst mellem Schweiz og Fællesskabet fortsat med hensyn til de på dets område 
etablerede hjemsteder, agenturer og filialer vil anvende sin »Fortegnelse over forsikrings-
klasserne« ved fremlæggelse af regnskaber og statistikker. Denne bemærkning gælder ligeledes 
den rapport, Forbundsdirektoratet for privatforsikring aflægger om »Privatforsikrings­
selskaber i Schweiz«. Derimod gælder den under litra A i bilag I til nævnte overenskomst 
anførte »Klassifikation af risici ved hjælp af forsikringsklasser« til specifikation af 
forsikringsklasserne ved ansøgning om tilladelse samt ved vurderingen af, om en godkendelse 
af de almindelige og specielle forsikringsbetingelser i policerne og af tarifferne er påkrævet. 
Dette udelukker ikke, at Schweiz på et senere tidspunkt vil undersøge muligheden for fuldt ud at 
anvende ovennævnte »Klassifikation«. En sådan beslutning vil blive meddelt Fællesskabet ad 
diplomatisk vej. 
Det er vedtaget, at »Fortegnelse over forsikringsklasserne« dækker samme anvendelsesområde 
som »Klassifikation af risici ved hjælp af forsikringsklasser«. En sammenligning mellem de to 
klassifikationstyper tager sig således ud: 
Fortegnelse over forsikringsklasserne 
i Schweiz 
1. Ulykker 
2. Ansvarsforsikring 
3. Brand og naturkræfter 
4. Transport 
5. Kaskoforsikring for transportmidler 
6. Hagl 
7. Dyr 
8. Tyveri 
9. Glasforsikring 
10. Vandskader 
11. Maskiner 
12. Smykker 
13. Kaution 
14. Kredit 
15. Retshjælp 
16. Sygdom 
17. Regn 
18. Særlige forsikringer A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. 
A. Forsikringsklassernes inddeling 
i henhold til bilag I 
1 
10, 11, 12, 13 
8 
4,6,7 
3,5 
9 
9 
9 
9 
9 
9 
9 
15 
14 
17 
2 
16, 18 
16, 18« 
Jeg har taget denne meddelelse til efterretning og beder Dem, hr. delegationschef, modtage 
forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Gérard IMBERT 
Hr. ambassadør Franz Blankart 
Chef for den schweiziske delegation, 
Bern. 
Nr. C 53/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
BREVVEKSLING Nr. 7 
Forsikringsforetagenders kapital 
Schweiziske delegation 
Bern, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Schweiz og Fællesskabet har 
jeg den ære at erindre Dem om vor aftale, ifølge hvilken bestemmelserne om solvensmargenens 
minimum, beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i protokol nr. 1, samt det i artikel 3, 
stk. 2, i samme protokol omhandlede minimum for garantifonden ikke vedrører de kontraherende 
parters bestemmelser eller praksis angående kravene til foretagendets kapital. 
Jeg anmoder Dem om at bekræfte ovenstående over for mig og beder Dem, hr. delegationschef, 
modtage forsikringen om min mest udmærkede højagtelse. 
Chefen for den schweiziske delegation 
Franz BLANKART 
Hr. direktør Gérard Imbert 
Chef for De Europæiske Fællesskabers delegation, 
Bruxelles. 
De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Bruxelles, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato, sålydende: 
»Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Schweiz og Fællesskabet 
har jeg den ære at erindre Dem om vor aftale, ifølge hvilken bestemmelserne om 
solvensmargenens minimum, beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i protokol 
nr. 1, samt det i artikel 3, stk. 2, i samme protokol omhandlede minimum for garantifonden 
ikke vedrører de kontraherende parters bestemmelser eller praksis angående kravene til 
foretagendets kapital.« 
Jeg bekræfter over for Dem og beder Dem, hr. delegationschef, modtage forsikringen om min 
udmærkede højagtelse. 
Chefen for De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Gérard IMBERT 
Hr. ambassadør Franz Blankart 
Chef for den schweiziske delegation, 
Bern. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/39 
BREVVEKSLING Nr. 8 
Overgangsordning for turistassistance 
De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Bruxelles, den 26. juli 1989 
Hr. delegationschef, 
Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Fællesskabet og Schweiz har 
jeg den ære at erindre Dem om vor aftale, ifølge hvilken Fællesskabets medlemsstater kan 
indrømme foretagender, som den 12. december 1984 kun udøver assistancevirksomhed på deres 
område, en frist på fem år fra denne dato til at efterkomme de betingelser, der er anført i artikel 16 i 
denne overenskomst. 
Fællesskabets medlemsstater kan indrømme de i stk. 1 omhandlede foretagender, som ved udløbet 
af fristen på fem år endnu ikke har tilvejebragt solvensmargenen fuldt ud, en yderligere frist på 
højst to år på betingelse af, at disse foretagender i henhold til artikel 18 i denne overenskomst har 
forelagt tilsynsmyndigheden de foranstaltninger, som de agter at træffe for at nå denne margen, til 
godkendelse. 
Enhver af de ovennævnte foretagender, som ønsker at udvide sin virksomhed til andre 
forsikringsklasser eller — i det i artikel 8, stk. 1, i denne overenskomst nævnte tilfælde — til en 
anden del af området, kan kun meddeles tilladelse til noget sådant, dersom foretagendet straks 
efterkommer bestemmelserne i denne overenskomst. 
Indtil 12. december 1992 finder den betingelse, der er anført i stk. 5 under litra B) i bilag II til denne 
overenskomst, og hvorefter ulykken eller skaden skal være sket på den kontraherende parts 
område, hvor yderen af sikkerheden er hjemmehørende, ikke anvendelse på de i ovennævnte 
stykke, tredje led, nævnte former for virksomhed, når disse udøves af ELPA (Den Græske 
Automobilklub). 
Jeg anmoder Dem om at bekræfte ovenstående over for mig og beder Dem, hr. delegationschef, 
modtage forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Geoffrey FITCHEW 
Hr. direktør Franz Blankart 
Chef for den schweiziske delegation, 
Bern. 
Bern, den 26. juni 1989 
Schweiziske delegation 
Hr. delegationschef, 
Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato, sålydende: 
»Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Fællesskabet og Schweiz 
har jeg den ære at erindre Dem om vor aftale, ifølge hvilken Fællesskabets medlemsstater kan 
indrømme foretagender, som den 12. december 1984 kun udøver assistancevirksomhed på 
deres område, en frist på fem år fra denne dato til at efterkomme de betingelser, der er anført i 
artikel 16 i denne overenskomst. 
Nr. C 53/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
Fællesskabets medlemsstater kan indrømme de i stk. 1 omhandlede foretagender, som ved 
udløbet af fristen på fem år endnu ikke har tilvejebragt solvensmargenen fuldt ud, en yderligere 
frist på højst to år på betingelse af, at disse foretagender i henhold til artikel 18 i denne 
overenskomst har forelagt tilsynsmyndigheden de foranstaltninger, som de agter at træffe for at 
nå denne margen, til godkendelse. 
Enhver af de ovennævnte foretagender, som ønsker at udvide sin virksomhed til andre 
forsikringsklasser eller — i det i artikel 8, stk. 1, i denne overenskomst nævnte tilfælde — til en 
anden del af området, kan kun meddeles tilladelse til noget sådant, dersom foretagendet straks 
efterkommer bestemmelserne i denne overenskomst. 
Indtil 12. december 1992 finder den betingelse, der er anført i stk. 5 under litra B) i bilag II til 
denne overenskomst, og hvorefter ulykken eller skaden skal være sket på den kontraherende 
parts område, hvor yderen af sikkerheden er hjemmehørende, ikke anvendelse på de i 
ovennævnte stykke, tredje led, nævnte former for virksomhed, når disse udøves af ELPA (Den 
Græske Automobilklub).« 
Jeg bekræfter over for Dem og beder Dem, hr. delegationschef, modtage forsikringen om min 
udmærkede højagtelse. 
Chefen for den schweiziske delegation 
Franz BLANKART 
Hr. generaldirektør Geoffrey Fitchew 
Chef for De Europæiske Fællesskabers delegation, 
Bruxelles. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/41 
BREVVEKSLING Nr. 9 
Overgangsordning for store risici, jf. artikel 2, stk. 1, i protokol nr. 2 
De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Bruxelles, den 26. juli 1989 
Hr. delegationschef, 
Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Fællesskabet og Schweiz har 
jeg den ære at erindre Dem om vor aftale, ifølge hvilken der for Grækenland, Irland, Spanien og 
Portugal gælder følgende overgangsordning med hensyn til store risici, jf. artikel 2, stk. 1, i 
protokol nr. 2 i denne overenskomst: 
a) indtil 31. december 1992 kan disse stater på alle risici anvende ordningen for andre risici end de i 
artikel 2, stk. 1, i protokol nr. 1 til denne overenskomst omhandlede 
b) fra 1. januar 1993 til 31. december 1994 gælder ordningen for store risici for de risici, der er 
omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a) og b), i protokol nr. 2 til denne overenskomst, i første 
direktiv; for de risici, der er omhandlet i litra c) i samme stykke, fastsætter disse stater de 
tærskler, der skal gælde 
c) Spanien: 
— fra 1. januar 1995 til 31. december 1996 gælder de tærskler for første fase, som er angivet i 
artikel 2, stk. 1, litra c), i protokol nr. 2 til denne overenskomst 
— fra 1. januar 1997 gælder tærsklerne for anden fase 
d) Portugal, Irland og Grækenland 
— fra 1. januar 1995 til 31. december 1998 gælder de tærskler for første fase, som er angivet i 
artikel 2, stk. 1, litra c), i protokol nr. 2 til denne overenskomst 
— fra 1. januar 1999 gælder tærsklerne for anden fase. 
Den undtagelse, der indrømmes fra 1. januar 1995, gælder kun for aftaler, der omfatter risici i 
klasse 8, 9, 13 og 16, under litra A i bilag I og som udelukkende består i én af de fire EF-
medlemsstater, der er omfattet af disse bestemmelser. 
Jeg anmoder Dem om at bekræfte ovenstående over for mig og beder Dem, hr. delegationschef, 
modtage forsikringen om min udmærkede højagtelse. 
Chefen for De Europæiske Fællesskabers 
delegation 
Geoffrey FITCHEW 
Hr. direktør Franz Blankart 
Chef for den schweiziske delegation, 
Bern. 
Nr. C 53/42 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
Schweiziske delegation 
Bern, den 25. juni 1989 
Hr. delegationschef, 
Jeg har den ære at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato, sålydende: 
»Under henvisning til den dags dato paraferede overenskomst mellem Fællesskabet og Schweiz 
har jeg den ære at erindre Dem om vor aftale, ifølge hvilken der for Grækenland, Irland, 
Spanien og Portugal gælder følgende overgangsordning med hensyn til store risici, jf. artikel 2, 
stk. 1, i protokol nr. 2 i denne overenskomst: 
a) indtil 31. december 1992 kan disse stater på alle risici anvende ordningen for andre risici end 
de i artikel 2, stk. 1, i protokol nr. 1 til denne overenskomst omhandlede 
b) fra 1. januar 1993 til 31. december 1994 gælder ordningen for store risici for de risici, der er 
omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a) og b), i protokol nr. 2 til denne overenskomst, i første 
direktiv; for de risici, der er omhandlet i litra c) i samme stykke, fastsætter disse stater de 
tærskler, der skal gælde 
c) Spanien: 
— fra 1. januar 1995 til 31. december 1996 gælder de tærskler for første fase, som er angivet 
i artikel 2, stk. 1, litra c), i protokol nr. 2 til denne overenskomst 
— fra 1. januar 1997 gælder tærsklerne for anden fase 
d) Portugal, Irland og Grækenland 
— fra 1. januar 1995 til 31. december 1998 gælder de tærskler for første fase, som er angivet 
i artikel 2, stk. 1, litra c), i protokol nr. 2 til denne overenskomst 
— fra 1. januar 1999 gælder tærsklerne for anden fase. 
Den undtagelse, der indrømmes fra 1. januar 1995, gælder kun for aftaler, der omfatter risici i 
klasse 8, 9, 13 og 16, under litra A i bilag I og som udelukkende består i én af de fire EF-
medlemsstater, der er omfattet af disse bestemmelser.« 
Jeg bekræfter over for Dem og beder Dem, hr. delegationschef, modtage forsikringen om min 
udmærkede højagtelse. 
Chefen for den schweiziske delegation 
Franz BLANKART 
Hr. generaldirektør Geoffrey Fitchew 
Chef for De Europæiske Fællesskabers delegation, 
Bruxelles. 
5. 3. 90 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 53/43 
Fælles erklæring fra de kontraherende parter om perioden mellem overenskomstens undertegnelse 
og dens ikrafttræden 
I den periode, der forløber mellem undertegnelsen af denne overenskomst og den i artikel 44, stk. 3, 
omhandlede ikrafttræden, erklærer de kontraherende parter sig rede til ikke at indføre nye 
tilsynsbestemmelser, der vil kunne ophæves i kraft af denne overenskomst, for så vidt angår 
agenturer og filialer af foretagender, hvis hjemsted er beliggende på den anden kontraherende parts 
område, og som ønskes etableret, eller som er etableret på dens område, med henblik på at få 
adgang til at optage eller udøve selvstændig direkte forsikringsvirksomhed bortset fra 
livsforsikring. 
Endvidere forpligter de kontraherende parter sig til snarest muligt at indlede proceduren for 
ændring af deres nationale ret i kraft af denne overenskomst. 
SLUTAKT 
Repræsentanterne 
FOR SCHWEIZ 
OG DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE FÆLLESSKAB, 
der er trådt sammen i ..., den ...., 
i anledning af undertegnelsen af overenskomsten mellem Schweiz og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab 
om direkte forsikring bortset fra livsforsikring 
har, ved undertegnelsen af denne overenskomst, 
— taget de til denne overenskomst vedføjede brevvekslinger til efterretning: 
Brevveksling nr. 1: Princippet om ikke-diskriminering 
Brevveksling nr. 2: Overenskomstens anvendelsesområde 
Brevveksling nr. 3: Generalbefuldmægtigede 
Brevveksling nr. 4: Overførsel til den schweiziske sikkerhedsfond for fast ejendom, der direkte ejes af 
forsikringsselskaber 
Brevveksling nr. 5: Investeringsprincippet 
Brevveksling nr. 6: Den schweiziske fortegnelse over forsikringsklasser 
Brevveksling nr. 7: Forsikringsforetagenders kapital 
Brevveksling nr. 8: Overgangsordning for turistassistance 
Brevveksling nr. 9: Overgangsordning for store risici, jf. artikel 2, stk. 2, i protokol nr. 2 
— godkendt følgende til dette dokument vedføjede erklæring: 
Fælles erklæring fra de kontraherende parter om perioden mellem overenskomstens undertegnelse og dens 
ikrafttræden. 
Nr. C 53/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 5. 3. 90 
Hecho en , el 
Udfærdiget i , den 
Geschehen zu , am 
Eyive , TT|V 
Done at , on this day of in the year 
Fait å , le 
Fatto a , il 
Gedaan te , de 
Feito em , em 
En nombre del Consejo de las Comunidades Europeas 
På Rådet for De Europæiske Fællesskabers vegne 
Im Namen des Rates der Europåischen Gemeinschaften 
Tia TO Iuu|3oi)A,io Tcov Eupomaiiabv KOIVOTTJTGJV 
In the name of the Council of the European Communities 
Au nom du Conseil des Communautés européennes 
A norne del Consiglio delle Comunitå Europee 
Namens de Raad van de Europese Gemeenschappen 
Em norne do Conselho das Comunidades Europeias 
Fiir die Schweizerische Eidgenossenschaft 
Pour la Confédération suisse 
Per la Confederazione svizzera