EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 18.2.2021 COM(2021) 66 final MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET EMPTY Gennemgang af handelspolitikken — en åben, bæredygtig og determineret handelspolitik



Gennemgang af handelspolitikken — en åben, bæredygtig og determineret handelspolitik 1.Europæisk handelspolitik i en tid med økonomisk omstilling og geopolitisk ustabilitet: Klar til verden i 2030 Handel er et af EU's mest effektive redskaber. Den står i centrum for Europas økonomiske velstand og konkurrenceevne og støtter et dynamisk indre marked og en aktiv optræden udadtil. Som følge af vores handelsordnings åbenhed er EU verdens største forhandler af landbrugsprodukter, forarbejdede varer og tjenesteydelser og indtager førstepladsen med hensyn til både indgående og udgående internationale investeringer. Takket være den fælles handelspolitik taler EU med én stemme på den globale scene. Dette er en unik løftestang. Med nye interne og eksterne udfordringer og mere specifikt en ny og mere bæredygtig vækstmodel som defineret i den europæiske grønne pagt og den europæiske digitale strategi har EU brug for en ny handelspolitisk strategi — en strategi, der vil støtte opfyldelsen af dets interne og eksterne politiske mål og fremme større bæredygtighed i overensstemmelse med dets forpligtelse til fuldt ud at gennemføre FN's verdensmål for bæredygtig udvikling. Handelspolitikken skal spille sin fulde rolle i genopretningen efter covid-19-pandemien og i den grønne og digitale omstilling af økonomien med henblik på at opbygge et mere modstandsdygtigt Europa i verden. De restriktioner, der blev indført i 2017-2019, påvirkede allerede en større handelsværdi end i perioden 2009-16, og IMF mener, at handelsspændinger stadig udgør en alvorlig risiko for den globale økonomi på et særligt svagt tidspunkt. IMF Strategy, Policy and Review Department (2020), Developments in Global Trade Policy: Broadening Conflict May Hinder Recovery, 1. oktober 2020 Ved at træffe de rette politiske valg i forbindelse med udformningen af en handelspolitik for verden i 2030 skal der tages hensyn til de seneste politiske, økonomiske, miljømæssige og sociale forandringer og de globale tendenser, der følger heraf. Den globale usikkerhed er stigende som følge af politiske og geoøkonomiske spændinger. I stedet for internationalt samarbejde og multilateral styring er der stigende unilateralisme med deraf følgende forstyrrelser eller omgåelse af multilaterale institutioner. Disse tendenser har rod i flere former for udvikling. For det første har globaliseringen, den teknologiske udvikling og opbygningen af globale værdikæder haft en uheldig indvirkning på økonomier og samfund. På den ene side har de skabt massive effektivitetsgevinster og givet næring til vedvarende, handelsledet økonomisk vækst i mange dele af verden. Dette har hjulpet millioner af mennesker ud af fattigdom. På den anden side har denne udvikling til tider haft en stærk forstyrrende virkning, der har ført til voksende ulighed og ladt nogle enkeltpersoner og samfund i stikken. Det, der forventedes at være midlertidige tilpasningsomkostninger, har nogle gange ændret sig til permanente tab af levestandard, beskæftigelsesmuligheder eller lønninger og andre arbejdsvilkår. I mange tilfælde anses regeringerne for ikke i tilstrækkelig grad at have reageret på økonomiske justeringer og afbødet deres negative virkninger. Dette har ført til opfordringer til afglobalisering og til stigende indadskuende og isolationistiske reaktioner. For det andet har den hurtige stigning i Kina, som viser globale ambitioner og forfølger en særlig statskapitalistisk model, grundlæggende ændret den globale økonomiske og politiske orden. Det skaber stadig større udfordringer for det etablerede globale økonomiske forvaltningssystem og for lige konkurrencevilkår for europæiske virksomheder, der konkurrerer globalt og hjemme. For det tredje har fremskyndelsen af klimaændringerne sammen med tab af biodiversitet og miljøforringelse kombineret med håndgribelige eksempler på deres ødelæggende virkninger ført til anerkendelse af den grønne omstilling som det afgørende mål for vor tid. Den europæiske grønne pagt er EU's nye vækststrategi, som gør det lettere at omstille vores økonomiske politik, så den bedre svarer til udfordringerne i det 21. århundrede. Dens overordnede mål er omstillingen til en klimaneutral, miljømæssigt bæredygtig, ressourceeffektiv og modstandsdygtig økonomi inden 2050, med ambitionen om at reducere drivhusgasemissionerne med mindst 55 % inden 2030, samt beskyttelse, bevaring og forbedring af EU naturkapital. Som sådan vil det være drivkraften bag vores konkurrenceevne og føre til en gradvis, men dybtgående omstilling af vores økonomier, som igen vil få stor indflydelse på handelsmønstrene. Den grønne omstilling skal gå hånd i hånd med social lighed. Der er fortsat et alvorligt underskud på anstændigt arbejde i de globale forsyningskæder i mange dele af verden, lige fra alvorlige krænkelser af foreningsfriheden til dårlige arbejdsvilkår. At fratage arbejdstagere deres grundlæggende rettigheder lægger et nedadrettet pres på de sociale forhold på verdensplan og giver næring til borgernes desillusionering med hensyn til globalisering og åben handel. For det fjerde er den digitale omstilling en anden vigtig katalysator for bæredygtig udvikling, men også et område med konkurrence og utilstrækkelig multilateral styring. På tærsklen af det digitale årti er støtte til Europas digitale omstilling en prioritet, både i interne og eksterne politikker, herunder handelspolitik og -instrumenter. Samtidig vil handelens karakter fortsætte med at udvikle sig. Den vil blive mere innovationsdrevet, understøttet af beskyttelse af intellektuel ejendomsret (IP), og handelen med tjenesteydelser vil spille en stadig større rolle i forhold til varer. Tjenesteydelser bidrager ikke kun direkte til værdikæden (finansielle tjenesteydelser, telekommunikation, it, transport og logistik), men — ofte endnu vigtigere — bidrager de ved at blive integreret i fremstillingsprodukter. Servicificeringen af økonomien og fremkomsten af digitale teknologier har skabt velbetalte job af høj kvalitet og har givet næring til økonomisk vækst. Covid-19-pandemien har øget og fokuseret opmærksomheden på disse forandringer, samtidig med at den har skabt egne udfordringer. Den har fremhævet den indbyrdes forbundne karakter af økonomier, som er afhængige af stabile og forudsigelige internationale regler og robuste transportkanaler. Den har vist, at der er risiko for, at det globale samarbejde og den globale tillid bryder sammen. Den har også rejst spørgsmål vedrørende den rette politiske sammensætning med hensyn til diversificering af indenlandske og eksterne forsyningskilder og opbygning af strategisk produktionskapacitet og reserver. Den har også vist betydningen af at udvide produktionen af sundhedsprodukter i en krisesituation og behovet for samarbejde for at sikre lige adgang for de mest sårbare befolkningsgrupper. Desuden har det ført til en betydelig stigning i den offentlige støtte og inddragelse i økonomien, hvilket er nødvendigt for at redde sunde virksomheder og beskytte arbejdspladser, men måske ikke holdbart på langt sigt og kan skabe spændinger. Endelig skal der tages højde for de økonomiske udsigter i hele verden. EU vil fortsat være en global økonomisk magt og førende inden for bæredygtig vækst. De seneste langsigtede OECD-prognoser viser, at realt BNP i euroområdet vil stige med 1,4 % om året (øget årlig vækstrate) over de næste 10 år. Ikke desto mindre vil disse vækstudsigter blive modvirket af udviklingen i andre regioner, og Europas relative position i den internationale økonomi vil ændre sig. Allerede i 2024 forventes 85 % af verdens BNP at komme fra lande uden for EU. Kinas fortsatte stigning vil få stor indvirkning på den globale økonomiske udvikling i de næste 10 år — OECD forudser en vækst i Kinas BNP på 4,7 % om året. EU's handelspolitik skal tage hensyn til disse globale tendenser og udfordringer for at afspejle den politiske ambition om "et stærkere Europa i verden". Den bør også imødekomme de berørte parters forventninger som tilkendegivet i drøftelserne med medlemsstaterne, den beslutning, der blev vedtaget af Europa-Parlamentet, og de synspunkter, der kom til udtryk under den offentlige høring.

2.En handelspolitik, der støtter EU's åbne strategiske autonomi 2.1.Åben strategisk autonomi Et stærkere og mere modstandsdygtigt EU kræver en fælles indsats internt og eksternt, på tværs af flere politikområder ved at tilpasse og anvende alle handelsværktøjer til støtte for EU's interesser og politiske mål. Det kræver, at vi udnytter vores stærke sider, samtidig med at vi samarbejder med partnere. "Åben strategisk autonomi" imødekommer dette behov. Åben strategisk autonomi understreger EU's evne til at træffe sine egne valg og forme verden omkring sig gennem lederskab og engagement, der afspejler EU's strategiske interesser og værdier. Det afspejler EU's grundlæggende overbevisning om, at håndteringen af nutidens udfordringer kræver mere snarere end mindre globalt samarbejde. Det betyder endvidere, at EU fortsat høster fordelene ved internationale muligheder, samtidig med at det proaktivt forsvarer sine interesser, beskytter EU's økonomi mod illoyal handelspraksis og sikrer lige konkurrencevilkår. Endelig indebærer det støtte til nationale politikker for at styrke EU's økonomi og hjælpe med at positionere EU som en global leder i bestræbelserne på at opnå et reformeret regelbaseret system for global handelsforvaltning. Åben strategisk autonomi er et politisk valg, men også en tankegang for beslutningstagerne. Den bygger på betydningen af åbenhed og minder om EU's tilsagn om åben og fair handel med velfungerende, diversificerede og bæredygtige globale værdikæder. Den omfatter: ·modstandsdygtighed og konkurrenceevne for at styrke EU's økonomi ·bæredygtighed og retfærdighed, der afspejler behovet for en ansvarlig og retfærdig EU-indsats ·gennemslagskraft og regelbaseret samarbejde for at vise EU's præference for internationalt samarbejde og international dialog, men også dets vilje til at bekæmpe illoyal praksis og anvende selvstændige redskaber til at forfølge sine interesser, hvor det er nødvendigt. 2.2.Åbenhed og engagement som et strategisk valg I 2019 eksporterede EU varer og tjenesteydelser til en værdi af over 3,1 bio. EUR og importerede varer og tjenesteydelser for 2,8 bio. EUR. Samlet set gør det EU til den største handelsaktør på verdensplan. EU bygger på åbenhed, både internt og eksternt. Det er den største eksportør og importør af varer og tjenesteydelser på verdensplan. Blandt de store økonomier er det den, hvor handelen tegner sig for den største andel af økonomien. EU's eksport understøtter 35 millioner job i EU, hvilket er en stigning fra 20 millioner i 2000. EU's økonomi er ligeledes afhængig af import og giver adgang til kritiske råstoffer og andre råvarer. 60 % af EU's import anvendes faktisk til at fremstille EU-varer, og EU's øgede åbenhed over for import siden 1995 har øget indtægterne med ca. 550 mia. EUR. EU er også en vigtig destination for eksport fra lavindkomstlande — især fra Afrika — og fra EU nabolande, og bidrager dermed til at fremme udvikling og økonomisk vækst i hele verden. Ligesom i kølvandet på den seneste økonomiske og finansielle krise vil handel være afgørende for EU's grønne genopretning efter covid-19-krisen. For at EU kan styrke modstandsdygtigheden og støtte de forskellige økonomiske sektorers konkurrenceevne, er vi nødt til at sikre åben og uhindret adgang til internationale markeder, herunder ny markedsadgang og åbne handelsstrømme til gavn for både vores industri, arbejdstagere og borgere. EU's industrielle økosystemer, der omfatter alle aktører i en værdikæde, fra landbrugere og producenter til tjenesteudbydere, fra globale multinationale selskaber til SMV'er og nystartede virksomheder, spiller en central rolle i internationaliseringen af EU's økonomi. EU er den vigtigste handelspartner for 74 lande rundt om i verden. Det er den vigtigste handelspartner for Asien, Afrika, USA, Vestbalkan og EU's nabolande. EU er også verdens største leverandør af Aid for Trade. Covid-19-pandemien har styrket behovet for fuldt ud at gennemføre EU's fælles Aid for Trade-strategi fra 2017. EU har en strategisk interesse i at støtte en øget integration i verdensøkonomien af sårbare udviklingslande, hvoraf mange befinder sig i Europas geografiske nærhed. EU skal fuldt ud udnytte den styrke, som dets åbenhed og det indre markeds tiltrækningskraft giver. EU's åbenhed og engagement på den internationale scene gør det til en troværdig tilhænger af internationalt samarbejde, multilateralisme og regelbaseret orden, som igen er afgørende for EU's interesser. EU arbejder sammen med partnere for at sikre overholdelse af universelle værdier, navnlig fremme og beskyttelse af menneskerettighederne. Dette omfatter grundlæggende arbejdsstandarder og social beskyttelse i overensstemmelse med den europæiske søjle for sociale rettigheder, ligestilling mellem kønnene og bekæmpelse af klimaændringer og tab af biodiversitet. Klimaændringer og andre miljømæssige udfordringer kan kun tackles gennem åbenhed, globalt engagement og samarbejde. EU vil ikke vinde kampen mod klimaændringer ved at handle alene. Hvis det skal lykkes, er det vigtigt at fremme vores partneres forståelse af, at den grønne omstilling ikke blot er en nødvendighed på mellemlangt sigt, men allerede udgør en intelligent økonomisk politik i dag. EU er nødt til at udnytte sin åbenhed og engagere sine partnere, navnlig de største udledere og forurenere, således at de yder deres rimelige bidrag til afbødning af klimaændringer. Ligeledes er bevaring af biodiversitet en global udfordring, som kræver en global indsats.

Åbenhed og engagement er et strategisk valg, der også tager hensyn til Den Europæiske Unions egne interesser, der nyder stor forståelse. Åbenhed skaber velstand, konkurrenceevne og dynamik. Samtidig skal en åben økonomi kombineres med en beslutsom indsats for at afbøde og tilpasse sig klimaændringerne, beskytte miljøet og føre en stærk social- og arbejdsmarkedspolitik, som modsvarer EU-borgernes forventninger. Kun dette vil gøre det muligt for os at sprede fordelene ved åbenhed retfærdigt og lette tilpasningen til forandringerne i den globale økonomi, så ingen lades i stikken. 2.3.Styrkelse af værdikædernes modstandsdygtighed og bæredygtighed Styrkelse af modstandsdygtigheden og bæredygtigheden i EU's økonomi og dens forsyningskæder er en hjørnesten i Den Europæiske Unions bestræbelser på at opnå en åben strategisk autonomi. Covid-19-pandemien har testet økonomiernes modstandsdygtighed over hele verden. Den første lektie, der kan læres af krisen, er, at de fleste forsyningskæder har udvist bemærkelsesværdig modstandsdygtighed. I betragtning af de rette betingelser er virksomhederne i stand til at øge den globale produktion og distribution, navnlig hvis de kan regne med åbne forsyningskæder, understøttet af stabile, forudsigelige og gennemsigtige handelsregler . Regeringerne har et særligt ansvar for at skabe et sådant miljø, men også for at støtte en retfærdig og lige fordeling af forsyningerne, hvor efterspørgslen er større end udbuddet. Tillid mellem landene, men også mellem regeringer og den private sektor er afgørende i denne henseende. EU har således kraftigt støttet den globale indsats i G20, WTO og bilaterale forbindelser for at overvåge kritiske forsyningskæder, holde dem åbne og uforstyrrede og sikre retfærdig og lige adgang til kritiske varer. Dette har været særlig vigtigt i forbindelse med udbredelsen af covid-19-vacciner, hvor produktionen i et begrænset antal lande skal imødekomme efterspørgslen i hele verden. EU vil styrke samarbejdet med andre lande og den private sektor om at udvide produktionen og støtte lige adgang til vacciner. Det vil sikre, at eventuelle kortsigtede foranstaltninger, der tager sigte på adgang til vacciner, ikke forstyrrer leverancerne til sårbare lande og gennemføres på en målrettet, lige og gennemsigtig måde. Modstandsdygtig og bæredygtig transport spiller en central rolle med hensyn til at lette den internationale handel og bevare EU's forsyningskæder. Udviklingen af EU-konnektivitet har potentiale til at øge modstandsdygtigheden for EU's handel og til at bevare EU som verdens knudepunkt for konnektivitet som anerkendt i strategien for bæredygtig og intelligent mobilitet. ·Stillet over for en hidtil uset stigning i efterspørgslen, som det var tilfældet med ansigtsmasker, var handelsåbenhed afgørende for at udvide viften af alternative forsyningskilder. ·Gennemsigtighed er også meget vigtig, da det effektivt bidrog til fødevareforsyningskædernes modstandsdygtighed, hvor landbrugsmarkedsinformationssystemet (AMIS) kan have været nyttigt til at mindske frygten for fødevareforsyningssikkerheden. Kriseberedskab vil være særlig vigtigt i landbrugssektoren. ·Risikoen for handelsbegrænsende foranstaltninger, der afskærer udviklingslandene fra globale værdikæder, bør ikke undervurderes. På grund af omfanget af covid-19-krisen og de konsekvenser, den havde for alle aspekter af det økonomiske og sociale liv, herunder produktion og mobilitet, var forstyrrelser i visse sektorer og produkter uundgåelige. Kombinationen af en eksponentiel stigning i efterspørgslen efter visse kritiske sundhedsrelaterede produkter og forsyningsknaphed som følge af nedlukningsforanstaltninger eller restriktioner har afsløret visse sårbarheder i sundhedssektoren. De skal analyseres omhyggeligt og behandles effektivt med henblik på fremtiden. Løsningerne kan spænde fra kriseberedskab til diversificering af produktions- og forsyningskæder, sikring af strategisk oplagring samt fremme af produktion og investeringer, herunder i nabolandene og Afrika. Den private sektor spiller en central rolle med hensyn til at vurdere risiciene og afbalancere produktionen "just in time" med passende sikkerhedsforanstaltninger. Det er en afgørende faktor for at sikre modstandsdygtighed over for forsyningsafbrydelser eller efterspørgselschok, navnlig når virksomhederne er afhængige af en enkelt leverandør. De politiske beslutningstagere er også nødt til at uddybe deres forståelse af sårbarheder, udveksle oplysninger og fremme samarbejde. Kommissionens arbejde med at afdække strategisk afhængighed, navnlig i de mest følsomme industrielle økosystemer såsom sundhed, vil udgøre et solidt grundlag for fastlæggelse af de nødvendige politiske løsninger og for inddragelse af industrien. Dette arbejde vil bl.a. støtte gennemførelsen af den nye lægemiddelstrategi og udarbejdelsen af den opdaterede industripolitiske strategi. Handelspolitik kan bidrage til modstandsdygtighed ved at tilvejebringe en stabil, regelbaseret handelsramme, åbne nye markeder for at diversificere forsyningskilderne og udvikle samarbejdsrammer for retfærdig og lige adgang til kritiske forsyninger. I denne sammenhæng forfølger EU sammen med partnere et handels- og sundhedsinitiativ i WTO. Styrkelse af forsyningskædernes modstandsdygtighed går også hånd i hånd med EU's målsætning om at gøre forsyningskæder mere bæredygtige, især ved at fremme bæredygtighedsstandarder på tværs af globale værdikæder. Mere bæredygtige forsyningskæder har generelt vist sig også at være mere modstandsdygtige. Handelspolitikken kan også bidrage til dette mål ved at fremme ansvarlig forretningsskik og større gennemsigtighed og sporbarhed i forsyningskæderne. Den kommende lovgivning om bæredygtig virksomhedsledelse samt skovrydning vil være vigtige milepæle i denne henseende. 2.4.Handelspolitik til støtte for EU's geopolitiske interesser Et tæt samarbejde med partnerne vil være vigtigt for at støtte multilateralisme og den regelbaserede verdensorden. De eksisterende internationale rammer for økonomisk styring undergraves. Hvis dette fortsætter, vil det påvirke de økonomiske forbindelser og handelen samt den sikkerhed og stabilitet, vi antager som normale. Derfor er støtte til effektiv regelbaseret multilateralisme en central geopolitisk EU-interesse. Reformen af WTO skal derfor ses i en bredere sammenhæng med EU's prioriteter om at sikre, at velfungerende globale institutioner støtter den globale økonomiske genopretning, anstændige job, bæredygtig udvikling og den grønne omstilling. EU bør intensivere arbejdet med at udvikle alliancer til støtte for effektive multilaterale institutioner. I den forbindelse vil dialogen med USA, Ottawa-gruppen, de afrikanske lande, Indien og Kina blive intensiveret. EU vil skulle operere i en ny multipolær verdensorden, der er præget af voksende spændinger mellem de vigtigste aktører. EU bør fremme tilgange til at mindske spændingerne og søge løsninger baseret på en moderniseret regelbaseret ramme. Samtidig er EU nødt til at udstyre sig med redskaber til at operere i et mere fjendtligt internationalt miljø, hvis det er nødvendigt. Det transatlantiske forhold er det største og økonomisk vigtigste partnerskab i verden. Det er dybt forankret i fælles interesser og værdier. Den nye amerikanske regering giver mulighed for at arbejde sammen om at reformere WTO, bl.a. ved at styrke dens kapacitet til at tackle konkurrenceforvridninger og bidrage til bæredygtig udvikling. Den giver også nye muligheder for et tæt samarbejde om den grønne og digitale omstilling af vores økonomier. EU vil derfor prioritere en styrkelse af partnerskabet med USA. EU's handels- og investeringsforbindelser med Kina er vigtige og udfordrende. EU's politik er baseret på en kombination af aktivt engagement på både bilateralt og multilateralt plan og parallel udvikling og gennemførelse af autonome instrumenter, der er nødvendige for at beskytte EU's væsentlige interesser og værdier — i fuld overensstemmelse med dets internationale forpligtelser. Opbygning af et mere retfærdigt og regelbaseret økonomisk forhold til Kina er en prioritet. Det vil være afgørende for EU's bestræbelser på at genskabe balancen i de bilaterale handelsforbindelser at sikre, at Kina påtager sig større forpligtelser i den internationale handel, og samtidig håndtere de negative afsmittende virkninger fra landets statslige økonomiske system. Den nylige politiske afslutning på forhandlingerne om en omfattende investeringsaftale er en del af disse bestræbelser. Arbejdet med at ratificere den vil kræve et klart engagement i en effektiv gennemførelse af aftalen om markedsadgang, forpligtelser vedrørende lige vilkår og bæredygtig udvikling. Ud fra et bredere strategisk perspektiv vil det være vigtigt for EU at styrke forbindelserne med lande i og omkring Europa og uddybe engagementet med det afrikanske kontinent og de afrikanske stater. Der er mange kulturelle, økonomiske og politiske bånd mellem de to kontinenter. Stabilitet og velstand i Afrika er afgørende for EU's stabilitet og velstand og skal understøttes af en tættere økonomisk integration mellem de to kontinenter og drive den grønne og den digitale omstilling i fællesskab med Afrika. For at bidrage til at opfylde sine geopolitiske ambitioner på globalt plan vil EU være nødt til at diversificere sine forbindelser og opbygge alliancer med ligesindede partnere, herunder gennem sit brede netværk af handelsaftaler. Dette netværk er afgørende i forhold til alle nuværende og fremtidige aftaler, der danner grundlag for vores forbindelser med partnere. EU's frihandelsaftaler (FTA'er) er platforme for øget samarbejde, der forfølger vores værdier og interesser. De danner grundlag for samarbejdet med vigtige markeder og lande i hele verden, navnlig i Asien og Stillehavsområdet, Latinamerika og Caribien. 3.Den handelspolitiske kurs på mellemlangt sigt 3.1.Tre centrale mål for handelspolitikken på mellemlangt sigt EU's handelspolitik skal fokusere på tre centrale mål: For det første støtte genopretningen og den grundlæggende omstilling af EU's økonomi i overensstemmelse med dens grønne og digitale mål

I forbindelse med genopretningsindsatsen bør EU's handelspolitik fortsat opfylde sin centrale funktion, nemlig at lette udvekslingen af varer og tjenesteydelser på en måde, der skaber muligheder og økonomisk velfærd. Der skal fokuseres på fordele for borgere, arbejdstagere og virksomheder. Samtidig bør EU's handelspolitik bidrage til at ændre EU's økonomi i overensstemmelse med den grønne og den digitale omstilling. Den bør utvetydigt støtte den grønne pagt i alle dens dimensioner, herunder ambitionen om at opnå klimaneutralitet senest i 2050. Samtidig vil EU's konkurrenceevne, velstand og globale position på langt sigt afhænge af dets evne til at tage den digitale omstilling til sig og udnytte den. Den grønne og den digitale omstilling bør derfor være en nøgleprioritet for den multilaterale og bilaterale handelspolitik. For at EU kan bevare og øge sin indflydelse på udformningen af de regler, der er nødvendige i denne henseende, er det nødvendigt at udvikle en mere strategisk tilgang til internationalt reguleringssamarbejde. Dette kræver en tættere politisk integration mellem handelspolitikker og interne EU-politikker. For det andet udforme globale regler for en mere bæredygtig og retfærdig globalisering Der er et presserende behov for at ajourføre de globale handelsregler, så de afspejler de aktuelle økonomiske forhold og de udfordringer, som det globale samfund står over for. At gøre globaliseringen mere bæredygtig og retfærdig bør være den underliggende drivkraft for handelspolitikken og opfylde europæernes og andre menneskers forventninger i hele verden. EU's handelspolitik bør anvende alle de redskaber, det har til rådighed, til at støtte social retfærdighed og miljømæssig bæredygtighed. At føre an i bestræbelserne på at reformere Verdenshandelsorganisationen og forbedre effektiviteten af de multilaterale rammer for handelsforvaltning bør være den vigtigste prioritet for EU med henblik på at nå dette mål. Styrkelse af stabilitet og regelbaseret handel vil være den centrale søjle i EU's indsats, da det kun er i et sådant miljø, at handelen kan trives, og det internationale samarbejde kan udvikle sig med henblik på en global bæredygtig fremtid. Samtidig er der behov for at sikre, at reglerne svarer til de nuværende økonomiske realiteter og er godt rustet til at reagere på konkurrenceforvridninger og sikre lige vilkår. For det tredje øge EU's evne til at forfølge sine interesser og håndhæve sine rettigheder, herunder selvstændigt, hvor det er nødvendigt Forhandling af handelsaftaler har været et vigtigt redskab til at skabe økonomiske muligheder og fremme bæredygtighed. Gennemførelsen af disse aftaler og håndhævelsen af de rettigheder og forpligtelser, der er indeholdt i dem, vil være langt vigtigere. Dette vil omfatte sikring af, at EU har de rette værktøjer til rådighed til at beskytte arbejdstagere og virksomheder mod urimelig praksis. Det indebærer også en større indsats for at sikre en effektiv gennemførelse og håndhævelse af kapitlerne om bæredygtig udvikling i EU's handelsaftaler for at højne de sociale, arbejdsmæssige og miljømæssige standarder globalt. Ved at styrke gennemførelsen og håndhævelsen af EU's aftaler skaber EU's handelspolitik betingelserne for, at virksomheder kan udvikle sig, vokse og innovere samt sikre arbejdspladser af høj kvalitet i og uden for Europa. At støtte multilateralisme og være åben for samarbejde er ikke i modstrid med, at EU er rede til at handle determineret for at forsvare sine interesser og håndhæve sine rettigheder. EU bør styrke sin værktøjskasse efter behov for at forsvare sig mod illoyal handelspraksis eller andre fjendtlige handlinger, samtidig med at det handler i overensstemmelse med sine internationale forpligtelser. 3.2.Seks områder, der er afgørende for at nå EU's mål på mellemlangt sigt For at nå de tre mål, der er skitseret ovenfor, vil Kommissionen fokusere på seks områder. For hvert af disse områder specificeres en række overordnede foranstaltninger, der skal gennemføres i løbet af Kommissionens nuværende mandatperiode, under de respektive punkter nedenfor. 3.2.1. Reform af WTO WTO har været til enorm fordel for sine medlemmer, siden den blev oprettet i 1995. Den har skabt et stabilt og forudsigeligt handelsmiljø, der har muliggjort en massiv udvidelse af den globale handel, samtidig med at den har skabt en ramme for bilæggelse af handelstvister gennem afgørelser. Den står imidlertid nu over for en krise, hvor den ikke kan levere forhandlingsresultater, der tackler udfordringerne i forbindelse med den globale handel. Dens evne til at løse handelstvister fungerer ikke, og dets overvågningssystem skal forbedres for at sikre gennemsigtighed eller forhindre handelshindringer. Kommissionen agter at fortsætte reformen af WTO på tværs af alle dens funktioner. WTO's regler og praksis skal ajourføres og forbedres, så de afspejler de aktuelle handelsrealiteter. Dette bør baseres på, at medlemskabet har et fælles formål: økonomisk genopretning og udvikling, miljømæssig og social bæredygtighed. Modernisering af reglerne og forbedring af WTO's funktionsmåde — herunder gennem åbne plurilaterale aftaler — er afgørende for at tackle konkurrenceforvridninger og skabe en aftalt ramme for digital og bæredygtig handel. Da troværdigheden af et regelbaseret system i høj grad afhænger af et uafhængigt og generelt accepteret system til bilæggelse af handelstvister, er det afgørende at genoprette tvistbilæggelsessystemet. Bilag I om "Reform af WTO: på vej mod et bæredygtigt og effektivt multilateralt handelssystem" fastlægger EU's syn på prioriteterne for WTO-reformen. Kommissionen vil også presse på for multilaterale reformer i andre fora, f.eks. oprettelsen af en multilateral investeringsdomstol i De Forenede Nationers Kommission for International Handelsret. Overordnede tiltag Kommissionen vil: 1.Søge at få vedtaget et første sæt af reformer af WTO med fokus på at øge WTO's bidrag til bæredygtig udvikling og indlede forhandlinger om skærpede regler for at undgå konkurrenceforvridning som følge af statslig indgriben. Det vil prioritere en styrkelse af det transatlantiske samarbejde om reform af WTO. 2.Arbejde på at genoprette en fuldt fungerende WTO-tvistbilæggelsesordning med en reformeret Appelinstans. 3.2.2. Støtte til den grønne omstilling og fremme af ansvarlige og bæredygtige værdikæder

Som det fremgår af den europæiske grønne pagt, er bekæmpelse af klimaændringer og miljøforringelse EU's topprioritet. Alle EU-politikker skal bidrage, men fremskridt vil afhænge af, at globale partnere, store udledere og forurenere er rede til at øge ambitionsniveauet. Handelspolitikken vil spille en vigtig understøttende rolle. Kommissionen er for det næste årti fast besluttet på at sikre, at handelsværktøjer ledsager og støtter en global omstilling til en klimaneutral økonomi, herunder fremskyndelse af investeringer i ren energi, og fremme af værdikæder, der er cirkulære, ansvarlige og bæredygtige. Dette omfatter fremme af ansvarlig forretningsskik og overholdelse af miljø-, menneskerettigheds- og arbejdsstandarder. Samtidig betyder det, at der skabes vilkår og muligheder for bæredygtige produkter og tjenesteydelser. Det vil kræve handling på alle niveauer — multilateralt, bilateralt og selvstændigt — at realisere denne vision. Der er behov for en forbedret multilateral ramme for at understøtte den grønne omstilling til en klimaneutral, miljøvenlig og modstandsdygtig økonomi. EU vil samarbejde med ligesindede lande om at forfølge en stærk miljødagsorden i WTO. Som led i denne indsats vil det fremme initiativer og tiltag, der fremmer klima- og bæredygtighedshensyn i alle WTO's forskellige funktioner, herunder et handels- og klimainitiativ. Disse initiativer vil omfatte liberalisering af udvalgte varer og tjenesteydelser, gennemsigtighed og grønnere bistand til handel. Dette bør også omfatte gradvis udvikling af discipliner for subsidier til fossile brændstoffer. Det vil også fremme drøftelserne i WTO om, hvordan handel kan støtte anstændigt arbejde og social retfærdighed. EU's omfattende netværk af bilaterale handelsaftaler fremmer handel med grønne teknologier, varer, tjenesteydelser og investeringer. Ud over ambitiøse kapitler om handel og bæredygtig udvikling vil bæredygtighedsdimensionen fortsat blive afspejlet i mange andre aspekter af EU's handels- og investeringsaftaler. De støtter udbredelsen af rene og mere effektive produktionsmetoder og -teknologier og skaber muligheder for markedsadgang for grønne varer og tjenesteydelser. De bidrager til at sikre vores industri for vedvarende energi adgang til tredjelandes markeder og sikrer ufordrejet handel og investering i de råmaterialer og energiprodukter, der er nødvendige for at sikre de forsyninger, der er nødvendige for at støtte omstillingen til klimaneutrale økonomier. Desuden udgør de en vigtig platform for dialog med vores partnere om klimaændringer, biodiversitet, cirkulær økonomi, forurening, rene energiteknologier, herunder vedvarende energi og energieffektivitet, og om omstillingen til bæredygtige fødevaresystemer. Og for fremtidige handelsaftaler vil Kommissionen foreslå et kapitel om bæredygtige fødevaresystemer. EU vil foreslå, at overholdelse af Parisaftalen betragtes som et væsentligt element i fremtidige handels- og investeringsaftaler. Desuden bør indgåelsen af handels- og investeringsaftaler med G20-landene baseres på en fælles ambition om at opnå klimaneutralitet så hurtigt som muligt og i overensstemmelse med henstillingerne fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (IPCC). Denne ambition bør også afspejles korrekt i nationalt bestemte bidrag (NDC'er), der forelægges i henhold til Parisaftalen. EU vil også prioritere en effektiv gennemførelse af konventionen om den biologiske mangfoldighed i handels- og investeringsaftaler. EU's handels- og investeringsaftaler samt den generelle præferenceordning (GSP) har også spillet en vigtig rolle med hensyn til at fremme respekten for grundlæggende menneske- og arbejdstagerrettigheder som afspejlet i Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO's) grundlæggende konventioner. Der vil blive givet særlig prioritet til gennemførelsen af disse forpligtelser, herunder indsatsen mod børnearbejde som led i Kommissionens bredere indsats for at sikre nultolerance over for børnearbejde. Et af hovedformålene med den kommende revision af den generelle præferenceordning vil være at øge udviklingslandenes handelsmuligheder yderligere for at reducere fattigdom og skabe arbejdspladser baseret på internationale værdier og principper såsom arbejdstagerrettigheder og menneskerettigheder. Kommissionen vil yderligere styrke bæredygtighedsdimensionen i eksisterende og fremtidige aftaler i forbindelse med gennemførelsen af alle kapitler. Den vil styrke håndhævelsen af forpligtelserne vedrørende handel og bæredygtig udvikling på grundlag af klager til den øverste ansvarlige for håndhævelse af handelsaftaler. Yderligere tiltag vil blive overvejet i forbindelse med en tidlig revision i 2021 af handlingsplanen med 15 punkter om effektiv gennemførelse og håndhævelse af kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling i handelsaftaler. Revisionen vil omfatte alle relevante aspekter af gennemførelsen og håndhævelsen af kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling, herunder omfanget af forpligtelser, overvågningsmekanismer, muligheden for sanktioner for manglende overholdelse, klausulen om væsentlige elementer samt den institutionelle struktur og de nødvendige ressourcer. Desuden støtter selvstændige foranstaltninger målet om at sikre, at handelen er bæredygtig, ansvarlig og i overensstemmelse med vores overordnede mål og værdier. CO2-grænsetilpasningsmekanismen er et eksempel herpå. Kommissionen arbejder på et forslag til en CO2-grænsetilpasningsmekanisme for at undgå, at effektiviteten af dens egne klimapolitikker undermineres af kulstoflækage. Et andet eksempel er Kommissionens hensigt om at fremlægge lovgivning om skovrydning og skovforringelse. Et vigtigt element i sikringen af, at forsyningskæderne er bæredygtige og ansvarlige, vil være Kommissionens forslag om bæredygtig virksomhedsledelse, herunder obligatorisk due diligence på miljø-, menneskerettigheds- og arbejdsrettighedsområdet. Med forbehold af konsekvensanalysen vil dette omfatte effektive foranstaltninger og håndhævelsesmekanismer til at sikre, at tvangsarbejde ikke kommer til at indgå i EU-virksomheders værdikæder. Den nye globale sanktionsordning for menneskerettigheder vil også spille en rolle med hensyn til at sikre overholdelse af menneskerettighederne. Med denne ordning fik EU en ramme, der vil gøre det muligt at målrette indsatsen mod enkeltpersoner, enheder og organer — herunder statslige og ikkestatslige aktører — der er ansvarlige for, involveret i eller forbundet med alvorlige menneskerettighedskrænkelser og overgreb på verdensplan. Import skal overholde relevante EU-regler og -standarder. Som eksemplerne ovenfor viser, er det under visse omstændigheder som defineret i WTO-reglerne hensigtsmæssigt, at EU kræver, at importerede produkter opfylder visse produktionskrav. Globale handelsregler har til formål at sikre en forudsigelig og ikkediskriminerende ramme for handel og samtidig sikre hvert enkelt lands ret til at regulere i overensstemmelse med deres samfundsmæssige præferencer. Berettigelsen af at anvende produktionskrav på import er baseret på behovet for at beskytte det globale miljø eller reagere på etiske spørgsmål. Når EU overvejer at anvende sådanne foranstaltninger på importerede varer, vil dette ske under fuld overholdelse af WTO-reglerne, navnlig princippet om ikkeforskelsbehandling og proportionalitetsprincippet, med henblik på at undgå unødvendige handelsforstyrrelser. Kommissionen vil gå i spidsen for arbejdet med at udvikle standarder for bæredygtig vækst og udforme internationale standarder i overensstemmelse med den europæiske grønne pagt, samtidig med at den samarbejder med sine partnere om at udvikle og gennemføre regler, der er lige så ambitiøse. Overordnede tiltag Kommissionen vil: 3.Fremme initiativer og tiltag, der fremmer klima- og bæredygtighedshensyn i WTO. 4.Søge tilsagn fra G20-partnerne om klimaneutralitet, styrke samarbejdet om andre aspekter af den grønne pagt, såsom biodiversitet, bæredygtig fødevarepolitik, forurening og den cirkulære økonomi, og foreslå at gøre respekten for Parisaftalen til et væsentligt element i alle fremtidige aftaler. 5.Forbedre den effektive gennemførelse og håndhævelse af kapitlerne om bæredygtig udvikling i handelsaftaler gennem en tidlig revision i 2021 af 15-punktshandlingsplanen. Resultatet af revisionen vil indgå i de igangværende og fremtidige forhandlinger. 6.Fremme bæredygtige og ansvarlige værdikæder gennem et forslag om obligatorisk due diligence, herunder effektive foranstaltninger og håndhævelsesmekanismer til at sikre, at tvangsarbejde ikke finder sted i EU-virksomheders værdikæder. På vej mod bindende bestemmelser vil Kommissionen vejlede EU's virksomheder i at træffe de nødvendige foranstaltninger allerede nu i overensstemmelse med internationale due diligence-retningslinjer og -principper. 3.2.3.Støtte til den digitale omstilling og handel med tjenesteydelser EU's handelspolitik skal bidrage til at skabe et miljø, hvor EU's tjenesteudbydere kan innovere og vokse. Det er vigtigt, at den globale ramme for internationale regler ajourføres. EU er verdens største leverandør af tjenesteydelser*. Handel med tjenesteydelser tegner sig for 25 % af EU's BNP, og eksporten af tjenesteydelser overstiger 900 mia. EUR om året. Den støtter også 21 millioner arbejdspladser i EU direkte eller indirekte. Af alle EU's direkte udenlandske investeringer i resten af verden er 60 % i tjenesteydelser, ligesom næsten 90 % af de udenlandske direkte investeringer, der kommer ind i EU. * https://data.oecd.org/trade/trade-in-services.htm. På det digitale område vil der være en intens global konkurrence, som vil omkonfigurere de globale økonomiske forbindelser. EU kan kun lykkes med sin digitale omstilling, hvis det opbygger sin digitale dagsorden på en udadskuende måde under fuld hensyntagen til et globalt miljø, der i stigende grad er yderst konkurrencedygtigt og til tider udfordrer EU's værdibaserede tilgang til digitalisering. Handelspolitikken vil spille en afgørende rolle med hensyn til at nå EU's mål i forbindelse med den digitale omstilling. Europæiske virksomheder er afhængige af digitale tjenester, og dette vil kun stige. Data er mange virksomheders livline og en afgørende del af EU's forsyningskæder. Digitale teknologier giver effektiviseringsgevinster, som er nødvendige for at forblive konkurrencedygtige, men omstiller også traditionelle industrisektorer, hvor europæiske virksomheder bliver nødt til at fastholde og øge deres konkurrenceevne. Samtidig har den digitale omstilling og fremkomsten af nye teknologier en vigtig sikkerheds- og værdidimension for Europa og kræver en nøje kalibreret politisk tilgang internt og eksternt. Konsekvenserne af nye digitale teknologier, herunder kunstig intelligens, skal behandles globalt gennem mere ambitiøse globale standarder og regler. Støtte til Europas digitale dagsorden er en prioritet for EU's handelspolitik. Målet er at sikre en førende position for EU inden for digital handel og på det teknologiske område, vigtigst at alt ved at fremme innovation. EU bør fortsat føre an i digitale standarder og reguleringsmæssige tilgange, navnlig med hensyn til databeskyttelse, hvor EU's generelle forordning om databeskyttelse ofte ses som en inspirationskilde. For at opnå dette er WTO nødt til at fastsætte regler for digital handel, og EU skal spille en central rolle med hensyn til at skabe dem. Når der er opnået enighed om dem, bør EU støtte yderligere plurilaterale WTO-forhandlinger for at liberalisere handelen med tjenesteydelser i sektorer ud over e-handel. EU vil også skulle intensivere det bilaterale engagement og udforske stærkere rammer for samarbejde om handelsrelaterede digitale spørgsmål med ligesindede partnere. Det vil søge at uddybe sine reguleringsmæssige dialoger med ligesindede partnere.

Spørgsmålet om data vil være afgørende for EU's fremtid. Med hensyn til grænseoverskridende dataoverførsler og forbuddet mod dataplaceringskrav vil Kommissionen følge en åben, men determineret tilgang baseret på europæiske værdier og interesser. Kommissionen vil arbejde på at sikre, at dens virksomheder kan drage fordel af den frie internationale datastrøm i fuld overensstemmelse med EU's databeskyttelsesregler og andre offentlige politiske mål, herunder den offentlige sikkerhed og den offentlige orden. EU vil navnlig fortsat tackle uberettigede hindringer for datastrømme og samtidig bevare sin reguleringsmæssige autonomi inden for databeskyttelse og privatlivets fred. For bedre at kunne vurdere omfanget og værdien af grænseoverskridende datastrømme vil Kommissionen skabe en europæisk analytisk ramme for måling af datastrømme. Overordnede tiltag Kommissionen vil: 7.Tilstræbe en hurtig indgåelse af en ambitiøs og omfattende WTO-aftale om digital handel, herunder regler om datastrømme, i fuld overensstemmelse med EU's databeskyttelsesramme og bestemmelser om styrkelse af forbrugernes tillid og sikring af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau. 8.Undersøge muligheden for et tættere reguleringsmæssigt samarbejde med ligesindede partnere om spørgsmål af relevans for digital handel. 3.2.4. Styrkelse af EU's lovgivningsmæssige virkning Evnen til at påvirke udviklingen af forskrifter og standarder af global betydning er en vigtig konkurrencemæssig fordel. I årtier har EU været førende på dette område. Det har været fortaler for arbejdet i internationale standardiseringsorganer såsom Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO) og sektorspecifikke internationale fora. Disse bestræbelser har hjulpet europæiske virksomheder med at få adgang til globale markeder, fjernet handelshindringer og støttet lovgivningsmæssig konvergens. Denne tilgang har sammen med markedets størrelse givet EU stor indflydelse på international standardisering, hvilket i nogle tilfælde også har ført til en frivillig vedtagelse af EU's høje standarder, forskrifter og politiske mål i de globale forsyningskæder. Europæiske eksportører, herunder SMV'er, har opnået betydelige konkurrencemæssige fordele som følge af en stærk EU-regulering på globalt plan. EU's relative vægt er faldende på grund af fremkomsten af nye reguleringsbeføjelser og den hurtige teknologiske udvikling, som ofte drives fra lande uden for EU. For at EU kan øge sin indflydelse på dette område, er det nødt til at udvikle en mere strategisk tilgang til internationalt reguleringssamarbejde, navnlig i forbindelse med den grønne og den digitale omstilling. EU er nødt til at indtage en mere proaktiv holdning ved udformningen af nye regler for at være bedre rustet til at fremme EU's lovgivningsmæssige tilgange i hele verden. Dette vil kræve større synergi mellem interne politikker og eksterne politikker for på et tidligt tidspunkt at identificere de strategiske områder, som det internationale reguleringssamarbejde bør fokusere på. Det vil også kræve dialog og samarbejde med EU's standardiseringsorganer for at fastlægge strategiske prioriteter vedrørende internationale standarder. Kommissionen vil styrke sin analyse af den eksterne dimension af sine reguleringspolitikker i konsekvensanalyserne af vigtige forordninger og udpege prioriterede partnere for reguleringssamarbejde. Handelspolitikken skal være parat til at støtte samarbejdsaktiviteter ledet af regulatorer og til dette formål gøre fuld brug af de muligheder, som handelsaftaler giver. Handelspolitikken bør sammen med internationale partnerskaber og udviklingssamarbejde — herunder gennem Aid for Trade — også spille en rolle med hensyn til at støtte udbredelsen af internationale standarder i udviklingslandene og lette overholdelsen af nye lovgivningsmæssige krav. EU vil også styrke sine reguleringsdialoger med ligesindede lande i Asien og Stillehavsområdet og Latinamerika. Samarbejde med USA vil være afgørende for at sikre, at nye regler er i overensstemmelse med værdierne i demokratiske, åbne og inklusive samfund. Overordnede tiltag Kommissionen vil: 9.Styrke dialogen om regulering med ligesindede partnere på strategiske områder for EU's konkurrenceevne. Dette vil kræve en tidlig indkredsning af prioriterede områder for reguleringssamarbejde og en tættere dialog med EU og internationale standardiseringsorganisationer. 10.Udvikle et tættere transatlantisk partnerskab om grøn og digital omstilling af vores økonomier, bl.a. gennem EU's og USA's handels- og teknologiråd. 3.2.5. Styrkelse af EU's partnerskaber med nabo- og udvidelseslandene og Afrika Vores vigtigste forhold er til dem, der geografisk er tættest på os. Stabilitet og velstand i EU's nabolande og Afrika er i EU's politiske og økonomiske interesse. EU agter at gøre alt, hvad det kan, for at støtte partnerne i deres bestræbelser på at overvinde virkningerne af covid-19-pandemien og opnå bæredygtig udvikling. EU's tætte netværk af handelsaftaler med disse lande giver udsigt til tættere økonomisk integration og udvikling af integrerede produktions- og tjenesteydelsesnet. Dette vil være en del af en bredere strategi for at fremme bæredygtige investeringer og forbedre vores økonomiers modstandsdygtighed gennem diversificerede værdikæder og fremme udviklingen af handelen med bæredygtige produkter, herunder med henblik på at understøtte omstillingen på klima- og energiområdet. Det vil også bidrage til at tackle de grundlæggende årsager til irregulær migration som led i handelspolitikkens bredere bidrag til omfattende partnerskaber i overensstemmelse med den nye pagt om migration og asyl. EU vil styrke sine tætte økonomiske partnerskaber inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. EU ser frem til at arbejde tæt sammen med Det Forenede Kongerige om at udnytte det fulde potentiale i handels- og samarbejdsaftalen. EU ser også frem til moderniseringen af sine handelsmæssige og økonomiske forbindelser med Schweiz og Tyrkiet, forudsat at de rette betingelser er opfyldt. Det vil være særlig vigtigt at støtte en stærkere økonomisk integration med landene i Vestbalkan og landene i det østlige partnerskab. For Vestbalkan udgør den forbedrede udvidelsesmetode og den økonomiske plan og investeringsplanen rammen for en fremskyndet integration med EU-markedet forud for tiltrædelsen og sikrer samtidig lige konkurrencevilkår. Denne øgede økonomiske integration bygger på det vestlige Balkans egne forpligtelser til at skabe et fælles regionalt marked baseret på EU-regler og -standarder. For Det Østlige Partnerskab, navnlig DCFTA-partnere (Ukraine, Georgien og Moldova), støtter EU bestræbelserne på i højere grad at tilpasse sig EU's reguleringsmodel, herunder for den digitale og grønne omstilling. For disse partnere kan bestræbelserne på at indarbejde EU-forordninger ledsages af en tættere dialog om, hvordan de kan udvikles og gennemføres, herunder ved at deltage i ekspertgrupper og i højere grad inddrages i EU's standardiseringsorganisationer. Det bør også overvejes at tage yderligere skridt til at lette handelen, herunder gennem aftaler om overensstemmelsesvurdering. En opgradering af EU's forbindelser og økonomiske integration med de sydlige nabolande vil være en strategisk nødvendighed for langsigtet stabilitet. EU nyder godt af den geografiske nærhed og de kulturelle og sproglige bånd med landene i det sydlige Middelhavsområde, som fremmer denne strategiske økonomiske og handelsmæssige integration. Handelspolitik kan være et vigtigt redskab til at fremme strategisk indbyrdes afhængighed mellem EU og de sydlige nabolande og udvikle win-win-integrationsinitiativer, navnlig vedrørende strategiske værdikæder. Siden begyndelsen af 2000'erne har EU indgået frihandelsaftaler med otte lande i det sydlige Middelhavsområde som led i bredere associeringsaftaler. Forhandlingerne om et vidtgående og bredt frihandelsområde med Marokko og Tunesien har været i gang i flere år. EU er rede til at drøfte mulighederne med begge parter for at modernisere handels- og investeringsforbindelserne for bedre at tilpasse dem til de aktuelle udfordringer. EU vil i høj grad optrappe sit engagement med afrikanske partnere for at frigøre deres økonomiske potentiale, fremme økonomisk diversificering og inklusiv vækst. Dette vil yderligere styrke bæredygtige handels- og investeringsforbindelser både mellem kontinenterne og i Afrika selv. Dette er i overensstemmelse med de langsigtede udsigter til en handelsaftale mellem kontinenter baseret på en vellykket gennemførelse af det afrikanske kontinentale frihandelsområde (AfCFTA). Det bygger navnlig på Afrikas regionale økonomiske fællesskaber og de økonomiske partnerskabsaftaler med EU. Dette stærkere forhold til Afrika bør fremmes på alle niveauer, herunder gennem politisk dialog med Den Afrikanske Union og dens medlemmer, gennem udvidelse og uddybning af de økonomiske partnerskabsaftaler og gennem udvikling af bilaterale forbindelser med de enkelte lande for at fremme bæredygtige investeringer i landbrug, forarbejdede varer og tjenesteydelser. Kommissionen vil også indlede overvejelser om potentialet for at lette integrationen på kontinentet gennem harmoniserede oprindelsesregler, der finder anvendelse på deres handel med EU. Kommissionen vil foreslå et nyt bæredygtigt investeringsinitiativ for partnere eller regioner i Afrika og de sydlige nabolande, der er interesserede i dette. Dette kan ske i form af enkeltstående investeringsaftaler eller som led i moderniseringen af eksisterende handelsaftaler. For at maksimere deres virkning og lette gennemførelsen vil disse aftaler blive udformet sammen med EU's udviklingssamarbejdsværktøjer til støtte for investeringer og, hvor det er muligt, med en Team Europe-tilgang for at sikre synergier med EU's medlemsstater, den private sektor, civilsamfundet og alle relevante aktører. Det mest fremtrædende af disse initiativer er den eksterne investeringsplan, der blev lanceret i 2017 for Afrika syd for Sahara og EU's nabolande. Den omfatter også Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling Plus (EFSD+), som finder global anvendelse i den nye flerårige finansielle ramme (FFR) for 2021-2027. Den eksterne investeringsplans tre søjler vil bidrage til at støtte bæredygtige investeringer i Afrika og naboskabsområdet og samtidig tilskynde til reformer for at forbedre erhvervsklimaet og investeringsklimaet. Dette vil ske med henblik på tværregional integration og tættere handelsforbindelser mellem EU og Afrika, efterhånden som AfCFTA skrider frem. Overordnede tiltag Kommissionen vil: 11.Uddybe de handelsmæssige og økonomiske forbindelser med andre lande i Europa, herunder Vestbalkan og lande, der har indgået vidtgående og brede frihandelsaftaler med EU, med særlig fokus på et tættere reguleringssamarbejde til støtte for den grønne og den digitale omstilling. Den vil modernisere sine handels- og investeringsforbindelser med de lande i de sydlige nabolande, der er interesserede i at fremme en tættere integration med Den Europæiske Union. 12.Styrke sit engagement med afrikanske lande ved at: a) skabe bedre politisk dialog og samarbejde med Den Afrikanske Union og dens medlemmer og en gnidningsløs gennemførelse af AfCFTA, herunder samarbejde med den private sektor og fremme af fælles standarder i Afrika for at styrke den regionale og kontinentale integration b) uddybe og udvide de eksisterende handelsaftaler med afrikanske regionale økonomiske fællesskaber og styrke deres bæredygtighedsdimension c) yderligere undersøge muligheden for at styrke forbindelserne og synergierne mellem forskellige handelsordninger med afrikanske lande, f.eks. gennem mere harmoniserede oprindelsesregler i samhandelen med EU d) forfølge bæredygtige investeringsaftaler med Afrika og de sydlige nabolande.

3.2.6. Styrkelse af EU's fokus på gennemførelse og håndhævelse af handelsaftaler og sikring af lige vilkår Efter bølgen af nye aftaler i de senere år vil Kommissionen koncentrere sin indsats om at frigøre fordelene ved EU's handelsaftaler kombineret med en effektiv håndhævelse af både dets forpligtelser vedrørende markedsadgang og bæredygtig udvikling. Europæiske interessenter skal være opmærksomme på de muligheder, som EU's handelsaftaler giver, og være sikre på, at de kan høste de fordele, som EU har forhandlet sig frem til. EU har indgået eller er involveret i forhandlinger om handelsaftaler i Asien og Stillehavsområdet og Latinamerika, som åbner betydelige økonomiske muligheder. Det er derfor vigtigt at skabe betingelserne for ratificeringen af aftaler med Mercosur og Mexico og afslutte igangværende forhandlinger, især med Chile, Australien og New Zealand, som er godt på vej. Med hensyn til Mercosur er der en dialog i gang om at styrke samarbejdet i aftalens dimension om bæredygtig udvikling, som omhandler gennemførelsen af Parisaftalen og skovrydning i særdeleshed. Dette vil være et afgørende element i EU's bestræbelser på at opnå åben strategisk autonomi og lette adgangen til markeder, navnlig for SMV'er. Det vil også bidrage til at modvirke protektionistiske tendenser og forvridninger, der påvirker EU's eksport. Dette arbejdsområdes centrale rolle blev bekræftet i juli 2020 med udnævnelsen af den øverste ansvarlige for håndhævelse af handelsaftaler. Det betyder, at der skal arbejdes inden for følgende områder: ·Fuld udnyttelse af de muligheder, som gennemførelsen af handelsaftaler giver. EU vil anvende al indbygget fleksibilitet i sine handelsaftaler, så de er egnede til formålet og reagerer på de nye udfordringer i forbindelse med den grønne og digitale omstilling. EU vil også fortsat bruge sin Aid for Trade til at hjælpe udviklingslandene med at gennemføre handelsaftaler og støtte overholdelsen af regler og standarder, navnlig i forbindelse med bæredygtig udvikling. ·Støtte til EU's interessenter med henblik på at få det bedste ud af de muligheder, som EU's aftaler skaber. Kommissionen vil bygge videre på Access2Markets-portalens succes, integrere yderligere funktioner i portalen og forbinde den med andre vigtige informationskanaler, navnlig for SMV'er. Kommissionen vil også fortsat støtte EU's landbrugs- og fødevaresektor, der primært består af SMV'er, med fokus på at fremme bæredygtigheden og kvaliteten af deres produkter og gøre dem til en standardbruger af EU's fødevarebæredygtighedssystem. ·Overvågning af den korrekte gennemførelse og håndhævelse af EU's handelsaftaler og fremme af klager vedrørende hindringer for markedsadgang og overtrædelser af forpligtelserne vedrørende handel og bæredygtig udvikling gennem kvikskranken. Kommissionen vil samarbejde med EU's medlemsstater, Europa-Parlamentet og interessenter om at overvåge EU's handelspartneres gennemførelse og sikre en sammenhængende tilgang. Den vil foreslå en specifik retsakt, der er nødvendig for håndhævelsen af bl.a. handelsrelaterede bestemmelser i handels- og samarbejdsaftalen mellem EU og Det Forenede Kongerige. ·Afhjælpning af manglende overholdelse gennem WTO eller bilateral tvistbilæggelse, hvis andre midler slår fejl. Den ajourførte håndhævelsesforordningstyrker EU's evne til at handle i situationer, hvor tvistbilæggelse i henhold til WTO eller bilaterale aftaler er blokeret. ·Kommissionen vil fortsætte med at bruge defensive handelsinstrumenter på en håndfast måde, så den europæiske industri ikke udsættes for unfair handel. Dette omfatter også at spore nye former for subsidiering af tredjelande, f.eks. inden for finansiering af investeringer, og imødegå dem på tilstrækkelig vis med udligningstold. ·På sikkerhedsområdet gentager Kommissionen i henhold til forordningen om screening af udenlandske direkte investeringer sin opfordring til alle medlemsstater om at oprette og håndhæve en fuldt udbygget mekanisme til screening af udenlandske direkte investeringer for at håndtere tilfælde, hvor erhvervelse af eller kontrol over en bestemt virksomhed, infrastruktur eller teknologi ville udgøre en risiko for sikkerheden eller den offentlige orden i EU Kommissionen vil fortsætte gennemførelsen af samarbejdsmekanismen med medlemsstaternes myndigheder for at beskytte sikkerheden og den offentlige orden mod risikable udenlandske direkte investeringer og overveje at styrke den samarbejdsmekanisme, der er indført ved forordningen om screening af udenlandske direkte investeringer. ·Kommissionen vil samarbejde med medlemsstaternes myndigheder om at sikre en effektiv gennemførelse af den moderniserede eksportkontrolforordning for følsomme produkter og teknologier med dobbelt anvendelse for at støtte sikrede værdikæder, fremme international sikkerhed, beskytte menneskerettighederne og sikre lige vilkår for EU's eksportører. Ikke desto mindre er EU nødt til at udvikle sine redskaber til at imødegå nye udfordringer og beskytte europæiske virksomheder og borgere mod illoyal handelspraksis, både internt og eksternt. ·Kommissionen vil foreslå et nyt retligt instrument på det handelspolitiske område, der skal beskytte EU mod potentielle tvangsindgreb fra tredjelandes side. ·Kommissionen vil foreslå et retligt instrument til at imødegå forvridninger forårsaget af udenlandske subsidier på EU's indre marked. ·For at øge den gensidige adgang for EU-aktører inden for offentlige indkøb vil Kommissionen bestræbe sig på at fremme det internationale instrument for offentlige indkøb og opfordrer Rådet til hurtigst muligt at færdiggøre sit arbejde. ·For at sikre mere lige vilkår for EU's virksomheder på tredjelandsmarkeder, hvor de i stigende grad skal konkurrere med den finansielle støtte, som udenlandske konkurrenter modtager fra deres regeringer, vil Kommissionen endelig undersøge mulighederne for en EU-strategi for eksportkreditter. Dette vil omfatte en EU-eksportkreditfacilitet og øget koordinering af EU's finansielle værktøjer. I overensstemmelse med målet i den grønne pagt om at udfase subsidier til fossile brændstoffer vil den også tilskynde til klimavenlige teknologiprojekter og foreslå straks at sætte en stopper for støtten til kulfyrede kraftværker og til at afskrække alle yderligere investeringer i energiinfrastrukturprojekter baseret på fossile brændstoffer i tredjelande, medmindre de er i fuld overensstemmelse med en ambitiøs, klart defineret vej hen imod klimaneutralitet i overensstemmelse med Parisaftalens langsigtede mål og den bedste tilgængelige videnskab. Kommissionen vil fortsat arbejde hen imod en harmonisering af præferenceoprindelsesreglerne i EU's handelsaftaler under hensyntagen til interesserne hos EU's interessenter, navnlig SMV'er. Frigørelse af fordelene ved EU's handelsaftaler for enkeltpersoner og virksomheder, mere systematisk håndtering af eksisterende hindringer og forebyggelse af nye hindringer kræver en fælles indsats fra alle EU-institutioner, medlemsstaterne samt civilsamfundet og andre interessenter. Kommissionen vil lede disse bestræbelser, bl.a. gennem arbejdet i EU-delegationerne og de netværk, som medlemsstaterne og erhvervsorganisationerne har i tredjelande. Overordnede tiltag Kommissionen vil: 13.Søge at konsolidere EU's partnerskaber med vigtige vækstregioner — i Asien og Stillehavsområdet og Latinamerika — ved at skabe betingelserne for at afslutte forhandlinger og ratificere udestående bilaterale aftaler. 14.Gøre fuld brug af den øverste ansvarlige for håndhævelse af handelsaftaler for at maksimere fordelene ved forhandlingsresultater for virksomheder, navnlig SMV'er og landbrugere, og for at fjerne hindringer, der forringer aftalernes potentiale til at levere resultater, herunder for bæredygtig udvikling. 15.Yderligere styrke EU's redskaber til at imødegå nye udfordringer og beskytte europæiske virksomheder og borgere mod illoyal handelspraksis, herunder via udarbejdelse af en instrument til bekæmpelse af tvang. Desuden vil Kommissionen undersøge mulighederne for en EU-strategi for eksportkreditter. 16.Udvikle nye onlineværktøjer til støtte for EU's virksomheder, navnlig SMV'er.