Nr. C 125/18 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16. 10. 74 
Hvad  angår  de kraftværker,  som  udelukkende  drives  med  naturgas,  burde  der  indføres  en 
forpligtelse  til at gøre  alle  fremtidige  anlæg  ambivalente.  (Hertil  skal  tilføjes,  at Kommis-
sionen  i sit nyeste  dokument  »På  vej  mod  en ny energipolitisk  strategi  for  Fællesskabet«  har 
optaget  et forslag  med  et sådant  sigte).  Omstillingen  af bestående  anlæg  til drift  med  to 
brændstoffer  burde  derfor  ligeledes  fremmes.  Som  en  mere  langfristet  foranstaltning  burde 
de ansvarlige  steder  inden  for  Fællesskabets  institutioner  fremme  forskning  og  udvikling 
med  henblik  på oplagring  af naturgas  i naturlige  underjordiske  hulrum«. 
Resultatet  af afstemningen 
Stemmer  for:  26 
Stemmer  imod:  39 
Undlod  at stemme:  12 
Begrundelse  for ændringsforslaget 
(se begrundelsen  for  ændringsforslaget  vedrørende  punkt  2.2.5.) 
Udtalelse  om  »Forslag  til Rådets  direktiv  om  skovbrugsforanstaltninger« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er offentliggjort  i De Europæiske  Fælles-
skabers  Tidende  nr.  C 44 af 19.  april  1974,  side  14-20. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  11. marts  1974  i medfør  af artikel  42 og 43 i Traktaten  om oprettelse 
af Det  europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg 
om det  nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 122.  plenarforsamling  afholdt  i Bruxelles* 
den 17.  og 18. juli  1974  sin udtalelse  om det  nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til Rådet  anmodning  om  en udtal-
else af 12.  marts  1974  om »Forslag  til Rådets  direktiv 
om skovbrugsforanstaltninger«, 
under  henvisning  til artiklerne  42 og 43 i traktaten 
om oprettelse  af EØF, 
under  henvisning  til dets  præsidiums  beslutning  om 
at pålægge  Landbrugsafdelingen  at forberede  Udval-
gets arbejde  på dette  område, under  henvisning  til den  beretning,  som  ordføreren, 
hr. Schnieders,  har  afgivet  over  for  Landbrugsafde-
lingen, 
under  henvisning  til den  udtalelse,  der  blev  fremsat 
af Landbrugsafdelingen  på mødet  den  4. juli  1974, 
under  henvisning  til forhandlingerne  på  sin  122. 
plenarforsamling  den  17.  og 18.  juli  1974,  mødet  den 
17. juli  1974,  og 
ud fra følgende  betragtninger: 
16.10.  74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 125/19 
Fællesskabets  grad  af selvforsyning  med  træ er yderst 
ringe; 
skovproduktionen  kan  yde  et bidrag  til løsningen  af 
en del  af de problemer,  der  eksisterer  i de mest 
ugunstigt  stillede  egne  i Fællesskabet,  især  gennem 
skabelsen  af nye beskæftigelsesmuligheder; 
skoven  spiller  en vigtig  rolle  for  beskyttelsen  og 
forbedringen  af miljøet,  for de hydrogeologiske  for-
hold  og for jordbundens  bevarelse; 
der er en snæver  sammenhæng  mellem  direktivet 
om landbrug  i bjergegne  og det foreliggende  direktiv-
forslag; 
EUGFL  er blevet  skabt  med  det formål  at give  mulig-
hed for gennemførelsen  af den  fælles  landbrugspoli-
tik og især  forbedringen  af landbrugernes  indkomster; 
Kommissionens  forslag  vedrører  forbedringen  af 
landbrugets  struktur  og foregiver  ikke  at være  begyn-
delsen  til en samlet  skovbrugspolitik,  som  imidlertid 
bliver  stadig  mere  nødvendig; 
med et flertal  af de tilstedeværende  eller  repræsente-
rede medlemmer,  mens  2 undlod  at stemme  — 
VEDTAGET  FØLGENDE  UDTALELSE: 
1.1. Udvalget  værdsætter,  at Kommissionens  efter 
lang tids  forløb  nu atter  forelægger  Rådet  et forslag 
om skovbrugsforanstaltninger.  Allerede  kapitlerne  om 
skovbeplantning  i memorandumme  t»Landbrug  1980« 
var blevet  godkendt  i hovedtrækkene,  og Udvalget 
godkendte  ligeledes  direktivforslaget  fra 1969  om det 
samme  spørgsmål.  Allerede  i sin beslutning  af 25. maj 
1971  fastlagde  Rådet  grundlaget  for en snarlig  ved-
tagelse  af strukturpolitiske  støtteforanstaltninger  på 
skovbrugsområdet.  Efter  Udvalgets  opfattelse  bliver 
det for hver  dag,  der går,  mere  og mere  nødvendigt, 
at Fællesskabet  bliver  aktiv  på dette  område  af de 
grunde,  som  Kommissionen  selv  anfører  i sine 
betragtninger  (betragtning  6). 
1.2. I ovennævnte  memorandum  og beslutning  havde 
man naturligvis  indgående  behandlet  problemet  med 
produktionsoverskud.  De foreslåede  foranstaltninger 
må ses på baggrund  af den  generelle  konjunktur  og 
da denne  har undergået  udvikling,  må man  konstatere, 
at skovbrugsproblemet  er knyttet  til en række  andre 
generelle  problemer,  nemlig  problemer  vedrørende: 
— skove  og træ, — Fællesskabets  forsyning  med  papirmasse, 
— landbrug  (økonomi  og struktur) 
— landskabelig  skønhed, 
— jordens  bevarelse,  de hydrogeologiske  forhold 
samt  dyre-  og planteliv, 
— omkringliggende  landbrugsarealers  produktivitet 
(læbælter  og beskyttelse), 
— luftens  kvalitet, 
— de enkelte  egne, 
— bjerge. 
1.3. Udvalget  godkender  derfor  direktivforslaget  med 
forbehold  af følgende  bemærkninger. 
2. Almindelige  bemærkninger 
2.1. Udvalget  fastslår  først,  at skovbrug  adskiller  sig 
i væsentlig  grad  fra  landbrugsproduktion,  især  på 
grund  af den  usædvanlig  lange  tid, der forløber,  inden 
beplantningerne  kan  give  fuldt  udbytte.  Skønt  Kom-
missionen  lader  forslaget  komme  ind  under  de mere 
generelle  rammer  for strukturforbedringerne  for land-
bruget  såvel  som  inden  for  rammerne  af de foran-
staltninger,  som  skal  træffes  af hensyn  til beskyttelsen 
og forbedringen  af miljøet,  påpeger  den  på den  anden 
side også,  at Fællesskabets  forsyning  med  træ  efter 
dens  opfattelse  ligeledes  er af stor  betydning. 
2.2. Udvalget  mener,  at foranstaltningerne  inden  for 
skovbruget  må bedømmes  ud fra flere  aspekter:  den 
lange  tid,  der  forløber,  inden  beplantningen  giver 
udbytte,  mangelsituationen  inden  for  Fællesskabet, 
hvad  angår  træforsyningen,  og mulighederne  for  at 
forbedre  beskæftigelses-  og indkomstmulighederne 
netop  i fattige  landbrugsområder  osv. 
2.3. EF-kommissionen  anfører  artiklerne  42 og 43 
som det  juridiske  grundlag  for  sit forslag.  Disse 
artikler  åbner  hovedsagelig  mulighed  for,  at land-
brugsarealer  samt  ikke-produktive  arealer  omlægges 
til skovarealer. 
2.4. Udvalget  mener  imidlertid,  at  direktivets 
gennemførelsesbestemmelser  bør  imødekomme  land-
brugets  behov  og at de bør  være  i overensstemmelse 
med bestemmelserne  i direktiverne  om forbedring  af 
landbrugsstrukturen;  Udvalget  bemærker  også,  at be-
plantning  inden  for  Fællesskabet  ikke  udelukkende 
Nr. C 125/20 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16.10.  74 
angår  landbruget,  men  ligeledes  er af stor  betydning 
for forbedring  af miljøet  og klimaet  samt  beskyttelse 
af jorden  (erosion,  regulering  af vandføringen,  opret-
holdelse  af jordens  frugtbarhed  osv.).  Dette  sidste  er 
særlig  vigtigt  i bakkede  områder  samt  bjergegne,  hvor 
landbrugsbefolkningens  afvandring  medfører  affolk-
ning,  som  kan  være  yderst  skadelig  for byerne,  indu-
strien  og landbruget  i de ofte  tæt befolkede  områder, 
som bearbejder  landbrugsprodukterne. 
2.5. Derfor  mener  Udvalget,  at direktivet  burde  have 
fastsat  beplantningsforanstaltninger  for  alle  egnede 
områder  af hensyn  til beskyttelse  af jorden.  EUGFL's 
midler  bør  være  forbeholdt  specielle  landbrugsfor-
anstaltninger,  og man  bør  derfor  anvende  midler  af 
anden  oprindelse. 
2.6. Forslaget  lader  skovbrug  og skovbrugsproduk-
tion falde  ind  under  forbedring  af landbrugsstruk-
turen  og foranstaltninger  til beskyttelse  og forbedring 
af miljøet.  Udvalget  finder  imidlertid,  at det er ligeså 
nødvendigt  på langt  sigt  at sikre  forsyningen  med  og 
afsætningen  af træ.  Dette  er så meget  mere  nødven-
digt som  der er knaphed  på træ på verdensmarkedet, 
og der  i Fællesskabets  vigtigste  træleverandørlande 
eksisterer  særlige  markeds-  og støtteordninger  for 
skovbruget. 
2.7. Da  skovbrug  ikke  er omtalt  i traktatens  bilag  II, 
mener  Udvalget,  at der bør udarbejdes  og iværksættes 
en fælles  skovbrugspolitik.  Det  bør  desuden  under-
søges,  om  organisering  af træmarkedet  er ønskelig 
og mulig. 
2.8. I øvrigt  understreger  Udvalget  under  henvisning 
til den  lange  tid,  der  forløber  inden  beplantningen 
giver  udbytte,  nødvendigheden  af at der skabes  konti-
nuitet  inden  for  skovbruget  og især  inden  for  be-
skatningspolitikken  for skovbrug  og skovproduktion. 
En sådan  kontinuitet  må  sikres  gennem  en tilsva-
rende  harmonisering  på lang  sigt  af alle  nationale 
foranstaltninger  inden  for EF og i medlemsstaterne. 
2.9. Desuden  stiller  Udvalget  det spørgsmål  i hvor 
høj grad  det i den  nuværende  situation  kan  forsvares 
at plante  skov  på særlig  frugtbare  arealer,  som  er 
egnede  til bestemte  produkter.  Som  hovedregel  bør 
frugtbare  jorde  efter  afdelingens  opfattelse  først  og 
fremmest  anvendes  til landbrugsformål  og marginal-
jorde  til skovbrug.  På den  anden  side  er plantningen 
af læbeplanterne  en forudsætning  for,  at landbrugs-
arealerne  kan  gøres  mere  produktive.  For  dog  at 
muliggøre  en tilpasning  til dels  udviklingen  i verdens-
forsyningssituationen  for  næringsstoffer  og dels  de regionale  krav  (egnsudvikling,  miljøbeskyttelse  osv.) 
forekommer  det  tilrådeligt  at de foreslåede  fælles-
skabsforanstaltninger  er tilstrækkeligt  fleksible  og 
tillader  regionale  tilpasninger.  Direktivet  synes  i 
denne  sammenhæng  at være  det  rigtige  juridiske 
instrument. 
2.10.  Udvalget  mener  derfor,  at der bør  vedtages  en 
realistisk  politik  med  hensyn  til integration  af skov-
brug  i landbruget,  og at det må erkendes,  at en sådan 
politik  er af stor  betydning.  Denne  politik  bør  være 
fleksibel  og omfatte  ikke  blot  de nævnte  prioriteter, 
men også  tage  hensyn  til ændringer  i de økonomiske 
forhold  inden  for land-  og skovbrug. 
2.11.  Udvalget  beskæftigede  sig ligeledes  med  det 
indbyrdes  forhold  mellem  de foreslåede  foranstalt-
ninger  og de øvrige  foranstaltninger  vedrørende  land-
brugsstrukturerne,  støtten  til bjergegne  og  andre 
ugunstigt  stillede  områder  såvel  som  de længe  ven-
tede foranstaltninger  på regionalpolitikkens  område. 
2.12.  Udvalget  understreger,  at de foreliggende  direk-
tiver  ikke  må  hindre  forbedringen  af de egentlige 
landbrugsstrukturer.  Det  er bevist,  at skovbrug  drevet 
i forbindelse  med  landbrug  kan  øge  produktionen  i 
omliggende  landbrugsområder. 
2.13.  Man  påpegede,  at skovbeplantningsprocessen 
i bestemte  områder  i Fællesskabet  for nylig  er gået 
i stå på grund  af meddelelsen  om direktivet  om land-
brug  i bjergegne.  Denne  standsning  af skovbeplant-
ningsforanstaltningerne  er beklagelig  ikke  alene  set 
på baggrund  af forbedringen  af miljøet  og træpro-
duktionen,  men  har medført  yderligere  arbejdsløshed 
i disse  ofte  relativt  fattige  områder. 
2.14.  Udvalget  konstaterer  desuden,  at der inden  for 
rammerne  af direktivet  om  landbrug  i bjergegne  er 
fastsat  en støtte  på 60 RE/ha  om  året.  En støtte  af 
den størrelse,  som  Ministerrådet  har  vedtaget,  er 
nødvendig,  hvis  producenterne  skal  opretholde  land-
brugsproduktionen  under  de eksisterende,  ugunstige 
økonomiske  forhold.  Det  foreliggende  direktivforslag 
fastsætter  kun  en engangsstøtte  på 200  RE pr. hektar 
for skovbeplantning  af landbrugsarealer.  Dette  beløb 
er ikke  tilstrækkeligt  til at tilskynde  producenter 
inden  for landbruget  i bjergegne  til at beplante  deres 
arealer  med  skov.  Udvalget  anmoder  derfor  om,  at 
denne  støtte  bliver  taget  op til fornyet  overvejelse. 
2.15 Endelig  behandlede  Udvalget  spørgsmålet  om, 
hvorvidt  direktivforslaget  på kort  sigt  kunne  yde  et 
bidrag  til forbedringen  af indkomsterne,  og især  ind-
komsterne  inden  for landbruget.  I betragtning  af, at 
16.10.74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 125/21 
der i sammenligning  med  landbrugsproduktionen 
forløber  en længere  periode  fra det tidspunkt,  hvor 
skovbeplantningen  finder  sted,  til det tidspunkt,  hvor 
udnyttelsen  kan  ske,  må man  ikke  overvurdere  den 
direkte  indkomstforbedring.  Hvis  alle  direktivets 
foranstaltninger  medførte  skabelse  af nye  stillinger, 
især til mænd,  kunne  dette  medføre  indirekte  ind-
komstforbedring,  især  i isolerede  områder.  Dette  vil 
specielt  være  tilfældet,  hvis  skovenes  produktion 
aftages  af den  lokale  industri. 
2.16.  Hvad  angår  den  fastsatte  støtteprocedure 
anmoder  Udvalget  om,  at man  vælger  en fremgangs-
måde,  der  er så ubureaukratisk  som  overhovedet 
muligt,  og til brug  for hvilken  medlemsstaterne  kan 
fremlægge  den  nødvendige  dokumentation  uden 
unødige,  ekstra  administrationsudgifter.  Erfaringerne 
med det hidtil  gældende  strukturdirektiv  72/159/EØF 
viser,  at dette  ikke  i øjeblikket  er en selvfølgelig  for-
udsætning. 
2.17.  Udvalget  er af den  mening,  at dette  direktiv 
ikke må give  medlemsstaterne  anledning  til at anvende 
midler,  der er indkommet  gennem  afgifter  på træpro-
duktion,  og som  hidtil  er blevet  anvendt  til skov-
brugsforanstaltninger,  til andre  formål  eller  til at be-
tragte  disse  midler  som  statstilskud  i dette  direktivs 
forstand. 
3. Bemærkninger  til artiklerne 
3.1. Fjerde  betragtning  foreslås  affattet  således: 
»Der  eksisterer  i Fællesskabet  landbrugsbedrifter, 
hvor  man  udnytter  .. . der findes  ligeledes  land-
brugsbedrifter  og skovbrugsbedrifter  . . . produk-
tive skove«. 
3.2. Følgende  foreslås  føjet  til sjette  betragtning: 
— »til  bevarelse  af stoffer  i jorden«. 
3.3. Niende  betragtning  foreslås  affattet  således: 
». .. et passende  net af skovveje  og andet,  såsom 
absolut  nødvendige  hegn,  dræn,  brandbælter.  . .«. 
3.4. Artikel  1 
3.4.1.  Stk.  1, litra  a) samt  stk.  1 litra  a) under  arti-
kel 2 foreslås  affattet  således: »skovbeplantning  af uopdyrkede  arealer  og visse 
landbrugsarealer«. 
3.4.2.  Udvalget  konstaterer,  at Kommissionen  skelner 
mellem  arealer,  der ejes  af staten,  og arealer,  der ejes 
eller lejes  af andre  juridiske  eller  fysiske  personer. 
Efter  Udvalgets  mening  bør  man  imidlertid  i denne 
artikel  fastlå,  at begrebet  stat  ikke  omfatter  de lokale 
eller regionale  myndigheder,  der  i adskillige  med-
lemsstater  råder  over  talrige  arealer,  der  enten  er 
skovbevoksede  eller  kan  skovbeplantes.  Disse  må  i 
lighed  med  de private  skovejere  komme  i betragtning 
til den  planlagte  støtte.  Udvalget  tænker  i denne  for-
bindelse  specielt  på kommunerne,  provinserne  og 
andre  regionale  enheder.  Det  bemærkes,  at stats-
skovene  i nogle  lande  er betydelige. 
3.4.3.  Udvalget  bemærker,  at i nogle  områder  var 
og er skovbeplantning  i større  udstrækning  ikke 
mulig  gennem  det  frie  initiativ,  især  fordi  man  ikke 
havde  og ikke  har  store  investeringer,  dygtige  ledere 
eller teknisk  udstyr  til rådighed.  De områder,  staten 
må købe  der  med  henblik  på beplantning,  bør  i 
ganske  særlige  tilfælde  kunne  nyde  godt  af den  støtte, 
som er fastsat  i direktivet. 
3.4.4.  I disse  områder  bør  staten  ligeledes  bestræbe 
sig på at opmuntre  private  ejere  og kommuner  til at 
foretage  beplantning,  dels  ved  at stille  »know-how« 
og dens  eventuelle  udstyr  til rådighed  og dels  ved  at 
tilskynde  til sammenslutning  af private  ejere.  Således 
kunne  områder,  staten  erhvervede,  overdrages  til 
private  personer  eller  kommuner  f. eks.  og kunne 
således  modtage  normal  støtte  i henhold  til direktivet. 
3.5. Artikel  2 
3.5.1.  Udvalget  mener  ikke,  at foranstaltningerne  i 
stk. 1 litra  d) og stk.  4 bør  finansieres  via EUGFL. 
3.5.2.  Udvalget  ønsker  at få nærmere  oplysninger  om 
hvilke  aktiviteter  der falder  ind under  de i stk.  2 litra 
a), b) og c) nævnte  foranstaltninger.  Efter  dens 
mening  må f. eks.  behandling  af arealerne  høre  til 
foranstaltningerne  under  litra  a). 
3.5.3.  Desuden  er den  periode  på 5 år, i løbet  af 
hvilken  der  kan  foretages  erstatning  og vedligehol-
Nr. C 125/22 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 16.10.  74 
delsesarbejder,  efter  Udvalgets  mening  alt for  kort. 
Det foreslår,  at man  udvider  perioden  til 10 år. 
3.5.4.  Udvalget  mener,  at anlæggelse  af skovveje  er 
en yderst  effektiv  foranstaltning,  når det gælder  om-
at gøre  skovbruget  mere  rationelt.  Det  forslår  derfor, 
at Kommissionen  prøver  at finde  midler,  hvormed 
man kan  fremskynde  denne  form  for støtte  (regional-
fond  m. m.). 
3.5.5.  Udvalget  påpeger,  at anlæggelse  af skovveje 
af praktiske  grunde  ofte  sker  i to etaper  over  flere  år. 
Det anmoder  Kommissionen  om at tage  dette  forhold 
i betragtning,  når der skal  bevilges  støtte. 
3.6. Artikel  3 
3.6.1.  Kommissionens  meddeler,  at den  i stk..  1 fast-
satte  betingelse  ikke  er knyttet  til et krav  om,  at der 
skal opstilles  en detaljeret  plan,  men  at foranstalt-
ningerne  logisk  skal  indgå  i den  planlagte,  alminde-
lige udvikling,  hvilket  Udvalget  bifalder.  I overens-
stemmelse  hermed  kan  den  plan,  der  skal  følge  med 
enhver  aisøgning  om støtte,  og som  er nævnt  i stk.  5. 
altså  begrænse  sig til de vigtigste  oplysninger. 
3.6.2.  Da  det som  sagt  er nødvendigt  at iværksætte 
en skovbrugspolitik,  som  ikke  blot  sigter  mod  særlige 
landbrugsområder,  kan  Udvalget  ikke  godkende  de 
restriktive  betingelser  i stk.  2 litra  a) og anmoder 
derfor  om,  at litra  a) slettes. 
3.6.3.  Udvalget  kan  ikke  erklære  sig helt  indforstået 
med den  betingelse,  som  vedrører  de arealer,  der 
bevares  til landbrugsproduktion.  Den  anmoder  om, 
at denne  betingelse  kun  bliver  bragt  i anvendelse, 
såfremt  den,  der  ansøger  om  støtte  til et skovplant-
ningsprojekt,  er i stand  til at øve  indflydelse  på den 
resterende  arealoverflade. 
3.6.4.  Udvalget  bemærker,  at anlæggelse  og forbed-
ring af skovveje  ikke  nødvendigvis  bør  medføre,  at 
almenheden  får adgang  til skovene. 
Det anbefaler  imidlertid  overfor  Kommissionen,  at 
den i stk.  4 fastsætter,  at tætboende  landbrugere  og 
skovbrugere  får ret til at færdes  i skovene.  Dette  må 
dog ikke  gå ud over  skovenes  udnyttelse  (brandfare 
i tørkeperioder  osv.). 
3.7. Artikel  4 
3.7.1.  Som  det  allerede  blev  fremhævet  i de almin-
delige  bemærkninger,  må  beløbet  på 200  RE/ha 
betragtes  som  værende  for lavt  til at give  landbrugs-producenterne  en  tilstrækkelig  tilskyndelse  til at 
omlægge  deres  arealer  til skov.  Især  hvis  man  sam-
menligner  med  den  støtte,  der  er fastsat  i direktivet 
»bjerglandbrug«  (60  RE/ba  årligt),  forekommer  det 
tilrådeligt  at hæve  støttebeløbet. 
3.7.2.  Udvalget  anmoder  om,  at man  under  alle 
omstændigheder  skaber  sikkerhed  for,  at støttean-
søgeren  rent  faktisk  er identisk  med  den  landbrugs-
producent,  der har  frigivet  de pågældende  arealer  til 
skovbeplantning.  I modsat  fald  måtte  man  under-
søge,  om der  skulle  fastsættes  en supplerende  støtte 
til ejeren,  når denne  ikke  var identisk  med  brugeren, 
således  at man  ikke  lagde  hindringer  i vejen  for 
gennemførelsen  af projekterne  ved  udelukkende  at 
bevilge  støtte  efter  stk. 2 til brugeren. 
3.8. Artikel  5 
3.8.1.  Efter  Udvalgets  mening  er denne  artikels  stk.  2 
affattet  for summarisk.  På baggrund  af den  betydning, 
som tilkommer  den  faglige  uddannelse,  forekommer 
det tilrådeligt  at give  en tydeligere  understregning  af, 
hvilke  forventninger  man  i direktiv  72/161/EØF's  for-
stand  stiller  til medlemsstaterne  på dette  område. 
Man  må også  målbevidst  søge  at fremme  uddannelsen 
af de skovarbejdere  og ejere,  der hidtil  ikke  har været 
fortrolige  med  de avancerede  skovbrugs-  og -plejeme-
toder,  med  de muligheder,  der  ligger  i socialfonden 
og EUGFL. 
3.9. Artikel  6 
3.9.1.  Udvalget  anmoder  endvidere  om,  at der bliver 
fastsat  undtagelser  fra den  i stk.  1 nævnte  regel,  især 
for så vidt  angår  projekter,  der  er under  gennem-
førelse,  samt  for  (uopdyrket)  land,  der  f. eks.  er 
indvundet  fra havet.  Udvalget  anerkender  det logiske 
argument,  at arealerne  i nogle  tilfælde  efter  træfæld-
ningen  kan  omlægges  til landbrugsudnyttelse  gennem 
genvinding. 
3.9.2.  Det  finder  i øvrigt,  at 10 år er for  kort  tid. 
Selvom  fremstilling  af træ til finmaling  kan  ske inden 
for relativ  kort  tid,  må  man  ikke  forsømme  frem-
stilling  af gavntømmer,  som  almindeligvis  tager  meget 
længere  tid. 
3.10.  Artikel  9 
3.10.1.  Udvalget  finder  det hensigtsmæssigt,  at Kom-
missionen  ligeledes  holdes  informeret  om  forslag 
til lovbestemmelser,  som  direkte  vedrører  det pågæl-
dende  område,  uden  at de nødvendigvis  medtages  i 
16. 10.74 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende Nr. C 125/23 
det foreliggende  direktiv.  Det  foreslår  derfor,  at 
følgende  føjes  til punkt  1., 1. led: 
». . . samt  de bestemmelser,  som  måtte  vedrøre 
det pågældende  område«. 
3.11.  Artikel  11 
3.11.1.  Udvalget  stiller  sig selv  det spørgsmål,  hvor-
for godtgørelsen  af udgifterne  gennem  EUGFL  kun 
beløber  sig til 25 % af de udgifter,  der kan  støttes. 
Det anmoder  om,  at dette  beløb  bliver  tilpasset  efter 
den sats,  der  er fastsat  i de øvrige  direktiver  om 
strukturforbedring  for bestemte  områder. 
3.11.2.  Udvalget  konstaterer,  at beløbet  på 200  RE/ 
ha i henhold  til stk.  4 er for lavt.  Der  må,  alt efter 
de pågældende  træsorter,  og især  hvor  der  er tale 
om løvskov,  ydes  et større  støttebeløb.  Endvidere  må man tage  i betragtning,  at der også  skal  tages  hensyn 
til de konjunkturbestemte  omkostningsstigninger,  når 
støttens  størrelse  skal  fastsættes. 
3.12.  Høring  af erhvervsgrupperne 
Udvalget  er endelig  af den  opfattelse,  at det er tilråde-
ligt at foretage  en høring  af erhvervsgrupperne  inden 
for det særlige  område,  som  skovbruget  udgør.  Det 
foreslår  derfor,  at man  snarest  opretter  en under-
afdeling  »skovbrug«  inden  for det rådgivende  udvalg 
for landbrugsstrukturer. 
Bruxelles,  den 17. juli 1974 
Det økonomiske  og  sociale  Udvalg 
Alfons  LAPPAS 
Formand 
Udtalelser  om  »Fødevarekrisen  og Fællesskabets  ansvar  over  for  udviklingslandene« 
og »Memorandum  om  Det  europæiske  Fællesskabs  politik  for  fødevarehjælp« 
Den tekst,  som  har  været  genstand  for udtalelsen,  er ikke  offentliggjort  i De Euro-
pæiske  Fællesskabers  Tidende. 
A. UDTALELSENS  JURIDISKE  GRUNDLAG 
Rådet  besluttede  den  20. marts  1974  i medfør  af artikel  198  i Traktaten  om oprettelse  af 
Det europæiske  økonomiske  Fællesskab,  at høre  Det  økonomiske  og sociale  Udvalg  om 
det nævnte  emne. 
B. DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALGS  UDTALELSE 
Det økonomiske  og sociale  Udvalg  vedtog  på sin 122.  plenarforsamling  afholdt  i Bruxelles, 
den 17. og 18. juli 1974  sin udtalelse  om det nævnte  emne. 
Udtalelsens  ordlyd  er følgende: 
DET  ØKONOMISKE  OG  SOCIALE  UDVALG  HAR  — 
under  henvisning  til artikel  198  i traktaten  om opret-
telse  af EØF 
under  henvisning  til den  anmodning  om  udtalelse, 
som Rådet  for De europæiske  Fællesskaber  fremsatte den 22. marts  1974,  om »Fødevarekrisen  og Fælles-
skabets  ansvar  over  for udviklingslandene«  og 
»Memorandum  om Det  europæiske  økonomiske  Fæl-
lesskabs  politik  for fødevarehjælp«, 
inder  henvisning  til  forretningsordenen,  særlig 
artikel  22,