ARCHIVES HISTORIQUES 
DE LA COMMISSION 
 
 
 
COLLECTION RELIEE DES 
DOCUMENTS "COM" 
 
 
 
 
COM ( 84) 603 
 
 
 
Vol. 1984/0 230 
  
 
Disclaimer  
Conformém ent au règlement (CEE, Euratom) n° 354/83 du Conseil du 1er février 1983 
concernant l'ouverture au public des archives historiques de la Communauté économique 
européenne et de la Communauté européenne de l'énergie atomique (JO L 43 du 15.2.1983, 
p. 1), tel que modifié par le règlement (CE, Euratom) n° 1700/2003 du 22 septembre 2003 
(JO L 243 du 27.9.2003, p. 1), ce dossier est ouvert au public. Le cas échéant, les documents 
classifiés présents dans ce dossier ont été déclassifiés conformément à l'article 5 dudit 
règlem ent. 
In accordance with Council Regulation (EEC, Euratom) No 354/83 of 1 February 1983 
concerning the openi ng to the public of the historical archives of the European Econom ic 
Community and the European Atomic Energy Communit y (OJ L 43, 15.2.1983, p. 1), as 
amended by Regulation (EC, Euratom) No 1700/2003 of 22 September 2003 (OJ L 243, 
27.9.2003, p. 1), this f ile is open to the public. Where necessary, classified documents in this 
file have been declassified in conformity with Article 5 of the aforementioned regulation.  
In Übereinstimmung mit der Verordnung (EWG, Euratom) Nr. 354/83 des Rates vom  1. 
Februar 198 3 über die Freigabe der historischen Archive der Europäischen  
Wirtschaftsgemeinschaft und der Europäischen Atomgem einschaft (ABI. L 43 vom  15.2.1983,  
S. 1), geändert durch die Verordnung (EG, Euratom) Nr. 1700/2003 vom 22. Septem ber 2003  
(ABI. L 243 vom 27 .9.2003, S. 1), ist diese Datei der Öffentlichkeit zugänglich. Soweit  
erforderlich, wurden die Verschlusssachen in dieser Datei in Übereinstimmung mit Artikel 5  
der genannten Verordnung freigegeben.  
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
KOM(84) 603 endelig udg.
Bruxelles, den 28. november 1984
FÆLLESSKABSAKTION TIL BEKÆMPELSE AF  
INTERNATIONAL SKATTESVIG OG SKATTEUNDDRAGELSE
(Meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet fra Kommissionen)
KOM(84) 603 endelig udg.

FÆLLESSKABSAKTION TIL BEKÆMPELSE AF  
INTERNATIONAL SKATTESVIG OG SKATTEUNDDRAGELSE
(Medddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet fra Kommissionen)
I. INDLEDNING
1. International skattesvig og skatteunddragelse er fænomener, der ube­
strideligt har en fællesskabsdimension, og som i  højere og højere  
grad ml gribes an under en fællesskabssynsvinkel i  takt med den økonomiske  
og finansielle integration. Det er klart, at der kan opstå forvridnin­
ger i  konkurrencevilkårene og i  kapitalbevægelserne på fællesskabsplan,  
såfremt det lykkes skatteyderne at unddrage sig deres skatteforplig­
telser.
Disse problemer mærkes i  særlig høj grad under de nuværende forhold.  
Alle medlemsstater har budgetproblemer. Skatteunddragelse og skattesvig  
i  denne situation har ikke blot direkte virkninger - skønt virknin­
gerne på indtægterne er vanskelig at vurdere - men også en betydelig  
psykologisk indflydelse ud fra et retfærdighedssynspunkt: når det  
er nødvendigt at bede befolkningen om at bære store finansielle byrder,  
kan det ikke accepteres, at et lille antal skatteydere unddrager sig  
at deltage i  den fælles solidaritetsindsats.
Samtidig kan ‘ det ikke nægtes, at der er en tæt sammenhængne l  lem skatte­
ydernes ærlighed og beskatningsniveauet. Faktisk er det sadan, at  
skatteyderne er langt mindre tilskyndede til skattesvig og skatteund­
dragelse, når de anser beskatningsniveauet for rimeligt og afvejet,  
hvilket dog kun kan være tilfældet, hvis forpligtigelsen til at betale  
skat fuldt ud bliver respekteret af samtlige skatteydere.
2. På den anden side er det meget vigtigt at undgå, at der palæ99es virk  
somhederne nye forpligtigelser, som alvorligt vil kunne påvirke deres
konkurrenceevne.
Man skal derfor være meget omhyggelig med at sikre, at ændringer i  
konkurrenceevnen, som er en følge af foranstaltninger sat i  værk for  
at bekæmpe skattesvig og skatteunddragelser, også star i  et rimeligt  
forhold til de mål man søger at na.
3. Yderligere bør betydningen af skatteharmonisering i  denne sammen­
hæng understreges. Enhver tilnærmelse mellem de^skattemæssige regler  
inden for EF har en tendens til at formindske såvel tilskyndelsen  
til skattesvig og skatteunddragelse som sandsynligheden for at det  
prakt i  seres.

-  2 -
4. Fællesskabet har arbejdet med disse problemer vedrørende international
skattesvig og skatteunddragelse i  en årrække.
I 1973 forelagde Kommissionen Rådet en rapport om skatteordningen  
for holdingsselskaber (1), som bl.a. behandlede anvendelsen af denne  
type selskaber med henblik på skatteunddragelse og anviste de mest  
hensigtsmæssige midler til bekæmpelse af denne praksis.
Den 10. februar 1975 godkendte Rådet på forslag af Kommissionen en  
resolution (2), der på baggrund på af problemernes internationale  
karakter påpegede nødvendigheden af et snævrere samarbejde mellem  
de nationale skattemyndigheder.
I fortsættelse af denne resolution vedtog Rådet den 19. december 1977  
et forslag til Kommissionens direktiv om gensidig bistand mellem med­
lemsstaternes kompetente myndigheder inden for området direkte skatter  
(3).
D enne bistand består i det væsentlige i udveksling af oplysninger  
efter anmodning eller på in itia tiv  af den stat, der råder over oplys­
ninger.
Bistanden blev senere ved direktiv af 6. december 1979 (4) udvidet  
til også at omfatte moms-området. Ved et andet direktiv af 6. december  
1979 (5) indførtes desuden en gensidig bistand ved inddrivelse af  
fordringer i  forbindelse med moms.
5. Problemerne i  forbindelse med international skattesvig og skatteund­
dragelse følges ligeledes meget nøje af Europa-Parlamentet, der i  
sin beslutning af 17. november 1983 om harmonisering af skatter og  
afgifter i  Fællesskabet (6) på ny opfordrede Kommissionen til at inten­
sivere sin indsats på dette området og til at forelægge det en rapport  
om, i  hvilket omfang onennævnte direktiv af 19. december 1977 var  
blevet gennemført.
Nærværende meddelelse er også rettet til Europa-Parlamentet som svar  
pa denne opfordring.
(1) Dok. K0HC73) 1008 endelig udg. af 18.6.1973.
(2) EFT nr. C 35 af 14.2.1975, s. 1.
(3) EFT nr. L 336 af 27.12.1977, s. 15.
(4) EFT nr. L 331 af 27.12.1979, s. 8.
(5) EFT nr. L 331 af 27.12.1979, s. 10.
(6) EFT nr. C 342 af 19.12.1983, s. 73.

- 3 -
II. FÆLLESSKABETS NUVÆRENDE INDSATS OG FORSLAG TIL YDERLIGERE FORANSTALT­
NINGER' '
6. De foranstaltninger, som Fællesskabet skal træffe, tager sigte pa  
følgende:
a) forbedring, intensivering og udvidelse af samarbejdet mellem  
skattemyndighederne:
- inden for Fællesskabet
- mellem medlemsstaterne og tredjelande;
b) problemet vedrørende lande, der giver skattely;
c) problemet vedrørende overførsel af overskud mellem virksomheder  
inden for samme koncern;
d) afskaffelse af dobbeltbeskatning.
Samarbejde mellem med lemsstaternes skattemyndigheder
7. Som nævnt under pkt. 2 blev der ved direktiv af 19. december 1977
indført en ordning for gensidig bistand mellem medlemsstaterne, der  
først og fremmest er baseret pi udveksling af oplysninger.
Direktivet indeholder en bestemmelse, der tager sigte pa at forbedre  
den gensidige bistandsordning. Artikel 10 lyder saledes: "medlems­
staterne følger sammen med Kommissionen til stadighed det samarbejde,  
der finder sted i  henhold til dette direktiv, og udveksler alle de  
erfaringer, de har gjort, særlig med hensyn til interne afregningspriser  
inden for grupper af virksomheder, for at forbedre samarbejdet^og  
i  givet fald udarbejde bestemmelser for. de pågældende omrader."
Det forhold at bekæmpelse af skatteunddragelse og skattesvig er et  
erklæret mål i  alle medlemsstaters politi, resulterede imidlertid  
ikke i, at alle medlemsstater overholdt fristen den 1. januar 19^9  
for at efterkomme direktivets bestemmelser. Belgien gennemførte saledes  
først direktivet ved en lov af 8. august 1980 og Frankrig ved en  
lov af 31. december 1981. Italien traf først de nødvendige foranstalt  
ninger ved et dekret af 5. juni 1982. Ked hensyn til Tyskland finder  
Kommissionen, at dette land endnu ikke har efterkommet di aktivet  
oq har derfor indledt overtrædelsesproceduren i  traktatens artikel  
169 mod dette land. Kommissionens tjenestegrene er i  øjeblikket ved  
at undersøge situationen i  Grækenland, som heller ikke har gennemført
di rekt i  vet.

- 4 -
8. Under disse omstændigheder er det ikke overraskende, at udvekslingen  
af erfaringer - som forudset i  direktivets artikel 10 - har vist, at  
de muligheder fællesskabsordningen åbnede langt fra er udnyttet fuldt  
ud. M^dlemsstaterne praktiserer nemlig udelukkende gensidig bistand  
på Li!3ieratt plan inden for rammerne af traditionelle bilaterale aftaler,  
idet de praktisk taget lader hånt om muligheden for multinational udveks­
ling, som netop er begrundelsen for EF-direkt i  verne.
Denne tingenes tilstand er endnu mere beklagelig for momsområdet end  
for de direkte skatter, fordi momsområdet ikke er dækket af bilaterale  
aftaler, og direktivet derfor er det eneste internationale samarbejds-  
i  nst rument.
9. Problemet er derfor, hvordan man bedre kan udnytte mulighederne i  direk­
tivet og forbedre den gensidige bistand. Kommissionen fremhæver i  denne  
sammenhæng, at dette mål for det første indebærer en mentalitetsændring  
mod nye ideer forskellige fra dem der var gældende da forbindelserne  
mellem staterne kun var bilaterale, og den finder, at bestræbelserne  
- blandt forskellige potentielle foranstaltninger - bør koncentreres  
om de punkter, der behandles i  det følgende.
Det er selvfølgelig underforstået, at man skal undgå enhver forøgelse  
i  de forpligtelser som pålægges de skattepligtige i  situationer hvor  
administrationerne selv kan indhente de nødvendige oplysninger.
Intern organisation
10. Skal den internationale udveksling af oplysninger fungere tilfredsstil­
lende, må den enkelte medlemsstat på internt plan træffe de hertil nød­
vendige foranstaltninger.
Medlemsstaterne bør derfor først og fremmest udnytte alle de relevante  
nationale informationskilder på skatteområdet. Dette indebærer ikke  
blot et snævert samarbejde mellem myndighederne for direkte skatter 
og myndighederne for indirekte skatter - i  de lande, hvor disse myndigheder  
er adskilte - men også mellem skattemyndighederne og andre myndigheder  
(f.eks. socialsikringsmyndighederne for så vidt angår lægehonorarer,  
eller byggemyndigheder og vejvæsen for så vidt angår offentlige licita­
tionsarbejder) .
11. Et andet vigtigt skridt, der skal tages, er indførelse af edb på området.
De relevante oplysninger ud fra et internationalt samarbejdssynspunkt  
kunne således hurtigt udnyttes, hvis de blev samlet i  et centralt kontor.  
Hovedparten af medlemsstaterne har allerede oprettet sådanne centrale

- 5 -
kontorer, m e n  er alt for ofte ikke udstyret m e d  de nødvendige tekniske  
hjælpemidler.
Begrænsninger i informat i onsudvekslingen
12. Artikel 8, stk. 2, i  direktivet af 19. december 1977 fastsætter, at  
videregivelse af oplysninger kan nægtes, såfremt en sådan meddelelse  
vil indebære udbredelse af en erhvervsmæssig, industriel eller faglig  
hemmelighed eller en kommerciel fremstillingsmetode eller en oplys­
ning, hvis udbredelse ville stride mod almene interesser.
Ved direktivets vedtagelse blev der indføjet e n  erklæring i Rådets  
mødeprotokol, hvorefter Rådet p å  Kommissionens forslag efter e n  fem ­
årsperiode skal undersøge, hvorvidt det er nødvendigt at opretholde  
denne bestemmelse.
Kommissionen er i øjeblikket ved at indhente oplysninger fra m ed-  
lemssstaterne m e d  henblik p å  at undersøge denne bestemmelse o m  be­
grænsninger i informationsudvekslingen.
Sideløbende kontrol
13. Det vigtigste område i  forbindelse med bekæmpelse af skattesvig og  
skatteunddragelse er - både ud fra et økonomi sk og skattemæssigt  
synspunkt - uden tvivl virksomhedssektoren, og^herunder navnlig as­
socierede virksomheder. Den eneste måde, hvorpå der effektivt kan  
gribes ind over for svig og fiktive overførsler af overskud, som  
muliggøres af det snævre samarbejde mellem virksomhederne, er i  virke­
ligheden at intensivere samarbejdet mellem skattemyndighederne. Di­
rektivet af 19. december 1977 opererer med uopfordret udveksling  
af oplysninger i  situationer af denne karakter (jf. artikel 4, stk.  
litra d)) men det bliver mere og mere nødvendigt at gennemføre et  
mere direkte samarbejde. Et sådant samarbejde er allerede gennemført  
visse steder, men det bør nu organiseres mere systematisk pa EF plan.
Forskellige myndigheder har således inden for ram m erne af deres re  
spektive territoriale kompetence sideløbende foretaget kontrol af  
associerede virksomheder i forskellige lande m e d  henblik p a at udveksle  
de således indhentede oplysninger. D et er nødvendigt, at denne form  
for sideløbende kontrol udvides o g  koordineres p a  EF-plan Kontrol  
foranstaltningerne vil blive m ere effektive, jo flere myndigheder,
der deltager.

-  6 -
Et samarbejde af denne type vanskeliggøres dog ved, at visse staters  
Lovgivning eller praksis ikke forudser mulighed for kontrol med virk­
somhederne- Det er derfor - som den første betingelse - nødvendigt  
i  disse stater at træffe foranstaltninger, som giver mulighed for  
at gennemføre en sådan kontrol.
Det bør i  øvrigt heller ikke overses, at en samtidig skattekontrol  
også kan være i  virksomhedernes egen interesse, idet myndighedernes  
samordning i  visse tilfælde kan forhindre dobbeltbeskatning.
14. Det er ligeledes ønskeligt, at medlemsstaterne i  højere grad anvender  
mulighederne i  direktivets artikel 6,der fastsætter, at emhedsmænd  
fra en anden medlemsstat kan følge den skattekontrol, der foretages  
af en given myndighed.
Betalinger til udlandet
15. For si vidt angår kontrollen med ikke blot virksomhederne men også  
med andre skatteydere, benyttes der ikke i  tilstrækkeligt omfang  
en effektiv teknik, som kan finde bred anvendelse.
Betalinger til udlandet kendtegnes i  almindelighed ved to ting: den  
udenlandske modtagers identitet kendes af betaleren, og de foretagne  
betalinger kan fradrages i  den skattepligtige indkomst. Denne situation  
kunne anvendes til skattekontrolformål, idet fradraget kan gøres  
betinget af, at betaleren meddeler modtagerens identitet til sine  
skattemyndigheder. Disse myndigheder kunne centralisere informationerne  
og udnytte dem ved hjælp af edb (jf. pkt. 9).
En sådan teknik kunne anvendes mere systematisk end det sker i  øjeblik­
ket ogi næsten ubegrænset omfang. Den kunne åbne mulighed for, at der  
enten automatisk eller om ikke andet på frivillig basis udveksles  
oplysninger vedrørende vigtige indkomstkategori er såsom afgifter,  
provisioner, rabatter, lånerenter, mødediæter osv.. Den kunne desuden  
være nyttig i  bekæmpelsen af visse fænomener, som f.eks. "undergrunds­
økonomi" og udlejning af arbejdskraft hen over grænserne, som er særlig  
udbredte i  kriseperioder.
16. klan kunne samtidig udføre en bestemmelse om, at virksomhederne som  
bilag til deres selvangivelse skal give detaljerede oplysninger om  
transaktioner, der er foretaget med associerede virksomheder i  udlandet:  
transaktionernes karakter, betalte eller modtagne beløb osv.

- 7 -
Oplysninger om kapitalinteresser
17. For at få et bedre kendskab til den skattemæssige situation kunne
det være nyttigt at pålægge skatteyderne en vis oplysningspligt, ikke  
blot fra det tidspunkt, hvor imdkomsterne oppebæres, men allerede  
når de økonomiske forbindelser, som senere resulterer i  indkomster  
etableres. Pligt til systematisk at give myndighederne meddelelse  
om erhvervelse af en væsentlig kapitalinteresse i  en anden virksomhed  
(hvad enten det drejer sig om kapitalinteresser i  en udenlandsk virk­
somhed eller det omvendte tilfælde) kunne således resultere i  en cen­
tralisering af oplysninger om alle forbindelser mellem virksomheder.  
Hvis alle medlemsstater indsamlede sådanne oplysninger, kunne man  
få et præcist billede af selskabernes indbyrdes kapitalforbindelser,  
herunder indirekte kapitalinteresser erhvervet via et selskab, der  
er etableret i  et land, som giver skattely. Det er klart, at indførel­
se af et sådant system med øjeblikkelig virkning ville give mulighed  
for en bedre kontrol med overførsler af overskud.
18. Der er ovenfor blevet talt om foranstaltninger, som kan forbedre den  
gensidige bistand med henblik på en korrekt skatteopgørelse. Men det  
bør dog ligeledes sikres, at en skatteyder ikke kan unddrage sig be­
taling af skyldig skat. Kommissionen finder derfor, at der burde  
etableres en gensidig bistand med hensyn til tvangsinddrivelse af  
fordringer i  forbindelse med indkomst og formueskatter, efter den  
model, som allerede findes inden for momsområdet. Kommissionen vil  
til sin tid fremsætte forslag herom.
Samarbejde mellem Fællesskabet og tredjelande
19. Der er betydelige vanskeligheder forbundet med at oprette et samarbejde  
eller forbedre samarbejdet med tredjelande for så vidt angår admini­
strativ bistand. Der skal i  denne forbindelse gøres opmærksom på Rådets  
resolution af 10. februar 1975 (1) om de foranstaltninger, der skal  
træffes af Fællesskabet med henblik på bekæmpelse af skattesvig og  
skatteunddragelse af international karakter. I denne resolution erkendte  
Rådet problemets internationale karakter og bekræftede, at samarbejdet  
med tredjelande burde styrkes.
(D'EFT nr. C 35 af 14.2.1975, s. 1.

-  8 -
O er gennemføres i øjeblikket tre aktioner på dette fe lt, dels inden  
for Fællesskabet, dels inden for andre internationale organisationer.
20. Finland, Island, Norge og Sverige henvendte sig i  1979 tit Kommissionen  
cg anmodede om optagelse af forhandlinger med henblik på deres tilslut­
ning til den ordning for informationsudveksling, der er fastsat i  
EF-direktiverne. Ved henstilling til Rådets afgørelse af 20. februar  
1980 (1) anmodede Kommissionen Rådet om at blive bemyndiget til at  
føre disse forhandlinger.
Der er imidlertid ikke indtil dato blevet truffet nogen rådsafgørelse,  
idet hovedparten af medlemsstaterne gør gældende, at de bestemmelser  
c m  bistand, der findes i deres bilaterale aftaler m e d  tredjelande,  
er tilstrækkelige, hvis dette argument var rig tig t, v ille  det nødven­
digvis også være det for forbindelserne mellem medlemsstaterne.
D enne stillingtagen har da heller ikke afholdt medlemsstaterne fra  
at deltage i forhandlingerne o m  en multilateral konvention o m  admini­
strativ bistand på skatteområdet inden for Europarådet (jf. pkt.
19). På denne baggrund bør de ovennævnte landes anmodning imødekommes.
Kommissionen fastholder derfor, at Rådet bør træffe en afgørelse  
hurtigst muligt.
21. Europarådet har taget initiativ til at udarbejde en multilateral  
konvention om administrativ bistand på skatteområdet, som står åben  
til underskrivelse for Europarådets medlemsstater og OECD-landene.
Kommissionen kan fuldstændig støtte dette in itia tiv  på betingelse  
af, at det resulterer i en reel forbedring af samarbejdet m e d  tredje­
lande. D e n  har i øvrigt altid fastholdt, at bekæmpelsen af international  
skattesvig og skatteunddragelse v il blive m ere effektiv, jo større  
den geografiske ra m m e  er.
Udkastet t i l  konvention, der behandles af en ekspertgruppe, har et  
videre materielt anvendelsesområde end fællesskabsbestemmelserne.  
Bistanden omfatter nemlig samtlige skatter og socialsikringsbidrag.  
Konventionen skal i øvrigt ikke blot omfatte udveksling af oplysninger,  
m e n  også inddrivelse af skattefordringer· og forkyndelse af dokumenter.
(1) Dok. K0MC8C) 68 endelig udg. af 20.2.1980.

- 9 -
D enne konvention er af relevans for Fællesskabet i to henseender.
I det omfang der endnu ikke findes fælles regler, bør medlemsstaternes  
synspunkter koordineres (jf. traktatens artikel 116). Kommissionens  
tjenestegrene har med henblik på en sådan koordination forelagt Rådet  
to arbejdsdokumenter, der er blevet drøftet på ekspertplan.
I det omfang de pågældende områder allerede er dækket af fællesskabs­
retsakter, bør Fællesskabet deltage i  den multilaterale konvention.  
Kommissionen har for nylig (1) forelagt Rådet en henstilling med hen­
blik på afgørelse. Da forhandlingerne om den multilaterale konvention  
er langt fremme, er det vigtigt, at Rådet træffer en afgørelse hurtigst  
muligt.
22. FN deltager ligeledes i  bekæmpelsen af international skattesvig og
skatteunddragelse ved at frem m e samarbejdet mellem d e  nationale admi­
nistrationer. E n  Fif-ekspertgruppe har nemlig for nylig færdigredigeret  
nogle direktiver, der er rettet t i l  skattemyndighederne. Disse direktiver  
vedrører samarbejdet o m  informationsudveksling, udnyttelse af skatte-  
paradiser, bankhemmelighed, misbrug af aftaler og inddrivelse af skat­
ter.
Inden for denne organisation er industrilandenes o g  udviklingslandenes  
interesser ofte modstridende, så m eget m ere s o m  visse af sidstnævnte  
lande er skatteparadiser eller tenderer m o d  at blive det.
Lande, der giver skattely
23. Anvendelsen af "basisselskaber" (dvs. selskaber, der ikke udøver nogen  
egentlig erhvervsvirksomhed, m e n  s o m  udelukkende tjener t i l  at akku­
mulere visse former for "passive indtægter" såso m  dividender, renter,  
royalties o g  andet), der er etableret i "skatteparadiser", blev al­
lerede behandlet i rapporten o m  holding-selskaber fra 1973.
Kommissionen fremhævede i denne rapport, at problemet vedrørende b a  
sisselskaber, der er etableret inden for Fællesskabet, ikke kan anskues  
isoleret fra det generelle problem vedrørende basisselskaber, og at  
der kun kan findes en  afbalanceret løsning p å dette spørgsmål pa in­
ternationalt plan. S å  læ nge dette ikke sker, kan der kun blive tale  
o m  m ere begrænsede foranstaltninger.
Cl) Dok, K0MC83) 685 af 22.11.1983.

-  10  -
Kommissionen undersøgte dengang visse foranstaltninger af denne type,  
som allerede blev anvendt af medlemsstaterne. Disse foranstaltninger  
bestod i  at knytte bestemte skattevirkninger til de betalinger, der  
foretages fra en medlemsstat til et land, der giver skattely (f.eks.:  
anvendelse af kildeskat i  forbindelse med royalties, indførelse af  
omvendt bevisbyrde). En grundig undersøgelse har vist, at man vanske-  
ligt kan forestille sig en generel anvendelse af sadanne foranstalt-  
ninger efter fælles regler.
24. I de seneste ar nar flere lande i  øvrigt vedtaget (Frankrig,
Japan, Canada og senest Det forenede kongerige)  en anden  
unilateral foranstaltning, der har en langt mere generel karakter,  
og som allerede har været anvendt i  USA siden 1962 og i  Tyskland  
siden 1971. Denne foranstaltning består i  det væsentlige i  at be­
skatte en indenlansk skatteyders "passive indkomster"fra et "basis­
selskab" etableret i  et "skatteparadis", også selv om disse indkomster  
ikke udloddes proportionalt i  forhold til skatteydernes deltagelse  
i  selskabet.
Enhver lovgivning - selv af den ovennævnte mindre restriktive karak­
ter - der søger at begrænse mulighederne for skatteflugt, rejser 
imidlertid en række definitions- og afgrænsningsproblemer, som er 
meget komplekse på det teoretiske plan og endnu mere pa det praktiske. 
Disse problemer vedrører ikke blot definitionen af begrebet "skatte- 
paradis", men i  endnu højere grad definitionen af de "passive indkomster" 
der skal rammes, idet en begrænsning i  virksomhedernes reelle interna­
tionale aktiviteter må undgås for enhver pris.
Hvis effektivitetsgraden i  den praktiske anvendelse af sadanne skatte­
love er forskellig fra den ene nationale administration til den anden 
- et problem, der sågar kan opstå inden for en medlemsstat - risi­
kerer man at fremkalde nye konkurrenceforvridninger, hvilket ikke 
ville forbedre situationen, men tværtimod forværre den.

1 1
25. Kommissionen finder, at de fællesskabsforanstaltninger, der i  øje­
blikket er mest egnede til at modvirke skatteflugt, bør bestå i  kontrol  
og gensidig bistand, bl.a. inden for rammerne af den uopfordrede  
udveksling af oplysninger, der er fastsat i  artikel 4 i  direktiv  
af 19. december 1977. Den ovennævnte forbedring af udvekslingen illu­
strerer dette.
Overførsel af overskud
26. En særlig vigtig og aktuel form for international skatteunddragelse  
er "overførsel af overskud" mellem koncernvirksomheder i  forskellige  
lande. Ved hjælp af alle tænkelige former for overvurdering eller  
undervurdering af transaktioner, der gennemføres hen over grænserne  
inden for samme koncern, lykkes det kunstigt at overføre overskud  
fra et land til et andet med henblik pi at formindske skattebyrden  
for koncernen som helhed.
Kommissionen har ikke været blind for dette problem (1). Artikel 10  
i  direktivet af 1977 om gensidig bistand (jf. pkt. 2) fastsætter  
en udveksling af erfaringer, bl.a. på dette område, med henblik på  
i  givet fald at udarbejde fælles regler. OECD har i  en rapport fra  
1979 undersøgt forskellige problemer i  forbindelse med overførsel  
af overskud inden for mult i  nat iona le selskaber og udstukket visse  
hovedretningslinjer for løsning af disse problemer. Rapporten har  
imidlertid kun karakter af en anbefaling og giver OECD-landene en  
stor manøvrefrihed.
M a n  bør vente m ed at tage nye in itia tiv e r  på dette område, indtiL 
medlemslandene har høstet tilstræ kkelige erfaringer m e d  hensyn 
t i l  anvendelsen af OECD's hovedprincipper, m e n  Fællesskabet har uden 
t v iv l brug for bindende regler - ikke blot for at styrke indsatsen 
m od overførsler af overskud, m en også for at give virksomhederne 
garanti fo r, at de kan regne med, at der anvendes sam m e principper 
overalt i Fællesskabet. Risikoen for dobbeltbeskatning v ille  lig e ­
ledes ved sam m e lejlighed blive formindsket.
I betragtning af de mange og komplekse problemer, der skal løses, 
og de tra d itio n e lle  og undertiden divergerende løsninger samt med­
lemsstaternes modstridende interesser og manglende tilb ø je lig h e d  
t i l  at underkaste sig fælles regler, v il det im id le rtid  være ret 
illu s o ris k  at vente væsentlige fremskridt i en næ r frem tid. In d til 
videre skal det undgås, at ensidige og ukoordinerende aktioner fra 
medlemsstaternes side resulterer i en divergerende udvikling. Det 
er derfor nødvendigt, at påtænkte nationale foranstaltninger på dette
'dTjff "Handlingsprogram for beskatningen" - Dok. K0RC75) 391 endelig udg.  
af 23.7.1975.

-  12  -
om rådf meddeles Kommissionen og de øvrige medlemsstater, saledes  
or de får lejlighed t i l  at fremsætte deres vurdering. Proceduren  
i  det forslag t i l  beslutning, s o m  Kommissionen forelagde Rådet den 
3. december 1981 (1) kunne i denne forbindelse danne en passende  
ram m e.
Afskaffelse af dobbeltbeskatning
27. Det stadig snævere samarbejde mellem de nationale skattemyndigheder  
øger risikoen for dobbeltbeskatning - bl.a. for transaktioner mellem  
koncernselskaber, - som også medfører forvridninger i  konkurrencevil­
kårene. Kommissionen har derfor altid understreget den snævre sammen­
hæng mellem bekæmpelsen af skatteunddragelse og nødvendigheden af  
at undgå dobbeltbeskatning (2).
I øjeblikket kan dobbeltbeskatning kun undgås ved anvendelse af de  
mindelige ordninger, der er fastsat i de bilaterale konventioner.  
D enne procedure garanterer imidlertid ikke effektivt afskaffelse  
af dobbeltbeskatning, hvis de to pågældende myndigheder ikke kan  
blive enige.
For at dække denne lakune forelagde kommissionen Radet i  1976 et  
forslag til direktiv (3) om indførelse af en procedure, der garan­
terer ophævelse af dobbeltbeskatning i  alle tilfælde.
I fortsættelse af en meddelelse fra Christopher TUGENDHAT om skatte­
mæssige foranstaltninger med henblik pa at fremme samarbejdet mellem 
virksomheder i  forskellige medlemsstater (4) erder gjort betydelige  
fremskridt i  drøftelserne om dette forslag i  Rådet. Størstedelen  
af problemerne er løst, og de sidste detailspørgsmål kan formodentlig  
løses i  nær fremtid. Der er imidlertid fortsat et stort uløst pro­
blem, nemlig vedrørende valget af retligt instrument: hovedparten  
af medlemsstaterne går ind for en multilateral konvention baseret  
på traktatens artikel 220, mens Kommissionen er af den opfattelse,  
at et direktiv alene vil være i  overensstemmelse med fællesskabs­
retten, da den finder, at alle betingelserne i  artikel 100 er opfyldt.
(1) EFT hr. C 346 af 31.12.1981, s. 6.
(2) Jf. "Generelle betragtninger" i  forslaget til direktiv om gensidig  
udveksling af oplysninger - dok. K0MC76) 119 endelig udg. af 31.3.1976.
(3) EFT nr. C 301 af 21.12.1976, s. 4.
(4) Dok. SECC84) 77 af 17.1.1984.

- 13 -
III.  KONKLUSIONER
28. Kommissionen finder, at der nu bør gøres en større indsats for at 
bekæmpe international skattesvig og skatteunddragelse.
29. Denne indsats bør først og fremmest give sig udslag i^en styrkelse  
af den gensidige bistand inden for Fællesskabet. En sadan styrkelse  
kan i  det væsentlige opnås ved en bedre udnyttelse af de^muligheder  
for samarbejde der er fastsat i  bestemmelserne i  de bestående direktiver,  
og disse bestemmelser behøver i  det mindste i  den nuværende fase  
kun at blive suppleret for så vidt angår tvangsinddrivelse af ford­
ringer i  forbindelse med direkte skatter.
30. For det andet, hvis man effektivt vil bekæmpe de fremgangsmader,
der i  højere og højere grad ikke blot går ud over den nationale ramme  
men også fællesskabsrammen, er det nødvendigt at udvide anvendelses­
området for den gensidige administrative bistand til også at omfatte  
tredjelande og herunder navnlig fællesskabets vigtigste handelsmæssige  
og finansielle partnere. Derfor fastholder Kommissionen, at Radet_  
snarest træffer afgørelse om de nordiske landes anmodning, idet disse  
landes tilknytning til fællesskabsprocedurerne om gensidig bistand  
kan forøge disse procedurers effektivitet betydeligt. I denne forbindel  
se bør Rådet hurtigst muligt tage stilling til henstillingen med hen­
blik på afgørelse om bemyndigelse af-Kommissionen til at føre forhånd  
linger om den multilaterale konvention i  Europarådet.
31. Med hensyn til iværksættelsen af foranstaltninger, der tager sigte  
på at løse de materielle problemer - hvad enten det drejer sig om  
lande, der giver skattely, eller om interne afregningspriser ; er  
der nødvendigt at udvise stor forsigtighed, hvis man vil undgå at  
svække fællesskabets konkurrenceposition eller undgå at skade legitime  
interesser. Man bør ligeledes afvente anvendelsen af de direktiver,  
der er vedtaget af OECD og således drage nytte af erfaringerne i  for  
bindelse hermed.
32.Endelig skal Kommissionen på ny understrege at den altid har været  
af den formodning, at foranstaltninger til bekæmpelse af skattesvig  
og skatteunddragelse og bestemmelser, der tager sigte pa at el m  
dobbeltbeskatning, komplementerer hinanden Derfor er en hu' ' t'9J™f0reL  
se af en voldgiftsprocedure ikke alene rimelig over for virksomheder,  
der udøver international aktivitet, men kan også 1 1 Iskynde disse virk  
somheder til at indtage en mere ansvarsbevidst adfærd pa skatteområdet.