ir* i; ir 
it KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER 
Bruxelles, den 14 03 1996 
KOM(%) 112 endelig udg. 
Forslag til 
RÅDETS FORORDNING (EF) 
oih indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af 
cykler med oprindelse i Indonesien, Malaysia og Thailand og 
om endelig opkrævning al den midlertidige told 
(forelagt af Kommissionen) 

BEGRUNDELSE 
1. Ved forordning (EF) nr. 2414/95 ' indførte Kommissionen midlertidig 
antidumpingtold på importen til Fællesskabet af cykler med oprindelse i 
Indonesien, Malaysia og Thailand og henhørende under KN-kode 8712 00. 
2. Ved forordning (EF) nr. 245/962 forlængede Rådet gyldighedsperioden for denne 
told med to måneder, som udløber den 14 april 1996. 
3. Efter indførelsen af den midlertidige antidumpingtold anmodede nogle parter om at 
blive hørt, og disse anmodninger blev imødekommet. Nævnte parter tilkendegav 
desuden deres synspunkter skriftligt, og der blev i påkommende tilfælde taget 
hensyn hertil. 
4. På grundlag af den endelige undersøgelse bekræftedes det, at der fandt dumping 
sted. Som følge af ændringer i de individuelle dumpingmargener sammenholdt med 
resultaterne af den foreløbige undersøgelse blev visse justeringer taget op til ny 
vurdering. 
5. Konklusionen om, at den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet led væsentlig 
skade, bekræftedes ligeledes. For at fastslå, om der forvoldtes væsentlig skade, 
kumuleredes importen fra de pågældende lande, idet det konstateredes, at de 
importerede mængder fra hvert land ikke var ubetydelige, og de importerede varer 
konkurrerede indbyrdes og med samme vare fremstillet i Fællesskabet. 
2 EFT nr. L 248 af 14.10.1995, s. 12. 
EFTnr. L 32 af 10.2.1996, s. 1. 
6. Fra 1990 til 1993 steg den samlede import fra Indonesien, Malaysia og Thailand 
med 190,6%. Disse landes markedsandel øgedes med 4,4 procentpoint og nåede 
op på 6,8% i 1993. Priserne på de importerede varer fra nævnte lande var mellem 
18,2 og 41,4% lavere end EF-erhvervsgrenens priser. Selv om det ikke kan 
udelukkes, at andre faktorer kan have bidraget til EF-erhvervsgrenens vanskelige 
situation, er det den betydelige stigning i dumpingimporten og meget lave priser 
på dumpingvarerne, der førte til den konklusion, at den pågældende import var 
årsagen til den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. 
7. I betragtning af, at det er nødvendigt at fjerne den skadelige dumpingimports 
handelsfordrejende virkninger og genskabe effektiv konkurrence, og da fortsat 
lavprisimport vil hindre EF-erhvervsgrenens tilpasningsbestræbelser og have 
negative følger for beskæftigelsen i denne erhvervsgren med følgevirkninger for 
den europæiske industri, der fremstiller dele til cykler, og endelig i betragtning af 
de begrænsede virkninger for forbrugerne, anses det for at være i Fællesskabets 
interesse at indføre endelig told. 
8. I overensstemmelse med reglen om "mindste told" fastsattes størrelsen af den 
endelige told på grundlag af de fastlagte dumpingmargener, der var lavere end 
skadestærsklerne. Dumpingmargenerne udgjorde mellem 21,9 og 28,4% for 
eksporten fra Indonesien, mellem 23,1 og 37,3% for Malaysia og mellem 13,0 og 
38,9% for Thailand, og det foreslås at fastsætte tolden til disse satser. 
A O. 
9. De malaysiske selskaber tilkendegav, at de var rede til at drøfte betingelserne i 
tilsagn, men de fremsatte kun et konkret tilbud om et kvantitativt tilsagn. 
Kommissionen fandt, at det ville være praktisk umuligt og urealistisk at godtage 
pristilsagn i den foreliggende sag på grund af det meget store antal forskellige 
cykelmodeller og de hyppige ændringer af specifikationer, som ville gøre det 
umuligt at føre tilsyn med sådanne tilsagn. Hvad angår kvantitative tilsagn er 
Kommissionen af den opfattelse, al selv om der ses bort fra betænkeligheder i 
henseende til følgevirkningerne for konkurrencen mellem eksportlandene, vil det 
være vanskeligt at føre tilsyn med sådanne tilsagn, fordi cykler normalt ikke er 
forsynet med oprindelsesmærkning. 
10. Det foreslås derfor, at Rådet vedtager medfølgende udkast til forordning om 
indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i 
Indonesien, Malaysia og Thailand og om endelig opkrævning af de beløb, for 
hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold. 
A Çr 
RÅDETS FORORDNING (EF) NR /96 
af 
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af 
cykler med oprindelse i Indonesien, Malaysia og Thailand og 
om endelig opkrævning af den midlertidige told 
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, 
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af 22. december 1994 om 
beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske 
Fællesskab1 , senest ændret ved forordning (EF) nr. 1251/952, særlig artikel 23, 
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse 
mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab3, senest ændret ved forordning (EF) nr. 522/944, 
særlig artikel 12, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i Det 
Rådgivende Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
EFTnr. L 349 af 31.12.1994, s. I. 
EFTnr. L 122 af 2.6.1995, s. 1. 
EFTnr. L 209 af 2.8.1988, s. 1. 
EFTnr. L 66 af 10.3.1994, s. 10. 
-te 
A. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER 
(1) Ved forordning (EF) nr. 2414/955, i det følgende benævnt 'orordningen om 
midlertidig told', indførte Kommissionen midlertidig antidumpingtold på 
importen til Fællesskabet af cykler med oprindelse i Indonesien, Malaysia og 
Thailand. 
Ved Rådets forordning (EF) nr. 245/966 forlængedes gyldighedsperioden for 
denne told med en periode på to måneder, der udløber den 14. april 1996. 
B. EFTERFØLGENDE PROCEDURE 
(2) Umiddelbart efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger blev de 
interesserede parter underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, 
der lå til grund for vedtagelsen af midlertidige foranstaltninger. 
(3) De fleste af de malaysiske og thailandske eksportører havde anmodet om at blive 
underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der var resultatet 
undersøgelsen, før indførelsen af de midlertidige foranstaltninger. De malaysiske 
eksportører gjorde gældende, at en sådan forudgående underretning var 
nødvendig for at gøre det muligt for dem at udøve deres grundlæggende ret til at 
blive hørt. Forordning (EF) nr. 2423/88, som er den gældende forordning i den 
foreliggende procedure, i det følgende benævnt 'grundforordningen', afspejler 
allerede og indfører på antidumpingområdet det generelle retsprincip om 
høringsret, som fastlagt ved De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis, 
og det kræves ikke, at der gives underretning før indførelsen af midlertidige 
foranstaltninger, men før der træffes endelige foranstaltninger. Følgelig gav 
Kommissionen ikke underretning om de vigtigste kendsgerninger og 
betragtninger før indførelsen af midlertidige foranstaltninger. 
EFT nr. L 248 af 14.10.1995, s. 12. 
EFTnr. L 32 af 10.2.1996, s. 1. 
(4) Følgende interesserede parter tilkendegav skriftligt deres synspunkter inden for de 
fastsatte frister: 
1. Producenter og producentsammenslutninger i Indonesien 
PT Jawa Perdana Bicycle Industry 
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries 
The Association oflndonesian Bicycle Industry 
2. Producenter i Malaysia 
Akoko Sdn. Bhd. 
Berjaya Cycles Sdn Bhd 
Greenworld Systems Sdn Bhd 
Lerun Group Industries Berhad 
Rolls Rally Sdn Bhd 
3. Producenter i Thailand 
Bangkok Cycle Industrial Co. Ltd 
Siam Cycles MFG. Co. Ltd 
Thai Bicycle Industry Co. Ltd 
Victory Cycle Co. Ltd 
4. Importører 
Universal Cycles pic. 
(5) Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt af Kommissionen. 
(6) Parterne underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på 
grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af endelig 
antidumpingtold og endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der var stillet 
sikkerhed i form af midlertidig told. Parterne indrømmedes også en frist, inden for 
hvilken de kunne fremsætte bemærkninger efter ovennævnte underretning. 
(7) Der blev taget stilling til parternes mundtlige og skriftlige bemærkninger, og 
konklusionerne ændredes i påkommende tilfælde for at tage hensyn hertil. 
(8) Som følge af sagens indviklede karakter, navnlig antallet af involverede 
eksportlande og parter og de mange forskellige tekniske specifikationer, var det 
ikke muligt at afslutte proceduren inden for den normale frist på et år, der er 
fastsat i artikel 7, stk. 9, i grundforordningen. 
(9) Efter indførelsen af den midlertidige told gjorde Association of Indonesian 
Bicycle Industry, i det følgende benævnt "AIPI", gældende, at proceduren gav 
anledning til forskelsbehandling, for så vidt som andre eksportlande, såsom 
Indien og Vietnam, ikke var omfattet heraf. 
På tidspunktet for indledningen af den foreliggende procedure i begyndelsen af 
1994 blev der ikke fremsat påstand eller oplysninger om, at der var tale om 
dumpingimport fra Indien eller Vietnam. Proceduren indledtes på grundlag af en 
klage vedrørende importen af cykler med oprindelse i Indonesien, Malaysia og 
Thailand, og klagen indeholdt tilstrækkelige beviser for, at der fandt dumping 
sted og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf (betragtning 1 og 2 i 
forordningen om midlertidig told). På senere stadier i undersøgelsen, da den 
faktiske udvikling i importen fra disse lande, som påbegyndtes i 1993, forelå klart 
belyst, indgav EF-erhvervsgrenen ingen yderligere klage. Da der ikke foreligger 
en sådan klage eller faktiske oplysninger, hvoraf det fremgår, at der finder 
dumping sted ved import fra disse lande, havde Kommissionen ikke nogen grund 
til at udvide proceduren til også at omfatte disse lande. 
C. SAMME VARE 
(10) Det konkluderedes som led i den foreløbige undersøgelse (betragtning 13 og 14 i 
forordningen om midlertidig told), at alle typer cykler med oprindelse i 
Indonesien, Malaysia og Thailand, som solgtes i Fællesskabet, var en og samme 
vare, og at cykler, der fremstilledes af EF-erhvervsgrenen og solgtes på EF-
markedet, samt cykler, der fremstilledes i Indonesien, Malaysia og Thailand og 
solgtes på dette marked, var samme vare som omhandlet i artikel 2, stk. 12 i 
grundforordningen. 
(11) Efter indførelsen af den midlertidige told gjorde to malaysiske selskaber 
gældende, at cykler, der fremstilles og sælges på det malaysiske hjemmemarked, 
ikke er samme vare som de cykler, der fremstilles og sælges til eksport til 
Fællesskabet. De fremlagde imidlertid ikke oplysninger, der dokumenterede, 
hvorfor disse cykler ikke i alle henseender skulle være magen til de cykler, der 
eksporteres til Fællesskabet. 
(12) Det fremgår af undersøgelsen, at cykler, der fremstilles og sælges i Malaysia, 
omfattter samme modelsortiment som og har grundlæggende tekniske og fysiske 
egenskaber identiske med de cykler, der eksporteres til Fællesskabet. Der er ikke 
fremført gyldige argumenter, der kan anfægte disse konklusioner. Den blotte 
kendsgerning, at det eneste medvirkende malaysiske selskab, der sælger cykler på 
hjemmemarkedet, fremstiller dem i en anden fabrik end den, hvori 
eksportmodellerne fremstilles, understøtter ikke i sig selv påstanden om, at 
varerne er forskellige ifølge definitionen i artikel 2, stk. 12, i grundforordningen. 
De undersøgelsesresultater og konklusioner, der er omhandlet i betragtning 14 i 
forordningen om midlertidig told, bekræftes derfor. 
D. DUMPING 
1. Normal værdi 
/ Indonesien 
(13) For to indonesiske selskabers vedkommende var de foreløbige dumpingafgørelser 
baseret på de foreliggende oplysninger i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, 
litra b), i grundforordningen, fordi det ikke var muligt at indhente eller efterprøve 
de nødvendige oplysninger, der var anmodet om i spørgeskemaet (jf. betragtning 
28 i forordningen om midlertidig told). For de øvrige tre indonesiske selskaber 
blev den normale værdi i de tilfælde, hvor den måtte beregnes, fastsat ved 
sammenlægning af produktionsomkostningerne for de eksporterede modeller og 
rimelige salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (i 
det følgende benævnt "SAG") plus fortjeneste, som fastsattes på grundlag af 
faktiske tal for de pågældende selskaber (jf. betragtning 25 og 27 i forordningen 
om midlertidig told). 
(14) Et indonesisk selskab indkøbte nogle cykeldele til sin produktion fra et med dette 
selskab forretningsmæssigt forbundet handelsselskab, der beregnede en provision 
på sådanne indkøb. Selskabet anmodede om, at en sådan provision ikke 
indregnedes i produktionsomkostningerne, som det var tilfældet ved den 
foreløbige fastlæggelse af de faktiske omstændigheder. Det konstateredes 
imidlertid, at det indonesiske selskab faktisk afholdt udgifter svarende til nævnte 
provision til indkøb af dele, og at det ville pådrage sig tilsvarende omkostninger, 
hvis det indkøbte de pågældende dele fra uafhængige parter. Den beregnede 
provision måtte derfor anses for at være en integrerende del af de pågældende 
materialeomkostninger. 
(15) Et selskab gjorde gældende, at renteudgifter, som i forbindelse med den 
foreløbige afgørelse var indregnet i SAG, burde fradrages, eftersom renter, der 
ikke direkte er knyttet til produktion og salg af de pågældende varer, ifølge de 
officielle regnskabsprincipper i Indonesien ikke kan betragtes som 
driftsomkostninger. Det fremgik af undersøgelsen, at det pågældende selskabs 
eneste aktivitet var fremstilling og salg af cykler og cykeldele. Nævnte 
renteudgifter skal derfor indregnes i SAG, fordi de påløb hos dette selskab som et 
resultat af den faktiske finansieringsstruktur, som var nødvendig til driften af 
cykelvirksomheden. 
(16) To indonesiske eksportører og AIPI gjorde gældende, at fordelingen af SAG 
burde have fundet sted på grundlag af solgte mængder. En indonesisk producent 
fremførte det samme argument med hensyn til fordelingen af SAG mellem 
eksport- og hjemmemarkedssalg, og navnlig fordelingen af 
finansieringsomkostninger. Ingen af disse selskaber henførte imidlertid normalt 
SAG til de enkelte cykelmodeller med henblik på interne regnskabsformål. Det 
kan derfor ikke påstås, at en fordelingsnøgle fastsat på grundlag af solgte 
mængder, som foreslået af disse selskaber, var i overensstemmelse med normal 
praksis. Der er følgelig ingen grund til at fravige princippet i artikel 2, stk. 11, i 
grundforordningen, hvorefter sådanne omkostninger normalt fordeles i forhold til 
omsætningen. 
(17) Den fortjeneste, der benyttedes ved beregningen af den normale værdi, fastsattes 
på grundlag af hvert selskabs hjemmemarkedssalg, når dette salg fandt sted i 
normal handel (jf. betragtning 26 i forordningen om midlertidig told). To 
selskaber gjorde gældende, at de fortjenstmargener, der fremkom på dette 
grundlag, var for høje. Da de pågældende selskaber imidlertid ikke 
dokumenterede deres påstand, bekræftes den fremgangsmåde, der i 
overensstemmelse med artikel 2, slk. 3, litra b), stk. ii), i grundforordningen 
benyttedes i den foreløbige undersøgelse med henblik på at beregne en pålidelig 
fortjenstmargen. 
(18) De indonesiske eksportører fremsatte yderligere krav (vedrørende bl.a. 
fastsættelsen af den indenlandske omsætning, fordelingen af 
fremstillingsomkostningerne, nærmere enkeltheder om de individuelle 
salgstransaktioner, SAG's andel af fremstillingsomkostningerne samt de anvendte 
valutakurser), som ikke kunne imødekommes, fordi de ikke kunne efterprøves på 
dette sene tidspunkt under proceduren og ikke understøttes af konkrete beviser, 
eller fordi de efter en dobbeltkontrol viste sig at være ubegrundede. 
(19) Følgelig bekræftes fastsættelsen af den normale værdi for de indonesiske 
producenter som omhandlet i betragtning 15 - 27 i forordningen om midlertidig 
told. 
(20) AIPI gjorde gældende, at et indonesisk selskab skulle overholde kortere frister for 
besvarelse af det tilsendte spørgeskema end de frister, der indrømmedes 
producenterne i Fællesskabet. 
Faktisk var fristen på 37 dage til besvarelse af spørgeskemaerne gældende for alle 
interesserede parter. Alt efter den enkelte sags omstændigheder indrømmedes 
både selskaber i og uden for Fællesskabet en forlængelse af denne frist. Det 
pågældende selskab anmodede ikke om forlængelse. AIPI's påstand om, at EF-
producenterne fik en gunstigere behandling, viser sig at bero på en misforståelse. 
Spørgeskemaerne til EF-producenterne kunne først afsendes efter udtagelsen af en 
stikprøve (jf. betragtning 73 i forordningen om midlertidig told og betragtning 56 
i denne forordning). Dette forklarer, hvorfor EF-erhvervsgrenens svar indløb 
senere på trods af, at fristerne var de samme som for de indonesiske producenter. 
De undersøgelsesresultater, der er omhandlet i betragtning 28 i forordningen om 
midlertidig told, bekræftes derfor. 
II. Malaysia 
(21) I forordningen om midlertidig told ansås to malaysiske selskaber, som tilhørte 
samme koncern, for at være et enkelt selskab. Et af dem eksporterede cykler til 
Fællesskabet i undersøgelsesperioden, men solgte ingen cykler på 
hjemmemarkedet. Det andet solgte derimod betydelige mængder på 
hjemmemarkedet, men havde intet eksportsalg til Fællesskabet. 
Disse to selskaber anmodede om ikke at blive behandlet som en enkelt 
producerende eksportør og at få tilkendt individuelle dumpingmargener. 
Det har imidlertid været fællesskabsinstitutionernes faste praksis at fastsætte en 
enkelt dumpingmargen for forretningsmæssigt forbundne selskaber. Den 
anderledes fremgangsmåde, der undtagelsesvis fulgtes i sagen om PPC-
fotokopieringsmaskiner (forordning (EF) nr. 2380/957, som de malaysiske 
producenter påberåbte sig til støtte for deres anmodning, skyldtes de meget 
specielle omstændigheder, der gjorde sig gældende i denne undersøgelse, og som 
ikke foreligger i den foreliggende sag 
Følgelig bekræftes den fremgangsmåde, der er omhandlet i betragtning 29 i 
forordningen om midlertidig told. 
EFT nr. L 244 af 12.10.1995, s. 1, betragtning 53 og 54. 
(22) Som led i den foreløbige undersøgelse konstateredes det, at kun én 
samarbejdsvillig malaysisk eksportør havde et repræsentativt hjemmemarkedssalg 
i undersøgelsesperioden, dvs. at salget på hjemmemarkedet udgjorde mere end 
5% af det samlede eksportsalg (jf. betragtning 19 og 30 i forordningen om 
midlertidig told). Eftersom de cykelmodeller, som dette selskab solgte på 
hjemmemarkedet, ikke gjorde det muligt at foretage en rimelig sammenligning, 
eller de solgtes ikke i normal handel (de var i teknisk henseende for forskellige, 
solgtes ikke i tilstrækkelige mængder eller solgtes med tab), måtte den normale 
værdi for de modeller, der solgtes af dette selskab, fastsættes i overensstemmelse 
med artikel 2, stk. 3, litra b), nr. i i), i grundforordningen på grundlag af den 
beregnede værdi, som fastsattes ved sammenlægning af selskabets 
produktionsomkostninger og indenlandske SAG samt fortjeneste. De øvrige 
malaysiske eksportører havde intet salg på hjemmemarkedet, og der måtte derfor 
også for dem fastsættes en beregnet normal værdi i overensstemmelse med artikel 
2, stk. 3, litra b), nr. ii), i grundforordningen. De SAG, der påløb hos, og den 
fortjeneste, der opnåedes af den eneste producent med et repræsentativt salg på 
hjemmemarkedet, var de eneste data, der forelå i Malaysia med henblik herpå. 
Disse tal ansås for pålidelige, og den beregnede værdi for alle modeller, som 
malaysiske selskaber solgte til eksport til Fællesskabet, fastsattes derfor ved til 
fremstillingsomkostningerne for de eksporterede modeller at lægge de SAG samt 
den fortjeneste, der var gældende for den eneste producerende eksportør med salg 
på hjemmemarkedet (jf. betragtning 30 - 35 i forordningen om midlertidig told). 
(23) I den foreløbige undersøgelse fastslog Kommissionen, at en malaysisk eksportørs 
råmaterialeomkostninger var sat alt for lavt, og de justeredes derfor i opadgående 
retning. Det pågældende selskab gjorde senere gældende, at Kommissionens 
undersøgelsesresultater og konklusioner var baseret på urigtige antagelser, og det 
gjorde følgelig indsigelse mod nævnte justering. 
Det konstateredes, at medens omkostningernes andel af omsætningen for alle 
andre omkostningsposter (såsom direkte arbejdsløn, indirekte 
produktionsomkostninger og SAG) holdt sig på et stort set uændret niveau, afveg 
dette forhold for råmaterialeomkostningerne betydeligt i undersøgelsesperioden 
(kalenderåret 1993) sammenlignet med regnskabsårene 1993 og 1992. Et lignende 
misforhold konstateredes for fortjenesten i undersøgelsesperioden sammenholdt 
med regnskabsåret 1993, selv om der var tale om en overlapning på 8 måneder 
mellem undersøgelsesperioden og regnskabsåret 1993. 
Fastsættelsen af dette selskabs produktionsomkostninger bekræftes derfor, 
herunder ovennævnte justering. 
(24) Nogle malaysiske selskaber stillede det spørgsmål, om emballageomkostninger 
(herunder arbejdsløn i forbindelse med emballering) ikke var talt med to gange 
ved at behandle dem som et led i produktionsomkostningerne for hver enkelt 
eksportør og samtidig betragte dem som en del af den indenlandske producents 
SAG, som benyttedes ved beregningen af den normale værdi. 
For alle malaysiske producenter er emballageomkostningerne udelukkende blevet 
betragtet som en del af produktionsomkostningerne, og de er ikke blevet 
indregnet i de SAG, der påløb i forbindelse med den indenlandske producents 
salg på hjemmemarkedet. Emballageomkostningerne taltes derfor ikke med to 
gange. 
(25) Ved fastsættelsen af SAG samt fortjenstmargenen for den eneste 
samarbejdsvillige producerende eksportør med et repræsentativt salg på 
hjemmemarkedet, holdt Kommissionen koncerninternt salg udenfor. Det 
pågældende selskab gjorde gældende, at en sådan fremgangsmåde er i 
uoverensstemmelse med det forhold, at Kommissionen indregnede koncerninterne 
omkostninger som f.eks. finansieringsomkostninger. Selskabet fremførte derfor 
det argument, at koncerninternt salg også burde være indregnet i selskabets 
salgsomssætning på hjemmemarkedet med henblik på fastsættelsen af SAG samt 
fortjenstmargen. Endvidere påpegedes det, at de pågældende 
finansieringsomkostninger ikke havde nogen forbindelse med produktion eller 
salg af cykler, og de burde derfor ikke være indregnet i de pågældende SAG. 
Hvad angår fastsættelsen af SAG samt fortjenstmargen skal det anføres, at det 
pågældende selskab ikke indberettede, at en del af salget var koncerninternt, 
hvilket først kom for en dag under kontrolbesøget. Eftersom de anførte priser er 
overførselspriser, kan det pågældende salg ikke anses for at have fundet sted i 
normal handel (jf. artikel 2, stk. 7, i grundforordningen), og der måtte derfor ses 
bort fra de pågældende transaktioner ved beregningen af fortjenstmargenen for det 
indenlandske salg. 
Med hensyn til beregningen af SAG's forholdsmæssige del konkluderedes det i 
den foreløbige undersøgelse, at der ved salg til forbundne selskaber ikke eller kun 
i ubetydeligt omfang påløber SAG, og det er følgelig ikke nødvendigt at fordele 
dem på grundlag af omsætningen til forbundne selskaber. Efter den foreløbige 
fastlæggelse af de faktiske omstændigheder blev situationen taget op til fornyet 
undersøgelse, og det konstateredes, at fordelingen af SAG på grundlag af 
omsætningen til uafhængige selskaber kun burde begrænses for så vidt angår 
salgsomkostninger, som ikke påløber for salg til forbundne selskaber. Derimod er 
nøgletallene for finansierings- og administrationsomkostninger, som også kan 
påløbe for koncerninternt salg, nu fastsat på grundlag af den samlede omsætning 
indbefattet salg til forbundne parter. Beregningerne er blevet justeret i 
overensstemmelse hermed. 
12 
For så vidt angår renter, der betales til et forbundet selskab, skal det anføres, at 
hvis sådanne omkostninger ikke indregnes, ses der bort fra den kendsgerning, at 
de påløb hos det pågældende selskab som et resultat af dets faktiske 
finansieringsstruktur, som er nødvendig af hensyn til selskabets drift. Det er 
irrelevant, hvem der faktisk stiller de nødvendige ressourcer til rådighed, sålænge 
lånet ydes i overensstemmelse med vilkårene for normal handel (jf. artikel 2, stk. 
3, litra b), nr. ii), i grundforordningen). Påstande om, at lånet var beregnet til 
andre formål end selskabets aktiviteter, dokumenteredes ikke. Disse renteudgifter 
må derfor i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i 
grundforordningen indregnes i de pågældende SAG. 
(26) SAG-margenen for den eneste samarbejdsvillige producerende eksportør med 
salg på hjemmemarkedet ansås for pålidelig, fordi det pågældende salf var 
tilstrækkeligt repræsentativt, dvs. at det indenlandske salg mængdemæssigt 
udgjorde mere end 5% af eksportsalget. Fortjenstmargenen ansås for pålidelig, 
fordi dette selskab kunne opvise et tilstrækkeligt stort fortjenstgivende salg (jf. 
betragtning 33 og 34 i forordningen om midlertidig told). De malaysiske 
eksportører gjorde gældende, at nævnte selskabs SAG- og fortjenstmargen var for 
høj, og den kunne ikke anses for pålidelig, fordi selskabet ikke havde noget 
eksportsalg, hvorfor selskabet burde have været behandlet særskilt og ikke 
sammen med det dermed forbundne selskab, som var specialiseret i eksportsalg, 
og fordi førstnævnte selskab havde en monopolstilling på hjemmemarkedet, 
således at der ikke kunne fæstes lid til dets data. 
13 
Det er Rådets opfattelse, at der ikke er nogen grund til at behandle det eneste 
samarbejdsvillige selskab med salg på hjemmemarkedet adskilt fra dets 
forbundne eksportør (jf. betragtning 21). Selv om en sådan anmodning om 
særskilt behandling blev imødekommet, ville de oplysninger, der er indhentet fra 
det eneste samarbejdsvillige selskab med salg på hjemmemarkedet, i henhold til 
artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i grundforordningen stadig være grundlaget for de 
SAG og den fortjenstmargen, der skulle anvendes for de øvrige malaysiske 
eksportører. Hvad angår den eneste samarbejdsvillige producents/eksportørs 
påståede monopolstilling konstateredes det, at der var mindst endnu et malaysisk 
selskab, som havde et betydeligt salg på hjemmemarkedet. Der blev ikke fremlagt 
dokumentation for, at salget i Malaysia ikke muliggjorde en rimelig 
sammenligning. Oplysningerne om hjemmemarkedssalget i Malaysia ansås derfor 
for pålidelige, og salgspriser og omkostningsdata fastsattes på grundlag af de 
faktiske vilkår på markedet i det pågældende land, dvs. vilkår, der generelt står 
åbne for alle faktiske og potentielle kunder eller leverandører. 
Rådet bekræfter derfor beregningen af de normale værdier på grundlag af den 
SAG- og fortjenstmargen, der er konstateret for det eneste samarbejdsvillige 
malaysiske selskab med salg på hjemmemarkedet. 
(27) De malaysiske eksportører fremsatte yderligere påstande (bl.a. vedrørende 
beregningen af produktionsomkostningerne, konteringen af SAG, behandlingen af 
rabatter, sammenligneligheden af cykelmodeller, beregningen af indirekte 
produktionsomkostninger), som ikke kunne tages til følge, fordi de ikke kunne 
efterprøves, de var ikke understøttet af konkret dokumentation, var i 
uoverensstemmelse med selskabernes egne oplysninger eller viste sig efter 
dobbeltkontrol at være faktisk ubegrundede. 
14 
///. Thailand 
(28) Fire thailandske selskaber medvirkede i proceduren. For hovedparten af de 
cykelmodeller, der eksporteredes af tre af disse thailandske selskaber, beregnedes 
den normale værdi (jf. betragtning 36, 38 og 39 i forordningen om midlertidig 
told). For det fjerde selskab kunne den normale værdi fastsættes på grundlag af 
de faktiske hjemmemarkedspriser (jf. betragtning 37 i forordningen om 
midlertidig told). I de tilfælde, hvor den normale værdi måtte beregnes, fastsattes 
den ved sammenlægning af produktionsomkostningerne for de eksporterede 
modeller og en rimelig SAG- og fortjenstmargen (jf. betragtning 40 - 42 i 
forordningen om midlertidig told). 
For det selskab, som ikke havde noget salg på hjemmemarkedet, beregnedes den 
normale værdi ved sammenlægning af produktionsomkostningerne og de vejede 
gennemsnitlige SAG for de tre øvrige selskaber og den vejede gennemsnitlige 
fortjenstmargen for de to selskaber, for hvilke der forelå pålidelige tal for 
fortjenesten. For et andet selskab blev dets egne SAG og den vejede 
gennemsnitlige fortjenstmargen for de to selskaber, for hvilke der forelå 
pålidelige tal for fortjenesten, lagt sammen med produktionsomkostningerne. For 
det tredje selskab anvendtes de faktiske tal. 
(29) For så vidt angår et thailandsk selskab, afslørede efterprøvningen af de 
produktionsomkostninger, der var henført til ensartede cykelmodeller, betydelige 
uoverensstemmelser i værdien af visse af de benyttede materialer, hvilket 
selskabet ikke var i stand til at forklare. Eftersom selskabets regnskab ikke 
omfattede en fordeling af materialeomkostningerne for de enkelte cykelmodeller, 
besluttedes det i den foreløbige undersøgelse i overensstemmelse med artikel 2, 
stk. 11, i grundforordningen at fordele produktionsomkostningerne i forhold til 
omsætningen. Selskabet gjorde gældende, at det var urimeligt at anvende 
omsætningen som fordelingsnøgle, fordi eksporten af sammenlignelige modeller 
til tredjelande fandt sted til halvdelen af den gennemsnitlige enhedspris, der 
opnåedes ved eksport til Fællesskabet. 
15 
I det pågældende selskabs regnskabssystem sondres der ikke mellem 
produktionsomkostninger, der påløber i forbindelse med eksport til Fællesskabet 
og eksport til andre tredjelande, og der kunne således ikke foretages en samlet 
vurdering af de påståede forskelle. 
De foreløbige undersøgelsesresultater og anvendelsen af omsætningen som 
grundlag for fordelingen af produktionsomkostningerne bekræftes derfor. 
(30) Et andet thailandsk selskab havde fuldt ud henført en større SAG-post til 
eksportsalget. Selskabet kunne ikke på tilfredsstillende måde forklare arten af de 
pågældende omkostninger, selv om der var fremsat anmodning om en detaljeret 
forklaring både forud for og under kontrolbesøget. Følgelig blev de pågældende 
omkostninger i den foreløbige undersøgelse i overensstemmelse med artikel 2, 
stk. 11, i grundforordningen henført til eksport- og hjemmemarkedssalget på 
grundlag af omsætningen. Selskabet påstod, at der var afgivet forklaringer, og at 
det havde været muligt at efterprøve rigtigheden af fordelingen. 
Efter Rådets opfattelse afgav selskabet ikke en behørig forklaring. På grundlag af 
de foreliggende efterprøvede oplysninger er det ikke muligt at klarlægge 
rigtigheden af de afgivne forklaringer. Følgelig bekræftes henførslen af de 
pågældende omkostninger til eksport- og hjemmemarkedssalget på grundlag af 
omsætningen. 
(31) I den foreløbige undersøgelse ansås fortjenesten på hjemmemarkedet for 
pålidelig, når antallet af cykler, der solgtes til en pris, som var højere end de 
beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mere end 10% af det samlede salg 
på hjemmemarkedet. Dette var ikke tilfældet for et af de thailandske selskaber 
med et repræsentativt salg på hjemmemarkedet, dvs. med et hjemmemarkedssalg, 
som mængdemæssigt udgjorde mere end 5% af det samlede eksportsalg. I de 
tilfælde, hvor den normale værdi måtte beregnes for dette selskab, anvendtes 
følgelig den vejede gennemsnitlige fortjenstmargen for de to øvrige thailandske 
selskaber med salg på hjemmemarket. Det pågældende selskab påstod, at den her 
benyttede fremgangsmåde ikke er i overensstemmelse med grundforordningen 
I henhold til artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i grundforordningen skal den 
fortjenstmargen, der anvendes til beregning af den normale værdi, fastsættes på 
grundlag af den fortjeneste, der opnås af fortjenstgi vende salg på 
hjemmemarkedet, hvis bl.a. oplysningerne herom er pålidelige. Efter at have 
udelukket hjemmemarkedssalget, som ikke tillod en rimelig sammenligning, eller 
som ikke fandt sted i normal handel (betragtning 38 og 22 i forordningen om 
midlertidig told), kunne det øvrige fortjenstgi vende salg være så lille, at den 
fortjeneste, der opnåedes på dette salg, ikke ville udgøre et pålideligt grundlag for 
beregningen af en fortjenstmargen til brug ved beregningen af den normale værdi. 
Dette er grunden til, at Kommissionen også undersøgte, om det øvrige 
fortjenstgivende salg også var tilstrækkeligt til, at det kunne anses for at være et 
pålideligt grundlag for fastsættelsen af fortjenstmargenen. 
Dette ansås for at være tilfældet, hvis det øvrige fortjenstgivende salg på 
hjemmemarkedet mængdemæssigt udgjorde mindst 10% af det samlede 
hjemmemarkedssalg, som kunne benyttes som grundlag for rentabilitetsprøven, 
hvorved det fortjenstgivende salgs andel blev fastlagt ved en sammenligning 
mellem nettosalgspriserne og de beregnede produktionsomkostninger (jf. 
betragtning 21, 22 og 31 i forordningen om midlertidig told). Procentsatsen er den 
samme, som anvendtes til at fastslå, om salget af bestemte cykelmodeller fandt 
sted i normal handel (jf. betragtning 22 i forordningen om midlertidig told). 
Eftersom den fortjeneste, der opnås på hjemmemarkedet, er afhængig af de priser, 
der opnås ved salg på dette hjemmemarked, er det korrekt og konsekvent at 
anvende de samme tærskler, som benyttedes til at afgøre, og sådanne priser er et 
egnet grundlag for fastsættelse af den normale værdi. Fællesskabsinstitutionerne 
fulgte en tilsvarende fremgangsmåde i tidligere sager. 
Rådet bekræfter følgelig, at det pågældende selskabs fortjenstmargen ikke var et 
pålideligt grundlag, og at den beregnede normale værdi måtte fastsættes ved 
anvendelse af den vejede gennemsnitlige fortjenstmargen for de øvrige to 
thailandske producenter, for hvilke det var konstateret, at de på det 
fortjenstgivende salg på hjemmemarkedet havde opnået en fortjeneste, der kunne 
fæstes lid til. 
17 
(32) Endelig fremsatte en thailandsk eksportør et yderligere krav (nemlig vedrørende 
beregningen af indirekte produktionsomkostninger), som ikke kunne tages i 
betragtning, fordi det ikke kunne efterprøves og ikke understøttedes af konkrete 
beviser. 
2. Eksportpris 
/. Indonesien 
(33) En indonesisk eksportør fremsatte bemærkninger til justeringerne af 
eksportprisen, men der kan ikke tages hensyn hertil, fordi de ikke er understøttet 
af konkrete beviser. 
Fastsættelsen af eksportprisen for Indonesien (jf. betragtning 43 i forordningen 
om midlertidig told) bekræftes derfor. 
//. Malaysia 
(34) Det konstateredes under kontrolbesøg hos et malaysisk selskab, at en del af det 
eksportsalg, som dette selskab havde indberettet som direkte salg til uafhængige 
importører i Fællesskabet, faktisk var salg til et forbundet selskab i Taiwan, som 
videresolgte varerne til de pågældende importører. Da dette selskab ganske klart 
havde meddelt vildledende oplysninger om disse transaktioner, som desuden viste 
sig at afspejle en overførsel mellem forbundne selskaber, blev der set bort fra de 
anførte priser for disse transaktioner, og den højeste dumpingmargen, der var 
fastlagt for en model, som solgtes af dette selskab til uafhængige kunder, 
anvendtes for det pågældende salg i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra 
b), i grundforordningen (jf. betragtning 46 og 47 i forordningen om midlertidig 
told). 
18 
Det pågældende selskab gjorde gældende, at den faktiske forbindelse med det 
taiwanske selskab ikke havde nogen indflydelse på priserne, og at det 
forskelsbehandledes i forhold til de to indonesiske eksportører, for hvilke artikel 
7, stk. 7, litra b), i grundforordningen også anvendtes. Desuden påstod selskabet, 
at de pågældende salg gik direkte til kunderne i Fællesskabet, og der blev 
fremlagt kopier af fakturaer som ny dokumentation. 
Det var først efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told, at 
nævnte selskab gjorde gældende, at det pågældende salg faktisk gik direkte til 
kunderne i Fællesskabet. Denne påstand er i modstrid med kontrolbesøgets 
undersøgelsesresultater, som selskabet ikke anfægtede på det pågældende 
tidspunkt. En eventuel afvigende fremstilling kan ikke efterprøves på det 
nuværende trin i undersøgelsen og kan derfor ikke tages i betragtning. 
Det malaysiske selskab benægtede forst forbindelsen med det taiwanske selskab, 
og det konstateredes først under kontrolbesøget på grundlag af konkrete og 
afgørende beviser. Dette hindrede ganske klart Kommissionens undersøgelse af 
de faktiske omstændigheder. I betragtning af det malaysiske selskabs 
tilbageholdelse af oplysninger er det usandsynligt, at forbindelsen ikke havde 
nogen indflydelse på priserne; under alle omstændigheder kunne spørgsmålet ikke 
undersøges nærmere på dette trin i proceduren, og det er fuldt berettiget at 
anvende artikel 7, stk. 7, litra b), som beskrevet ovenfor. 
Med hensyn til sammenligningen med de to Indonesiske selskaber, på hvilke 
artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen også fandt anvendelse (jf. 
betragtning 28 og 68 i forordningen om midlertidig told) er der ikke noget seriøst 
grundlag for at klage over forskelsbehandling. Anvendelsen af artikel 7, stk. 7, 
litra b), i grundforordningen var baseret på hver enkelt sags omstændigheder og 
afspejlede dermed, i hvor høj grad de pågældende parter var rede til at 
samarbejde, hvorvidt nødvendige oplysninger ikke var blevet fremlagt eller ikke 
kunne efterprøves, eller i hvor vid udstrækning der var meddelt vildledende 
oplysninger. 
(35) Et malaysisk selskab gjorde gældende, at Kommissionen ved fastsættelsen af 
prisen, frit Fællesskabets grænse, for dets eksportsalg til Fællesskabet burde have 
indregnet den fortjeneste, som selskabets salgsagent beregnede sig. Det 
pågældende selskab dokumenterede aldrig sin påstand. Men selskabets agent 
modtog allerede en salgsprovision, som var taget i betragtning, og det forblev 
uklart, hvilke transaktioner der fandt sted via agenten, eftersom salget også 
faktureredes direkte til kunderne i Fællesskabet. Beregningen af prisen, frit 
Fællesskabets grænse, for det pågældende selskabs eksportsalg bekræftes derfor. 
(36) De malaysiske eksportører fremsatte yderligere krav (nemlig vedrørende arten af 
visse fradrag, behandlingen af visse bankgebyrer og gebyrer for remburser), som 
ikke kunne tages i betragtning, fordi de ikke understøttedes af konkrete beviser. 
///. Thailand 
(37) Et thailandsk selskab anførte i sin besvarelse af spørgeskemaet, at det ikke ydede 
nogen garanti til sine kunder i Fællesskabet. Det konstateredes under 
kontrolbesøget, at det med en af sine kunder havde aftalt, at reservedele svarende 
til 1% af fakturaværdien blev afsendt med hver ordre uden beregning. Det 
konstateredes endvidere, at etbetydeligt antal større kunder også modtog 
reservedele uden beregning. Sådanne rabatter ydedes i stedet for en garanti. 
Eftersom sådanne salgsbetingelser er en afgørende faktor for fastsættelsen af 
eksportpriserne, er den faktiske værdi af de afsendte reservedele irrelevant. 
Eftersom Kommissionenhavde modtaget vildledende oplysninger, måtte den 
fastsætte fradraget for de aftalte rabatter på grundlag af de foreliggende 
oplysninger. Da det mest håndgribelige og rimelige grundlag er de aftalte vilkår, 
som er nævnt ovenfor, justeredes eksportprisen med et fradrag på 1% til udligning 
af de aftalte rabatter. 
20 
Selskabet gjorde gældende, at denne justering blev foretaget uden nogen åbenbar 
berettigelse, eftersom Kommissionen modtog en fortegnelse over alle sager, hvor 
der var leveret reservedele uden beregning til kunder i Fællesskabet, på grundlag 
af hvilke der ville have været behov for en ubetydelig justering. 
Selskabet fremlagde ganske vist en fortegnelse over kunder og tilsvarende 
"garanti"-beløb, men dette skete først mod slutningen af undersøgelsen, hvor det 
ikke længere var muligt på tilfredsstillende måde at klarlægge situationen i sin 
helhed. Eftersom der ikke er fremlagt andre konkrete beviser til støtte for 
selskabets påstand, bekræftes det, at som følge af modtagelsen af vildledende 
oplysninger var det korrekt at fastsætte fradraget for aftalte rabatter på grundlag af 
de foreliggende oplysninger (jf. artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen). 
Lavere fradrag ville være ensbetydende med en belønning af manglende 
samarbejdsvilje. 
De justeringer, der er foretaget for aftalte rabatter, bekræftes derfor. 
(38) Nogle thailandske eksportører fremsatte krav (nemlig vedrørende fordelingen af 
transportomkostninger og beregningen af emballeringsomkostninger), som enten 
ikke kunne tages i betragtning, fordi de ikke kunne efterprøves og ikke 
understøttedes af konkrete beviser, eller fordi de var i modstrid den 
dokumentation, som det pågældende selskab havde fremlagt. 
3. Sammenligning 
/. Indonesien 
(39) Et indonesisk selskab solgte cykler til eksport til Fællesskabet gennem et 
forbundet handelsselskab i Japan. Som led i den foreløbige undersøgelse blev 
eksportpriserne for denne eksportør fastsat på grundlag af de priser, der faktisk 
var betalt eller skulle betales til det forbundne handelsselskab i Japan, men 
Fællesskabets undersøgelsesmyndigheder anførte, at de agtede at genoverveje det 
hensigtsmæssige i denne fremgangsmåde (jf. betragtning 44 i forordningen om 
midlertidig told). 
21 
(40) Det er fastslået, at der som følge af forbindelsen mellem de to selskaber ikke kan 
fæstes lid til de priser, som produktionsselskabet benytter ved afregning med 
handelsselskabet. Med henblik på at fastsætte en pålidelig eksportpris ved salg til 
Fællesskabet fra Indonesien justeredes prisen for leverancer fra Japan til 
Fællesskabet til ab Indonesien. Da det forbundne handelsselskabs funktioner kan 
anses for at være identiske med de funktioner, der varetages af en forhandler, der 
udøver sin virksomhed på provisionsbasis, blev det forbundne selskabs priser ved 
levering til uafhængige kunder i Fællesskabet justeret med et fradrag på 6%, som 
fastsattes på grundlag af selskabernes egne SAG-sats og et rimeligt beløb til 
dækning af fortjeneste. Denne sats ansås for rimelig i betragtning af omfanget af 
det forbundne handelsselskabs deltagelse i eksportørens salgsaktiviteter. Der blev 
ikke fremlagt oplysninger, der kunne give anledning til at formode, at denne sats 
er urimelig. Med henblik på den endelige afgørelse blev eksportpriserne derfor 
justeret i overensstemmelse hermed. 
(41) I den foreløbige undersøgelse (betragtning 56 i forordningen om midlertidig told) 
blev der set bort fra visse justeringer, fordi de var ubetydelige. På de pågældende 
selskabers anmodning tog Kommissionen sin vurdering op til ny overvejelse. Det 
viste sig, at spørgsmålet om hvorvidt de respektive justeringer var ubetydelige var 
blevet afgjort i forhold til eksportprisen eller den normale værdi hver for sig. I 
overensstemmelse med tidligere praksis må det i midlertid anses for mere korrekt 
kun at anse justeringerne for at være de minimis, hvis forskellen mellem de 
procentsatser, der skal trækkes fra henholdsvis eksportprisen og den normale 
værdi, er mindre end 0,5%. På dette grundlag blev der nu taget hensyn til visse 
justeringer, som i den foreløbige undersøgelse var blevet anset for ubetydelige. 
Beregningerne ændredes i overensstemmelse hermed. 
22 
(42) I den foreløbige undersøgelse (jf. betragtning 53 i forordningen om midlertidig 
told) afviste Kommissionen anmodninger for justeringer for kreditomkostninger 
med den begrundelse, at der ikke blev fremlagt beviser for, at den ydede kredit 
var en del af de salgsbetingelser, som var aftalt med køberne af de pågældende 
varer på salgstidspunktet og således kunne have påvirket den pris, der var betalt 
eller skulle betales på hjemmemarkedet. 
To indonesiske selskaber og AIPI genfremsatte deres anmodning om en sådan 
justering og anførte, at det var almindeligt accepterede salgsbetingelser i 
Indonesien at yde en kredit på 90 - 120 dage, som derfor ikke behøver 
udtrykkeligt at fremgå af salgsbetingelserne. De eneste beviser, der blev fremlagt 
til støtte for denne påstand, var imidlertid en henvisning til de pågældende 
selskabers godkendte regnskaber, som ikke klart udviste et sådant mønster. Der 
foreligger således ikke bevis for, at priserne var fastsat på grundlag af sådanne 
påståede almindeligt accepterede salgsbetingelser. 
Rådet bekræfter således, at det ikke er berettiget at foretage en justering for 
kreditomkostninger. 
(43) I forordningen om midlertidig told (betragtning 55) afvistes anmodninger om 
justeringer for omkostninger i forbindelse med salgsfremmende foranstaltninger 
og reklame, fordi sådanne omkostninger henhører under kategorien 
generalomkostninger, for hvilke der normalt ikke indrømmes fradrag. To 
selskaber gentog deres anmodning om justering for omkostninger i forbindelse 
med salgsfremmende foranstaltninger og reklame. De påstod, at 
omkostningsforskellene mellem eksport- og hjemmemarkedssalg faktisk kan 
tages i betragtning som justeringer for OEM-salg eller for forskelle i handelsled. 
23 
Hvad angår justering for salg til OEM-selskaber blev der ikke udtrykkeligt 
fremsat krav herom i de pågældende selskabers besvarelser af de tilsendte 
spørgeskemaer, og der blev heller ikke fremlagt dokumentation herfor trods 
særlige instruktioner i spørgeskemaet om at fremsætte anmodning om eventuelle 
fradrag og fremlægge en sådan dokumentation. Endvidere er de grundlæggende 
forudsætninger for en sådan justering ikke opfyldt, idet ingen af de pågældende 
indonesiske eksportørers eksportsalg fandt sted i et handelsled, som kunne 
betegnes som OEM-salg, dvs. normalt et led mellem produktion og distribution. 
De pågældende salg fandt sted på EF-markedet i et handelsled, hvis funktion i det 
væsentlige blot var distribution. Der er følgelig ikke behov for nogen egentlig 
(OEM)-justering i den forbindelse. 
Ved undersøgelsen af kravet om justering for OEM-salg konstateredes det, at de 
grundlæggende forudsætninger for en justering for forskelle i handelsled ikke var 
opfyldt, da det viste sig, at salget gik til stort set de samme kundekategorier på 
både eksport- og hjemmemarkedet. Under alle omstændigheder sondrede de 
pågældende indonesiske eksportører ikke mellem salg i forskellige handelsled. 
Det fremgik således af undersøgelsen, at der ikke var tale om væsentlige forskelle 
i handelsleddet for eksport- og hjemmemarkedssalget. På grundlag af de 
foreliggende oplysninger er det følgelig ikke nødvendigt at foretage nogen 
justering for forskelle i handelsled. 
(44) De indonesiske eksportører fremsatte visse yderligere krav (vedrørende bl.a. 
justeringer for forskelle i fysiske egenskaber, den sats, der anvendtes til justering 
for toldgodtgørelse, og fradrag af et beløb for toldgodtgørelse i forbindelse med 
den beregnede normale værdi), som ikke kan imødekommes, fordi de ikke kan 
efterprøves og ikke understøttes af konkrete beviser, eller fordi de efter en 
dobbeltkontrol viste sig at være ubegrundede. 
24 
// Malaysia 
(45) I den foreløbige undersøgelse konstateredes det, at tallet for indenlandske SAG, 
som indgik i beregningen af den normale værdi, indbefattede direkte 
salgsomkostninger, for hvilke der måtte foretages justeringer. Ingen af disse 
fradrag blev imidlertid dokumenteret på tilfredsstillende måde (jf. betragtning 57 i 
forordningen om midlertidig told), og krav om justering af den normale værdi for 
direkte salgsomkostninger afvistes derfor. Om fornødent blev der imidlertid 
foretaget justeringer af eksportprisen for en eller flere af følgende poster: 
transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger og dermed forbundne 
omkostninger, kreditomkostninger og bankgebyrer, garanti omkostninger, 
provisioner til agenter og løn til sælgere. 
(46) De malaisiske eksportører fandt, at sammenligningen var uretfærdig, da de ikke 
indrømmedes justeringer, som ellers var berettigede (såsom for direkte 
salgsomkostninger), fordi den eneste samarbejdsvillige malaysiske producent med 
salg på hjemmemarkedet ikke var tilstrækkeligt motiveret til at indgive en behørig 
besvarelse af spørgeskemaet og tilsikre det nødvendige samarbejde under 
kontrolbesøget. 
Den pågældende malaysiske producent besvarede faktisk spørgeskemaet, 
erklærede sig indforstået med og blev underkastet en kontrol. Da producenten var 
direkte forbundet med en eksportør af cykler til Fællesskabet, havde han en klar 
tilskyndelse til på behørig vis at medvirke i undersøgelsen. Selskabet undlod 
imidlertid at fremlægge dokumentation til støtte for sine krav eller afgav 
modstridende forklaringer. Hertil kommer, at oplysninger, som ikke var meddelt i 
besvarelsen af spørgeskemaet, først kom for en dag under kontrolbesøget. 
25 
Rådet erkender dog, at i betragtning af de særlige omstændigheder, der 
kendetegner denne sag, bør der trækkes et rimeligt beløb fra den normale værdi 
for de tre malaysiske eksportører, der ikke er forbundet med den pågældende 
indenlandske producent/sælger. Beregningerne er blevet revideret i 
overensstemmelse hermed. Hvad angår den forbundne eksportør og den 
indenlandske producent var det disse to selskabers ansvar at meddele de 
nødvendige og kontrollerbare oplysninger og at fremlægge den dokumentation, de 
havde undladt. Der kan derfor ikke foretages en sådan supplerende justering af 
den beregnede normale værdi for den forbundne eksportør. 
(47) I den foreløbige undersøgelse blev der ikke foretaget nogen justering af den 
normale værdi for at tage hensyn til kreditomkostninger (jf. betragtning 57 i 
forordningen om midlertidig told). Malaysiske eksportører anmodede om en 
sådan justering med den samme begrundelse, som de påberåbte sig vedrørende 
justeringen for direkte salgsomkostninger. Bortset fra en rabatordning, som blev 
taget i betragtning, foreligger der imidlertid ingen dokumentation for, at der 
ydedes yderligere kredit som en del af de salgsbetingelser, der var aftalt med 
køberne af de pågældende varer på salgstidspunktet. Der er derfor ikke nogen 
gyldig grund til en justering af den normale værdi for kreditomkostninger. 
(48) I den foreløbige undersøgelse blev der ikke foretaget nogen justering af den 
normale værdi for at tage hensyn til forskelle i handelsled. I deres bemærkninger 
efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told anmodede de 
malaysiske eksportører om en "OFM-justering" i form af en lavere 
fortjenstmargen ved beregningen af den normale værdi. 
26 
Der blev ikke fremsat krav om en sådan justering i besvarelserne af de tilsendte 
spørgeskemaer, og der blev heller ikke fremlagt dokumentation herfor trods 
særlige instruktioner i spørgeskemaet om at fremsætte anmodning om eventuelle 
fradrag og fremlægge en sådan dokumentation. Endvidere er de grundlæggende 
forudsætninger for en sådan justering ikke opfyldt, idet hovedparten af de 
pågældende malaysiske eksportørers eksportsalg ikke fandt sted i et handelsled, 
som kunne betegnes som OEM-salg, dvs. normalt et led mellem produktion og 
distribution. De pågældende salg fandt sted på EF-markedet i et handelsled, hvis 
funktion i det væsentlige blot var distribution. Ifølge de foreliggende oplysninger 
eksisterede der ikke noget klart og tydeligt prismønster for eksporttransaktioner til 
den pågældende producent sammenlignet med salg til forhandlere i Fællesskabet. 
Der er følgelig ikke behov for nogen egentlig (OEM)-justering i den forbindelse. 
Ved undersøgelsen af kravet om justering for OEM-salg konstateredes det, at de 
grundlæggende forudsætninger for en justering for forskelle i handelsled ikke var 
opfyldt, da det viste sig, at salget gik til stort set de samme kundekategorier på 
både eksport- og hjemmemarkedet. Under alle omstændigheder sondrede den 
pågældende malaysiske sælger på hjemmemarkedet ikke mellem salg til en gros-
og detailhandelsvirksomheder. Endvidere fremgik det af undersøgelsen, at der 
ikke var tale om væsentlige forskelle i handelsleddet for eksport- og 
hjemmemarkedssalget. På grundlag af de foreliggende oplysninger fastslår Rådet 
derfor, at det ikke er nødvendigt at foretage nogen justering for forskelle i 
handelsled. 
(49) De malaysiske eksportører fremsatte en række yderligere krav (vedrørende bl.a. 
honorarer for 'teknisk bistand', behandlingen af visse provisioner, 
dobbeltberegning af visse provisioner, justering for forsendelsesomkostninger, 
afrundingsfejl og fordeling af emballeringsomkostninger), som enten ikke kunne 
imødekommes, fordi de ikke kunne efterprøves og ikke understøttedes af konkrete 
beviser, eller som efter en dobbeltkontrol kunne tages i betragtning. 
Beregningerne revideredes i overensstemmelse hermed. 
27 
///. Thailand 
(50) I den foreløbige undersøgelse blev der ikke foretaget nogen justering af den 
normale værdi for at tage hensyn til forskelle i handelsled. I deres bemærkninger 
efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told anmodede de 
thailandske eksportører om en "OEM-justering" og gjorde gældende, at de havde 
anmodet om en sådan justering fra begyndelsen af proceduren. 
I et følgebrev til spørgeskemabesvarelsen fra tre thailandske selskaber anmodede 
de pågældende i upræcise vendinger om en OEM-justering. Et sådant krav blev 
ikke udtrykkeligt fremsat i besvarelsen af tilsendte spørgeskema, og der blev 
heller ikke fremlagt dokumentation herfor trods særlige instruktioner i 
spørgeskemaet om at fremsætte anmodning om eventuelle fradrag og fremlægge 
en sådan dokumentation. Endvidere er de grundlæggende forudsætninger for en 
sådan justering ikke opfyldt, idet hovedparten af de pågældende thailandske 
eksportørers eksportsalg ikke fandt sted i et handelsled, som kunne betegnes som 
OEM-salg, dvs. normalt et led mellem produktion og distribution. De pågældende 
salg fandt sted på EF-markedet i et handelsled, hvis funktion i det væsentlige blot 
var distribution. Ifølge de oplysninger, Kommissionen var i besiddelse af, forelå 
der ikke noget klart og tydeligt prismønster for eksporten til den pågældende 
producent sammenlignet med salg til forhandlere i Fællesskabet. Der er følgelig 
ikke behov for nogen egentlig (OEM l-justering i den forbindelse. 
Ved undersøgelsen af kravet om justering for OEM-salg konstateredes det, at de 
grundlæggende forudsætninger for en justering for forskelle i handelsled ikke var 
opfyldt, da det viste sig, at salget gik til stort set de samme kundekategorier på 
både eksport- og hjemmemarkedet. Under alle omstændigheder sondrede de 
pågældende thailandske eksportører ikke mellem salg i forskellige handelsled. 
Endvidere fremgik det af undersøgelsen, at der ikke var tale om væsentlige 
forskelle i handelsled, nemlig forhandlere og detailhandlere, for salget til eksport 
og på hjemmemarkedet. I de tilfælde, hvor hjemmemarkedssalget gik direkte til 
de endelige brugere, havde dette il ke nogen synlig virkning på priserne. På 
grundlag af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er det derfor ikke 
nødvendigt at foretage nogen justering for forskelle i handelsled. 
28 
(51) I den foreløbige undersøgelse afviste Kommissionen delvis et thailandsk selskabs 
anmodning om en justering af den normale værdi for at tage hensyn til løn til 
sælgere, idet der var tale om vildledende oplysninger og manglende 
dokumentation. Selskabet genfremsatte anmodningen om fuld justering og afgav 
nye forklaringer. 
Selskabet fremlagde imidlertid ikke dokumentation til støtte for de nye 
forklaringer. Da der heller ikke forelå konkrete beviser til støtte for selskabets 
påstand, bekræfter Rådet den delvise afvisning af dets anmodning. 
(52) I forordningen om midlertidig told (betragtning 65) anførtes det, at en række krav 
om justeringer af forskellig art ikke blev taget til følge, fordi de var ubetydelige 
(nemlig justeringer med en ad \alorem-virkning på under 0,5%). Nogle 
thailandske selskaber gjorde gældende, at der ikke burde ses bort fra alle 
ubetydelige justeringer. Kommissionen tog situationen op til ny undersøgelse og 
fandt, at eksportpriserne i dette særlige tilfælde sammenlignes med beregnede 
normale værdier, som indbefatter vejede gennemsnitlige SAG-satser og 
fortjenstmargener. Ved beregningen af disse SAG-satser og fortjenstmargener 
måtte det tages i betragtning, at justeringerne for de samme omkostningsposter i 
nogle tilfælde var ubetydelige, i andre betydelige, alt efter det pågældende 
selskab. I det foreliggende tilfælde ansås det af administrative hensyn mest 
praktisk at fradrage alle berettigede justeringer, uanset om de var betydelige eller 
ej. Beregningerne blev følgelig gennemgået på ny og om nødvendigt revideret. 
Den samlede værdi af disse justeringer udgjorde mellem 0,37% og 4,45% alt efter 
det pågældende selskab. 
29 
(53) De thailandske eksportører fremsatte en række yderligere krav (vedrørende bl.a. 
justeringer for kreditomkostninger, fradrag af visse eksportudgifter og beregning 
af en justering for løn til sælgere), som enten ikke kunne imødekommes, fordi de 
ikke kunne efterprøves og ikke understøttedes af konkrete beviser, eller som efter 
en dobbeltkontrol kunne tages i betragtning. For så vidt de fremførte krav kunne 
tages til følge, blev beregningerne revideret i overensstemmelse hermed. 
4. Dumpingmargen 
(54) I lighed med de vejede gennemsnitlige dumpingmargener, der fastsattes foreløbigt 
(jf. betragtning 66 i forordningen om midlertidig told), udtryktes de endelige 
dumpingmargener for hver producent i procent af prisen, frit Fællesskabets 
grænse. 
(55) Ved anvendelse af samme fremgangsmåde som i forordningen om midlertidig 
told (jf. betragtning 66 deri) og efter it have foretaget den nødvendige revision af 
dumpingberegningerne beregnedes de vejede gennemsnitlige dumpingmargener 
for de producenter, der i fuldt omfang samarbejdede med Kommissionen, til 
følgende: 
1. Indonesien 
PT Insera Sena 0.4% 
PT Jawa Perdana Bicycle Industry 27.7% 
PT Wijaya Indonesia Makmui Bicycle Industries 21.9% 
2. Malaysia 
Akoko Sdn. Bhd. 23.1% 
Berjaya Cycles Sdn Bhd 37.3% 
Greenworld Systems Sdn Bhc 27.7% 
Lerun Group Industries Berhad 37.3% 
Rolls Rally Sdn Bhd 25.3% 
3. Thailand 
Bangkok Cycle Industrial Co. Ltd 17.7% 
Siam Cycles MFG. Co. Ltd 38.9% 
Thai Bicycle Industry Co. Ltd 13.0% 
Victory Cycle Co. Ltd 13.3% 
(56) For de to indonesiske selskaber, der ikke i tilfredsstillende omfang medvirkede i 
undersøgelsen, bekræftes den fremgangsmåde, der benyttedes i forordningen om 
midlertidig told (jf. betragtning 68 deri); dumpingmargenen for de pågældende to 
selskaber er således baseret på det aritmetiske gennemsnit af den højeste margen, 
der er fastlagt for en samarbejdsvillig indonesisk producent, og resttolden. De 
derved fremkomne dumpingmargener udgør: 
PT Federal Cycle Mustika 28,4% 
PT Toyo Asahi Bicycle Industries 28,4% 
E. ERHVERVSGREN I FÆLLESSKABET 
(57) AIPI og de thailandske producenter anfægtede rigtigheden af Kommissionens 
beregning af, hvor mange der stod bag klagen. 
Rådet noterer sig, at de producenter, der udtrykkeligt støttede klagen, tegner sig 
for 55,3% af EF-produktionen af cykler og derfor udgør en betydelig del af den 
pågældende erhvervsgren i Fællesskabet som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i 
grundforordningen (jf. betragtning 72 i forordningen om midlertidig told). De 
producenter, der udvalgtes til en stikprøve, som var nødvendig i betragtning af det 
store antal producenter, og som i fuldt omfang medvirkede i undersøgelsen, 
tegnede sig for 36,5% af cykelproduktionen i Fællesskabet. 
31 
AIPI gjorde også gældende, at selskaber, som efter deres opfattelse ikke led 
skade, ikke burde betragtes som klagere. Som svar på dette argument er det 
anført, at spørgsmålet om hvorvidt den enkelte EF-produeent har lidt skade er 
irrelevant for undersøgelsen af, om sådanne producenter kan anses for at være en 
del af den pågældende EF-erhvervsgren i henhold til definitionen i artikel 4, stk. 
5, i grundforordningen. Endvidere skal det påpeges, at den forvoldte skade skal 
fastlægges ud fra en helhedsbetragtning, dvs. for EF-erhvervsgrenen som helhed 
eller en betydelig del herafog ikke for den enkelte EF-producent. 
(58) AIPI anfægtede både lovligheden og brugen af stikprøver og den faktiske 
udtagning af stikprøven. Det er især gjorde gældende, at anvendelsen af 
produktions- og salgsdata førte til en fejlagtig stikprøve, fordi 
udviklingstendensen for salg og produktion også er grundlaget for fastlæggelse af 
skaden (jf. betragtning 88 - 90 i forordningen om midlertidig told). 
Rådet noterer sig, at grundforordningen ikke udtrykkeligt åbner mulighed for 
anvendelsen af stikprøver med henblik på fastlæggelse af skaden. På den anden 
side foreskrives det heller ikke, at Kommissionen skal undersøge hver af de 
klagende EF-producenter (artikel 4). I overensstemmelse med tidligere praksis og 
af allerede anførte grunde besluttedes det at udtage en stikprøve af EF-
producenter, på grundlag af hvilke der blev truffet afgørelse om den forvoldte 
skade. Rådet noterer sig, at stikprøven udvalgtes udelukkende på grundlag af de 
pågældende selskabers størrelse og geografiske beliggenhed. Antallet af 
selskaber, der udvalgtes fra hver af medlemsstaterne, afspejler således størrelsen 
af cykelproduktionen i den pågældende medlemsstat. Der blev ikke taget hensyn 
til udviklingstendenser eller finansielle data ved udvælgelsen, som udelukkende 
var baseret på størrelsen af de pågældende selskabers produktion i 
undersøgelsesperioden. 
32 
Det konkluderes derfor, at Kommissionen var berettiget til at anvende stikprøver, 
som omfattede et repræsentativt udsnit af EF-producenterne. De 
undersøgelsesresultater og konklusioner, der er omhandlet i betragtning 72 - 74 i 
forordningen om midlertidig told, bekræftes derfor. 
F. SKADE 
1. Kumulering 
(59) Da der ikke er fremsat bemærkninger vedrørende kumulering, bekræftes de 
undersøgelsesresultater og konklusioner, der er omhandlet i betragtning 75 - 79 i 
forordningen om midlertidig told. 
2. Priserne på dumpingvarerne 
(60) AIPI fremførte den påstand, at priserne på indonesiske cykler ikke var lavere end 
priserne på de cykler, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen. 
Denne påstand er i modstrid med de detaljerede prissammenligninger, som 
Kommissionen har foretaget (jf. betragtning 82 - 86 i forordningen om midlertidig 
told), og der blev fremført følgende bemærkninger hertil efter indførelsen af de 
midlertidige foranstaltninger: 
(61) En indonesisk producent fremførte det argument, at modelsammenligningerne 
burde være foretaget på grundlag af et fuldstændigt sæt af specifikationer. Det 
anførtes imidlertid ikke, i hvilken henseende resultaterne af den af Kommissionen 
anvendte metode var upålidelige, eller hvorfor en anden fremgangsmåde ville 
have været mere pålidelig. 
33 
(62) Et malaysisk selskab gjorde gældende, at der ikke kunne fæstes lid til den 
anvendte metode, fordi værdien af de dele, der benyttedes til sammenligning af 
forskellige cykelmodeller, kun tegner sig for 10-20% af cyklens samlede værdi, 
og den giver anledning til betydelige udsving i de underbudsmargener, der er 
fastlagt for to sammenlignelige grupper af cykler. Det er imidlertid ikke påvist, at 
cykelmodeller, der er klassificeret i de respektive grupper, ikke faktisk var 
sammenlignelige, og at en anden metode ville give væsentligt anderledes 
resultater. Udsving i underbudsmargeneme som sådan kan ganske enkelt være 
udtryk for forskellige prismønstre og er derfor ikke noget bevis for, at 
sammenligningen og grupperingen af visse cykler ikke var berettiget. 
(63) På baggrund af ovenstående bekræftes anvendelsen af den metode, der er 
omhandlet i betragtning 82 - 86 i forordningen om midlertidig told. 
(64) På anmodning fra et andet malaysisk selskab og på Kommissionens eget initiativ 
blev der foretaget visse justeringer af underbudsberegningen. 
(65) De individuelle underbudsmargener. der beregnedes på dette grundlag for de 
producenter, som medvirkede i fuldt omfang, udtrykt i procent af EF-
producenternes priser, ikke leveret til forhandlere, varierer fra 18,2% til 41,4% for 
producerende eksportører i Indonesien, fra 29,7% til 38,4% for Malaysia og fra 
15,3% til 30,7% for Thailand. 
34 
G. EF-ERHVERVSGRENENS SITUATION 
(66) Der er ikke modtaget yderligere bemærkninger vedrørende den skade, der er 
påført EF-erhvervsgrenen. De undersøgelsesresultater og konklusioner, der er 
omhandlet i betragtning 87 - 96 i forordningen om midlertidig told, nemlig at EF-
erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som omhandlet i artikel 4 i 
grundforordningen, bekræftes derfor. 
H. ÅRSAGSSAMMENHÆNG 
(67) De thailandske eksportører påstod, at EF-erhvervsgrenens vanskelige finansielle 
situation ikke kan tilskrives dumpingimporten, men derimod store investeringer, 
som EF-erhvervsgrenen foretog i undersøgelsesperioden (jf. betragtning 94 i 
forordningen om midlertidig told). 
Stigningen i investeringerne på 125% i undersøgelsesperioden i forhold til 1992 
kan i vid udstrækning tilskrives to HF-producenter, som enten byggede nye 
produktionsanlæg eller forbedrede bestående anlæg. Selv om disse to producenter 
blev holdt uden for rentabilitetsbei egningen, ville der kun blive tale om en 
ubetydelig ændring af det gennemsnitlige rentabilitetstal for 
undersøgelsesperioden. 
35 
(68) Som anført i forordningen om midlertidig told (betragtning 101) konstateredes 
det, at den import af cykler, der registreres i EUROSTAT som kommende fra 
Vietnam, i virkeligheden har oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik. 
Indonesiske eksportører gjorde gældende, at dette ikke udelukkede, at en sådan 
import havde skadelige virkninger. Importen af cykler, der var angivet som 
havende oprindelse i Vietnam, omfattede en mindre samlet mængde i 1993 end 
den af undersøgelsen omfattede import. Endvidere var der intet der pegede i 
retning af, at disse cykler blev solgt til priser, der var lige så lave som priserne på 
cykler fra de lande, der er omfattet af undersøgelsen. Der kan ikke henvises til 
prisoplysningerne i EUROSTAT, da der i statistikkerne kun sondres mellem to 
underpositioner, som ikke afspejler det store antal forskellige cykelspecifikationer 
og dermed -priser. Under disse omstændigheder kan der ikke foretages en klar 
vurdering af de mulige skadelige virkninger af den import, der angiveligt kommer 
fra Vietnam. Selv om denne import kan have bidraget til EF-erhvervsgrenens 
vanskelige situation, berører dette forhold ikke den konklusion, der er omhandlet i 
forordningen om midlertidig told, nemlig at importen af cykler med oprindelse i 
Indonesien, Malaysia og Thailand påførte EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. 
(69) Eftersom der ikke er fremført andre nye argumenter om dette spørgsmål, fastslås 
det endeligt på grundlag af de undersøgelsesresultater og konklusioner, der er 
omhandlet i betragtning 97 - 109 i forordningen om midlertidig told, at den 
samlede dumpingimport fra de pågældende tre lande som følge af den betydelige 
stigning i de importerede mængder og de meget betydelige prisunderbud særskilt 
betragtet har forvoldt væsentlig skade for den pågældende erhvervsgren i 
Fællesskabet. 
I. FÆLLESSKABETS INTERESSER 
(70) Der er hverken fremlagt nye beviser eller fremført nye argumenter vedrørende 
spørgsmålet om, hvorvidt det er nødvendigt at gribe ind af hensyn til 
Fællesskabets interesser. 
Rådet skal i den forbindelse anføre, at uden foranstaltninger mod 
dumpingimporten og den deraf følgende illoyale konkurrence på EF-markedet, er 
der overhængende risiko for, at endnu flere EF-producenter må se sig nødsaget til 
at indstille produktionen. Forbrugerne vil derfor, hvis der ikke indføres 
foranstaltninger, i det mindste på mellemlang sigt have færre leveringsmuligheder 
til rådighed. Selv om forbrugerpriserne for de importerede varer stiger, vil de 
samlede virkninger for forbrugeren være begrænset, da der fortsat er mange 
forskellige leverandører, som ikke er omfattet af antidumpingforanstaltninger. Det 
skal i den forbindelse anføres, at ingen forbrugerorganisationer har fremsat 
bemærkninger eller tilkendegivet deres synspunkter. 
På baggrund af ovenstående betragtninger og af de grunde, der er anført i 
betragtning 110 - 117 i forordningen om midlertidig told, forelå der ingen 
overbevisende aspekter af spørgsmålet om Fællesskabet interesser, på grundlag af 
hvilke Rådet klart kunne fastslå, at det ikke er i Fællesskabet interesse af indføre 
foranstaltninger. 
J. TOLDBEREGNING 
(71) AIPI gjorde gældende, at der burde have været fastsat individuelle toldsatser for 
forskellige typer af cykler. Det anførtes, at anvendelsen af vejede 
genncmsnitssatser, som fastsat i forordningen om midlertidig told (betragtning 66 
og 119), har den virkning, at loldensatserne bliver højere end dumpingmargenen 
eller skadestærsklen for nogle cykel modeller, hvilket er en krænkelse af artikel 
13, stk. 3, i grundforordningen. 
37 
Det er fællesskabsinstitutionernes normale praksis i overensstemmelse med 
grundforordningen at fastsætte en enkelt toldsats for samme vare. Det er i den 
foreliggende s.ag ikke blevet anfægtet, at alle typer af cykler med oprindelse i 
Indonesien, Malaysia og Thailand, som sælges i Fællesskabet, er en og samme 
vare (jf. betragtning 12). Der er derfor ikke nogen grund til at fravige den 
fremgangsmåde, der er fulgt i den foreløbige undersøgelse. Værditolden 
fastsættes derfor på grundlag af et vejet gennemsnit af de dumpingmargener, der 
er fastsat for de cykelmodeller, som sælges til eksport til Fællesskabet, og tolden 
udtrykkes i procent af prisen, frit Fællesskabets grænse. Den told, der er 
opkrævet for en bestemt cykelmodel, kan være højere eller lavere end 
dumpingmargenen, men på et samlet grundlag afspejler toldsatserne nøjagtigt de 
dumpingmargener, der er fastsat for samme vare i fuld overensstemmelse med 
artikel 13, stk. 3, i grundforordningen. I betragtning af den usikkerhed, der er 
forbundet med klart af definere typer eller kategorier af cykler (jf. betragtning 12 i 
forordningen om midlertidig told), vil des desuden gøre det administrativt umuligt 
at håndhæve foranstaltningerne, hvis der fastsættes særskilte toldsatser for de 
enkelte typer eller kategorier. 
(72) Med henblik på at fastsætte størrelsen af den endelige told og ved anvendelse af 
samme metode som i den foreløbige undersøgelse blev der taget hensyn til de 
fastlagte dumpingmargener og den told, der ville være nødvendig for at afhjælpe 
den skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. 
38 
(73) Som resultat af den endelige undersøgelse bekræftedes det, at 
underbudsmargenen for alle selskaber var højere end den fastlagte 
dumpingmargen, begge størrelser udtrykt i procent af prisen, frit Fællesskabets 
grænse, og at det i betragtning af EF-erhvervsgrenens vanskelige finansielle 
situation ville være nødvendigt med endnu højere toldsatser for fuldt ud at 
afhjælpe skaden (jf. betragtning 119 i forordningen om midlertidig told). Tolden 
bør følgelig i overensstemmelse med artikel 13, stk. 3, i grundforordningen 
fastsættes på grundlag af dumpingmargenerne. 
(74) For et indonesisk selskab bekræftes det, at den fastlagte dumpingmargen er de 
minimis, og dette selskab bør følgelig fritages for den told, der indføres på import 
med oprindelse i Indonesien. 
(75) Det bekræftes endvidere, at for producenter i de pågældende tre lande, som 
hverken besvarede Kommissionens .spørgeskema eller på anden måde gav sig til 
kende, bør den endelige told af de grunde, der er redegjort for i betragtning 69 -
71 i forordningen om midlertidig told, fastsættes til det vejede gennemsnit af de 
højeste dumpingmargener, der er konstateret for cykelmodeller, som 
eksporteredes til Fællesskabet i repræsentative mængder. 
K. UDVIKLINGEN EFTER UNDERSØGELSESPERIODEN 
(76) I forordningen om midlertidig told (betragtning 122 - 125) afviste Kommissionen 
anmodninger fra indonesiske, malaysiske og thailandske selskaber og fra 
repræsentanter for disse lande om, at det blev taget hensyn til importudviklingen 
efter undersøgelsesperioden. 
39 
Alle de malaysiske og thailandske producenter genfremsatte deres krav om, at der 
blev taget hensyn til den seneste udvikling i importen efter 
undersøgelsesperioden. De påstår, at grundforordningen ikke er til hinder for, at 
fællesskabsinstitutionerne tager et sådant hensyn, og at en sådan udvidet 
vurdering er nødvendig for at vise, om der fortsat forårsages skade som følge af 
dumpingimport. Desuden påstod de thailandske eksportører, at 
fællesskabsinstitutionerne i tidligere undersøgelser har accepteret at tage hensyn 
til udviklingen efter undersøgelsesperioden. 
Det er fællesskabsinstitutionernes faste praksis, som nu fastsat i artikel 6, stk. 1, i 
forordning (EF) nr. 3283/94, at begrænse undersøgelsen til kun at omfatte 
undersøgelsesperioden, medmindre virkningerne af nye omstændigheder er 
åbenbare, uanfægtede, vedvarende og ikke kan gøres til genstand for 
manipulation eller ikke er et resultat af interesserede parters forsætlige handlinger. 
Hvad angår den påståede nedgang i de importerede mængder efter 
undersøgelsesperioden, kan en sådan udvikling være resultat af en tilstræbt 
strategi fra de involverede parters side i eksportlandene og i Fællesskabet. Hertil 
kommer, at der ikke er nogen sikkerhed for, at importen vil forblive på dette 
niveau. Der henvistes også til en ændring i 1995 i GSP-præferencetolden, som var 
gældende for den pågældende import. De mulige virkninger, som ændringer i 
GSP-ordningen måtte have for priserne i Fællesskabet er imidlertid helt ukendte. 
Af disse grunde bekræftes det, at der bør træffes endelig afgørelse i den 
foreliggende sag på grundlag af de undersøgelsesresultater, der vedrører 
undersøgelsesperioden. 
40 
L. GATT-BESTEMMELSER OM UDVIKLINGSLANDE OG TILSAGN 
(77) De malaysiske eksportører gjorde gældende, at de burde være indrømmet en 
lempeligere behandling ved anvendelsen af antidumpingreglerne, fordi de er 
beliggende i et udviklingsland. De malaysiske og thailandske selskaber henviste i 
den forbindelse til artikel 15 i aftalen om anvendelsen af artikel VI i den 
almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 ("AD-aftalen af 
1994"), der har følgende ordlyd: "Det erkendes, at de udviklede medlemslande må 
tage specielt hensyn til de mindre udviklede medlemslandes særlige situation, når 
de påtænker at anvende antidumpingforanstaltninger i henhold til denne aftale. 
Mulighederne for konstruktive losninger i henhold til denne aftale undersøges, 
inden der anvendes antidumpingtold, nar en sådan told vil kunne berøre mindre 
udviklede medlemslandes væsentlige interesser", og de anførte, at denne artikel 
ikke var blevet overholdt. De malaysiske eksportører henviste i den forbindelse til 
en rapport udarbejdet af GATTs arbejdsgruppe vedrørende "anerkendelse af 
antidumpingkodeksen" (rapport vedtaget den 31. november 1975, 22S/27, 28, § 
4) og til en afgørelse truffet af Antidumpingudvalget (ADP/2, afgørelse af 5. maj 
1980, 27S/16, 17). 
Det fremgår af artikel 18, stk. 3, i AD-aftalen af 1994, at artikel 15 i AD-aftalen af 
1994 ikke finder anvendelse på den foreliggende procedure. Under alle 
omstændigheder indebærer artikel 15 ikke nogen forpligtelse for Fællesskabet til 
at ændre beregningsmetoder, som det bekræftedes i det nylige "panel vedrørende 
bomuldsgarn" med hensyn til den tidligere artikel 13 i aftalen om anvendelsen af 
artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1979 ("AD-
kodeksen af 1979"), der har samme ordlyd som artikel 15 i AD-aftalen af 1994. 
41 
Som det også bekræftedes i panelet vedrørende bomuldsgarn, kan nævnte 
afgørelse truffet af Antidumpingudvalget ikke ændre indholdet af artikel 13 i AD-
kodeksen af 1979. Den rapport, som de malaysiske eksportører henviser til, er et 
forberedende dokument, som ikke i sig selv har nogen retsgyldighed og således 
ikke kan være vejledende i den foreliggende sag. 
Ifølge artikel 15 i AD-aftalen af 1994 er de "konstruktive løsninger i henhold til 
denne aftale" i praksis. Indonesiske og thailandske selskaber afgav ingen tilsagn. 
Malaysiske selskaber tilkendegav, at de var rede til at drøfte betingelserne i et 
tilsagn, men de fremsatte kun et konkret tilbud om et kvantitativt tilsagn. 
Hvad angår pristilsagn vil det være praktisk umuligt og urealistisk at godtage 
sådanne tilsagn i den foreliggende sag på grund af det meget store antal 
forskellige cykelmodeller og de hyppige ændringer af specifikationer, som ville 
gøre det umuligt at føre tilsyn med sådanne tilsagn. 
Med hensyn til kvantitative tilsagn undersøgtes det i den foreliggende sag, om de 
afgivne kvantitative tilsagn kunne afhjælpe dumpingimportens skadelige 
virkninger, og om det var muligt på tilfredsstillende måde at føre tilsyn med dem. 
De samarbejdsvillige malaysiske eksportører gjorde gældende, at en ikke-
skadevoldende mængde kunne fastsættes på grundlag af de kriterier, der er 
fastlagt i artikel 5, stk. 8, i AD-aftalen af 1994, nemlig 3%-tærsklen i forhold til 
den samlede import til Fællesskabet af samme vare, idet nævnte tilsagn angiveligt 
vil begrænse importen fra Malaysia til et ubetydeligt niveau. Ved denne 
fremgangsmåde ses der imidlertid bort fra, at de skadelige virkninger af 
dumpingimporten af cykler fra Indonesien, Malaysia og Thailand blev fastlagt på 
et kumulativt grundlag. Endvidere blev nævnte tilsagn afgivet på vegne af 
malaysiske eksportører, der ikke tegner sig for hele den malaysiske eksport af 
cykler til Fællesskabet. Under disse omstændigheder er det umuligt at fastslå 
hvilken importmængde, der for de pågældende eksportørers vedkommende 
effektivt vil kunne afhjælpe dumpingimportens skadelige virkninger, og det er 
tvivlsomt, om der på tilfredsstillende måde vil kunne føres tilsyn med sådanne 
tilsagn. 
42 
Kommissionen finder derfor, at hverken pristilsagn eller kvantitative tilsagn kan 
godtages i denne sag. Endelig skal det påpeges, at Fællesskabet ikke ifølge artikel 
15 er forpligtet til at anvende denne mulighed under de omstændigheder, der 
kendetegner den foreliggende sag, eftersom det ikke er påvist, at anvendelsen af 
antidumpingtold vil berøre de eksporterende landes væsentlige interesser. 
M. OPKRÆVNING AF MIDLERTIDIG TOLD 
(78) På baggrund af den væsentlige skade, der er forvoldt, og i betragtning af de 
betydelige dumpingmargener finder Rådet, at den midlertidige told bør opkræves 
endeligt med en sats svarende til den endelige told -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: 
Artikel 1 
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af cykler henhørende under 
KN-kode 8712 00 og med oprindelse i Indonesien, Malaysia og Thailand. 
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes på grundlag af nettoprisen, frit 
Fællesskabets grænse, ufortoldet, til: 
43 
Land 
Indonesien 
Malaysia: 
Thailand: Varer fremstillet af: 
- P.T. Federal Cycle Mustika 
- P.T. Jawa Perdana Bicycle Industry, 
Tangerang 
- P.T. Toyo Asahi Bicycle Industries, Jakarta 
- P.T. Wijaya Indonesia Makmur Bicycle 
Industries, Surabaya 
- andre selskaber 
- Akoko Sdn Bhd, Klang 
- Berjaya Cycles Sdn Bhd, Kulim 
- Greenworld Systems Sdri Bhd, Kuala Lumpur 
(tidligere Fairly Toraya Sdn Bhd) 
- Lerun Group Industries Berhad, Petaling Jaya 
- Rolls Rally Sdn Bhd, Pelabuhan Kelang 
- andre selskaber 
- Bangkok Cycle Industrial Co. Ltd., Bangkok 
- Siam Cycle MFG. Co. Ltd., Samuthprakarn 
- Thai Bicycle Industry Co. Ltd., Samuthprakarn 
- Victory Cycle Co. Ltd., Samuthprakarn 
- andre selskaber Told­
sats 
28.4% 
27.7% 
28.4% 
21.9% 
29.1% 
23.1% 
37.3% 
27.7% 
37.3% 
25.3% 
39.4% 
17.7% 
38.9% 
13.0% 
13.2% 
39.2% TARIC-
tillægs-
kode 
8859 
8861 
8859 
8862 
8863 
8864 
8865 
8866 
8865 
8867 
8868 
8869 
8870 
8871 
8883 
8872 
44 
3. Tolden pålægges ikke import af den i stk. 1 omhandlede vare, som fremstilles al" 
P.T. Insera Sena, Sidoarjo (TARIC-tillægskode: 8860). 
4. Gældende bestemmelser for told finder anvendelse, medmindre andet er anført. 
Artikel 2 
De beløb, for hvilke der i henhold til forordning (EF) nr. 2414/95 er stillet sikkerhed i 
form af midlertidig antidumpingtold, opkræves endeligt med en sats svarende til den 
endelige told, der indføres. 
Artikel 3 
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske 
Fællesskabers Tidende. 
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver 
medlemsstat. 
Udfærdiget i Bruxelles, den 
45 

ISSN 0254-1459 
KOM(96) lir endelig udg. 
DOKUMENTER 
DA 02 11 
Katalognummer : CB-CO-96-122-DA-C 
ISBN 92-78-01729-9 
Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer 
L-2985 Luxembourg 
16