KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 29.05.1997 
KOM(97) 256 endelig udg. 
MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
REAKTIONER PÅ HVIDBOGEN 
"UNDERVISE OG LÆRE - PÅ VEJ MOD DET KOGNITIVE SAMFUND" 

-, MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN 
REAKTIONER PÅ HVIDBOGEN 
"UNDERVISE OG LÆRE - PÅ VEJ MOD DET KOGNITIVE SAMFUND" 
Europa-Kommissionens initiativ til at samle Fællesskabets institutioner, 
medlemslandene, arbejdsmarkedets parter, arbejdsgiverorganisationerne, universiteterne 
og forskningsinstitutionerne samt de ikke-statslige organisationer (NGO'er) til en debat 
om hvidbogen "Undervise og lære - på vej mod det kognitive samfund" har affødt en 
sand samfundsdebat. 
De talrige meningstilkendegivelser, udtalelser og kommentarer, som dette initiativ har 
givet anledning til, sammenfatter en af de vigtigste konklusioner, der kan drages af det 
europæiske år for undervisning og livslang uddannelse: Vore medborgere er i stadig 
højere grad bevidste om nødvendigheden af, at deres viden og erhvervskompetence 
udvikles gennem hele livet. De ved udmærket, hvad der står på spil, både hvad angår 
beskæftigelsesmuligheder, social integration og udnyttelse af personlige muligheder. 
De politiske resultater af ovennævnte hvidbog, som gør undervisning og uddannelse til et 
centralt emne i udviklingen af samfundet, fortjener at blive fremhævet. For at 
konkretisere dette perspektiv har Kommissionen sat sig for at bevidstgøre en så bred del 
af befolkningen som muligt om vigtigheden af at opbygge et videnssamfund, som kan 
gøre Europa mere konkurrencedygtigt og mere bevidst om sig selv og sine egne værdier. 
Denne meddelelse er en oversigt over de vigtigste politiske budskaber, der er 
fremkommet under debatten i løbet af det sidste halvandet år. Kommissionen benytter 
denne lejlighed til at fremhæve debattens bredde og høje kvalitet. Den har i vid 
udstrækning bidraget til at berige og tilpasse Kommissionens aktuelle handlinger og 
forberede fremtiden. Fællesskabets institutioner, og i særdeleshed Europa-Parlamentet og 
Rådet med sine konklusioner af 6. maj 1996, har med deres bidrag spillet en vigtig rolle. 
Det har i øvrigt ført til, at de forskellige forsøg, som denne meddelelse omhandler, er 
blevet iværksat. Ligeledes har arbejdet i ekspertgruppen om undervisning og uddannelse 
gjort det muligt at uddybe de retningslinjer, som hvidbogen præsenterer. 
I. BAGGRUNDEN FOR DEN EUROPÆISKE VIDENSUNION 
Debatterne og de indkomne tilkendegivelser har som helhed bidraget til at 
fastlægge fundamentet for den europæiske vidensunion. De bekræfter tydeligt det 
tema, som præsenteres i dette dokument. 
• Den økonomiske baggrund 
I en økonomisk situation, der er præget af globalisering og nye former for 
konkurrence, opfattes enhver forbedring af undervisning og uddannelse som en 
styrkelse af Europas vækst og konkurrenceevne. Det underbygges af denne 
analyse, der er baseret på betragtningerne i hvidbogen "Vækst, konkurrenceevne, 
2-
beskæftigelse". Sammenhængen mellem undervisning, uddannelse og 
beskæftigelse anerkendes af alle, især af arbejdsgiverrepræsentanterne, medens 
undervisningssektoren advarer mod en for kraftig tilpasning af undervisnings- og 
uddannelsessystemerne til beskæftigelsens nuværende struktur. 
De etiske værdier 
Det er ofte — også i hvidbogen — blevet fremhævet, at man ikke blot skal 
fokusere på udviklingens økonomiske aspekter, men betragte individets 
personlige udfoldelsesmuligheder og borgerens uddannelse som de vigtigste mål 
for undervisning og uddannelse. Det er Rådets opfattelse, at det er den kulturelle 
og uddannelsesmæssige dimension, som skal sættes i højsædet, medens Europa-
Parlamentet fremhæver vigtigheden af de sociale, følelsesmæssige, moralske og 
åndelige aspekter. Termen "det kognitive samfund", der ofte er svær at forstå, bør 
ikke opfattes restriktivt: Den udtrykker tværtimod et forsøg på at give alle borgere 
adgang til viden. 
Den sociale baggrund 
Hvidbogens analyser bygger på en social model, der afviser et samfund, som 
udstøder en del af sine borgere, og som opsplittes mellem dem, der ved noget, og 
dem, der ikke ved noget. Således frygter Rådet, Europa-Parlamentet, den 
Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS) og NGO'erne en forværring af 
den sociale udstødelse og slår til lyd for en styrket indsats for at skabe lige 
muligheder i samfundet. Selv om man ikke skal undervurdere alvoren i de unges 
situation, ønsker Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt 
adskillige andre institutioner, at opmærksomheden også skal rettes mod 
problemer for kvinder, mindreårige, ældre lønmodtagere og alle ugunstigt stillede, 
som for eksempel handicappede, ældre, langtidsledige og etniske minoriteter; alle 
samfundsgrupper, der af en eller anden grund er truet af social udstødelse. I 
mange af bidragene opfordres der til en social dialog, der skal samle alle parter og 
i særdeleshed arbejdsmarkedets parter. Og mange ønsker en etablering af et lokalt 
partnerskab mellem de lokale og regionale myndigheder, virksomhederne, 
NGO'erne og befolkningen. 
Konceptet bag livslang undervisning og uddannelse 
Der er nu bred enighed om formålet med livslang undervisning og uddannelse. 
Dette formål er tæt knyttet til de brede perspektiver i videnssamfundet og 
mobiliserer informationssamfundets værktøjer, samtidig med at det illustrerer 
vigtigheden af at integrere de to områder, undervisning og uddannelse. Enhver 
kan indse nødvendigheden af at forbedre synergien mellem almen uddannelse og 
erhvervsuddannelse og af at udnytte erhvervsuddannelsen i sin helhed. Det 
understreges af et forhold, som Europa-Parlamentet har gjort opmærksom på, 
nemlig at den demografiske udvikling i den europæiske befolkning, som bliver 
ældre og ældre, er en udfordring, der bør tages op. 
-3-
Den nye teknologi 
Indførelsen af konceptet livslang undervisning og uddannelse betyder, at den 
enkelte skal kunne beherske informationsteknologien som kommunikations- og 
arbejdsredskab. Der er stor enighed om, at informationssamfundet opbygges ved 
at skabe en interaktiv dialog mellem parterne. Dette skal især opnås ved 
anvendelse af interaktive netværk og i særdeleshed gennem specielle hjemmesider 
på Internettet. Således er der nu mulighed for at løse problemerne i forbindelse 
med evalueringer og kompetencebeviser takket være disse nye værktøjer. 
Den politiske mobilisering af medlemsstaterne i Den Europæiske Union 
Da etableringen af videnssamfundet ikke kommer af sig selv, er det nødvendigt at 
overveje, hvilken type og hvilken form for politik og handling, der skal sættes i 
gang for at nå dette mål. I tråd med subsidiaritetsprincippet er der næsten 
fuldstændig enighed om at fremhæve medlemsstaternes kompetence, når indhold 
og tilrettelæggelse af uddannelsessystemet og erhvervsuddannelserne skal 
fastlægges. Flere indlæg beklager imidlertid, at undervisnings- og 
uddannelsessystemerne ikke er blevet tilstrækkeligt analyseret, til trods for at de 
indeholder nogle stivnede aspekter, der bremser den nødvendige udvikling og 
også bremser for indførelsen af innovationer, der kunne udgøre grundlaget for den 
nødvendige udvikling. Det ville ellers have været muligt at anvende disse 
fornyelser i denne udvikling. Rådet skriver således i sine konklusioner: "Den 
analyse, der skal foretages, kan meget vel åbne nye områder for samarbejde på 
fællesskabsplan". Dette må ses som en opmuntrende indledning til en ny fase i 
samarbejdet om undervisning og uddannelse, og det bekræfter vigtigheden af 
Kommissionens analytiske funktion. 
Parternes nye adfærd 
Videnssamfundets opståen afføder spørgsmålet om, hvordan aktørerne i 
samfundet handler. Det er almindeligt anerkendt, at individet vil fa flere og flere 
muligheder for at få adgang til uddannelsestilbud af enhver art. Det skyldes 
udviklingen i informationssamfundet, og det forudsætter, at mentaliteten også 
udvikler sig. Imidlertid er debatten følsom, hvad angår den måde, hvorpå der skal 
bringes overensstemmelse mellem på den ene side det ansvar, der er pålagt 
uddannelsesstrukturer og -institutioner, og på den anden side udviklingen i 
lærlingeuddannelserne og den rolle, som tilfalder individet. Europa-Parlamentet 
mener, "at det snarere påhviler den offentlige sektor end det enkelte individ at 
sikre almindelig adgang til uddannelse". Informationsmediernes (databanker, 
adresselister, etc.) og vejledningsfunktionernes vigtige rolle er blevet fremhævet, 
så den potentielle bruger ikke overlades til sig selv uden hjælp. Det fremhæves 
ved flere lejligheder, hvor vigtig en rolle pædagogikken spiller — den udgør 
bindeleddet mellem individet og videnbasen. Adskillige indlæg lægger vægt på 
familiernes og det nære miljøs rolle, og alle er enige om den fundamentale 
betydning af lærerens og underviserens uddannelse. 
Hvilke midler skal tages i anvendelse? 
Europa-Parlamentet har udtrykt bekymring over det relative fald i de offentlige 
udgifter til undervisning og uddannelse. Hvis der skal gives politisk støtte til 
aktioner, som skal skabe et europæisk uddannelsesrum for alle borgere, skal de 
eventuelle budgetmæssige følger drøftes i forbindelse med de kommende 
finansielle overslag. Europa-Parlamentet opfordrer budgetmyndigheden til at øge 
tildelingerne til Leonardo da Vinci- og Socrates-programmerne med henblik på at 
finansiere de nye målsætninger, der er defineret i forbindelse med 
videnssamfundet. 
II. DE IGANGVÆRENDE FORSØG 
I hvidbogen foreslås det, at der med de tildelte økonomiske midler gennemføres 
forsøg inden for rammerne af handlingsprogrammerne. Kommissionen har gjort 
det nødvendige for at sikre gennemførelsen af disse forsøg. De er iværksat under 
hensyntagen til kommentarer og indlæg fra debatten om hvert mål. Disse debatter 
har fået Kommissionen til at præcisere, tilrette og endog ændre de retningslinier, 
der oprindeligt var fastlagt til gennemførelse af målsætningerne i hvidbogen. 
Første mål: Anerkendelse af kompetence og princippet om "det personlige 
kompetencebevis" 
a) Indledende konklusioner 
Det drejer sig om at gennemføre forsøg på helt nye områder ved hjælp af 
grundlæggende nye metoder. Det er klart, at de udokumenterede resultater fra 
lønmodtagernes praksis (som EFS udtrykker det) skal præciseres yderligere. 
Selve princippet har givet anledning til spørgsmål, som debatten har medvirket til 
at besvare. 
Formålet med anerkendelse af kompetence er ikke, at den skal træde i stedet for 
det traditionelle eksamensbevis, og heller ikke at den skal devaluere 
skolesystemets kvalifikationsbeviser. Og hensigten er slet ikke at skabe et nyt 
europæisk bureaukratisk system. EFS viser interesse for ideen med et "personligt 
kompetencebevis", selvom der udtrykkes en vis skepsis over for selve termen 
kompetence. Arbejdsgiverorganisationerne stiller derimod generelt et 
spørgsmålstegn ved, hvorvidt disse metoder kan gennemføres i praksis. 
Svaret på dette spørgsmål kunne være et system, der blev demonstreret på 
temakonferencen, nemlig den første prototype på et program, der kan evaluere 
matematiske færdigheder, og som kan distribueres via Internettet. 
h) Gennemførehen 
Informationer til offentligheden om automatisering af evalueringsprocessen ved 
hjælp af informations- og multimedieteknologi har bidraget til at fjerne nogle 
misforståelser og til at fa identificeret et antal tværnationale hold, som har ønsket 
at eksperimentere med udgangspunkt i denne nyskabelse. Der blev udvalgt 34 
projekter, der dækker meget forskellige discipliner og erhvervsgrene: i) 
basisfærdigheder (matematik, fysik, skrivning, sprog, geografi, miljø/vand); ii) 
-5-
tekniske og faglige færdigheder (bankfunktioner, marketing, montage, 
kontorautomatisering, industrielle processer, kundeservice, jura, kemi, biologi, 
statistik og iii) nøglefærdigheder (eller tværfaglige færdigheder). Projektet 
"Dialang" er tiltænkt udviklingen af et system, hvor hver borger kan evaluere sine 
færdigheder på 15 europæiske sprog. I 1997 forventes der iværksat yderligere 35 
forsøgsprojekter, som dækker nye faglige områder. Kommissionen har endvidere 
sat en undersøgelse i gang, der skal afdække situationen i USA og Europa inden 
for automatiseret evaluering og personlige kompetencebeviser. 
Hvert enkelt projekt har til formål at definere en referenceramme for færdigheder 
og viden, så projekterne kan gennemføres i individuelle enheder, som kan udgøre 
grundlaget for tilpasningen af de interaktive evalueringsprogrammer, der kan 
distribueres over Internettet, og som tillader evaluering på det niveau, kandidaten 
aflægger prøven. 
Det er tegn på et reelt behov, når automatiseringen modtages positivt af både 
borgerne, virksomhederne og erhvervsorganisationerne på trods af uenighederne 
om valg af automatik. Der er en positiv opfattelse af formålet med at 
demokratisere adgangen til viden og individuel kompetence og til individets 
mulighed for stadig at udvikle sin kompetence. 
En mindre systematisk automatisk adgang til processen, hvilket stemmer overens 
med et ønske, der er kommet til udtryk fra mange sider, synes at styrke den 
positive modtagelse af forsøgsprojektet om anerkendelse af kompetence. 
Projektets succes kan faktisk kun sikres, hvis det integreres i en virkelig 
økonomisk dynamik og modsvarer et konkret behov i de dele af erhvervslivet, der 
indvilliger i at medvirke i projektet. 
I denne sammenhæng er det en fordel at sikre, at projektet synliggør kompetence 
og kvalifikationer, både på medlemsstatsniveau og på europæisk niveau; det bør 
drage fordel af den dynamik, der er skabt af grønbogen "Hindringer for 
tværnational mobilitet" og handlingsplanen "At lære i et informationssamfund". 
Der er i denne forbindelse bestræbelser i gang med forskellige brancher. 
Gennemførelsen af denne målsætning kommer til udtryk i opfordringen til at 
indgive forslag fra task forcen Multimediesoftware til undervisningsbrug1, der 
muliggør udvikling af nye pædagogiske værktøjer, som forbedrer europæernes 
uddannelsesmuligheder, og som giver deres uddannelsesinstitutioner mulighed for 
at tage udfordringen fra informationssamfundet op. 
1 Denne opfordring omfatter følgende programmer: program om telematikanvendelse, Esprit, program 
om målrettet samfunds-økonomisk forskning, Socrates, Leonardo da Vinci og aktiviteterne under Tcn-
telecom. De udvalgte projekter (juni 1997) omhandler værktøjer, serviceydelser og nyskabelser til 
skoler, universiteter, erhvervsskoler og virksomheder, herunder små og mellemstore virksomheder. 
Andet mål: Tættere forbindelse mellem skole og virksomhed og udvikling 
af lærlingeuddannelsen. 
a) Indledende konklusioner 
Selve ideen om en tættere forbindelse mellem skole og erhvervsliv opnår generel 
tilslutning i en tid præget af arbejdsløshed. Men, som Rådet og Parlamentet 
understreger, drejer det sig ikke om mekanisk at tilpasse de forskellige 
uddannelsesretninger til erhvervslivets krav. Der har ligeledes været positive 
tilkendegivelser over for ideen om en europæisk ramme for lærlingeuddannelsen 
for dermed at skabe en reference for europæisk målestok og fremme mobiliteten 
og lærlingeuddannelsens kvalitet. 
De kommentarer, som debatten affødte, fik Kommissionen til at præcisere, at der 
ikke findes en model for lærlingeuddannelsen, som bør betragtes som den eneste 
uddannelsesretning mod erhvervsuddannelse. Dette gav anledning til bekymring i 
Den Europæiske Faglige Komité for Uddannelse. Derimod gælder det om at finde 
de rette midler til at fremme de kræfter, der arbejder hen mod en diversificering af 
lærlingeuddannelsen, og som søger at sikre skift mellem teori og praksis i 
uddannelsen. Og det gælder om at skabe en lærlingeuddannelse som et 
"rotationsforløb" i Den Europæiske Union ved at fremme gensidig anerkendelse 
af de opnåede færdigheder. 
Unionen af håndværksvirksomheder og små og mellemstore virksomheder i De 
Europæiske Fællesskaber (UEAPME) mener, at indførelsen af en lærlingestatus 
er ønskværdig, for så vidt som den fremmer social tryghed og letter 
administrationen. Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i 
De Europæiske Fællesskaber (UNICE) tilslutter sig derimod fuldt og helt 
målsætningen om en udvikling af lærlingeuddannelsen, der er tilpasset særlige 
nationale forhold. 
Debatterne har givet anledning til store fremskridt i retning af en afgrænsning af, 
hvordan det pædagogiske partnerskab, som er grundlaget for 
lærlingeuddannelsen, skal gennemføres. 
b) Gennemførelsen 
Lige fra opstillingen af den årlige prioritetsplan for Leonardo-programmet er der 
lagt særlig vægt på udviklingen af samarbejdet mellem uddannelsesstederne og 
virksomhederne. 
Kommissionen har således støttet udviklingen af de tværnationale programmer for 
praktikophold og udveksling inden for grunduddannelsen. Dette tilgodeser især 
unge lønmodtagere og unge under lærlingeuddannelse eller unge, der skiftevis 
arbejder med praktik og teori. Kommissionen har endvidere styrket de 
tværnationale programmer for praktikophold for unge studerende i virksomheder, 
idet de unges oprindelige universitet også godskriver denne uddannelse. Antallet 
af unge, der modtager europæiske, mobilitetsfremmende ydelser til 
erhvervsstuderende, når i 1998 op på. 100.000 mod 20.000 i 1995. 
De to retninger inden for erhvervsuddannelserne - grunduddannelse med 
skolestatus og lærlingeuddannelse, der er udtryk for forskellige kulturelle 
traditioner - kan i virkeligheden kun udvikle sig, hvis de er af høj kvalitet og ikke 
binder de unge til beskæftigelse, der anses for at være ufaglært arbejde. Det er 
baggrunden for Kommissionens særlige støtte til udviklingen af 
lærlingeuddannelsen og uddannelse med praktik/teori på de videregående 
uddannelser. 
To store projekter er i øjeblikket i gang. De forudsætter, at der nedbrydes visse 
juridiske og administrative hindringer for de studerendes tværnationale mobilitet. 
Det drejer sig dels om udviklingen af en "europæisk lærlingestatus", som 
beskrevet i hvidbogen, og dels om udviklingen af et "lærlingeuddannelsens 
Erasmus". Førstnævnte skal, under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet, sikre 
kvaliteten i udviklingen af europæiske uddannelsesforløb til lærlingeuddannelse 
og uddannelse med praktik/teori. Det er her vigtigt at understrege den politiske 
værdi af at involvere virksomhederne. Det er således formålet at bidrage til at 
styrke disse uddannelsesretninger i medlemsstaterne med den europæiske 
dimension for øje. 
Endelig står Kommissionen bag et projekt om udstationering af 500 lærere i 
virksomheder, der sigter mod at styrke båndene mellem den almene undervisning 
og erhvervslivet. Det er på den måde, at mange partnerskaber er opstået inden for 
rammerne af Fællesskabets programmer, hvilket har bidraget til at fremme 
samarbejdet mellem skole og virksomhed. Disse initiativer har ligeledes ført til 
nye projekter, der omfatter uddannelsesinstitutioner og virksomheder, som skal 
uddanne lærere i virksomhedskultur. 
Tredje mål: Bekæmpelse af udstødelse gennem undervisning og uddannelse 
a) Indledende konklusioner 
Fænomenet udstødelse skal bekæmpes med alle midler. Det antager nye 
dimensioner i en samfundsøkonomisk nedgangstid, og der er en risiko for, at det 
kun bliver værre. Som reaktion på denne udvikling fremlægger hvidbogen et nyt 
pilotprojekt, nemlig skolen, der giver unge en ny chance. 
Den bekymring, som har vist sig i løbet af debatterne om dette skolekoricept, gav 
anledning til, at initiativet blev præciseret. Det drejer sig ikke om at betvivle, at 
den almene skole er i stand til at modtage alle børn, og heller ikke om at skabe 
ghettoer, som det blev formuleret af EU's rådgivende komité om industriel 
forskning og udvikling (IRDAC) og af Det Økonomiske og Sociale Udvalg. Som 
Rådet anfører, bør man indledningsvis arbejde på at forbedre kvaliteten af 
grundundervisningen og grunduddannelserne for at undgå situationer, hvor elever 
tabes eller lider nederlag. Men, ligesom medlemsstaterne mener Det Økonomiske 
og Sociale Udvalg og visse NGO'er, at man skal give en ny chance til de unge, 
der har forladt skolen for tidligt, står uden kvalifikationer og derfor er udsat for 
social udelukkelse. 
Flere bidrag fra bl.a. Parlamentet, Regionsudvalget og et stort antal 
sammenslutninger udtrykker, at man bør tilbyde alle borgere muligheden for 
livslang undervisning og uddannelse. 
b) Gennemførelsen 
Ligesom de involverede regeringer støtter Kommissionen pilotprojekterne om 
social og økonomisk genindslusning af unge, der er ude over den almindelige 
skolealder, og som har alvorlige problemer. Konceptet "Skoler, der giver unge en 
ny chance" er baseret på: 
- et stærkt og varigt partnerskab mellem lokale myndigheder, sociale 
myndigheder og offentlige og private virksomheder, hvor rammerne er 
tilpasset undervisningsforløbet. Dette vil give de unge et tilhørsforhold og 
give dem troværdige beskæftigelsesperspektiver. 
- en pædagogik, der tilgodeser de unges behov og forventninger, og som 
udnytter deres evner og hjælper dem med at genvinde selvtilliden, hvilket er 
afgørende i forbindelse med (re)socialisering. 
- udbredt brug af ny teknologi, der lader den unge arbejde i et nyt og 
motiverende undervisningsmiljø. 
Konceptet skal tilpasses, så det tager hensyn til de store forskelle i sociale, 
økonomiske, kulturelle og institutionelle strukturer i medlemsstaterne, der i vidt 
omfang afstikker grænserne for hvert projekt. Det drejer sig på ingen måde om at 
påtvinge en institutionalisering af en specifik ordning, men om at gennemføre et 
forsøg. 
Efter konferencen i Marseille i december 1996, hvor man lancerede skolen, der 
giver unge en ny chance, vil andre pilotprojekter se dagens lys i Bilbao (Spanien), 
Catania (Italien), Håmeenlinna (Finland), Setubal (Portugal) og Grækenland 
(Attiki). Yderligere pilotprojekter vil blive godkendt af de nationale myndigheder 
inden udgangen af 1997. Det er også opmuntrende at konstatere, at ideen om 
skolen, der giver unge en ny chance, også genfindes i nationale programmer mod 
social udstødelse. 
For at drage nytte af de mange erfaringer og resultater fra de forskellige 
medlemsstater vil der desuden i løbet af 1997 blive etableret et omfattende 
netværk, som skal udvikle synergien og udnytte de mange initiativer om social og 
økonomisk genindslusning af udstødte unge. Dette netværk vil være med til at 
påvise behovet for disse foranstaltninger. 
Fjerde mål: Beherskelse af tre fællesskabssprog og udvikling af et 
europæisk kvalitetsmærke 
a) Indledende konklusioner 
Kommissionens hensigt om at sætte alle europæiske borgere i stand til at 
kommunikere på to fællesskabssprog ud over deres modersmål anses for 
grundlæggende for at fremme unionsborgerskabet og 
beskæftigelsesmulighederne. Debatten har imidlertid understreget den centrale 
plads, man bør give beherskelse af modersmålet, og interessen for "et passivt 
kendskab" til et eller Here fremmedsprog, som Europa-Parlamentet udtrykker det. 
Der har været en udbredt frygt for, at "projektet med et europæisk kvalitetsmærke 
vil fremhæve forskellene mellem de forskellige landes uddannelsespolitik... og at 
man, ved at kunne udpege, hvem der er den bedste eller dårligste, kunne risikere 
-9-
at øge forskellene i stedet for at udjævne dem". Derfor har Kommissionen 
foreslået, at der udvikles et kvalitetsmærke til nyskabelser inden for 
sprogundervisning. Forslaget er accepteret af Rådet. 
Ud over denne opfordring til nyskabelse har de indkomne bidrag understreget 
følgende behov: 
uddybe analysen af underviserens rolle og fremmedsprogsundervisning af 
voksne; 
- give eleven en central plads i en pædagogikken, især ved anvendelse af ny 
informationsteknologi; 
- begunstige mobiliteten afsåvel lærerne som af de unge og voksne. 
b) Gennemførelsen 
Det europæiske kvalitetsmærke vil være et af de nyskabende initiativer til fremme 
af fremmedsprogsundervisning. Kommissionen har nedsat en arbejdsgruppe, der 
er sammensat af repræsentanter fra medlemsstaterne, med henblik på at fastlægge 
udviklingen afmærket. 
Tidlig sprogundervisning, der som bekendt har mange fordele, er genstand for 
analyser og debatter, som går ud på at afdække de forhold, undervisningen skal 
udvikles under. 
To- og flersproget undervisning, der gennemføres på et fremmedsprog, findes 
allerede i Europa i flere former. Undervisningen støttes med hjælp til den 
specielle læreruddannelse og udarbejdelse af pensumlister og 
undervisningsmateriel. 
Gensidig fremmedsprogsforståelse eller begyndelse til flersproget forståelse 
(forstå andre sprog uden at være i stand til at tale dem) har vist sig at være et 
særligt interessant initiativ i forbindelse med perspektiverne i en forbedring af 
kommunikationen mellem de europæiske borgere. Metoden bygger på udnyttelse 
af lighedspunkter mellem sprog af samme familie; kommende møder om dette 
emne vil bidrage til at fastlægge, hvordan denne idé bedst kan fremmes. 
Kvaliteten af materialer og metoder bør kunne evalueres. For at lette udviklingen 
på europæisk plan vil der blive udarbejdet en guide, der skal give undervisere, 
pædagogiklærere, forfattere og forlæggere de nødvendige redskaber. 
Udveksling af information og materialer vil i øvrigt ske via et internationalt 
netværk, der er forbundet med eksisterende servere. 
Sproglærerens rolle vil være genstand for internationale overvejelser, idet den er 
af afgørende betydning, fordi dens miljø konstant forandres. Endvidere skal der 
ske en forbedring af sproglærerens færdigheder i voksenundervisning. 
10 
Femte mål: Lige behandling af fysiske investeringer og investeringer i 
erhvervsuddannelse 
a) Indledende konklusioner 
Målsætningen er blevet positivt modtaget, for så vidt som alle indser 
nødvendigheden af at øge investeringerne i uddannelse og tilslutter sig, at der skal 
føres en ny politik vedrørende investering i viden og færdigheder. 
Kommissionen har af debatterne udledt, at udgifterne mellem de forskellige 
aktører skal fordeles på en anden måde, og at der skal etableres et nyt forhold 
mellem -kapital og arbejde. Kommissionen bemærker, at der er påkrævet en 
kraftig ændring i indfaldsvinkel, fremgangsmåde og endog mentalitet i 
virksomheder og hos beslutningstagere i forbindelse med offentlige og private 
investeringer. Derved kan behandlingen af immaterielle investeringer, der vil 
spille en stadig større rolle i den moderne økonomi, ænders. Om dette skriver 
Europa-Parlamentet: "Det er de offentlige myndigheders opgave at udvikle det 
bedst egnede miljø (skattemæssigt, juridisk og socialt)". 
b) Gennemførelsen 
Udførelsen af dette mål sker på tre plan. 
Først og fremmest spørgsmålet om finansiering af uddannelse på europæisk 
niveau: Et vigtigt skridt er taget med alle medlemsstaternes enighed om at deltage 
i udgivelsen af den første publikation, der ved en sammenligning fremlægger 
forskellige finansieringsspørgsmål i forbindelse med forskellige 
undervisningsniveauer. Der vil derefter blive ført en debat om dette spørgsmål på 
højeste plan. 
Endvidere skal der fastlægges en regnskabs- og skattemæssig behandling, så 
medlemsstaterne kan fremme investeringerne i uddannelse. Denne undersøgelse 
af den regnskabs- og skattemæssig behandling til sikring af lige behandling af 
immaterielle investeringer og investeringer i uddannelse definerer to 
grundliggende målsætninger. Først skal de væsentligste regnskabs- og 
skattemæssige metoder til behandling af investeringer i uddannelse for private og 
virksomheder i de forskellige medlemsstater undersøges. Derefter opstilles en 
første cost/benefit-analyse af aktiviteter, der sigter mod at fremme investeringer i 
uddannelse. Dette skal ses på baggrund af, hvad man har lært af evalueringen af 
de forskellige aktiviteter. Et sådant redskab vil være til rådighed ved udgangen af 
1997 og fungere som udgangspunkt for et ekspertmøde. Her kan debattens linier 
afstikkes og de rette metoder til fremme af udviklingen på området fastlægges. 
Endelig forudsætter talen om investeringer i uddannelse et bedre kendskab til 
forholdet mellem omkostninger og udbytte af en sådan uddannelse. Resultaterne 
af en sådan undersøgelse kan ventes ved udgangen af marts 1998. Disse resultater 
kan bruges som en sikker målestok til, ved sammenligning af lande og sektorer, at 
måle mangelen på kvalifikationer, der kan medføre manglende uddannelse og stor 
arbejdsløshed. Endvidere skal mulighederne undersøges for at gennemføre et 
forskningsprogram om forholdet mellem mangel på kvalifikationer, beskæftigelse 
og arbejdsløshed i Europa. 
11 
HI. KONKLUSIONER OG OPFØLGNING 
Denne status over debatten om hvidbogen og fremstillingen af de første resultater 
af de igangværende forsøg vil blive suppleret med et arbejdsdokument med 
indlæggene fra temakonferencerne. 
Det er Kommissionens hensigt med største opmærksomhed at gennemføre den 
aktuelle forsøgsfase og sikre en præcis evaluering, der vil blive præsenteret i 
1998. De første konkrete resultater vil i omfattende grad blive formidlet til de 
offentlige og private aktører. 
Der er i øvrigt taget initiativ til et indledende arbejde med at afdække de juridiske 
instrumenter, som skal give hvidbogens målsætninger og forsøgenes resultater 
yderligere politisk vægt. Dette arbejde er allerede indledt, for så vidt angår 
lærlingens europæiske status. 
Debatten om hvidbogen er et bidrag til reformen af strukturfondene til de nye 
programmer med start i år 2000. Arbejdet bekræfter den centrale rolle, som 
investeringer i menneskelige ressourcer spiller for en konkurrencedygtig 
europæisk økonomi og for kvaliteten af vore job. Kommissionen vil bestræbe sig 
på at sikre de immaterielle investeringer den plads, der tilkommer dem. 
Endelig vil Kommissionen indlede debatten om udviklingen af handlingsplaner 
for undervisning, uddannelse og for de unge efter retningslinier, som den vil 
fremlægge i andet halvår af 1997. Dette dokument til generel orientering skal 
klarlægge, hvordan og på hvilke områder den nye generation af 
fællesskabsaktioner vil kunne bidrage til det generelle mål om livslang almen 
undervisning og erhvervsuddannelse. 
Indførelsen af en vidensunion, et Europa med adgang til viden og færdigheder, 
forudsætter en kraftig indsats inden for undervisning og uddannelse. Denne 
erkendelse samt viljen til at føre den ud i virkeligheden var netop hvidbogens 
fornemste hensigt: "Undervise og lære: på vej mod det kognitive samfund". 
Udbyttet af de efterfølgende debatter bekræfter, at dette initiativ overgik vore 
medborgeres videnbehov og forhåbninger. 
12 
Bilag: Debatten om hvidbogen og det kftgnjf iy^amfmuj 
Erklæring fra Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelserne afgivet før vedtagelse 
af hvidbogen: 16. og 17. oktober 1995 og 9. november 1995. 
Liste over de væsentligste bidrag, der er indkommet efter hvidbogens vedtagelse: 
1. Fællesskabets institutioner og myndigheder har udarbejdet følgende 
debatindlæg, konklusioner og udtalelser: 
- Tekst vedtaget af Rådet under Rådets (uddannelsesministrene) samling den 6. 
maj 1996. Det udvalgte citat er fra punkt 2 i sidste afsnit: "Det er dog værd 
endnu engang at understrege, at overvejelserne på fællesskabsplan bør gå i 
samme retning som medlemsstaternes, afstemmes med reformtendenserne i de 
nationale politiske rammer og samtidig behandle problemer, man er stødt på i 
de nationale politiske drøftelser. Det skal derfor understreges, at undervisere 
og lærere indtager en nøgleposition i reformprocessen og bestræbelserne på 
at forbedre kvaliteten af undervisnings- og uddannelsessystemerne". 
Informationer fra Kommissionen om de fem temakonferencer og 
Kommissionens rapport om de fire temakonferencer i forbindelse med Rådets 
(uddannelsesministrene) samling den 21. november 1996. 
- Udtalelse vedtaget af Parlamentet den 12. marts 1997. Det udvalgte citat er fra 
afsnit 40, 41 og 42: "Europa-Parlamentet 
• forventer, at Rådet og Kommissionen ved udarbejdelsen af de årlige 
budgetter lader Den Europæiske Union lægge større vægt på 
undervisning og uddannelse som middel til at fremme beskæftigelsen; 
• gør opmærksom på, at Den Europæiske Unions foranstaltninger på 
uddannelses- og kulturområdet finansieres under kategori 3 på budgettet 
("Interne politikker"), men inden for disse rammer er 80% af udgifterne 
afsat til forskning og netværk. Resten af udgifterne er holdt inden for 
smalle rammer. Endvidere henleder det opmærksomheden på, at 
programmer som Socrates og Leonardo da Vinci, der ofte nævnes i 
hvidbogen som grundlaget for finansiering af de pågældende 
foranstaltninger, i forvejen har utilstrækkelige økonomiske midler; 
• opfordrer derfor budgetmyndigheden til at forøge de finansielle midler til 
programmerne Socrates og Leonardo da Vinci, så de nye politiske 
målsætninger, der er opstillet i forbindelse med indførelsen af det 
kognitive samfund, kan finansieres". 
- Rapport vedtaget af Regionsudvalget den 21. marts 1996. Det udvalgte citat er 
fra afsnit 2.5: "Regionsudvalget glæder sig ligeledes over, at der er lagt stor 
vægt på udviklingen af de regionale og lokale netværk. I hvidbogen erkender 
Kommissionen, at disse net udgør en hjørnesten i den almene uddannelse og 
bestræbelserne på at styrke samhørigheden i Den Europæiske Union. 
Regionsudvalget lægger imidlertid vægt på, at det er vigtigt at erkende 
vigtigheden af den rolle, de lokale og regionale myndigheder spiller i 
etableringen og koordineringen af partnerskaber på regionalt og lokalt plan. 
Disse myndigheder omfatter alle lokale, økonomiske og sociale aktører: 
undervisningsinstitutioner, skoler, universiteter, virksomheder, små og 
- 13-
mellemstore virksomheder, lønmodtagere, undervisere, forskere, studerende, 
etc. Alle disse aktørers fælles initiativer kan tage den nye udfordring op mod 
arbejdsløshed og social udstødelse ved at fremme innovation og lokal 
kreativitet og mobilisere de involverede samfund. " 
- Rapport vedtaget af Det Økonomiske og Sociale Udvalg den 10. juli 1996. 
Det udvalgte citat er fra afsnit 2.3: "Udvalget vurderer, at man ikke kan 
opfylde målsætningen med at modernisere og forbedre undervisnings- og 
uddannelsessystemerne samt indføre det kognitive samfund alene gennem 
medlemsstaternes isolerede foranstaltninger, strategier eller forskning. Den 
kan heller ikke opfyldes ved debatter, undersøgelser eller valg, der er truffet 
på topplan. Målsætningen kan alene opfyldes gennem en bevidst og 
systematisk social og global indsats. Denne sociale indsats er baseret på, at 
arbejdsopgaverne koordineres, og modsætningsforholdene udjævnes, og på, 
at der afstikkes klare og relevante delmål, som uddelegeres. Koordineringen 
af denne sociale indsats for overgang til det kognitive samfund kan kun ske 
gennem Den Europæiske Union og dens institutioner og i særdeleshed 
gennem Kommissionen". 
2. Debatter og tilkendegivelser fra medlemsstaterne: Tyskland (sammendrag 
udarbejdet af sekretariatet for Kulturministerkonferencen og et sammendrag 
udarbejdet i februar 1996 af Bundesrats udvalg for europæiske anliggender), 
Østrig (Arbejds- og socialministeren), Danmark (Undervisnings- og 
forskningsministeriet, direktøren for erhvervsuddannelserne og direktøren for 
internationale forhold), Frankrig (Arbejds- og socialministeren), Italien 
(Ministeren for universiteter og videnskabelig og teknologisk forskning), 
Nederlandene (Ministeren for undervisning, kultur og videnskab og direktøren for 
forskning og samfundsvidenskab) og Sverige (Ministeren for skoler og 
voksenuddannelse). 
3. Eksperters drøftelser under temakonferencerne, der blev tilrettelagt af 
Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne. Kommissionen har afholdt 
fem temakonferencer om hvert af hvidbogens mål. Konferencerne er afholdt i 
overensstemmelse med de retningslinier, der blev vedtaget i Venedig i forbindelse 
med fællesmødet for Undervisnings- og arbejdsministrene. Mødet blev afholdt 
den 2. og 3. februar 1996 i anledning af lanceringen af det europæiske år for 
undervisning og livslang uddannelse. Afhængigt af tema samlede konferencerne 
mellem 60 og 80 eksperter, der nyder europæisk anseelse for deres kompetence. 
De blev inviteret efter forslag fra medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter eller 
på opfordring fra deres tidligere arbejdsplads. De medvirkede som uafhængige 
eksperter. 
4. Debatter og konklusioner fra det europæiske år for undervisning og livslang 
uddannelse, der blev afholdt i 1996. 
5. Debatter og tilkendegivelser fra arbejdsmarkedets parter og 
arbejdsgiverorganisationerne: Den Europæiske Faglige 
Samarbejdsorganisations (EFS) resolution af den 6. og 7. juni 1996, holdning af 
den 7. april 1997 fra Den Europæiske Sammenslutning af Industri- og 
Arbejdsgiverorganisationer (UNICE), udtalelse fra det europæiske center for 
14-
offentlige institutioner (CEEP) fra juli 1996, holdning fra den europæiske faglige 
komité for undervisere (CSEE) af den 20. september 1996, Danmarks 
Lærerforenings (DLF) kommentarer af den 27. juni 1996, henstilling fra februar 
1996 fra sammenslutningen af uafhængige fagforeninger i De Europæiske 
Fællesskaber og endelig holdning fra Unionen af håndværksvirksomheder og små 
og mellemstore virksomheder i Den Europæiske Fællesskaber (UEAPME) af den 
12. marts 1996 og udtalelse fra EU's rådgivende komité om industriel forskning 
og udvikling (IRDAC) af den 20. januar 1997. 
6. Debatter og overvejelser fra universiteter og forskningsinstitutioner: holdning 
fra den 11. juni 1996 fra den tyske sammenslutning af folkeuniversiteter, svar af 
den 16. september fra "Universities association for continuing education", 
brochure fra det britiske National Science Centre, bidrag af den 3. april 1996 fra 
det nationale institut for pædagogisk forskning (INRP). 
7. Bidrag fra det civile samfund (debatter og tilkendegivelser fra NGO'er): svar af 
den 20. december 1996 fra Association européenne des Parents d'élèves (EPA), 
kommentarer af den 21. maj 1996 fra European Association for International 
Education (EAIE), reaktioner af den 20. september 1996 fra Mouvement 
international ATD Quart Monde, erklæringer af den 2. december 1996 fra de 
nordiske organisationer for voksenundervisning, der omfatter danske, svenske, 
finske og norske organisationer, og talrige breve, stilet direkte til den ansvarlige 
kommissær for undervisning og uddannelse, og som udtrykker tilfredshed med, at 
debatten er startet. I brevene bliver der endvidere lagt vægt på fundamentale 
spørgsmål om miljø, kulturelle forskelle og udvikling af en europæisk 
samhørighed samt på vigtigheden af uformelle undervisnings- og 
uddannelsessystemer i opbyggelsen af det kognitive samfund. 
15 

ISSN 0254-1459 
KOM(97) 256 endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 16 06 
Katalognummer : CB-CO-97-265-DA-C 
ISBN 92-78-20799-3 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg