ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DA Den Europæiske Unions Tidende C 272/19

Høringskonsulentens endelige rapport i sag COMP/C2/38.681 — Videreførelse af Cannes-aftalen

(i henhold til artikel 15 og 16 i Kommissionens afgørelse 2001/462/EF, EKSF af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager — EFT L 162 af 19.6.2001, s. 21)

(2007/C 272/07)

Kommissionens udkast til beslutning i henhold til artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 vedrører de fem store musikudgivere og tretten ophavsretsselskaber, som har tiltrådt den såkaldte videreførelse af Cannes-aftalen, som drejer sig om forvaltning af mekaniske rettigheder.

Universal Music BV indgav den 27. februar 2003 en klage til Kommissionen med påstand om, at visse bestemmelser i aftalen var i strid med artikel 81 i traktaten. Videreførelsen af Cannes-aftalen blev efterfølgende anmeldt til Kommissionen den 1. juli 2003 i henhold til forordning nr. 17/62. Anmeldelsesproceduren blev imidlertid afbrudt den 1. maj 2004 ved ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1/2003.

Den 23. januar 2006 sendte Kommissionen en foreløbig vurdering til de tretten ophavsretsselskaber for mekaniske rettigheder og de fem store musikudgivere, som har tiltrådt videreførelsen af Cannes-aftalen. I sin foreløbige vurdering pegede Kommissionen på to bestemmelser i videreførelsen af Cannes-aftalen, som gav anledning til betænkeligheder med hensyn til deres forenelighed med artikel 81 i EF-traktaten og artikel 53 i EØS-aftalen. Der er tale om bestemmelse 9(a), som begrænser ophavsretsselskabers mulighed for at give rabat til erhvervsvirksomheder, og bestemmelse 7(a)(i), ifølge hvilken ophavsretsselskaber ikke må være aktive inden for musikudgivelse eller pladeproduktion.

Under de indledende forhandlinger har parterne afgivet tilsagn om at imødekomme Kommissionen på de områder, hvor den har betænkeligheder. Den 23. maj 2006 blev der i henhold til artikel 27, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003 offentliggjort en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende med det formål at markedsteste tilsagnene. I meddelelsen blev tredjeparter opfordret til at fremsætte deres bemærkninger inden for en måned fra datoen for offentliggørelsen. Universal International Music BV trak efterfølgende sin klage tilbage den 5. juli 2006.

Kommissionens tjenestegrene har på baggrund af de afgivne tilsagn og den efterfølgende markedstest vurderet, at det ikke længere er nødvendigt, at Kommissionen griber ind, og at den foreliggende sag kan afsluttes, dog med forbehold af artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003.

Der er hverken indkommet spørgsmål eller bemærkninger fra de berørte parter eller fra tredjepart. De berørte parter har formelt erklæret, at de oplysninger, som de har fået, er tilstrækkelige til, at de har kunnet afgive tilsagn om at imødekomme Kommissionens betænkeligheder. På baggrund af ovenstående giver sagen ikke anledning til yderligere bemærkninger med hensyn til kontradiktionsretten.
4.

Ansøgerne vil blive bedømt efter følgende kriterier: a) ansøgerens økonomiske formåen og dennes evne til at udføre de aktiviteter, som licensen gælder for, i den første periode, herunder arbejdsprogrammet for vurdering af det fulde potentiale i det område inden for det eller de afsnit, som ansøgningen gælder for b) ansøgerens tekniske formåen med hensyn til udførelsen af de aktiviteter, som tilladelsen gælder for, i den første periode, herunder identificering af mulighederne for at udvinde kulbrinter inden for det eller de afsnit, som ansøgningen gælder for. Den tekniske formåen vil blive delvist vurderet på kvaliteten af analysen af det eller de afsnit, som ansøgningen gælder for c) måden hvorpå ansøgeren agter at udføre de aktiviteter, som tilladelsen gælder for, herunder arbejdsprogrammets kvalitet, der er underlagt evalueringen af det fulde potentiale i det område, som tilladelsen gælder for d) hvis ansøgeren har eller har haft en licens i henhold til Petroleum Act 1998, kan manglende effektivitet eller ansvarsbevidsthed fra ansøgerens side blive taget i betragtning.
51.

På baggrund af disse bemærkninger henstilles følgende til Kommissionen: — Der er behov for yderligere overvejelser om den betydning, som private virksomheders inddragelse i retshåndhævelsesaktiviteter kan få for databeskyttelsen med henblik på at sikre, at principperne i direktiv 95/46/EF finder fuld anvendelse på disse situationer, og at borgernes grundlæggende ret til databeskyttelse ikke påvirkes af eventuelle retlige mangler. Det bør navnlig sikres, at personoplysninger, der er indsamlet inden for rammerne af direktivets anvendelsesområde, er fyldestgørende og vedvarende beskyttet, også når de viderebehandles i samfundets interesse, uanset om det falder inden for eller uden for direktivets anvendelsesområde. — Disse overvejelser bør under alle omstændigheder omfatte manglerne i den nuværende retlige ramme, hvor grænsen mellem første og tredje søjle er uklar, og hvor der endda kan forekomme situationer, hvor der ikke findes noget passende grundlag overhovedet for et juridisk instrument om databeskyttelse (23). — Direktivets artikel 13, der giver mulighed for undtagelser fra og begrænsninger af databeskyttelsesprincipperne, når dette er nødvendigt blandt andet af hensyn til samfundsmæssige interesser, bør udlægges således, at dens effektive virkning bevares som en yderst vigtig grænseflade og garanti for personoplysninger, der er indsamlet inden for direktivets anvendelsesområde, i overensstemmelse med Domstolens dom i sagen om Österreichischer Rundfunk (24) og Menneskerettighedsdomstolens retspraksis. — Der bør overvejes en mulighed for at foreslå lovgivning, der tager sigte på at harmonisere betingelserne og garantierne for anvendelse af undtagelserne i artikel 13.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 251/6

Høringskonsulentens endelige rapport i sag COMP/M.3848 — Sea-Invest/EMO-EKOM

(efter artikel 15 og 16 i Kommissionens afgørelse 2001/462/EF, EKSF af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager — EFT L 162 af 19.6.2001, s. 21)

(2007/C 251/07)

Den 24. februar 2006 modtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (fusionsforordningen) anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved Sea-Invest N.V. gennem opkøb af aktier erhverver fælles kontrol over Europees Massagoed-Overslagsbedrijf B.V og Erts- en Kolen Overslagsbedrijf B.V. (EMO-EKOM). Efter transaktionen vil EMO-EKOM blive kontrolleret i fællesskab af Sea-Invest N.V., Thyssen-Krupp Veerhaven B.V., H.E.S. Beheer N.V og Manufrance B.V.

Ved beslutning af 31. marts 2006 fastslog Kommissionen, at transaktionen gav anledning til alvorlig tvivl om dens forenelighed med fællesmarkedet og EØS-aftalen. Kommissionen indledte derfor proceduren efter fusionsforordningens artikel 6, stk. 1, litra c). Senere besluttede Kommissionen den 3. maj 2006 at forlænge proceduren med 20 arbejdsdage i overensstemmelse med fusionsforordningens artikel 10, stk. 3, andet afsnit.

Den 4. april 2006 fik Sea-Invest efter anmodning indsigt i visse »nøgledokumenter« i Kommissionens sagsakter i henhold til kapitel 7.2. i »Retningslinjerne for god praksis i forbindelse med EU's fusionskontrolprocedurer«.

Efter en indgående markedsundersøgelse konstaterede Kommissionens tjenestegrene, at der ikke længere forelå alvorlig tvivl, og at den foreslåede transaktion ikke ville kunne hæmme den effektive konkurrence betydeligt inden for fællesmarkedet eller en væsentlig del deraf. Der blev således ikke sendt nogen klagepunktsmeddelelse til parterne.

Hverken parterne eller andre virksomheder har henvendt sig til høringskonsulenten. Sagen giver ikke anledning til yderligere bemærkninger med hensyn til parternes ret til at blive hørt.
2.

Det rådgivende udvalg er enig med Europa-Kommissionen i forhøjelsen af grundbeløbet for bøderne for at sikre, at de har en tilstrækkelig stor afskrækkende virkning.
6.

Flertallet af det rådgivende udvalgs medlemmer er enig med Europa-Kommissionen i, at Siemens, Alstom og Areva var førende inden for leverandørgruppen, og at det derfor er berettiget, at den bøde, der pålægges disse virksomheder, forhøjes på grund af dette førerskab. Et mindretal af det rådgivende udvalgs medlemmer undlader at stemme.
1.

Medlemmerne af det rådgivende udvalg er under henvisning til den praksis, der er beskrevet i beslutningsudkastet, enige med Kommissionen i, at aftalerne mellem Fiat og dets autoriserede Fiat-servicepartnere kan give anledning til konkurrencemæssige betænkeligheder på eftermarkedet for motorkøretøjer.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 304/12

Høringskonsulentens endelige rapport i sag COMP/E-2/39.143 — Opel

(i henhold til artikel 15 og 16 i Kommissionens afgørelse 2001/462/EF, EKSF af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager — EFT L 162 af 19.6.2001, s. 21)

(2007/C 304/11)

Kommissionens udkast til beslutning i henhold til artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (1) vedrører udlevering af tekniske oplysninger med henblik på reparation af køretøjer af General Motors Europes (GME) mærker Opel og Vauxhall.

Kommissionen indledte den 22. december 2004 en undersøgelse af GME's bestemmelser for udlevering af tekniske oplysninger til uafhængige reparatører efter offentliggørelsen af en undersøgelse gennemført af det tyske forskningsinstitut IKA. Den 1. december 2006 indledte Kommissionen en procedure i medfør af kapitel III i forordning (EF) nr. 1/2003 og vedtog en foreløbig vurdering, jf. artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003. I vurderingen redegøres der for Kommissionens konkurrencemæssige betænkeligheder, nemlig at GME synes at have udelukket alle andre end autoriserede reparatører fra at få fuld adgang til selskabets tekniske oplysninger. Kommissionens sendte den foreløbige vurdering til GME den 1. december 2006.

Som svar herpå afgav GME den 9. februar 2007 en række tilsagn.

Den 22. marts 2007 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Unions Tidende i medfør af artikel 27, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003, hvori den opfordrede berørte virksomheder til at fremsende deres bemærkninger til meddelelsen inden én måned efter offentliggørelsen heraf. De indkomne bemærkninger bekræftede, hvor effektive de tilsagn, GME havde afgivet, var.

Kommissionen har nu draget den konklusion, at i lyset af de tilsagn, GME afgav, og uanset artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003 er der ikke længere grund til at gribe ind i sagen.

I en beslutning truffet i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 1/2003 blev det ikke fastslået, at der var sket overtrædelse af konkurrencereglerne, men parterne accepterer at fjerne de forhold, som Kommissionen udtrykte betænkeligheder over i sin foreløbige vurdering. Der er i denne proces vilje på begge sider til at forenkle de administrative og retlige krav i forbindelse med en fuldstændig undersøgelse af en formodet overtrædelse. I flere af de beslutninger, Kommissionen allerede har truffet (2), er det derfor blevet accepteret, at proceduren er overholdt, når parterne meddeler Kommissionen, at de har fået tilstrækkelig adgang til de oplysninger, som de fandt nødvendige for at fremkomme med tilsagn og derved rette op på de forhold, som Kommissionen udtrykte betænkeligheder over.

Denne sag er blevet behandlet på samme måde, idet GME afgav en erklæring herom til Kommissionen den 24. maj 2007.

På baggrund af ovenstående konstaterer jeg, at parternes ret til at blive hørt er blevet tilgodeset i denne sag.

Bruxelles, den 11. juli 2007. Karen WILLIAMS

(1) EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1.

(2) Jf. beslutning af 22. juni 2005 i sag COMP/39.116 — Coca-Cola og beslutning af 19. januar 2005 i sag COMP/37.214 — DFB.
1.

Medlemmerne af det rådgivende udvalg er enige med Kommissionen i, at den i beslutningsudkastet beskrevne praksis medfører, at aftalerne mellem General Motors Europe og dets autoriserede Opel/Vauxhall-servicepartnere giver anledning til konkurrencemæssige betænkeligheder på markedet for eftersalgsservice.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 302/6

Høringskonsulentens endelige rapport i sag COMP/E-2/39.142 — Toyota

(efter artikel 15 og 16 i Kommissionens beslutning 2001/462/EF, EKSF af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager — EFT L 162 af 19.6.2001, s. 21)

(2007/C 302/07)

Det beslutningsudkast, der er forelagt Kommissionen i henhold til artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (1), vedrører udlevering af tekniske informationer med henblik på reparation af motorkøretøjer af mærket Toyota.

Kommissionen indledte den 22. december 2004 en undersøgelse af Toyotas udlevering af tekniske informationer til uafhængige reparatører, efter at det tyske forskningsinstitut IKA havde offentliggjort en undersøgelse. Den 1. december 2006 indledte Kommissionen proceduren efter kapitel III i forordning (EF) nr. 1/2003 og vedtog en foreløbig vurdering i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1/2003. I denne vurdering gives der udtryk for Kommissionens konkurrencemæssige betænkeligheder, som gik ud på, at Toyota tilsyneladende havde udelukket alle fra fuld adgang til sine tekniske informationer, bortset fra selskabets autoriserede reparatører.

Efter drøftelser med Kommissionens tjenestegrene afgav Toyota en række tilsagn den 22. januar 2007.

Den 22. marts 2007 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende i overensstemmelse med artikel 27, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1/2003 og opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til denne meddelelse senest en måned efter offentliggørelsen af denne. De modtagne bemærkninger bekræftede stort set, at de tilsagn, som Toyota havde afgivet, var fyldestgørende.

Kommissionen er nu nået til den konklusion, at der på baggrund af ovennævnte tilsagn og med forbehold af artikel 9, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1/2003, ikke længere er grund til, at den griber ind.

I beslutningen efter artikel 9 i forordning (EF) nr. 1/2003 er der ikke konstateret nogen overtrædelse af konkurrencereglerne, men parterne indvilger i at fjerne de betænkeligheder, som Kommissionen gav udtryk for i sin foreløbige vurdering. Det viser, at begge parter er villige til at forenkle de administrative og retlige formaliteter, der er i forbindelse med en fuldstændig undersøgelse af en formodet overtrædelse. Det er grundet til, at det i en række beslutninger, der allerede er vedtaget af kollegiet (2), er fastslået, at der er tale om en retfærdig sagsbehandling, når parterne meddeler Kommissionen, at de har fået tilstrækkelig adgang til de oplysninger, de anså for nødvendige til at afgive tilsagn for at imødekomme Kommissionens betænkeligheder.

Denne sag er blevet behandlet på samme måde, idet Toyota fremsendte en erklæring herom til Kommissionen den 25. maj 2007.

På baggrund af det ovenfor anførte mener jeg, at parternes ret til at blive hørt er overholdt i denne sag.

Bruxelles, den 11. juli 2007. Karen WILLIAMS

(1) EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1.

(2) Jf. beslutning af 22. juni 2005 i sag COMP/39.116 — Coca-Cola og beslutning af 19. januar 2005 i sag COMP/37.214 — DFB.
1.

Medlemmerne af det rådgivende udvalg er under henvisning til den praksis, der er beskrevet i beslutningsudkastet, enige med Kommissionen i, at aftalerne mellem Toyota og dets autoriserede Toyota-servicepartnere kan give anledning til konkurrencemæssige betænkeligheder på eftermarkedet for motorkøretøjer.
6.

Behovet for et retsgrundlag er opstået, fordi indsamlingen af statistiske oplysninger hidtil er blevet gennemført på grundlag af en »gentlemen's agreement« med medlemsstaterne inden for rammerne af Fællesskabets femårige statistiske programmer (fra 2003 til 2007) og de årlige komponenter i forbindelse hermed. Det hedder i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF af 23. september 2002 om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008) (4), at den statistiske del af sundhedsovervågningssystemet skal udvikles i samarbejde med medlemsstaterne, eventuelt under anvendelse af Fællesskabets statistiske program for at fremme synergi og undgå overlapning. Især i forbindelse med folkesundhedsstatistikker styres og organiseres arbejdet, dvs. udvikling og udarbejdelse af statistikker på tre områder (dødsårsager, interviewundersøgelser om sundhed og sundhedspleje, invaliditet og dødelighed), i et partnerskab mellem Eurostat, førende lande og medlemsstater. Forslagets betydning understreges også af, at der er behov for et statistisk informationssystem af høj standard for at sikre, at de førte politikkers resultater kan vurderes, og at der kan ske en udvikling og overvågning af yderligere initiativer på de to områder folkesundhed og arbejdsmiljø. Forslaget vil også give medlemsstaterne mulighed for bedre tidsmæssig planlægning og klarere krav til de nødvendige standarder på dataområdet.
1.

Medlemmerne af det rådgivende udvalg er under henvisning til den praksis, der er beskrevet i beslutningsudkastet, enige med Kommissionen i, at aftalerne mellem DaimlerChrysler og dets autoriserede Mercedes-Benz-servicepartnere kan give anledning til konkurrencemæssige betænkeligheder på eftermarkedet for motorkøretøjer.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 290/9

Høringskonsulentens endelige rapport i sag COMP/M.3975 — Cargill/Degussa

(i henhold til artikel 15 og 16 i Kommissionens afgørelse 2001/462/EF, EKSF af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager — EFT L 162 af 19.6.2001, s. 21)

(2007/C 290/08)

Den 21. oktober 2005 anmeldte parterne i medfør af artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (»fusionsforordningen«) ovennævnte fusion til Kommissionen, hvorved Cargill ville erhverve kontrol med den fødevareingrediensvirksomhed, som det tyske selskab Degussa AG ejer.

Den 23. november 2005 afgav parterne en række tilsagn, hvilket forlængede fristen for undersøgelsens første fase til den 14. december 2005.

Efter at have undersøgt det af parterne fremlagte materiale vedrørende den planlagte fusion samt foretaget en markedsundersøgelse konkluderede Kommissionen, at der var alvorlig tvivl om den anmeldte fusions forenelighed med fællesmarkedet, og den besluttede den 14. december 2005 at indlede proceduren efter fusionsforordningens artikel 6, stk. 1, litra c).

Parterne fik den 19. december 2005 og den 17. januar 2006 adgang til en række vigtige dokumenter i sagen i overensstemmelse med retningslinjerne for behandling af fusionssager.

Efter at have foretaget en grundig undersøgelse konkluderede Kommissionen, at de potentielle konkurrenceproblemer med hensyn til de relevante markeder, jf. beslutningen i artikel 6, stk. 1, litra c), var fjernet. Der blev derfor ikke sendt nogen klagepunktsmeddelelse til parterne.

Sagen giver ikke anledning til nogen særlige bemærkninger vedrørende retten til at blive hørt.
DA Den Europæiske Unions Tidende C 290/11

Endelig rapport fra høringskonsulenten i sag COMP/M.4504 — SFR/Télé 2 France

(i overensstemmelse med artikel 15 og 16 i Kommissionens afgørelse 2001/462/EF, EKSF af 23. maj 2001 om høringskonsulentens kompetenceområde under behandlingen af visse konkurrencesager — EFT L 162 af 19.6.2001, s. 21)

(2007/C 290/10)

Den 28. november 2006 modtog Kommissionen anmeldelse af en planlagt fusion, hvorved SFR SA (»SFR«), der kontrolleres af Vivendi SA (»Vivendi«) og Vodafone Group plc (»Vodafone«), gennem opkøb af aktier erhverver enekontrol som omhandlet i forordningens artikel 3, stk. 1, litra b), over Télé 2 France's internet- og fastnetaktiviteter (»Télé 2«, filial af Télé 2-gruppen).

Ved Kommissionens beslutning af 11. december 2006 blev anmeldelsen erklæret ufuldstændig. SFR fremsendte supplerende oplysninger den 29. januar 2007. Kommissionens tjenestegrene meddelte ved brev af 5. februar 2007 SFR, at anmeldelsen kunne betragtes som fuldstændig fra denne dag. I overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 802/2004 anses anmeldelsen for at være indgivet den 29. januar 2007.

Efter den indledende undersøgelse konkluderede Kommissionen, at den anmeldte transaktion hører under fusionsforordningen og udtrykte alvorlig tvivl med hensyn til, om den var i overensstemmelse med fællesmarkedet. Den besluttede derfor den 19. marts 2007 at indlede proceduren efter artikel 6, stk. 1, litra c), i fusionsforordningen.

SFR har af hensyn til en god sagsbehandling fået adgang til sagens vigtigste akter, bl.a. ikke-fortrolige versioner af tredjeparters svar på anmodninger om oplysninger i fase 1, som blev fremsendt den 30. marts 2007.

Efter en omfattende markedsundersøgelse har Kommissionens tjenestegrene fastslået, at den anmeldte transaktion vil kunne resultere i en betydelig svækkelse af konkurrencepresset på hele det franske marked for betalings-tv-tjenester.

For at afhjælpe ovennævnte risici afgav SFR og Vivendi først en række tilsagn den 26. februar 2007. Efter at være blevet underrettet om, at Kommissionen betragtede disse tilsagn som utilstrækkelige, blev der fremsat supplerende forslag den 14. marts 2007 og 26. april 2007. Den endelige version af tilsagnene, hvori der var taget hensyn til resultaterne af en markedstest foretaget af Kommissionen, blev fremsendt den 13. juni 2007.

Med forbehold af, at de tilsagn, som SFR og Vivendi afgav den 13. juni 2007, overholdes fuldt ud, kan Kommissionen konkludere, at den planlagte transaktion ikke medfører en væsentlig begrænsning af den effektive konkurrence på fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf på grund af skabelsen eller styrkelsen af en dominerende stilling. Der er derfor ikke fremsendt nogen klagepunktmeddelelse til parterne.

Jeg har ikke modtaget spørgsmål eller anmodninger fra parterne eller fra tredjeparterne. Sagen giver ikke anledning til særlige bemærkninger med hensyn til retten til at blive hørt.
5.

Det rådgivende udvalg er enigt med Kommissionen i, at den anmeldte transaktion vil resultere i en væsentlig begrænsning af en effektiv konkurrence på fællesmarkedet eller en væsentlig del heraf i forhold til det franske marked for detaildistribution af betalings-tv-tjenester som følge af Vivendis stærke position på upstream-markedet for erhvervelse af tv-senderettigheder og på det mellemliggende marked for engrosdistribution af betalings-tv-kanaler, samt som følge af ændringen i dets incitamenter over for DSL-operatører, der er aktive på downstream-markedet for detaildistribution af betalings-tv-tjenester.