EUROPA-KOMMISSIONEN Bruxelles, den 18.11.2020 COM(2020) 740 final RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET Rapport om det europæiske kvotemarkeds funktion



Indholdsfortegnelse Akronymer og forkortelser 1. INDLEDNING 2. EU ETS-ORDNINGENS INFRASTRUKTUR 2.2 EU-registret og EU-transaktionsjournalen (EUTL) 3. KVOTEMARKEDETS FUNKTION I 2019 3,1. Udbud: Kvoter bragt i omsætning 3.1.1. Loft 3.1.2. Udstedte kvoter 3.1.2.1 Gratistildeling 3.1.2.2. Bortauktionering af kvoter 3.1.2.3. Undtagelse for fuld auktionering for el- og varmeproduktionen 3.1.2.4. NER300-programmet 3.1.2.5. Innovationsfonden 3.1.2.6. Moderniseringsfonden 3.1.2.7. Kompensation for indirekte kulstofomkostninger 3.1.3. Internationale kreditter 3.2. Efterspørgsel: Kvoter, der er taget ud af omsætning 3.3. Ligevægt mellem udbud og efterspørgsel

4. LUFTFART 5. MARKEDSTILSYN 6. OVERVÅGNING, RAPPORTERING OG VERIFIKATION AF EMISSIONER 7. OVERSIGT OVER ADMINISTRATIVE ORDNINGER 8. OVERHOLDELSE OG HÅNDHÆVELSE 9. Konklusioner og fremtidsudsigter BILAG Akronymer og forkortelser AVR Akkrediterings- og verifikationsforordningen (Accreditation and Verification Regulation) Kompetent myndighed Kompetent myndighed CCS Opsamling og lagring af CO2 (Carbon Capture and Storage) CCU Opsamling og anvendelse af CO2 (Carbon Capture and Utilisation) CDM Mekanisme for bæredygtig udvikling (Clean Development Mechanism) CER Godkendte emissionsreduktioner (Certified Emission Reductions) CORSIA CO2-kompensation og -reduktion for international luftfart (Carbon Offsetting and Reduction Scheme for International Aviation) CSCF Tværsektoriel korrektionsfaktor EA Den Europæiske Organisation for Akkreditering (European Cooperation for Accreditation) EEA Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

EEX Den Europæiske Energibørs (European Energy Exchange) EIB Den Europæiske Investeringsbank ERU'er Emissionsreduktionsenheder (Emission Reduction Units) ESMA Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed EU ETS Den Europæiske Unions Emissionshandelssystem (European Union Emissions Trading System) EUTL EU-transaktionsjournalen (European Union Transaction Log) GHG Drivhusgasser (Greenhouse Gas) ICAO Organisationen for International Civil Luftfart (International Civil Aviation Organization) ICE InterContinental Exchange Futures Europe InnovFin EDP Energidemonstrationsprojekter under InnovFin JI Fælles gennemførelse (Joint Implementation) MAR Markedsmisbrugsforordningen (Market Abuse Regulation) MiFID2 Direktivet om markeder for finansielle instrumenter (Directive on Markets in Financial Instruments) MiFIR Forordningen om markeder for finansielle instrumenter (Regulation on Markets in Financial Instruments) MRR Overvågnings- og rapporteringsforordningen (Monitoring and Reporting Regulation) MRVA Overvågning, rapportering, verificering og akkreditering (Monitoring, Reporting, Verification and Accreditation) MSR Markedstabilitetsreserven (Market Stability Reserve) NAB Nationalt akkrediteringsorgan (National Accreditation Body) NER Reserve for nytilkomne (New Entrants Reserve) OTC Over-the-counter

PFC Perfluorcarboner VEK Vedvarende energikilder (Renewable Energy Sources) SARP'er Standarder og anbefalet praksis under CORSIA TNAC Samlet mængde kvoter i omsætning (Total Number of Allowances in Circulation)

1. INDLEDNING EU's emissionshandelssystem (EU ETS) har siden 2005 været hjørnestenen i EU's strategi for at mindske drivhusgasemissionerne fra industrien og el- og varmeproduktionen. Det bidrager i betydelig grad til at nå EU's overordnede mål om inden 2020 at reducere drivhusgasemissionerne med 20 % i forhold til 1990-niveauet, hvilket EU er på vej til at overgå. Denne rapport om det europæiske kvotemarkeds funktion fremlægges i overensstemmelse med kravene i artikel 10, stk. 5, og artikel 21, stk. 2, i direktiv 2003/87/EF (EU ETS-direktivet). Formålet med rapporten er at gøre status over udviklingen på det europæiske kvotemarked på årsbasis. Rapporten dækker året 2019, men viser også udviklingen i første halvdel af 2020. Frem mod det næste årti har Kommissionen i sin meddelelse om 2030-målene for klimaet foreslået at øge EU's reduktionsmål for drivhusgasemissioner i 2030 fra 40 % til mindst 55 % i forhold til 1990-niveauet. Kommissionen vil for at realisere denne højere ambition inden juni 2021 gennemgå og, hvis det er nødvendigt, foreslå revision af alle relevante klimarelaterede politikker. Som en del af den bredere lovpakke under den europæiske grønne pagt vil EU's emissionshandelsordning også blive revideret, herunder en eventuel udvidelse af systemet til at omfatte nye sektorer. Efter revisionen af ETS-direktivet har arbejdet med gennemførelsen af fase 4 været aktivt og hastigt fremadskridende. I det forløbne år er der vedtaget lovgivning om tilpasning af gratis tildelinger baseret på aktivitetsændringer og om driften af moderniseringsfonden, og den anden revision af auktioneringsforordningen for at gennemføre fase 4-kravene er afsluttet (se kapitel 3.1.2.1, 3.1.2.2 og 3.1.2.6). De resterende gennemførelsesbestemmelser er ved at blive afsluttet med henblik på at få dem vedtaget inden januar 2021. Siden offentliggørelsen af den seneste rapport om kvotemarkedet blev markedsstabilitetsreservens overskudsindikator offentliggjort for fjerde gang, og den viser, at overskuddet af kvoter faldt fra 1,65 mia. i 2018 til ca. 1,39 mia. kvoter i 2019. På grundlag af indikatoren og den reviderede EU ETS-lovgivning vil auktionsmængden i 2020 blive reduceret med omkring 375 mio. kvoter, svarende til næsten 35 % af overskuddet (se kapitel 3.3). I 2019 var der et betydeligt fald i emissionerne fra stationære anlæg på 9,1 % i forhold til 2018 (se kapitel 3.2). Faldet skyldtes hovedsagelig elsektoren, hvor emissionerne faldt med næsten 15 % som følge af, at kul blev erstattet af elektricitet fra vedvarende energikilder og gasfyret elproduktion. Med dette seneste fald er de samlede emissioner fra stationære anlæg siden starten af fase 3 af EU ETS faldet med næsten 20 %. I luftfartssektoren voksede emissionerne fortsat med en lille stigning på 1 % i forhold til 2018 (se kapitel 4). Der var også vigtig ETS-relateret politisk udvikling i form af f.eks. ikrafttrædelsen af aftalen om sammenkobling af EU ETS og Schweiz' emissionshandelssystem den 1. januar 2020 og ophævelsen af suspenderingen af de britiske auktioner og de frie tildelingsprocesser efter ikrafttrædelsen af aftalen om Det Forenede Kongeriges udtræden af EU (se kapitel 2.2). Sidst, men ikke mindst, førte covid-19-krisen til en betydelig nedgang i kulstofprisen i marts/april 2020. Til trods herfor forblev kulstofprissignalet stabilt på omkring 24 EUR i gennemsnit mellem januar 2019 og slutningen af juni 2020. Indtægterne fra auktioneringen af ETS-kvoter oversteg 14 mia. EUR alene i 2019 og 7,9 mia. EUR i de første seks måneder af 2020. Ifølge de oplysninger, som medlemsstaterne har indgivet, blev i alt 77 % af disse indtægter anvendt (eller var planlagt til at blive anvendt) til specifikke klima- og energirelaterede formål i løbet af 2019 (se kapitel 3.1.2.2). Medmindre andet er angivet, omfatter denne rapport data, der har været tilgængelige for offentligheden og Kommissionen i juni 2020. Der er generelle og beskrivende oplysninger om forskellige aspekter af EU's emissionshandelssystem ,i rapportens faktabokse. 2. EU ETS-ORDNINGENS INFRASTRUKTUR 2.1 Omfattede aktiviteter, anlæg og luftfartøjsoperatører

EU ETS er i øjeblikket gældende i de 27 EU-medlemsstater, Island, Liechtenstein og Norge samt i Det Forenede Kongerige indtil udgangen af 2020. Pr. 1. januar 2020 er EU ETS også knyttet til det schweiziske kvotemarked (se kapitel 2.2). Fra 2021 vil EU ETS ud over EU- og EØS/EFTA-lande omfatte elværker i Nordirland. Det regulerer emissionerne fra cirka 11 000 kraftværker og produktionsanlæg samt omkring 600 luftfartøjsoperatører, som flyver fra/til lufthavnene inden for EØS. Det dækker omkring 38% af EU's drivhusgasemissioner. I fase 3 i EU ETS (2013-2020)* er de sektorer med stationære anlæg, der reguleres af EU ETS, energiintensive industrier, herunder kraftværker og andre fyringsanlæg, med en samlet nominel indfyret effekt på over 20 MW (bortset fra anlæg til forbrænding af farligt affald eller kommunalt affald), olieraffinaderier, koksovne, jern og stål, cementklinker, glas, kalk, mursten, keramik, papirmasse, papir og pap, aluminium, produktion af petrokemikalier, ammoniak, salpetersyre, adipinsyre samt glyoxal og glyoxylsyre, CO2-opsamling, transport i rørledninger og geologisk lagring af CO2. Anvendelsesområdet inden for luftfart for EU ETS var begrænset til flyvninger inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) i perioden 2013-2016 for at fastholde dynamikken i Organisationen for International Civil Luftfart (ICAO) i forbindelse med en international aftale om begrænsning af drivhusgasemissioner fra luftfart. For fortsat at fremme dynamikken og lette driften af ICAO's ordning for CO2-kompensation og -reduktion for international luftfart (CORSIA) blev begrænsningen af flyvninger inden for EØS i 2017 forlænget indtil 2023 (se kapitel 4). EU ETS omfatter kuldioxidemissioner (CO2), dinitrogenoxidemissioner (N2O) fra produktion af salpetersyre, adipinsyre, glyoxylsyre og glyoxal samt perfluorcarbonemissioner (PFC) fra aluminiumproduktion. Selv om deltagelse i EU ETS er obligatorisk, er det i nogle sektorer kun anlæg over en vis størrelse, der er omfattet. Deltagerlandene kan desuden udelukke små anlæg (der udsender under 25 000 ton CO2e) fra systemet, hvis der er tilsvarende alternative foranstaltninger på plads. I fase 4 (2021-2030) kan meget små udledere (der har indberettet udledningsmængder på under 2 500 ton CO2e i de seneste tre år) undtages fra EU ETS, hvis der foreligger forenklede overvågningsordninger til at vurdere mængden af deres emissioner. Deltagerlandene kan også føje flere sektorer og drivhusgasemissioner til EU ETS (såkaldt "opt-in"). * Oplysninger om fase 1 og 2 i EU ETS kan findes her: https://ec.europa.eu/clima/policies/ets/pre2013_en Ifølge de artikel 21-rapporter, som deltagerlandene har indsendt i 2020, var der i alt 10 569 anlæg i 2019, som var omfattet af EU ETS og havde den nødvendige tilladelse. Emissioner fra biomasse, der anvendes af ETS-anlæg, steg med 4 % i 2019 sammenlignet med det foregående år, mens emissionerne fra kul faldt med 19 %, hvilket bidrog til den betydelige reduktion af emissionerne fra elsektoren på 15 %. Hvis man udelukkende ser på brændsler, var de forbrændte brændsler som i tidligere år inden for EU ETS i 2019 stadig i overvældende grad fossile brændsler. 29 andre lande rapporterede imidlertid også om brug af biomasse på 2 197 anlæg (20,8 % af alle anlæg). Litauen har indberettet den største andel af emissioner fra biomasse i forhold til de emissioner, der er omfattet af EU ETS pr. land: 68 %. To lande (LI og MT) rapporterede ikke om brug af biomasse. De samlede emissioner fra biomasse i 2019 udgjorde omkring 170 mio. ton CO2 (11 % sammenlignet med de indberettede ETS-emissioner), hvilket er en klar stigning fra de 145 mio. ton CO2 i 2018 (8 % sammenlignet med de indberettede ETS-emissioner). Af disse havde 99,2 % en værdi på nul . I 2019 blev der for første gang rapporteret om en lille mængde biobrændstof. To luftfartøjsoperatører (én i DE og én i SE) rapporterede, at de dækkede 0,01 % af ETS-luftfartsemissionerne i 2019. Inden for de anlægskategorier, der er baseret på årlige emissioner , viser 2019-oplysningerne som i de foregående år, at 72 % af anlæggene er anlæg i kategori A, 21 % er anlæg i kategori B, og 7 % er anlæg i kategori C. 6 053 anlæg blev indberettet som "anlæg med små emissionsmængder" (57 % af den samlede mængde). Hvad angår de EU ETS-aktiviteter, der udleder andre drivhusgasemissioner end CO2, er der rapporteret om tilladelser for primær aluminium og perfluorcarboner (PFC-emissioner) i 13 lande (DE, FR, EL, ES, IS, IT, NL, NO, RO, SE, SI, SK og UK), mens der er rapporteret om tilladelser for salpetersyreproduktion og N2O i 21 lande (alle undtagen CY, DK, EE, IE, IS, LI, LU, LV, MT og SI). De andre N2O-sektorer — adipinsyreproduktion samt glyoxal- og glyoxylsyreproduktion — er rapporteret i hhv. tre (DE, FR og IT) og to (DE og FR) lande. Kun Norge og Østrig rapporterede om CO2-opsamling og -lagring. Som sidste år har syv lande (ES, FR, HR, IS, IT, SI og UK) benyttet muligheden for at udelukke små udledere fra EU ETS, jf. artikel 27 i EU ETS-direktivet. Emissioner, der ikke var medtaget i 2019, udgjorde 3,81 mio. ton CO2 (omkring 0,25 % af de samlede stationære emissioner, sammenlignet med 0,17 % året før). Ifølge artikel 21-indberetningerne i 2020 har otte lande (BE, DK, FR, HR, HU, LI, LT og NL) ligesom i tidligere år benyttet sig af bestemmelsen i artikel 13 i Kommissionens forordning om overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner , der giver mulighed for at anvende forenklede overvågningsplaner i tilfælde af lav risiko for stationære anlæg. Med hensyn til luftfartøjsoperatører med lave emissioner har to lande indberettet brug af denne bestemmelse (BE og IS) siden 2019. I 2019 blev 611 luftfartøjsoperatører indberettet som havende en overvågningsplan (7 % færre end i 2018). 50 % (308) af de anmeldte operatører var kommercielle, mens de øvrige 50 % (303) var ikke-kommercielle . I alt 262 (43 %) betegnes som små udledere (sammenholdt med 287 (44 %) i 2018). 2.2 EU-registret og EU-transaktionsjournalen (EUTL) EU-registret og EU-transaktionsjournalen (EUTL) sporer ejerskabet af de generelle kvoter og luftfartskvoter ved at registrere det skyldige beløb på deres konti og transaktioner mellem konti. Endvidere registrerer disse systemer emissionerne fra stationære anlæg og luftfartøjsoperatører og overholdelsen af de forpligtelser, der følger af disse emissioner. Begge systemer føres og vedligeholdes af Kommissionen, mens de nationale registeradministratorer i deltagerlandene er kontaktpunkt for indehaverne af og repræsentanterne for kontiene (virksomheder og fysiske personer). Mens EU-registret fører regnskab og registrerer oplysninger om overholdelse, kontrollerer, registrerer og autoriserer EUTL'en automatisk alle transaktioner mellem konti og sikrer dermed, at alle transaktioner opfylder EU ETS-bestemmelserne. De data, der er registreret i EU-registret og EUTL'en, er en vigtig informationskilde til forskellige typer ETS-rapportering såsom beregningen af markedsstabilitetsreservens overskudsindikator (se kapitel 3.3) og rapportering foretaget af Det Europæiske Miljøagentur (EEA). EUTL'en sikrer også gennemsigtighed i EU ETS, idet der offentliggøres* oplysninger om de stationære anlægs og luftfartøjsoperatørers overholdelse af ETS-bestemmelserne og om transaktioner mellem konti. * Oplysninger offentliggjort af EU-transaktionsjournalen kan findes på: https://ec.europa.eu/clima/ets/. EU-registret, EUTL'en og EUTL'ens offentlige websted var fuldt operationelle 365 dage døgnet rundt i hele 2019 med kun mindre afbrydelser på ca. 7 timer i alt på grund af tekniske opgraderinger. Fra den 1. januar 2019 suspenderede Kommissionen alle processer for Det Forenede Kongerige vedrørende gratistildeling, bortauktionering og udveksling af internationale kreditter i overensstemmelse med de beskyttelseforanstaltninger , der er vedtaget for at beskytte EU ETS' miljømæssige integritet i tilfælde, hvor EU-lovgivningen ikke længere finder anvendelse på en medlemsstat, der udtræder af Unionen. Suspensionen blev automatisk ophævet den 1. februar 2020, da aftalen om Det Forenede Kongeriges udtræden af EU trådte i kraft og sikrede, at britiske anlæg og luftfartøjsoperatører ville overholde deres forpligtelser vedrørende 2019- og 2020-emissionerne. Aftalen om sammenkobling af EU's emissionshandelssystem med Schweiz' emissionshandelssystem trådte i kraft den 1. januar 2020. For at gennemføre sammenkoblingen af emissionshandelssystemerne blev parterne enige om at finde en midlertidig løsning for at sammenkoble de to registre og gøre det muligt at overføre kvoter mellem dem. Den midlertidige løsning trådte i kraft den 21. september 2020. Kommissionens delegerede forordning (EU) 2019/1122 om reglerne for driften af EU-registret i 2021-2030 blev vedtaget i marts 2019. Den tekniske gennemførelse af de nye regler, der blev indført ved forordningen, er i gang, og de nye funktioner vil være tilgængelige i EU-registret fra den 1. januar 2021. 3. KVOTEMARKEDETS FUNKTION I 2019 Dette kapitel indeholder oplysninger om aspekter vedrørende udbud og efterspørgsel af kvoter i EU ETS. Afsnittet om udbudssiden indeholder oplysninger om loftet, gratis tildeling, auktionering, undtagelsen fra fuld auktionering for el- og varmeproduktion (artikel 10c), NER300-programmet og forberedelserne til innovations- og moderniseringsfonden, et kapitel om kompensationsordninger for indirekte CO2-omkostninger og brug af internationale kreditter. På efterspørgselssiden gives der oplysninger om antallet af verificerede emissioner. Derefter præsenteres afbalanceringen af forskellige elementer af kvoteudbud og -efterspørgsel på kvotemarkedet via markedsstabilitetsreserven (MSR). 3,1. Udbud: Kvoter bragt i omsætning 3.1.1. Loft Loftet er den absolutte mængde drivhusgasser, der må udledes af omfattede enheder for at sikre, at målet for reduktion af emissioner nås. Loftet svarer til antallet af kvoter, der er bragt i omsætning i en given handelsperiode. Der gælder et fælles loft for hele EU for hele EU ETS. Loftet i 2013 for emissioner fra stationære anlæg blev sat til 2 084 301 856 kvoter. Dette loft mindskes år for år med en lineær reduktionsfaktor på 1,74 % af den gennemsnitlige samlede mængde kvoter tilladt på årsbasis fra 2008-2012. Hermed sikres det, at antallet af kvoter, som kan anvendes af stationære anlæg, vil være 21 % lavere i 2020 end i 2005. Loftet i luftfartssektoren blev oprindeligt fastsat til 210 349 264 luftfartskvoter pr. år, hvilket er 5 % under det gennemsnitlige årlige niveau af emissioner fra luftfarten i 2004-2006. Det blev øget med 116 524 luftfartskvoter pr. 1. januar 2014 som tilpasning af Kroatiens tiltrædelse af EU ETS. Loftet skulle afspejle lovgivningen i 2008*, som omfattede alle flyvninger fra, til og inden for EØS i EU ETS. Dog blev anvendelsesområdet for EU ETS midlertidigt begrænset til flyvninger inden for EØS i perioden 2013-2016 for at støtte udviklingen af den globale ICAO-foranstaltning og stabilisere emissioner fra international luftfart på 2020-niveauer. Antallet af luftfartskvoter, der blev bragt i omsætning i 2013-2016, var derfor betydeligt lavere end det oprindelige loft. For at støtte udviklingen af ICAO's globale foranstaltning blev begrænsningen af flyvninger inden for EØS i 2017 forlænget indtil 2023 (se kapitel 4). I fase 4 af EU ETS (2021-2030) vil loftet for både stationære anlæg og luftfart falde med en lineær reduktionsfaktor på 2,2 %. * Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/101/EF af 19. november 2008 om ændring af direktiv 2003/87/EF med henblik på inddragelse af luftfarten i ordningen for handel med drivhusgasemissionskvoter i Fællesskabet.

Tabel 1 viser tallene for loftet for det årlige antal kvoter for stationære anlæg og luftfartskvoter pr. år under fase 3 i EU ETS. Tabel 1: EU ETS-loft 2013-2020

År

Årligt loft (anlæg) Årlige luftfartskvoter i omsætning

2013

2 084 301 856 32 455 296

2014

2 046 037 610 41 866 834

2015

2 007 773 364 50 669 024

2016

1 969 509 118 38 879 316

2017

1 931 244 873 38 711 651

2018

1 892 980 627 38 909 585

2019

1 854 716 381 38 946 562

2020

1 816 452 135 Den 1. februar 2020 trådte aftalen om Det Forenede Kongeriges udtræden af Den Europæiske Union i kraft. ETS-direktivet finder anvendelse på Det Forenede Kongerige frem til udgangen af den 31. december 2020, og i henhold til protokollen om Irland og Nordirland forbliver elproduktion i Nordirland (NI) fortsat i EU ETS med de relevante rettigheder og forpligtelser. Kommissionen tog hensyn til denne udvikling ved den 16. november 2020 at vedtage en kommissionsafgørelse om den tilpassede EU-kvotemængde. Figur 1 giver et overblik over reduktionen i loftet efter forhøjelsen af den lineære reduktionsfaktor til 2,2 % fra og med 2021, samtidig med at den også visualiserer betydningen af markedsstabilitetsreserven (MSR) og udskydelse af bidrag til markedsstabilitetsreserven (se også kapitel 3.3). Figur 1: Reduktion af loftet med en forøgelse af den lineære reduktionsfaktor til 2,2 % fra 2021 3.1.2. Udstedte kvoter

3.1.2.1 Gratistildeling Selv om EU ETS-auktionering i fase 3 er standardmetoden for tildelinger, er der tildelt en betydelig mængde kvoter gratis til industrianlæg for at imødegå risici for kulstoflækager (en situation, hvor virksomhederne flytter produktionen til tredjelande med mere lempelige begrænsninger på drivhusgasemissioner, hvilket kan føre til en stigning i deres samlede emissioner). Følgende principper finder anvendelse: De sektorer og delsektorer, der vurderes at være i væsentlig risiko for kulstoflækage, figurerer på en kulstoflækageliste*. Listen omfattede oprindelig perioden 2015-2019, men med det reviderede EU ETS-direktiv er denne forlænget til den 31. december 2020. Da efterspørgslen efter gratis tildeling i fase 3 var større end mængden af disponible kvoter, er tildelingen til alle anlæg, der er omfattet af EU ETS, blevet reduceret med den samme procentsats ved anvendelse af en "tværsektoriel korrektionsfaktor" (CSCF)**. I 2017 blev de oprindelige værdier for den tværsektorielle korrektionsfaktor revideret.*** * Den aktuelle kulstoflækageliste kan findes her: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/ALL/?uri=CELEX:32014D0746 . ** Kommissionens afgørelse 2013/448/EU (EUT L 240 af 7.9.2013, s. 27). *** Kommissionens afgørelse 2017/126/EU (EUT L 19 af 25.1.2017, s. 93). ·Elproduktion modtager ikke gratis kvoter. ·Gratiskvoter til fremstillingsindustrien fordeles efter EU-harmoniserede regler. ·Gratistildeling er baseret på resultatparametre for at styrke incitamentet til at reducere drivhusgasemissioner og innovation og belønne de mest effektive anlæg. ·Der er oprettet en EU-dækkende reserve for nytilkomne (NER) for nye industrianlæg og anlæg, der i betydelig grad mindsker kapaciteten, svarende til 5 % af den samlede mængde kvoter i fase 3. I løbet af fase 3 tildeles ca. 43 % af den samlede mængde disponible kvoter gratis, mens den andel af kvoter, som medlemsstaterne bortauktionerer, udgør omkring 57 %. Den oprindelige reserve for nytilkomne (NER) omfattede efter fradrag af 300 mio. kvoter til NER300-programmet, som har til formål at støtte innovation, 480,2 mio. kvoter. Frem til juni 2020 er 171,1 mio. kvoter blevet reserveret til 1 089 anlæg for hele fase 3. De resterende NER udgør 309,1 mio. kvoter. Det forventes, at der vil ske ændringer i tildelingen frem til udgangen af fase 3, men et betydeligt antal af disse kvoter vil ikke blive tildelt. I slutningen af fase 3 vil de ikke-tildelte kvoter fra NER i fase 3 blive placeret i markedsstabilitetsreserven (MSR), og heraf vil 200 mio. kvoter blive placeret i NER til fase 4. Indtil udgangen af juni 2020 er den oprindeligt godkendte gratistildeling indtil udløbet af fase 3 blevet reduceret med ca. 570 mio. kvoter som følge af anlæg, der er lukket eller har reduceret deres produktion eller produktionskapacitet. 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 Gratistildeling

(EU27+UK+EØS EFTA-lande) 903,0 874,8 847,6 821,3 796,2 771,9 748,1 724,8 Tildelinger fra reserven for nytilkomne (investeringer i nye virksomheder og kapacitetsforøgelser) 11,7 15,2 18,9 22,7 24,4 26,0 26,5 25,4 Gratis kvoter, der ikke tildeles på grund af lukninger eller ændringer i produktion/produktionskapacitet 40,6 59,5 73,1 70,5 79,1 83,4 79,8 84,6 For at forebygge risikoen for kulstoflækage vil gratistildeling fortsætte efter 2020 på grundlag af benchmarkværdier, der beregnes på baggrund af resultaterne fra de 10 % mest effektive anlæg i EU. I februar 2019 vedtog Kommissionen kulstoflækagelisten for 2021-2030, som vil være gyldig for hele den periode. Denne liste specificerer, hvilke industrisektorer der drager fordel af en højere andel af gratistildeling. For at afspejle teknologiske fremskridt og innovation vil benchmarkværdierne blive ajourført for 2021-2025 og 2026-2030 på grundlag af konkrete data. Den delegerede retsakt om revision af reglerne for gratistildeling for 2021-2030 blev vedtaget i december 2018 . Det forventes, at gennemførelsesforordningen om reviderede benchmarkværdier, der skal anvendes i perioden 2021-2025, vil blive vedtaget ved udgangen af 2020 (jf. tillæg 6 til bilaget). I fase 4 vil tildelingerne til de enkelte anlæg blive reguleret efter behov, så de afspejler betydelige stigninger og fald i produktionen. For at forhindre manipulation med og misbrug af reguleringssystemet og for at undgå en unødig administrativ byrde vedtog Kommissionen i oktober 2019 en gennemførelsesretsakt, der fastsætter yderligere regler for justeringerne (se tillæg 6 til bilaget). 3.1.2.2. Bortauktionering af kvoter Bortauktionering er standardmetoden for tildeling af kvoter. De primære auktioner reguleres af auktioneringsforordningen*, der indeholder bestemmelser om tidsfrister, administration og andre aspekter af, hvordan auktionerne skal finde sted, for at sikre en åben, gennemsigtig, harmoniseret og ikkediskriminerende proces. * Kommissionens forordning (EU) nr. 1031/2010 af 12. november 2010 om det tidsmæssige og administrative forløb af auktioner over kvoter for drivhusgasemissioner og andre aspekter i forbindelse med sådanne auktioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (EUT L 302 af 18.11.2010, s. 1). 2019-auktionerne fandt sted via auktionsplatformen EEX, der fungerer som den fælles auktionsplatform for de 25 medlemsstater, der deltager i en fælles udbudsprocedure, for Polen, som har fravalgt den fælles udbudsprocedure, men ikke har udpeget sin egen auktionsplatform, og for Tyskland som en "opt-out"-auktionsplatform. EEX begyndte at bortauktionere kvoter for Island, Liechtenstein og Norge i juni 2019 efter en ændring af EØS-aftalen, som giver dem mulighed for at deltage i den fælles indkøbsprocedure for den fælles auktionsplatform. Efter aftale med de tre lande er auktionsmængderne for 2013-2018 blevet fordelt over 2019 og 2020 for at sikre markedet et stabilt og forudsigeligt udbud af kvoter. I overensstemmelse med de beskyttelseforanstaltninger, der blev vedtaget for at beskytte den miljømæssige integritet af EU ETS , blev der ikke auktioneret kvoter på vegne af Det Forenede Kongerige i 2019. Med ikrafttrædelsen af udtrædelsesaftalen den 1. februar 2020 blev auktionerne for Det Forenede Kongerige genoptaget den 4. marts 2020, og de finder sted gennem auktionsplatformen ICE. Den mængde, der er omfattet af Det Forenede Kongeriges auktionskalender for 2020, svarer til de mængder, der skal bortauktioneres for kalenderårene 2019 og 2020. Der var afholdt over 1 700 auktioner pr. 30. juni 2020. Tabel 3 giver et overblik over den mængde kvoter , der er bortauktioneret af EEX og ICE frem til den 30. juni 2020, herunder tidlige auktioner over almindelige kvoter. Tabel 3: Samlet mængde fase 3-kvoter bortauktioneret fra 2012 til den 30. juni 2020 År Almindelige kvoter Luftfartskvoter 2012 89 701 500 2 500 000 2013 808 146 500 0 2014 528 399 500 9 278 000 2015 632 725 500 16 390 500 2016 715 289 500 5 997 500 2017 951 195 500 4 730 500 2018 915 750 000 5 601 500 2019 588 540 000 5 502 500 2020 (indtil 30. juni 2020) 360 446 000 3 371 500 Kilde: EEX

Ikrafttrædelsen af markedsstabilitetsreserven (MSR) i januar 2019 har sænket udbuddet betydeligt, hvilket fremgår af tabel 3. Auktionerne blev i det store og hele afviklet gnidningsløst, og clearing-priserne var generelt på linje med priserne på det sekundære marked. Mellem januar 2019 og juni 2020 blev tre auktioner aflyst, enten fordi mindsteprisen ikke blev overholdt, eller fordi den samlede budmængde var mindre end den bortauktionerede mængde i overensstemmelse med de relevante regler i auktioneringsforordningen. Inklusive disse tre blev i alt 15 auktioner aflyst ud af de over 1 700 auktioner, der er afholdt siden slutningen af 2012. En oversigt over auktionspriserne fra 2013 til 30. juni 2020 findes i figur 2: Figur 2: Clearingpris for auktioner med almindelige kvoter fra 2013 til 30. juni 2020 ___ Clearingpris på auktion Kilde: EEX Antallet af deltagere i auktioner med almindelige kvoter fra 2013 til 30. juni 2020 findes i tillæg 2. Auktionsplatformene offentliggør rettidigt detaljerede resultater for den enkelte auktion på dedikerede websteder. Yderligere oplysninger om auktionernes resultater, herunder om deltagelse, dækningsgrad og priser, findes i medlemsstaternes rapporter offentliggjort på Kommissionens websted . Medlemsstaternes, Det Forenede Kongeriges og EØS-landenes samlede indtægter fra bortauktionering mellem 2012 og 30. juni 2020 oversteg 57 mia. EUR (se tabel 2.1 og 2.2 i tillæg 2). Alene i 2019 tegnede de samlede indtægter sig for over 14 mia. EUR, mens de i første halvdel af 2020 nåede op på 7,9 mia. EUR. EU ETS-direktivet foreskriver, at mindst 50 % af auktionsindtægterne, inklusive alle indtægter fra kvoter, der tildeles med henblik på solidaritet og vækst, samt alle indtægter fra kvoter, der udstedes inden for luftfarten, skal anvendes af medlemsstaterne til klima- og energirelaterede formål. Af de oplysninger, som medlemsstaterne har indgivet til Kommissionen, fremgår det, at medlemsstaterne i 2019 anvendte eller planlagde at anvende 77 % af disse indtægter til specifikke klima- og energirelaterede formål. I perioden 2013-2019 blev ca. 78 % af auktionsindtægterne anvendt til sådanne formål. Mens en lille andel af dette beløb (ca. 1,9 mia. eller 4 % af de samlede indtægter i denne periode) blev brugt til internationale klima- og energiformål, blev størstedelen af auktionsindtægterne i fase 3 anvendt til indenlandske klima- og energiformål (hovedsagelig vedvarende energi, energieffektivitet og bæredygtig transport). I 2019 blev auktioneringsforordningen ændret med det formål at etablere rammen for bortauktionering af kvoter og forvaltning af projekter under innovationsfonden og moderniseringsfonden i fase 4. Ændringen afspejler også klassifikationen af EU ETS-kvoter som finansielle instrumenter i henhold til direktiv 2014/65/EU om markeder for finansielle instrumenter (MiFID2). I maj 2020 offentliggjorde Kommissionen en invitation til indkøb af den tredje fælles auktionsplatform i EU ETS, der auktionerer kvoter på vegne af 25 medlemsstater og de tre EØS-EFTA-lande samt tildelingerne til innovationsfonden og moderniseringsfonden. Auktionerne på den tredje fælles auktionsplatform forventes at starte i begyndelsen af 2021. 3.1.2.3. Undtagelse for fuld auktionering for el- og varmeproduktionen * I fase 3 var Bulgarien, Cypern, Tjekkiet, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Malta, Polen og Rumænien berettigede til at anvende undtagelsen. Malta og Letland besluttede ikke at gøre brug heraf. ** Retningslinjer for visse statsstøtteforanstaltninger som led i ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner efter 2012 (EUT C 158 af 5.6.2012, s. 4). *** I fase 4 er Bulgarien, Kroatien, Tjekkiet, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Polen, Slovakiet og Rumænien berettigede til at anvende undtagelsen. Den samlede værdi af de rapporterede investeringsomkostninger for perioden 2009-2019 er ca. 13,1 mia. EUR. Omkring 83 % heraf er afsat til opgradering og renovering af infrastrukturen, mens resten er afsat til diversificering af energimikset og til rene teknologier.

Antallet af kvoter tildelt gratis til elektricitetsgeneratorer i 2019 findes i tabel 1.1 i tillæg 1 til bilaget, mens det maksimale antal årlige kvoter er oplyst i tabel 1.2 i tillæg 1. Kvoter, der stadig ikke er tildelt fra fase 3, kan enten bortauktioneres eller — i overensstemmelse med bestemmelserne i EU ETS-direktivet — tildeles i perioden 2021-2030 til artikel 10c-investeringer, der er udvalgt gennem en udbudsprocedure eller til moderniseringsfonden. Selv om Ungarn valgte at overføre sine ikke-tildelte artikel 10c-kvoter fra fase 3 til sine artikel 10c-kvoter i fase 4, besluttede de fleste andre medlemsstater at bortauktionere deres resterende kvoter. Rumænien gjorde brug af begge muligheder og overførte en del af sine ikke-tildelte kvoter til fase 4 og bortauktionerede en del af den. Figur 3 viser det antal artikel 10c-kvoter, der blev tildelt for perioden 2013-2019 pr. medlemsstat. Figur 3: Antal kvoter tildelt gratis i henhold til artikel 10c Kilde: Generaldirektoratet for Klima Figur 4 viser, i hvilket omfang der er tildelt artikel 10c-kvoter fra hvert tildelingsår i fase 3, som er føjet til auktionerne eller stadig er uudnyttede. Figur 4: Fordeling af kvoter (tildelte, bortauktionerede, uudnyttede) Kilde: Generaldirektoratet for Klima Tabel 4 viser antallet af uudnyttede artikel 10c-kvoter, der er blevet bortauktioneret i perioden 2013-2020, samt antallet af uudnyttede kvoter efter tildelingsåret 2019, som enten vil blive bortauktioneret i 2021, overført til tildeling i henhold under artikel 10c i fase 4 eller overført til moderniseringsfonden. Tabel 4: Behandling af uudnyttede artikel 10c-kvoter fra tildelingsperioden 2013-2019 Medlemsstat Antal artikel 10c-kvoter, der er blevet bortauktioneret (i mio.) Antal uudnyttede artikel 10c-kvoter (i mio.) BG 9,8 0,5 CY 0,0 0,0 CZ 0,4 0,0 EE 2,9 0,0 LT 1,2 0,1 PL 105,3 34,7 RO 15,4 3,6 HU 0 0,9 I alt 135,0 39,7

Kilde: Generaldirektoratet for Klima Antallet af ikke-tildelte kvoter, som er blevet bortauktioneret (eller planlægges bortauktioneret) af medlemsstaterne i henhold til artikel 10c-undtagelsen for perioden 2013-2021, er anført i tabel 1.3 i tillæg 1 til bilaget. 3.1.2.4. NER300-programmet NER300 er et omfattende finansieringsprogram for demonstrationsprojekter vedrørende innovativ lavemissionsenergi. Formålet med programmet er at vise innovative teknologier til miljømæssigt forsvarlig CO2-opsamling og -lagring (CCS-teknologier) samt til vedvarende energi (RES-teknologier) på kommerciel skala i EU. NER300 blev finansieret ved monetarisering af 300 mio. emissionskvoter fra NER. Midlerne er tildelt projekter, der er udvalgt via to runder forslagsindkaldelser i hhv. december 2012 og juli 2014. Som et resultat af de to indkaldelser af forslag under NER300 blev 38 RES-projekter og ét CCS-projekt til et samlet beløb på 2,1 mia. EUR fordelt på 20 EU-medlemsstater. Pr. 31. december 2019 er ni projekter gennemført: bioenergiprojektet Verbiostraw i Tyskland, de landbaserede vindprojekter Windpark Blaiken i Sverige og Windpark Handalm i Østrig, offshore-vindprojekterne Veja Mate og Nordsee One i Tyskland, projektet med intelligente net Puglia Active Network i Italien, de flydende offshore-vindprojekter Vertimed i Frankrig og Windfloat i Portugal samt det koncentrerede solenergiprojekt Minos i Grækenland. Et projekt, det italienske bioenergiprojekt BEST, anses for at være afsluttet. Yderligere tre projekter fra den anden indkaldelse gør fremskridt i forberedelserne til at træde i kraft senest den 30. juni 2021. Som følge af den udfordrende økonomiske og politiske situation siden oprettelsen af NER300-programmet er der ikke opnået tilstrækkelig yderligere finansiel støtte til 22 projekter, som er blevet trukket tilbage og dermed har frigivet i alt 1,455 mia. EUR. Fire yderligere projekter befinder sig i forskellige udviklingsfaser. Den ændrede NER300-afgørelse gav mulighed for at geninvestere de frigivne midler fra de annullerede projekter fra den første indkaldelse (indtil videre 708,7 mio. EUR) i eksisterende finansielle instrumenter såsom InnovFin-energidemonstrationsprojekterne og Connecting Europe-facilitetens låneinstrument, der begge forvaltes af Den Europæiske Investeringsbank. Dette vil gøre det muligt at maksimere fordelene ved NER300-programmet og tiltrække yderligere private investeringer i lavemissionsinnovation. I den periode, som rapporten dækker, er der udvalgt to nye projekter til at modtage de uudnyttede NER300-midler under InnovFin-energidemonstrationsprojekterne, hvor støtten således beløber sig til ca. 95 mio. EUR (se tillæg 8 til bilaget). Projektudviklingsbistand under InnovFin-instrumentet er også til rådighed for projektpromotorer for at øge løbetiden for deres projekter. For nylig modtog tre klimaprojekter i alt 692 000 EUR i PDA-finansiering, bakket op af endnu ikke udbetalte NER300-midler. Disse projekter i Sverige, Italien og Nederlandene vedrører klimaændringer gennem udvikling af nyskabende og banebrydende demonstrationsanlæg (jf. tillæg 8 til bilaget). Endelig blev der ydet støtte på omkring 34 mio. EUR fra ikke-udbetalte NER300-midler under CEF-gældsinstrumenter til tre innovative rene transportprojekter i Italien og Tyskland (jf. tillæg 8 til bilaget). De frigivne midler fra annullerede projekter fra den anden forslagsindkaldelse (746 mio. EUR indtil videre) vil blive føjet til de ressourcer, der er disponible for innovationsfonden. Tabel 5: NER300-projekter, der er blevet godkendt under den første og anden forslagsindkaldelse 1. forslagsindkaldelse 2. forslagsindkaldelse Projekter under forberedelse 0 6 Projekter under statusrevision 1 0 Igangværende projekter 8 1 Afsluttede projekter 1 0 Tilbagetrukne projekter 10 12 I alt 20 19 Kilde: Generaldirektoratet for Klima 3.1.2.5. Innovationsfonden Innovationsfonden er én af de to lavemissionsfonde, der blev oprettet med EU ETS-direktivet for 2021-2030. Den vil på et konkurrencemæssigt grundlag støtte ny markedsudvikling og kommerciel demonstration af innovative teknologier og banebrydende innovation i sektorer, der er omfattet af EU ETS, herunder innovative vedvarende energikilder, opsamling, anvendelse og lagring af kulstof (CCUS), energilagring samt alternative produkter og tværsektorielle projekter. Den vil blive finansieret af bortauktionering af 450 mio. kvoter og ikkeudbetalte indtægter fra NER300-programmets anden indkaldelse. Den første indkaldelse af forslag inden for rammerne af innovationsfonden blev iværksat i juli 2020. Indkaldelsen er åben for projekter i støtteberettigede sektorer fra alle EU's medlemsstater samt Norge og Island. Den yder tilskudsfinansiering på i alt 1 mia. EUR til storstilede projekter inden for ren teknologi med kapitalomkostninger på over 7,5 mio. EUR. Innovationsfonden vil yde tilskud på en fleksibel måde på grundlag af projektspecifikke milepæle og kan støtte op til 60 % af de omkostninger, der er forbundet med innovation. Tilskud fra fonden kan kombineres med andre offentlige finansieringsinitiativer, f.eks. statsstøtte eller andre EU-støtteprogrammer. Den første indkaldelse vil blive efterfulgt af regelmæssige indkaldelser frem til 2030 for at hjælpe virksomhederne med at investere og markedsføre de banebrydende teknologier for ren teknologi, der er en forudsætning for klimaneutralitet i EU i 2050.

Uafhængige eksterne evalueringseksperter vil vurdere projekterne på grundlag af et omfattende sæt kriterier: undgåelse af drivhusgasemissioner, innovationspotentiale, projekternes finansielle, tekniske og operationelle modenhed samt potentialet for opskalering og omkostningseffektivitet. For projekter, der er lovende, men som endnu ikke er tilstrækkeligt modne, omfatter indkaldelsen et budget på 8 mio. EUR til støtte for projektudvikling. Projekterne kan ansøge via EU's finansierings- og udbudsportal . Fristen for indgivelse af ansøgninger til første etape er den 29. oktober 2020. Ansøgerne vil blive orienteret om resultaterne af evalueringen og opfordret til at indsende en fuldstændig ansøgning eller modtage projektudviklingsstøtte i første kvartal af 2021. Oplysningerne om resultaterne af evalueringen af anden etape vil blive givet i fjerde kvartal af 2021. Tilskud ydes ved udgangen af 2021. Endvidere planlægger Kommissionen at iværksætte en målrettet indkaldelse af forslag til mindre projekter inden udgangen af 2020. 3.1.2.6. Moderniseringsfonden Moderniseringsfonden er den anden af de to lavemissionsfonde, der blev oprettet med EU ETS-direktivet for fase 4. Den vil støtte investeringer i modernisering af energisektoren og de bredere energisystemer i ti medlemsstater med lavere indkomst. Fonden vil træde i kraft fra 2021. Moderniseringsfondens finansielle ressourcer fordeles blandt de støttemodtagende medlemsstater på grundlag af ETS-direktivets artikel 10, litra d), og bilag IIb. Desuden har Rumænien, Litauen, Tjekkiet, Kroatien, Ungarn og Slovakiet besluttet at overføre flere kvoter til deres andel af moderniseringsfonden. Som følge heraf er der næsten 650 mio. kvoter til rådighed for fonden. ETS-direktivet definerer de prioriterede områder for investeringer, nemlig produktion og anvendelse af elektricitet fra vedvarende energikilder, forbedring af energieffektiviteten (bortset fra anlæg til fossile brændstoffer), energilagring, modernisering af energinet og en retfærdig omstilling i kulstofafhængige regioner. Mindst 70 % af midlerne fra moderniseringsfonden skal anvendes til prioriterede investeringer. Investeringer i ikke-prioriterede områder skal vurderes nærmere af Den Europæiske Investeringsbank (EIB) og ved en afstemning i et investeringsudvalg sammensat af medlemsstaterne, EIB og Kommissionen. Kommissionen vedtog gennemførelsesretsakten om driften af moderniseringsfonden i juli 2020. Gennemførelsesretsakten fastsætter en enkel procedure, hvor de støttemodtagende medlemsstater er ansvarlige for udvælgelse, finansiering og indberetning af investeringer og skal overholde de gældende statsstøtteregler. Kommissionen vil være ansvarlig for afgørelserne om udbetalinger efter EIB's vurdering. 3.1.2.7. Kompensation for indirekte kulstofomkostninger Ud over harmoniseret gratis tildeling i hele EU til dækning af de direkte kulstofomkostninger kan EU's medlemsstater yde statsstøtte som kompensation til en række elektrointensive industriers indirekte kulstofomkostninger, dvs. omkostninger til stigende elpriser som følge af, at elværkerne vælter deres omkostninger til køb af kvoter over på forbrugerne. For at mindske konkurrencefordrejningerne på det indre marked mest muligt, øge gennemsigtigheden og bevare målet for EU ETS med henblik på at opnå en omkostningseffektiv dekarbonisering vedtog Kommissionen retningslinjerne for statsstøtte til EU ETS*, som gælder indtil udgangen af 2020. Retningslinjerne fastlægger bl.a. støtteberettigede sektorer og maksimumsbeløb for kompensation af indirekte kulstofomkostninger. I lyset af de nuværende retningslinjers snarlige udløb reviderede Kommissionen retningslinjerne for statsstøtte til EU ETS for perioden 2021-2030. De nye retningslinjer for statsstøtte** blev vedtaget den 21.september 2020 (se også tillæg 6 til bilaget). * Retningslinjer for visse statsstøtteforanstaltninger som led i ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner efter 2012 (EUT C 158 af 5.6.2012, s. 4). ** Retningslinjer for visse statsstøtteforanstaltninger som led i systemet for handel med kvoter for drivhusgasemissioner efter 2021 (EUT C 317, af 25.9.2020, s. 5). Kommissionen har til dato godkendt 14 ordninger for indirekte kulstofomkostninger i 13 medlemsstater. I august 2019 godkendte Kommissionen en ny ordning for Polen. Polen forventes at begynde at yde kompensation i 2020 for indirekte omkostninger afholdt i 2019. Det samme gælder for en rumænsk ordning, som blev godkendt af Kommissionen i maj 2020. En række andre medlemsstater har tilkendegivet, at de agter at begynde at kompensere for indirekte omkostninger. Senest tre måneder efter udgangen af hvert år skal medlemsstater, der har indført en kompensationsordning for indirekte omkostninger, i henhold til EU ETS-direktivet i en let tilgængelig form offentliggøre den samlede kompensation og en fordeling pr. begunstiget sektor og delsektor. I tabel 6 findes et sammendrag af de data, som medlemsstaterne har offentliggjort om kompensation udbetalt i 2019. Da Polen og Rumænien ikke har ydet kompensation for indirekte omkostninger i 2018, er disse medlemsstater ikke afspejlet i tabellen. Tabel 6: Kompensation for indirekte CO2-omkostninger udbetalt i 2019 Land Ordningens varighed Kompensation udbetalt i 2019 for indirekte omkostninger afholdt i 2018 (i mio. EUR) Antal støttemodtagere (anlæg) Auktionsindtægter i 2018 (i mio. EUR) Procentdel af auktionsindtægter anvendt til kompensation af indirekte omkostninger UK 2013-2020 22 60 1607 3,7 % DE 2013-2020 219 898 2565 8,5 % BE (FL) 2013-2020 35,9 107 379 11,4 % BE (WL) 2017-2020 7,5 29 NL 2013-2020 40,3 92 501 8,0 % EL 2013-2020 16,8 50 519 3,2 % LT 2014-2020 0,3 1 80 0,3 % SK 2014-2020 6 8 229 2,6 % FR 2015-2020 102,1 286 818 12,4 % FI 2016-2020 29,1 61 250 11,6 % ES 2013-2015 172,2 183 1 291 13,3 % LU 2018-2020 4,2 4 18 23,2 % Kilde: Landenes bidrag til GD for Klima

Den samlede kompensation af indirekte omkostninger, der er betalt af de 10 EU-medlemsstater og Det Forenede Kongerige i 2019, beløb sig til ca. 656 mio. EUR. Det er næsten 200 mio. mere end det beløb, der blev udbetalt i 2018. Den bemærkelsesværdige stigning i forhold til det foregående år kan forklares på den ene side med den betydelige budgetstigning i Spanien (fra 6 mio. EUR i 2018 til 172 mio. EUR i 2019) og på den anden side ved den mindre stigning i den kulstofpris, der anvendes til at beregne kompensationen. Den vedvarende stigning i kulstofprisen i 2018 er endnu ikke fuldt ud afspejlet i de beløb, der blev udbetalt i 2019, da retningslinjerne foreskriver anvendelse af terminsprisen i år x-1. I henhold til en af bestemmelserne om gennemsigtighed i det reviderede EU ETS-direktiv skal medlemsstater, som har brugt mere end 25 % af deres auktionsindtægter på kompensation af indirekte omkostninger i et givet år, offentliggøre en rapport, hvori der redegøres for grundene til, at dette beløb er overskredet. Det forhold, at auktionsindtægterne i 2018 var betydeligt højere end i de foregående år, kombineret med det faktum, at kompensationen ikke steg så hurtigt som følge af forpligtelsen til at anvende prisen fra det foregående år, betyder, at tærsklen på 25 % ikke blev nået i nogen af medlemsstaterne. I gennemsnit brugte medlemsstaterne 7,9 % af deres auktionsindtægter på kompensation af indirekte omkostninger. I de kommende år opfordres medlemsstaterne til nøje at følge deres budgetter for denne udgiftspost. 3.1.3. Internationale kreditter Deltagerne i EU ETS kan fortsat benytte deres internationale kreditter fra Kyotoprotokollens mekanisme for bæredygtig udvikling (CDM) og den fælles gennemførelse (JI) til opfyldelse af deres EU ETS-forpligtelser frem til slutningen af overholdelsescyklussen 2020 med forbehold af kvalitative og kvantitative begrænsninger. Disse kreditter er finansielle instrumenter, som repræsenterer et ton CO2, der er fjernet fra eller nedbragt i atmosfæren som resultat af et emissionsreducerende projekt. Kreditter overdrages ikke direkte, men kan i stedet ombyttes til kvoter når som helst i løbet af kalenderåret. Ifølge bestemmelserne i EU ETS-direktivet vil internationale kreditter ikke længere blive anvendt til EU ETS-overholdelse i 2021-2030. * CDM- og JI-projekter genererer Kyotokulstofkreditter, hhv. certificerede emissionsreduktioner (CER) og emissionsreduktionsenheder (ERU). Selv om det præcise antal internationale kreditanvendelsesrettigheder i fase 2 og 3 (2008-2020) delvist vil afhænge af mængden af fremtidige verificerede emissioner, vurderer markedsanalytikere, at der vil blive tale om ca. 1,6 mia. kreditter. Ved udgangen af juni 2020 var i alt ca. 1,54 mia. internationale kreditter blevet anvendt eller ombyttet, svarende til over 96 % af det anslåede tilladte maksimum. Alene i 2019 blev der udvekslet ca. 17,3 mio. enheder. En fuldstændig oversigt over ombytningen af internationale kreditter findes i tillæg 3 til bilaget. 3.2. Efterspørgsel: Kvoter, der er taget ud af omsætning I 2019 faldt emissionerne fra stationære anlæg, der deltager i EU ETS, med 9,1 % i forhold til 2018 baseret på oplysningerne i EU's register. Som det fremgår af tabel 7, skyldtes faldet hovedsagelig el- og varmeproduktion, hvor emissionerne faldt med omkring 15 % i forhold til 2018, hvilket afspejler dekarbonisering fra kul, der erstattes af elektricitet fra vedvarende energikilder og gasfyret elproduktion. Emissionerne fra industrien faldt med næsten 2 %, hvilket er det hidtil kraftigste fald i fase 3. Siden begyndelsen af fase 3 i 2013 er ETS-emissionerne fra stationære anlæg faldet med 19,8 %. År 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 Samlede verificerede emissioner 1 904 1 867 1 908 1 814 1 803 1 750 1 755 1 682 1 530 Ændring fra år x-1 -2,0 % 2,2 % -4,9 % -0,6 % -2,9 % 0,2 % -4,1 % -9,1 % Verificerede emissioner fra el- og varmeproduktion 1 206 1 201 1 138 1 049 1 043 1 001 996 930 792 Ændring fra år x-1 -0,5 % -5,2 % -7,8 % -0,5 % -4,1 % -0,5 % -6,6 % -14,9 % Verificerede emissioner fra industrianlæg 698 666 770 765 760 750 759 753 738 Ændring fra år x-1 -4,6 % 15,6 % -0,7 % -0,7 % -1,3 % 1,3 % -0,8 % -1,9 %

Realvækst i BNP EU27 + UK 1,8 % -0,4 % 0,3 % 1,7 % 2,4 % 2,0 % 2,6 % 2,0 % 1,5 % Kilde: EUTL, BNP-data indberettet til Eurostat (tabelkode: tec00115, adgang i juli 2020). Verificerede luftfartsemissioner er angivet separat i kapitel 4. En opdeling af verificerede andre ETS-emissioner end CO2 fra anlæg efter drivhusgastype (N2O og PFC) findes i tabel 4.1 i tillæg 4 til bilaget. Antallet af frivilligt annullerede kvoter er 33 498 kvoter i 2019. Der var ved udgangen af juni 2020 registreret i alt 372 840 frivilligt annullerede kvoter. De fleste annulleringer mellem 2013 og juni 2020 blev foretaget af kontohavere i registret i Det Forenede Kongerige, Tyskland, Sverige, Norge og Nederlandene. 3.3. Ligevægt mellem udbud og efterspørgsel Ved starten af fase 3 i 2013 var EU ETS kendetegnet ved en stor strukturel uligevægt mellem udbud og efterspørgsel af kvoter svarende til 2,1 mia. kvoter. For at imødegå den strukturelle uligevægt blev der i 2015 indført en markedsstabilitetsreserve (MSR) for at gøre auktionsudbuddet af emissionskvoter mere fleksibelt. Markedsstabilitetsreserven blev taget i brug i 2019. I 2018 var overskuddet på 1,65 mia. kvoter, mens det i 2019 nåede et betydeligt lavere niveau på 1 385 mia. kvoter. Figur 5 viser udviklingen i overskuddet på det europæiske kvotemarked inden udgangen af 2019.

Figur 5: Udvikling af overskuddet på det europæiske kvotemarked i 2013-2019 Kilde: GENERALDIREKTORATET FOR KLIMA I forbindelse med revisionen af EU ETS blev markedsstabilitetsreservens funktionsmåde ændret på vigtige områder, som det fremgår af tekstboksen nedenfor. Et nøglebegreb for markedsstabilitetsreservens funktion er den samlede mængde kvoter i omsætning (TNAC). Der føjes kvoter til reserven, hvis den samlede mængde kvoter i omsætning ligger over en foruddefineret øvre grænse (833 mio. kvoter), og der frigives kvoter fra reserven, hvis antallet ligger under en foruddefineret nedre grænse (under 400 mio. kvoter)*. På den måde absorberer eller frigiver markedsstabilitetsreserven (MSR) kvoter, hvis den samlede mængde kvoter i omsætning ligger uden for det foruddefinerede interval. Udskudte og såkaldt ikke-tildelte** kvoter vil også blive absorberet af reserven. Fra 2023 vil kvoter i markedsstabilitetsreserven, som overstiger det foregående års auktionsmængde, ikke længere være gyldige. Den samlede mængde kvoter i omsætning, som er relevant for at fastsætte antallet af kvoter, der absorberes og frigives af markedsstabilitetsreserven (MSR), beregnes efter følgende formel: Samlet mængde kvoter i omsætning = udbud – (efterspørgsel + kvoter i markedsstabilitetsreserven). De elementer i udbuddet og efterspørgslen, der er anvendt i formlen, er beskrevet i Kommissionens meddelelse om TNAC, som offentliggøres hvert år senest den 15. maj.*** * Eller hvis der vedtages foranstaltninger i henhold til artikel 29a i EU ETS-direktivet. ** Ikke-tildelte kvoter er kvoter, der ikke er tildelt i henhold til artikel 10a, stk. 7, i EU ETS-direktivet, dvs. resterende kvoter i reserven for nytilkomne (NER-reserven), samt kvoter, der er omfattet af artikel 10a, stk. 19 og 20, dvs. kvoter afsat til gratis tildeling til anlæg, men som ikke er blevet tildelt på grund af (delvist) driftsophør eller væsentlige kapacitetsnedskæringer. De facto "ikke-tildelte" kvoter, som stammer fra anvendelsen af den relevante kulstoflækagefaktor på sektorer, der ikke er omfattet af kulstoflækagelisten i den indeværende periode, såvel som kvoter, der ikke er tildelt i henhold til ETS-direktivets artikel 10c, skal efter planen ikke overføres til markedsstabilitetsreserven i henhold til artikel 1, stk. 3, i afgørelse (EU) 2015/1814. Sådanne kvoter er derfor ikke omfattet (jf. s. 225 i konsekvensanalysen (SWD(2015) 135 final), som ledsager forslaget om revision af EU ETS-direktivet. Rapporten om kulstofmarkedet muliggør konsolidering af tallene for udbud og efterspørgsel, der er offentliggjort i henhold til tidsplanen for de rapporteringsforpligtelser, der følger af EU ETS-direktivet og dets gennemførelsesbestemmelser. Figur 6 viser sammensætningen af udbud og efterspørgsel i 2019. De relevante data er også blevet offentliggjort som en del af den fjerde meddelelse om det samlede antal kvoter i omsætning (TNAC) med henblik på markedsstabilitetsreserven . Figur 6: Sammensætning af kumuleret udbud og efterspørgsel (mio. kvoter) frem til udgangen af 2019 Kilde: Generaldirektoratet for Klima Som forberedelse til, at markedsstabilitetsreserven tages i brug i 2019, har Kommissionen regelmæssigt fra midten af maj 2017 offentliggjort den samlede mængde kvoter i omsætning for det foregående år. I maj 2020 blev TNAC offentliggjort for fjerde gang og androg 1 385 496 166 kvoter. Offentliggørelsen i 2020 vil fortsat medføre, at kvoter overføres til reserven, således at auktionsmængden mindskes i 2020 og 2021. På grundlag af TNAC i omsætning i 2019 og 2020 og den reviderede lovgivning blev auktionsmængderne i 2020 således reduceret med næsten 375 mio. kvoter (eller næsten 35 %). Auktionsmængderne i 2021 vil også blive reduceret med tilsvarende metode. Tillæg 7 indeholder oplysninger om medlemsstaternes bidrag til markedsstabilitetsreserven for hele 2020. I 2021 vil Kommissionen foretage den første revision af markedsstabilitetsreserven. Afgørelsen om markedsstabilitetsreserven kræver, at der foretages en fornyet vurdering tre år efter, at den er indledt (dvs. ved udgangen af 2021). Revisionen vil blive gennemført i en bredere sammenhæng med en revision af EU ETS i lyset af EU's øgede emissionsreduktionsmål for 2030, som er planlagt til juni 2021. Kommissionen vil revidere markedsstabilitetsreserven på grundlag af en analyse af det europæiske kvotemarkeds funktionsmåde, idet der lægges særlig vægt på procentdelen af markedsstabilitetsreservens input, tærskelværdien og antallet af kvoter, der skal frigives fra reserven, samt på at undersøge reservens indvirkning på væksten, beskæftigelsen, EU's industrielle konkurrenceevne og risikoen for kulstoflækage. 4. LUFTFART Luftfartssektoren har været med i EU ETS siden 2012. Den oprindelige lovgivning omfattede alle flyvninger ind og ud af det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS). EU besluttede imidlertid at begrænse forpligtelserne til flyvninger af alle nationaliteter af luftfartsselskaber i EØS for at støtte udviklingen af ICAO's globale foranstaltning til reduktion af luftfartens emissioner. I oktober 2016 vedtog ICAO-forsamlingen en resolution om ordningen for CO2-kompensation og -reduktion for international luftfart (CORSIA), som starter i 2021. CORSIA er en CO2-udligningsordning med det formål at stabilisere nettoemissionerne fra international luftfart på 2020-niveau ved køb og annullering af internationale kreditter. På baggrund af dette resultat blev EU ETS-direktivet ændret i 2017, således at det EØS-interne anvendelsesområde for luftfart er blevet forlænget indtil 2023. EU ETS for luftfart omfatter flyvninger på ruter mellem flyvepladser i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) og sikrer ligebehandling af luftfartsselskaber på flyruter. I henhold til EU ETS-direktivet skal Europa-Kommissionen desuden aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om, hvordan CORSIA kan gennemføres i EU-retten gennem en revision af direktivet. Medmindre der er tale om en aktiv revision, udløber undtagelsen for det geografiske område i EU ETS ved udgangen af 2023 og går tilbage til at dække alle flyvninger, der afgår fra (og, medmindre andet er bestemt, ankommer i) EØS. I 2019 blev der udstedt kvoter i overensstemmelse med anvendelsesområdet inden for EØS. Den gratis tildeling udgjorde lidt over 32,4 mio. kvoter. Dette antal omfatter den gratis tildeling (lidt over 31,3 mio. kvoter) og næsten 1,1 mio. gratis tildelinger fra den særlige reserve for nytilkomne og hurtigt voksende operatører. Tildelinger fra denne reserve fordobles i perioden 2017-2020, eftersom de vedrører den fulde periode 2013-2020. I 2019 blev der bortauktioneret omkring 5,5 mio. kvoter. Med hensyn til udviklingen inden for luftfart steg de verificerede emissioner langsommere i 2019 (med 1 % i forhold til 2018) og nåede op på 68,2 mio. ton CO2.

Tabel 8 viser en oversigt over verificerede emissioner, gratistildeling og auktioneringsmængder for luftfartssektoren siden starten af fase 3. Tabel 8: Verificerede emissioner og tildeling til luftfartssektoren (i mio.)

År 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020

Verificerede emissioner (i mio. ton CO2-ækvivalenter) 53,5 54,8 57,1 61,5 64,4 67,5 68,2

Ændring af verificerede emissioner for år X-1 2,5 % 4,1 % 7,7 % 4,8 % 4,8 % 1 %

Gratistildeling (EU27 + UK + EØS) 32,4 32,4 32,1 32,0 33,1 31,3 31,3 31,2 Gratistildeling fra særlig reserve for nytilkomne og hurtigt voksende operatører 0 0 0 0 1,1 1,1 1,1 0,9 Mængde af bortauktionerede kvoter 0 9,3 16,4 6,0 4,7 5,6 5,5 3,4 Kilder: EUTL, GD for KLIMA og EEX Mængden af kvoter til luftfart, der blev bortauktioneret i perioden 2013-2015, afspejler medlovgiverens beslutning fra 2013 om at "sætte uret i stå" og begrænse klimaforpligtelserne til kun at gælde flyvninger inden for EØS. Overholdelsen for luftfartssektoren blev udsat for 2012 og 2013. Den mængde kvoter, der blev udskudt i 2012, blev derfor bortauktioneret i 2014, mens overholdelsen fandt sted mellem januar og april 2015 for luftfartsemissioner fra 2013 og 2014. Inddragelsen af luftfartssektoren i EU ETS havde en betydelig indvirkning på systemets miljøpræstationer som helhed. I fase 3, frem til 2019, returnerede luftfartøjsoperatører 296 mio. luftfartskvoter og 127 mio. almindelige kvoter, hvilket svarer til luftfartssektorens bidrag til den generelle stramning af EU ETS. I juni 2018 vedtog ICAO CORSIA's standarder og anbefalede praksis (SARP), som sammen med gennemførelseselementerne giver en detaljeret beskrivelse af, hvordan ordningen fungerer. EU og medlemsstaterne støtter ICAO's formelle vedtagelse af SARP og har fulgt ICAO's procedurer for anmeldelse af de eksisterende forskelle mellem relevant EU-lovgivning og CORSIA. Forskelle fra andre stater er endnu ikke offentliggjort af ICAO. Den betydelige virkning af covid-19 for international luftfart påvirkede også CORSIA. Emissionerne fra luftfart forventes i 2020 at falde til under 40 % af niveauet i 2019. I lyset af denne indvirkning anmodede den globale luftfartsindustri — støttet af en lang række ICAO-deltagerlande — med held om, at CORSIA's grundscenarie i 2019-2020 blev ændret til et gennemsnit af 2019 for pilotfasen af CORSIA. Dermed er de fremtidige kompensationsforpligtelser for luftfartsselskaber blevet reduceret betydeligt eller elimineret i forhold til det oprindeligt planlagte grundscenarie. Hvorvidt grundscenariet for 2019 forlænges til efter 2023, skal afgøres i de kommende år. Som en del af den bredere lovpakke under den europæiske grønne aftale og på grundlag af EU ETS-direktivet som ændret i 2017 er Kommissionen i øjeblikket ved at udarbejde et forslag om ændring af EU ETS for luftfart inden juni 2021. Forslaget vil være todelt. Det vil reducere den andel af kvoter, der tildeles gratis til luftfartøjsoperatører, for at reducere drivhusgasemissionerne yderligere. Det vil også behandle gennemførelsen af CORSIA i EU-lovgivningen på en måde, der er i overensstemmelse med EU's klimamål for 2030. Allerede vedtagne revisioner af EU ETS giver mulighed for en udvidelse af den lineære reduktionsfaktor på 2,2 % til loftet for luftfart fra fase 4 i EU ETS begyndende i 2021. 5. MARKEDSTILSYN I henhold til det reviderede direktiv om markeder for finansielle instrumenter* (MiFID2) klassificeres emissionskvoter som finansielle instrumenter pr. 3. januar 2018. Det betyder, at regler, der gælder for traditionelle finansielle markeder (dvs. markeder, der omfatter handel med CO2-derivater på førende platforme eller over-the-counter (OTC)), også kommer til at gælde for det sekundære kvotemarkeds spotsegment (transaktioner med emissionskvoter til øjeblikkelig levering på det sekundære marked). Dette segment ligestilles således med markedet for derivater for så vidt angår gennemsigtighed, investorbeskyttelse og integritet. Tilsynet med det primære marked vil fortsat være omfattet af auktioneringsforordningen, medmindre der er tale om markedsmisbrug. I kraft af krydshenvisninger til MiFID2-pakkens definitioner af finansielle instrumenter vil andre dele af lovgivningen vedrørende finansielle markeder finde anvendelse. Dette gælder navnlig markedsmisbrugsforordningen (MAR)**, der dækker transaktioner med emissionskvoter og adfærd i forbindelse hermed, både på det sekundære og det primære marked. På samme måde vil en krydshenvisning til MiFID2 i hvidvaskningsdirektivet*** udløse obligatorisk anvendelse af kundelegitimationskontrol, der skal udføres af MiFID-licenserede CO2-handlere på deres kunder på det sekundære spotmarked for emissionskvoter. **** * Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU af 15. maj 2014 om markeder for finansielle instrumenter og om ændring af direktiv 2002/92/EF og direktiv 2011/61/EU. ** Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 596/2014 af 16. april 2014 om markedsmisbrug (markedsmisbrugsforordningen) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF og Kommissionens direktiv 2003/124/EF, 2003/125/EF og 2004/72/EF. *** Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/849 om forebyggende foranstaltninger mod anvendelse af det finansielle system til hvidvask af penge eller finansiering af terrorisme, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF samt Kommissionens direktiv 2006/70/EF. **** Kundelegitimationskontrol er allerede obligatorisk på det primære marked og det sekundære marked for emissionskvotederivater. I 2019 var der en fortsat stigning i antallet af deltagere, der var berettigede til at byde på auktionerne på den fælles auktionsplatform. Der var 80 deltagere i januar, og ved udgangen af december 2019 var der 86 berettigede budgivere. Operatører var fortsat den mest dominerende kategori af deltagere, der kunne byde på auktionerne (ca. 70 %) efterfulgt af investeringsselskaber og kreditinstitutter (ca. 20 %), og personer, der er fritaget for MiFID-krav (10 %). Under de eksisterende regler om markedsmisbrug er de nationale kompetente myndigheder ansvarlige for at overvåge markedet med hensyn til både auktionerne og det sekundære marked. På europæisk plan koordineres deres aktioner af Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), som det også er tilfældet for andre finansielle instrumenter .

6. OVERVÅGNING, RAPPORTERING OG VERIFIKATION AF EMISSIONER Kravene til overvågning, rapportering, verifikation og akkreditering (MRVA) i EU ETS er harmoniseret i overvågnings- og rapporteringsforordningen (MRR) samt i akkrediterings- og verifikationsforordningen (AVR) **. Overvågningssystemet i EU ETS er udviklet som en "modulbaseret" tilgang, som muliggør en høj grad af fleksibilitet for driftsledere for at sikre omkostningseffektivitet, mens der samtidig opnås en høj pålidelighed af de overvågede emissionsdata. Med henblik herpå er flere overvågningsmetoder tilladt ("beregningsbaserede" eller "målingsbaserede" samt "alternative løsninger"). Metoderne kan kombineres for dele af et anlæg. For luftfartøjsoperatører er kun beregningsbaserede tilgange mulige. Her er brændstofforbruget den centrale parameter, som skal fastsættes for flyvninger omfattet af EU ETS. Kravet om, at anlæg og luftfartsoperatører skal have en overvågningsplan godkendt af den kompetente myndighed på grundlag af MRR, forhindrer vilkårlige valg af overvågningsmetoder og tidsmæssige udsving. Med AVR indføres der en EU-harmoniseret tilgang til akkreditering af verifikatorer i fase 3 og derefter. En verifikator skal for at kunne udføre verifikationer i overensstemmelse med AVR akkrediteres af et nationalt akkrediteringsorgan. Det nye ensartede akkrediteringssystem har den fordel, at verifikatorerne kan operere i alle deltagerlande som følge af gensidig anerkendelse og dermed udnytte det indre marked fuldt ud og bidrage til generelt at sikre tilstrækkelig tilgængelighed. * Kommissionens forordning (EU) nr. 601/2012 af 21. juni 2012 om overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 181 af 12.7.2012, s. 30). ** Kommissionens forordning (EU) nr. 600/2012 af 21. juni 2012 om verifikation af rapporter om drivhusgasemissioner og rapporter om tonkilometer og akkreditering af verifikatorer i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 181 af 12.7.2012, s. 1). 6.1. Generel udvikling Erfaringerne med gennemførelsen af MRR og AVR i fase 3 har vist, at der er behov for forbedringer, præciseringer og forenkling af kravene for yderligere at fremme harmoniseringen, mindske den administrative byrde for driftslederne og deltagerlandene samt styrke systemets effektivitet. I betragtning heraf blev der i 2018 gennemført en første ajourføring af de to forordninger med henblik på at forberede fase 4 af EU ETS og forbedre og forenkle MRVA-procedurerne. De reviderede udgaver af MRR og AVR trådte i kraft den 1. januar 2019. Arbejdet med den anden opdatering startede i februar 2019. De deltagende lande blev hørt med henblik på ajourføring af disse to forordninger om visse målrettede spørgsmål, der ikke kunne tages op i den første opdatering — eksempelvis gennemførelsen af omarbejdningen af direktivet om vedvarende energi . Den samlede MRVA-revisionsproces bør afsluttes i tilstrækkelig tid forud for begyndelsen af fase 4 i 2021. Overholdelsessystemets effektivitet er blevet bedre, siden forordningen om overvågning og rapportering gav landene mulighed for at gøre elektronisk indberetning obligatorisk. Ligesom sidste år rapporterede 17 deltagerlande om brug af elektroniske skabeloner eller særlige filformater til overvågningsplaner, emissionsrapporter, verifikationsrapporter og/eller forbedringsrapporter på grundlag af de mindstekrav, der er fastsat af Kommissionen. 13 deltagerlande rapporterede, at de anvender en form for automatisk IT-system til deres EU ETS-rapportering. 6.2. Anvendt overvågning Ifølge artikel 21-rapporterne, der blev indsendt i 2020, bruger de fleste anlæg en beregningsbaseret metode . Kun 155 anlæg (1,5 %) i 23 lande rapporterede, at de anvendte systemer til konstant emissionsmåling, hyppigst i Tyskland, Tjekkiet og Frankrig. Antallet af lande er det samme som sidste år, men der er færre anlæg, som bruger denne tilgang. Kun 13 lande rapporterede om brug af den alternative løsning på 34 anlæg, som dækker ca. 3,0 mio. ton CO2e (sammenholdt med 2,6 mio. ton CO2e på 38 anlæg i 11 lande året før). Ét anlæg i Nederlandene tegner sig for 42 % af de samlede indberettede emissioner i forhold til den alternative metode. De minimumsmetodetrin , der er fastsat i overvågnings- og rapporteringsforordningen, overholdes af langt de fleste anlæg. Kun 90 kategori C-anlæg (sammenlignet med 97 sidste år), dvs. 11,8 %, blev rapporteret med mindst én afvigende parameter for kravet om anvendelse af de højeste metodetrin for større kildestrømme. Disse afvigelser er kun tilladt, hvis driftslederen påviser, at det højeste metodetrin er teknisk umuligt eller medfører urimelige omkostninger. Når disse betingelser ikke længere gælder, skal operatøren forbedre overvågningssystemet i overensstemmelse hermed. På samme måde fremgår det af rapporter fra 23 deltagende lande, at i alt 22 % af kategori B-anlæg har tilladelse til visse afvigelser fra standardkravene i MRR, hvilket er næsten det samme som 19 % sidste år og 21 % året før, hvilket viser en støt forbedring i overholdelsen af de højeste metodetrin. 6.3. Akkrediteret verifikation Det samlede antal verifikatorer fremgår ikke af artikel 21-rapporterne. Den Europæiske Organisation for Akkreditering (EA) giver imidlertid et centralt link til relevante nationale akkrediteringsorganer (nationale akkrediteringsorganer) og deres lister med EU ETS-akkrediterede verifikatorer . Den gensidige anerkendelse af verifikatorer blandt deltagerlandene er en succes: 28 lande rapporterede, at mindst én udenlandsk verifikator er aktiv inden for deres territorium. Verifikatorernes overholdelse af akkrediterings- og verifikationsforordningen har vist sig at være meget høj. Intet land rapporterede om suspension eller tilbagekaldelse af akkreditering af en verifikator. Dette skal sammenlignes med én suspendering og tre tilbagekaldelser i 2018. Tyskland rapporterede en begrænsning af omfanget for seks verifikatorers akkreditering og Polen for én verifikator i 2019, sammenlignet med begrænsninger for henholdsvis to, en og tre verifikatorer fra Tyskland, Frankrig og Polen i 2018. Syv lande rapporterede om klager over verifikatorer i dette år (tre færre end sidste år). Det samlede antal klager (66) er 7 % lavere. 71 % af de indkomne klager beskrives som behandlet på rapporteringstidspunktet (sidste år var denne procentdel 93 %). Otte lande rapporterede om verifikatorers manglende overholdelse i forbindelse med informationsudvekslingen mellem nationale akkrediteringsorganer (NAB) og de kompetente myndigheder (sammenholdt med ti året før).

7. OVERSIGT OVER ADMINISTRATIVE ORDNINGER Lande, der deltager i EU's emissionshandelssystem, benytter forskellige tilgange for så vidt angår de kompetente myndigheder med ansvar for dets gennemførelse. I nogle lande er flere lokale myndigheder involveret, mens tilgangen i andre er meget mere centraliseret. Ifølge artikel 21-rapporterne i 2020 var gennemsnitligt fire kompetente myndigheder involveret i gennemførelsen af EU ETS pr. land . Der blev rapporteret om forskellige værktøjer til koordinering mellem myndighederne såsom lovgivningsinstrumenter til central administration af overvågningsplaner (i 14 lande), fastsættelse af bindende instruktioner og vejledning fra en central kompetent myndighed til lokale myndigheder (i ti lande) og regelmæssige arbejdsgruppemøder eller møder mellem myndigheder (i 13 lande). Syv lande anførte, at de ikke har indført sådanne værktøjer (CY, IE, IS, IT, LI, LU og MT). Med hensyn til administrative gebyrer i forbindelse med udstedelse af tilladelser og godkendelse af overvågningsplaner rapporterede 13 lande i 2020, at de ikke opkræver gebyrer af driftsledere (CY, DE, EE, EL, IE, LI, LT, LU, LV, MT, NL, SE, SK), hvilket er samme niveau som sidste år. Luftfartøjsoperatører i 15 lande betaler ikke gebyrer (BE, CY, CZ, DE, EE, ES, EL, LI, LT, LU, LV, MT, NL, SE, SK). Gebyrerne varierer betydeligt mellem lande og forskellige typer tjenester, f.eks. fra 5 EUR til 7 283,17 EUR for tilladelse og godkendelse af overvågningsplan og fra 2,19 EUR til 2 400 EUR for den samme tjeneste til luftfartøjsoperatører. Overordnet set fungerer deltagerlandenes organisation til forvaltning af ETS stort set effektivt. Kommunikation og udveksling af bedste praksis, herunder via aktiviteterne i EU ETS' overholdelsesforum og den årlige EU ETS-overholdelseskonference, bør fortsat fremmes og styrkes. 8. OVERHOLDELSE OG HÅNDHÆVELSE EU ETS-direktivet fastsætter en bøde for en kvoteoverskridelse på 100 EUR (inflationsindekseret) for hvert udledt ton CO2, for hvilket der ikke er returneret en kvote rettidigt, samt krav om returnering af kvoter for disse emissioner. Andre sanktioner for overtrædelser i forbindelse med gennemførelsen af EU ETS fastsættes af det pågældende land i henhold til nationale bestemmelser. Til trods for den vanskelige økonomiske situation som følge af covid-19-krisen var overholdelsesgraden i forhold til EU ETS fortsat meget høj i 2019-overholdelsescyklussen: De fleste operatører (der dækkede over 99 % af emissionerne fra stationære anlæg) opfyldte deres retlige forpligtelser i marts og april 2020. Anlæg, der ikke overholdt kravene, var typisk små. Omkring 500 luftfartøjsoperatører rapporterede og overholdt kravene, herunder over 100 kommercielle luftfartøjsoperatører, som er hjemmehørende uden for EU, men beflyver ruter inden for EØS. Operatører, der ikke overholder kravene, var typisk små eller indstillede driften i 2018. De kompetente myndigheder fortsætter med at udføre forskellige overholdelseskontroller af de årlige emissionsrapporter. Baseret på artikel 21-indberetninger i 2020 kontrollerer alle deltagende lande årlige emissionsrapporter fra anlæg for fuldstændighed (100 % af rapporterne undtagen BE 31 %, ES 94 %, FR 95 %) og de fleste lande kontrollerer rapporter fra luftfartsoperatører — alle undtagen Ungarn, Letland (begge har to luftfartsoperatører) og Liechtenstein (ingen luftfartøjsoperatører). Det fremgår endvidere af rapporterne, at landene i gennemsnit kontrollerer omkring 83 % af anlæggenes rapporter for overensstemmelse i forhold til overvågningsplaner (med 91 % af luftfartsrapporterne) og ca. 70 % af anlæggenes rapporter i forhold til tildelingsdata. 23 lande rapporterede, at de også krydstjekker med andre data for anlæg, og 24 lande gør dette for luftfartøjsoperatører. De kompetente myndigheder i 12 lande foretog forsigtige skøn over manglende data for 101 anlæg (ca. 1 % af det samlede antal anlæg), hvilket er næsten dobbelt så mange som i de foregående tre år. Stigningen ser ud til at skyldes et større antal forsigtige skøn i Nederlandene (51 berørte anlæg i 2019 sammenlignet med 11 i 2018) på grund af flere anmeldelser af overvågningsfejl i forhold til tidligere år. Den indberettede mængde af berørte emissioner for 2019 var 61,0 mio. ton CO2 (sammenlignet med 11,2 mio. ton CO2 i 2018), ca. 4 % af de samlede emissioner (sammenlignet med 0,7 % i 2018). De mest almindelige årsager til at foretage konservative skøn var emissionsrapporter, som ikke var helt i overensstemmelse med MRR-kravene, og manglende indgivelse af en emissionsrapport inden den 31. marts. Syv lande indberettede forsigtige skøn over manglende data vedrørende 33 luftfartsoperatører (5,4 % af alle luftfartsoperatører), der repræsenterede 1,6 % af emissioner fra luftfarten. De kompetente myndigheders kontroller udgør fortsat et vigtigt supplement til verifikatorens arbejde. For 2019 bekræftede alle lande, at de foretager yderligere kontroller af anlæg. De fleste lande indberettede en lignende tilgang vedrørende luftfartøjsoperatører (alle undtagen HU, IT, LI og LV). De fleste lande (alle undtagen EL, IT, LU og MT) rapporterede, at de foretog stikprøvekontrol på anlæg i 2019, og næsten halvdelen af landene rapporterede om stikprøvekontrol for luftfart (alle undtagen BG, CY, CZ, EE, ES, FI, FR, EL, HU, IT, LI, LT, LU, LV, MT, NO, PT og UK). For 2019 indberettede otte lande, at 25 anlæg var blevet pålagt sanktioner for overskridelse af emissioner (DE 1, DK 2, ES 1, IT 4, PL 2, PT 1, RO 7 og UK 7). For luftfarten blev der rapporteret om sanktioner for overskridelse af emissioner mod 34 luftfartøjsoperatører (CY 1, DE 3, ES 4, IT 3, PT 11 og UK 12). Seks lande bekræftede spørgsmålet om sanktioner (for andet end sanktioner for overskridelse) i 2019. Der blev ikke rapporteret om fængsling, men der blev konstateret bøder, formelle meddelelser og indskærpelser, der blev foretaget eller endnu ikke var blevet gennemført (f.eks. på grund af verserende retssager), svarende til en samlet finansiel værdi på 7,8 mio. EUR (heraf 0,15 mio. EUR for luftfart). De mest almindelige overtrædelser, der blev indberettet for 2019, var manglende forelæggelse af verificerede årlige emissionsrapporter inden for den fastsatte frist, manglende meddelelse af planlagte eller effektive ændringer af kapaciteten, aktivitetsniveauet og driften af et anlæg til tiden, samt manglende overvågning i overensstemmelse med den godkendte overvågningsplan og forordning (EU) nr. 601/2012. Som rapporteret sidste år fandt den femte EU ETS-evalueringsrunde sted i 2018 og 2019 med det formål at identificere problemer med overholdelsen af EU ETS i deltagerlandene og hjælpe dem med at forbedre deres gennemførelse af EU ETS. Evalueringen blev afsluttet i 2020, og der blev offentliggjort en teknisk rapport om resultaterne . I rapporten konkluderes det, at selv om kvaliteten og effektiviteten af godkendelsen af overvågningsplaner, gennemgangen af de årlige emissionsrapporter og verifikationsrapporter samt inspektioner er blevet bedre som følge af den øgede anvendelse af Kommissionens skabeloner og IT-systemer samt styrkede procedurer hos de kompetente myndigheder, forårsager nogle MRV-områder fortsat fortolkningsproblemer og vil kunne drage fordel af særlig uddannelse eller skræddersyet vejledning. Forskelle i medlemsstaternes gennemførelse kan for det meste findes i revisionen af de årlige gennemførelsesrapporter og verifikationsrapporter og i opfølgningen på de spørgsmål, der blev identificeret under kontrollen, inspektionsprocedurerne og håndhævelsen. Selv om disse forskelle ikke synes at have en skadelig indvirkning på MRV-systemets robusthed, kan der på nogle områder — f.eks. informationsudveksling på tværs af grænserne, opfølgning på henstillinger om forbedringer og tilsynsprocedurer — foretages forbedringer på EU-plan. Medlemsstaternes anbefalinger til forbedringer er blevet fremsat i skræddersyede handlingsplaner. Når revisionerne af forordningerne begynder at finde anvendelse, kan der sandsynligvis gennemføres forbedringer på nogle af de områder, hvor der ifølge analysen er plads til sådanne. Skabeloner, skræddersyede opdateringer af vejledningsmateriale og iværksættelse af anbefalingerne i medlemsstaternes handlingsplaner kan forbedre gennemførelsen endnu mere. Der er fremsat specifikke anbefalinger herom i den tekniske rapport og i medlemsstaternes handlingsplaner.

9. Konklusioner og fremtidsudsigter Fra 2018 til 2019 var der et historisk fald på 9,1 % i drivhusgasemissionerne fra EU's ETS-anlæg. Dette skyldtes hovedsagelig en reduktion på næsten 15 % i emissioner fra el- og varmeproduktion med en stærk udbredelse af vedvarende energikilder, øget anvendelse af naturgas og en reduktion af kul på omkring 19 %. Emissionerne fra industrien faldt også mest indtil videre i fase 3 med tæt på 2 %. De verificerede luftfartsemissioner steg dog fortsat, men med en langt mindre mængde end i de foregående år (1 % over 2018). De lovgivningsmæssige ændringer, der er vedtaget i de seneste år for at styrke ETS og løse problemet med overskud af kvoter, giver fortsat gode resultater. Markedsstabilitetsreservens overskudsindikator blev offentliggjort for fjerde gang i maj 2020 og viser, at overskuddet er faldet til ca. 1,39 mia. kvoter. På grundlag af overskuddet og den reviderede EU ETS-lovgivning for fase 4 blev auktionerne i 2020 reduceret med næsten 40 % (ca. 375 mio. kvoter). Auktionsmængderne i 2021 vil også blive reduceret tilsvarende. På trods af den vanskelige økonomiske situation for industrien og luftfarten som følge af covid-19-krisen var kulstofprissignalet stabilt fra januar 2019 til udgangen af juni 2020 med en kort undtagelse i marts/april. De samlede indtægter fra EU ETS fra auktionerne mellem 2012 og den 30. juni 2020 oversteg 57 mia. EUR med samlede indtægter til medlemsstaterne på mere end 14 mia. EUR i 2019 og 7,9 mia. EUR i første halvdel af 2020. En stor del af disse indtægter anvendes af medlemsstaterne til klimaindsatsen. På trods af de ekstraordinære omstændigheder i 2020 forblev overholdelsesgraden i EU ETS for 2019 desuden meget høj: De fleste operatører (der dækker mere end 99 % af emissionerne fra stationære anlæg) overholdt deres retlige forpligtelser. For både stationære anlæg og luftfartøjsoperatører var de operatører, der ikke overholder reglerne, typisk små. EU ETS-ordningens struktur var fortsat robust, og den administrative organisation i medlemsstaterne viste sig at være effektiv. I de følgende år kan ETS som en del af den bredere lovpakke inden for rammerne af den europæiske grønne pagt gennemgå omfattende revisioner af direktivets anvendelsesområde og luftfartskrav for at sætte det i stand til at opfylde EU's øgede klimaambitioner. 2021 bliver det første år for gennemførelsen af fase 4 i EU ETS. Den næste rapport om kvotemarkedet, der forventes offentliggjort i slutningen af 2021, vil give et overblik over den samlede ETS-gennemførelse i fase 3. Den vil også give et første indtryk af, hvordan EU ETS i fase 4 fungerer.

BILAG Tillæg 1 Tabel 1.1: Antal gratiskvoter tildelt til modernisering af elsektoren Medlemsstat 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 BG 11 009 416 9 779 243 8 259 680 6 593 238 3 812 436 2 471 297 1 948 441 CY 2 519 077 2 195 195 1 907 302 1 583 420 1 259 538 935 657 575 789 CZ 25 285 353 22 383 398 20 623 005 15 831 329 11 681 994 7 661 840 3 830 905 EE 5 135 166 4 401 568 3 667 975 2 934 380 2 055 614 38 939 19 471 HU 7 047 255 Ikke relevant Ikke relevant Ikke relevant Ikke relevant Ikke relevant Ikke relevant LT 322 449 297 113 269 475 237 230 200 379 158 922 94 432 PL 65 992 703 52 920 889 43 594 320 31 621 148 21 752 908 31 942 281 16 912 108 RO 15 748 011 8 591 461 9 210 797 7 189 961 6 222 255 3 778 439 1 723 016 I alt 133 059 430 100 568 867 87 532 554 65 990 706 46 985 124 46 987 375 25 104 162 Kilde: Generaldirektoratet for Klima Tabel 1.2: Maksimalt antal årlige gratiskvoter ved dispensation fra fuld auktionering ved el- og varmeproduktion

Medlemsstat 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 I alt BG 13 542 000 11 607 428 9 672 857 7 738 286 5 803 714 3 869 143 1 934 571 54 167 999 CY 2 519 077 2 195 195 1 907 302 1 583 420 1 259 538 935 657 575 789 10 975 978 CZ 26 916 667 23 071 429 19 226 191 15 380 953 11 535 714 7 690 476 3 845 238 107 666 668 EE 5 288 827 4 533 280 3 777 733 3 022 187 2 266 640 1 511 093 755 547 21 155 307 HU 7 047 255 0 0 0 0 0 0 7 047 255 LT 582 373 536 615 486 698 428 460 361 903 287 027 170 552 2 853 628 PL 77 816 756 72 258 416 66 700 076 60 030 069 52 248 393 43 355 049 32 238 370 404 647 129 RO 17 852 479 15 302 125 12 751 771 10 201 417 7 651 063 5 100 708 2 550 354 71 409 917 I alt 151 565 434 129 504 488 114 522 628 98 384 792 81 126 965 62 749 153 42 070 421 679 923 881 Kilde: Generaldirektoratet for Klima Tabel 1.3: Antal uudnyttede gratiskvoter omfattet af artikel 10c-undtagelsen, som er blevet bortauktioneret eller planlægges bortauktioneret i 2013-2021. Medlemsstat 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 BG 5 444 169 1 461 360 920 823 604 908 1 386 372 0 476 621 CY 0 0 0 0 0 0 0 CZ 0 90 694 77 741 66 740 54 550 80 295 0 EE 0 188 682 134 897 1 767 499 761 088 50 026 0 LT 259 924 0 456 725 191 229 161 522 128 105 76 120 PL 1 196 0 7 491 0 55 800 000 49 520 000 34 501 299 RO 2 104 468 6 710 664 3 540 974 3 011 456 0 0 827 338 HU 0 0 0 0 0 0 0 Tillæg 2 Figur 2.1: Antal budgivere i auktioner af almindelige kvoter fra 2013 til 30. juni 2020 Kilde: EEX . Antal budgivere Tabel 2.1: Indtægter fra auktionering af emissionskvoter fra medlemsstaterne og Det Forenede Kongerige i perioden fra 2012 til 30. juni 2020 (i mio. EUR) 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 Generelt (tidlige auktioner) Luftfart (tidlige auktioner) Generelt Luftfart Generelt Luftfart Generelt Luftfart Generelt Luftfart Generelt Luftfart Generelt Luftfart Generelt Luftfart Generelt Luftfart AT 11,05 0,00 55,75 0,00 52,17 1,18 76,24 2,36 58,81 0,65 78,74 0,69 208,20 2,16 180,94 2,89 82,07 1,50 BE 0,00 0,00 114,99 0,00 95,03 2,05 138,96 2,69 107,14 0,74 143,52 0,79 379,00 2,47 353,47 3,30 160,28 1,70 BG 22,14 0,00 52,63 0,00 36,19 0,22 120,91 0,91 85,08 0,25 130,15 0,27 367,34 0,83 439,19 1,11 205,96 0,58 CY 1,58 0,00 0,35 0,00 0,43 0,30 0,00 1,42 0,00 0,39 6,15 0,41 24,66 1,30 24,4 1,74 17,03 0,91 HR. 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 86,40 0,49 20,09 0,16 26,97 0,18 70,96 0,55 71,97 0,74 32,52 0,37 CZ 0,00 0,00 0,00 0,00 55,24 0,47 110,30 1,20 117,63 0,33 199,43 0,35 583,33 1,10 628,94 1,46 329,84 0,75 DE 166,18 17,52 791,25 0,00 749,97 0,00 1 093,31 16,87 845,74 4,65 1 141,74 5,07 2 565,34 16,31 3 146,14 17,89 1 149,91 0,00 DK 1,07 0,00 56,06 0,00 46,93 1,16 68,64 2,71 52,93 0,74 70,93 0,79 187,32 2,48 162,78 3,31 73,56 1,70 EE 0,00 0,00 18,07 0,00 7,41 0,04 21,13 0,15 23,57 0,04 39,31 0,05 139,89 0,14 142,65 0,20 65,81 0,08 EL 14,84 0,00 147,64 0,00 129,97 1,10 190,17 4,99 146,68 1,37 196,57 1,46 518,96 4,57 503,34 6,11 229,19 3,16 ES 68,53 0,00 346,11 0,00 323,53 6,56 473,20 16,32 364,97 4,48 488,78 4,77 1 291,07 14,97 1 225,22 19,97 555,93 10,31 FI 13,28 0,00 66,97 0,00 62,68 0,81 91,64 2,13 70,63 0,58 94,64 0,62 249,84 1,96 217,35 2,60 98,33 1,33 FR 43,46 0,00 219,25 0,00 205,29 10,05 299,94 12,18 231,34 3,35 309,85 3,55 818,40 11,16 711,64 14,89 322,10 7,69 HU 3,99 0,00 34,59 0,00 56,21 0,29 82,28 0,99 63,43 0,27 84,94 0,29 224,48 0,91 226,8 1,21 102,98 0,62 IE 0,00 0,00 41,68 0,00 35,11 0,87 51,32 2,15 39,54 0,59 52,93 0,63 140,10 1,97 121,64 2,62 54,97 1,37 IT 76,50 0,00 385,98 0,00 361,25 5,24 528,00 14,41 407,23 3,96 545,44 4,21 1 440,10 13,22 1 271,35 17,64 576,06 9,11 LT 3,29 0,00 19,98 0,00 17,28 0,06 28,13 0,29 20,76 0,08 31,43 0,09 80,11 0,25 83,69 0,35 39,49 0,17 LU 0,74 0,00 4,97 0,00 4,52 0,63 6,62 0,22 5,08 0,06 6,81 0,07 18,09 0,20 16,79 0,28 7,74 0,17 LV 2,13 0,00 10,79 0,00 10,08 0,14 14,76 0,53 11,36 0,15 15,24 0,15 40,20 0,49 41,92 0,66 18,58 0,33 MT 0,27 0,00 4,47 0,00 3,81 0,10 5,62 0,57 4,30 0,16 5,78 0,17 15,19 0,52 15,21 0,71 6,97 0,37 NL 25,61 0,00 134,24 0,00 125,63 5,47 183,57 3,68 141,59 1,01 189,63 1,07 500,84 3,37 435,64 4,50 197,44 2,33 PL 0,00 0,00 244,02 0,00 78,01 0,00 129,84 2,98 135,57 0,58 505,31 0,69 1 209,98 1,59 2 545,94 2,89 1 384,13 4,38 PT 10,65 0,00 72,78 0,00 65,82 1,27 96,32 2,89 74,29 0,79 99,50 0,85 262,96 2,65 253,58 3,53 115,37 1,83 RO 39,71 0,00 122,74 0,00 97,57 0,32 193,62 1,60 193,56 0,44 260,29 0,47 717,64 1,45 747,87 1,95 369,33 1,00 SE 7,07 0,00 35,67 0,00 33,34 1,02 48,79 3,63 37,61 1,00 50,45 1,06 132,98 3,34 124,1 4,43 56,52 2,29 SI. 3,51 0,00 17,74 0,00 16,59 0,05 24,28 0,14 18,70 0,04 25,05 0,04 66,19 0,12 65,14 0,16 29,42 0,08 SK 12,19 0,00 61,70 0,00 57,59 0,04 84,31 0,20 64,99 0,06 87,01 0,06 229,74 0,18 244,47 0,24 111,50 0,12 Det Forenede Kongerige 75,74 0,00 409,63 0,00 387,42 14,08 567,72 18,54 418,96 5,37 604,02 5,30 1 607,32 0,00 0 0 1 043,32 0,83 I ALT: 603,52 17,53 3 550,73 0,00 3 115,11 53,53 4 815,97 117,26 3 761,57 32,28 5 490,60 34,14 14 090,23 90,27 14 002,17 117,37 7 436,36 55,11 Tabel 2.2: Indtægter fra EØS-lande i perioden fra 2019 til 30. juni 2020 fra auktioner over emissionskvoter (i mio. EUR) 2019 2020 Generelt Luftfart Generelt Luftfart IS 23,91 1,86 16,26 1,66 LI 0,52 0 0,47 0,00 NO 476,78 18,24 332,17 15,84 I ALT: 501,21 20,1 348,90 17,51 Tillæg 3 Tabel 3.1: Oversigt over ombytningen af internationale kreditter indtil juni 2020

Internationale kreditter ombyttet pr. udgangen af juni 2020 Mio. EUR I procent Internationale kreditter ombyttet pr. udgangen af juni 2020 Mio. EUR I procent CER 288,86 60,06 % ERU'er 192,07 39,94 % Kina 213,31 73,85 Ukraine 147,69 76,89 % Indien 20,30 7,03 Rusland 32,06 16,69 % Usbekistan 10,17 3,52 Polen 2,82 1,46 % Brasilien 6,00 2,08 Tyskland 1,65 0,85 % Vietnam 3,71 1,28 Frankrig 1,24 0,64 % Chile 3,21 1,11 Bulgarien 0,50 0,26 % Mexico 3,17 1,10 Øvrige 6,11 3,21 % Korea 2,93 1,01 Øvrige 26,06 9,02 CER'er og ERU'er i alt 480,94 100 % Kilde: EUTL Tabel 3.2: Oversigt over ombytningen af internationale kreditter indtil juni 2020 efter anlægstype Internationale kreditter ombyttet pr. udgangen af juni 2020 af CER i mio. ERU'er i mio. Stationære anlæg 282,54 191,25 Luftfartøjsoperatører 6,32 0,82 I ALT: 288,86 192,07 Kilde: EUTL Tillæg 4 Tabel 4.1 ETS-verificerede ikke-CO2-emissioner fra anlæg efter drivhusgastype 2013-2019 (i mio. ton) 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 PFCs 0.40 0.74 0.58 0.64 0.51 0.64 0.57 N2O 2.48 5.48 5.31 4.62 4.92 4.108 3.68

Kilde: EUTL Tillæg 5 Tabel 5.1: EU-Domstolens præjudicielle afgørelser i perioden juli 2019 til juni 2020, som er relevante for EU ETS' funktion Sagsnummer Berørt lovgivning Parter Sagsresumé Dato Domstolens konklusion Sag C‑189/19 Kommissionens afgørelse 2011/278. Spenner GmbH & Co. KG/DE Spenner Gmbh ønskede at modtage mere gratistildeling for fase 3 i ETS (2013-2020) og hævdede, at den tyske kompetente myndighed ikke gav selskabet nok gratistildeling på grund af fejlfortolkning af Kommissionens afgørelse 2011/278/EU, navnlig artikel 9, der vedrører historiske aktivitetsniveauer. 14.5.2020 Domstolen fastslog, at artikel 9, stk. 9, i afgørelse 2011/278 ikke finder anvendelse på væsentlige kapacitetsudvidelser på et etableret anlæg, der er sket inden den basisperiode, som er blevet fastsat i henhold til afgørelsens artikel 9, stk. 1, og at artikel 9, stk. 1, i afgørelse 2011/278 ikke forpligter den kompetente nationale myndighed til selv at fastlægge den relevante basisperiode med henblik på at vurdere de historiske aktivitetsniveauer for et anlæg. Sag C‑113/19 Direktiv 2003/87/EF, chartret om Den Europæiske Unions grundlæggende rettigheder Luxaviation SA/Ministre de l’Environnement, Luxembourg Luxaviation mente, at det havde afsluttet proceduren for returnering af emissionskvoter i 2016, men dette var ifølge Miljøministeriet ikke tilfældet. I juni 2016 anførte miljøministeren til Luxaviation, at selskabet havde undladt at foretage den overgivelse, der var påkrævet inden for den fastsatte frist, dvs. inden den 30. april samme år. Der blev pålagt en bøde, og Luxaviations navn blev offentliggjort på miljøagenturets hjemmeside. 26.3. 2020 Domstolen fastslog, at artikel 20 og 47 samt artikel 49, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder ikke er til hinder for, at den faste bøde, der er fastsat i ETS-direktivet, kan ledsages af en tilpasningsmulighed for den nationale retsinstans, at chartrets artikel 41 ikke finder anvendelse på den situation, der består i at afgøre, om medlemsstaterne har en pligt og ikke blot en mulighed for at udstede advarsler eller påmindelser til driftsledere i god tro, og at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning ikke er til hinder for, at den bøde, der er fastsat i artikel 16, stk. 3, i direktiv 2003/87, pålægges i en situation, hvor de kompetente myndigheder ikke har advaret driftslederen inden udløbet af fristen for returnering. Tillæg 6 Tabel 6.1: Status over gennemførelsen af EU ETS' fase 4 Foranstaltning Formål Typen af retsakt Forventet vedtagelse Kulstoflækageliste for 2021-2030 Udarbejdelse af den nye kulstoflækageliste for fase 4 af EU ETS baseret på kriterierne for fastlæggelse af sektorer, der er betydeligt eksponeret for risikoen for kulstoflækage Kommissionens delegerede afgørelse Vedtaget den 15. februar 2019 og offentliggjort i EU-Tidende den 8. maj 2019 Revision af reglerne om gratis tildeling for 2021-2030 Revision af Kommissionens afgørelse 2011/278/EU om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratis tildeling af emissionskvoter med henblik på at tilpasse den til den nye juridiske ramme for fase 4 Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 19. december 2018 og offentliggjort i EU-Tidende den 27. februar 2019 Tilpasning til gratis tildeling på grund af produktionsændringer Definition af ordningerne for tilpasningen af niveauet for gratistildelinger til anlæg på grundlag af ændrede produktionsniveauer med mere end 15 % i opadgående eller nedadgående retning i gennemsnit over en periode på to år Kommissionens gennemførelsesforordning Vedtaget den 31. oktober 2019 og offentliggjort i EU-Tidende den 4. november 2019 Ajourføring af benchmarkværdierne for gratis tildeling for 2021-2025 Fastsættelse af ajourførte benchmarks for 2021-2025 på grundlag af de data, medlemsstaterne indsendte den 30. september 2019 for 2016 og 2017 Kommissionens gennemførelsesforordning 2020 Oprettelse af innovationsfonden Fastsættelse af regler om driften af innovationsfonden, herunder udvælgelsesprocedure og kriterier Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 26. februar 2019 og offentliggjort i EU-Tidende den 28. maj 2019 Oprettelse af moderniseringsfonden Fastsættelse af regler for driften af moderniseringsfonden Kommissionens gennemførelsesforordning Vedtaget den 9. juli 2020 og offentliggjort i EU-Tidende den 10. juli 2020 Revisionen af forordning (EU) nr. 389/2013 (registerforordningen) Om krav til EU-register for fase 4 i form af standardiserede elektroniske databaser, der indeholder fælles data til sporing af udlevering, besiddelse, overdragelse og annullering af kvoter, til sikring af offentlig adgang og fortrolighed Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 12. marts 2019 og offentliggjort i EU-Tidende den 2. juli 2019 Ændring af forordning (EU) nr. 1031/2010 (auktioneringsforordningen) Muliggørelse af bortauktioneringen af de første 50 mio. kvoter til innovationsfonden fra markedsstabilitetsreserven (MSR) i 2020 Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 30. oktober 2018 og offentliggjort i EU-Tidende den 4. januar 2019 Revision af forordning (EU) nr. 1031/2010 (auktioneringsforordningen) Revidering af visse aspekter af auktionsprocessen for at gennemføre kravene til fase 4, navnlig for at muliggøre bortauktioneringen af kvoter til innovationsfonden og moderniseringsfonden, samt for at afspejle klassifikationen af EU ETS-kvoter som finansielle instrumenter i henhold til direktiv 2014/65/EU om markeder for finansielle instrumenter (MiFID 2) Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 28. august 2019 og offentliggjort i EU-Tidende den 8. november 2019 Revision af forordning nr. 601/2012 om overvågning og rapportering Forenkling, forbedring og præcisering af regler om overvågning og indberetning og reduktion af den administrative byrde, baseret på erfaringerne med gennemførelse fra fase 3 Kommissionens gennemførelsesforordning Vedtaget den 19. december 2018 og offentliggjort i EU-Tidende den 31. december 2018 Revision af forordning nr. 600/2012 om verifikation og akkreditering Forenkling, forbedring og præcisering af reglerne for akkreditering og verifikation og reduktion af den administrative byrde i videst muligt omfang baseret på erfaringen med gennemførelsen fra fase 3 Kommissionens gennemførelsesforordning Vedtaget den 19. december 2018 og offentliggjort i EU-Tidende den 31. december 2018 Forordning (EU) 2019/1603 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF for så vidt angår CORSIA Supplerende regler til EU ETS-direktivet for så vidt angår foranstaltninger vedtaget af Organisationen for International Civil Luftfart om overvågning, rapportering og verifikation af emissioner fra luftfarten med henblik på gennemførelsen af CORSIA Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 18. juli 2019 og offentliggjort i EU-Tidende den 30. september 2019 EU ETS-retningslinjerne for statsstøtte 2021-2030 Revision af EU ETS-statsstøtteretningslinjerne for fase 4 for at give plads til de nye bestemmelser, der blev indført ved det reviderede EU ETS-direktiv for ordninger for kompensation for indirekte kulstofomkostninger Meddelelse fra Kommissionen 2020 Kommissionens delegerede afgørelse (EU) 2020/1071 om udelukkelsen af flyvninger, der ankommer fra Schweiz, fra EU's emissionshandelssystem Ændrer bilag I til ETS-direktivet med henblik på at udelukke flyvninger, der ankommer fra Schweiz, fra EU's emissionshandelssystem fra den 1. januar 2020 Kommissionens delegerede forordning Vedtaget den 18. maj 2020 og offentliggjort i EU-Tidende den 21. juli 2020 Status Planlagte Igangværende Afsluttet