Forslag til RÅDETS FORORDNING om 'gennemførelse af projekter til fremme af samarbejde og handelsmæssige forbindelser mellem EU og de industrialiserede lande i Nordamerika, Fjernøsten og Australasien'

(forelagt af Kommissionen)

BEGRUNDELSE

1. Indledning

Antallet af projekter vedrørende samarbejde og fremme af de handelsmæssige forbindelser mellem EU og de industrialiserede lande i Nordamerika, Fjernøsten og Australasien (dvs. USA, Canada, Japan, Republikken Korea, Australien og New Zealand) er steget støt i de senere år. Denne udvikling er en logisk konsekvens af de forskellige bilaterale aftaler, der er undertegnet i de sidste ti år mellem EU og disse lande, og som alle har til formål at uddybe og øge omfanget af forbindelserne gennem et styrket samarbejde.

Medens den politiske baggrund således er tydeligt defineret og har udgjort grundlaget for Fællesskabets foranstaltninger overfor de øvrige industrialiserede lande på dette område, er det nu nødvendigt at etablere solide juridiske og budgetmæssige rammer til støtte for disse foranstaltninger.

2. Baggrunden for forslaget

(1) Juridiske betragtninger

Der gennemføres i øjeblikket et betragteligt antal projekter for de berørte lande i form af pilotprojekter og forberedende foranstaltninger, da der ikke foreligger noget retsgrundlag for de pågældende budgetposter. Et godt eksempel på denne form for foranstaltninger er budgetposten for den nye transatlantiske dagsorden til brug for samarbejdsprojekter med USA. Pilotprojekter og forberedende foranstaltninger er imidlertid begrænset til henholdsvis 2 og 3 års varighed. På grundlag af disse foranstaltningers hidtidige positive resultater og behovet for på et stabilt grundlag at kunne udarbejde og gennemføre yderligere foranstaltninger og initiativer fremover, er det nødvendigt med et retsgrundlag til støtte for sådanne foranstaltninger.

Hvad Canada angår udgør rammeaftalen fra 1976 om handelsmæssigt og økonomisk samarbejde og en række bilaterale aftaler, der dækker specifikke områder, allerede et retsgrundlag for eksisterende projekter og programmer. Den stigende diversifikation af forbindelserne inden for rammerne af handlingsplanen EU-Canada peger imidlertid i retning af behovet for en bredere indfaldsvinkel, navnlig hvad angår information af offentligheden, styrkelse af forbindelserne og fremme af dialogen mellem politiske, økonomiske og sociale partnere og organisationer.

Det skal bemærkes, at aktiviteter, der dækkes af specifikke instrumenter, såsom aftalerne mellem Fællesskabet og USA og mellem Fællesskabet og Canada til gennemførelse af programmer for samarbejde inden for videregående uddannelser og erhvervsuddannelser ikke omfattes, men suppleres af denne forordning.

Hvad angår forordningen vedrørende Japan [1] udløber retsgrundlaget med udgangen af 2001. Der er behov for ikke alene at forny, men at udvide dette retsgrundlag, således at de eksisterende programmer kan fortsætte, og der kan igangsættes nye initiativer. Hvad angår budgetposten for den nye transatlantiske dagsorden, der blev oprettet i 1998, er situationen den samme, eftersom denne post udelukkende er begrænset til at omfatte pilotprojekter og forberedende foranstaltninger vedrørende samarbejdet mellem EU og USA, og den altså med år 2000 befinder sig i sit tredje år.

[1] Rådets forordning (EF) nr. 1035/1999 af 11.5.1999 'om Kommissionens gennemførelse af et program for specifikke foranstaltninger og aktioner til at forbedre adgangen til Japan for varer og grænseoverskridende tjenesteydelser fra Den Europæiske Union'. EFT L 127 af 21.5.1999, s.1.

For så vidt angår Republikken Korea er der behov for et retsgrundlag for gennemførelsen af projekter på området for samarbejde og handelsmæssige forbindelser, baseret på principperne i rammeaftalen om handel og samarbejde og Rådets konklusioner vedrørende den koreanske halvø.

Hvad angår Australien og New Zealand er der også behov for et retsgrundlag i forbindelse med gennemførelsen af samarbejdsmålsætningen i den fælles erklæring om forbindelserne med Australien af 26. juni 1997 og den fælles erklæring om forbindelserne med New Zealand af 4. maj 1999.

(2) Budgetmæssige aspekter: administrativ effektivitet

De eksisterende fællesskabsforanstaltninger (dvs. almindelige programmer, pilotprojekter og forberedende foranstaltninger), der gennemføres i forbindelse med samarbejde og fremme af handelsmæssige forbindelser med de omtalte industrialiserede lande finansieres i øjeblikket over en lang række forskellige budgetposter i undersektionen Eksterne Aktioner (B7) på budgettet. Medens visse af disse foranstaltninger kræver relativt store årlige budgetbevillinger, er bevillingerne inden for andre områder mere beskedne. Der kan også af og til være behov for finansiering af større ad hoc-projekter. Gennem en sammenlægning af eksisterende budgetposter til en enkelt post vil man opnå en betydelig administrativ effektivisering.

3. Forvaltningsmæssig målsætning

Optimere fællesskabsfinansieringen er en vigtig del af målsætningen for foranstaltninger under denne forordning. Dette mål skal nås ved at centrere projekterne omkring et begrænset antal aktiviteter i de enkelte lande med henblik på at sikre, at fremtidige foranstaltninger er synlige for såvel regeringerne som befolkningerne i både partnerskabslandene og i EU. Flerårige programmer og større projekter vil blive prioriteret højst, idet det vil lette projektforvaltningen.

Der vil imidlertid stadig være behov for et begrænset antal mere begrænsede initiativer, navnlig inden for områder med stor synlighed på græsrodsniveau. Projekter til under 100 000 EUR vil derfor fortsat blive støttet, hvis de rette betingelser er til stede.

Endelig vil man i overensstemmelse med bl.a. Revisionsrettens bemærkninger søge at opmuntre til udlægning af visse opgaver til Kommissionens delegationer under forudsætning af, at det nødvendige personale er til stede.

4. Foranstaltninger under forordningen

4.1. Samarbejdsprojekter

Hvad angår samarbejde med de berørte lande og med udgangspunkt i erfaringerne hovedsageligt fra samarbejdet med USA, skulle bl.a. følgende former for projekter være omfattet af forordningen.

4.1.1. Udveksling

Udveksling er blevet et vigtigt værktøj til fremme af relationerne mellem EU og tredjelande. Udvekslingsprogrammer udgør potentielt en stærk netværksbasis med store muligheder for at præsentere EU som en vigtig og interessant partner. Erfaringerne med EU-centre i USA er opmuntrende og forsøget bør fortsættes og udvides til at omfatte andre lande. Navnlig hvad angår landene i Fjernøsten kan udvekslingsprogrammer anvendes til at opbygge netværk med fremtidige ledere inden for en lang række sektorer, hvilket kan bidrage til at øge EU's indflydelse i området.

Udveksling kan komme på tale i forbindelse med alle de berørte lande, og bør navnlig dække følgende områder:

- udveksling af studerende

- erhvervsstipendieprogrammer

- kulturelle udvekslingsprogrammer

- oprettelse af forbindelser mellem akademiske institutioner.

I overensstemmelse med handlingsplanen EU-Canada fra 1996 har Kommissionen allerede igangsat et program med navnet ACADIA, der tilbyder stipendieprogrammer af 5 måneders varighed til unge kandidater fra EU-landene, som modtager jobtræning i små og mellemstore canadiske virksomheder. Det er hensigten at fortsætte dette program.

Kommissionen ser ligeledes en interesse i at udvide udvekslingerne til også at omfatte Japan, navnlig i lyset af de styrkede forbindelser mellem EU og Japan. Hidtil har disse udvekslinger hovedsageligt været rettet mod unge mennesker, der arbejdede eller studerede inden for handel og industri. På grund af behovet for at udvide EU's forbindelser med Japan virker det som en god idé at igangsætte et udvekslingsprogram, der giver studerende inden for andre områder mulighed for udvekslingsophold i henholdsvis EU og Japan. Kommissionen gør sig derfor overvejelser omkring gennemførelsen af et pilotprogram til fremme af sådanne udvekslinger, der kunne finansieres under ad hoc-afsnittet af den del af budgetkontoen, der er afsat til Japan.

4.1.2. Dialog

Som den vellykkede transatlantiske dialog inden for erhvervslivet med USA (som er den første af sin slags) viser, kan dialog udgøre et nyttigt værktøj til opbygning af stærke rammer inden for hvilke man kan fremme handel, investeringer og kapital- og teknologioverførsel mellem de deltagende lande.

På den baggrund gennemførte man rundbordsdiskussionen mellem Canada og EU om handel med henblik på at rådgive den canadiske regering og EU og dets medlemsstater vedrørende bilaterale og multilaterale handels- og investeringsmæssige spørgsmål. Denne proces promoveres af forretningslivet og vil uden tvivl fortsat medvirke til at styrke handelsdialogen mellem EU og Canada.

Endvidere fremmer dialogen mellem EU og Canada om informationssamfundet med fokus på elektronisk handel og fjernundervisning en fælles indfaldsvinkel til emner af gensidig interesse for begge parter.

Etableringen af yderligere dialog mellem EU og partnerskabslandene (og hvor det er nødvendigt uddybning af den eksisterende dialog) overvejes inden for forskellige relevante sektorer.

4.1.3. Konferencer og seminarer

Der er foreligger planer om afholdelsen af konferencer og seminarer og dertil knyttede aktiviteter med henblik på information af offentligheden, oplysningsspredning samt meningsudveksling med partnerlande vedrørende spørgsmål af fælles interesse.

4.1.4. Forskningsmæssigt og teknologisk samarbejde

Betydningen af at fremme samarbejdsprojekter på det forskningsmæssige og teknologiske område skyldes, at videnskabelige og teknologiske fremskridt er en forudsætning for at tage de globale udfordringer op og sikre økonomisk vækst. Som opfølgning på forsknings- og teknologiaftalen mellem EU og USA har de 2 konferencer med USA inden for dette område banet vejen for yderligere udvikling af det bilaterale samarbejde.

Samarbejdsprojekter med udgangspunkt i forsknings- og teknologiaftalen med Canada vil øge mulighederne for fælles foranstaltninger.

Samarbejdsprojekter kunne f.eks. udarbejdes som støtte til løsning af grænseoverskridende problemer inden for områder som transport, miljøbeskyttelse, bæredygtig udnyttelse af naturressourcer samt globale klimaændringer.

4.1.5. Forskningsmæssige aktiviteter og undersøgelser

Man kunne tænke sig, at der blev tilrettelagt forskningsmæssige aktiviteter og undersøgelser inden for en bred vifte af områder med henblik på at fremme de bilaterale relationer mellem EU og de berørte lande eller, hvis der er behov herfor, at forberede nye samarbejdsinitiativer.

Blandt andet vil oprettelsen af et informationsnetværk til brug for evaluering inden for sundhedstelematik fremme samarbejdet mellem EU og Canada hvad angår forskning og udvikling.

4.1.6 Styrkelse af EU's synlighed i partnerskabslandene

Dette afsnit omfatter oprettelse af kontaktpunkter i partnerskabslandene, herunder institutter med henblik på i øget omfang at gøre opmærksom på EU's eksistens og på de fordele, partnerskabslandene kan opnå ved et tættere samarbejde med EU. Et eksempel på en sådan type projekt er EU-instituttet i Washington DC. Der lanceres i øjeblikket EU-studieinstitutter i Canada inden for rammerne af et eksisterende program, der har til formål at skabe kontakter inden for det akademiske miljø. Det forventes, at der inden for nær fremtid med udgangspunkt i erfaringerne fra disse projekter kan oprettes EU-centre, der beskæftiger sig med bredere emneområder.

Hvad Australien angår, er det blevet foreslået, at EU i anledning af Australiens festligholdelse af landets hundredårsdag som forbundsstat giver et ad hoc-bidrag på halvdelen af stiftelseskapitalen til en Excellence Fund (dvs. 4,0 mio. AUD, der svarer til 2,7 mio. EUR) - den anden halvdel stilles i så fald til rådighed af "Australian National University" - med henblik på at oprette et nationalt europacenter i Canberra. Dette er et interessant forslag, men set I lyset af budget begrænsningerne må man vente og se hvor meget EU kan tildele.

Alle samarbejdsprojekter skal underkastes evaluering. Programmer, der løber over mere end 1 år, vil blive evalueret, efter de er afsluttet (højst 3 år). Hvad USA angår, sigter en ekstern evaluering af løbende aktiviteter på at bidrage til at øge EU-finansieringens effektivitet og synlighed. Sidstnævnte vil også være et blandt flere emner for en indkaldelse af forslag, som for øjeblikket er under forberedelse.

4.2. Undervisningsprogrammer med henblik på virksomhedsrationaliseringer

4.2.1 ETP (Executive Training Programme - Uddannelsesprogram for erhvervsledere) Japan

ETP Japan er, hvad programmer angår, et af Kommissionens flagskibe. Det har til formål at øge europæernes viden om den japanske erhvervskultur. Siden dets start i 1979 har programmet givet over 700 unge europæiske forretningsfolk mulighed for et ophold i Japan. Programmet henvender sig til unge forretningsfolk, som ønsker de at erhverve den nødvendige viden og de nødvendige færdigheder, der kan gøre dem til erhvervsledere, som kan bygge bro over den sproglige, kulturelle og handelsmæssige kløft, der skiller EU og Japan.

At der stadig er stærk interesse for ETP i europæisk industri understreges af, at den 19. udgave af ETP, der blev indledt i Japan i januar 2000, har det rekordstore deltagerantal 42. Disse 42 er omhyggeligt blevet udvalgt fra en større gruppe på over 100 unge erhvervsledere, der oprindeligt havde ansøgt om deltagelse i programmet.

Eksterne konsulenter foretager i øjeblikket en evaluering af ETP.

ETP har altid modtaget betydelig støtte fra Keidanren (den japanske arbejdsgiverorganisation) og det har en høj stjerne hos det europæiske erhvervsfolk i Japan. Det er af afgørende betydning, at det får mulighed for at fortsætte.

4.2.2 ETP (Executive Training Programme - Uddannelsesprogrammet for erhvervsledere) Korea

Uddannelsesprogrammet for erhvervsledere i Korea har til formål at udstyre en grundstamme af erhvervsledere fra EU med tilstrækkelig kulturel, sproglig og handelskulturel viden til, at de kan begå sig i det koreanske erhvervsliv.

Udvælgelseskampagnen for den første udgave af programmet startede i 1999 og var afsluttet i februar 2000. I juni 2000 vil 12 omhyggeligt udvalgte erhvervsledere fra EU blive sendt til Korea inden for rammerne af et 6-måneders program, der kommer til at bestå af intensive sprogkurser, seminarer om handelsmæssige og kulturelle emner samt virksomhedsophold.

Kommissionen har til hensigt at gøre ETP Korea, der for indeværende er et pilotprojekt, til et egentligt program under forudsætning af, at den efterfølgende evaluering af programmet, der kommer til at foregå i 2000/starten af 2001, giver den fornødne basis herfor.

4.3. Handelsforbindelser - forbedring af markedsadgangen

4.3.1 GTJ-kampagnen (Gateway to Japan-campaign)

GTJ er en integreret handelsfremmende kampagne, der består i at arrangere gruppevis deltagelse af fællesskabsvirksomheder fra udvalgte sektorer i handelsmissioner og messer i Japan. Siden den første GTJ i 1994 har over 700 virksomheder i EU deltaget i aktiviteter inden for rammerne af kampagnen. Den anden GTJ-kampagne afsluttes med udgangen af 2000, og på dette tidspunkt vil omkring 1000 små og mellemstore virksomheder fra alle medlemsstater være blevet gjort bekendt med det japanske marked.

Eksterne konsulenter evaluerer i øjeblikket den nuværende GTJ's effektivitet. De undersøger, hvor meget antallet af salgs- og handelsmæssige kontakter på det japanske marked er steget, og vil fremkomme med en samlet bedømmelse af kampagnens resultater. Selv om den endelige evalueringsrapport ikke skal ligge klar før april 2000, er de foreløbige resultater, beskrevet i interimrapporterne, yderst positive. De endelige resultater vil blive gjort tilgængelige for medlemsstaterne.

Udover den fortsatte stærke støtte til kampagnen fra deltagende europæiske virksomheder, der betragter den europæiske "paraply", som de introduceres under på det japanske marked, som den væsentligste enkeltfaktor i deres succes, passer kampagnen fint med den japanske regerings nuværende opstart af nye initiativer til fremme af kreative og innoverende små og mellemstore virksomheder. Denne nye politik for små og mellemstore virksomheder er en følge af det ændrede økonomiske miljø i Japan og udgør en del af regeringens støttetiltag til styrkelse af industrisektoren. Den nye politik skulle i princippet medføre nye muligheder for EU's små og mellemstore virksomheder for at tiltrække japanske forretningsforbindelser på udkig efter ny teknologi og deraf følgende forbedret kvalitet af produkter (eller serviceydelser).

Endelig skal det bemærkes, at GTJ-kampagnen har vist sig at være et yderst effektivt og relativt billigt middel til at øge EU's synlighed i Japan, hvilket har været en sidegevinst i forbindelse med det arbejde, der er udført af det effektive netværk af erhvervsorganisationer og leverandører af handelsmæssige tjenesteydelser fra medlemsstaterne, der gennemfører kampagnen i Japan.

Afsluttende kan det siges, at der i lyset af de resultater, GTJ-kampagnen beviseligt har nået, og de øgede muligheder for EU's små og mellemstore virksomheder på det japanske marked, er al mulig grund til at fortsætte GTJ-kampagnen efter år 2000. Den præcise udformning af en tredje GTJ-kampagne, herunder udvælgelsen af hvilke sektorer der skal dækkes, og hvilke præcise tiltag der skal bringes i anvendelse, vil naturligvis blive afgjort i tæt samarbejde med medlemsstaterne i det nuværende rådgivende udvalg.

4.3.2. Gateway to Korea - Gennemførelsesundersøgelse

Korea er en af de mest udviklede økonomier i verden og byder derfor på betydelige muligheder for EU-virksomheder. Igangværende økonomiske reformer er i færd med at ændre strukturen i den koreanske økonomi i retning af en moderne markedsøkonomi, og gør dermed landet endnu mere attraktivt som handelspartner for udenlandske virksomheder. De små og mellemstore virksomheder, der er inde i en opgangsperiode, og de forbedrede rammer for direkte udenlandske investeringer er vigtige incitamenter til øget engagement fra fællesskabsvirksomheders side, herunder små og mellemstore virksomheder. På trods af disse positive tendenser er Korea stadig et af de vanskeligste markeder i verden på grund af de tilbageværende hindringer for markedsadgangen. Forbedret markedsadgang har været et hovedelement i Kommissionens samarbejdsaktiviteter i forholdet til Korea. Projekterne har spændt fra sektorbestemte fora (miljøteknologi, informationsteknologi og automobilsektoren) til et forbrugerorganisationssymposium, der skulle give koreanerne et bedre indtryk af udenlandske produkter.

Det europæiske handelskammer i Seoul har opfordret til, at Gateway-programmet udvides til at omfatte Korea. Et sådant skridt skulle bidrage til at lette markedsadgangen, navnlig for små og mellemstore virksomheder. Kommissionen foreslår derfor at gennemføre en gennemførlighedsundersøgelse med henblik på at kunne bedømme behovet for et sådant program i Korea. Hvis en undersøgelse peger på, at der foreligger et sådant behov, vil Kommissionen gennem det rådgivende udvalg forelægge medlemsstaterne et forslag til et "Gateway to Korea"-program for 2001. Når beslutningen om at gennemføre en "Gateway to Korea"-kampagne skal træffes, vil Kommissionen naturligvis i fuldt omfang tage hensyn til de synspunkter, medlemsstaterne giver udtryk for i det rådgivende udvalg, og vil bestræbe sig på at undgå at træffe en beslutning, så længe medlemsstaterne ikke i store træk er enige om, hvilken udformning et sådant program skal have.

4.3.3. Ad hoc-foranstaltninger med henblik på at forbedre adgangen til det japanske marked

Udover Gateway-kampagnen yder Kommissionen støtte til og finansierer delvist på ad hoc-basis forskellige aktioner og foranstaltninger, der sigter på at forbedre markedsadgangen i Japan. Projekterne spænder fra konferencer og seminarer om de vigtigste aspekter af handlen mellem EU og Japan og investeringsmæssige relationer, f.eks. afregulering og direkte udenlandske investeringer, til generelle markedsundersøgelser og sektorbestemte forskningsprojekter. Derudover kan der ydes støtte til specifikke foranstaltninger, der har til formål at etablere direkte kontakt mellem europæiske og japanske industrifolk med henblik på at stimulere udviklingen i handel og investering mellem de to parter.

Foranstaltninger under den sidstnævnte kategori udvælges med stor omhu. Der vil inden længe blive offentliggjort en ny indkaldelse af interessetilkendegivelser i EF-Tidende.

5. Forordningens indhold

Hovedelementerne i udkastet til forordningen kan opsummeres som følger:

(i) Artikel 1 beskriver formålet med forordningen og angiver, hvilke lande den vedrører.

(ii) Artikel 3, 4 og 5 omhandler samarbejdsfremmende foranstaltninger.

Artikel 4 indeholder en liste over, hvilken type aktiviteter der kan finansieres under forordningen.

Artikel 5 sikrer overensstemmelse mellem samarbejdsprojekterne og andre relevante fællesskabspolitikker.

(iii) Artikel 6, 7 og 8 dækker aktiviteter, der vedrører fremme af handelsmæssige forbindelser.

I artikel 7 anføres det, at fællesskabsprogrammer skal supplere og øge gennemslagskraften af medlemsstaternes foranstaltninger inden for området.

Artikel 8, stk. 1, litra a), beskriver det nuværende ETP (Uddannelsesprogram for erhvervsledere) Japan og ETP (Uddannelsesprogram for erhvervsledere) Korea (sidstnævnte er på pilotstadiet).

(iv) I artikel 9 og 10 er gennemførelsesprocedurerne fastlagt.

Artikel 9 omhandler etableringen af et rådgivende udvalg, der skal bistå Kommissionen med udførelsen af dens opgaver beskrevet i artikel 8 i forordningen.

I artikel 10 anmodes Kommissionen til at fremlægge en årsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af forordningen og den pålægges jævnligt at evaluere alle aktioner og programmer, der finansieres.

6. Retsgrundlag

Man har valgt artikel 133 og 308 i traktaten som retsgrundlag for forordningen. Medens det er åbenlyst, at de aktiviteter, der skal gennemføres i forbindelse med fremme af handelsmæssige forbindelser, henhører under artikel 133, falder de planlagte samarbejdsprojekter uden for det område, der dækkes af artikel 133. Det er derfor nødvendigt at udvide retsgrundlaget til også at omfatte artikel 308, eftersom traktaten ikke indeholder bestemmelser om andre magtbeføjelser i forbindelse med disse aktiviteter end dem, der er nævnt i artikel 308.

7. Konklusioner

I betragtning af den øgede betydning, der tillægges samarbejde og fremme af handelsmæssige forbindelser mellem EU og de øvrige industrialiserede lande, er det nødvendigt, at der etableres juridiske og budgetmæssige rammer, som giver Fællesskabet mulighed for at gennemføre alle foranstaltninger inden for dette område på et solidt grundlag.

Samtidig bør der udfoldes de størst mulige anstrengelser med henblik på at sikre, og om nødvendigt forbedre, effektiviteten hvad angår administration af eksisterende og fremtidige fællesskabsprogrammer inden for dette område. I den forbindelse kan det vedlagte forslag også betragtes som et vigtigt skridt hen imod en mere kohærent og rimelig opstilling af budgetposterne i budgettets undersektion for eksterne foranstaltninger.

Rådet opfordres derfor til at godkende Kommissionens forslag.

2000/0165 (CNS)

Forslag til RÅDETS FORORDNING om 'gennemførelse af projekter til fremme af samarbejde og handelsmæssige forbindelser mellem EU og de industrialiserede lande i Nordamerika, Fjernøsten og Australasien'

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 og 308,

under henvisning til Kommissionens forslag,

under henvisning til Europa-Parlamentets udtalelse [2], og

[2] EFT ...

ud fra følgende betragtninger:

(1) Målet om fremme af samarbejde og handelsmæssige forbindelser med de øvrige industrialiserede lande bør forfølges, når det er af fælles interesse for Fællesskabet og de berørte partnerskabslande.

(2) Europa-Parlamentet har vedtaget forskellige resolutioner om forbindelserne mellem EU og USA i 1994, 1998 og 1999. EU og USA enedes om at styrke deres forhold i den transatlantiske erklæring fra 1990, den ny transatlantiske dagsorden fra 1995, det transatlantiske økonomiske partnerskab fra 1998 og Bonn-erklæringen fra 1999. Den fælles handelspolitik bør gennem en mere aktiv dialog mellem aktørerne i forbindelserne mellem EU og USA suppleres med et generelt øget kundskabsniveau.

(3) Europa-Parlamentet har vedtaget en beslutning og Det Økonomiske og Sociale Råd en udtalelse om forbindelserne mellem EU og Canada i 1996, hvori der slås til lyd for tættere forbindelser til Canada. EU og Canada undertegnede i 1976 en rammeaftale om handelsmæssigt og økonomisk samarbejde, og i 1990 en erklæring om forbindelserne mellem EU og Canada, og parterne enedes om at styrke forbindelserne i den fælles handlingsplan og den fælles politiske erklæring fra 1996. Forbindelserne mellem EU og Canada har fået en stadig mere alsidig karakter, og Canada er en nøglepartner hvad angår de multilaterale handelsspørgsmål samt globale udfordringer og den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Det er derfor nødvendigt yderligere at styrke disse forbindelser gennem opbygningen af en mere intensiv hørings- og samarbejdsproces inden for stadig flere områder.

(4) Aktiviteter, der dækkes af specifikke instrumenter, såsom aftalerne mellem Fællesskabet og USA og mellem Fællesskabet og Canada beregnet på gennemførelse af programmer for samarbejde hvad angår videregående uddannelser og erhvervsuddannelser suppleres, men omfattes ikke af denne forordning.

(5) EU og Japan besluttede i den fælles erklæring fra 1991 at intensivere deres dialog og styrke deres samarbejde og partnerskab. Europa-Parlamentet har vedtaget en beslutning om Kommissionens meddelelse til Rådet med titlen "Europa og Japan: de næste skridt". I Rådets konklusioner vedrørende Kommissionens meddelelse om Japan erkendes de specielle problemer, der foreligger i forbindelse med adgangen til det japanske marked, og Rådet har udtalt, at der bør gives prioritet til forbedring af markedsadgangen i Japan. Med udgangspunkt i ovenstående vedtog Rådet forordning (EF) nr. 1035/1999 af 11. maj 1999 om Kommissionens gennemførelse af et program med specifikke foranstaltninger og aktioner med henblik på at forbedre adgangen for europæiske varer og grænseoverskridende tjenesteydelser til det japanske marked. Denne forordning udløber den 31. december 2001. Den foreløbige evaluering af ovennævnte kommissionsprogram har vist, at programmet har været særdeles nyttigt og effektivt. Det er derfor nødvendigt at fortsætte gennemførelsen af Kommissionens program indeholdt i ovennævnte forordning. Forordningen foregriber ikke Rådets afgørelse af 18. maj 1992 om konsolidering af EU-Japan-centret for industrielt samarbejde, der stadig er gældende.

(6) Det bilaterale samarbejde både på det økonomiske og andre områder med Republikken Korea bør styrkes i overensstemmelse med principperne i rammeaftalen om handel og samarbejde med Korea, Europa-Parlamentets udtalelse og Rådets konklusioner vedrørende den koreanske halvø. EU bør støtte markedsprincipperne i Korea og medvirke til fjernelsen af hindringer for handel og investeringer.

(7) EU og Australien enedes i den fælles erklæring fra 1997 om at styrke deres forbindelser og samarbejde inden for de mange områder, hvor de har fælles interesser. Med henblik på en yderligere styrkelse af disse forbindelser er det nødvendigt at intensivere hørings- og samarbejdsprocessen i forbindelse med et øget antal bilaterale og internationale spørgsmål.

(8) EU og New Zealand enedes i den fælles erklæring fra 1999 om at styrke deres forbindelser og samarbejde, der er baseret på generelt fælles interesser til gensidig gavn for deres befolkninger, samt tilføje disse forbindelser et langtidsperspektiv.

(9) De forskellige fællesskabsforanstaltninger, der vedrører fremme og samarbejde og handelsmæssige forbindelser til de øvrige industrialiserede lande, der omtales i denne forordning, finansieres for øjeblikket over en lang række mindre budgetposter. Visse budgetbevillinger blev stillet til rådighed under disse forskellige poster til finansiering af pilotprojekter og forberedende foranstaltninger. Efter 2 års erfaringer med disse pilotprojekter og forberedende foranstaltninger har de hidtil gennemførte foranstaltninger bevist deres værd og vist, at der er behov for at omdanne dem til regulære foranstaltninger. Fællesskabet må for at kunne gennemføre sådanne foranstaltninger i fremtiden til stadighed have de nødvendige midler til rådighed. Det må derfor af hensyn til effektiviteten og rationaliseringen og i det hele taget fortsættelsen af disse foranstaltninger anses for nødvendigt, at der oprettes en enkelt budgetpost til finansiering af foranstaltningerne i denne forordning.

(10) Medlemsstaternes indsats for at udforme og gennemføre programmer og arrangementer til fremme af deres eksport af varer og grænseoverskridende tjenesteydelser til tredjelandes markeder berøres ikke af denne forordning.

(11) I overensstemmelse med artikel 2 i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, skal foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning vedtages ved hjælp af rådgivningsproceduren, der er omtalt i artikel 3 i ovennævnte afgørelse.

(12) En del af de aktiviteter, der henhører under denne forordning, dækkes af artikel 133 i traktaten, medens traktaten, hvad visse andre foranstaltninger angår, ikke indeholder andre beføjelser end dem, der findes i traktatens artikel 308 -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Fællesskabet skal fortsat gennemføre foranstaltninger til fremme af samarbejde og handelsmæssige forbindelser mellem Fællesskabet og de industrialiserede lande i Nordamerika, Fjernøsten og Australasien.

I forbindelse med denne forordning dækker betegnelsen "de industrialiserede lande i Nordamerika, Fjernøsten og Australasien" følgende lande: USA, Canada, Japan, Republikken Korea (herefter benævnt "Korea"'), Australien og New Zealand. Disse lande benævnes herefter "partnerskabslandene".

Artikel 2

Omfanget af fællesskabsfinansieringen til gennemførelsen af foranstaltninger, der henhører under denne forordning, fastsættes årligt af budgetmyndigheden.

Samarbejde

Artikel 3

Foranstaltninger til fremme af samarbejdet skal anvendes til støtte for målsætningen i forskellige bilaterale instrumenter inden for dette område mellem EU og partnerskabslandene med henblik på at skabe bedre forudsætninger for fortsættelsen og udviklingen af forbindelserne mellem EU og partnerskabslandene.

Artikel 4

EU's finansiering hvad samarbejde angår skal navnlig dække følgende former for foranstaltninger:

(a) uddannelse og information af offentligheden om de bilaterale forbindelser mellem EU og partnerskabslandene med særlig vægt på beslutningstagere, meningsdannere og andre personer, der kan gøre deres indflydelse gældende

(b) styrkelse af kulturelle, akademiske og udvekslingsmæssige forbindelser

(c) fremme af dialogen mellem politiske, økonomiske og sociale partnere og ngo'er inden for forskellige relevante sektorer

(d) forskningsarbejde og undersøgelser med henblik på at skabe input til Kommissionens arbejde for yderligere udvikling af bilaterale forbindelser

(e) samarbejdsprojekter inden for forskning og teknologi, energi, transport og miljøspørgsmål

(f) styrkelse af toldsamarbejdet mellem EU og partnerskabslandene

(g) styrkelse af EU's synlighed i partnerskabslandene

(h) pilotprojekter, der på et senere tidspunkt kan føre til permanent finansiering af nye foranstaltninger.

Artikel 5

Finansieringen af samarbejdsprojekter sker enten i fuldt omfang over Fællesskabets budget eller i form af samfinansiering med andre kilder i partnerskabslandene og/eller EU. Ved gennemførelsen af artikel 4 skal Kommissionen sikre, at samarbejdsprojekterne juridisk og også på andre måder i så høj grad som muligt er i overensstemmelse med aktiviteter, der finansieres under andre relevante fællesskabspolitikker.

Handelsmæssige forbindelser

Artikel 6

Foranstaltninger til fremme af handelsmæssige forbindelser skal bidrage til uddybning af forbindelserne mellem EU og partnerskabslandene og skal i særlig grad tage sigte på at udvikle tættere handels- og investeringsmæssige forbindelser mellem EU og partnerskabslandene, således at den gensidige forståelse af handelsbestemmelser og forretningsmetoder øges og der skabes et gunstigere miljø for fællesskabsvirksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder, på partnerskabslandenes markeder.

Artikel 7

Fællesskabet skal gennemføre et specifikt, kohærent og målrettet program indeholdende foranstaltninger til fremme af eksport af varer og grænseoverskridende tjenesteydelser fra Fællesskabet til Japan og Korea. Dette program skal supplere og øge effektiviteten af de bestræbelser, der gøres af medlemsstaterne og andre offentlige instanser i EU på det japanske og koreanske marked.

Artikel 8

1. Fællesskabsfinansieringen på dette område skal dække følgende hovedforanstaltninger:

(a) uddannelsesprogrammer med henblik på dannelse af en gruppe europæiske erhvervsledere, der kan kommunikere og begå sig i det japanske og koreanske forretningsmiljø ('Executive Training Programmes')

(b) ansættelse, uddannelse, præmissionsforberedelse og gruppedeltagelse af europæiske erhvervsledere, navnlig fra små og mellemstore virksomheder, i foranstaltninger i Japan, der har til hensigt at forbedre Fællesskabets handelsmæssige tilstedeværelse i Japan ("Gateway to Japan"-kampagnen).

(c) Der vil blive gennemført en gennemførlighedsundersøgelse af Gateway to Korea-kampagnen. Med udgangspunkt i resultatet af undersøgelsen kan Kommissionen efter at have taget hensyn til udtalelsen fra det rådgivende udvalg, der er omtalt i artikel 9, tage stilling til, om den ønsker at igangsætte Gateway to Korea-kampagnen.

2. Ud over de foranstaltninger, der er omtalt i afsnit 1, kan der ydes støtte til følgende foranstaltninger, hvis omstændighederne taler herfor:

(a) informationsindsamling og politisk rådgivning om handelsrelaterede spørgsmål

(b) konferencer og seminarer til fremme af handels- og investeringsmæssige forbindelser mellem Den Europæiske Union og partnerskabslandene

(c) erhvervsmissioner på højt niveau vedrørende specifikke markedsadgangsspørgsmål i Japan og Korea

(d) specielle foranstaltninger til forenkling af fællesskabsvirksomheders (navnlig små og mellemstore virksomheders) adgang til det japanske og koreanske marked.

3. I forbindelse med gennemførelsen af afsnit 2 skal Kommissionen sørge for, at der er fuld overensstemmelse mellem specifikke foranstaltninger og Fællesskabets og medlemsstaternes politik på området.

Gennemførelsesprocedurer

Artikel 9

1. I forbindelse med gennemførelsen af aktiviteterne under artikel 8 bistås Kommissionen af et udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne. Kommissionens repræsentant er formand for dette udvalg.

2. I forbindelse med dette afsnit skal rådgivningsproceduren i artikel 3 i afgørelse 1999/468/EF anvendes i overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i afgørelsen.

Artikel 10

Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en årlig rapport om gennemførelsen af forordningen. Rapporten skal beskrive resultaterne af budgetgennemførelsen og beskrive de foranstaltninger og programmer, der er blevet finansieret i det foregående år.

Herudover skal Kommissionen regelmæssigt evaluere foranstaltninger og programmer, der finansieres under denne forordning, med henblik på at fastslå, om de opfylder målsætningen. En sådan evaluering skal foretages mindst en gang hvert sjette år, og den første evaluering skal finde sted inden for de første 3 år efter forordningens ikrafttræden. Når der er behov herfor, skal evalueringsrapporterne også behandle kontraktmæssige forpligtelser og principper for sund finansforvaltning og skal indeholde en rentabilitetsberegning.

En begrænset del af det årlige budget skal anvendes til at finansiere evalueringsundersøgelser af foranstaltninger og programmer, der gennemføres inden for rammerne af denne forordning.

Artikel 11

1. Forordning (EF) nr. 1035/1999 ophæves hermed.

2. Enhver henvisning til den ophævede forordning skal betragtes som en henvisning til denne forordning.

Artikel 12

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles,

På Rådets vegne

Formanden

FINANSIERINGSOVERSIGT

1. Foranstaltningens betegnelse

Forslag til Rådets forordning om Kommissionens gennemførelse af projekter til fremme af samarbejde og handelsmæssige forbindelser mellem EU og de industrialiserede lande i Nordamerika, Fjernøsten og Australasien.

2. Budgetpost(er)

B7-665 og B7-665A.

3. Retsgrundlag

Traktatens artikel 133 og 308.

4. Beskrivelse af foranstaltningen

4.1 Foranstaltningens generelle mål

Foranstaltningens overordnede mål er at støtte gennemførelsen af Fællesskabets politik hvad angår samarbejde og fremme af handelsmæssige forbindelser med de industrialiserede lande i Nordamerika, Fjernøsten og Australasien.

Hovedmålene er at:

* skabe bedre forudsætninger for fortsættelse og videreudvikling af forbindelserne mellem EU og partnerskabslandene.

* opbygge tættere økonomiske forbindelser mellem EU og partnerskabslandene, uddybe den gensidige forståelse af handelsbestemmelser og erhvervspraksis samt skabe et gunstigere miljø for Fællesskabets virksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder, på partnerskabslandenes markeder.

4.2 Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens forlængelse/fornyelse

Foranstaltningen er gældende fra og med 2001.

5. Klassifikation af udgifterne/indtægterne

5.1 Ikke-obligatoriske udgifter

5.2 Opdelte bevillinger

5.3 Indtægtstype

6. Udgifts- eller indtægtstype

* 100% tilskud

Nej.

* Tilskud til samfinansiering med andre kilder i den offentlige eller private sektor

I overensstemmelse med Kommissionens vademecum om forvaltning af tilskud foretrækkes samfinansiering med andre kilder i tilfælde, hvor projekter og programmer finansieres gennem tilskud. I forbindelse med visse former for foranstaltninger har Kommissionen endda mulighed for samfinansiering med de industrialiserede lande i Nordamerika, Fjernøsten og Australasien.

* Rentegodtgørelse

Nej.

* Andet

Kommissionen anvender procedurerne for offentlige indkøb i henhold til bestemmelserne i EU-direktiverne om offentlige indkøb og WTO-aftalen om offentlige indkøb i forbindelse med indgåelse af kontrakter vedrørende aktiviteter, der har direkte relation til artikel 4 og 6 i forslaget til Rådets forordning.

* Skal fællesskabsstøtten helt eller delvist tilbagebetales, hvis foranstaltningen viser sig at blive en økonomisk succes-

Ikke relevant.

* Medfører foranstaltningen en ændring af indtægtsniveauet-

Nej.

7. Finansielle virkninger

7.1 Metode for omkostningsberegning (forhold mellem enhedsomkostninger og samlede omkostninger)

I henhold til de årlige budgetprocedurer har Kommissionen for denne budgetpost foreslået et vejledende beløb på 15,6 mio. EUR for 2001 (B7-665 + B7665A). Hvad de følgende år angår, træffer budgetmyndigheden beslutning om de årlige bevillinger i forbindelse med budgetproceduren.

7.2 Omkostningernes fordeling på de enkelte elementer

Forpligtelsesbevillinger i løbende priser i mio. EUR.

Fordeling // År 2001

Japan

Executive Training Programme Japan

Gateway to Japan-kampagnen

Ad hoc projekter

USA

Uddannelse

Udveksling

Støtte til og fremme af den nye transatlantiske dagsorden

Canada

Samarbejde og forbindelser med Canada

Korea

Executive Training Programme Korea

Gennemførlighedsundersøgelse af "Gateway to Korea"-kampagnen

Australien og New Zealand*

Samarbejde og forbindelser med Australien og New Zealand //

6,870

2,500

0,430

2,000

0,500

1,500

0,850

0,800

0,050

0,100

I alt // 15,6 mio EUR

* Hvad Australien angår, bliver der muligvis behov for et supplerende beløb på 2,7 mio. EUR med henblik på medvirken til oprettelse af et nationalt Europe-center i Canberra i forbindelse med Australiens festligholdelse af landets hundredårsdag som forbundsstat. Beløbet kunne eventuelt komme til udbetaling som tre på hinanden følgende årlige rater.

7.3 Driftsudgifter til undersøgelser, ekspertmøder osv., der dækkes via budgettets del B

I forbindelse med det samlede beløb under punkt 7.1 vil der blive tale om følgende specifikke lofter for forpligtelsesbevillinger til driftsudgifter (i mio. EUR):

// År 2001

- Undersøgelser

- Information, publikationer // 0,2

0,2

I alt // 0,4

7.4 Forfaldsplan for forpligtelses- og betalingsbevillinger

I mio. EUR

// 2001

Forpligtelsesbevillinger // 15,6

Betalingsbevillinger // 17,5

8. Forholdsregler mod svig

Alle aftaler og kontrakter mellem Kommissionen og kontrahenter, støttemodtagere etc. indeholder projektovervågningsbestemmelser (fremlæggelse af rapporter, osv.). Der opretholdes tæt kontakt til de ansvarlige modtagere og føres permanent kontrol med gennemførelsen i hele projektperioden.

De foranstaltninger, der ønskes gennemført, underkastes en nøje kontrol af Kommissionens tjenestegrene, før der foretages nogen form for udbetalinger. I forbindelse med gennemførelsen af denne kontrol skal der i fuldt omfang tages hensyn til de kontraktmæssige forpligtelser og de økonomiske principper og principperne om sund finansiel forvaltning. Hvor det er relevant, indeholder aftalerne bestemmelse om fremlæggelse af finansielle beretninger, der skal påtegnes af revisorer, udpeget af det forvaltningsmæssige organ for den organisation, som tilskuddet er ydet til.

9. Oplysninger om omkostningseffektivitet

9.1 Specifikke og kvantificerbare mål - målgruppe

De specifikke mål tager udgangspunkt i EU's politiske erklæringer vedrørende de berørte lande og de mål, der er defineret i den forbindelse. De vedrører navnlig:

* uddannelse og information af offentligheden om de bilaterale forbindelser mellem EU og partnerskabslandene, styrkelse af de kulturelle, akademiske og udvekslingsmæssige forbindelser med særlig sigte på beslutningstagere, meningsdannere og andre personer, der kan gøre deres indflydelse gældende.

* fremme af dialogen mellem politiske, økonomiske og sociale partnere og ngo'er inden for forskellige relevante sektorer. Deltagelse af repræsentanter for civilsamfundet i de strukturerede dialoger mellem EU og partnerskabslandene.

* samarbejdsprojekter inden for forskning og teknologi, på toldområdet og hvad angår energi- og miljøspørgsmål. Formidlerne vil typisk være specialiserede institutioner til varetagelse af EU's eksterne forbindelser, akademiske institutioner, ngo'er o.lign.

* handelsmissioner på højt niveau vedrørende specifikke markedsadgangsspørgsmål, som medvirker til at styrke forbindelserne mellem EU og partnerskabslandene. Målgruppen er erhvervsledere.

* The Executive Training Programmes (Japan og Korea), som har til formål at forbedre kendskabet til sprog, kultur og forretningsmiljø i de to lande og sørge for, at erhvervsledere i EU får lettere adgang til markederne i disse lande. Målgruppen er erhvervsledere for fællesskabsvirksomheder.

* Gateway to Japan-kampagnen har til formål at øge EU-industrisektorens tilstedeværelse i Japan gennem støtte til små og mellemstore virksomheder, når de ønsker at lancere deres produkter på det japanske marked. Målgruppen er små og mellemstore virksomheder i Fællesskabet.

9.2 Begrundelse

* Med henblik på opfyldelse af foranstaltningens generelle målsætning må Fællesskabet finansiere visse af foranstaltningens aktiviteter.

* Eftersom målsætningen indebærer yderligere udbygning af EU's eksterne forbindelser kan de planlagte foranstaltninger bedst gennemføres på EU-niveau. Det er derfor rimeligt, at en del af den finansielle støtte kommer fra EU's budget. Den omstændighed, at visse foranstaltninger samfinansieres med de berørte tredjelande øger behovet for at EU kan optræde samlet udadtil.

* På grund af aktiviteternes specifikke karakter kommer alternativer ikke rigtig på tale. Pr. definition kan nationale foranstaltninger ikke så effektivt som fællesskabsforanstaltninger præsentere EU for dets forskellige partnere som en enhed og få det til at fremstå som en troværdig samarbejdspartner inden for de berørte områder.

* Visse af de planlagte projekter har til formål at øge offentlighedens forståelse både i EU og i de berørte tredjelande for betydningen af bilaterale forbindelser. De præcise virkninger og multiplikationseffekten kan måles både kvalitativt og gennem undersøgelser af målgrupper. Hovedkriteriet for udvælgelse af formidlere vil være deres multiplikationseffektpotentiale hvad angår udvikling af EU's eksterne forbindelser.

* Hvad angår fremme af de handelsmæssige forbindelser, navnlig programmerne til forbedring af adgangen til det japanske og det koreanske marked (Gateway-kampagnerne) kan der opnås betydelige stordriftsfordele gennem tilrettelæggelse af aktiviteter på EU-niveau og tilvejebringelse af en "kritisk masse" med hensyn til at henlede japanernes og koreanernes opmærksomhed på, hvad europæisk industri kan tilbyde. EU's aktiviteter inden for dette område både supplerer og understøtter medlemsstaternes foranstaltninger, hvilket er Kommissionens vigtigste kriterium i forbindelse med udvælgelse af såvel sektorer som de foranstaltninger, der skal gennemføres inden for disse sektorer.

* The Executive Training Programmes (Japan og Korea), der har til formål at udstyre erhvervsledere med de færdigheder, der er nødvendige for at de effektivt kan hjælpe deres virksomheder med at komme ind på disse markeder, har på EU-niveau den nødvendige kritiske masse og kan tilrettelægges effektivt af Kommissionen, hvilket da også anerkendes af både medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og Fællesskabets erhvervsliv.

9.3 Overvågning og evaluering

* Projekterne udformes af de projektansvarlige, hvor det er nødvendigt i nært samarbejde med medlemsstaterne, og de projektansvarlige følger nøje projekternes gennemførelse.

* Støttemodtagere anmodes altid om at udfærdige en detaljeret rapport med bedømmelse af de opnåede resultater set i forhold til målsætningen. For en række udvalgte projekter vil der blive gennemført en mere dybtgående evaluering.

* Hvad angår The Executive Training Programmes i Japan og Korea rapporterer deltagerne tilbage om forskellige aspekter af programmet, man følger op på programmet ved at følge med i tidligere deltageres professionelle aktiviteter, man analyserer resultaterne i virksomheder, der tidligere har deltaget i programmet etc.

* Med hensyn til Gateway to Japan-kampagnen vil kontrollen blive gennemført løbende gennem uddeling af spørgeskemaer til deltagende virksomheder, og opfølgningen på disse virksomheders resultater foretages af nationale koordinatorer i de enkelte medlemsstater med regelmæssige mellemrum efter virksomhedernes deltagelse i kampagnen. Der vil blive udarbejdet månedlige informationsrapporter, således at Kommissionen kan evaluere kampagnen, de fremskridt der gøres, præstationsniveauerne, ansættelsestendenser og foreslåede aktiviteter. De daglige aktiviteter i kampagnen i Japan følges ligeledes regelmæssigt af delegationen i Tokyo. Endelig vil mindst en tjenestemand fra RELEX være til stede ved alle Gateway to Japan-arrangementer.

* Fortløbende aktiviteter kommer enten til at indeholde "indbygget" evaluering eller vil blive evalueret af eksterne eller interne eksperter og vil indeholde anvisninger for opfølgning.

* For enkeltstående projekter såsom seminarer, konferencer osv. overvejer man at lade udvalgte repræsentanter for Kommissionen deltage med henblik på at kunne foretage en evaluering af resultaterne af foranstaltningerne og udarbejde en detaljeret evalueringsrapport.

* Revisioner på stedet vil blive gennemført i det omfang, hvor det skønnes nødvendigt.

* Endelig skal der foretages en overordnet evaluering af de finansierede foranstaltninger og programmer mindst hvert sjette år, og den første af disse evalueringer skal være tilendebragt inden for en periode på 3 år.

10. Udgifter til administration (Sektion III, Budgettets del A)

Behov for administrative og personalemæssige ressourcer skal kunne dækkes af ressort General Directoratets tildelte midler.

10.1 Indvirkning på antallet af stillinger

I forbindelse med gennemførelsen af foranstaltningen vil der være behov for følgende supplerende ressourcer

>TABELPOSITION>

10.2 Samlede personaleudgifter

>TABELPOSITION>

10.3 Andre administrative udgifter i forbindelse med foranstaltningen

EUR

>TABELPOSITION>

Midler til dækning af supplerende behov skal findes inden for RELEX's årlige finansieringsrammer.