Nr. C 41/44 De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 2. 91 
Man bør imidlertid ikke undervurdere de endog alvorli­
ge konsekvenser, som de beslutninger, EF har truffet, 
kan få for nogle erhvervssektorer i medlemsstaterne, 
især tekstilsektoren og landbruget. 
ØSU mener, at debatten om retningslinjerne for 
1990'erne bør omfatte alvorlige fornyede overvejelser 
over tendensen til at misbruge GSP-ordningen, som jo 
oprindeligt og i årenes løb blev gennemført for at øge 
Bryssel, den 20. november 1990. 
1. Indledning - Kommissionens forslag 
1.1. Kommissionens forslag er relativt ukompliceret. 
1.2. Den eksisterende forordning (EØF) nr. 3975/ 
87 indeholder en procedure på grundlag af hvilken 
Kommissionen, enten som følge af en klage eller på 
eget initiativ, kan indlede skridt til at standse enhver 
overtrædelse af artikel 85, stk. 1, eller artikel 86 i 
Traktaten i forbindelse med lufttransportydelser mel­
lem EF-lufthavne. I denne procedure indgår bl.a. høring 
af et rådgivende udvalg for aftaler og dominerende 
i1) EFT nr. C 155 af 26. 6. 1990, s. 7. eksportindtægterne, fremme industrialiseringen og 
sætte gang i den økonomiske vækst i udviklingslandene. 
ØSU beklager således, at det ikke blev hørt af Rådet, 
da GSP for første gang blev udvidet til at omfatte lande, 
som ikke tilhørte gruppen af udviklingslande. De nye 
associeringsaftaler, der for øjeblikket er til drøftelse 
mellem EF og visse østeuropæiske lande, er et langt 
mere passende instrument til at opfylde det samme 
behov. 
Fran^ois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg 
stilling inden for luftfarten, inden der træffes be­
slutninger i den pågældende sag. Sådanne høringer vil 
kunne vare op til fire, ja endog seks, måneder. 
1.3. Med det nu fremsatte forslag til forordning får 
Kommissionen bemyndigelse til at afvige fra dette særli­
ge led i proceduren, når den har grund til at formode, 
at bestemte former for praksis kunne være til skade for 
eller true en luftrutes levedygtighed eller et luftfartssel­
skabs eksistens. 
1.4. Foranstaltninger, som træffes i henhold til denne 
ændrede procedure, vil kun have midlertidig karakter 
og kan højst have gyldighed i op til seks måneder. 
Anmodninger om forlængelser skal forelægges Det 
Rådgivende Udvalg. De øvrige proceduremæssige be-Udtalelse om Kommissionens forslag til rådets forordning (EØF) aom ændring af forordning 
(EØF) nr. 3975/87 om fastsættelse af fremgangsmåden ved anvendelse af konkurrencereglerne 
på virksomheder i luftfartssektoren (^ 
(91/C 41/15) 
Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 26. juni 1990 under henvisning til 
EØF-traktatens artikel 198 at anmode om Det økonomiske og sociale Udvalgs udtalelse om 
det ovennævnte emne. 
Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's sektion for transport og kommunikation, som 
udpegede F.J. Whitworth til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. november 1990. 
Det økonomiske og sociale Udvalg vedtog på sin 281. plenarforsamling, den 20. november 
1990, enstemmigt følgende udtalelse. 
18. 2. 91 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 41/45 
stemmelser i forordning (EØF) nr. 3975/87 vil fortsat 
være gældende, bl.a. bestemmelserne om etablering af 
kontakt med de ansvarlige myndigheder i medlemslan­
dene, Kommissionens formelle anmodninger om infor­
mation rettet til medlemslande og berørte virksomheder 
samt kravet om, at Kommissionen bør give disse mulig­
hed for at blive hørt i sager, som har givet anledning 
til klager. Enhver beslutning truffet af Kommissionen 
vil kunne undersøges af Domstolen. 
2. Generelle bemærkninger 
2.1. ØSU konstaterer, at målsætningen med denne 
strømlinede procedure er at sikre, at man med den 
større frihed til fastsættelse af billetpriser og opnåelse 
af adgang til EF's lufttransportmarkeder, som Kommis­
sionen for nylig har fremsat forslag om (1), og som ØSU 
gav sin støtte på de betingelser, der er anført i udtalelsen 
om dette spørgsmål (2), hurtigere og mere effektivt kan 
bringe konkurrencereglerne i anvendelse, så man und­
går konkurrencebegrænsende metoder og misbrug, som 
ellers ville ophæve fordelene ved den friere konkur­
rence. 
2.2. Ud fra et generelt princip er ØSU imidlertid en 
smule foruroliget over, at procedurer, som er blevet 
fastlagt i Rådets forordninger med det formål at sikre 
en vis udefra kommende indflydelse på Kommissionens 
nærmest retslige beslutninger, kan sættes ud af spillet 
eller fraviges, hvorved Kommissionen næsten eneråden­
de ville få beføjelser på dette område. ØSU mener, at 
en sådan fremgangsmåde kun bør overvejes, når det er 
uomgængeligt nødvendigt, og at de vilkår, som eventu­
elt kunne berettige det, bør defineres meget præcist. 
2.3. ØSU er imidlertid godt klar over, at den mere 
liberale ordning på lufttransportområdet, som Rådets 
konklusioner af 6. december 1989 (3) lægger op til, kan 
i1) EFT nr. C 258 af 11. 10. 1989, s. 3; EFT nr. C 248 af 29. 9. 
1989, s. 7. 
(2) EFT nr. C 112 af 7. 5. 1990, s. 17. 
(3) AER 89/29 (Arbejdsdokument vedrørende Rådets konklusio­
ner om udviklingen inden for civil luftfart i EF). 
Bryssel, den 20. november 1990. give større luftfartsselskaber mulighed for at indføre 
skærpede og drastiske fartplans- eller prisforan­
staltninger på en bestemt rute for at eliminere en mindre 
konkurrent, og at sådanne foranstaltninger, hvis ikke 
der skrides ind, relativt hurtigt kan føre til det ønskede 
resultat. Derfor kan en afkortning af den periode, der er 
nødvendig, for at Kommissionen i medfør af forordning 
(EØF) nr. 3975/87 kan gribe ind, meget vel vise sig at 
være afgørende for den mindre konkurrents overlevel­
sesmuligheder. 
2.4. ØSU vil derfor gerne støtte Kommissionens for­
slag, hvis det af forordningen klart kommer til at frem­
gå, at den kun kan bringes i anvendelse, hvis der forelig­
ger utvetydige beviser for, at den pågældende flyrute 
eller det pågældende luftfartsselskab, ved anvendelsen 
af den normale procedure, må påregneds at lide uopret­
telig skade, hvis den sædvanlige tidsplan benyttes. 
2.5. ØSU mener ikke, at eksemplerne i punkt 5 i 
forslagets »Begrundelse« (som naturligvis ikke er en 
del af selve forslaget til forordning), således som formu­
leret, i sig selv er tilstrækkelige til at begrunde iværksæt­
telse af den ændrede procedure, som foreskrives i forsla­
get til forordning. Der gælder specielt: 
— Anvendelsen af ordet » vanskelig« i første led, som 
er en kraftig underdrivelse af omfanget af den alvor­
lige kommercielle skade, som der ellers tales om i 
selve forslaget til forordning. 
— Anvendelsen af samme ord i tredje led er også 
en kraftig underdrivelse. Rejsebureauernes fordele 
måtte nødvendigvis være meget store og ekstrava­
gante. 
— Det samme gælder brugernes fordele, som nødven­
digvis måtte ligge langt ud over, hvad der normalt 
forekommer i » frequent flier programme «. 
3. Særlig bemærkning 
3.1. Artikel 1, stk. 1, i forslaget til forordning bør 
affattes på en måde, så der tages hensyn til det forbe­
hold, der fremføres i punkt 2.4 overfor. 
Francois STAEDELIN 
Formand for 
Det økonomiske og sociale Udvalg