29. gentager, at spredningen af håndvåben og lette våben er en væsentlig kilde til ustabilitet i alle
kriseregioner, og anmoder derfor EU om fortsat at kræve en effektiv kontrol med våbeneksport, herunderlicensproduktion, samarbejdsaftaler inden for industrien og våbenmæglervirksomhed; minder endnu engang om, at det er nødvendigt at gøre den europæiske adfærdskodes bindende, hvis dette skal opnås;
30. kræver, at der rettes større opmærksomhed mod og tildeles flere midler til uddannelse, da
uddannelse er et centralt instrument i konfliktforebyggelse, og opfordrer med henblik herpå Kommissionentil at bidrage til aktiviteterne i FN’s Tiår for Fredskultur og Ikke-vold ved at fremme integration af freds-skabelse og uddannelse i ikke-voldelig adfærd, gensidig respekt og bekæmpelse af had i undervisningspla-nerne i hele verden og navnlig i de særlige konfliktområder, f.eks. Balkan og Mellemøsten samt i områdetomkring De Store Søer;
31. betoner på denne baggrund, at kvinders indflydelse og status bør styrkes mest muligt;
*
**
32. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemskabernes
regeringer samt til FN’s og OSCE’s generalsekretær.
16. Forbindelserne EU/Iran
A5-0418/2001
Europa-Parlamentets beslutning om Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet
om EU’s forbindelser med Den Islamiske Republik Iran (KOM(2001)71 Sdash C5-0338/2001 Sdash
2001/2138(COS))
Europa-Parlamentet,
*dash der henviser til Kommissionens meddelelse (KOM(2001)71 *dash (C5-0338/2001),*dash der henviser til resolution 2001/17 af 20. april 2001 fra FN’s Menneskerettighedskommissionen om
menneskerettighedssituationen i Den Islamiske Republik Iran,
*dash der henviser til den endelige rapport af 12. november 2001 samt til interimsrapporten af
10. august 2001 (A/56/278) samt rapporten af 16. januar 2001 (E/CN.4/2001/39) fra FN’s Menneske-rettighedskommissions særlige repræsentant for Iran, Maurice Copithorne, om menneskerettigheds-situationen i Den Islamiske Republik Iran,
*dash der henviser til sine beslutninger af 18. maj 2000 om Iran(
1), af 13. april 2000 om de fanger i
Iran, der er anklaget for spionage til fordel for Israel og De Forenede Stater(2) og af 16. septem-
ber 1999 om fængslede anklaget for spionage i Iran og deres situation(3),
*dash der henviser til forslag til resolution om menneskerettighedssituationen i Den Islamiske Republik
Iran indgivet af EU’s medlemsstater m.fl. til den 56. FN-generalforsamling den 20. november 2001(A/C.3/56/L.50),
*dash der henviser til sin beslutning af 5. juli 2001 om menneskerettighederne i verden 2000 og Den Euro-
pæiske Unions menneskerettighedspolitik(
4),
(1) EFT C 59 af 23.2.2001, s. 282.
(2) EFT C 40 af 7.2.2001, s. 421.
(3) EFT C 54 af 25.2.2000, s. 112.
(4) »Vedtagne tekster«, punkt13.C177E/296 DA 25.7.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 13. december 2001
*dash der henviser til den dialog, der blev etableret i 1995, og som i oktober 1998 blev udvidet til at være
en drøftelse mellem EU og Iran om globale spørgsmål som terrorisme og menneskerettigheder, regio-nale spørgsmål og samarbejdsområder som narkotika, flygtninge og energi,
*dash der henviser til, at Kommissionen har beklaget, at den amerikanske Kongres den 26. juli 2001 for-
længede sanktionerne over for Iran og Libyen (ILSA, HR 1954) med yderligere fem år,
*dash der henviser til sin beslutning af 25. oktober 2001 om de fremskridt, der er gjort med iværksættelsen
af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik(
1), hvori det foreslås at åbne vejen for indgåelse af en
handels- og samarbejdsaftale med Iran,
*dash der henviser til Kommissionens bekræftelse i dens meddelelse om, at »det siger sig selv, at rækkevidden
af de bilaterale forbindelser vil afhænge af de fremskridt, der gøres med de politiske, økonomiske oglovgivningsmæssige reformer i Iran«,
*dash der henviser til, at den iranske præsident Khatami og andre fremtrædende personligheder i Iran har
fordømt terrorangrebene i USA den 11. september 2001,
*dash der henviser til udenrigsminister Kamal Charrasiz besøg i EU-institutionerne den 10. september 2001,
som repræsenterede et stort fremskridt i de diplomatiske forbindelser mellem Iran og EU siden denislamiske revolution i 1979,
*dash der henviser til den udenrigspolitiske EU-trojkas ad hoc-rejse, der fandt sted på baggrund af handlings-
planen(
2) om øget bekæmpelse af terrorismen, vedtaget på udenrigsministrenes ekstraordinære top-
møde den 21. september 2001 i Bruxelles, og som førte den til både Den Islamiske Republik Iran ogandre Machrek-stater samt Pakistan,
*dash der henviser til forretningsordenens artikel47, stk.1,
*dash der henviser til betænkning fra Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikker-
hed og Forsvarspolitik samt udtalelse fra Udvalget om Industripolitik, Eksterne Økonomiske Forbin-
delser, Forskning og Energi (A5-0418/2001),
A. der henviser til, at stort set alle Irans nabostater er en permanent kilde til ustabilitet, og at EU som led
i en udenrigspolitisk strategi til konfliktforebyggelse har en stor interesse i, at Iran udvikler sig til enstabilitetsfaktor i regionen,
B. der henviser til, at EU kan hjælpe Iran med at skabe gode naboforbindelser til alle landene i området
og bidrage effektivt til udviklingen af det regionale samarbejde,
C. der henviser til, at EU bør gøre alt, hvad der står i dens magt, for at Iran fortsat deltager konstruktivt i
den internationale koalition mod terrorismen under FN’s auspicier,
D. der henviser til, at Iran allerede nu huser ca. 2,8 millioner flygtninge, navnlig fra Afghanistan og Irak,
hvilket udgør en destabiliseringsfaktor, der ikke kun er begrænset til Iran, og at der derfor er brug foren væsentlig forøgelse af den internationale humanitære bistand, navnlig i betragtning af de stærktstigende flygtningestrømme til Iran som følge af kampene i Afghanistan,
E. der konstaterer, at Iran i nu 22 år har haft et styre, der forfølger og undertrykker anderledes troende,
og som er skuffet over, at valget af præsident Khatami, der for første gang syntes at give anledning tilhåb, heller ikke har medført nogen væsentlig demokratisk og politisk forandring,
F. der henviser til, at øget demokrati og større respekt for menneskerettighederne ville muliggøre en
omfattende frigivelse af menneskelige ressourcer og dermed i væsentlig grad forbedre Irans positionsom økonomisk faktor i regionen, og ville kunne få Iran til at blive en mere stabil partner i regionen,
(1) »Vedtagne tekster«, punkt15.
(2) SN 140/01 af 21.9.2001.25.7.2002 DA C177E/297 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den 13. december 2001
G. der henviser til, at EU med et årligt eksportvolumen på over 4mia.EUR er Irans vigtigste handels-
partner, idet Iran hvert år eksporterer varer til en værdi af 4,5mia.EUR til EU, heraf 75% olie, og atder fortsat er store muligheder for en udvidelse af samarbejdet på andre områder,
H. der henviser til, at den fredelige udvikling af det civile samfund og økonomien afhænger af en fortsat
udvikling af Irans interne politiske, lovgivningsmæssige og økonomiske rammebetingelser bort fraautokratiske og repressive strukturer hen imod mere demokrati og økonomisk og politisk libera-lisering,
I. der henviser til, at et stort flertal af Irans vælgere som følge af den særdeles høje valgdeltagelse ved
parlaments-, præsident- (67% valgdeltagelse i 2001) og kommunalvalgene siden 1996 har vist, at depolitiske institutioner accepteres, men også at der er et omfattende ønske om at presse på med bådepolitiske og økonomiske reformer (77% flertal for præsident Khatami i 2001) i modsætning til ønskethos et flertal af de shiitiske religiøse ledere om at skabe et islamisk teokrati,
J. der henviser til erklæringen fra præsident Khatami af 8. august 2001 i anledning af hans tiltrædelse af
sin anden embedsperiode, hvori han ønsker at styrke de civile institutioner i landet,
K. der henviser til, at enhver EU-politik over for Iran er nødt til at tage hensyn til modsætningerne i det
samfundsmæssige og politiske system, og at et øget politisk samarbejde kun er hensigtsmæssigt, hvisen yderligere udvikling af de politiske, økonomiske og sociale reformer i Iran fremmes,
L. der henviser til, at en »kulturel dialog« i denne forbindelse vil spille en vigtig rolle med hensyn til at
fremme forståelsen og udvekslingen mellem religioner og samfund, og at Den Europæiske Union pådette område agter at uddybe sine forbindelser til de arabiske stater og til Iran,
M. der henviser til, at bortset fra de opnåede fremskridt giver menneskerettighedssituationen i Iran fortsat
anledning til bekymring, at Menneskerettighedskommissionens særlige repræsentant for Iran, MauriceCopithorne, i den seneste rapport af 12. november 2001 har anført, at der på visse væsentlige områ-der som f.eks. straf og andre aspekter af retssystemet er sket alvorlige tilbageskridt siden sidste rapporti august, at den lovede presse- og retsreform ikke er gennemført, og at det netop i de seneste månederpå ny er kommet til omfattende undertrykkelse af presse- og forsamlingsfriheden; det seneste eksempeler arrestationen af den kvindelige filminstruktør Tahmineh Milani, som blev arresteret den31. august 2001, fordi hun »krænkede islamiske værdier«,
N. der deler den foruroligelse, EU’s medlemsstater har givet udtryk for i forslaget til FN-resolution,O. der især er foruroliget over fængslingen af Ali Afshari, Akbar Ganji, Ezzatollah Sahabi, Yussefi
Eshkevari, Khalil Rostamkhani og Said Sadr på grund af deres deltagelse i konferencen »Iran eftervalgene *dash reformdynamikken i Den Islamiske Republik«, som fandt sted i Berlin i april 2000, ogover den skæbne, som har ramt Abbas Amir Entezam, der er den længst fængslede samvittighedsfangei Iran,
P. der henviser til, at kvinder fortsat undertrykkes, selv om deres situation er betydelig bedre end i de
fleste andre lande i regionen, at kvinder valgtes som medlemmer af parlamentet med den hidtil højesteandel på 5,5% ved parlamentsvalgene i 2000, at nogle kvinder indtager ledende stillinger i ministerierog erhvervslivet, og at de kvindelige studerende udgør over 50% af de indskrevne studerende veduniversiteterne,
Q. der henviser til, at Iran er et multietnisk land, hvor mindretallene udgør omkring 50% af hele befolk-
ningen, og at mindretallenes rettigheder ikke respekteres fuldt ud, især for så vidt angår Azeri-min-dretallet, som repræsenterer en stor del af det iranske samfund,
R. der påpeger, at præsident Khatami har appelleret til de etniske mindretal, idet han har stillet en større
kulturel frihed i udsigt,C177E/298 DA 25.7.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 13. december 2001
S. der henviser til, at Iran konfronteres med betydelige økonomiske og sociale problemer som høj infla-
tion og arbejdsløshed, udlandsgæld, lav produktion og ringe udnyttelse af de industrielle muligheder,hurtig befolkningsvækst og til dels alarmerende miljøforurening, og at landet derfor på baggrund afdets omfattende økonomiske potentiale og rige energikilder har interesse i øgede udenlandske inve-steringer og handels- og samarbejdsaftaler med EU,
T. der henviser til, at narkotikadyrkningen i Afghanistan, som tidligere blev sponsoreret af talebanerne,
ikke kun er skyld i, at der findes 1,5-2 millioner iranske narkomaner *dash som er en tragedie i sig selv *dashsamt alvorlige økonomiske, sociale, kulturelle og sikkerhedsrelevante skader i Iran, men at Iran pågrund af sin geografiske beliggenhed også bliver transitland for størstedelen af narkotikaimporten i EU,
U. der henviser til, at Iran, der deltager i De Forenede Nationers narkotikakontrolprogram, har gjort en
omfattende indsats for at bekæmpe narkotikasmuglere, der er udstyret med militære våben som f.eks.armerede køretøjer og anti-luftskytsmissiler, og har betalt en høj pris for at bekæmpe narkotika, idet
mere end 3000 af lovens håndhævere er blevet dræbt i løbet af de seneste 10 år,
1. går ind for et øget samarbejde mellem EU og Iran og støtter i denne forbindelse en tosporet politik,
idet man dels i en kritisk dialog drøfter menneskerettighedssituationen, spørgsmålet om nukleare, kemiskeog biologiske masseødelæggelsesvåben og nødvendigheden af økonomiske reformer i Iran og dels udvikler
samarbejdsformer på forskellige områder, der bl.a. også skal fremme opbygningen af retsstat og demokrati
hvilket inden for ovennævnte områder ville skabe et mere solidt grundlag for et sådant samarbejde;
2. understreger endnu engang udtrykkeligt denne nødvendighed på baggrund af begivenhederne den
11. september 2001 og de dermed forbundne vidtrækkende udenrigspolitiske forandringer og opfordrerKommissionen til på grund af de ekstraordinære omstændigheder øjeblikkeligt at stille humanitær bistandtil rådighed for de afghanske flygtninge i Iran;
3. håber, at den politiske handlekraft, som det internationale samfund har udvist efter terroranslagene,
fortsat opretholdes;
4. opfordrer Iran til at tage sin politik i Mellemøsten op til fornyet overvejelse og bidrage til at forene to
mål: dels skabelsen af en levedygtig og demokratisk palæstinensisk stat og en afslutning på besættelserneog dels respekt for Israels ret til inden for internationalt anerkendte grænser at leve i fred og sikkerhed;opfordrer desuden Iran til at bekræfte denne ret og benytte sin indflydelse i Mellemøsten til at få deorganisationer, som det opretholder forbindelse til, til at afholde sig fra anvendelse af vold; opfordrerendvidere Iran til at gøre sin indflydelse gældende med hensyn til at sikre, at israelske soldater, der til-bageholdes af disse grupper, frigives;
5. opfordrer indtrængende Iran til at indtage en konstruktiv holdning til de andre kyststater med hensyn
til afstikningen af grænser i Det Kaspiske Hav og at afholde sig fra ensidige initiativer, der kunne bringe
den nuværende proces, som burde føre til en ny international aftale på dette område, i fare;
6. støtter ønsket om en politisk, økonomisk og social reform, som det iranske folk og dets nyligt valgte
repræsentanter ved præsident-, parlaments- og kommunalvalgene har givet udtryk for på demokratisk visog håber, at de politiske, økonomiske og retlige reformbestræbelser i denne anden embedsperiode omsiderbærer frugt;
7. mener, at den af Iran antydede vilje til at drøfte menneskerettighedsspørgsmål er en positiv udvikling
med henblik på en normalisering af forbindelserne mellem EU og Iran, og forventer i forlængelse heraf, atf.eks. de individuelle rettigheder ved straffesager samt mindretalsrettigheder fremover ikke afvises underpåberåbelse af national sikkerhed; forventer forbedringer, især hvad angår frigivelsen af samvittighedsfangerog respekt for internationale normer for en retfærdig retssag, forbud mod tortur, ophævelse af særlige25.7.2002 DA C177E/299 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den 13. december 2001
domstole, som f.eks. den revolutionære domstol og pressedomstolen og den særlige domstol for gejstlighe-
den for lovovertrædelser, som kan behandles inden for de normale retlige rammer, trosfrihed for allereligioner (ikke kun de religioner, der anerkendes i forfatningen) og afskaffelse af dødsstraf;
8. går ud fra, at en fremtidig handels- og samarbejdsaftale med Iran vil indeholde en omfattende
menneskerettighedsklausul i overensstemmelse med artiklerne herom i Cotonou-aftalen;
9. støtter en selektiv tilnærmelse mellem EU og Iran, der bl.a. har til formål at øge de eksisterende
tendenser i retning af demokratiske institutioner og udvikling af et civilt samfund, og anmoder om, atdet holdes fuldstændig underrettet om de fremtidige konkrete tilnærmelsesforanstaltninger, som Kommis-
sionen vælger; støtter i betragtning af de vanskelige rammebetingelser for et samarbejde med Iran den
hidtil valgte fremgangsmåde, som er en selektiv tilnærmelse mellem EU og Iran;
10. mener i den forbindelse, at Kommissionen bør gennemføre ad hoc-programmer for at bistå civil-
samfundet, de uafhængige medier og ikke-statslige organisationer med at forbedre deres profil og spille enafgørende rolle i demokratiseringsprocessen inden for det iranske samfund;
11. anser en uddybelse af det handelspolitiske og økonomiske samarbejde mellem EU og Iran for
muligt, hvis Iran gennemfører en økonomisk liberaliseringspolitik, således som den er indeholdt i denfemårsplan, der blev indledt i 1999; foreslår en styrket økonomisk liberaliseringsproces og privatiseringog større åbenhed over for udenlandske investeringer og økonomiske aktiviteter gennem fjernelse af tek-niske og ikke-tekniske handelshindringer;
12. bifalder derfor de sonderende drøftelser mellem Kommissionen og den iranske regering på områder
som energi, handel og investeringer, narkotika og flygtninge-/asylspørgsmål, og går ind for, at disse drøf-telser udvides til andre områder af fælles interesse, navnlig kampen mod narkotika, som kræver yderligereforanstaltninger, for at Irans tekniske og uddannelsesmæssige behov kan opfyldes; opfordrer Rådet ogKommissionen til indtrængende at anmode de fremtidige magthavere i Afghanistan om øjeblikkeligt atsætte en stopper for den omfattende produktion og illegale eksport af narkotika fra deres land;
13. finder det nødvendigt, at der indledes en dialog om yderligere områder af gensidig interesse, som
menneskerettighedsspørgsmål, udenrigs- og sikkerhedspolitikken, masseødelæggelsesvåben og spredning afatomvåben;
14. gør opmærksom på den betydning, som den kulturelle dialog i denne henseende har, som f.eks.
oprettelsen af et dialogforum og andre former for indbyrdes kontakt mellem de to kulturer;
15. understreger, at det er nødvendigt med en sensibel og effektiv forbedring af den prekære menneske-
rettighedssituation, og kræver, at religiøse mindretals rettigheder og kvinders værdighed respekteres, hvilket
ikke er tilfældet med de foreskrevne love for påklædning samt de talrige bestemmelser inden for familieret,
der diskriminerer kvinder; støtter derfor forslag fra FN’s særlige repræsentant, Copithorne, om at opstille enkøreplan for gennemførelsen af de retlige og administrativt nødvendige ændringer med henblik på at sikrekvinders retlige ligestilling;
16. bemærker, at der findes mange ambitiøse unge i Iran og anerkender deres rolle inden for Irans
reformproces; ønsker at tilskynde til fremme af kontakten og forbindelserne mellem unge iranere ogunge i andre lande, samt til at unge iranere får adgang til verden uden for Iran, især gennem øget akade-
misk udveksling; ønsker endvidere, at instanser i EU og dets medlemsstater på områderne kultur, videnskab
og samarbejde får større muligheder for at oprette missioner i Iran;
17. håber, at FN’s særlige repræsentant for menneskerettigheder på ny indbydes til et besøg, da dette
ikke er sket siden 1996;
18. opfordrer endvidere Iran til at give den islamiske menneskerettighedskommission beføjelser til at
gennemføre upartiske og grundige undersøgelser i forbindelse med påstande om krænkelser af menneske-rettighederne, herunder tortur, forsvundne personer og udenretslige henrettelser, og opfordrer til, at meto-derne og resultaterne af sådanne undersøgelser offentliggøres;C177E/300 DA 25.7.2002 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag, den 13. december 2001
19. forventer i den forbindelse en yderligere indsats med henblik på gennemførelse af den bebudede
reform af pressen og retsvæsenet; kræver afskaffelse af de eksisterende foranstaltninger *dash hvoraf mange ervilkårlige og har karakter af straf *dash gennem et forudsigeligt retssystem baseret på domstolskontrol medsuspensionsbestemmelser, der er begrænset til seks måneder;
20. tilskynder reformkræfterne i parlamentet og civilsamfundet til selvbevidst at videreføre vælgernes
ønske om styrkelse af demokratiske strukturer og opbygning af et åbent demokratisk samfund; konstatererimidlertid, at der siden præsident Khatamis genvalg endnu ikke har kunnet konstateres nogen væsentligevideregående reformbestræbelser, men at der derimod er sket en drastisk stigning f.eks. i antallet af hen-
rettelser, og at videreførelsen af et næsten uændret kabinet klart har indskrænket det reformvenlige parla-
ments forventninger;
21. anser indgåelsen af en handels- og samarbejdsaftale med Iran for mulig, hvis Iran gør væsentlige
fremskridt med hensyn til en ændring af sin markeds- og investeringslovgivning, således at den er i over-ensstemmelse med WTO-kravene; bifalder derfor fremsendelse af et forslag fra Kommissionen til Rådet den19. november 2001 om en sådan handelsaftale mellem EU og Iran samt den positive vurdering af og støttetil denne fremgangsmåde, som Rådet (almindelige anliggender) gav udtryk for den 17. oktober 2001;
22. går ind for, at Iran får status som fuldgyldigt medlem af Inogate-programmet (hvor Iran for øje-
blikket har observatørstatus), som finansieres af Kommissionen, i betragtning af den vægt, som der i grøn-bogen om energiforsyningssikkerhed lægges på, at der føres en permanent dialog med de energiproduce-
rende lande for at opnå prisstabilitet og større gennemsigtighed på markedet;
23. bifalder, at Iran den 16. juli 2000 vedtog forordning 14.4, hvormed der er opstillet en liste over
77 varer, navnlig industriprodukter, for hvilke importliberalisering finder anvendelse, og opfordrer deniranske regering til at fortsætte denne liberaliseringsproces, som uden tvivl vil bidrage til indledningen afforhandlinger om WTO-medlemskab;
24. bifalder desuden, at Irans parlament i maj 2001 vedtog loven om udenlandske investeringer i Iran,
som er mere fleksibel end den gældende lov fra 1955, og den ligeledes netop vedtagne lov om Iranstiltrædelse af New York-konventionen om international voldgift, som vil bidrage til at skabe et klima afgensidig tillid, der er nødvendig for at tiltrække udenlandske investeringer;
25. foreslår, at Kommissionen og Rådet opfordrer Iran til at deltage i det sjette rammeprogram for at
fremme landets forskning og innovationsaktiviteter samt for at fremme forbindelser på forskningsområdetmellem EU og Iran.
26. udtrykker under alle omstændigheder tilfredshed med de opnåede fremskridt med hensyn til rettig-
heder og frihedsrettigheder og opfordrer Iran til at gøre yderligere fremskridt med hensyn til liberaliserin-gen inden for områder som retsstaten, mindretalsrettigheder og pressefrihed;
27. erkender, at der pålægges Iran en meget stor økonomisk og finansiel byrde som følge af flygtnin-
gene, og beklager, at der er tale om en relativt lav bistandsindsats fra EU’s og de internationale institu-tioners side; mener, at den nye byrde som følge af de afghanske flygtninge kræver en øjeblikkelig indsatsfra EU’s side; tilskynder Kommissionen til at indlede et humanitært hjælpeprogram for at hjælpe de afg-hanske og irakiske flygtninge i Iran samt at koordinere EU-landenes tekniske bistand til sikring af Iransgrænser;
28. går ind for udvikling af direkte menneskelige kontakter (people-to-people) mellem EU-landene og
Iran for at styrke civilsamfundet i Iran samt udvikling af en parlamentarisk dialog mellem medlemmerne afEuropa-Parlamentet og Det Islamiske Råds Forsamling (Majlis);
29. foreslår derfor at sende en ad hoc-delegation til Teheran og til at opfordre det iranske parlament til
at sende en delegation til Bruxelles for at forberede fremtidige parlamentariske forbindelser mellem Europa-Parlamentet og Majlis, f.eks. medtagelse af Iran i en parlamentarisk delegation for Den Persiske Golf;
30. pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen og Rådet.25.7.2002 DA C177E/301 De Europæiske Fællesskabers Tidende
Torsdag,den 13. december 2001