ISSN 1831-0796
DEN EUROPÆISKE 
REVISIONSRET
2013
DA
Særberetning nr. 16
STATUS OVER ÉN ENKELT REVISION  (»SINGLE 
AUDIT «) OG KOMMISSIONENS ANVENDELSE 
AF DE NATIONALE REVISIONSMYNDIGHEDERS 
ARBEJDE PÅ SAMHØRIGHEDSOMRÅDET

STATUS OVER ÉN ENKELT REVISION 
(»SINGLE AUDIT«) OG KOMMISSIONENS 
ANVENDELSE AF DE NATIONALE 
REVISIONSMYNDIGHEDERS ARBEJDE 
PÅ SAMHØRIGHEDSOMRÅDETSærberetning nr. 16  2013
(artikel 287, stk. 4, andet afsnit, TEUF)
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRET
12, rue Alcide De Gasperi
1615 Luxembourg
LUXEMBOURG
Tlf. +352 4398-1
Fax +352 4398-46410
E-post: eca-info@eca.europa.eu
Internet: http://eca.europa.eu
Særberetning  nr. 16  2013
Yderligere oplysninger om EU fås på internet via Europaserveren ( http://europa.eu )
Katalogoplysninger findes bagest i denne publikation
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor, 2014
ISBN 978-92-9241-540-2
doi:10.2865/94137
© Den Europæiske Union, 2014
Eftertryk tilladt med kildeangivelse
Printed in Luxembourg
INDHOLD
Punkt
 GLOSSAR
 FORKORTELSER
I-VII  RESUMÉ
1-19  INDLEDNING
1-4 DEL T ANSVAR FOR INTERN KONTROL PÅ SAMHØRIGHEDSOMRÅDET
5-8 REVISIONSMYNDIGHEDENS ROLLE OG ANSVAR
9-11  REVISIONSMYNDIGHEDERNES BIDRAG TIL KOMMISSIONENS PROCES FOR OPNÅELSE AF SIKKERHED
12-19  PRINCIPPET OM ÉN ENKEL T REVISION (»SINGLE AUDIT«) SOM DEFINERET I ARTIKEL 73
20-24  REVISIONENS OMFANG OG REVISIONSMETODEN
25-78  BEMÆRKNINGER
25-56   ANVENDTE KOMMISSIONEN DE NATIONALE REVISIONSMYNDIGHEDERS OPLYSNINGER HENSIGTSMÆSSIGT 
MED HENBLIK PÅ OPNÅELSE AF SIKKERHED, OG NÅR DEN TILDEL TE OP’ER ARTIKEL 73-STATUS?
26-28   FOR NÆSTEN TRE FJERDEDELE AF OP’ERNES VEDKOMMENDE HENHOLDT KOMMISSIONEN SIG 
I 2012  TIL REVISIONSMYNDIGHEDERNES OPLYSNINGER
29-40   RISICI KNYTTET TIL KOMMISSIONENS ANVENDELSE AF DE NATIONALE MYNDIGHEDERS OPLYSNINGER 
OM  FEJLPROCENTER OG FINANSIELLE KORREKTIONER
41-48   MULIGHEDEN FOR AT ANVENDE BESTEMMELSERNE OM ÉN ENKELT REVISION VAR KUN I BEGRÆNSET OMFANG 
BLEVET UDNYTTET, DER VAR FORSINKELSER I FORBINDELSE MED TILDELINGEN AF ARTIKEL 73-STATUS, 
OG MINIMUMSBETINGELSERNE FOR AT FÅ TILDELT DENNE STATUS VAR IKKE ALTID OPFYLDT
49-56   OVERVÅGNINGSORDNINGEN FOR ARTIKEL 73-OP’ERNE BØR STYRKES, OG DERES STATUS SOM OMFATTET 
AF BESTEMMELSERNE OM ÉN ENKELT REVISION BØR TILBAGEKALDES, HVIS DE IKKE LÆNGERE OPFYLDER 
MINIMUMSBETINGELSERNE3
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
57-72   HAR KOMMISSIONEN GENNEM SIN VEJLEDNING OG STØTTE TIL REVISIONSMYNDIGHEDERNE SIKRET 
EN ENSARTET REVISIONSTILGANG I FORBINDELSE MED SAMTLIGE OP’ER?
58-67   KOMMISSIONENS METODOLOGISKE VEJLEDNING TIL REVISIONSMYNDIGHEDERNE ER BLEVET BEDRE SIDEN 
PROGRAMMERINGSPERIODENS START
68-69  KOMMISSIONEN FREMMER UDVEKSLING AF GOD PRAKSIS MED OG MELLEM REVISIONSMYNDIGHEDERNE
70-72  KOMMISSIONEN STØTTER REVISIONSMYNDIGHEDERNE GENNEM SPECIFIK UDDANNELSE
73-78   HVOR STORE OMKOSTNINGER KRÆVER DEN REVISIONSORDNING, DER BLEV INDFØRT 
I PROGRAMMERINGSPERIODEN 2007-2013?
79-89  KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
 BILAG I  — EFRU/SAMHØRIGHEDSFONDEN OG ESF — ANTAL OP’ER OG BUDGET I  AL T 
(EU-MIDLER SAMT NATIONAL OFFENTLIG OG PRIVAT FINANSIERING) 
FOR  PROGRAMMERINGSPERIODEN 2007-2013
 BILAG II  — REVISIONSMYNDIGHEDENS ANSVAR I HENHOLD TIL FORORDNINGERNE
 BILAG III  — OVERSIGT OVER FORBEHOLD TAGET I DE ÅRLIGE AKTIVITETSRAPPORTER 
FOR  2012 FRA GENERALDIREKTORATET FOR REGIONALPOLITIK OG BYPOLITIK 
OG GENERALDIREKTORATET FOR BESKÆFTIGELSE, SOCIALE ANLIGGENDER, 
ARBEJDSMARKEDSFORHOLD OG INKLUSION
 BILAG IV  — GENERELLE PRINCIPPER BESKREVET I RETTENS UDTALELSE NR. 2/2004 OM 
INDFØRELSE AF »ÉN ENKEL T REVISIONSMODEL« (OG ET FORSLAG TIL EN 
STRUKTUR FOR INTERN KONTROL I FÆLLESSKABET)
KOMMISSIONENS SVAR4
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
Artikel 73 : Artikel 73 i Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 fastsætter, at Kommissionen kan henholde sig til 
det arbejde, der er udført af en national revisionsmyndighed, og reducere sin egen revision og kontrol, når den 
har godkendt den nationale »overensstemmelsesvurdering« og revisionsmyndighedens revisionsstrategi, og 
hvis den har opnået rimelig vished for, at det operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystemer fungerer 
effektivt.
Den kalkulerede fejlprocent : En revisionsmyndigheds skøn over, hvor stor en del af de årlige  udgifter til de 
enkelte OP’er (eller grupper af OP’er) der ikke er lovlige og formelt rigtige. Denne fejlprocent bør beregnes 
ved hjælp af en statistisk stikprøvemetode. Kalkulerede fejlprocenter skal være repræsentative  for de afholdte 
udgifter til de enkelte OP’er (eller grupper af OP’er). Det kan også være tilfældet i forbindelse med fejlprocenter, 
der er beregnet ved hjælp af specifikke ikke-statistiske stikprøvemetoder (især når der er tale om små popula -
tioner), når blot de er repræsentative for populationen som helhed.
Finansielle korrektioner : Hensigten med finansielle korrektioner er at beskytte EU-budgettet mod fejlbe -
hæftede eller regelstridige udgifter. Når der er tale om udgifter under delt forvaltning, har medlemsstaterne 
hovedansvaret for at inddrive uretmæssigt udbetalte beløb. Finansielle korrektioner kan foretages ved at 
trække regelstridige udgifter tilbage fra medlemsstaternes udgiftsanmeldelser eller ved at inddrive beløb fra 
modtagerne. Kommissionen kan også foretage finansielle korrektioner. 
Forordningerne : I denne beretning bruges dette udtryk om de to forordninger, der gælder for EFRU, ESF og 
Samhørighedsfonden i programmeringsperioden 2007-2013: forordning (EF) nr. 1083/2006 og Kommissionens 
forordning (EF) nr. 1828/2006 (som ændret).
Intern kontrol : Ved intern kontrol forstås en proces, der har til formål at give rimelig vished for, at organisa -
tionen opfylder sine mål hvad angår operationernes effektivitet og produktivitet, den finansielle rapporterings 
pålidelighed og overholdelsen af love og bestemmelser. 
Internationalt anerkendte revisionsstandarder : Revisionsmyndighederne skal under udførelsen af deres 
arbejde tage hensyn til internationalt anerkendte revisionsstandarder. Disse revisionsstandarder er udformet 
af forskellige offentlige og faglige standardiseringsorganer og omfatter bl.a. Internationale Standarder om 
Revision (ISA’erne), INTOSAI’s International Auditing Standards of Supreme Audit Institutions (ISSAI’erne) og 
retningslinjerne for anvendelsen af dem samt Foreningen af Interne Revisorers vejledende noter.
(Nationale) revisionsstrategier : De nationale revisionsmyndigheders revisionsstrategier angiver for de 
enkelte OP’er (eller grupper af OP’er), hvilke systemer og organer der skal undersøges, hvilke revisionstil -
gange og -metoder der skal anvendes, hvilken stikprøvemetode der skal bruges i forbindelse med revision af 
operationer, og den vejledende tidsplan for revisionsarbejdet. De nationale revisionsstrategier godkendes af 
Kommissionen.
Operationelt program (OP) : Beløbene fra EFRU, Samhørighedsfonden og ESF fordeles via flerårige operatio -
nelle programmer (OP’er), som fastsætter en udviklingsstrategi med specifikke prioriteter, der skal gennemføres 
med støtte fra en fond eller, for konvergensmålets vedkommende, med støtte fra både Samhørighedsfonden 
og EFRU. Programmeringsdokumenterne forelægges af medlemsstaterne og godkendes af Kommissionen. 
Overensstemmelsesvurdering : Ved overensstemmelsesvurdering forstås en proces, hvor et uafhængigt revi -
sionsorgan (som kan være den nationale revisionsmyndighed) vurderer udformningen af forvaltnings- og kon -
trolsystemerne for et operationelt program (eller en gruppe af programmer) (i en »overensstemmelsesrapport«) 
og afgiver udtalelse om, hvorvidt de er i overensstemmelse med forordningerne (i en »overensstemmelsesudta -
lelse«). Overensstemmelsesvurderingen skal godkendes af Kommissionen, før de udgifter, der er afholdt under 
det operationelle program kan godtgøres over EU-budgettet.GLOSSAR5
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
Restfejlprocent : Kommissionens skøn over, hvor stor en del af de betalte udgifter for de enkelte OP’er (eller 
grupper af OP’er) i hele programmeringsperioden , der ikke er lovlige og formelt rigtige. Kommissionen beregner 
restfejlprocenterne på grundlag af de repræsentative årlige kalkulerede fejlprocenter, som er indberettet af de 
nationale myndigheder og valideret af Kommissionen. Kommissionen anvender de årlige fejlprocenter på de 
udgifter, der er blevet betalt i løbet af programmeringsperioden, og fratrækker alle de finansielle korrektioner, der 
siden programmeringsperiodens start er foretaget på nationalt niveau (ved tilbagetrækninger og inddrivelser) og 
på EU-niveau (ved formelle kommissionsafgørelser). Denne beregning giver det samlede resterende risikobeløb. 
Restfejlprocenten er den andel, som dette beløb udgør af de samlede udgifter, der er betalt siden 2007.
Tillidskontrakter : Bilaterale administrative aftaler, som Kommissionen i programmeringsperioden 2000-2006 
indgik med de nationale myndigheder, hvis den havde rimelig sikkerhed for, at systemerne for økonomisk 
forvaltning og kontrol for en eller flere fonde opfyldte kravene i Kommissionens forordning (EF) nr. 438/2001, 
og at de nationale myndigheder havde udarbejdet en tilfredsstillende revisionsstrategi. Medlemsstaterne 
påtog sig også at indsende rapporter om deres revisionsaktiviteter til Kommissionen. Når der blev indgået 
en »tillidskontrakt«, erklærede Kommissionen i princippet, at den ikke længere ville foretage revisioner i den 
pågældende medlemsstat (eller region). Mellem 2005 og 2009 blev der indgået tillidskontrakter med Østrig, 
Cypern, Danmark, Estland, Portugal, Litauen, Det Forenede Kongerige (England), Det Forenede Kongerige 
(Wales) og Slovenien vedrørende 55 OP’er.
Væsentlighedstærskel : En revisor afgiver udtalelse om, hvorvidt et regnskab i alt væsentligt  er udarbejdet 
i overensstemmelse med et bestemt regelsæt. Revisors fastsættelse af væsentlighed er et spørgsmål om faglig 
vurdering. Kommissionen anvender en væsentlighedstærskel på 2 % for andelen af fejlbehæftede eller regel -
stridige udgifter i de reviderede EU-udgifter. På samhørighedsområdet anvender Kommissionen denne tærskel 
i forbindelse med både den årlige kalkulerede fejlprocent og den flerårige restfejlprocent i de enkelte OP’er.6
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
FORKORTELSER
Cocof : Koordinationsudvalget for Fondene
EF: Det Europæiske Fællesskab
EFRU : Den Europæiske Fond for Regionaludvikling
ESF : Den Europæiske Socialfond
EU: Den Europæiske Union
ISA: International Standard om Revision
OP: Operationelt program7
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
I.
Ved hjælp af denne revision foretog Retten en analyse 
af, i hvilken udstrækning Kommissionen kan henholde 
sig til de nationale revisionsmyndigheders arbejde på 
samhørighedsområdet, og gjorde status over Kommis -
sionens gennemførelse af modellen med én enkelt 
revision (»single audit«) (jf. artikel 73 i forordning 
(EF) nr. 1083/2006). Beretningen dækker perioden fra 
2010 til udgangen af 2012.
II.
På områder med delt forvaltning er Kommissionen 
nødt til at kunne forlade sig på medlemsstaterne, når 
den fører tilsyn med gennemførelsen af EU-budgettet. 
Retten konstaterede, at medlemsstaterne og Kommis -
sionen har gjort en betydelig indsats for at etablere 
et bedre system for revision af samhørighedsudgifter 
i programmeringsperioden 2007-2013.
III.
Det har imidlertid langtfra været gratis. Retten anslår, at 
revisionsmyndighedernes specifikke årlige kontrolom -
kostninger ligger på mellem 110 og 130 millioner euro. 
Det svarer til 0,2 % af det samlede budget for samt -
lige operationelle programmer (OP’er) under EFRU/
Samhørighedsfonden og ESF (EU-midler samt natio -
nal offentlig og privat finansiering). Retten skal i den 
forbindelse bemærke, at systemer for intern kontrol 
forudsætter en passende balance mellem omkostnin -
gerne ved kontrollen på et bestemt budgetområde 
og det udbytte, der opnås ved, at risikoen for tab og 
uregelmæssigheder holdes på et acceptabelt niveau.
IV.
Kommissionen har siden programmeringsperiodens 
start gjort væsentlige fremskridt med hensyn til at 
udvikle et system, hvor den fra de nationale revisi -
onsmyndigheders arbejde kan opnå sikkerhed for, om 
udgifterne fra EFRU/Samhørighedsfonden og ESF er 
lovlige og formelt rigtige, og med hensyn til at udar -
bejde vejledningsmateriale, der bidrager til at sikre 
større ensartethed i revisionsmyndighedernes tilgang 
og arbejdsmetoder.RESUMÉ8
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
V.
Retten konstaterede dog en række risici, der knytter 
sig til Kommissionens tillid til de fejlprocenter, revisi -
onsmyndighederne rapporterer, og de oplysninger om 
finansielle korrektioner, der rapporteres af medlems -
staterne. Der er derfor en risiko for, at Kommissionen 
undervurderer problemerne, når den rapporterer til 
Europa-Parlamentet og Rådet, og at dens vurdering af, 
hvilke krav der skal opfyldes for at opnå en revisions -
udtalelse uden forbehold på samhørighedsområdet, 
ikke er korrekt.
VI.
Retten bemærker, at anvendelse af modellen med 
én enkelt revision, som for samhørighedsområdet 
er fastsat i artikel 73, snarere bør være reglen end 
undtagelsen. Retten konstaterede imidlertid, at det 
er en stor udfordring for Kommissionen at anvende 
bestemmelserne om én enkelt revision effektivt. Ved 
udgangen af 2012 var det ligesom i den foregående 
programmeringsperiode kun et begrænset antal OP’er 
under EFRU/Samhørighedsfonden og ESF, der opfyldte 
betingelserne for at få status som omfattet af bestem -
melserne om én enkelt revision.
VII.
Retten fremsætter i denne beretning en række anbe -
falinger vedrørende Kommissionens anvendelse af de 
nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhø -
righedsområdet. Kommissionen bør navnlig:
 — styrke sin kontrol af nøjagtigheden og pålidelig -
heden af de fejlprocenter, der indberettes af de 
nationale revisionsmyndigheder, og af medlems -
staternes oplysninger om finansielle korrektioner, 
før den bruger disse elementer i sin egen proces 
for opnåelse af sikkerhed
 — altid anvende robuste, ensartede og gennemsig -
tige kriterier, når den giver OP’er status som om -
fattet af bestemmelserne om én enkelt revision
 — i forbindelse med sin overvågning af arti -
kel 73-OP’erne (og de relevante revisionsmyn -
digheder) overholde de krav, som internationale 
standarder om revision fastsætter med hensyn til 
anvendelse af andre revisorers arbejde — på grundlag af de relevante bestemmelser i for-  
ordningerne for programmeringsperioden  
2014-2020 indføre et system, som gør det muligt 
at foretage finansielle nettokorrektioner vedrø -
rende OP’er, for hvilke revisionsmyndighederne 
gentagne gange underrapporterer problemer
 — træffe de nødvendige foranstaltninger, så revisi -
onsmyndighederne kan trække på en stabil og 
bindende metodologisk ramme
 — foreslå en ordning, så kontrolomkostningerne på 
samhørighedsområdet kan deles mellem med -
lemsstaterne og Kommissionen, baseret på en 
nyere evaluering af de faktiske omkostninger, der 
afholdes af medlemsstaterne.9
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
DEL T ANSVAR FOR INTERN KONTROL PÅ 
SAMHØRIGHEDSOMRÅDET
1. På samhørighedsområdet ydes EU’s finansielle støtte via Den Europæi -
ske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF) 
og Samhørighedsfonden. Taget under ét havde de tre fonde et samlet 
budget på 491 milliarder euro i programmeringsperioden 2007-2013 
(EU-midler samt national offentlig og privat finansiering) (jf. bilag I ).
2. Med hensyn til samhørighedspolitikken er der delt kompetence mellem 
medlemsstaterne og Kommissionen. Kommissionen godkender flerårige 
OP’er på grundlag af medlemsstaternes forslag. I alt var der ved udgangen 
af 2012 godkendt 434 OP’er for programmeringsperioden 2007-2013 (317 
vedrørende EFRU/Samhørighedsfonden og 117 vedrørende ESF). For hvert 
af disse OP’er fastlægger de nationale myndigheder støttereglerne med 
forbehold af undtagelser i de specifikke bestemmelser for de enkelte fonde.
3. For hvert OP skal Kommissionen sikre sig, at medlemsstaterne har op -
rettet robuste systemer for intern kontrol, og at disse systemer fungerer 
effektivt1 — med andre ord skal medlemsstaternes systemer for intern 
kontrol give rimelig vished for, at fejl i de transaktioner, der ligger til 
grund for regnskaberne, enten forebygges eller afsløres og korrigeres, 
før udgifterne attesteres over for Kommissionen2. 
4. På nationalt niveau har en forvaltningsmyndighed, en attesteringsmyn -
dighed (jf. tekstboks 1 ) og en revisionsmyndighed ansvaret for den in -
terne kontrol af OP’erne. Tilsammen skal disse myndigheder sikre lov -
ligheden og den formelle rigtighed af de medfinansierede operationer 
under Kommissionens overvågning og endelige ansvar3. 1 Artikel 72 i Rådets 
forordning (EF) nr. 1083/2006 
af 11. juli 2006 om generelle 
bestemmelser for Den 
Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond og 
Samhørighedsfonden og 
ophævelse af forordning 
(EF) nr. 1260/1999 (EUT L 210 
af 31.7.2006, s. 25).
2 Artikel 32 
i Europa-Parlamentets 
og Rådets forordning 
(EU, Euratom) nr. 966/2012 
af 25. oktober 2012 om de 
finansielle regler vedrørende 
Unionens almindelige 
budget og om ophævelse 
af Rådets forordning 
(EF, Euratom) nr. 1605/2002 
(EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1) 
(finansforordningen).
3 Artikel 317 i traktaten om 
Den Europæiske Unions 
funktionsmåde.INDLEDNING
FORVAL TNINGSMYNDIGHEDENS OG ATTESTERINGSMYNDIGHEDENS ANSVAR
Forvaltningsmyndigheden (ofte et ministerium eller en regional myndighed med ansvar for et bestemt politikom -
råde) er ansvarlig for at udvælge de projekter, der skal indgå i de forskellige OP’er, på grundlag af kriterier, der er 
aftalt på forhånd. Den foretager også kontrollen på første niveau vedrørende disse operationer og de anmeldte 
udgifter, før attesteringsmyndigheden attesterer udgifterne som lovlige og formelt rigtige. Attesteringsmyndig -
heden er normalt en afdeling i finansministeriet eller et organ for intern kontrol under ministeriets myndighed.TEKSTBOKS 110
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
INDLEDNING
REVISIONSMYNDIGHEDENS ROLLE OG ANSVAR
5. Revisionsmyndigheden giver Kommissionen sikkerhed for, at OP’s for -
valtningssystemer og interne kontrol fungerer effektivt (og dermed for, 
at de attesterede udgifter er lovlige og formelt rigtige) (jf. bilag II ). Re -
visionsmyndigheden skal være funktionelt uafhængig af det organ, der 
forvalter midlerne.
6. I de 27 medlemsstater er der oprettet 112 revisionsmyndigheder med 
henblik på de 434 OP’er, der ved udgangen af 2012 var godkendt for pro -
grammeringsperioden 2007-2013 (jf. figur 1 )4. I de fleste tilfælde er revi -
sionsmyndigheden en særskilt afdeling i statsministeriet eller finansmi -
nisteriet (eller et organ for intern kontrol under ministeriets myndighed), 
i et andet ministerium eller i et overordnet revisionsorgan. Sammenlignet 
med myndigheden for efterfølgende kontrol i programmeringsperioden 
2000-20065 er revisionsmyndighedens rolle og ansvar blevet styrket.4 63 af disse 
112 revisionsmyndigheder 
er ansvarlige for at revidere 
OP’er under EFRU/
Samhørighedsfonden 
såvel som OP’er under 
ESF i den pågældende 
medlemsstat eller region. 
Disse revisionsmyndigheder 
med ansvar for flere 
fonde står for revisionen 
af 344 OP’er (inklusive 
programmer for europæisk 
territorialt samarbejde), der 
tegner sig for 89 % af det 
samlede budget (EU-midler 
samt national offentlig 
og privat finansiering). 
Der er oprettet særskilte 
revisionsmyndigheder med 
ansvar for Den Europæiske 
Fiskerifond (EFF).
5 Artikel 10 og 15 
i Kommissionens 
forordning (EF) nr. 438/2001 
af 2. marts 2001 om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning 
(EF) nr. 1260/1999 for så 
vidt angår forvaltnings- 
og kontrolsystemerne 
for strukturfondenes 
interventioner (EFT L 63 af 
3.3.2001, s. 21).11
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
ANTAL OG TYPER AF REVISIONSMYNDIGHEDER (RM) PR. MEDLEMSSTAT (2012)
1 Herunder revisionsmyndigheder, der udelukkende har ansvar for programmer for europæisk territorialt samarbejde.
Kilde:  Den Europæiske Revisionsret, spørgeskemaundersøgelse i 2012.
3 RM'er med ansvar 
for /f_lere fonde
2 EFRU-RM'er
1 ESF-RMUK
22 RM'er med ansvar 
for /f_lere fonde3 EFRU-RM'er1 ESF-RM IT
10 RM'er med ansvar for /f_lere fonde 8 EFRU-RM'er
1
7 ESF-RM'erDE
1 RM med ansvar for 
EFRU/Samhørighedsfonden
1 ESF-RMIE
1 RM med ansvar 
for /f_lere fonde19 ESF-RM'er ES
3 RM'er med ansvar for /f_lere fonde2 ESF-RM'erBE
1 RM med ansvar for /f_lere fonde1 EFRU-RM
1NL
1 RM med ansvar for /f_lere fonde
1 ESF-RM FI
1 RM med ansvar 
for /f_lere fonde1 EFRU-RM1EE
1 EFRU-RM1 ESF-RMDK
PT1 RM med ansvar for /f_lere fonde
SE1 RM med ansvar for /f_lere fonde
PL1 RM med ansvar for /f_lere fonde
FR1 RM med ansvar for /f_lere fonde
CZ1 RM med ansvar 
for /f_lere fonde
SK1 RM med ansvar 
for /f_lere fonde
HU1 RM med ansvar for /f_lere fonde
LU1 RM med ansvar for /f_lere fonde
SI1 RM med ansvar for /f_lere fonde
RO1 RM med ansvar for /f_lere fonde
BG1 RM med ansvar 
for /f_lere fonde
GR1 RM med ansvar 
for /f_lere fonde
CY1 RM med ansvar for /f_lere fonde
MT1 RM med ansvar for /f_lere fonde
1 RM med ansvar 
for /f_lere fonde
1 EFRU-RM1LT
1 EFRU-RM
1 ESF-RMAT
1 RM med ansvar 
for /f_lere fonde1 EFRU-RM1LVFIGUR 112
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
7. Revisionsmyndigheden meddeler resultaterne af sine systemrevisioner 
og revisioner af operationer til forvaltningsmyndigheden og atteste -
ringsmyndigheden med ansvar for det pågældende OP (jf. figur 2 og 
bilag II ). Rapporterne om systemrevisioner indsendes også til Kommis -
sionen. Forvaltningsmyndigheden afgør, om der skal foretages finansielle 
korrektioner som følge af disse revisioner, og/eller om der skal træffes 
andre korrigerende foranstaltninger. Hvis revisionsmyndigheden ikke 
mener, at forvaltningsmyndigheden har truffet passende korrigerende 
foranstaltninger, skal den gøre Kommissionen opmærksom herpå.
FORVAL TNINGS- OG KONTROLSYSTEMET FOR OP’ER
Kilde:  Europa-Kommissionen.FIGUR 2
Europa-Kommissionen
Gennemførelses-
rapportAttesteret 
udgiftsanmeldelseRapport 
om ﬁnansielle 
korrektionerÅrlig kontrolrapport 
og revisionserklæring
Rapporter 
om system-
revisioner
AttesteringsmyndighedAttestering
af udgifter på OP-niveauRapportering om ﬁnansielle korrektionerforetaget påOP-niveau
RevisionsmyndighedRapporter 
om system-
revisioner
Rapporter 
om system-
revisionerSystem-
revisioner
Forvaltningsmyndighed
ModtagereRevisioner 
af operationer
Rapporter 
om system-
revisionerAnmeldelse
af udgifter 
på OP-niveau
Anmeldelse
af udgifterpå projektniveauKontrol afFM's udgifts-anmeldelse
Kontrol 
af udgifter oplyst af modtagerne13
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
8. Hvis Kommissionen på grundlag af sit eget arbejde eller oplysninger fra 
revisionsmyndigheder mener, at en medlemsstat har undladt af rette op 
på alvorlige mangler i overvågnings- eller forvaltningssystemerne og/
eller at korrigere regelstridige udgifter, der var anmeldt og attesteret, kan 
den afbryde eller suspendere betalingerne6. Hvis medlemsstaten ikke ret -
ter op på de konstaterede systemmangler eller trækker de regelstridige 
udgifter tilbage fra anmeldelserne (hvor de kan erstattes med udgifter, 
som er støtteberettigede), kan Kommissionen selv foretage en finansiel 
korrektion, hvilket indebærer en nettonedsættelse af EU-finansieringen 
til OP’et7. 6 Artikel 39, stk. 2, i Rådets 
forordning (EF) nr. 1260/1999 
af 21. juni 1999 om 
vedtagelse af generelle 
bestemmelser for 
strukturfondene (EFT L 161 af 
26.6.1999, s. 1) og artikel 91 
og 92 i forordning (EF) 
nr. 1083/2006.
7 Artikel 99 i forordning 
(EF) nr. 1083/2006.
ANVENDELSEN AF DE RAPPORTEREDE FEJLPROCENTER FRA DE NATIONALE 
REVISIONSMYNDIGHEDER I  KOMMISSIONENS PROCES FOR OPNÅELSE AF SIKKERHED
For de enkelte OP’er vurderer generaldirektoraterne, om de fejlprocenter, revisionsmyndighederne har indbe -
rettet, er pålidelige. For at være pålidelige skal fejlprocenterne være repræsentative for de enkelte OP’er (eller 
grupper af OP’er)8. Hvis Kommissionen betegner en revisionsmyndigheds beregning som pålidelig, betyder 
det enten, at den kan acceptere fejlprocenten, eller at den kan genberegne den på grundlag af supplerende 
oplysninger hentet fra den årlige kontrolrapport eller opnået på stedet i forbindelse med undersøgelsesbesøg. 
Når Kommissionen mener, at fejlprocenterne er upålidelige, anvender den en fast fejlprocent (på mellem 2 % 
og 25 %) baseret på resultaterne af sin vurdering af, om systemerne for forvaltning og intern kontrol fungerer 
effektivt. Dette fører til en valideret kalkuleret fejlprocent for hvert enkelt OP .
GD for Regionalpolitik og Bypolitik og GD for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og 
Inklusion anvender derefter de validerede kalkulerede fejlprocenter til at beregne gennemsnitlige fejlprocen -
ter for de enkelte medlemsstater. De to generaldirektorater har offentliggjort disse fejlprocenter i deres årlige 
aktivitetsrapporter siden henholdsvis 2011 og 2010.
For hvert OP beregner Kommissionen også en restfejlprocent. Denne tager hensyn til alle de finansielle kor -
rektioner, der er gennemført på EU-niveau og på nationalt niveau siden programmeringsperiodens start, og har 
således flerårig karakter. Restfejlprocenterne offentliggøres også i de årlige aktivitetsrapporter9.
8 Fra 2010 til 2012 stillede Kommissionen krav om anvendelse af en statistisk stikprøvemetode i forbindelse med populationer på mindst 
800 enheder (jf. »Guidance on treatment of errors disclosed in the annual control reports«, Cocof 11-0041-01-EN af 7.12.2011, s. 11). Fra og 
med 2013 skal der anvendes en statistisk stikprøvemetode i forbindelse med populationer på mindst 150 enheder (jf. »Guidance on 
sampling methods for Audit Authorities«, Cocof 08/0021/03 af 4.4.2013). Repræsentative fejlprocenter kan også opnås ved hjælp af visse 
ikkestatistiske stikprøvemetoder.
9 De kalkulerede fejlprocenter vedrører altid udgifter afholdt i det foregående år, mens restfejlprocenterne også tager hensyn til 
finansielle korrektioner gennemført i det år, som den relevante årlige aktivitetsrapport dækker.TEKSTBOKS 214
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
REVISIONSMYNDIGHEDERNES BIDRAG TIL 
KOMMISSIONENS PROCES FOR OPNÅELSE AF 
SIKKERHED
9. De oplysninger, som revisionsmyndighederne giver i deres årlige kon -
trolrapporter, revisionsudtalelser og systemrevisionsrapporter, er en af 
Kommissionens hovedkilder i forbindelse med vurderingen af, om EU-
udgifterne til de enkelte OP’er er lovlige og formelt rigtige. Når gene -
raldirektørerne udarbejder deres årlige aktivitetsrapporter, foretager de 
en detaljeret vurdering af de nationale revisionsmyndigheders arbejde 
og især af de fejlprocenter, der rapporteres for de enkelte OP’er (eller 
grupper af OP’er). Disse oplysninger sammenholdes med Kommissionens 
egne revisionsresultater og generaldirektoraternes andre oplysninger om 
de enkelte OP’er10 (jf. tekstboks 2 ).
10.  I sine årlige aktivitetsrapporter kan Kommissionen vælge at tage et fuldt 
(eller et delvist) forbehold vedrørende et OP . Som første skridt vurde -
rer Kommissionen forvaltnings- og kontrolsystemets funktionsmåde på 
grundlag af sin overvågning af de nationale myndigheders overholdelse 
af lovbestemmelserne og, hvor det er relevant, status for de korrigerende 
foranstaltninger, der er aftalt med medlemsstaten vedrørende det på -
gældende OP . Som andet skridt vurderer Kommissionen de OP’er, hvor 
den indledende gennemgang ikke har givet anledning til forbehold. 
Kommissionens væsentligste indikatorer i den forbindelse er de vali -
derede kalkulerede fejlprocenter og de restfejlprocenter, som den selv 
har beregnet (jf. tekstboks 2 ). Siden 2012 er der generelt blevet taget 
forbehold vedrørende OP’er, hvis restfejlprocenten har ligget over Kom -
missionens væsentlighedstærskel på 2 %. Der tages ikke forbehold, hvis 
restfejlprocenten er under 2 %, selv om den kalkulerede fejlprocent lig -
ger over 5 % (jf. punkt 40 og bilag III ).
11.  Der er følgende forskelle mellem de fejlprocenter, der rapporteres af revisi -
onsmyndighederne på samhørighedsområdet (og vurderes og konsolide -
res af Kommissionen i processen for opnåelse af sikkerhed), og de fejlpro -
center, som Retten anslår i forbindelse med sin årlige revisionserklæring:
 — De fejlprocenter, der beregnes af revisionsmyndighederne, skal 
være repræsentative for et OP (eller en gruppe af OP’er), mens Ret -
tens fejlprocenter beregnes for midlerne til samtlige medlemsstater.
 — Rettens beregning af fejlprocenter er baseret på en statistisk re -
præsentativ stikprøve af transaktioner på EU-niveau, mens revisi -
onsmyndighederne — selv om de generelt anvender statistiske 
stikprøvemetoder — også kan udvælge operationer til revision på 
grundlag af ikkestatistiske (og tilmed ikkerepræsentative) stikprøver.10 Europa-Kommissionen: 
»Inter -service agreement on 
audit cooperation between 
DGs MARE, REGIO and EMPL 
for the programming period 
2007-2013« af 26.5.2011.15
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
 — Der er metodologiske forskelle med hensyn til kvantificeringen af 
revisionsresultaternes effekt 11.
 — De fejlprocenter, der rapporteres af revisionsmyndighederne, ved -
rører imidlertid ikke den samme periode som dem, der offentlig -
gøres af Retten12. 
 Disse årlige fejlprocenter er derfor ikke direkte sammenlignelige. Endvi -
dere er Kommissionens restfejlprocenter flerårige og beregnes under hen -
syntagen til alle de finansielle korrektioner, der er foretaget på EU-niveau 
og på nationalt niveau.
PRINCIPPET OM ÉN ENKEL T REVISION (»SINGLE 
AUDIT«) SOM DEFINERET I  ARTIKEL 73
12.  I forbindelse med Den Europæiske Unions budget bruges udtrykket »én 
enkelt revision« om et system for intern kontrol og revision, der er base -
ret på det princip, at hvert kontrolniveau bygger på det foregående. Mo -
dellen med én enkelt revision har til formål at forhindre dobbeltkontrol 
og nedbringe de samlede udgifter til kontrol og revision på medlems -
statsniveau og i Kommissionen. Modellen skal også lette de reviderede 
enheders administrative byrde. I modellen med én enkelt revision er 
Kommissionen øverst i pyramiden (fordi den har det endelige ansvar for 
gennemførelsen af EU-budgettet).
13.  I sin udtalelse nr. 2/2004 beskrev Retten en række generelle principper 
for anvendelsen af systemer for intern kontrol inden for rammerne af mo -
dellen med én enkelt revision (jf. bilag IV )13. Retten er som EU’s eksterne 
revisor ikke en del af Kommissionens system med én enkelt revision.
14.  I juni 2005 fremlagde Kommissionen sine forslag til en »fællesskabsstruk -
tur for integreret kontrol« med henblik på at sikre en mere effektiv og 
produktiv kontrol af EU’s midler14. I 2006 videreudviklede Kommissionen 
dette koncept i sin »handlingsplan for en integreret struktur for intern 
kontrol«15, som fik væsentlig betydning for udformningen af systemerne 
for intern kontrol i forbindelse med EFRU/Samhørighedsfonden og ESF 
som fastsat i forordningerne vedrørende programmeringsperioden 2007-
2013. Kommissionen foreslog navnlig:
 — minimering af dobbeltkontrol (og maksimering af det kontrolni -
veau, der vil kunne opnås med de givne ressourcer) ved deling af 
kontrolinformation, så hvert kontrolniveau vil kunne fæste lid til det 
foregående niveau (princippet om én enkelt revision)11 Kommissionens 
(og de nationale 
revisionsmyndigheders) 
kvantificering foretages 
med henblik på de 
finansielle korrektioner, 
der er nødvendige som 
følge af de konstaterede 
uregelmæssigheder. 
Det gælder især 
i forbindelse med 
manglende overholdelse af 
EU-direktiver og nationale 
love om offentlige indkøb 
(jf. årsberetningen for 2012, 
Kommissionens svar til 
punkt 5.33 og bilag 1.1, 
punkt 9-11).
12 De fejlprocenter, som 
revisionsmyndighederne 
rapporterer i deres årlige 
kontrolrapporter for år n, 
vedrører de udgifter, der 
blev attesteret over for 
Kommissionen i år n-1. 
Rettens fejlprocenter for 
år n vedrører udgifterne i år n.
13 Revisionsrettens udtalelse 
nr. 2/2004 om »én enkelt 
revisionsmodel« (og et 
forslag til en struktur for 
intern kontrol i Fællesskabet) 
(EUT C 107 af 30.4.2004, s. 1).
14 KOM(2005) 252 endelig af 
15. juni 2005.
15 KOM(2006) 9 endelig af 
17. januar 2006, jf. navnlig 
aktion 5, 7, 9 og13-16.16
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
 — indførelse af nationale kontrolrapporter for at styrke ansvarligheden 
og tilskynde dem, der forvalter EU-midler, til at evaluere og forbedre 
deres systemer for intern kontrol
 — opnåelse af sikkerhed fra eksterne uafhængige revisionsorganer
 — anvendelse af fælles retningslinjer for de enkelte politikområder og 
»vedtagne procedurer« på både EU-niveau og nationalt niveau for 
at sikre en ensartet intern kontrol.
15.  Det er fastsat i artikel 73 i forordning (EF) nr. 1083/2006, hvordan prin -
cippet om én enkelt revision skal anvendes på samhørighedsområdet 
i programmeringsperioden 2007-2013. Her siges det, at Kommissionen 
kan reducere sin egen kontrol, hvis den har opnået rimelig vished for, at 
det operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystemer fungerer 
effektivt (jf. tekstboks 3 ).
TEKSTBOKS 3
ÉN ENKEL T REVISION PÅ SAMHØRIGHEDSOMRÅDET SOM DEFINERET I  ARTIKEL 73
Artikel 73, stk. 2: »Ved fastlæggelsen af sin egen revisionsstrategi fastsætter Kommissionen, for hvilke opera -
tionelle programmers vedkommende udtalelsen om systemets overensstemmelse, jf. artikel 71, stk. 2, er uden 
forbehold, eller hvor forbeholdene er trukket tilbage efter korrigerende foranstaltninger, hvor revisionsmyn -
dighedens revisionsstrategi er tilfredsstillende, og hvor der på grundlag af resultaterne af Kommissionens og 
medlemsstatens revisioner er opnået rimelig vished for, at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt.«
Artikel 73, stk. 3: For disse programmers vedkommende kan Kommissionen konkludere, at den først og fremmest 
kan henholde sig til [revisionsmyndighedens revisions]udtalelse […] for så vidt angår effektiviteten af den måde, 
systemerne fungerer på, og at den kun vil foretage sine egne revisioner på stedet, hvis der er begrundet mistanke 
om mangler ved systemet, som har indflydelse på udgifter, der er attesteret over for Kommissionen i et år, for hvil -
ket der er afgivet [en revisionsudtalelse], som ikke indeholder noget forbehold med hensyn til sådanne mangler.
Når Kommissionen når frem til en sådan konklusion, underretter den den pågældende medlemsstat herom. Når der 
er tegn på mangler, kan den kræve, at medlemsstaten foretager revisioner […] eller foretage sine egne revisioner«.17
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
16.  For så vidt angår de OP’er, der har fået artikel 73-status, kan Kommissio -
nen således opnå en stor del af sin sikkerhed med hensyn til EU-udgifter -
nes lovlighed og formelle rigtighed fra revisionsmyndighedernes arbejde 
(princippet om én enkelt revision). Status som omfattet af bestemmel -
serne om én enkelt revision er altså en konsekvens af, at OP’erne har 
effektive ordninger for intern kontrol. Denne forordningsbestemmelse 
bygger i høj grad på de »tillidskontrakter«, som der blev gjort forsøg 
med i programmeringsperioden 2000-200616. De OP’er, Kommissionen 
har givet status som omfattet af bestemmelserne om én enkelt revision, 
behøver imidlertid ikke at opfylde andre krav end dem, der allerede er 
fastsat i finansforordningen eller i sektorforordninger.
17.  Hvis Kommissionen mener, at et OP opfylder alle de nødvendige betin -
gelser, træffer den afgørelse om at underrette medlemsstaten i medfør af 
artikel 73. I 2010 fastlagde Kommissionen, hvordan dens tjenester skulle 
fortolke bestemmelserne om anvendelse af artikel 73, stk. 2. Disse interne 
regler (artikel 73-køreplanen) blev udformet som et arbejdsdokument og 
vedtaget af GD for Regionalpolitik og Bypolitik og GD for Beskæftigelse, 
Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion17. I 2012 blev 
køreplanen ændret, og der blev fastsat yderligere kriterier for tildeling 
af artikel 73-status18. 
18.  I forbindelse med de OP’er, der har fået artikel 73-status, henholder Kom -
missionen sig til den relevante revisionsmyndigheds revisionsudtalelse. 
Nærmere bestemt foretager Kommissionen kun selv kontrol på stedet, 
hvis der er grund til at formode, at der er mangler ved systemet, som 
har konsekvens for lovligheden og den formelle rigtighed af de udgifter, 
der er attesteret over for Kommissionen vedrørende det pågældende år, 
medmindre revisionsmyndigheden har behandlet disse forhold tilstræk -
keligt i sin revisionsudtalelse.
19.  Alt efter resultaterne af sin overvågning kan Kommissionen når som 
helst suspendere (eller tilbagekalde) et OP’s status som omfattet af be -
stemmelserne om én enkelt revision19. Hvis Kommissionen beslutter at 
suspendere (i stedet for at tilbagekalde) anvendelsen af artikel 73, skal 
der indgås aftale med den pågældende medlemsstat om yderligere kor -
rigerende foranstaltninger.16 SEC(2004) 632/2 
af 18. maj 2004.
17 Europa-Kommissionens 
Generaldirektorat for 
Beskæftigelse, Sociale 
Anliggender og Inklusion: 
»Roadmap for the 
implementation and for the 
monitoring of the correct 
implementation of the ’single 
audit’ principle«  (endelig 
udgave udarbejdet sammen 
med GD for Regionalpolitik 
og Bypolitik), 13.10.2010.
18 GD for Regionalpolitik og 
Bypolitik: »Summary of the 
audit work carried out and 
the results under the enquiry 
planning memorandum 
— To obtain assurance 
on functioning of systems 
2007-2013 through review of 
the work of audit authorities 
— Phase 1 and Phase 2« , 
5.12.2012, s. 40.
19 Europa-Kommissionens 
Generaldirektorat for 
Beskæftigelse, Sociale 
Anliggender og Inklusion: 
»Roadmap for the 
implementation and for the 
monitoring of the correct 
implementation of the ’single 
audit’ principle«  (endelig 
udgave udarbejdet sammen 
med GD for Regionalpolitik 
og Bypolitik), 13.10.2010.18
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
REVISIONSSPØRGSMÅL
20.  I programmeringsperioden 2007-2013 har Kommissionen i stigende grad 
henholdt sig til oplysningerne fra de nationale revisionsmyndigheder, 
og den har etableret et omfattende system, der ved hjælp af disse oplys -
ninger skal give sikkerhed med hensyn til lovligheden og den formelle 
rigtighed af udgifterne fra EFRU/Samhørighedsfonden og ESF.
21.  Ved hjælp af denne revision foretog Retten en analyse af, i hvilken ud -
strækning Kommissionen kan fæste lid til de nationale revisionsmyn -
digheders arbejde på samhørighedsområdet med henblik på sin egen 
opnåelse af sikkerhed, og gjorde status over Kommissionens gennem -
førelse af modellen med én enkelt revision (som fastsat i artikel 73) ved 
udgangen af 2012.
22.  Retten undersøgte navnlig, om Kommissionen:
 — anvendte de nationale revisionsmyndigheders oplysninger hen -
sigtsmæssigt med henblik på opnåelse af sikkerhed og når den gav 
OP’er artikel 73-status
 — gennem sin vejledning og støtte til revisionsmyndighederne har 
sikret en ensartet revisionstilgang på samhørighedsområdet.
 Retten analyserede også omkostningerne ved den styrkede revisions -
ordning, der blev indført i programmeringsperioden 2007-2013.
DEN OMFATTEDE PERIODE, DE ANVENDTE METODER TIL INDSAMLING AF BEVIS OG 
RETTENS REVISIONSKRITERIER
23.  Revisionen vedrørte perioden 2010-2012 og omfattede bl.a.:
 — en vurdering af Kommissionens tilsyn med og overvågning af de 
nationale revisionsmyndigheder samt dens anvendelse af deres 
oplysninger i sine årlige aktivitetsrapporter
 — en gennemgang af relevante oplysninger om konceptet »én enkelt 
revision«, om revisionsmyndighederne og om Kommissionens pro -
cedurer for tildeling af artikel 73-status til OP’erREVISIONENS OMFANG 
OG REVISIONSMETODEN19
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
 — en analyse af Kommissionens fremskridt med hensyn til tildeling 
af artikel 73-status og af denne udviklings budgetmæssige effekt
 — en undersøgelse af en stikprøve på 19 revisionsmyndigheder vedrø -
rende EFRU/Samhørighedsfonden og/eller ESF i 15 medlemsstater 
med henblik på at vurdere deres overholdelse af væsentlige be -
stemmelser og deres effektivitet
 — en gennemgang af Kommissionens lovgivningsforslag for program -
meringsperioden 2014-2020 vedrørende de nationale revisionsmyn -
digheders rolle og ansvar
 — en elektronisk spørgeskemaundersøgelse blandt de 112 revisions -
myndigheder med ansvar for EFRU/Samhørighedsfonden og/eller 
ESF, som blev spurgt om deres holdning til Kommissionens vej -
ledning, støtte, tilsyn og overvågning, det interne kontrolsystems 
effektivitet og Kommissionens forslag vedrørende programmerings -
perioden 2014-2020. Ca. 97 % af samtlige revisionsmyndigheder 
besvarede spørgeskemaet
 — en overslagsberegning af kontrolomkostningerne i forbindelse med  
revisionsaktiviteterne i programmeringsperioden 2007-2013 base-  
ret på revisionsmyndighedernes oplysninger i spørgeskema-  
undersøgelsen
 — samtaler med lederne af 36 revisionsmyndigheder (eller disses re -
præsentanter) i 17 medlemsstater, som i spørgeskemaundersøgel -
sen havde tilkendegivet deres interesse.
24.  Revisionsresultaterne blev sammenholdt med de relevante bestemmelser 
i forordningerne for programmeringsperioden 2007-2013 og Kommissio -
nens egne regler og retningslinjer for tildeling af artikel 73-status. Der blev 
også taget hensyn til de generelle principper for en integreret struktur for 
intern kontrol, der er beskrevet i Rettens udtalelse nr. 2/200420 og i Kom -
missionens handlingsplan fra 200621, samt til de krav, der er fastsat i Inter -
nationale Standarder om Revision (ISA’erne) og i de vejledende noter fra 
Koordinationsudvalget for Fondene (Cocof ) til revisionsmyndighederne.20 EUT C 107 af 30.2.2004, s. 1.
21 KOM(2006) 9 endelig.20
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
ANVENDTE KOMMISSIONEN DE NATIONALE 
REVISIONSMYNDIGHEDERS OPLYSNINGER 
HENSIGTSMÆSSIGT MED HENBLIK PÅ OPNÅELSE 
AF SIKKERHED, OG NÅR DEN TILDEL TE OP’ER 
ARTIKEL 73-STATUS?
25.  Hvis de nationale revisionsmyndigheders arbejde skal kunne give Kom -
missionen sikkerhed med hensyn til lovligheden og den formelle rig -
tighed af udgifterne fra EFRU/Samhørighedsfonden og ESF, skal revi -
sionsmyndighedernes oplysninger være udtømmende, pålidelige og 
nøjagtige. Det gælder især for artikel 73-OP’er, hvor Kommissionen i prin -
cippet vil henholde sig til revisionsmyndighedernes revisionsudtalelser 
i sin proces for opnåelse af sikkerhed. Retten:
 — gennemgik, hvordan oplysningerne fra revisionsmyndighe -
derne blev præsenteret i begge generaldirektoraters årlige 
aktivitetsrapporter
 — undersøgte de specifikke risici, der var forbundet med den måde, 
hvorpå de nationale revisionsmyndigheder beregnede og rappor -
terede fejlprocenter, og tog hensyn til de finansielle korrektioner, 
der var foretaget på nationalt niveau
 — undersøgte, hvilke OP’er Kommissionen havde besluttet at give 
artikel 73-status, hvornår medlemsstaterne var blevet underrettet 
om afgørelserne herom, og om alle minimumsbetingelserne for at 
træffe dem var opfyldt
 — vurderede, om Kommissionen havde fastlagt en robust overvåg -
ningsstrategi for artikel 73-OP’erne.
FOR NÆSTEN TRE FJERDEDELE AF OP’ERNES 
VEDKOMMENDE HENHOLDT KOMMISSIONEN 
SIG  I 2012  TIL  REVISIONSMYNDIGHEDERNES OPLYSNINGER
26.  I 2012 vurderede Kommissionen, at i alt 322 af de 434 OP’er (74 %) ikke kræ -
vede forbehold22. Disse OP’er tegner sig for ca. 340 milliarder euro (69 %) 
af det samlede anslåede budget for EFRU/Samhørighedsfonden og ESF 
(EU-midler samt national offentlig og privat finansiering). Bilag III giver en 
oversigt over, hvordan Kommissionen og de to generaldirektorater klas -
sificerede de 434 OP’er under EFRU/Samhørighedsfonden og ESF i 2012.22 232 af de 317 OP’er under 
EFRU/Samhørighedsfonden 
(73 %) og 90 af de 117 OP’er 
under ESF (77 %).BEMÆRKNINGER21
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
27.  Antallet af OP’er uden forbehold steg væsentligt i forhold til 2011, hvor 
i alt 264 OP’er (61 %) var uden forbehold (svarende til 260 milliarder euro 
(53 %) af det samlede budget)23. Stigningen skyldtes næsten udelukken -
de, at GD for Regionalpolitik og Bypolitik i 2012 ikke længere tog forbe -
hold vedrørende et større antal OP’er under EFRU/Samhørighedsfonden.
28.  Med hensyn til en væsentlig del af samhørighedsbudgettet mente Kom -
missionen således i 2012, at OP’ernes interne kontrol fungerede effektivt, 
og at EU-udgifterne var lovlige og formelt rigtige.
RISICI KNYTTET TIL KOMMISSIONENS ANVENDELSE AF DE NATIONALE 
MYNDIGHEDERS OPLYSNINGER OM FEJLPROCENTER OG FINANSIELLE 
KORREKTIONER
29.  Kommissionens proces for opnåelse af sikkerhed på samhørighedsom -
rådet bygger på to hovedindikatorer: de kalkulerede fejlprocenter, der 
indberettes af de nationale revisionsmyndigheder (og valideres af Kom -
missionen), og restfejlprocenten, som den selv beregner (jf. punkt 10 og 
tekstboks 2 ). Dette kræver, at både de fejlprocenter, som de nationale 
revisionsmyndigheder har indberettet, og oplysningerne om finansielle 
korrektioner på nationalt niveau er nøjagtige og pålidelige. Endvide -
re skal Kommissionen anvende disse oplysninger hensigtsmæssigt, så 
dens vurdering afspejler situationen i forbindelse med de enkelte OP’er 
korrekt.
FLERE AF DE REVISIONSMYNDIGHEDER, SOM RETTEN UNDERSØGTE, HAVDE 
INDBERETTET FEJLPROCENTER, DER IKKE VAR TILSTRÆKKELIG NØJAGTIGE OG 
PÅLIDELIGE
30.  Revisionsmyndigheder, som ikke kontrollerer EU-udgifternes lovlighed 
og formelle rigtighed effektivt, er naturligvis en væsentlig hindring for 
gennemførelsen af modellen med én enkelt revision på samhørigheds -
området. Rettens undersøgelser af revisionsmyndighederne i perioden 
2010-2012 viste, at der i en række tilfælde var mangler med hensyn til 
måden, fejlprocenterne beregnes (og rapporteres) på (jf. tekstboks 4 )24. 
Der er derfor tvivl om, hvorvidt de fejlprocenter, som flere af revisions -
myndighederne indberettede, er nøjagtige og pålidelige. Kommissionens 
Interne Revisionstjeneste har også i en rapport fra 2013 konstateret, at 
der er risiko for, at revisionsmyndighederne underrapporterer problemer.23 171 OP’er under EFRU/
Samhørighedsfonden (54 %) 
og 93 OP’er under ESF (79 %).
24 Kapitel 4, bilag 4.2, 
i årsberetningen for 2010 
(EUT C 326 af 10.11.2011, 
s. 1), kapitel 5, bilag 5.2, 
i årsberetningen for 2011 
(EUT C 344 af 12.11.2012, 
s. 1) og kapitel 5, bilag 5.2, 
i årsberetningen for 2012 
(EUT C 331 af 14.11.2013, s. 1).22
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
31.  Retten noterer sig, at Kommissionen kan afbryde eller suspendere beta -
lingerne, hvis revisionsmyndigheder underrapporterer problemer ved -
rørende OP’er. Forordningerne vedrørende programmeringsperioden 
2007-2013 indeholder imidlertid ingen bestemmelse, som gør det muligt 
for Kommissionen at foretage målrettede finansielle nettokorrektioner 
vedrørende OP’er, for hvilke revisionsmyndighederne gentagne gange 
underrapporterer problemer.
TEKSTBOKS 4
RETTENS EGEN UNDERSØGELSE AF REVISIONSMYNDIGHEDERNE:  
DE VÆSENTLIGSTE RESUL TATER
Rettens undersøgelse af 19 revisionsmyndigheders arbejde i perioden 2010-2012 viste følgende:
 —Syv revisionsmyndigheder anvendte en stikprøvemetode, der ikke stemte overens med lovbestemmelserne 
og/eller Kommissionens vejledning, eller udtog stikprøven af operationer til revision på en forkert måde.
 —I forbindelse med mindst én af de revisioner af operationer, som dens egne revisorer genudførte, konstate -
rede Retten uregelmæssigheder hos 12 revisionsmyndigheder, enten i relation til forhold, som ikke var blevet 
kontrolleret (ofte på grund af forskelle i revisionsomfang og -metode), eller hvor revisionsmyndigheden 
havde undervurderet konstateringens betydning.
 —Hos fem revisionsmyndigheder konstaterede Retten tilfælde, hvor revisionsmyndigheden uberettiget havde 
udeladt fejl fra beregningen af fejlprocenten eller på anden måde havde beregnet fejlprocenten forkert. De 
forskelle, som Retten konstaterede i disse tilfælde, var væsentlige (de forhøjede den kalkulerede fejlprocent 
med mere end 0,5 %) og/eller ville have haft en indvirkning på revisionsudtalelsen.
Efter sin undersøgelse af 19 revisionsmyndigheder i perioden 2010-2012 konkluderede Retten, at otte samlet 
set var »effektive«. Ni blev vurderet som »delvis effektive«, og to som »ikke effektive«25. 
Fem af de 19 revisionsmyndigheder, som Retten undersøgte, havde i deres årlige kontrolrapporter underrap -
porteret OP’ernes fejlprocenter væsentligt. Dette betød, at forvaltningsmyndighedernes og attesteringsmyn -
dighedernes finansielle korrektioner var utilstrækkelige.
25 Årsberetningen for 2010, kapitel 4, bilag 4.2, årsberetningen for 2011, kapitel 5, bilag 5.2, og årsberetningen for 2012, kapitel 5, bilag 5.2.23
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS MULIGHEDER FOR AT VALIDERE DE FEJLPROCENTER, DER OPLYSES 
I DE ÅRLIGE KONTROLRAPPORTER, ER BEGRÆNSEDE
32.  Kommissionen foretager hvert år en skrivebordsgennemgang af de årlige 
kontrolrapporter, som indeholder resuméer af revisionsmyndighedernes 
systemrevisioner og revisioner af operationer vedrørende de udgifter, 
der blev attesteret over for Kommissionen i det foregående år. Rettens 
revision viste imidlertid, at Kommissionens muligheder for i forbindelse 
med denne skrivebordsgennemgang at kontrollere beregningen af fejl -
procenterne og om fornødent foretage justeringer er begrænsede. Ret -
ten har allerede bemærket dette i de foregående år26, og begrænsningen 
skyldes, at revisionsmyndighederne ikke er forpligtede til at sende Kom -
missionen detaljerede oplysninger (f.eks. revisionsrapporter) om deres 
revisioner af operationer27. 
33.  De kortfattede oplysninger i de årlige kontrolrapporter gør det ikke mu -
ligt at genberegne fejlprocenterne eller kontrollere, at revisionsmyn -
dighederne rent faktisk har anvendt den stikprøvemetode, der er be -
skrevet i deres revisionsstrategi. Kommissionen vil normalt kun foretage 
en begrænset sandsynlighedskontrol af de rapporterede fejlprocenter 
(jf. punkt 65, første og andet led). Supplerende oplysninger, der kan 
muliggøre en mere effektiv kontrol, indhentes ikke systematisk, men 
kun fra sag til sag, hvis skrivebordsgennemgangen afslører forhold, der 
bør afklares. Rettens kontrol viste, at Kommissionens vurdering af de 
fejlprocenter, der blev rapporteret af revisionsmyndighederne, generelt 
var effektiv i de tilfælde, hvor den havde sådanne oplysninger.
34.  Rettens analyse af de årlige aktivitetsrapporter for 2012 fra GD for Re -
gionalpolitik og Bypolitik og GD for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, 
Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion (på grundlag af de oplysninger, 
der forelå i Kommissionen, og supplerende data rekvireret fra revisions -
myndighederne) viste følgende med hensyn til 138 OP’er under EFRU/
Samhørighedsfonden og ESF28: 
 — For 51 af de 138 undersøgte OP’er havde Kommissionen ikke til -
strækkelige oplysninger til, at den kunne godkende (eller genbe -
regne) de fejlprocenter, revisionsmyndighederne havde rapporteret. 
Heri indgik tilfælde, hvor de reviderede udgifter, der var anført i den 
årlige kontrolrapport, ikke fuldt ud modsvarede OP’ernes udgifter 
i året, eller hvor revisionsmyndighederne ikke havde beregnet fejl -
procenterne nøjagtigt.
 — For fem af de 138 undersøgte OP’er (herunder ét artikel 73-OP) 
lå den restfejlprocent, som Retten genberegnede, over Kommis -
sionens væsentlighedstærskel på 2 %. Dette burde have ført til 
yderligere forbehold fra Kommissionen vedrørende de pågældende 
OP’er under EFRU/Samhørighedsfonden29. 26 Årsberetningen for 2011, 
punkt 5.50, og årsberetningen 
for 2012, punkt 5.52.
27 Bilag VI til Kommissionens 
forordning (EF) nr. 1828/2006 
af 8. december 2006 om 
gennemførelsesbestemmelser 
til Rådets forordning 
(EF) nr. 1083/2006 om 
generelle bestemmelser 
for Den Europæiske Fond 
for Regionaludvikling, 
Den Europæiske Socialfond 
og Samhørighedsfonden 
og til Europa-Parlamentets 
og Rådets forordning 
(EF) nr. 1080/2006 om 
Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling (EUT L 371 
af 27.12.2006, s. 1).
28 Årsberetningen for 2012, 
punkt 5.52 og 6.34.
29 Årsberetningen for 2012, 
punkt 5.52 og 5.57.24
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
ROBUSTHEDEN AF KOMMISSIONENS METODE TIL BEREGNING AF RESTFEJLPROCEN-  
TEN ER I  FARE
DE FEJLPROCENTER, KOMMISSIONEN TAGER HENSYN TIL VED BEREGNINGEN AF 
RESTFEJLPROCENTEN, ER IKKE TILSTRÆKKELIG PÅLIDELIGE
35.  Ved beregningen af restfejlprocenten for et OP (eller en gruppe af OP’er) 
tager Kommissionen hensyn til de årlige kalkulerede fejlprocenter for 
alle de år, hvor der er foretaget mellemliggende eller endelige beta -
linger (jf.  tekstboks 2 ). De fleste revisionsmyndigheder rapporterede 
første gang fejlprocenter i 2010, hvor et betydeligt antal rapporterede 
fejlprocenter på 0 %, meget lave fejlprocenter eller slet ingen fejlpro -
center (vedrørende udgifterne i 2009). Kommissionen konstaterede også 
væsentlige mangler med hensyn til den måde, revisionsmyndighederne 
havde foretaget deres revisioner af operationer på (jf. også punkt 45). 
Som følge heraf valgte GD for Regionalpolitik og Bypolitik ikke at hen -
holde sig til disse procenter i 2010 og anvendte i stedet et sæt faste 
satser til at beregne risikoen med hensyn til betalingerne i 2010. Ret -
ten konstaterede, at generaldirektoratet efterfølgende brugte ca. en 
tredjedel af de fejlprocenter, som det i 2010 havde anset for at være 
upålidelige, ved beregningen af den flerårige restfejlprocent i 2012. For 
de resterende OP’er validerede generaldirektoratet de justerede fejlpro -
center for 2010, som revisionsmyndighederne havde rapporteret i 2011 
og 2012. Disse fejlprocenter, som Kommissionen validerede i 2012, ad -
skilte sig generelt ikke væsentligt fra dem, der var blevet rapporteret 
i 2010. Retten noterer sig imidlertid, at generaldirektoratets skøn over 
de betalinger i 2010, der var forbundet med risiko, ville have ligget over 
Kommissionens væsentlighedstærskel på 2 %, hvis man havde anvendt 
de validerede fejlprocenter i stedet for de faste satser (2,8 % i stedet for 
de 0,8 %, der blev anført i den årlige aktivitetsrapport for 2010)30. 
36.  Endvidere rapporterede revisionsmyndighederne kun fejlprocenter for 
ca. halvdelen af OP’erne under EFRU/Samhørighedsfonden (46 % i 2011 
og 55 % i 2012), som var statistisk repræsentative for OP’et som helhed31. 
Men selv når et OP har fejlprocenter, som ikke er repræsentative, tager 
Kommissionen hensyn til samtlige  finansielle korrektioner, når den be -
regner den tilsvarende restfejlprocent. Efter Rettens mening er denne 
praksis ikke hensigtsmæssig. Hvis en fejlprocent ikke er repræsentativ 
for populationen som helhed, bør der ved beregningen af restfejlpro -
centen kun tages hensyn til de finansielle korrektioner, der er foretaget 
vedrørende den reviderede stikprøve (som fejlprocenten gælder for).30 GD for Regionalpolitik 
og Bypolitiks årlige 
aktivitetsrapport for 2010, 
s. 69.
31 Disse OP’er tegnede sig for 
54 % af det samlede budget 
i 2011 og 73 % i 2012.25
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
37.  Pålideligheden af Kommissionens beregning af restfejlprocenten afhæn -
ger i høj grad af, hvor nøjagtige medlemsstaternes oplysninger om fi -
nansielle korrektioner på nationalt niveau er, og hvordan Kommissionen 
tager hensyn til disse oplysninger (jf. punkt 29). Indregning af finansielle 
korrektioner er imidlertid en kompleks opgave, da de foretages på for -
skellige stadier i programgennemførelsen, og som følge af en lang række 
forskellige kontrol- og revisionsaktiviteter (som udføres af både nationale 
organer og EU-organer). På nationalt niveau kan finansielle korrektio -
ner foretages af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden 
i form af tilbagetrækninger og inddrivelser (jf. tekstboks 5 ).
TEKSTBOKS 5
FINANSIELLE KORREKTIONER PÅ MEDLEMSSTATSNIVEAU — SAMHØRIGHEDSOMRÅDET
Formålet med finansielle korrektioner er at beskytte EU-budgettet mod fejlbehæftede eller regelstridige udgifter. 
Finansforordningen fastsætter, at uretmæssigt udbetalte beløb skal inddrives32. Når der er tale om udgifter under 
delt forvaltning, har medlemsstaterne hovedansvaret for at forebygge eller afsløre og korrigere uretmæssigt 
udbetalte beløb33. Forordningerne fastsætter også, at attesteringsmyndighederne på samhørighedsområdet 
hvert år skal rapportere om samtlige gennemførte finansielle korrektioner (dvs. tilbagetrukne og inddrevne 
beløb) samt om endnu ikke inddrevne beløb og beløb, der ikke kan inddrives34. 
32 Finansforordningens artikel 78, stk. 3.
33 Betragtning 65 samt artikel 61 og 70 i forordning (EF) nr. 1083/2006.
34 Artikel 20 i forordning (EF) nr. 1826/2006 og »Guidance note to Certifying Authorities on reporting on withdrawn amounts, 
recovered amounts, amounts to be recovered and amounts considered irrecoverable, applicable to programming period 2007-2013 
and the remainder of the 2000-2006 programming period«, Cocof 10/0002/02/EN, 17. marts 2010.26
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
38.  Efter Rettens mening er der også en risiko for, at Kommissionen ansæt -
ter restfejlprocenten for lavt, når den har begrænset sikkerhed for, at 
medlemsstaternes oplysninger om finansielle korrektioner er pålidelige 
og nøjagtige. Det skyldes hovedsagelig følgende aspekter:
 — Timing: Attesteringsmyndighederne rapporterer om de finansielle 
korrektioner i et givet år før udgangen af marts det følgende år 
(n+1). På samme tidspunkt skal generaldirektoraterne forelægge 
deres årlige aktivitetsrapporter. Attesteringsmyndighederne anmo -
des derfor om at indsende foreløbige oplysninger om finansielle 
korrektioner. Efter Rettens mening bør Kommissionen i stedet an -
vende oplysningerne i den foregående (endelige) rapport ved be -
regningen af restfejlprocenten. Disse oplysninger ville også stemme 
bedre overens med den periode, som den kalkulerede fejlprocent 
beregnes for, og for hvilken der foreligger pålidelige oplysninger 
om gennemførte finansielle korrektioner (pr. udgangen af år n-1).
 — Dobbelttælling: Medlemsstaterne rapporterer om finansielle kor -
rektioner uden at angive grundlaget for korrektionerne (dvs. om de 
bygger på forvaltningsmyndighedernes eller attesteringsmyndighe -
dernes egen kontrol eller på revisioner udført af revisionsmyndig -
hederne). Men generaldirektoraterne kan ikke særskilt identificere 
de tilbagetrækninger og inddrivelser, der bygger på de nationale 
revisionsmyndigheders eget arbejde35. Det gør det umuligt for Kom -
missionen at kontrollere, om revisionsmyndighederne har reduceret 
deres kalkulerede fejlprocenter ved at tage hensyn til finansielle 
korrektioner, der er gennemført, efter at udgifterne er attesteret 
over for Kommissionen. Retten konstaterede flere tilfælde, hvor de 
finansielle korrektioner (tilbagetrækninger), Kommissionen havde 
taget hensyn til ved beregningen af restfejlprocenten, vedrørte ud -
gifter, for hvilke medlemsstaterne havde annulleret attesteringen, 
før stikprøven blev udtaget, eller hvor de regelstridige udgifter 
i stikprøven ukorrekt var blevet reduceret ved hjælp af finansielle 
korrektioner.
 — Inkludering af endnu ikke inddrevne beløb: Kommissionen tager 
i sin beregning hensyn til endnu ikke inddrevne beløb, der er indbe -
rettet af medlemsstaterne. Disse oplysninger om finansielle korrek -
tioner er pr. definition usikre, fordi inddrivelserne ikke er foretaget 
ved udgangen af år n.35 Artikel 20, stk. 2, 
i forordning (EF) 
nr. 1828/2006, bilag XI:  
I den årlige oversigt angives 
de finansielle korrektioner 
efter type (tilbagetrukne og 
inddrevne beløb, endnu ikke 
inddrevne beløb og beløb, 
der ikke kan inddrives), men 
baggrunden for dem oplyses 
ikke.27
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
 — Justering af fejlprocenter i de efterfølgende år uden tilsvarende 
justering af de finansielle korrektioner: En revisionsmyndighed kan 
justere sine beregninger af fejlprocenten i de efterfølgende år. Det 
kan ske, hvis revisionsmyndigheden efter indsendelsen af den årlige 
kontrolrapport indhenter supplerende oplysninger og på baggrund 
af disse vælger ikke at fastholde en fejl (eller vurderer den anderle -
des). Kommissionen tager hensyn til den justerede fejlprocent, og 
det fører til en lavere restfejlprocent. Kommissionen undersøger 
imidlertid ikke, om de finansielle korrektioner vedrørende den på -
gældende uregelmæssighed, som attesteringsmyndigheden måske 
allerede har rapporteret, også justeres efterfølgende.
INDIKATIONER PÅ, AT RESTFEJLPROCENTEN I  EN RÆKKE TILFÆLDE KAN VÆRE ANSAT 
FOR LAVT
39.  For et væsentligt antal OP’ers vedkommende viser Rettens analyse, at 
de finansielle korrektioner, der blev taget hensyn til ved beregningen 
af restfejlprocenten, måske var ansat for højt (eller at den kalkulerede 
fejlprocent var beregnet for lavt): i 2011 var der 33 OP’er under EFRU/
Samhørighedsfonden og 22 OP’er under ESF (i 11 medlemsstater), hvis 
restfejlprocent var negativ . Med andre ord var de flerårige finansielle kor -
rektioner, som Kommissionen tog hensyn til ved beregningen af OP’ernes 
restfejlprocent, større end de udgifter, der var behæftet med fejl (be -
regnet ved ekstrapolering af den statistisk repræsentative fejlprocent, 
som de respektive nationale revisionsmyndigheder havde rapporteret). 
I 2012 var det tilfældet for 53 OP’er under EFRU/Samhørighedsfonden 
i 16 medlemsstater36. Denne effekt gælder alle OP’er under EFRU/Sam -
hørighedsfonden og ESF, men den kan kun påvises i de tilfælde, hvor 
OP’ernes restfejlprocent er negativ.
40.  Retten skal understrege, at restfejlprocentens pålidelighed er et vigtigt 
element i Kommissionens proces for opnåelse af sikkerhed. I en række 
tilfælde har Kommissionen begrundet en afgørelse om ikke at tage for -
behold med en henvisning til, at restfejlprocenten ligger under væsent -
lighedstærsklen på 2 % (jf. punkt 10). I 2012 gjaldt dette 67 OP’er under 
EFRU/Samhørighedsfonden og 29 OP’er under ESF, hvor den ikke tog 
forbehold, selv om den validerede kalkulerede fejlprocent lå over 2 % 
(jf. bilag III )37. 36 I 2012 oplyste GD 
for Regionalpolitik og 
Bypolitik ikke negative 
restfejlprocenter, men 
angav blot værdien som 
»0«. De tal, der refereres til 
i denne beretning, vedrører 
de OP’er, hvor beregningen 
af restfejlprocenten gav et 
negativt resultat i henhold 
til de oplysninger, som 
generaldirektoratet tog 
hensyn til.
37 Herunder fire OP’er under 
ESF med en kalkuleret 
fejlprocent på over 5 %, 
hvor Kommissionen 
undlod at tage forbehold 
uden at oplyse hvorfor 
(jf. årsberetningen for 2012, 
punkt 6.38).28
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
MULIGHEDEN FOR AT ANVENDE BESTEMMELSERNE OM ÉN ENKEL T 
REVISION VAR KUN I  BEGRÆNSET OMFANG BLEVET UDNYTTET, DER 
VAR FORSINKELSER I  FORBINDELSE MED TILDELINGEN AF ARTIKEL 
73-STATUS, OG MINIMUMSBETINGELSERNE FOR AT FÅ TILDEL T DENNE 
STATUS VAR IKKE AL TID OPFYLDT
MULIGHEDEN FOR AT GIVE ARTIKEL 73-STATUS VAR KUN I  BEGRÆNSET OMFANG BLEVET 
UDNYTTET VED UDGANGEN AF 2012
41.  Pr. december 2012 havde Kommissionen givet artikel 73-status til 61 af 
de 434 OP’er i 12 af de 27 medlemsstater (jf. tabellen ): 51 OP’er under 
EFRU i ti medlemsstater og ti OP’er under ESF i fem medlemsstater.
42.  Dette svarer til ca. 14 % af de 434 OP’er i programmeringsperioden 2007-
2013, idet andelen af artikel 73-OP’er er større under EFRU/Samhørig -
hedsfonden (16 %) end under ESF (9 %). Ved udgangen af 2012 havde 
ingen grænseoverskridende OP’er for europæisk territorialt samarbejde 
fået artikel 73-status.
43.  De 61 artikel 73-OP’er tegner sig for et samlet anslået budget på 
75 839 millioner euro i programmeringsperioden 2007-2013 (EU-midler 
samt national offentlig og privat finansiering). Det svarer til ca. 16 % af 
det samlede budget på 490 654 millioner euro (jf. tabellen  og bilag I ). 
Denne andel er væsentlig mindre end den andel (69 % af det samlede 
budget), der udgøres af OP’er, som Kommissionen lod være uden forbe -
hold i 2012 (jf. punkt 26).
TABEL 
PROGRAMMERINGSPERIODEN 2007-2013: ARTIKEL 73-OP’ER UNDER EFRU/
SAMHØRIGHEDSFONDEN OG ESF (PR. 31. DECEMBER 2012)
EFRU/
SamhørighedsfondenESF I alt
Antal OP’ er 317 117 434
- heraf artikel 73-OP’ er 51 10 61
- i % 16 % 9 % 14 %
Samlet budget (i millioner euro) 374 444 116 210 490 654
- heraf artikel 73-OP’ er 69 545 6 294 75 839
- i % 19 % 5 % 16 %29
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
DE FØRSTE BESLUTNINGER OM TILDELING AF ARTIKEL 73-STATUS BLEV TAGET 
I MARTS  2012
44.  Når et operationelt program får artikel 73-status, påvirkes Kommissionens 
tilsyn fra det efterfølgende år indtil afslutningen af programmeringspe -
rioden. Jo tidligere i programmeringsperioden OP’erne kan tildeles status 
som omfattet af bestemmelserne om én enkelt revision, jo større bliver 
effekten derfor.
45.  I artikel 73-køreplanen forventede Kommissionen oprindelig, at de første 
artikel 73-afgørelser kunne tages i 201138. Dette viste sig imidlertid at 
være for ambitiøst:
 — I 2009 og 2010 havde medlemsstaterne meget vanskeligt ved at 
forelægge robuste overensstemmelsesvurderinger for Kommissio -
nen vedrørende en række OP’er, og det forsinkede Kommissionens 
accept af disse dokumenter39. Denne proces blev prioriteret af med -
lemsstaterne og Kommissionen i de første år af programmerings -
perioden 2007-2013.
 — Endvidere udførte mange revisionsmyndigheder ingen revision af 
operationer før 2009/2010, og resultaterne af disse revisioner blev 
meddelt i de årlige kontrolrapporter for 2010. Kommissionen anså 
imidlertid ikke disse første rapporterede fejlprocenter for at være 
så robuste, at de kunne lægges til grund for en vurdering af, om 
OP’erne kunne tildeles artikel 73-status (jf. punkt 35).
46.   OP’er fik for første gang tildelt artikel 73-status i marts 2012, efter at revi -
sionsmyndighederne havde indsendt de årlige kontrolrapporter for 2011. 
Modellen med én enkelt revision blev således først anvendt i det sjette år 
i programmeringsperioden 2007-2013. Dette illustrerer, hvor vanskeligt 
det er effektivt at anvende artikel 73 som fastsat i forordningerne.38 Europa-Kommissionens 
Generaldirektorat 
for Beskæftigelse, 
Sociale Anliggender, 
Arbejdsmarkedsforhold og 
Inklusion: »Roadmap for the 
implementation and for the 
monitoring of the correct 
implementation of the ’single 
audit’ principle«  (endelig 
udgave udarbejdet sammen 
med GD for Regionalpolitik 
og Bypolitik), 13.10.2010.
39 Kapitel 4, punkt 4.14 
og 4.27, i årsberetningen for 
2009 (EUT C 303 af 9.11.2010, 
s. 1) og kapitel 4, punkt 4.42, 
i årsberetningen for 2010.30
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
RETTENS TEST VEDRØRENDE OVERHOLDELSE AF BETINGELSERNE FOR ANVENDELSE 
AF ARTIKEL 73
47.  På grundlag af bestemmelserne i forordningens artikel 73 og under 
hensyntagen til de nøglebetingelser, der blev fastsat i Kommissionens 
interne regler i 2010 og 2012 (jf. punkt 15 og 17), mener Retten, at føl -
gende minimumskrav skal være opfyldt, for at et OP kan blive omfattet 
af artikel 73:
 — Kommissionen skal have godkendt revisionsstrategien og overens-  
stemmelsesvurderingen.
 — OP’ets interne kontrol skal fungere effektivt, og navnlig skal den 
flerårige restfejlprocent ligge under Kommissionens væsentligheds -
tærskel på 2 %.
 — Der bør tages hensyn til Rettens revisioner, især hvis der er konsta -
teret væsentlige svagheder i OP’ets interne kontrol.
 — Revisionsmyndigheden skal være vurderet som »effektiv«.
48.  Rettens kontrol viste samlet set, at 46 af de 61 artikel 73-OP’er opfyldte 
alle disse betingelser (jf. tekstboks 6 ). Tilsammen tegner disse OP’er sig 
for ca. tre fjerdedele af det samlede budget for artikel 73-OP’erne.31
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
TEKSTBOKS 6
OVERSIGT OVER RESUL TATERNE AF RETTENS TEST VEDRØRENDE 
ARTIKEL  73-BETINGELSERNE (2012)
Retten konstaterede, at Kommissionen — generelt i 2008 og 2009 — havde godkendt revisionsmyndighedernes 
revisionsstrategier og dokumenter om overensstemmelsesvurdering (rapporter og udtalelser) for samtlige 61 
artikel 73-OP’er.
I forbindelse med en række OP’er viste det sig imidlertid, at andre af betingelserne for tildeling af artikel 73-sta -
tus ikke var helt opfyldt.
a) Der var utilstrækkelige oplysninger om, hvorvidt den interne kontrol fungerede korrekt. Retten konstaterede 
navnlig følgende:
 —For ti EFRU- og ESF-OP’er i 2011 og 15 OP’er i 2012 validerede Kommissionen en kalkuleret fejlprocent, der 
lå over væsentlighedstærsklen på 2 %. I disse sager skulle der kun have været givet artikel 73-status, hvis 
restfejlprocenten for hvert af de pågældende OP’er samtidig lå under 2 %40. For seks EFRU-OP’ers vedkom -
mende var dette kun tilfældet, fordi Kommissionen beregnede restfejlprocenten for disse OP’er under 
ét. Det er imidlertid meningen, at artikel 73-status gives til et bestemt OP og ikke til en gruppe af OP’er. 
Retten mener derfor ikke, at Kommissionen kan bruge en kombineret restfejlprocent på denne måde.
 —I forbindelse med et andet EFRU-OP havde Kommissionen taget et delvist forbehold i marts 2012. I no -
vember 2012 vurderede den, at der var truffet korrigerende foranstaltninger, så forbeholdet kunne hæves. 
På samme tid gav den OP’et artikel 73-status, før den kontrollerede den årlige kontrolrapport for 2012 
vedrørende dette OP , som blev indsendt kort efter.
b) De fejlprocenter, revisionsmyndighederne rapporterede, var ikke statistisk repræsentative, og Kommissionen 
havde derfor ikke et tilstrækkelig robust grundlag for sin beslutning om at tildele artikel 73-status:
 —I henhold til forordningen skal stikprøvens størrelse være tilstrækkelig til, at revisionsmyndigheden kan drage 
gyldige konklusioner vedrørende systemets effektive funktion. Med hensyn til ét EFRU-OP og to ESF-OP’er 
havde revisionsmyndighederne udtaget en stikprøve i overensstemmelse med Kommissionens vejledning. 
Stikprøven var imidlertid for lille til, at fejlprocenten kunne ekstrapoleres til populationen som helhed. 
Som følge heraf kan de fejlprocenter, der blev rapporteret af revisionsmyndighederne, ikke betragtes som 
repræsentative for de undersøgte OP’er (eller grupper af OP’er), og de kan derfor ikke lægges til grund for 
konklusioner vedrørende den effektive funktion af OP’ernes forvaltnings- og kontrolsystemer.
 —Med hensyn til to EFRU-OP’er omfattede den stikprøvepopulation, der i marts 2012 blev brugt ved udtagelsen 
af stikprøven til revisionerne af operationer vedrørende 2012, ikke en række projekter, der tegnede sig for 
mindst en fjerdedel af de udgifter, der var attesteret over for Kommissionen. Da Kommissionen gav OP’erne 
artikel 73-status i juni 2012, var den ikke klar over, at revisionsmyndigheden havde valgt en stikprøvemetode, 
der var i strid med forordningen
40 I princippet skal begge procenter ligge under Kommissionens væsentlighedstærskel på 2 % (jf. tekstboks 2 ). Dette krav er imidlertid 
vigtigere i forbindelse med restfejlprocenten, som tager hensyn til de kalkulerede fejlprocenter og de flerårige finansielle korrektioner, 
der er foretaget siden programmeringsperiodens start (jf. punkt 35-40). Hvis denne procent ligger over tærsklen på 2 %, viser det, at den 
interne kontrol ikke er tilstrækkelig effektiv med hensyn til at afsløre og korrigere uregelmæssigheder.32
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
 —Med hensyn til ét ESF-OP havde revisionsmyndigheden i overensstemmelse med Kommissionens vej -
ledning vedrørende meget små OP’er udtaget en stikprøve på kun to operationer i 201141. Heller ikke 
i dette tilfælde kan fejlprocenterne betragtes som repræsentative.
c) Ved Rettens egne revisioner af operationer blev der konstateret svagheder i OP’ernes interne kontrol42. Dette 
var tilfældet i forbindelse med to artikel 73-OP’er.
d) Retten vurderede, at to af de fem revisionsmyndigheder med ansvar for artikel 73-OP’er var »delvis effektive«43. 
41 EU-medfinansieringen til dette OP udgjorde over 40 % af de samlede offentlige udgifter. Kommissionen kunne derfor ikke anvende 
artikel 74 om proportionale kontrolordninger i Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006, som også ville have givet den mulighed for at 
henholde sig til revisionsmyndighedens arbejde med hensyn til OP’et (jf. bilag IV ).
42 Den stikprøve af OP’er, som Retten siden 2009 har revideret i forbindelse med sin årlige revisionserklæring, har omfattet 16 af 
de 51 artikel 73-OP’er under EFRU og to af de 10 artikel 73-OP’er under ESF.
43 Ved udgangen af 2012 var i alt 21 revisionsmyndigheder ansvarlige for at revidere artikel 73-OP’er, og fem af disse var også blevet 
undersøgt af Retten i perioden 2010-2012: Belgien (Vallonien) — Cellule Audit de l’Inspection des finances pour les fonds européens  (CAIF); 
Spanien — Intervención General de la Administración del Estado  (IGAE); Malta — Internal Audit and Investigations Department (IAID); Polen 
— Generalny Inspektor Kontroli Skarbowej ; Portugal — Inspeção -Geral de Finanças  (IGF).TEKSTBOKS 633
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
OVERVÅGNINGSORDNINGEN FOR ARTIKEL 73-OP’ERNE BØR STYRKES, 
OG DERES STATUS SOM OMFATTET AF BESTEMMELSERNE OM ÉN 
ENKEL T REVISION BØR TILBAGEKALDES, HVIS DE IKKE LÆNGERE 
OPFYLDER MINIMUMSBETINGELSERNE
KOMMISSIONENS OVERVÅGNINGSTILGANG BLEV FØRST UDVIKLET I  2010
49.  I forbindelse med artikel 73-OP’erne vil Kommissionen i princippet hen -
holde sig til revisionsmyndighedernes revisionsudtalelser. For at dette 
kan lade sig gøre, skal Kommissionen imidlertid være sikker på, at de 
pågældende revisionsmyndigheders arbejde til stadighed er af en til -
strækkelig høj standard, og at oplysningerne om OP’ernes kalkulerede 
fejlprocent og om finansielle korrektioner er pålidelige.
50.  I 2010 fastlagde Kommissionen sin strategi for overvågning af revisi -
onsmyndighederne i artikel 73-køreplanen44. I dette arbejdsdokument 
aftales følgende mellem GD for Regionalpolitik og Bypolitik og GD for 
Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion:
 — at de for hvert enkelt artikel 73-OP vil foretage en skrivebordsgen -
nemgang af de modtagne årlige kontrolrapporter, revisionsudta -
lelser og systemrevisioner (ligesom for alle andre OP’er)
 — at de vil bevare et nært bilateralt forhold til hver enkelt revisions -
myndighed ved hjælp af møder og fælles revisioner (eller ved at 
repræsentanter for Kommissionen deltager som observatører i re -
visioner foretaget på den nationale revisionsmyndigheds ansvar).
51.  I henhold til ISA’erne vedrørende anvendelse af andre revisorers arbejde 
bør Kommissionen gennemgå revisionsmyndighedernes arbejdspapirer, 
når den henholder sig til deres arbejde. Desuden stiller ISA’erne krav om, 
at nogle revisioner skal genudføres45. 44 Europa-Kommissionens 
Generaldirektorat for  
Beskæftigelse, Sociale  
Anliggender, Arbejds-  
markedsforhold og Inklu-  
sion: »Roadmap for the 
implementation and for the 
monitoring of the correct 
implementation of the single 
audit principle«  (endelig 
udgave udarbejdet sammen 
med GD for Regionalpolitik 
og Bypolitik), 13.10.2010.
45 ISA 600 »Særlige 
overvejelser — Revision af 
koncernregnskaber (herunder 
komponentrevisors arbejde)«, 
ISA 315 »Identifikation 
og vurdering af risici for 
væsentlig fejlinformation 
igennem forståelse af 
virksomheden og dens 
omgivelser« og ISA 610 
»Anvendelse af interne 
revisorers arbejde«  
(http://www.ifac.org ).34
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
46 Med hensyn til 
artikel 73-OP’er 
agtede Kommissionen 
ikke længere selv at 
undersøge de nationale 
forvaltningsmyndigheder og 
attesteringsmyndigheder. 
Kommissionen henholdt  
sig i stedet til revisions-  
myndighedernes system-  
revisioner. Tilsvarende 
undersøgte Kommissionen 
ikke længere selv 
revisionsmyndighederne 
eller foretog revision af 
operationer på stedet.
47 Europa-Kommissionen : 
»Roadmap for the 
implementation and for the 
monitoring of the correct 
implementation of the ’single 
audit’ principle — update of 
the version of 13.10.2010« , 
26.9.2013.
48 I henhold til 
artikel 73-køreplanen kunne 
Kommissionen have pålagt 
revisionsmyndighederne at 
gennemføre handlingsplaner, 
udført systemrevisioner 
for at kontrollere 
graden af manglende 
overensstemmelse 
i systemerne, udført 
revisioner af operationer for 
at måle manglernes effekt, 
afbrudt eller suspenderet 
betalingerne til OP’erne 
eller foretaget finansielle 
korrektioner.52.  Der var imidlertid ikke taget højde for disse aspekter i artikel 73-kørepla -
nen. Gennemgang af arbejdspapirer og genudførelse af revisionsarbejde 
skulle kun finde sted i tilfælde, hvor der opstod tvivl om nøjagtigheden 
af de oplysninger, de nationale revisionsmyndigheder havde indsendt46. 
Eftersom de årlige kontrolrapporter skal indsendes ved udgangen af 
året, og Kommissionen sigter mod at vurdere deres pålidelighed inden 
for to måneder, mener Retten imidlertid ikke, at Kommissionen har til -
strækkelig tid til at udføre denne opgave på en hensigtsmæssig måde 
(jf. punkt 32 -34). Retten mener også, at dette begrænser den grad af 
sikkerhed, som Kommissionen kan opnå fra revisionsmyndighedernes 
oplysninger.
53.  Retten noterer sig, at Kommissionen i september 2013 vedtog en ajour-  
ført køreplan med ændrede bestemmelser om overvågningen af ar-  
tikel 73-OP’er47. 
KOMMISSIONEN HAR IVÆRKSAT KORRIGERENDE FORANSTAL TNINGER VEDRØRENDE TRE 
REVISIONSMYNDIGHEDER MED ANSVAR FOR FIRE ARTIKEL 73-OP’ER
54.  Kommissionen kan når som helst suspendere eller inddrage et OP’s status 
som omfattet af bestemmelserne om én enkelt revision (jf. punkt 19). 
Som det fremgår af artikel 73-køreplanen, kan dette navnlig ske, hvis 
der afsløres væsentlige mangler i den nationale revisionsmyndigheds 
arbejde, og/eller hvis OP’ets restfejlprocent ligger over Kommissionens 
væsentlighedstærskel på 2 %.
55.  Da Kommissionen i 2013 undersøgte kontrolrapporterne for 2012, kon -
trollerede den for første gang, om de OP’er (og revisionsmyndigheder), 
der i 2012 havde fået tildelt status som omfattet af én enkelt revision, 
stadig opfyldte betingelserne for at få artikel 73-status. Retten noterer 
sig, at Kommissionen har iværksat korrigerende foranstaltninger ved -
rørende tre revisionsmyndigheder med ansvar for fire EFRU-OP’er, om 
hvilke Retten havde rapporteret, at de pr. udgangen af 2012 ikke opfyldte 
betingelserne for at være omfattet af bestemmelserne om én enkelt 
revision (jf. punkt 48 og tekstboks 6 )48. 35
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
ARTIKEL 73 ER SÆRLIG RELEVANT I  FORBINDELSE MED DEN PLANLAGTE 
PROGRAMAFSLUTNING I  2017
56.  Begrebet én enkelt revision vil også komme til at spille en rolle i for -
bindelse med afslutningen af programmeringsperioden 2007-2013. 
Revisionsmyndighederne skal indsende en årlig kontrolrapport inden 
udgangen af 2015 og senest pr. 31. marts 2017 udarbejde en erklæring 
om afslutning vedlagt en endelig kontrolrapport (jf. bilag II ). For de 
OP’er, der har fået artikel 73-status, vil Kommissionen således fra revisi -
onsmyndighedernes arbejde kunne opnå sikkerhed for, at den endelige 
betaling er lovlig og formelt rigtig, og ikke være nødt til selv at foretage 
detaljeret kontrol. Retten mener derfor, at hvis programafslutningen skal 
være effektiv (hvilket afhænger af kvaliteten af oplysningerne fra revi -
sionsmyndighederne), skal Kommissionen til den tid have udviklet en 
tilstrækkelig robust overvågning af revisionsmyndighedernes arbejde.
HAR KOMMISSIONEN GENNEM SIN VEJLEDNING OG 
STØTTE TIL REVISIONSMYNDIGHEDERNE SIKRET EN 
ENSARTET REVISIONSTILGANG I  FORBINDELSE MED 
SAMTLIGE OP’ER?
57.  Modellen med én enkelt revision kan kun gennemføres effektivt, hvis 
revisionsmyndighederne anvender en ensartet revisionstilgang, så det 
er muligt at sammenligne revisionsresultater vedrørende forskellige 
medlemsstater, fonde og OP’er samt over tid. Retten undersøgte, om 
Kommissionen havde:
 — givet revisionsmyndighederne passende metodologisk vejledning 
vedrørende deres arbejde i henhold til forordningerne49 
 — fremmet udveksling af god praksis med og mellem revisions-  
myndighederne
 — arrangeret uddannelsesaktiviteter med henblik på at dække revi-  
sionsmyndighedernes specifikke behov.
 I denne sammenhæng spurgte Retten også revisionsmyndighederne, 
hvordan de opfatter Kommissionens kapacitetsopbygningsaktiviteter.49 Artikel 73, 
stk. 1, i forordning 
(EF) nr. 1083/2006.36
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS METODOLOGISKE VEJLEDNING TIL 
REVISIONSMYNDIGHEDERNE ER BLEVET BEDRE SIDEN 
PROGRAMMERINGSPERIODENS START
INKONSEKVENS I  FORORDNINGENS METODOLOGISKE KRAV
58.  Revisionsmyndighederne skal tage hensyn til internationalt anerkendte 
revisionsstandarder50. Forordningerne henviser navnlig til ISA’erne, For -
eningen af Interne Revisorers faglige standarder og INTOSAI’s revisions -
standarder. Retten skal bemærke, at selv om disse standarder til en vis 
grad ligner hinanden, er de ikke ens. Desuden indeholder forordningerne 
ikke et formelt krav om, at revisionsmyndighederne skal overholde inter -
nationalt anerkendte standarder. Kun ca. halvdelen (52 %) af deltagerne 
i Rettens spørgeskemaundersøgelse mente, at forordningernes metodo -
logiske krav til revisionsmyndighederne var passende.
KOMMISSIONENS VEJLEDNING
59.  Kommissionen giver revisionsmyndighederne supplerende vejlednings -
materiale for at støtte dem i det operationelle arbejde. Dette materiale 
udsendes generelt i form af »Cocof guidance notes« (jf. tekstboks 7 ).
TEKSTBOKS 7
VEJLEDENDE NOTER GODKENDT AF KOORDINATIONSUDVALGET FOR FONDENE (COCOF)
Koordinationsudvalget for Fondene (Cocof ) er et udvalg bestående af repræsentanter for medlemsstaterne, som 
er nedsat i medfør af artikel 103 i forordning (EF) nr. 1083/2006 og har til opgave at rådgive Kommissionen om 
gennemførelsen af EFRU, ESF og Samhørighedsfonden. Kommissionen leder Cocofs møder og stiller sekretariat 
til rådighed.
Cocof spiller en særlig rolle i forbindelse med Kommissionens vejledning vedrørende alle de metodologiske 
og tekniske aspekter, der ikke er omtalt i forordningerne. Kommissionen drøfter udkast til de vejledende noter 
med Cocof, før den færdiggør og udsender dem.
De vejledende noter fungerer som anbefalinger med praktiske eksempler og oplysninger, men de er ikke juridisk 
bindende eller udtømmende. Samtlige vejledende noter indeholder en juridisk ansvarsfraskrivelse, hvor dette 
præciseres.50 Artikel 62, stk. 2, 
i forordning (EF) nr. 1083/2006 
og bilag V til forordning 
(EF) nr. 1828/2006.37
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
EN DEL AF VEJLEDNINGEN BLEV UDSENDT FOR SENT
60.  De fleste af deltagerne i Rettens spørgeskemaundersøgelse mente, at 
i hvert fald en del af vejledningen ikke var blevet givet i rette tid. 15 % af 
revisionsmyndighederne mente, at vejledningen generelt kom for sent, 
og 58 % mente, at vejledningen delvist kom for sent.
61.  Spørgeskemaundersøgelsens resultater og samtaler med ledere af re -
visionsmyndigheder viste, at der især var forsinkelser vedrørende de 
emner, der blev behandlet i følgende Cocofnoter og andre vejledende 
noter: en model for revision af finansieringstekniske foranstaltninger 
(note udsendt i juli 2011) og behandling af fejl, der er oplyst i den årlige 
kontrolrapport (note udsendt i december 2011). Endvidere anvendte 
Kommissionen sidstnævnte vejledende note med tilbagevirkende kraft 
ved vurderingen af revisionsmyndighedernes arbejde (jf. tekstboks 8 ).
62.  Retten konstaterede også eksempler på god praksis, hvor vejled -
ningen blev givet i rette tid. Det var navnlig tilfældet med Cocof-
noterne om en fælles metodologi for vurdering af forvaltnings- og 
kontrolsystemer i medlemsstaterne, om revisionsstrategien og om 
overensstemmelsesvurderingen51. 
TEKSTBOKS 8
KOMMISSIONEN ANVENDTE EN COCOFNOTE MED TILBAGEVIRKENDE KRAFT
Cocofnoten om behandling af fejl, der er oplyst i den årlige kontrolrapport, blev udsendt i december 2011 
og anvendt med tilbagevirkende kraft på kontrolrapporterne for 2011, der samme måned blev forelagt af 
revisionsmyndighederne.
Kommissionens krav om, at revisionsmyndighederne skulle foretage justeringer i deres årlige kontrolrapporter 
for at bringe dem i overensstemmelse med den vejledende note, førte til dobbeltarbejde og forsinkede de 
endelige udgaver af de årlige kontrolrapporter yderligere.51 »Guidance document on 
a common methodology 
for the assessment of 
management and control 
systems in the Member States 
(2007-2013 programming 
period)«, Cocof 08/0019/01, 
6.6.2008; »Guidance note 
on the audit strategy (under 
Article 62 of Regulation 
(EC) No 1083/2006)«, 
Cocof 07/0038/01, 
6.8.2007; »Guidance note 
on the »compliance 
assessment« exercise (under 
Article 71 of Regulation 
(EC) No 1083/2006)«, 
Cocof 07/0039/01, 6.8.2007.38
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
SIDEN PROGRAMMERINGSPERIODENS START ER DER GJORT VÆSENTLIGE 
FREMSKRIDT MED HENSYN TIL AT UDARBEJDE DÆKKENDE OG KLART 
VEJLEDNINGSMATERIALE
63.  Rettens konstaterede, at Cocofnoterne dækker en bred vifte af emner, 
som er relevante for revisionsmyndighedernes arbejde. Hovedparten af 
deltagerne i spørgeskemaundersøgelsen mente, at de vejledende noter 
er dækkende (75 %), og at mængden af vejledning fra Kommissionen er 
passende (60 %).
64.  Kommissionens vejledning accepteres generelt af revisionsmyndighe -
derne, og de tager hensyn til den i forbindelse med deres arbejde, selv 
om den ikke er bindende. I Rettens spørgeskemaundersøgelse anførte 
over 90 % af revisionsmyndighederne, at de anvender Cocofnoterne fuldt 
ud (eller med enkelte undtagelser). Dette blev også bekræftet ved sam -
talerne med ledere af revisionsmyndigheder.
65.  Samlet set mener Retten, at Kommissionen siden programmeringsperio -
dens start har gjort væsentlige fremskridt med hensyn til at udarbejde 
vejledningsmateriale, der bidrager til at sikre større ensartethed i revisi -
onsmyndighedernes tilgang og metodologi. Det skal navnlig bemærkes, 
at Kommissionen i april 2013 udsendte en gennemgribende revideret 
vejledning om statistiske stikprøvemetoder52. Revisionsmyndighederne 
skal anvende vejledningen fra og med 2013, og den skulle kunne bidrage 
til at afhjælpe de mangler, der tidligere er konstateret på dette område 
(jf. tekstboks 4 ).
SPECIFIKKE SVAGHEDER MED RELATION TIL KOMMISSIONENS VEJLEDNING OM DE 
ÅRLIGE KONTROLRAPPORTER
66.  Med hensyn til forordningernes bestemmelser om den årlige kontrolrap -
port og revisionsudtalelsen mener Retten, at Kommissionen bør præcisere 
sin vejledning, så det bliver muligt at foretage effektiv kontrol af revi-  
sionsmyndighedernes oplysninger (jf. punkt 32-34)53. Det gælder navnlig:
 — Oplysninger om, hvilke operationer (dvs. projekter eller anmeldte 
betalingsanmodninger og beløb) der indgår i den stikprøve, som 
revisionsmyndigheden har revideret. Det ville gøre det muligt for 
Kommissionen at forstå grundlaget for beregningen af den fejlpro -
cent, der rapporteres i den årlige kontrolrapport.52 »Guidance on 
sampling methods 
for Audit Authorities«, 
Cocof 08/0021/03, 4.4.2013.
53 »Guidance note on 
Annual Control Reports and 
Opinions«, Cocof 09/0004/01; 
jf. også bilag VI til forordning 
(EF) nr. 1828/2006.39
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
 — Nærmere oplysninger om de konstaterede fejl (dvs. om fejlbehæf -
tede operationer og fejlbehæftede beløb). På grundlag af disse 
oplysninger kunne Kommissionen mere effektivt kontrollere nøjag -
tigheden og pålideligheden af den fejlprocent, der er anført i den 
årlige kontrolrapport.
 — Oplysninger om revisionsmyndighedens flerårige vurdering af, 
hvordan den interne kontrol fungerer, i stedet for det nuværende 
øjebliksbillede af revisioner, der er udført i den periode, som den år -
lige kontrolrapport dækker. Dette kunne også give et bedre grund -
lag for at vurdere, om der er truffet hensigtsmæssige korrigerende 
foranstaltninger, og om revisionsmyndighedens revisionsstrategi 
bør justeres.
 — Oplysninger om begivenheder, som er indtruffet efter den periode, 
den årlige kontrolrapport dækker (og som kunne føre til en æn -
dret vurdering af den interne kontrols effektivitet). Kommissionen 
har endnu ikke givet vejledning om, hvilke sager med eventuel 
betydning for, om revisionsmyndigheden skal afgive en revisions -
erklæring med forbehold (eller en afkræftende erklæring), der skal 
indberettes i den årlige kontrolrapport (og hvordan de skal indbe -
rettes). For nærværende er det kun nogle få revisionsmyndigheder, 
der overhovedet indberetter sådanne sager.
67.  Rettens analyse viste også, at en række af forordningernes (eller Cocof -
noternes) bestemmelser om revisionsudtalelsen afviger fra det, der er 
fastsat i ISA’erne. Det gælder f.eks. den ordlyd, der skal anvendes i revi-  
sionsudtalelsen (og de forskellige typer revisionsudtalelser), den periode, 
revisionsudtalelsen dækker, de terminologiske forskelle mellem forord -
ningen og International Federation of Accountants’ (IFAC’s) standarder, 
behandlingen af ikkekorrigerede fejlinformationer og revisionsudtalel -
sens beskrivelse af ledelsens og revisors ansvar.
KOMMISSIONEN FREMMER UDVEKSLING AF GOD PRAKSIS MED OG 
MELLEM REVISIONSMYNDIGHEDERNE
68.  Forordningerne fastsætter, at Kommissionen og revisionsmyndighederne 
skal mødes regelmæssigt, og mindst én gang om året, for at gennemgå 
de årlige kontrolrapporter og revisionsudtalelserne og udveksle syns -
punkter om andre spørgsmål vedrørende forbedring af forvaltningen af 
og kontrollen med OP’erne54. Kommissionen arrangerer også tekniske ad 
hoc-møder og det årlige møde i »homologeringsgruppen«55. 54 Artikel 73, 
stk. 1, i forordning 
(EF) nr. 1083/2006.
55 Homologeringsgruppen 
er en uformel arbejdsgruppe 
bestående af repræsentanter 
for de nationale 
revisionsmyndigheder og 
for revisionsdirektoraterne 
i GD for Regionalpolitik 
og Bypolitik, GD 
for Beskæftigelse, 
Sociale Anliggender, 
Arbejdsmarkedsforhold 
og Inklusion samt GD for 
Maritime Anliggender og 
Fiskeri.40
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
69.  Revisionsmyndighederne er generelt tilfredse med Kommissionens ka -
pacitetsopbyggende aktiviteter og støtte. 68 % af deltagerne i Rettens 
spørgeskemaundersøgelse mente, at Kommissionen effektivt støtter re -
visionsmyndighederne i udførelsen af deres arbejde. Spørgeskemaunder -
søgelsen og samtalerne med ledere af revisionsmyndigheder indikerer 
imidlertid, at der på specifikke områder er behov for mere støtte fra 
Kommissionen. F.eks. foreligger der kun begrænsede oplysninger, der kan 
anvendes til benchmarking af revisionsmyndighederne på grundlag af 
deres organisationsstruktur, deres tildeling af ressourcer til de forskellige 
aktiviteter, og de gode praksis, som nogle af dem har indført. I 2012 op -
rettede GD for Regionalpolitik og Bypolitik et særligt kompetencecenter 
for opbygning af administrativ kapacitet56. 
KOMMISSIONEN STØTTER REVISIONSMYNDIGHEDERNE GENNEM 
SPECIFIK UDDANNELSE
70.  Kommissionen har gennemført uddannelsesaktiviteter for at give de 
nationale revisionsmyndigheder yderligere vejledning og fremme god 
praksis. Disse uddannelsesaktiviteter, der hovedsagelig fandt sted tidligt 
i programmeringsperioden, havde fokus på specifikke emner (såsom re -
gelændringer, overensstemmelsesvurderinger, offentlige indkøb, årlige 
kontrolrapporter og revisionsudtalelser).
71.  Med hensyn til hele den omfattede periode anslår Retten, at i alt ca. en 
femtedel af alle ansatte i revisionsmyndighederne har deltaget i sådanne 
uddannelsesaktiviteter. Der blev især konstateret stor deltagelse i Bulga -
rien, Den Tjekkiske Republik, Polen, Rumænien, Slovakiet og Spanien.
72.  Bedømmelsen af Kommissionens uddannelsesaktiviteter (som supplerer 
de uddannelsesforanstaltninger, der arrangeres på nationalt plan) var 
meget positiv i Rettens spørgeskemaundersøgelse. En tredjedel af del -
tagerne udtrykte desuden ønske om, at Kommissionen arrangerer flere 
(og hyppigere) kurser. Dette blev også bekræftet ved samtalerne med 
repræsentanter for revisionsmyndighederne.56 Europa-Kommissionen, 
GD for Regionalpolitik og 
Bypolitik: »2011 discharge — 
responses to EP questionnaire 
to Commissioner Hahn for  
hearing on 18 December  
2012«, spørgsmål 10, s. 8.41
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
HVOR STORE OMKOSTNINGER KRÆVER DEN 
REVISIONSORDNING, DER BLEV INDFØRT 
I PROGRAMMERINGSPERIODEN 2007-2013?
73.  Begrebet én enkelt revision har til formål at forhindre dobbeltkontrol, 
nedbringe de samlede udgifter til kontrol og revision på medlemsstats -
niveau og i Kommissionen og samtidig lette de reviderede enheders ad-  
ministrative byrde (jf. punkt 11).
74.  Ifølge oplysninger, som Kommissionen fremlagde i 2011, beløber de 
samlede administrationsomkostninger i forbindelse med gennemførel -
sen af OP’erne i programmeringsperioden 2007-2013 sig til 3,2 % af det 
samlede budget57. På grundlag af disse oplysninger beløber kontrolom -
kostningerne i forbindelse med de nationale myndigheders kontrol-, 
attesterings- og revisionsaktiviteter sig til 0,9 % af det samlede budget 
(dvs. under 30 % af de samlede administrationsomkostninger). Ca. en 
femtedel af kontrolomkostningerne har relation til »programrevision« 
(de nationale revisionsmyndigheders arbejde).
75.  I overensstemmelse med artikel 46 i forordning (EF) nr. 1083/2006 ydes 
der bistand til medlemsstaterne over EU-budgettet (i de fleste tilfælde 
op til 4 % af det samlede beløb fra fondene, der afsættes til OP’erne). Ret -
ten noterer sig, at kontrolomkostninger er støtteberettigede som teknisk 
bistand.
76.  På grundlag af de oplysninger, som revisionsmyndighederne indsendte 
i 2012 (og bekræftede i 2013), anslår Retten, at de samlede omkostnin -
ger ved at drive de 112 revisionsmyndigheder fra 2010 til 2012 steg fra 
ca. 110 millioner euro til 130 millioner euro om året. For hele program -
meringsperioden 2007-2013 beløber de samlede kontrolomkostninger 
med relation til revisionsmyndighederne sig til ca. 860 millioner euro. 
Det svarer til 0,2 % af det samlede budget for EFRU/Samhørighedsfonden 
og ESF og stemmer stort set overens med Kommissionens eget skøn58. 57 SEC(2011) 1141 final 
af 6. oktober 2011, som 
er en konsekvensanalyse 
udarbejdet i forbindelse 
med Kommissionens 
lovgivningsforslag 
vedrørende program-  
meringsperioden 2014-
2020, indeholder en 
vurdering af de samlede 
kontrolomkostninger 
i perioden 2007-2013 
baseret på en undersøgelse 
i 2010 af den administrative 
arbejdsbyrde og omkost-  
ningerne ved gennem-  
førelsen af EFRU og 
Samhørighedsfonden.
58 I 2011 fremlagde 
Kontaktkomitéen 
af Overordnede 
Revisionsorganer i EU en 
rapport om de samlede 
kontrolomkostninger på 
samhørighedsområdet 
baseret på en parallel revision 
udført af 12 overordnede 
revisionsorganer. 
I rapporten analyseres 
forvaltningsmyndighedernes, 
attesteringsmyndighedernes 
og revisionsmyndighedernes 
administrative omkostninger 
og kontrolomkostninger i den 
aktuelle programmerings-  
periodes første år (2007-
2009) på grundlag af en 
stikprøve på 34 OP’er under 
EFRU/Samhørighedsfonden 
og 7 OP’er under ESF  
(jf. http://eca.europa.
eu/portal/pls/portal/
docs/1/11370726.PDF ).42
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
77.  De nationale revisionsmyndigheder har ca. 2 600 fuldtidsansatte. Ret -
tens analyse af dataene fra spørgeskemaundersøgelsen viser også, at 
arbejdsbyrden er vokset i løbet af den aktuelle programmeringsperiode: 
Mellem 2010 og 2012 steg antallet af ansatte med ca. 10 %. Ifølge sam -
talerne med ledere af revisionsmyndigheder skyldes dette hovedsagelig 
det ekstra arbejde, som revisionsmyndighederne siden 2010 har udført 
i forbindelse med revision af operationer, og den stigende brug af sta -
tistisk repræsentative (og derfor større) stikprøver.
78.  I programmeringsperioden 2014-2020 vil revisionsmyndighederne få 
større ansvar i forbindelse med OP’ernes systemer for intern kontrol59. 
Nærmere bestemt forventes det, at den enkelte revisionsmyndighed:
 — undersøger forvaltningsmyndighedens årlige forvaltningserklæ -
ring (inklusive en sammenfattende kontrolrapport) og afgiver en 
revisionserklæring om fuldstændigheden, nøjagtigheden og på -
lideligheden af det regnskab, attesteringsorganet har udarbejdet
 — afgiver udtalelse om overholdelsen af princippet om forsvarlig øko -
nomisk forvaltning i hvert enkelt OP .
 Disse nye ansvarsområder er også fastsat i de finansielle bestemmelser 
for den periode, der begynder i 2014, og de vil føre til en yderligere stig -
ning i kontrolomkostningerne. Retten skal i den forbindelse bemærke, 
at systemer for intern kontrol forudsætter en passende balance mellem 
omkostningerne ved kontrollen på et bestemt budgetområde og det 
udbytte, der opnås ved, at risikoen for tab og uregelmæssigheder holdes 
på et acceptabelt niveau.59 Europa-Kommissionen: 
Europa-Parlamentets og 
Rådets forordning om 
fælles bestemmelser for 
Den Europæiske Fond for 
Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond, 
Samhørighedsfonden, Den 
Europæiske Landbrugs-  
fond for Udvikling af 
Landdistrikterne og  
Den Europæiske Hav- 
og Fiskerifond, som er 
omfattet af den fælles 
strategiske ramme, om 
generelle bestemmelser 
for Den Europæiske Fond 
for Regionaludvikling, Den 
Europæiske Socialfond og 
Samhørighedsfonden og 
om ophævelse af Rådets 
forordning (EF) nr. 1083/2006 
(KOM(2011) 615 endelig 
af 6. oktober 2011 (som 
ændret ved KOM(2012) 496 
final af 11. september 2012). 
Jf. også Den Europæiske 
Revisionsrets udtalelse 
nr. 7/2011 (EUT C 47 af 
17.2.2012) og nr. 9/2012 
(EUT C 13 af 16.1.2013, s. 1).43
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
79.  Med henblik på programmeringsperioden 2007-2013 har medlemssta -
terne og Kommissionen styrket ordningerne for intern kontrol på sam -
hørighedsområdet, bl.a. ved at oprette nationale revisionsmyndigheder 
som et ekstra lag af intern kontrol. Disse revisionsmyndigheder sikrer, at 
Kommissionen nu råder over bedre og mere udtømmende oplysninger 
om lovligheden og den formelle rigtighed af udgifterne til de enkelte 
OP’er (eller grupper af OP’er).
80.  Kommissionen har etableret et system, hvor den fra de nationale re -
visionsmyndigheders arbejde kan opnå sikkerhed med hensyn til 
lovligheden og den formelle rigtighed af udgifterne fra EFRU/Sam -
hørighedsfonden og ESF. Udformningen af dette system er generelt 
i overensstemmelse med de principper for en model med én enkelt re -
vision (»single audit«), som Retten har beskrevet i sin udtalelse nr. 2/2004. 
Retten noterer sig også, at Kommissionen arbejder tæt sammen med de 
nationale revisionsmyndigheder, og at der er sket forbedringer i form af 
et mere ensartet niveau i den interne kontrol vedrørende de 434 OP’er 
under EFRU/Samhørighedsfonden og ESF i de 27 medlemsstater.
81.  Overholdelsen af de principper for en model med én enkelt revision, som 
er fastsat i artikel 73 i forordning (EF) nr. 1083/2006, er en forudsætning 
for, at den delte forvaltning på samhørighedsområdet kan være effek -
tiv: De nationale revisionsmyndigheders kontrol skal være effektiv og 
samtidig vise, at forvaltningssystemerne og den interne kontrol funge -
rer korrekt. Det er med andre ord ikke kun revisionsmyndigheden, men 
samtlige elementer i et OP’s interne kontrol, der skal fungere effektivt.
82.  Rettens vigtigste revisionsresultater er sammenfattet i det følgende.
ANVENDTE KOMMISSIONEN DE NATIONALE REVISIONSMYNDIGHEDERS OPLYSNINGER 
HENSIGTSMÆSSIGT, DA DEN TILDEL TE OP’ER ARTIKEL 73-STATUS?
83.  Ved udgangen af 2012 mente Kommissionen at have rimelig vished for, 
at ca. tre fjerdedele (74 %) af alle OP’er under EFRU/Samhørighedsfon -
den og ESF var uden væsentlig fejlforekomst, og den tog derfor ingen 
forbehold med hensyn til disse OP’er, som tegnede sig for 69 % af det 
samlede budget på samhørighedsområdet. Retten konstaterede imid -
lertid en række risici, som indikerer, at Kommissionens vurdering måske 
ikke i alle tilfælde er tilstrækkelig robust.
 — For det første har Rettens revisioner i de seneste tre år vist, at nogle 
af revisionsmyndighederne underrapporterer problemer, og at de 
rapporterede fejlprocenter ikke altid er helt pålidelige.KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER44
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
 — For det andet er revisionsmyndighederne ikke forpligtede til at sende 
Kommissionen detaljerede oplysninger om deres revisioner af ope -
rationer. Det begrænser Kommissionens muligheder for at validere 
de årlige fejlprocenter, som revisionsmyndighederne rapporterer.
 — For det tredje bruger Kommissionen restfejlprocenten som et af 
kriterierne for at afgøre, om der skal tages forbehold med hensyn 
til et OP . Denne procent beregnes ved, at de flerårige finansielle 
korrektioner, som er foretaget på nationalt niveau og på EU-niveau, 
trækkes fra de årlige fejlprocenter, revisionsmyndighederne har ind -
berettet (og som er blevet anvendt på betalingerne siden program -
meringsperiodens start). Retten bemærker imidlertid, at medlems -
staternes oplysninger om finansielle korrektioner måske ikke altid er 
pålidelige eller nøjagtige, og at Kommissionens beregningsmetode 
fører til, at restfejlprocenten ansættes for lavt.
 Dette skaber risiko for, at Kommissionen undervurderer problemerne, når 
den rapporterer til Europa-Parlamentet og Rådet, og at dens vurdering 
af, hvilke krav der skal opfyldes for at opnå en revisionsudtalelse uden 
forbehold, ikke er korrekt.KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER
Kommissionen bør sikre, at dens beregning af restfejlprocenten ikke 
fører til en undervurdering af, i hvilken udstrækning udgifterne stadig 
er behæftet med fejl. Navnlig bør Kommissionen styrke sin kontrol af 
nøjagtigheden og pålideligheden af de fejlprocenter, revisionsmyndig -
hederne rapporterer, og af medlemsstaternes oplysninger om finan -
sielle korrektioner, før den bruger disse elementer i  sin egen proces 
for opnåelse af sikkerhed.ANBEFALING 1
Med henblik på programmeringsperioden 2014-2020 bør Kommissio -
nen indføre et system, som gør det muligt at foretage finansielle net -
tokorrektioner vedrørende OP’er, for hvilke revisionsmyndighederne 
gentagne gange underrapporterer problemer. Dette system bør være 
baseret på de relevante bestemmelser i forordningerne.ANBEFALING 245
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
84.  Retten konstaterede, at mulighederne i artikel 73 kun var blevet udnyt -
tet i begrænset omfang, og at der var forsinkelser med hensyn til at give 
OP’er status som omfattet af bestemmelserne om én enkelt revision. Ved 
udgangen af 2012 havde 61 af de 434 operationelle programmer i 12 af 
de 27 medlemsstater fået artikel 73-status. Disse OP’er tegner sig for 15 % 
af det samlede samhørighedsbudget. Først fra det sjette år i program -
meringsperioden 2007-2013 var Kommissionen i stand til at give et første 
sæt OP’er status som omfattet af bestemmelserne om én enkelt revision. 
Denne situation (som svarer til situationen med tillidskontrakter i den 
foregående programmeringsperiode) illustrerer, hvor vanskeligt det er for 
Kommissionen effektivt at anvende artikel 73 som fastsat i forordningerne.
85.  Retten mener, at 45 af de 61 artikel 73-OP’er opfyldte minimumskravene for 
at få tildelt status som omfattet af bestemmelserne om én enkelt revision. 
Tilfælde af manglende overholdelse vedrører hovedsagelig OP’er under 
EFRU, hvor en større andel OP’er har fået artikel 73-status end under ESF.
86.  Retten konkluderer også, at Kommissionens tilgang til overvågning af ar -
tikel 73-OP’er (og de relevante revisionsmyndigheder) bør videreudvikles 
og præciseres. Dette er særlig vigtigt på grund af revisionsmyndigheder -
nes rolle i forbindelse med den planlagte afslutning af OP’erne i 2017.
Kommissionen bør altid anvende robuste, ensartede og gennemsigtige 
kriterier, når den giver OP’er status som omfattet af bestemmelserne 
om én enkelt revision. Navnlig bør følgende minimumskrav være op -
fyldt, før et OP får artikel 73-status:
 — Kommissionen skal have godkendt revisionsstrategien og 
overensstemmelsesvurderingen.
 — OP’ets interne kontrol skal fungere effektivt (og navnlig skal den 
flerårige restfejlprocent ligge under Kommissionens væsentlig -
hedstærskel på 2 %).
 — Der må ikke ved Rettens revisioner være konstateret væsentlige 
svagheder i  OP’ets interne kontrol.
 — Revisionsmyndigheden skal være vurderet som »effektiv«.ANBEFALING 346
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
HAR KOMMISSIONEN GENNEM SIN VEJLEDNING OG STØTTE TIL REVISIONS-  
MYNDIGHEDERNE SIKRET EN ENSARTET REVISIONSTILGANG PÅ SAMHØRIG-  
HEDSOMRÅDET?
87.  Retten mener, at Kommissionen siden programmeringsperiodens start 
har gjort væsentlige fremskridt med hensyn til at udarbejde vejlednings -
materiale, der bidrager til at sikre større ensartethed i revisionsmyndig -
hedernes tilgang og metodologi. Navnlig blev der i april 2013 udsendt 
en revideret vejledning om statistiske stikprøvemetoder og beregning af 
fejlprocenter. Dette er et centralt element i Kommissionens model med 
én enkelt revision, som bygger på nationale revisionsudtalelser baseret 
på kontrol af en repræsentativ stikprøve af operationer. Retten noterer 
sig, at Kommissionens forslag til lovgivning for programmeringsperioden 
2014-2020 giver mulighed for sekundære retsakter om disse forhold.Kommissionen bør i  forbindelse med sin overvågning af artikel  73-OP’erne 
(og de relevante revisionsmyndigheder) overholde de krav, som ISA’erne 
fastsætter med hensyn til anvendelse af andre revisorers arbejde. Navnlig 
bør Kommissionen fortsat foretage et minimum af kontrol vedrørende de 
nationale revisionsmyndigheder for at sikre en effektiv gennemførelse af 
modellen med én enkelt revision.
Kommissionen bør træffe de nødvendige foranstaltninger, så revi-  
sionsmyndighederne kan trække på en stabil og bindende metodolo -
gisk ramme, som sikrer, at EU-udgifterne i alle medlemsstater kontrol -
leres i  henhold til de samme standarder, og at resultaterne rapporte -
res nøjagtigt. Der er behov for yderligere forbedringer med hensyn til 
oplysningerne i  den årlige kontrolrapport, omfanget og detaljerings -
graden af kontrollen i  forbindelse med revisioner af operationer og 
opfølgningen af revisionsresultater (herunder finansielle korrektioner 
foretaget af medlemsstaternes myndigheder).ANBEFALING 4
ANBEFALING 547
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
HVOR STORE OMKOSTNINGER KRÆVER DEN REVISIONSORDNING, DER BLEV INDFØRT 
I PROGRAMMERINGSPERIODEN 2007-2013?
88.  På grundlag af revisionsmyndighedernes oplysninger anslår Retten, at 
revisionsmyndighedernes specifikke årlige kontrolomkostninger ligger 
mellem 110 og130 millioner euro. Dette beløber sig til 860 millioner euro 
eller 0,2 % af det samlede budget for samtlige OP’er under EFRU/Samhø -
righedsfonden og ESF i programmeringsperioden 2007-2013 som helhed 
(EU-midler samt national offentlig og privat finansiering). Dette skøn 
stemmer stort set overens med Kommissionens prognose fra 2011.
89.  Kontrolomkostningerne vil sandsynligvis stige yderligere i programme -
ringsperioden 2014-2020, fordi revisionsmyndighederne skal varetage 
flere revisions- og kontrolopgaver. Som Retten har påpeget i sin udtalelse 
nr. 2/2004, er det op til Europa-Parlamentet og Rådet at afgøre, om der 
er en passende balance mellem disse høje omkostninger og de opnåede 
resultater, og hvordan omkostningerne skal fordeles mellem medlems -
staterne og EU.
Vedtaget af Afdeling II, der ledes af Henri GRETHEN, medlem af Revisions-  
retten, i Luxembourg på mødet den 4. december 2013.
På Revisionsrettens vegne
Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
FormandKommissionen bør foreslå en ordning, så kontrolomkostningerne på 
samhørighedsområdet kan deles mellem medlemsstaterne og Kommis -
sionen, baseret på en nyere evaluering af de faktiske omkostninger, der 
afholdes af medlemsstaterne.ANBEFALING 6
48
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
EFRU/SAMHØRIGHEDSFONDEN OG ESF — ANTAL OP’ER OG BUDGET I 
AL T (EU-MIDLER SAMT NATIONAL OFFENTLIG OG PRIVAT FINANSIERING) 
FOR  PROGRAMMERINGSPERIODEN 2007-2013BILAG I
Fond 
(i euro)Antal 
OP’ erFinansiering
EU-midlerNational offentlig 
finansieringPrivat finansiering Samlet budget
Beløb Andel Beløb Andel Beløb Andel Beløb Andel
ERDF og 
CF317 270 082 228 706 72 % 89 061 973 572 24 % 15 299 962 682 4 % 374 444 164 960 100 %
ESF 117 76 633 843 842 66 % 35 847 172 433 31 % 3 728 924 055 3 % 116 209 940 330 100 %
Total 434 346 716 072 548 71 % 124 909 146 005 25 % 19 028 886 737 4 % 490 654 105 290 100 %49
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
REVISIONSMYNDIGHEDENS ANSVAR I HENHOLD TIL FORORDNINGERNEBILAG  II
I henhold til forordning (EF) nr. 1083/20061 har revisionsmyndigheden ansvaret for:
a) At vurdere beskrivelsen af de foreslåede forvaltnings- og kontrolsystemer for OP’et og 
afgive udtalelse om deres overensstemmelse med forordningerne. Kommissionen skal 
acceptere denne overensstemmelsesvurdering, før den kan godkende den første mel -
lemliggende betaling2.
b) At forelægge en revisionsstrategi inden ni måneder efter godkendelsen af OP’et. Kom -
missionen skal godkende den første revisionsstrategi. Strategien skal derefter ajourføres 
hvert år på anmodning af Kommissionen.
c) At foretage efterfølgende revisioner for at efterprøve, at forvaltnings- og kontrolsystemet 
for OP’et fungerer effektivt, samt revisioner af operationer med henblik på at efterprøve 
de anmeldte udgifter (projekterne skal udvælges på grundlag af en passende statistisk 
stikprøve for at give et repræsentativt billede af lovligheden og den formelle rigtighed 
af de udgifter, der er anmeldt vedrørende OP’et (eller gruppen af OP’er).
d) At forelægge en årlig kontrolrapport med angivelse af resultaterne af de revisioner, der 
er foretaget i den forløbne tolvmånedersperiode, der slutter den 30. juni det pågæl -
dende år, samt en udtalelse om, hvorvidt forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer 
effektivt3.
e) At udarbejde en erklæring om afslutning (senest den 31. marts 2017) med en vurdering 
af, hvorvidt anmodningen om betaling af den afsluttende saldo er gyldig, og hvorvidt 
de underliggende transaktioner, som er omfattet af den endelige oversigt over udgifter, 
er lovlige og formelt rigtige, støttet af en endelig kontrolrapport.
Der gælder mindre strenge regler ( »proportionale kontrolordninger«), når der er tale om OP’er, hvor 
de samlede støtteberettigede offentlige udgifter er på under 750 millioner euro, og EF-medfinan -
sieringssatsen ikke overstiger 40 %4.
1 Jf. især artikel 59, 62 og 71.
2  Medlemsstaterne kan dog begynde at afholde betalinger til støttemodtagerne gennem ikkegodkendte systemer, mens de venter 
på Kommissionens godkendelse af overensstemmelsesvurderingen.
3 Hver revisionsmyndighed kan udarbejde én eller flere årlige kontrolrapporter og revisionsudtalelser om ét OP eller en gruppe af OP ’er.
4 Jf. artikel 74 i forordning (EF) nr. 1083/2006.50
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
BILAG  III
OVERSIGT OVER FORBEHOLD TAGET I DE ÅRLIGE AKTIVITETSRAPPORTER 
FOR  2012 FRA GENERALDIREKTORATET FOR REGIONALPOLITIK OG BYPOLITIK 
OG GENERALDIREKTORATET FOR BESKÆFTIGELSE, SOCIALE ANLIGGENDER, 
ARBEJDSMARKEDSFORHOLD OG INKLUSION
Generaldirektoratet for Regionalpolitik og Bypolitik, årlig aktivitetsrapport for 2012 — OP-forbehold 
(EU-midler samt national offentlig og privat finansiering i programmeringsperioden 2007-2013 
angivet i millioner euro)
NB: Beløbene er afrundede, og summerne kan derfor afvige fra totalen.Flerårig restfejlprocent  
(2007-2013)
≤ 2 % > 2 %
Valideret 
kalkuleret 
fejlprocent 
(2012)≤ 2 %181 OP’ er 3 OP’ er
160 uden forbehold 196 738 2 uden forbehold (begge undtagelser oplyst) 107
4 med delvist omdømmeforbehold 3 992
2 med fuldt omdømmeforbehold 773
10 med delvist forbehold 14 038    
5 med fuldt forbehold 4 999 1 med fuldt forbehold 3 005
220 541  3 112
≤ 5 %77 OP’ er 27 OP’ er
65 uden forbehold 66 707 2 uden forbehold (begge undtagelser oplyst) 1 004
3 med delvist omdømmeforbehold 3 753 5 med delvist omdømmeforbehold 1 458
1 med fuldt omdømmeforbehold 910
7 med delvist forbehold 9 564 5 med delvist forbehold 960
2 med fuldt forbehold 4 769 14 med fuldt forbehold 35 930
84 792 40 261
> 5 %5 OP’ er 24 OP’ er
2 uden forbehold (begge undtagelser er oplyst) 2 205 1 uden forbehold (undtagelsen oplyst) 139
1 med delvist omdømmeforbehold 88
2 med fuldt omdømmeforbehold 3 600 6 med fuldt omdømmeforbehold 2 232
1 med delvist forbehold 3 039 3 med delvist forbehold 11 745
13 med fuldt forbehold 2 692
8 844 16 89551
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
BILAG  III
Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion, årlig 
aktivitetsrapport for 2012 — OP-forbehold (EU-midler samt national offentlig og privat finansiering 
i programmeringsperioden 2007-2013 angivet i millioner euro)
Flerårig restfejlprocent
(2007-2013)
≤ 2 % > 2 %
Valideret 
kalkuleret 
fejlprocent 
(2012)≤ 2 %65 OP’ er 1 OP’ er
60 uden forbehold 50 601 1 uden forbehold 826
5 med delvist forbehold 21 857  
72 458  826
≤ 5 %28 OP’ er 3 OP’ er 
24   uden forbehold 15 990
1 med fuldt omdømmeforbehold 1 368
2 med delvist forbehold 9 505
1 med fuldt forbehold 414 3 med fuldt forbehold 1 204
27 278 1 204
> 5 %13 OP’ er 7 OP’ er 
5 uden forbehold (fire undtagelser ikke  oplyst) 5 347
4 med fuldt omdømmeforbehold 523 1 med fuldt omdømmeforbehold 322
4 med delvist forbehold 1 117
6 med fuldt forbehold 7 134
6 986 7 457
NB: Beløbene er afrundede, og summerne kan derfor afvige fra totalerne.52
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
BILAG  IV
GENERELLE PRINCIPPER BESKREVET I RETTENS UDTALELSE NR. 2/2004 OM INDFØRELSE AF 
»ÉN ENKEL T REVISIONSMODEL« (OG ET FORSLAG TIL EN STRUKTUR FOR INTERN KONTROL 
I FÆLLESSKABET)
I. For at sikre effektiv og produktiv intern kontrol af EU-midlerne bør der udvikles en struktur 
for intern kontrol i Fællesskabet med fælles principper og standarder, som skal anvendes 
som grundlag for nye eller videreudvikling af allerede eksisterende kontrolsystemer på alle 
niveauer i administrationen .
II. Kontrollerne skal foretages efter en fælles standard og samordnes, så man undgår unødvendig 
overlapning .
III. Kontrollen skal udføres og dokumenteres, og der skal gøres rede for den på en åben og gen -
nemsigtig måde, så alle, der deltager i systemet, kan anvende resultaterne af den og forlade 
sig på den.
IV. For at kontrollen kan blive effektiv og produktiv, skal den lovgivning, der ligger til grund for 
politikken og processerne, være klar og utvetydig og må ikke være unødigt kompleks .
V. Basis for de interne kontrolsystemer bør være en kæde af kontrolprocedurer, hvor hvert ni -
veau har specifikt definerede mål, hvori der tages hensyn til det arbejde, der er udført på de 
andre niveauer. Udgifts- eller omkostningsanmeldelser over et bestemt beløb bør vedlægges 
en uafhængig revisionsattest og en rapport baseret på fælles standarder for så vidt angår 
metode og indhold .
VI. Kommissionen bør definere mindstekravene til de interne kontrolsystemer under hensynta -
gen til de særlige forhold, der gør sig gældende på de forskellige budgetområder. Der bør 
fastlægges en effektiv og samordnet informationsstrategi for systemerne inden for hvert 
område, så man sikrer, at modtagerne er fuldt ud klar over målene og de konsekvenser, det 
kan få at blive kontrolleret .53
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
BILAG  IV
VII. De interne kontrolsystemer bør omfatte mekanismer, der sikrer, at såvel svagheder i selve 
systemerne som fejl og uregelmæssigheder i transaktionerne opdages og korrigeres, og at 
beløb tilbagesøges, når det er nødvendigt.
VIII. Interne kontrolsystemer forudsætter en passende balance mellem omkostningerne forbundet 
med at kontrollere et bestemt budgetområde og det udbytte, der opnås ved, at risikoen for 
tab og uregelmæssigheder holdes inden for et acceptabelt niveau.
IX. Kommissionen bør være ansvarlig for at forbedre de interne kontrolsystemer i samarbejde 
med medlemsstaterne. Rådet og Parlamentet bør være ansvarlige for at godkende en cost-
benefit-balance for de forskellige budgetområder .
X. Klart definerede standarder og mål for interne kontrolsystemer vil give Retten et objektivt 
grundlag, som den kan anvende, når den som led i revisionen skal vurdere disse systemers 
design, og hvordan de fungerer.54
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVAR
RESUMÉ
II.
Kommissionen er enig i Rettens konklusion og mener også, 
at der er indført et bedre system for revision af udgifterne 
på samhørighedsområdet for programmeringsperioden 
2007-2013. Med den forbedrede lovgivningsramme er der 
blevet oprettet en revisionsmyndighed, som har til opgave 
at kontrollere udgifternes lovlighed og formelle rigtighed 
gennem revisionssystemer og revision af repræsentative 
stikprøver af transaktioner og hvert år rapportere sine kon -
klusioner til Kommissionen i form af en revisionserklæring 
og en kontrolrapport.
III.
Kommissionen understreger, at det sikkerhedsniveau, den 
kan opnå, er blevet øget væsentligt gennem lovgivnings -
rammen for 2007-2013, navnlig fordi den gør det muligt at 
vurdere sikkerheden for hvert operationelt program hvert 
år fra start til gennemførelse. Derfor bør kontrolomkostnin -
gerne vurderes ud fra et omkostningseffektivitetssynspunkt.
Kommissionen bemærker, at de støtteberettigede udgifter 
under teknisk bistand, der er til rådighed for medlemssta -
terne (artikel 46 i forordning (EF) nr. 1083/2006), omfatter 
revision og kontrol samt forvaltnings-, overvågnings- og 
evalueringsomkostninger. De midler, der er til rådighed 
til teknisk bistand, udgør i de fleste tilfælde op til 4 % af 
finansieringen for hvert program.
IV.
Kommissionen ser med tilfredshed på anerkendelsen af det 
arbejde og den betydelige indsats, som den i tæt samar -
bejde med revisionsmyndighederne har gjort for at sikre 
større ensartethed i deres tilgange og arbejdsmetoder 
gennem vejledning, målrettede kurser og fornyet gennem -
gang, der bidrager til kapacitetsopbygningen.55
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARV.
Kommissionens sikkerhed bygger på vurderingen af cen -
trale elementer i forvaltnings- og kontrolsystemerne base -
ret på alle disponible revisionsresultater.
Kommissionen råder over en robust og grundig proces til 
analyse af de fejlprocenter, som medlemsstaterne har ind -
berettet. Når Kommissionen ikke kan validere eller foretage 
en fornyet beregning af fejlprocenterne, kalkulerer den risi -
koniveauet ved at anvende faste fejlprocenter (5 % — 10 % 
— 25 % — 100 %) i stedet for upålidelige indberettede 
fejlprocenter i sin proces for opnåelse af sikkerhed. Bru -
gen af supplerende værktøjer såsom den samlede restri -
siko gjorde det muligt for Kommissionens tjenestegrene at 
overveje yderligere forbehold i sine årlige aktivitetsrappor -
ter sammenlignet med tidligere år.
Kommissionen tilstræber altid at sikre, at rapporteringen 
til dechargemyndigheden giver et retvisende billede af 
den anslåede risiko for EU’s budget for hver medlemsstat, 
også under hensyntagen til den flerårige korrigerende 
effekt. Kommissionens tjenestegrene anfører på fuldt 
gennemsigtig vis alle disponible oplysninger i sine årlige 
aktivitetsrapporter.
VI.
Kommissionen kan kun tildele et program artikel 73-status, 
når den er nået frem til en positiv vurdering af alle elemen -
ter i forvaltnings- og kontrolsystemet. Denne vurdering af 
revisionsmyndighedens arbejde kræver, at der foretages 
en fyldestgørende fornyet revision på stedet i overens -
stemmelse med internationale revisionsstandarder. Kom -
missionen mener, at den hidtil har fulgt en forsigtig og 
robust fremgangsmåde, når den har tildelt visse program -
mer status som omfattet af bestemmelserne om én enkelt 
revision.
VII. Første led
Kommissionen råder over en grundig kontrolproces, her -
under factfindingbesøg på stedet, med henblik på at sikre 
nøjagtigheden og pålideligheden af de fejlprocenter, der 
indberettes af de nationale revisionsmyndigheder. Alter -
nativt anvender den faste fejlprocenter, når den finder, at 
fejlprocenterne er upålidelige. Denne proces er siden 2009 
blevet suppleret af en grundig revisionsundersøgelse fra 
Kommissionen, hvorved 269 revisionsbesøg gjorde det 
muligt at kontrollere revisionsmyndighedernes arbejde, 
herunder ved fornyet gennemgang, der omfattede mere 
end 90 % af tildelingerne fra fondene. Kommissionen udfø -
rer også risikoorienterede revisioner for at kontrollere nøj -
agtigheden af indberettede finansielle korrektioner.VII. Andet led
Kommissionen finder, at status som omfattet af bestem -
melserne om én enkelt revision blev tildelt på grundlag af 
robuste, ensartede og gennemsigtige kriterier. Den finder 
endvidere, at alle krav vedrørende disse programmer er 
opfyldt ved udgangen af 2013.
Kommissionen vil fortsat anvende en robust fremgangs -
måde, der er blevet præciseret yderligere med gennem -
førelsen af dens køreplan vedrørende artikel 73, som blev 
opdateret i september 2013.
VII. Tredje led
Det er Kommissionens opfattelse, at denne anbefaling blev 
gennemført med den opdaterede køreplan og revisionsun -
dersøgelsen vedrørende kontrol med artikel 73, der blev 
vedtaget i september 2013.
Efter meddelelsen af den første række af artikel 73-beslut -
ninger i 2012 og på grundlag af pilotbesøg udviklede Kom -
missionens tjenestegrene en revisionsmetode til gennem -
førelse af kontrolbesøg, der omfatter fornyet gennemgang 
og revision af arbejdsdokumenter i overensstemmelse med 
internationale standarder om revision.
VII. Fjerde led
Kommissionen har i sit forslag til forordning om fælles 
bestemmelser for 2014-2020 åbnet mulighed for at fore -
tage finansielle nettokorrektioner i tilfælde af alvorlige ure -
gelmæssigheder, der er konstateret efter fremlæggelsen af 
årsregnskaberne, og som ikke tidligere er afsløret og/eller 
indberettet af revisionsmyndigheden, hvilket lovgiveren 
har tilsluttet sig.
Det er Kommissionens hensigt i den sekundære lovgiv -
ning at foreslå, at de faste korrektioner kan øges for gen -
tagne overtrædelser, som indebærer de samme mangler, 
når medlemsstaten har undladt at træffe passende korri -
gerende foranstaltninger for den del af systemet, der var 
berørt og omfattet af en tidligere korrektion.56
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARVII. Femte led
Kommissionen er ved at træffe foranstaltninger til sikring 
af forbedret sekundær lovgivning og rettidig og fuldstæn -
dig vejledning inden for en stabil metodologisk ramme for 
revisionsmyndighedernes arbejde på grundlag af erfarin -
gen fra hele programmeringsperioden 2007-2013.
Kommissionen vil yderligere præcisere visse aspekter af den 
eksisterende vejledning skriftligt inden udgangen af 2013.
Endvidere er Kommissionen i henhold til forordningen ved -
rørende programmeringsperioden 2014-2020 bemyndiget 
til via gennemførelsesretsakter og delegerede retsakter at 
vedtage bindende modeller for og/eller krav til revisions -
myndighedernes arbejde, der skal bygge på erfaringer og 
god praksis fra programmeringsperioden 2007-2013.
VII. Sjette led
Kommissionen mener, at denne anbefaling allerede er 
gennemført i konsekvensanalysen fra 2011 (se fodnote 57). 
Den bemærker endvidere, at beslutningen om at yde tek -
nisk bistand i forbindelse med forskellige kategorier af 
omkostninger træffes af medlemsstaterne efter ordningen 
med delt forvaltning og i overensstemmelse med nær-  
hedsprincippet.
Endvidere styrker Kommissionen i forordningen vedrø -
rende 2014-2020 sin tilgang til omkostningseffektivitet 
på samhørighedsområdet. Som følge heraf skal de nyligt 
udformede ordninger for gennemførelsen af fondene, her -
under i forbindelse med kontrol, »(…)  overholde proportio -
nalitetsprincippet i forbindelse med omfanget af den tildelte 
støtte og under hensyntagen til den overordnede målsætning 
om at mindske den administrative byrde for organer, der er 
involveret i forvaltning af og kontrol med programmerne« .INDLEDNING
7.
I 2012 modtog GD for Regionalpolitik og Bypolitik og GD 
for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkeds -
forhold og Inklusion (herefter benævnt »GD for Beskæfti -
gelse«) henholdsvis 680 og 522 systemrevisionsrapporter 
fra revisionsmyndighederne. Kommissionen analyserer 
resultaterne af alle revisionsrapporter og anvender dem 
i forbindelse med sin tilsynsrolle i løbet af det år, hvor der 
indledes afbrydelses-/præsuspensionsprocedurer, når det 
er nødvendigt, og i sin proces for opnåelse af sikkerhed.
9.
For at GD for Regionalpolitik og Bypolitik og GD for Beskæf -
tigelse kan fæste lid til de revisionsresultater og fejlpro -
center, der er indberettet af revisionsmyndighederne, og 
i overensstemmelse med internationale revisionsstandar -
der, har de hidtil udført en omfattende vurdering og for -
nyet gennemgang af revisionsmyndighedernes arbejde, 
der er og fortsat vil være den vigtigste undersøgelse, som 
GD for Regionalpolitik og Bypolitik og GD for Beskæftigelse 
foretager.
Når der konstateres mangler i revisionsmyndighedernes 
arbejde, gennemføres der afhængigt af, hvor alvorlige de 
krævede forbedringer er, omfattende handlingsplaner, om 
nødvendigt ledsaget af afbrydelses-/suspensionsprocedu -
rer, for at afhjælpe disse mangler og bringe revisionsar -
bejdet i overensstemmelse med de gældende standarder. 
Denne fornyede gennemgang af revisionsmyndighedernes 
arbejde muliggjorde også en omfattende kapacitetsopbyg -
ning ved at dele revisionstjeklister, gøre opmærksom på 
risikoområder og kortlægge områder og løsninger med 
henblik på at forbedre det nationale revisionsarbejde.
Den metode, der benyttes i processen for opnåelse af 
sikkerhed og i forbindelse med forbehold, er beskrevet 
i bilag 4 til de årlige aktivitetsrapporter fra GD for Regional -
politik og Bypolitik og GD for Beskæftigelse.57
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARTekstboks 2
Analysen af de fejlprocenter, der indberettes af revisions -
myndighederne for hvert år, skal finde sted for alle 434 pro -
grammer under EFRU, Samhørighedsfonden og ESF i god 
tid inden den årlige aktivitetsrapport, hvoraf en foreløbig 
udgave skal foreligge senest ved udgangen af februar (og 
tilpasses indtil datoen for undertegnelsen den 31. marts). 
Kommissionen understreger, at formålet er at angive kal -
kulerede fejlprocenter inden for et statistisk validt område, 
eller i tilfælde af ikkestatistiske stikprøver, som fastsat i for -
ordningen, nyttige indikatorer til vurdering af risikoen for 
betalingerne til programmerne i vurderingsåret.
Kommissionen anvender også faste fejlprocenter til at kal -
kulere risikoen, når den mener, at de indberettede fejlpro -
center er upålidelige.
Kommissionen henviser i de årlige aktivitetsrapporter til 
den gennemsnitlige risikoprocent for alle programmer 
i hver medlemsstat på grundlag af validerede fejlprocenter 
med henblik på at kvantificere de beløb, som indgår i de 
mellemliggende betalinger, der er foretaget i vurderings -
året, og som er risikofyldte. På grund af den tidsforskydning, 
der er forudset i forordningen for at give revisionsmyndig -
hederne tid til at udføre deres revisioner, er dette skøn over 
risikoen i forbindelse med betalinger, som er foretaget i år 
N, baseret på den validerede fejlprocent, der er indberettet 
for udgifter anmeldt i år N-1 — det bedste skøn, som var til 
rådighed på tidspunktet for undertegnelsen af den årlige 
aktivitetsrapport. Siden 2012 har GD for Regionalpolitik og 
Bypolitik og GD for Beskæftigelse i deres årlige aktivitets -
rapport også angivet den gennemsnitlige samlede (fler -
årige) restrisiko for hver medlemsstat under hensyntagen 
til alle korrektioner, der er indberettet af medlemsstaterne 
som fratrukket i alle betalingskrav indtil udgangen af år N.
10.
Ifølge den metode, som Kommissionen benytter i sin proces 
for opnåelse af sikkerhed, ville et program med en valideret 
fejlprocent på over 5 % allerede blive omfattet af et forbe -
hold på trin 1, medmindre den nødvendige finansielle kor -
rektion og handlingsplan er blevet gennemført inden under -
tegnelsen af den årlige aktivitetsrapport (se også punkt 40).
11.
Kommissionen er enig i, at processerne for Rettens bereg -
ning af en samlet fejlprocent og Kommissionens vurdering 
af risikoen for dens betalinger i året afviger fra hinanden af 
de af Retten anførte grunde og på grund af de forskellige 
institutionelle rollers karakter. Formålet med denne proces 
er dog i hovedsagen den samme, nemlig at vurdere risi -
koen for EU-budgettet i et bestemt år.Kommissionen tager hensyn til alle disse forskelle i sin 
vurdering, navnlig tidsforskelle ved kvantificeringen af fejl 
i forbindelse med offentlige indkøb. Dette underbygges 
af, at resultatet af denne vurdering er i overensstemmelse 
med de fejlprocenter, som Retten har beregnet, hvilket har 
været tilfældet de sidste tre år i træk for GD for Beskæfti -
gelse og de sidste to år i træk for GD for Regionalpolitik og 
Bypolitik.
Kommissionens vurdering tager også hensyn til samhø -
righedspolitikkens flerårige karakter og til det enkelte 
programs korrigerende effekt gennem beregningen af en 
samlet restrisiko.
Nogle af de forskelle, som Retten har anført, vil blive fjer -
net i lovgivningsrammen for programmeringsperioden 
2014-2020, hvilket vil skabe endnu bedre muligheder for at 
gennemføre princippet om én enkelt revision.
13.
Kommissionen ser med tilfredshed på principperne i udta -
lelse nr. 2/2004, der har været et vigtigt element i udarbej -
delsen af forordningerne for 2007-2013 vedrørende etable -
ringen af forvaltnings- og kontrolsystemerne.
15.
Kommissionen hilser Rettens konklusion velkommen. Kom -
missionen har generelt udformet sit system i overensstem -
melse med de principper om én enkelt revision, som Ret -
ten har fastsat (se også punkt 80).
Fordelen for Kommissionen ved at anvende artikel 73 lig -
ger primært i, at den kan koncentrere sine begrænsede 
revisionsressourcer om programmer og myndigheder, 
hvortil der er knyttet en højere risiko, frem for at reducere 
sit samlede kontrolarbejde. Endvidere kræver én enkelt 
revision fortsat overvågning af revisionsmyndighedens 
arbejde og er derfor fortsat et vigtigt spørgsmål.
16.
Betingelserne for tildeling af artikel 73-status er både knyt -
tet til pålideligheden af revisionsmyndighedens arbejde 
og velfungerende forvaltnings- og kontrolsystemer. Kom -
missionen skal derfor udføre et betydeligt detaljeret revi -
sionsarbejde i overensstemmelse med internationale revi -
sionsstandarder, før den kan tildele artikel 73-status. Dette 
forklarer også, hvorfor artikel 73-status først kan tildeles, 
når et program har været gennemført i nogle år.58
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARDet betyder også, at der, såfremt et programs forvalt -
nings- og kontrolsystem, uafhængigt af revisionsmyndig -
heden, fortsat ikke er tilstrækkelig robust, ikke kan tildeles 
programmet artikel 73-status, selv om Kommissionen på 
grundlag af sit revisionsarbejde er tilfreds med den måde, 
revisionsmyndigheden fungerer på.
Fælles svar på punkt 17, 18 og 19
Hver beslutning om at tildele artikel 73-status er specifik 
for et program, der henhører under det respektive general -
direktorat i Kommissionen.
Betingelserne for at tildele et program artikel 73-status er 
fastsat i køreplanen for gennemførelse af artikel 73, der 
blev drøftet med revisionsmyndighederne i 2009 og 2010 
og endeligt udformet den 13. oktober 2010. Revisionsmyn -
dighederne er derfor blevet fuldt inddraget og orienteret 
om kriterierne for og fordelene ved at opnå artikel 73-sta -
tus for et bestemt program.
Den oprindelige køreplan blev formelt opdateret i septem -
ber 2013 efter de første beslutninger om at tildele arti -
kel 73-status i begyndelsen af 2012. Opdateringen vedrører 
præciseringen af betingelserne for at tildele artikel 73-sta -
tus samt de korrigerende foranstaltninger, der skal træf -
fes, hvis en eller flere af betingelserne (midlertidigt) ikke 
længere er opfyldt. Endvidere er der i fællesskab blevet 
tilrettelagt en særlig revisionsundersøgelse, som fastlæg -
ger metoden for og foranstaltningerne til overvågning af 
gennemførelsen af artikel 73, og som gennemføres af alle 
Kommissionens relevante tjenestegrene i henhold til den 
tværtjenstlige aftale mellem dem.
Som det fremgår af den opdaterede køreplan og af denne 
revisionsundersøgelse, vil Kommissionen træffe beslutning 
om at genoptage sine egne revisionsbesøg på stedet, når 
der ikke længere er grundlag for fortsat at fæste lid til revi -
sionsmyndighedernes arbejde. Dette kan skyldes, at der 
ikke er blevet indberettet materielle mangler, og at de ikke 
er taget i betragtning i den årlige revisionserklæring for et 
givet år, og at en anmodning fra Kommissionen om gennem -
førelse af handlingsplaner/korrigerende foranstaltninger ikke 
er blevet fulgt op af revisionsmyndigheden på korrekt vis.BEMÆRKNINGER
27.
Som det fremgår af resuméet af den årlige aktivitetsrapport 
for 2012 fra GD for Regionalpolitik og Bypolitik, skyldes fal -
det i antallet af forbehold primært de korrigerende foran -
staltninger, der er truffet i medlemsstaterne, og Kommis -
sionens gennemførelse af finansielle korrektioner (se den 
årlige aktivitetsrapport for 2012 fra GD for Regionalpolitik 
og Bypolitik, s. 46-49). Den stramme politik, som GD for 
Regionalpolitik og Bypolitik har fulgt vedrørende advarsler, 
afbrydelser, suspensioner og finansielle korrektioner, har 
virket som et incitament for de pågældende medlemsstater 
til at forbedre svage forvaltnings- og kontrolsystemer.
29.
Ud over de to indikatorer, som Retten har nævnt, har Kom -
missionen baseret sin sikkerhed på en grundig proces 
og forskellige skridt, idet den har taget hensyn til mange 
andre revisionsresultater på nationalt plan og EU-plan og 
oplysninger, som går langt ud over de to indikatorer, Ret -
ten har anført.
Resultatet af denne proces og analyse er beskrevet udfør -
ligt i de respektive årlige aktivitetsrapporter for 2012 fra 
GD for Regionalpolitik og Bypolitik og GD for Beskæftigelse 
(se s. 35 og bilag 9 og s. 37 og bilag 8 i generaldirektorater -
nes respektive årlige aktivitetsrapporter).59
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARFælles svar på punkt 30 og tekstboks 4
Kommissionen anerkender den grundlæggende rolle, som 
revisionsmyndighederne spiller, og vigtigheden af at sikre 
nøjagtigheden og pålideligheden af oplysningerne i de 
årlige kontrolrapporter.
Derfor udførte Kommissionen et omfattende revisionsar -
bejde gennem 269 revisionsbesøg i løbet af årene for at 
vurdere effektiviteten af revisionsmyndighedernes arbejde, 
der omfatter 96 % og 99 % af tildelingerne fra henholdsvis 
EFRU/Samhørighedsfonden og ESF.
Mellem 2009 og 2013 viste Kommissionens fornyede revi -
sion af revisionsmyndighederne, at:
 — GD for Regionalpolitik og Bypolitik konkluderede, at foreløbig 
38 ud af 47 reviderede revisionsmyndigheder var pålidelige
 — GD for Beskæftigelse konkluderede, at 78 ud af 84 revisions -
myndigheder var pålidelige.
Kommissionen mener derfor, at den har opnået rimelig sik -
kerhed for, at revisionsmyndighederne, der dækker ca. 90 % 
af tildelingerne af midler, opfylder kravene i artikel 62 i for -
ordningen og udgør et pålideligt grundlag for Kommis -
sionens revision og for anvendelsen af modellen med én 
enkelt revision.
Disse resultater suppleres af Rettens undersøgelser af revi -
sionsmyndighederne i de sidste tre år.
Navnlig når Kommissionen nærer tvivl om nøjagtigheden 
og pålideligheden af de fejlprocenter, som de nationale 
revisionsmyndigheder har indberettet, offentliggør den 
i sin årlige aktivitetsrapport de indberettede fejlprocenter, 
der genberegnes, når der foreligger  tilstrækkelige oplys -
ninger, eller erstattes af faste fejlprocenter, når de betrag -
tes som upålidelige.Tekstboks 4 — Første led
I to tilfælde bemærker Kommissionen, at der var visse 
svagheder i stikprøvemetoden, men den mener ikke, at de 
havde nogen nævneværdig virkning.
I tre tilfælde havde Kommissionen konstateret svagheder 
svarende til dem, som Retten har anført, og truffet pas -
sende foranstaltninger. I ét tilfælde, som Retten påpegede 
i 2013, er opfølgningen endnu ikke afsluttet.
Tekstboks 4 — Andet led
I seks tilfælde finder Kommissionen, at revisionsmyndighe -
derne er effektive med hensyn til revision af operationer. 
I de resterende seks tilfælde fulgte Kommissionen op på de 
svagheder, som Retten havde afsløret.
Tekstboks 4 — Tredje led
I to tilfælde er Kommissionen enig i, at der var visse svag -
heder i revisionsmyndighedernes procedurer, og sørgede 
for at følge op på dem. Kommissionens vurdering af de 
indberettede fejlprocenter og de årlige kontrolrapporter 
mundede ud i relevante konklusioner, hvori der også blev 
taget hensyn til det supplerende revisionsarbejde, som 
revisionsmyndigheden har udført efter anmodning fra 
Kommissionen, hvor det var nødvendigt.
I de resterende tre tilfælde havde Kommissionen konstate -
ret svagheder svarende til dem, som Retten har påpeget, 
og truffet passende foranstaltninger, herunder afbrydelse 
af betalingerne, indtil den pågældende revisionsmyndig -
hed havde gennemført afhjælpende foranstaltninger.
Som følge af de foranstaltninger, der er truffet for at af-  
hjælpe de konstaterede svagheder, har Kommissionen 
i dag rimelig sikkerhed for, at alle undtagen én af de revi -
sionsmyndigheder under EFRU, Samhørighedsfonden og 
ESF, som Retten har undersøgt, er effektive. Med hensyn 
til den resterende revisionsmyndighed, der ifølge Kommis -
sionen og Retten ikke er effektiv, er der fortsat afhjælpende 
foranstaltninger i gang for visse programmer under EFRU/
Samhørighedsfonden og ESF.60
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARFor de fem revisionsmyndigheder, der underrapporterede 
fejlprocenter for programmer under EFRU/Samhørigheds -
fonden enten i 2010, 2011 eller 2012, er situationen som 
følger:
 — I ét tilfælde havde underrapporteringen ingen indvirkning på 
Kommissionens vurdering, fordi revisionsmyndighedens udta -
lelse var ledsaget af forbehold, og fordi der var taget forbehold 
i den årlige aktivitetsrapport for 2010.
 — Den samlede restrisiko var på under 2 % i et andet tilfælde.
 — Kommissionen betragtede de indberettede fejlprocenter som 
upålidelige og anvendte faste fejlprocenter i sin proces for 
opnåelse af sikkerhed i tre tilfælde, og den tog forbehold i de 
respektive årlige aktivitetsrapporter og afbrød betalingerne til 
de relevante programmer.
Kommissionen samarbejder endvidere proaktivt med disse 
revisionsmyndigheder for at forbedre pålideligheden af 
deres indberettede fejlprocenter.
31.
Kommissionen afbryder betalingerne, så snart den har 
oplysninger, som tyder på problemer, herunder i den 
måde, en revisionsmyndighed fungerer på. Endvidere 
fører begrundet dokumentation for mangler i den måde, 
en revisionsmyndighed fungerer på, som følge af en revi -
sion foretaget af Kommissionen altid til, at der indledes en 
suspensionsprocedure, indtil medlemsstaten har truffet de 
nødvendige korrigerende foranstaltninger.
De korrigerende foranstaltninger er blevet styrket yderli -
gere i udkastet til forordninger for programmeringsperio -
den 2014-2020, ifølge hvilke der skal foretages finansielle 
nettokorrektioner i tilfælde af alvorlige uregelmæssigheder, 
der er konstateret efter fremlæggelsen af årsregnskaberne, 
og som ikke tidligere er blevet af afsløret/indberettet af 
programmets revisionsmyndighed.Fælles svar på punkt 32 og 33
Kommissionen har udviklet en robust metode til at kon -
trollere og validere de fejlprocenter, som indberettes af 
revisionsmyndighederne. Kommissionens konklusioner af 
skrivebordsgennemgangen med hensyn til nøjagtigheden 
og pålideligheden af de fejlprocenter, der er anført i de 
årlige kontrolrapporter, bygger også på den forsikring, der 
er opnået gennem den omfattende revisionsundersøgelse 
af gennemgangen af revisionsmyndighedernes arbejde (se 
svarene på punkt 9).
Gennem denne skrivebordsgennemgang afklarer Kommis -
sionen enhver tvivl, der måtte opstå med hensyn til nøj -
agtigheden og/eller pålideligheden af de indberettede 
fejlprocenter. Den opnår om nødvendigt detaljerede revi -
sionsresultater til støtte for beregningen af fejlprocenten 
skriftligt eller ved factfindingbesøg på stedet.
I 2013 foretog Kommissionens tjenestegrene 12 factfinding-
besøg på stedet, der omfattede 64 programmer under EFRU/
Samhørighedsfonden i 11 medlemsstater, og 15 besøg, som 
omfattede 23 programmer under ESF i 10 medlemsstater. På 
grundlag af alle indsamlede oplysninger justerede Kommis -
sionen de indberettede fejlprocenter for henholdsvis 21 % 
og 15 % af programmerne under EFRU/Samhørighedsfonden 
og ESF og betragtede 11 % af de indberettede fejlprocenter 
for alle programmer som upålidelige og erstattede dem der -
for med faste fejlprocenter.
Endvidere vil Kommissionen med hensyn til de to OP’er 
under ESF ud af de 51 gerne understrege, at Retten i punkt 
6.34 i sin årsberetning for 2012 anfører, at manglerne i de 
fejlprocenter, som revisionsmyndighederne har indberet -
tet, »ikke rejser tvivl om antallet og effekten af GD EMPL ’s for -
behold i 2012« . For yderligere 44 programmer under EFRU/
Samhørighedsfonden bemærker Kommissionen, at de min -
dre uoverensstemmelser, som Retten har påpeget, ikke rej -
ser tvivl om antallet og effekten af de forbehold, som GD 
for Regionalpolitik og Bypolitik tog i 2012.
Se også svarene på punkt 34 og 35.61
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVAR34.
Kommission mener, at den omstændighed, at Kommissio -
nens egen kalkulerede fejlprocent som anført i den årlige 
aktivitetsrapport fra GD for Beskæftigelse for tredje år 
i træk er i overensstemmelse med Rettens mest sandsyn -
lige fejlprocent, bekræfter validiteten og pålideligheden af 
dens fremgangsmåde.
For 2011 og 2012 ligger de kalkulerede fejlprocenter, som 
GD for Beskæftigelse har oplyst i sin årlige aktivitetsrapport, 
inden for et interval på mellem henholdsvis 2,0 % og 2,5 % 
(se side 43 i den årlige aktivitetsrapport for 2011) og 2,3 % 
og 3,2 % (se side 37 i den årlige aktivitetsrapport for 2012). 
Rettens fejlprocenter for disse år var på henholdsvis 2,2 % 
og 3,2 %. Derfor mener Kommissionen, at den fejlprocent, 
som GD for Beskæftigelse anvender i sin årlige aktivitetsrap -
port for 2010, og som svarer til de resultater, der er opnået 
gennem Rettens revisionserklæring, er pålidelig.
For programmer under EFRU/Samhørighedsfonden bekræf -
ter Retten også i sin årsberetning for 2012, at det skøn, som 
GD for Regionalpolitik og Bypolitik har foretaget vedrø -
rende risikofyldte beløb for 2012, byggede på fejlprocenter, 
som var indberettet af revisionsmyndighederne i forbin -
delse med udgifter for 2011, og dette er i tråd med Rettens 
vurdering (punkt 5.55 i Rettens årsberetning for 2012).
34. Første led
Kommissionen bemærker, at de 51 programmer, som Ret -
ten nævner, svarer til det arbejde, som er udført af 9 revisi -
onsmyndigheder ud af i alt 112 revisionsmyndigheder med 
ansvar for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden. Den bemær -
ker, at det tekniske spørgsmål, der er opstået i forbindelse 
med 31 programmer, som er grupperet i én stikprøve, ikke 
ændrer revisionsmyndighedens og Kommissions vurderinger.
I de resterende tilfælde er det Kommissionens opfattelse, 
at der forelå tilstrækkelige oplysninger til at drage pas -
sende konklusioner om de fejlprocenter, som revisions -
myndighederne har indberettet.
Se Kommissionens svar på punkt 32 ovenfor.34. Andet led
Kommissionen glæder sig over, at Retten er nået frem til 
de samme konklusioner for alle 138 reviderede tilfælde 
undtagen fem. Med hensyn til disse fem tilfælde, der ved -
rører to revisionsmyndigheder, bekræfter Kommissionen 
den vurdering, som den gav udtryk for i den årlige aktivi -
tetsrapport for 2012 efter en indgående analyse af forkla -
ringerne fra de relevante revisionsmyndigheder, og at der 
ikke var nogen grund til at tage forbehold. For fire af disse 
programmer, der er grupperet i én enkelt stikprøve, blev 
fejlen korrigeret i 2012, og Kommissionen mener derfor 
ikke, at den skal medtages i beregningen af den kalkule -
rede fejlprocent. For det femte program mener Kommis -
sionen, at det ville have haft en meget begrænset virkning 
for fejlprocenten, hvis man havde taget hensyn til den del 
af udgifterne, der blev udelukket fra den population, som 
skulle revideres.
Se også Kommissionens svar på punkt 5.52, fjerde led, og 
punkt 5.57 i Rettens årsberetning for 2012.
Kommissionen mener derfor, at den har udøvet sin tilsyns -
funktion korrekt i forbindelse med de fejlprocenter, der er 
indberettet af revisionsmyndighederne.
35.
I overensstemmelse med den metode, der blev anvendt 
i forbindelse med den årlige aktivitetsrapport for 2010, var 
de validerede fejlprocenter et af de elementer, der indgik 
i den endelige vurdering af programmerne, som blev fore -
taget af GD for Regionalpolitik og Bypolitik. De blev ikke 
anvendt til beregning af de risikofyldte minimums- og mak -
simumsbetalinger, der var baseret på den metode, som blev 
anvendt i de foregående år. Som det udtrykkeligt er anført 
i den årlige aktivitetsrapport for 2010 (s. 69), anslog GD 
for Regionalpolitik og Bypolitik det risikofyldte beløb til at 
udgøre mellem 0,8 % og 1,7 % af dets betalinger for 2010 og 
fandt, at »de fejlprocenter, som de nationale revisionsmyn -
digheder har indberettet, og som vedrører udgifter anmeldt 
i 2009, skal fortolkes forsigtigt ved vurderingen af, hvordan 
systemerne fungerer i 2010« (s. 31). Alle indberettede fejl -
procenter blev i 2011 og de følgende år vurderet og vali -
deret af GD for Regionalpolitik og Bypolitik, herunder op ad 
eller ved hjælp af faste fejlprocenter i mere end halvdelen af 
tilfældene. I nogle tilfælde har revisionsmyndighederne ind -
berettet pålidelige reviderede fejlprocenter i 2011 og 2012.62
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARSiden 2011 har GD for Regionalpolitik og Bypolitik revideret 
sin metode, så det er muligt at foretage et mere nøjagtigt 
skøn over det risikofyldte beløb på grundlag af fejlprocen -
ter, som er indberettet af revisionsmyndighederne og vali -
deret af Kommissionens tjenestegrene. Samtidig indførte 
GD for Regionalpolitik og Bypolitik beregningen af en sam -
let restrisiko, hvori der blev taget hensyn til de finansielle 
korrektioner, som medlemsstaterne har foretaget. Til brug 
for denne beregning anvender GD for Regionalpolitik og 
Bypolitik således validerede fejlprocenter for alle år siden 
programmeringsperiodens start, herunder fejlprocenter, der 
efterfølgende er blevet revideret af revisionsmyndighederne, 
fejlprocenter, som den kunne genberegne, og faste fejlpro -
center. Derfor har de begrænsninger, der blev fastsat for fejl -
procenterne på tidspunktet for rapporteringen i 2010, ingen 
indvirkning på Kommissionens beregning af den samlede 
restrisiko i 2012. Retten bekræftede i sin årsberetning for 
2012, at det skøn, som GD for Regionalpolitik og Bypolitik har 
foretaget over risikofyldte beløb for 2012, er i tråd med Ret -
tens vurdering (punkt 5.55 i Rettens årsberetning for 2012).
Med hensyn til GD for Beskæftigelse henviser Kommissio -
nen til punkt 34.
36.
Kommissionen har aktivt fremmet brugen af statistiske stik -
prøver i 2012/2013 gennem sin opdaterede stikprøvevej -
ledning fra april 2013, selv i tilfælde af små populationer af 
operationer, med henblik på at opnå repræsentative resul -
tater i et stigende antal programmer.
Det bør endvidere bemærkes, at fejlprocenten også kan 
være repræsentativ, såfremt der benyttes en formel metode 
til ikkestatistiske stikprøver, eller når den reviderede stik -
prøve sikrer en høj dækning af udgifterne.
Ikkestatistiske stikprøver til små populationer af operatio -
ner er dog i overensstemmelse med forordningen og giver 
den bedste tilgængelige indikation af den samlede risiko 
for de pågældende programmer. I sådanne tilfælde tager 
Kommissionen også hensyn til populationens særlige ken -
detegn og til revisionsdækningen. Kommissionen har også 
anvendt disse indikatorer i sin proces for opnåelse af sik -
kerhed og til beregningen af den samlede restrisiko.
Under alle omstændigheder anvender Kommissionen faste 
fejlprocenter, når den betragter den indberettede fejlpro -
cent som upålidelig.37.
Kommissionen er enig med Retten i, at indregning af finan -
sielle korrektioner er en kompleks opgave på grund af tids -
forskellene mellem medlemsstaternes indberetninger og 
fristerne for Kommissionens årlige aktivitetsrapporter og 
de forskellige aktører, der er involveret i gennemførelsen. 
For at afspejle den flerårige karakter af programgennem -
førelsen, herunder af de finansielle korrektioner, beregner 
Kommissionen en samlet restrisiko, der er en indikator for, 
hvordan programmets korrigerende effekt udvikler sig fra 
år til år. Kommissionen tilstræber at sikre en restfejlprocent, 
der ligger under væsentlighedstærsklen i slutningen af 
programmeringsperioden, ved at tage hensyn til alle finan -
sielle korrektioner, som er foretaget i et programs levetid.
38.
Kommissionen er nødt til at arbejde med oplysninger, der 
tilvejebringes af medlemsstaterne i slutningen af marts 
hvert år i henhold til lovgivningsmæssige krav, og som er 
til rådighed inden for rammerne af samhørighedspolitik -
kens flerårige struktur.
38. Første led
Kommissionen er nødt til at beregne den samlede restri -
siko pr. udgangen af vurderingsåret i den årlige aktivi -
tetsrapport. Den samlede restrisiko er en indikator for 
programmets korrigerende effekt over flere år under hen -
syntagen til de oplysninger, der er til rådighed på tids -
punktet for beregningen, både i henseende til risiko og de 
finansielle korrektioner, der er foretaget.
På tidspunktet for den årlige aktivitetsrapport råder Kom -
missionen over medlemsstaternes indberetninger om 
finansielle korrektioner, der er indberettet i det foregå -
ende år, og data, som er indberettet for indeværende år for 
nogle programmers vedkommende. Disse oplysninger kan 
revideres af Kommissionen, eftersom de fleste korrektioner 
indledes efter anmodning fra Kommissionen selv.
Kommissionen har i de sidste tre år endvidere udført speci -
fikt risikoorienteret revisionsarbejde, der omfatter 68 ope -
rationelle programmer, for at sikre at de korrektioner, som 
medlemsstaterne har indberettet, faktisk gennemføres, og 
fratrækker i tilfælde af tvivl eller utilstrækkelig dokumenta -
tion de pågældende beløb i de samlede finansielle korrek -
tioner under hensyntagen til formålene med beregningen 
af restfejlprocenten.63
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVAR38. Andet led
Som anført i vejledningen om behandling af fejl, der er 
afsløret i den årlige kontrolrapport (Cocof_11-0041-01-EN 
af 7. december 2011), skal revisionsmyndighederne kalku -
lere restfejlprocenten på grundlag af alle revisionsresul -
tater og bør ikke tage hensyn til finansielle korrektioner, 
der er foretaget som følge af deres revisioner med henblik 
på beregning af de forventede fejlprocenter. Ved udarbej -
delsen af deres revisionserklæring kan de tage hensyn til 
senere hændelser i form af finansielle korrektioner, som er 
foretaget siden afslutningen af deres revision. Hvis disse 
korrektioner er tilstrækkelige til at mindske den kalkule -
rede fejlprocent, kan revisionsmyndigheden beslutte at 
afgive en erklæring uden forbehold, men skal fortsat ind -
berette den beregnede fejlprocent.
Kommissionen vil erindre revisionsmyndighederne om 
denne regel.
38. Tredje led
Ikkegennemførte inddrivelser bygger på indtægtsordrer, 
som er udstedt af medlemsstaten, og skal udføres. De kræ -
ves i henhold til forordningen, og det er rimeligt at tage 
hensyn til disse korrigerende foranstaltninger.
38. Fjerde led
Medlemsstaterne skal i overensstemmelse med forordnin -
gen indberette enhver tilbagetrækning, som er indeholdt 
i et betalingskrav fra det foregående år. Som præcise -
ret i vejledningen1 er tilbagetrækninger endelige og kan 
ikke genindsættes i efterfølgende betalingsanmodninger, 
medmindre det senere konstateres, at det uregelmæssige 
beløb er i overensstemmelse med reglerne og støtteberet -
tiget. I sådanne tilfælde bør attesteringsmyndigheden kor -
rigere sin indberetning. Kommissionen vil erindre atteste -
ringsmyndighederne om denne regel.
39.
Siden de årlige aktivitetsrapporter for 2011, som blev offent-  
liggjort i marts 2012, er eventuelle tilfælde af negative 
restfejlprocenter blevet justeret til mindst 0 som led i de 
procedurer, Kommissionen har indført for at undgå at 
undervurdere beregningen af en samlet restrisiko.
1 Ref. Cocof 10/0002/02 af 17.3.2010.Den samlede restrisiko afspejler et programs samlede kor -
rigerende effekt under hensyn til det bedste skøn over risi -
koen, den validerede fejlprocent og oplysninger om alle 
korrektioner, der er foretaget, uanset hvor konstateringen 
stammer fra (forvaltningsmyndighed, attesteringsmyndig -
hed eller revisionsmyndighed). I ekstreme tilfælde viser en 
samlet restrisiko på nul derfor, at de samlede korrektioner, 
der er indberettet og knyttet til udgifter, som tidligere var 
medtaget i betalingsanmodninger til Kommissionen, var 
højere end den kalkulerede samlede risiko for programmet 
på tidspunktet for beregningen.
40.
Forbehold bygger primært på vurderingen af forvaltnings- 
og kontrolsystemet og den kalkulerede fejlprocent. Den 
samlede restrisiko er en anden indikator for, om der er 
behov for yderligere forbehold. Navnlig, men ikke udeluk -
kende, når den validerede fejlprocent er på mellem 2 % og 
5 %, gør den det muligt at beslutte, om der bør tages yder -
ligere forbehold. Den er bestemt ikke hovedkilden til for -
behold i den årlige aktivitetsrapport, men en supplerende 
kilde.
Denne strategi blev fulgt i forbindelse med 65 ud af de 67 
programmer under EFRU/Samhørighedsfonden, som Ret -
ten har nævnt. For de resterende to programmer blev der 
som anført af Retten i bilag III til beretningen gjort und -
tagelser i overensstemmelse med metoden for den årlige 
aktivitetsrapport, og de blev offentliggjort i den årlige akti -
vitetsrapport, da alle nødvendige finansielle korrektioner 
var blevet gennemført i god tid inden processen for opnå -
else af sikkerhed (jf. den årlige aktivitetsrapport for 2012 
fra GD for Regionalpolitik og Bypolitik, s. 35).
For de fire OP’er under ESF med »kalkulerede fejlprocen -
ter« på over 5 % var de nødvendige finansielle korrektioner 
allerede blevet foretaget, da den årlige aktivitetsrapport 
for 2012 fra GD for Beskæftigelse blev offentliggjort. Derfor 
var de beregnede samlede fejlprocenter for disse OP’er på 
under 2 %. Ifølge Kommissionens stående instruks for akti -
vitetsrapporten for 2012 kræves der kun et (kvantificeret) 
forbehold, hvis den samlede finansielle risiko er over 2 %. 
Endvidere var der for de pågældende fire programmer ind -
ført passende handlingsplaner for at forhindre, at disse pro -
blemer dukker op igen.64
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARKommissionen bemærker endvidere, at Retten i punkt 6.34 
i sin årsberetning for 2012 anfører, at manglerne i de fejl -
procenter, som revisionsmyndighederne har indberettet, 
»ikke rejser tvivl om antallet og effekten af GD EMPL ’s forbe -
hold i 2012« .
43.
Der er to processer, som bør holdes klart adskilte: dels den 
formelle tillid til revisionsmyndighedens arbejde på de 
betingelser, der er fastsat i artikel 73 i forordningen, dels 
den omstændighed, at Kommissionen, for så vidt angår 
den årlige proces for opnåelse af sikkerhed, efter sin grun -
dige vurdering af den årlige kontrolrapport og under hen -
syn til sin fornyede gennemgang på stedet kan validere 
og således fæste lid til de indberettede revisionsresultater.
De tal, som Retten har rapporteret, afspejler den forsigtige 
tilgang, som Kommissionen har fulgt, jf. punkt 47, og den 
dobbelte betingelse om, at man ikke kun skal kunne stole 
på revisionsmyndighedens arbejde og de indberettede 
fejlprocenter, men også at alle elementer i forvaltnings- og 
kontrolsystemet for det pågældende program skal være 
fuldt effektive (se også svaret på punkt 16).
Endvidere udløser opfyldelsen af betingelserne ikke auto -
matisk en beslutning fra Kommissionen om tildeling af 
artikel 73-status. Kommissionen benytter sin professionelle 
dømmekraft til at afveje alle andre relevante faktorer, her -
under bl.a. hvor væsentlig og kritisk det enkelte OP er for 
fonden som helhed.Fælles svar på punkt 44-46
Kommissionen kunne også tildele artikel 73-status, når der 
er blevet udført tilstrækkeligt revisionsarbejde i overens -
stemmelse med internationale revisionsstandarder, og der 
kan opnås en positiv vurdering af revisionsmyndigheden.
Hertil kommer, at selv om der blev truffet beslutninger 
om at tildele artikel 73-status i det sjette år af program -
meringsperioden 2007-2013, fortsætter den praktiske gen -
nemførelse af programmerne indtil 2015 og afsluttes først 
i 2017. Endvidere kan gennemførelsen af princippet om 
én enkelt revision spille en rolle for udformningen af for -
valtnings- og kontrolsystemerne for den næste program -
meringsperiode, og princippet vil blive opretholdt og få 
positiv virkning helt frem til 2023.
Det blev forsigtigt antydet i 2010-køreplanen, at en første 
gruppe af revisionsmyndigheder opfylder forudsætnin -
gerne for at drage nytte eller måske allerede kan drage 
nytte af princippet om én enkelt revision for visse pro -
grammer/systemer, og Kommissionen vil primært fæste lid 
til revisionsmyndighedens udtalelse. Kommissionen kunne 
derfor ikke foregribe en nøjagtig tidsplan, før den havde 
foretaget sin revision. Ifølge betingelserne i forordningen 
samt revisionsstandarderne skal Kommissionen opnå robu -
ste revisionsresultater efter kontradiktoriske procedurer, 
inden den kan beslutte at tildele et bestemt program arti -
kel 73-status. Dette var kun muligt, efter at Kommissionen 
havde foretaget en grundig fornyet gennemgang på stedet 
som led i sin revisionsundersøgelse (»kontrol af revisions -
myndighedernes arbejde«), der blev gennemført fra 2009.
Kommissionen valgte således en forsigtig fremgangsmåde, 
da den første artikel 73-status først blev tildelt efter modta -
gelsen af de årlige kontrolrapporter for 2010 og 2011, der 
var de første, hvori der blev rapporteret om fejlprocenter. 
I samme periode ydede Kommissionen vejledning i udar -
bejdelsen af disse rapporter, behandlingen af fejl, stikprø -
ver osv. for at sikre, at de modtagne oplysninger var påli -
delige og ensartede.
Se også svaret på punkt 30.65
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVAR47.
Kommissionen sigter mod at opnå en høj grad af sikkerhed 
for, at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt , 
gennem vurdering af detaljerede nøglekrav og funktioner 
for hvert program. Denne vurdering bygger på en sam -
menfatning af alle revisionsresultater fra Kommissionen og 
medlemsstaten og går ud over det fingerpeg, som indika -
toren for den samlede restrisiko alene giver. Kommissio -
nen har formelt opdateret sin køreplan i september 2013, 
bl.a. ved yderligere at præcisere kriterierne for tildeling af 
artikel 73-status, dvs. accept af revisionsstrategien og over -
ensstemmelsesvurderingen, høj grad af sikkerhed for, at 
forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt og 
løber begrænsede risici, høj grad af sikkerhed for, at revisi -
onsmyndigheden arbejder godt, og at der kun er behov for 
nogle få eller mindre forbedringer, idet der tages hensyn 
til Kommissionens samlede revisionsekspertise og erfaring 
med denne revisionsmyndighed. Den overvejer også Ret -
tens revisionsresultater.
48.
Kommissionen mener på grundlag af sin egen vurdering, 
at kravene er på plads ved udgangen af 2013 for alle 61 
programmer. I sin vurdering baserer Kommissionen sig 
på resultaterne af de omfattende revisionsundersøgel -
ser, der blev påbegyndt i 2009 for effektivt at kontrollere 
revisionsmyndighedernes pålidelighed. Den tager endvi -
dere hensyn til alle lovbestemmelser, herunder i visse til -
fælde anvendelse af statistiske stikprøver som det bedste 
skøn over risikoen i forbindelse med og effektiviteten af 
forvaltnings- og kontrolsystemerne, samt »den samlede 
restrisiko«, der er beregnet for hvert program eller gruppe 
af programmer siden 2012, sådan som det fremgår af 
ovenstående.
Kommissionen bemærker endvidere, at de programmer, 
som Retten henviser til i tekstboks 6, udgør 5 % og mindre 
end 1 % af de samlede tildelinger fra henholdsvis EFRU/
Samhørighedsfonden og ESF.Tekstboks 6 a) — Første led
Når programmer under et fælles forvaltnings- og kontrolsy -
stem grupperes med henblik på statistiske stikprøver som 
fastsat i forordningen, kan Kommissionen ikke beregne en 
samlet restrisiko for hvert program, da revisionsmyndighe -
derne indberetter én enkelt fejlprocent for alle grupperede 
programmer under ét. Denne fremgangsmåde benyttes 
i alle tilfælde og for alle medlemsstater, når revisionsmyn -
dighederne samler programmer i én enkelt repræsentativ 
stikprøve.
De seks programmer, som Retten henviser til, er en del af 
otte programmer, som henhører under et fælles forvalt -
nings- og kontrolsystem. Den indberettede og validerede 
fejlprocent for gruppen af programmer var 2,64 % for 2011. 
Den tilsvarende samlede restrisiko for gruppen af alle otte 
programmer under ét var på under 2 %, efter at den rele -
vante attesteringsmyndighed havde foretaget korrektioner. 
Kommissionen konkluderede derfor, at systemerne funge -
rer effektivt for alle otte programmer.
Tekstboks 6 a) — Andet led
Alle betingelser for at tildele dette program artikel 73-sta -
tus var allerede til stede i begyndelsen af 2012. Alligevel 
besluttede Kommissionen at benytte en forsigtig frem -
gangsmåde for at imødegå risikoen for systemiske fejl i en 
bestemt foranstaltning i programmet. Den tog derfor et 
delvist forbehold i den årlige aktivitetsrapport for at dække 
denne risiko. Det blev efterfølgende bekræftet af med -
lemsstaten, at hele udgiften i forbindelse med denne for -
anstaltning var blev trukket tilbage som en forebyggende 
foranstaltning allerede i november 2011, og at der blev 
gennemført en handlingsplan i 2012 for at sikre, at ingen 
udgift reelt udgjorde en fare for denne foranstaltning. 
Som følge af denne konklusion blev det delvise forbehold 
hævet i november 2012. Som følge af to revisionsbesøg 
på stedet fik programmet tildelt artikel 73-status. De posi -
tive resultater, der er anført i den årlige kontrolrapport for 
2012, bekræftede denne vurdering med en valideret fejl -
procent på under 2 %, og Kommissionen afgav en udtalelse 
uden forbehold i den årlige aktivitetsrapport for 2012.66
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARTekstboks 6 b) — Første led
 — Med hensyn til de to sager vedrørende ESF og sagen vedrø -
rende EFRU, som Retten henviser til, bekræfter Kommissio -
nen, at de pågældende revisionsmyndigheder på korrekt vis 
fulgte Kommissionens vejledning om stikprøver i betragtning 
af populationens ringe størrelse. Kommissionen bemærker, at 
anvendelsen af fejlprocenter i forbindelse med stikprøver, som 
er baseret på ikkestatistiske stikprøver, er fastsat i forordningen 
i tilfælde af små populationer af operationer. Det er de eneste 
indikatorer, der kan anvendes til at vurdere den samlede ri -
siko for de pågældende programmer, og anvendes således af 
Kommissionen med henblik på processen for opnåelse af sik -
kerhed. I sådanne tilfælde tager Kommissionen også hensyn til 
populationens særlige kendetegn og til revisionsdækningen. 
I to sager vedrørende ESF var minimumskravet til dækning 
(10 %) opfyldt i betragtning af populationens ringe størrelse. 
Med hensyn til det resterende EFRU-program var anvendel -
sen i 2011 af en tilfældig stikprøve, der omfattede varer af høj 
værdi og mere end 10 % af udgifterne, relevant.
 — Endvidere baserede Kommissionen ikke kun sin vurdering på 
de fejlprocenter, der er anført i de årlige kontrolrapporter, men 
også på andre oplysninger, som den har opnået gennem sit 
revisionsarbejde, såsom fornyet gennemgang af en række af 
revisionsmyndighedens kontroller af operationer og akkumu -
leret viden om, hvordan de pågældende systemer fungerer.
 — Da disse oplysninger var positive, konkluderede Kommissio -
nen, at den havde tilstrækkeligt grundlag for at tildele disse 
tre programmer artikel 73-status.
 — Med hensyn til 2013-stikprøven valgte begge revisionsmyn -
digheder en statistisk stikprøvemetode i betragtning af stig -
ningen i populationens størrelse og den lavere tærskel, der 
udløser anvendelse af statistiske stikprøver som omhandlet 
i den reviderede vejledning om stikprøveudtagning, som 
Kommissionen udsendte i april 2013.
Se også svaret på punkt 36.Tekstboks 6 b) — Andet led
Disse to programmer fik tildelt artikel 73-status i juni 2012, 
efter at det var blevet konkluderet, at alle betingelser 
i Kommissionens køreplan var opfyldt. På det tidspunkt 
havde Kommissionen gennemgået den stikprøvemetode, 
som revisionsmyndigheden havde anvendt i fire på hinan -
den følgende årlige kontrolrapporter siden 2008, og fun -
det den forskriftsmæssig. Oplysningerne om ændringen 
af stikprøvemetoden blev givet i december 2012 i den 
nye årlige kontrolrapport, der omgående blev vurderet. 
Kommissionen bemærkede på grundlag af sin vurdering, 
at udelukkelse af udgifter fra den population, hvoraf der 
skulle tages stikprøver, ikke var i overensstemmelse med 
reglerne. Den konkluderede dog, at denne ændring i meto -
den ikke havde nogen virkning for de indberettede fejl -
procenter og var blevet valgt af revisionsmyndigheden af 
hensyn til omkostningseffektiviteten, eftersom de berørte 
støttemodtagere allerede havde været genstand for revi -
sion i de foregående år, uden at der blev konstateret fejl.
Kommissionen bemærker, at ændringen i metoden øgede 
revisionsdækningen fra 5 % til 20 % sammenlignet med de 
foregående år.
Tekstboks 6 b) — Tredje led
Det OP , som Retten henviser til, er det fjerdemindste OP 
under ESF. De årlige betalinger i 2010/2012 beløb sig til 
1,5 millioner euro i gennemsnit. Til trods for at dette OP er 
meget lille, kunne artikel 74, der fastsætter proportionale 
kontrolordninger for små OP’er, ikke anvendes, da medfi -
nansieringssatsen for dette OP overstiger 40 %.
Kommissionen bekræfter endvidere, at den havde tilstræk -
kelig grund til at tildele artikel 73-status til dette program, 
der har tilsvarende virkning som artikel 74, da ESF-revisi -
onsmyndigheden på korrekt vis havde fulgt Kommissionens 
vejledning om stikprøver, i betragtning af populationens 
meget ringe størrelse, som i det store og hele lå under den 
tærskel, der kræves for statistiske stikprøver, som Retten har 
henvist til i fodnote 9 (under 20 projekter for 2011 og 2012). 
Derfor kunne statistiske stikprøver ikke anvendes på den 
pågældende population. Kravet i vejledningen om stikprø -
ver om en dækning på 10 % var imidlertid opfyldt.
Endvidere blev forvaltnings- og kontrolsystemet for dette 
operationelle program vurderet som værende effektivt, og 
den fejlprocent, som forvaltningsmyndigheden indberettede 
og Kommissionen validerede, var konstant på under 2 %.67
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARTekstboks 6 c)
Kommissionen mener, at den tildelte disse to programmer 
artikel 73-status på grundlag af robuste, ensartede og gen -
nemsigtige kriterier efter at have taget hensyn til Rettens 
bemærkninger.
I et af de to tilfælde, som Retten henviser til, blev forvalt -
nings- og kontrolsystemet vurderet som værende effektivt, 
og de fejlprocenter, som forvaltningsmyndigheden ind -
berettede og Kommissionen validerede, var konstant på 
under 2 % i perioden (2010-2012).
Med hensyn til det andet tilfælde vedrørte Rettens bemærk-  
ninger ikke den måde, revisionsmyndigheden fungerer på, 
men andre dele af forvaltnings- og kontrolsystemet, og de 
bliver fulgt op. Kommissionen mener, at de mangler, der 
er afdækket i forvaltnings- og kontrolsystemet i 2013, ikke 
nødvendigvis indvirker på dens tillid til revisionsmyndig -
hedens arbejde.
Tekstboks 6 d)
De to relevante revisionsmyndigheder fik tildelt arti -
kel 73-status i juni og september 2012. Rettens bemærk -
ning vedrører forhold, der er afsløret i 2013.
Under alle omstændigheder bekræfter Kommissionen efter 
en grundig vurdering af Rettens bemærkninger, at disse 
revisionsmyndigheder opfylder kravene for tildeling af arti -
kel 73-status. Kommissionen overvåger nøje, at disse krav 
fortsat er opfyldt inden for rammerne af sin nylige fælles 
revisionsundersøgelse vedrørende kontrol med artikel 73 
(se svaret på punkt 54).
Fælles svar på punkt 49 og 50
Som nævnt i den opdaterede køreplan og den fælles revi -
sionsundersøgelse, der blev vedtaget i september 2013, og 
som er afspejlet i Kommissionens tjenestegrenes revisions -
strategi, foretages der en passende kontrol med artikel 73 
gennem analyse af de nationale systemrevisionsrapporter 
og de årlige kontrolrapporter (herunder om nødvendigt 
factfindingbesøg), revision af dokumenter på stedet, for -
nyet gennemgang af revisioner, der er udført af revisions-  
myndigheden, og bilaterale koordinationsmøder.
Se også svaret på punkt 32.Fælles svar på punkt 51 og 53
Køreplanen var tænkt som et strategisk dokument til fast -
sættelse af betingelserne for tildeling af artikel 73-status og 
til brug i overvågningsøjemed og ikke som et metodologisk 
dokument. Efter den første række af artikel 73-beslutninger 
i første halvår 2012 er metoden med gennemførelse af kon -
trolbesøg blevet udviklet, og den nye undersøgelse er ble -
vet finjusteret på grundlag af erfaringen med to pilotbesøg 
i 2012, der omfattede fornyet gennemgang og revision af 
arbejdsdokumenter.
I overensstemmelse med den opdaterede køreplan, den 
fælles revisionsundersøgelse og revisionsstrategien vil der 
blive udført et kontrolbesøg for hver revisionsmyndighed 
med artikel 73-status, i princippet hvert andet år. Disse 
kontrolbesøg omfatter fornyet gennemgang og revision 
af arbejdsdokumenter i overensstemmelse med internatio -
nale revisionsstandarder.
Fælles svar på punkt 54 og 55
GD for Regionalpolitik og Bypolitik oplyste i sin årlige akti -
vitetsrapport for 2012, at på grundlag af dets overvåg -
ning af programmer med status som omfattet af bestem -
melserne om én enkelt revision var betingelserne fortsat 
opfyldt for at begrunde denne status, da revisionsmyndig -
hederne på korrekt vis havde indberettet nye mangler i for -
bindelse med nogle af de berørte programmer. De berørte 
revisionsmyndigheder fortsatte således med at fungere 
efter hensigten.
I september 2013 opdaterede Kommissionen formelt sin 
oprindelige køreplan og vedtog en ordning for revisions -
undersøgelser, der fastsætter metoden og processen for 
overvågning af enkeltrevisionsstatus. Bilag I til den opda -
terede køreplan indeholder en oversigt over tiltag/korrige -
rende foranstaltninger i tilfælde af, at en eller flere af de 
oprindelige betingelser for gennemførelsen af princippet 
om én enkelt revision ikke længere er opfyldt.
Kommissionen overvåger alle berørte programmer, her -
under ved fornyet gennemgang. Ved udgangen af 2013 
omfatter Kommissionens overvågning 19 OP’er med arti -
kel 73-status, som er underlagt syv revisionsmyndigheder, 
i overensstemmelse med Kommissionens revisionsmetode. 
Der er ved at blive gennemført korrigerende foranstaltnin -
ger for fire revisionsmyndigheder.68
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARGD for Beskæftigelse afdækkede ingen problemer i sin 
årlige aktivitetsrapport for 2012, som begrundede en for -
nyet gennemgang af de operationelle programmer, der 
blev tildelt artikel 73-status i 2012. Derfor skulle der ikke 
træffes nogen korrigerende foranstaltninger til at inddrage 
eller suspendere den enkeltrevisionsstatus, som blev tildelt 
i 2012. Endvidere indledte Kommissionen kontrolbesøg 
med fokus på disse OP’er i slutningen af 2013.
56.
Afslutningen vil bygge på det omfattende revisions- og 
kontrolarbejde, der er udført i perioden, navnlig med hen -
syn til den årlige vurdering af den samlede restrisiko i for -
bindelse med programmet. Se også svarene på punkt 49-53 
vedrørende den opdaterede køreplan og revisionsundersø -
gelsen af overvågningen.
Kommissionen gør også opmærksom på, at gennemførelsen 
af modellen med én enkelt revision også vil fortsætte i perio -
den 2014-2020, jf. artikel 140, stk. 3, i forordningen om fælles 
bestemmelser2. 
60.
Kommissionen udsendte vejledninger i de første år af 
gennemførelsen, der er af afgørende betydning for revi -
sionsmyndighedernes arbejde (f.eks. overensstemmelses -
vurdering, revisionsstrategi, vurdering af forvaltnings- og 
kontrolsystemer, stikprøvemetoder). Disse vejledninger 
blev udsendt rettidigt ved programmeringsperiodens start 
(se punkt 62).
2 »For operationelle programmer, hvorom Kommissionen konkluderer, 
at revisionsmyndighedens udtalelse er pålidelig, kan Kommissionen 
aftale med revisionsmyndigheden at begrænse Kommissionens egne 
revisioner på stedet til en revision af revisionsmyndighedens arbejde, 
medmindre der er beviser på mangler i revisionsmyndighedens arbejde 
vedrørende et regnskabsår, for hvilket regnskaberne allerede er godkendt 
af Kommissionen«.Fælles svar på punkt 61 og tekstboks 8
Vejledning om komplekse spørgsmål såsom dem, Revisions-  
retten nævner, er nødvendigvis baseret på god og dårlig 
praksis, som er afdækket i løbet af de første år af gennem -
førelsen. Udkast til vejledning drøftes på forskellige tekni -
ske møder med revisionsmyndighederne, inden de udfor -
mes endeligt på mødet i Cocof (Koordinationsudvalget for 
Fondene). Dette var navnlig tilfældet med vejledningen 
om behandlingen af fejl, der blev drøftet indgående med 
revisionsmyndighederne, inden den blev udsendt formelt.
66. Første led
Kommissionen er enig i, at disse obligatoriske oplysninger 
kunne suppleres yderligere gennem yderligere vejledning 
for så vidt angår resultaterne af operationerne. Kommissio -
nen agter at give revisionsmyndighederne yderligere skrift -
lige præciseringer herom senest ved udgangen af 2013.
66. Andet led
Kommissionen modtager supplerende oplysninger om re-  
sultaterne af revisioner af operationer, enten skriftligt eller 
under factfindingbesøg på stedet, når der er behov for det, 
baseret på sin risikovurdering (se svaret på punkt 32).
Kommissionen vil overveje muligheden af at udsende yder -
ligere skriftlige præciseringer om dette emne.
66. Tredje led
Ved afslutningen af programmeringsperioden anmodes 
revisionsmyndighederne allerede om at udarbejde en fler -
årig vurdering af, hvordan forvaltnings- og kontrolsyste -
merne fungerer, samt af muligheden for at foretage kor -
rektioner ved periodens afslutning (se vejledningen om 
afslutning, der blev udsendt i 2013).
66. Fjerde led
Med hensyn til virkningen af senere hændelser for revi -
sionserklæringen er dette allerede delvist omhandlet 
i vejledningen om behandlingen af fejl, der blev udsendt 
i december 2011, for så vidt angår »positive« hændelser.
Kommissionen vil overveje muligheden af at udsende yder -
ligere skriftlige præciseringer om dette emne.
Kommissionen har fremsat forslag om, at alle tidligere 
aspekter omfattes af gennemførelsesretsakter/delegerede 
retsakter for programmeringsperioden 2014-2020 med 
henblik på at harmonisere gennemførelsen yderligere.69
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVAR67.
Forordningen og dermed den vejledning, som Kommissio -
nen har udsendt, tager hensyn til internationale revisions -
standarder, men skal afspejle de særlige forhold, der ken -
detegner samhørighedspolitikken, og den terminologi, der 
anvendes i forbindelse hermed.
Fælles svar på punkt 68-69
Det omfattende revisionsarbejde med at kontrollere revi -
sionsmyndighedernes arbejde siden 2009 medførte også 
et stort kapacitetsopbygningsarbejde i samarbejde med 
de berørte revisionsmyndigheder. Dette gjorde det til gen -
gæld muligt at udveksle god praksis med alle revisions -
myndigheder gennem supplerende vejledning og tekniske 
møder.
72.
Kommissionen arrangerer fortsat kurser for revisionsmyn -
dighederne, navnlig om stikprøveteknikker, om revisions -
arbejdet med henblik på afslutningen af programmerings -
perioden 2007-2013 og om revision i forbindelse med den 
nye programmeringsperiode.
73.
Kommissionen bemærker, at tildelingen af artikel 73-status 
til visse programmer ikke mindsker dens kontrolarbejde. 
Fordelen for Kommissionen ligger primært i, at den kan 
koncentrere sine begrænsede revisionsressourcer om pro -
grammer og myndigheder, hvortil der er knyttet en højere 
risiko, frem for at reducere sit samlede kontrolarbejde. End -
videre er én enkelt revision ikke ensbetydende med ingen 
revision overhovedet. Kontrolbesøg og opfølgende besøg 
er fortsat nødvendige for at sikre, at man fortsat kan fæste 
lid til de nationale revisionsmyndigheders revisionsarbejde.
Fælles svar på punkt 74-76
Kommissionen understreger, at det sikkerhedsniveau, den 
kan opnå, er blevet øget væsentligt gennem lovgivnings -
rammen for 2007-2013, navnlig fordi den gør det muligt at 
vurdere sikkerheden for hvert operationelt program hvert 
år fra start til gennemførelse. Derfor bør kontrolomkostnin -
gerne vurderes ud fra et omkostningseffektivitetssynspunkt.Kommissionen bemærker, at fondene kan finansiere de for -
beredende aktiviteter samt forvaltnings-, kontrol-, evalue -
rings-, informations- og kontrolaktiviteterne i tilknytning til 
programmer gennem teknisk bistand.
77.
Efter flere år med høje fejlprocenter i perioden 2000-2006 
besluttede Kommissionen at foreslå styrkede forvaltnings- 
og kontrolbestemmelser, herunder statistiske stikprøver, 
for perioden 2007-2013. Disse forslag er i vidt omfang 
afspejlet i den nuværende lovgivningsramme. Kommis -
sionen bemærker, at fejlprocenterne er betydeligt lavere 
i indeværende programmeringsperiode.
78.
Kommissionen forventer, at kontrolomkostningerne for pro-  
grammeringsperioden 2014-2020 vil forblive stabile.
Med de forskellige forenklinger af revisionen, der er fastsat 
i forordningen, kan reduktionen af de administrative byrder 
(f.eks. mindskede rapporteringskrav og udvidet anvendelse 
af forenklede omkostningsordninger) eller anvendelse af 
opdateret vejledning om stikprøver medføre betydelige 
fordele for revisionsindsatsen.
Dette ville mere end opveje den ekstra indsats, der er nød-  
vendig for at revidere regnskaberne og gennemgå forvalt-  
ningserklæringen.70
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARFælles svar på punkt 79 og 80
Kommissionen ser med tilfredshed på Revisionsrettens 
konklusion. Kommissionen mener også, at medlemssta -
terne og Kommissionen har styrket den interne kontrol -
ramme for programmerne i perioden 2007-2013 sam -
menlignet med tidligere programmeringsperioder. Det er 
Kommissionens opfattelse, at dette bidrager til at sikre en 
robust revisionskapacitet i hele Unionen.
83.
Med hensyn til de risici, som Retten har konstateret, indta -
ger Kommissionen følgende standpunkt:
83. Første led
Siden 2009 har Kommissionen udført omfattende revisio -
ner på stedet for at kontrollere revisionsmyndighedernes 
arbejde. Den udførte 269 revisionsbesøg og kontrollerede 
henholdsvis 47 og 84 revisionsmyndigheder for EFRU og ESF. 
Disse omfatter henholdsvis ca. 96 % og 99 % af de samlede 
tildelinger. Disse kontroller gjorde det muligt for Kommis -
sionen at yde vejledning, bidrage til kapacitetsopbygningen 
og genberegne fejlprocenterne eller erstatte dem med faste 
fejlprocenter, såfremt disse blev betragtet som upålidelige.
Kommissionen råder generelt over en grundig proces 
til at kontrollere pålideligheden af de fejlprocenter, som 
revisionsmyndighederne har indberettet, og som revide -
res, når det er relevant. Den omstændighed, at de fejlpro -
center, der er anført i de årlige aktivitetsrapporter fra GD 
for Beskæftigelse og GD for Regionalpolitik og Bypolitik, 
er i overensstemmelse med de fejlprocenter, som Retten 
når frem til, underbygger pålideligheden af revisions- og 
rapporteringssystemet.
83. Andet led
Kommissionen har også indført en robust metode til at 
kontrollere og validere de fejlprocenter, som revisions -
myndighederne har indberettet, herunder om nødvendigt 
supplerende anmodninger om oplysninger og/eller factfin -
dingbesøg på stedet (i 2013 64 OP’er under EFRU/Samhø -
righedsfonden i 11 medlemsstater og 23 OP’er under ESF 
i 10 medlemsstater).
Den store viden, som Kommissionen gennem sin omfat -
tende revisionsundersøgelse har erhvervet om, hvordan 
et stort antal revisionsmyndigheder fungerer,  viste sig at 
være meget nyttig for dens vurdering af de indberettede 
fejlprocenter.83. Tredje led
Kommissionen er af den opfattelse, at den samlede restri -
siko, der tager hensyn til fejlprocenterne og de finansielle 
korrektioner i programmeringsperioden, er en indika -
tor for den samlede korrigerende effekt af de program -
mer, som Kommissionen hvert år vurderer i sine årlige 
aktivitetsrapporter.
Den bygger på alle disponible indberettede data for de 
foregående år og det bedste skøn i vurderingsåret.
Den hjælper Kommissionen med navnlig, men ikke udeluk -
kende, at tackle situationen med programmer med valide -
rede årlige fejlprocenter på mellem 2 % og 5 %.
Sådanne programmer, der tidligere var frie for forbehold, 
kan nu være omfattet af et forbehold og efterfølgende af 
retlige procedurer (afbrydelser/suspensioner/finansielle 
korrektioner).
Takket være anvendelsen af den samlede restrisiko tages 
der forbehold over for yderligere programmer, hvorved 
den risiko, som Retten har konstateret for undervurdering 
af risiciene for disse programmer, mindskes.
Kommissionen har endvidere udført specifikt risikoorien -
teret revisionsarbejde for at sikre, at de korrektioner, der 
er indberettet for 68 OP’er i de sidste tre år, faktisk er gen -
nemført, og fratrækker i tilfælde af tvivl eller utilstrækkelig 
dokumentation de pågældende beløb i de samlede finan -
sielle korrektioner under hensyntagen til formålene med 
beregningen af restfejlprocenten.71
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARKommissionen tilstræber altid at sikre, at rapporteringen 
til dechargemyndigheden giver et retvisende billede af 
den anslåede risiko for EU’s budget for hver medlemsstat, 
også under hensyntagen til den flerårige korrigerende 
effekt. Kommissionens tjenestegrene anfører på fuldt 
gennemsigtig vis alle disponible oplysninger i sine årlige 
aktivitetsrapporter.
Kommissionen kontrollerer hvert år de fejlprocenter, som 
er indberettet af revisionsmyndighederne. Denne kon -
trolproces samt de omfattende resultater af revisions -
undersøgelserne gør det muligt for Kommissionen at 
offentliggøre fuldstændige og pålidelige validerede fejl -
procenter i de årlige aktivitetsrapporter og tage de nød -
vendige forbehold.
Til illustration heraf mener Kommissionen, at den omstæn -
dighed, at Kommissionens egen kalkulerede fejlprocent 
som oplyst i den årlige aktivitetsrapport for tredje år i træk 
for GD for Beskæftigelses og for andet år i træk for GD for 
Regionalpolitik og Bypolitiks vedkommende er i overens -
stemmelse med Rettens fejlprocenter, bekræfter validiteten 
og pålideligheden af dens fremgangsmåde.
Anbefaling 1
Kommissionen mener, at denne anbefaling allerede er ble -
vet gennemført.
Kommissionen råder over en grundig kontrolproces, her -
under factfindingbesøg på stedet, med henblik på at sikre 
nøjagtigheden og pålideligheden af de fejlprocenter, der 
indberettes af revisionsmyndighederne. Alternativt anven -
der den faste fejlprocenter, når den finder, at fejlprocen -
terne er upålidelige. Denne proces er siden 2009 blevet 
suppleret af en grundig revisionsundersøgelse fra Kom -
missionen, hvorved 269 revisionsbesøg gjorde det muligt 
at kontrollere revisionsmyndighedernes arbejde, herunder 
ved fornyet gennemgang, der omfattede ca. 90 % af tilde -
lingerne fra fondene. Kommissionen udførte også risiko -
orienterede revisioner for at kontrollere nøjagtigheden af 
indberettede finansielle korrektioner.
Kommissionen vil fortsat sikre en streng kontrol med de 
indberettede fejlprocenter, overvåge og gennemgå revisi -
onsmyndighedernes arbejde og foretage målrettede revisi -
oner af kvaliteten af attesteringsmyndighedernes processer 
for registrering og indberetning af finansielle korrektioner.Anbefaling 2
Kommissionen har i sit forslag til forordning om fælles 
bestemmelser for 2014-2020 åbnet mulighed for at fore -
tage finansielle nettokorrektioner i tilfælde af alvorlige ure -
gelmæssigheder, der er konstateret efter fremlæggelsen af 
årsregnskaberne, og som ikke tidligere er afsløret og/eller 
indberettet af revisionsmyndigheden, hvilket lovgiveren 
har tilsluttet sig.
Det er også Kommissionens hensigt i den sekundære lov -
givning at foreslå, at de faste korrektioner kan øges for 
gentagne overtrædelser, som indebærer de samme mang -
ler, når medlemsstaten har undladt at træffe passende kor -
rigerende foranstaltninger for den del af systemet, der var 
berørt og omfattet af en tidligere korrektion.
84.
De tal, som Retten beskriver, er resultatet af de strenge 
betingelser, der er fastsat i forordningen, og hvorefter 
Kommissionen og medlemsstaten skal udføre et omfat -
tende revisionsarbejde i overensstemmelse med interna -
tionale revisionsstandarder, inden det er muligt at vurdere, 
hvordan hele forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer. 
Derudover måtte Kommissionen vente på, at den modtog 
fejlprocenterne i 2010 eller endog 2011, i de fleste tilfælde 
fordi det tog lang tid, inden gennemførelsen kom i gang. 
Kommissionen var nødt til omhyggeligt at kontrollere 
disse fejlprocenter samt resultaterne af dens første forny -
ede gennemgang på stedet af revisionsmyndighedernes 
arbejde med henblik på at vurdere effektiviteten af gen -
nemførelsen af forvaltnings- og kontrolsystemerne.
85.
Kommissionen er på grundlag af sin egen vurdering stærkt 
uenig i alle de 15 tilfælde, der er nævnt i tekstboks 6, og 
mener, at kravene vil være opfyldt ved udgangen af 2013 
for alle 61 programmers vedkommende. I sin vurdering 
baserer Kommissionen sig på resultaterne af de omfat -
tende revisionsundersøgelser, der blev påbegyndt i 2009 
for effektivt at kontrollere revisionsmyndighedernes påli -
delighed. Den tager endvidere hensyn til alle lovbestem -
melser, herunder i visse tilfælde anvendelse af statistiske 
stikprøver som det bedste skøn over risikoen i forbindelse 
med og effektiviteten af forvaltnings- og kontrolsyste -
merne, samt »den samlede restrisiko«, der er beregnet for 
hvert program eller gruppe af programmer siden 2012, 
sådan som det fremgår af ovenstående. Endvidere er de 
rejste indvendinger navnlig ikke relevante for små OP’er.72
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARKommissionen bemærker endvidere, at de programmer, 
som Retten henviser til i tekstboks 6, udgør 5 % og mindre 
end 1 % af de samlede tildelinger fra henholdsvis EFRU/
Samhørighedsfonden og ESF.
86.
Siden Rettens revision har de berørte generaldirektorater 
i Kommissionen i 2013 i fællesskab udviklet og vedtaget 
en revisionsundersøgelse med henblik på at overvåge de 
artikel 73-beslutninger, der for første gang blev meddelt 
i 2012. I september 2013 har de endvidere truffet en fæl -
les beslutning om at opdatere køreplanen for artikel 73 og 
overvågningsprocesserne.
Se svaret på anbefaling 4 nedenfor.
Anbefaling 3
Kommissionen finder, at status som omfattet af bestem -
melserne om én enkelt revision blev tildelt på grundlag af 
robuste, ensartede og gennemsigtige kriterier. Den finder 
endvidere, at alle krav vedrørende disse programmer er 
opfyldt ved udgangen af 2013.
Kommissionen vil fortsat anvende en robust fremgangs -
måde, der er blevet præciseret yderligere med gennem -
førelsen af dens køreplan vedrørende artikel 73, som blev 
opdateret i september 2013.
Anbefaling 4
Det er Kommissionens opfattelse, at denne anbefaling blev 
gennemført med den opdaterede køreplan og revisionsun -
dersøgelsen vedrørende kontrol med artikel 73, der blev 
vedtaget i september 2013.
Efter meddelelsen af den første række af artikel 73-beslut -
ninger i 2012 og på grundlag af pilotbesøg udviklede Kom -
missionens tjenestegrene en revisionsmetode til gennem -
førelse af kontrolbesøg, der omfatter fornyet gennemgang 
og revision af arbejdsdokumenter i overensstemmelse med 
internationale standarder om revision.87.
Kommissionen hilser Rettens vurdering velkommen og 
fortsætter sit tætte samarbejde med revisionsmyndighe -
derne med henblik på løbende at forbedre sin vejledning 
og støtte. Kommissionen fremmer aktivt gennemførelsen 
af sin reviderede vejledning om stikprøver fra april 2013 
gennem uddannelsesseminarer i forskellige decentrali -
serede medlemsstater for at sikre passende formidling af 
oplysningerne til alle berørte revisionsmyndigheder i disse 
medlemsstater.
Kommissionen er gået i dialog med revisionsmyndighe -
derne for på passende vis at forberede sig på lanceringen 
af perioden 2014-2020 og for at forbedre den sekundære 
lovgivning om spørgsmål vedrørende revisionsmyndighe -
dernes arbejde.
Anbefaling 5
Kommissionen er enig i denne anbefaling og er ved at 
træffe foranstaltninger til sikring af forbedret sekundær 
lovgivning og rettidig og fuldstændig vejledning inden for 
en stabil metodologisk ramme for revisionsmyndigheder -
nes arbejde på grundlag af erfaringen fra hele program -
meringsperioden 2007-2013.
Kommissionen vil yderligere præcisere visse aspekter af den 
eksisterende vejledning skriftligt inden udgangen af 2013.
Endvidere er Kommissionen i henhold til forordningen ved -
rørende programmeringsperioden 2014-2020 bemyndiget 
til via gennemførelsesretsakter og delegerede retsakter at 
vedtage bindende modeller for og/eller krav til revisions -
myndighedernes arbejde, der skal bygge på erfaringer og 
god praksis fra programmeringsperioden 2007-2013.
89.
I henhold til traktaten, finansforordningen og sektorspe -
cifikke forordninger er der tilvejebragt en klar ansvarsde -
ling. Inden for rammerne af de europæiske strukturfonde 
og Samhørighedsfonden er der et betydeligt budget for 
teknisk bistand til rådighed for medlemsstaterne. De skal 
beslutte, hvordan denne tildeling skal anvendes.
Se også Kommissionens svar på anbefaling 6.73
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
KOMMISSIONENS  
SVARAnbefaling 6
Kommissionen mener, at denne anbefaling allerede er 
gennemført i konsekvensanalysen fra 2011 (se fodnote 57). 
Den bemærker endvidere, at beslutningen om at yde tek -
nisk bistand i forbindelse med forskellige kategorier af 
omkostninger træffes af medlemsstaterne efter ordnin -
gen med delt forvaltning og i overensstemmelse med 
nærhedsprincippet.
Endvidere styrker Kommissionen i forordningen vedrø -
rende 2014-2020 sin tilgang til omkostningseffektivitet 
på samhørighedsområdet. Som følge heraf skal de nyligt 
udformede ordninger for gennemførelsen af fondene, 
herunder i forbindelse med kontrol, »(…) overholde pro -
portionalitetsprincippet under hensyntagen til omfanget 
af den tildelte støtte og under hensyntagen til den overord -
nede målsætning om at mindske den administrative byrde 
for organer, der er involveret i forvaltning af og kontrol med 
programmerne« .74
Særberetning nr. 16/2013 – Status over én enkelt revision ( »single audit «) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde på samhørighedsområdet
Den Europæiske Revisionsret
Særberetning nr. 16/2013
Status over én enkelt revision (»single audit«) og Kommissionens anvendelse af de nationale revisionsmyndigheders arbejde 
på samhørighedsområdet
Luxembourg: Den Europæiske Unions Publikationskontor
2014 — 74 s. — 21 × 29,7 cm
ISBN 978-92-9241-540-2
doi:10.2865/94137

SÅDAN FÅR MAN FAT I  PUBLIKATIONER FRA EU
Gratis publikationer:
•		et	eksemplar:  
via EU Bookshop ( http://bookshop.europa.eu )
•		flere	eksemplarer	 eller	plakater/kort:  
hos Den Europæiske Unions repræsentationer ( http://ec.europa.eu/represent_da.htm ) 
hos delegationerne i ikke-EU-lande ( http://eeas.europa.eu/delegations/index_da.htm ) 
ved at kontakte Europe Direct ( http://europa.eu/europedirect/index_da.htm ) 
eller ringe på 00 800 6 7 8 9 10 11 (frikaldsnummer fra overalt i EU) (*).
(*)  Oplysningerne er gratis ligesom de fleste opkald (nogle operatører, telefonbokse eller hoteller kan dog kræve  
penge for opkaldet).
Betalingspublikationer:
•	 via	EU	Bookshop	 (http://bookshop.europa.eu ).
Betalingsabonnementer:
•		via	Den	Europæiske	 Unions	Publikationskontors	 salgskontorer  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_da.htm ).
QJ-AB-13-016-DA-C
DEN EUROPÆISKE REVISIONSRETRETTEN MENER, AT KOMMISSIONEN HAR GJORT VÆSENTLIGE FREMSKRIDT MED HEN -
SYN TIL AT UDVIKLE ET SYSTEM MED ÉN ENKELT REVISION (»SINGLE AUDIT«), HVOR 
DEN FRA DE NATIONALE REVISIONSMYNDIGHEDERS ARBEJDE KAN OPNÅ SIKKERHED 
FOR, AT UDGIFTERNE FRA EFRU/SAMHØRIGHEDSFONDEN OG ESF ER LOVLIGE OG 
FORMELT RIGTIGE. RETTEN ANSLÅR, AT OMKOSTNINGERNE FORBUNDET MED DISSE 
REVISIONSMYNDIGHEDER BELØBER SIG TIL CA. 860 MILLIONER EURO I HELE PRO -
GRAMMERINGSPERIODEN 2007-2013 (0,2 % AF DET SAMLEDE BUDGET FOR EFRU/
SAMHØRIGHEDSFONDEN OG ESF). RETTEN KONSTATEREDE, AT DE FEJLPROCENTER, 
REVISIONSMYNDIGHEDERNE RAPPORTERER, OG MEDLEMSSTATERNES OPLYSNINGER 
OM FINANSIELLE KORREKTIONER IKKE ER TILSTRÆKKELIG PÅLIDELIGE TIL, AT BESTEM -
MELSERNE OM ÉN ENKELT REVISION KAN ANVENDES EFFEKTIVT I FORBINDELSE MED 
ALLE PROGRAMMER. DER ER DERFOR EN RISIKO FOR, AT KOMMISSIONEN UNDER -
VURDERER PROBLEMERNE PÅ SAMHØRIGHEDSOMRÅDET, NÅR DEN RAPPORTERER 
TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET.