Nr. C 211/12 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 8. 89 
II 
(Forberedende retsakter) 
KOMMISSIONEN 
Forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teleter­
minaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse 
KOM(89) 289 endelig udg. — SYN 204 
(Forelagt af Kommissionen den 7. juli 1989) 
(89/C 211/14) 
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det 
Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 100A, 
under henvisning til forslag fra Kommissionen, 
i samarbejde med Europa-Parlamentet, 
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og 
Sociale Udvalg, og 
ud fra følgende betragtninger: 
Ved Rådets direktiv 86/361/EØF (') gennemførtes første 
fase af den gensidige anerkendelse af typegodkendelse af 
teleterminaludstyr; artikel 9 indeholdt bestemmelser om 
en senere fase med fuld gensidig anerkendelse af type­
godkendelse af terminaludstyr; 
i Rådets beslutning 87/95/EØF (2) fastsættes det, hvilke 
foranstaltninger der skal gennemføres for at fremme 
standardiseringen i Europa og for at udarbejde og 
gennemføre standarder inden for informationsteknologi 
og telekommunikation; 
Kommissionen har udgivet en grønbog om etablering af 
et fælles marked for teletjenester og 'udstyr (3), hvori det 
foreslås, at gennemførelsen af den fulde gensidige aner­
kendelse af typegodkendelser fremskyndes, da dette er af 
afgørende betydning for etablering af et konkurrence­
orienteret EF-dækkende terminalmarked; 
Rådet understreger i sin resolution af 30. juni 1988 om 
etablering af et fælles marked for teletjenester og -udstyr inden 1992 (4), at en hovedmålsætning inden for tele­
kommunikationspolitikken er fuld gensidig anerkendelse 
af typegodkendelse af terminaludstyr på grundlag af 
fælles europæiske overensstemmelsesspecifikationer, som 
udarbejdes så hurtigt som muligt; 
terminaludstyrssektoren udgør en vigtig del af telekom­
munikationsindustrien, der i sig selv er en af de betyde­
ligste industrisektorer i Fællesskabets økonomi; 
Rådets resolution af 7. maj 1985 (5) indeholder bestem­
melser om en ny metode for indbyrdes tilnærmelse af 
lovgivninger; 
dette direktivs anvendelsesområde må baseres på en 
generel definition af udtrykket »terminaludstyr«, således 
at der bliver mulighed for en teknisk udvikling af 
produkter; 
som undtagelse fra en af de grundlæggende EF-regler, 
nemlig princippet om de frie varebevægelser, er det i 
fællesskabsbestemmelserne i deres nuværende udform­
ning fastsat, at hindringer for samhandelen mellem 
medlemsstaterne, der skyldes forskelle i de nationale 
lovgivninger vedrørende markedsføring af produkter, må 
accepteres, når dette må anses som nødvendigt for at 
tilgodese ufravigelige hensyn; harmoniseringen af lovgiv­
ningerne bør derfor i dette tilfælde kun omfatte de 
forskrifter, der er nødvendige for at opfylde de væsent­
lige krav i forbindelse med terminaludstyr; disse krav 
skal afløse de pågældende nationale forskrifter, fordi de 
er væsentlige; 
de væsentlige krav skal opfyldes for at varetage hensynet 
til almenvellet; disse krav skal være så fleksible, at der 
kan tages hensyn til det teknologiske stade på fabrika-
tionstidspunktet samt de økonomiske forhold; 
(') EFT nr. L 217 af 5. 8. 1986, s. 21. (4) EFT nr. C 257 af 4. 10. 1988, s. 1. 
O EFT nr. L 36 af 7. 2. 1987, s. 31. (s) EFT nr. C 136 af 4. 6. 1985, s. 1. 
O KOM(87) 290. 
17. 8. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 211/13 
Rådets direktiv 73/23/EØF af 19. februar 1973 om 
tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk 
materiel bestemt til anvendelse inden for visse spæn-
dingsgrænser (') og Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. 
marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til 
tekniske standarder og forskrifter (2), ændret ved direktiv 
88/182/EØF (3), gælder bl.a. for telekommunikations-
og informationsteknologi; 
Rådets direktiv 89/336/EØF af 3. maj 1989 om tilnær­
melse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagne­
tisk kompatibilitet (4) gælder bl.a. for telekommunika­
tions- og informationsteknologi; 
for at tilgodese de væsentlige sikkerhedskrav og for at 
gøre det lettere for fabrikanterne at godtgøre, at disse 
væsentlige krav er overholdt, bør der på europæisk 
niveau foreligge harmoniserede standarder, der skal 
sikre, at terminaludstyrets udformning og fabrikation 
ikke medfører risici, og muliggøre kontrol med, at de 
væsentlige krav er overholdt; sådanne harmoniserede 
europæiske standarder, der udarbejdes af privatretlige 
organer, bør bevare deres status som ikke-bindende stan­
darder; i denne forbindelse anerkendes Den Europæiske 
Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske 
Komité for Elektroteknisk Standardisering (Cenelec) 
som organer med beføjelse til at vedtage harmoniserede 
standarder på grundlag af de generelle retningslinjer for 
samarbejdet mellem Kommissionen og disse to organer, 
som blev undertegnet den 13. november 1984; i dette 
direktiv forstås ved en harmoniseret standard en teknisk 
specifikation (europæisk standard eller harmoniserings-
dokument), som er vedtaget af et af nævnte organer eller 
af begge efter mandat fra Kommissionen i overensstem­
melse med bestemmelserne i direktiv 83/189/EØF samt i 
henhold til ovennævnte generelle retningslinjer; 
den formelle vedtagelse af vedtægterne for Det Euro­
pæiske Institut for Telestandarder (ETSI) den 12. 
februar 1988 skaber en ny mulighed for at fastsætte 
harmoniserede standarder på telekommunikationsom­
rådet; når medlemsstaterne har gennemført de ETSI-
procedurebestemmelser, der falder ind under deres 
kompetenceområde, bliver det muligt at inddrage ETSI i 
det europæiske standardiseringsarbejde som omhandlet i 
direktiv 83/189/EØF; 
hvad angår de væsentlige krav for, hvorledes udstyr skal 
kunne fungere sammen med offentlige telenet, er der 
generelt kun én løsning på, hvorledes sådanne krav kan 
opfyldes; disse løsninger bør derfor være bindende; 
(») EFT nr. L 77 af 26. 3. 1973, s. 29. 
O EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. 
O EFT nr. L 81 af 26. 3. 1988, s. 75. 
(4) EFT nr. L 139 af 23. 5. 1989, s. 29. der bør nedsættes et udvalg, som skal omfatte de parter, 
der er direkte involveret i dette direktivs gennemførelse, 
herunder de nationale organer, som udpeges til at certifi­
cere overensstemmelsen; udvalget skal bistå Kommis­
sionen med at udføre de opgaver, Kommissionen 
pålægges i dette direktiv; 
det ansvar, som medlemsstaterne har på deres eget 
område for sikkerhed, sundhed og andre aspekter, der 
omfattes af de væsentlige krav, bør anerkendes i en 
beskyttelsesklausul vedrørende passende beskyttelsespro-
cedurer på EF-plan; 
træffes der beslutning i medfør af dette direktiv, skal 
den, som beslutningen er rettet til, underrettes om 
årsagerne hertil og om foreliggende klagemuligheder, 
foranstaltninger med henblik på gradvis oprettelse af det 
indre marked skal vedtages i løbet af perioden indtil den 
31. december 1992; det indre marked indebærer et 
område uden indre grænser med fri bevægelighed for 
varer, personer, tjenesteydelser og kapital — 
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: 
KAPITEL I 
Område, markedsføring og fri bevægelighed 
Artikel 1 
1. Dette direktiv finder anvendelse på terminaludstyr. 
2. Ved terminaludstyr forstås i dette direktiv udstyr, 
der er beregnet til 
a) at blive tilsluttet et termineringspunkt i et offentligt 
telenet via et elektrisk ledende system, og/eller 
b) at kunne fungere sammen med et offentligt telenet, 
og/eller 
c) at kunne fungere sammen med andet terminaludstyr 
via et offentligt telenet, 
For så vidt angår litra b) og c) kan det tilslutningssystem, 
der giver terminaludstyr mulighed for at kunne fungere 
sammen med andet udstyr, være kabelsystemer, radiosys­
temer, optiske systemer eller andre elektromagnetiske 
systemer. 
Nr. C 211/14 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 8. 89 
Artikel 2 
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger 
for at sikre, at der kun markedsføres og ibrugtages 
terminaludstyr, der — korrekt installereret og vedlige­
holdt, samt anvendt til det beregnede formål — opfylder 
kravene i dette direktiv. 
Artikel 3 
Terminaludstyr skal opfylde følgende væsentlige krav, 
når disse er relevante: 
a) brugersikkerhed, for så vidt dette krav ikke er 
omfattet af direktiv 73/23/EØF 
b) sikkerhed for de offentlige televirksomheders ansatte, 
for så vidt dette krav ikke er omfattet at direktiv 
73/23/EØF 
c) beskyttelse af telenettet mod skader 
d) terminaludstyrs mulighed for at fungere sammen med 
netudstyr hvad angår opkobling, ændring, taksering 
og nedkobling af fysiske eller virtuelle forbindelser 
e) terminaludstyrs mulighed for at fungere sammen med 
andet terminaludstyr i de tilfælde, hvor dette er 
påkrævet. 
Artikel 4 
Medlemsstaterne må ikke hindre, at terminaludstyr, som 
opfylder dette direktivs bestemmelser, markedsføres, 
omsættes og anvendes på deres område. 
Artikel 5 
1. Medlemsstaterne skal forudsætte, at de væsentlige 
krav, der er nævnt i artikel 3, litra a) og b), er opfyldt 
for så vidt angår terminaludstyr, som opfylder de natio­
nale standarder, der gennemfører de relevante harmoni­
serede standarder, hvis referencer er blevet offentliggjort 
i De Europceiske Fællesskabers Tidende. Medlemsstaterne 
offentliggør sådanne nationale standarders referencer. 
2. For så vidt angår de harmoniserede standarder, der 
gennemfører de i artikel 3, litra c), d) og e), nævnte 
væsentlige krav, træffer Kommissionen efter proceduren 
i artikel 13 beslutning om, hvilke af disse standarder der 
skal ændres til bindende tekniske forskrifter, hvis refe­
rencer skal offentliggøres i De Europceiske Fællesskabers 
Tidende. 
Artikel 6 
Finder en medlemsstat eller Kommissionen, at de i 
artikel 5 omhandlede harmoniserede standarder ikke 
fuldt ud opfylder de væsentlige krav, der er omhandlet i 
artikel 3, indbringer Kommissionen eller medlemsstaten 
sagen for det udvalg, der er omhandlet i artikel 12, i det 
følgende benævnt »udvalget«, og redegør for årsagerne 
hertil. Udvalget afgiver straks en udtalelse. På baggrund af udvalgets udtalelse og efter høring af det 
stående udvalg, der er oprettet i henhold til direktiv 
83/189/EØF), meddeler Kommissionen medlemssta­
terne, om det er nødvendigt at lade referencerne til disse 
standarder og andre tilknyttede tekniske forskrifter udgå 
af De Europceiske Fællesskabers Tidende. 
Artikel 7 
1. Konstaterer en medlemsstat, at terminaludstyr, der 
bærer et EF-mærke i henhold til bestemmelserne i kapitel 
III, ikke opfylder de relevante væsentlige krav, når det 
anvendes korrekt og til det beregnede formål, sørger den 
for, at sådanne produkter trækkes tilbage fra markedet, 
eller at deres markedsføring forbydes eller begrænses. 
Medlemsstaten underretter straks Kommissionen om 
sådanne foranstaltninger og anfører grundene til beslut­
ningen, herunder om produktet ikke opfylder de væsent­
lige krav på grund af: 
a) ukorrekt anvendelse af de i artikel 5 omhandlede 
harmoniserede standarder 
b) mangler ved selve de i artikel 5 omhandlede harmoni­
serede standarder. 
2. Kommissionen holder hurtigst muligt samråd med 
de berørte parter. Hvis Kommissionen efter et sådant 
samråd konstaterer, at den foranstaltning truffet i 
medfør af stk. 1 er berettiget, giver den straks den 
medlemsstat, som har truffet foranstaltningen, samt de 
øvrige medlemsstater underretning herom. Hvis den i 
stk. 1 omhandlede beslutning begrundes med, at der er 
mangler ved de harmoniserede standarder, forelægger 
Kommissionen efter høring af de berørte parter sagen 
for udvalget inden to måneder, hvis den medlemsstat, 
der har truffet foranstaltningerne, har til hensigt at 
opretholde dem, og indleder de i artikel 6 omhandlede 
procedurer. 
3. Hvis terminaludstyr, der ikke opfylder de relevante 
væsentlige krav, er forsynet med EF-mærket, træffer den 
ansvarlige medlemsstat de fornødne foranstaltninger over 
for den, der har påsat mærket, og underretter Kommis­
sionen og de øvrige medlemsstater herom. 
4. Kommissionen holder medlemsstaterne underrettet 
om forløbet og resultatet af denne procedure. 
17. 8. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 211/15 
KAPITEL II 
Overensstemmelsesundersøgelse 
Artikel 8 
1. Fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede 
repræsentant kan vælge, om terminaludstyr skal under­
kastes en EF-typeafprøvning, jf. bilag 1, eller om de vil 
afgive en EF-overensstemmelseserklæring, jf. bilag 4. 
2. I forbindelse med EF-typeafprøvning, jf. bilag 1, 
skal der afgives en erklæring efter de i bilag 2 og 3 fast­
lagte procedurer for EF-typeoverensstemmelseserklæ-
ringer. 
3. Dokumenter og korrespondance vedrørende de 
procedurer, der henvises til i denne artikel, skal udfær­
diges på et officielt sprog i den medlemsstat, hvor den 
nævnte procedure gennemføres, eller på et sprog, som 
det udpegede kontrolorgan kan anerkende. 
Artikel 9 
1. Medlemsstaterne meddeler de øvrige medlemsstater 
og Kommissionen, hvilke organer de har udpeget til at 
gennemføre opgaverne i forbindelse med de i artikel 8 
omhandlede procedurer, hvilke specifikke opgaver det 
enkelte organ har fået tildelt, samt hvilke identificerings-
koder der er tildelt de udpegede organer. 
Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers 
Tidende en liste over, hvilke organer der er udpeget, og 
hvilke opgaver de er udpeget til at udføre, og ajourfører 
listen. 
2. Medlemsstaterne skal ved udpegelsen af organerne 
overholde de minimumskriterier, der omhandles i bilag 5. 
Organer, som opfylder de kriterier, der er fastsat i de 
relevante harmoniserede standarder, formodes at opfylde 
de kriterier, der omhandles i bilag 5. 
3. En medlemsstat, som har udpeget et organ, skal 
annullere udpegelsen, hvis organet ikke længere opfylder 
de i stk. 2 omhandlede kriterier for udpegelse. Den 
underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommis­
sionen herom og annullerer den tidligere meddelelse. 
4. For at gøre det lettere at konstatere, om terminal­
udstyr opfylder de tekniske forskrifter og standarder, 
skal de udpegede organer godkende dokumenter udstedt 
af relevante organer i tredjelande, når der mellem 
Fællesskabet og det pågældende tredjeland er indgået 
aftaler herom på grundlag af forhandlingsresultater, der 
er tilfredsstillende for begge parter. KAPITEL III 
EF-overensstemmelsesmærke og påskrifter 
Artikel 10 
1. EF-overensstemmelsesmærket består af bogstaverne 
»CE«, som vist i bilag 6. Det anbringes på terminalud­
styret på en klar synlig, letlæselig og uudslettelig måde. 
Det efterfølges af de to sidste tal i det år, det anbringes. 
2. Det er forbudt at anbringe mærker, som kan 
forveksles med EF-overensstemmelsesmærket. 
3. Fabrikanten skal kunne identificere terminaludstyr 
ved hjælp af type-, batch- eller serienumre. 
Artikel 11 
Konstateres det, at EF-mærket er anbragt på terminalud­
styr,. 
— som ikke er i overensstemmelse med en godkendt 
type, eller 
— som er i overensstemmelse med en godkendt type, 
men som ikke opfylder de væsentlige krav til det 
pågældende udstyr 
eller har fabrikanten ikke opfyldt de forpligtelser, der 
påhviler ham i henhold til den relevante EF-produktions-
overensstemmelseserklæring, tilbagetrækker det udpe­
gede organ, alt efter hvad der er relevant i det givne 
tilfælde, EF-typeafprøvningsattesten, jf. bilag 1, 
EF-kvalitetssystemgodkendelsen, jf. bilag 3, eller 
EF-konstruktionsprøvningsattesten, jf. bilag 4, uanset 
hvad der måtte blive besluttet i henhold til artikel 7. 
KAPITEL IV 
Udvalget 
Artikel 12 
Der nedsættes et stående udvalg for terminaludstyr. 
Udvalget benævnes Godkendelsesudvalget for Teleudstyr 
(ACTE). Udvalget sammensættes af repræsentanter, som 
medlemsstaterne udpeger. Kommissionens repræsentant 
er formand for udvalget. Hver medlemsstat udpeger to 
repræsentanter. Repræsentanterne kan være ledsaget af 
eksperter. 
Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden. 
Artikel 13 
1. Kommissionens repræsentant forelægger det 
udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 12, et udkast til 
de foranstaltninger, som skal træffes, som anført i artikel 
5, stk. 2. Udvalget afgiver udtalelse om dette udkast 
inden for en frist, som formanden kan fastsætte under 
hensyntagen til det pågældende spørgsmåls hastende 
karakter. Det udtaler sig med det flertal, som er fastsat i 
Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgø­
relser, som Rådet skal træffe efter forslag fra Kommis­
sionen. Under afstemningen i udvalget tildeles de 
stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlems­
staterne, den vægt, som er fastsat i nævnte artikel. 
Formanden deltager ikke i afstemningen. 
Nr. C 211/16 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 8. 89 
2. Kommissionen vedtager de påtænkte foranstalt­
ninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udta­
lelse. 
3. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstem­
melse med udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er 
afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks 
Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes. 
Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal. Har 
Rådet efter udløbet af en frist på tre måneder regnet fra 
forslagets forelæggelse ikke truffet nogen afgørelse, 
vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommis-
KAPITEL V 
Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser 
Artikel 14 
1. Når der for et givet terminaludstyr ikke foreligger 
harmoniserede standarder, som anført i artikel 5, gælder 
de nationale overensstemmelsesspecifikationer. De natio­
nale overensstemmelsesspecifikationer må ikke indeholde 
krav, der går ud over, hvad der er strengt nødvendigt for 
at overholde de i artikel 3 fastsatte væsentlige krav. 
Retten til at markedsføre terminaludstyr, som har fået 
national typegodkendelse på grundlag af nationale over-
ensstemmelsesspecifikationer, kan indskrænkes til kun at 
gælde i den medlemsstat, hvor den nationale overens-
stemmelsesspecifikation finder anvendelse, medmindre 
udstyret opfylder en anden medlemsstats nationale speci­
fikation og er beregnet til videresalg eller brug i denne 
medlemsstat. 2. Med henblik på national typegodkendelse skal 
myndighederne i en medlemsstat anerkende attester, der 
godtgør et produkts overensstemmelse med det pågæl­
dende lands egen overensstemmelsesspecifikation, når 
attesterne ledsages af de relevante prøvningsrapporter og 
er udstedt af et udpeget organ i en anden medlemsstat, 
og der må ikke stilles krav om fornyet prøvning. 
Med henblik på national typegodkendelse skal myndig­
hederne i en medlemsstat anerkende overensstemmelses-
attester baseret på en anden medlemsstats nationale over-
ensstemmelsesspecifikationer, når disse specifikationer 
svarer til de specifikationer, der gælder i de pågældende 
myndigheders medlemsstat. 
Artikel 15 
Direktiv 86/361/EØF ophæves med virkning fra den 1. 
januar 1990. 
Artikel 16 
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstalt­
ninger for at efterkomme dette direktive senest den 1. 
januar 1990. De underretter straks Kommissionen 
herom. 
De i medfør af første afsnit vedtagne forskrifter skal 
indeholde en udtrykkelig henvisning til dette direktiv. 
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de 
nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, 
der er omfattet af dette direktiv. 
Artikel 17 
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. 
BILAG 1 
EF-typeafprøvning 
1. EF-typeafprøvningen er den del af proceduren, hvorved et udpeget organ konstaterer og attesterer, at 
terminaludstyr, som er repræsentativt for den planlagte produktion, i det følgende benævnt »type«, 
opfylder de væsentlige krav, der gælder for det. 
2. Anmodning om typeafprøvning indgives af fabrikanten eller dennes i Fællesskabet etablerede repræsen­
tant til et af de organer, der er udpeget til at udføre EF-typeafprøvning. 
Anmodningen skal omfatte: 
fabrikantens navn og adresse og, hvis anmodningen indgives af en godkendt repræsentant, desuden 
dennes navn og adresse 
— en skriftlig erklæring om, at der ikke er indgivet anmodning til andre udpegede organer 
— den tekniske dokumentation, jf. punkt 3. 
Ansøgeren stiller det fornødne antal af typen til rådighed for det udpegede organ. 
3. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at forstå, hvordan produktet er konstrueret, frem­
stillet og hvordan det virker samt at vurdere om produktet opfylder de væsentlige krav, der gælder for 
det. 
17. 8. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 211/17 
Den tekniske dokumentation skal indeholde følgende oplysninger, for så vidt som de er relevante for 
vurderingen: 
— en generel beskrivelse af typen 
— konstruktionstegninger og produktionstegninger samt lister over komponenter, delmontager, 
kredsløb osv. 
— de nødvendige beskrivelser og forklaringer til forståelse af ovenstående, herunder produktets funk­
tion 
— en liste over de standarder, der omhandles i artikel 5, og som helt eller delvis finder anvendelse, 
erklæringer om overensstemmelse med de i artikel 5, stk. 1, omhandlede standarder, når sådanne 
standarder er blevet anvendt, samt beskrivelser af de løsninger, der er valgt med henblik på at 
opfylde de væsentlige krav i de tilfælde, hvor de i artikel 5, stk. 1, omhandlede standarder ikke er 
anvendt 
— resultatet af foretagne konstruktionsberegninger, udførte forsøg, etc. 
— prøverapporter. 
4. Det udpegede organ skal 
4.1. undersøge den tekniske dokumentation og kontrollere, at typen er fremstillet i overensstemmelse 
med denne, samt fastslå, hvilke elementer der er blevet konstrueret i overensstemmelse med de 
relevante bestemmelser i de i artikel 5, stk. 1, nævnte standarder, og hvilke elementer der er blevet 
konstrueret, uden at de relevante bestemmelser i disse standarder er blevet anvendt 
4.2. gennemføre eller lade gennemføre relevante undersøgelser og nødvendige prøvninger til kontrol af, 
om fabrikantens løsninger opfylder de i artikel 3, stk. 1, litra a) og b), omhandlede væsentlige krav 
i de tilfælde, hvor de standarder, der omhandles i artikel 5, stk. 1, ikke er blevet anvendt 
4.3. gennemføre eller lade gennemføre relevante undersøgelser og nødvendige prøvninger til kontrol af, 
om typen opfylder de relevante harmoniserede standarder, der omhandles i artikel 5, stk. 2. 
5. Opfylder typen de væsentlige krav, der vedrører den, udsteder det udpegede organ en EF-typeafprøv-
ningsattest til ansøgeren. Attesten skal indeholde fabrikantens navn og adresse, afprøvningens resultater, 
eventuelle betingelser for dens gyldighed samt data til identificering af den godkendte type. 
Attesten vedlægges relevante dele af den tekniske dokumentation og opbevares af det udpegede organ. 
6. Ansøgeren skal holde det udpegede organ, som har udstedt EF-typeafprøvningsattesten, underrettet om 
enhver ændring af den godkendte type. 
Ændres den godkendte type, skal dette også godkendes af det udpegede organ, som har udstedt 
EF-typeafprøvningsattesten, hvis sådanne ændringer kan påvirke overensstemmelsen med de væsentlige 
krav eller de foreskrevne betingelser for anvendelse af produktet. Denne tillægsgodkendelse gives i form 
af en tilføjelse til den oprindelige EF-typeafprøvningsattest. 
7. Det enkelte udpegede organ skal regelmæssigt offentliggøre relevante oplysninger om: 
— antal modtagne anmodninger om EF-typeafprøvning 
— antal udstedte EF-typeafprøvningsattester og tillægsgodkendelser 
— antal afslåede EF-typeafprøvningsattester og tillægsgodkendelser 
— antal tilbagetrukne EF-typeafprøvningsattester og tillægsgodkendelser. 
8. Der kan sendes kopier af EF-typeafprøvningsattesterne og/eller tillægsgodkendelserne og eventuelle 
bilag til de andre udpegede organer. 
Nr. C 211/18 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 8. 89 
BILAG 2 
EF-typeoverensstemmelseserklæring 
1. Denne overensstemmelseserklæring er den del af proceduren, hvorved fabrikanten garanterer og 
erklærer, at de pågældende produkter er i overensstemmelse med typen, som beskrevet i EF-typeafprøv-
ningsattesten, og opfylder de krav i direktivet, som gælder for dem. Fabrikanten anbringer EF-mærket 
på hvert enkelt produkt og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring. 
2. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produktionsprocessen garanterer, at 
de fremstillede produkter er i overensstemmelse med typen som beskrevet i EF-typeafprøvningsattesten, 
og med de krav i direktivet, som gælder for dem. 
3. Et udpeget organ efter fabrikantens valg skal foretage eller lade foretage kontrol af produkterne med 
uregelmæssige mellemrum. Det udpegede organ udtager en passende stikprøve af de endelige produkter 
på virksomheden, og denne undersøges, og der gennemføres passende prøvninger, som fastsat i de rele­
vante standarder, der omhandles i artikel 5, for at kontrollere, at produktionsresultatet opfylder de 
relevante krav i direktivet. Opfylder et eller flere af de kontrollerede produkter ikke kravene, træffer det 
udpegede organ passende foranstaltninger. 
BILAG 3 
EF-typeoverensstemmelseserklæring (kvalitetssikring af produktionen) 
1. Denne overensstemmelseserklæring er den del af proceduren, hvorved en fabrikant, der opfylder 
bestemmelserne i punkt 2, erklærer, at de pågældende produkter er i overensstemmelse med typen som 
beskrevet i EF-typeafprøvningsattesten og opfylder kravene i det direktiv, der gælder for dem. Fabri­
kanten skal anbringe EF-mærket på hvert enkelt produkt og udstede en skriftlig overensstemmelseser­
klæring. 
2. Fabrikanten indfører et godkendt kvalitetssystem for produktion, endelig produktkontrol og prøvning 
som omhandlet i punkt 3, og underkastes EF-kontrol som omhandlet i punkt 4. 
3. Kvalitetssystem 
3.1. Fabrikanten indsender en ansøgning om godkendelse af kvalitetssystemet til et af de organer, der er 
blevet udpeget til at foretage kvalitetssystemsgodkendelse. 
Ansøgningen skal omfatte: 
— alle relevante oplysninger for den planlagte produktkategori 
— dokumentation for kvalitetssystemet 
— et tilsagn fra fabrikanten om, at han agter at opfylde sine forpligtelser i forbindelse med det 
godkendte kvalitetssystem 
— et tilsagn fra fabrikanten om, at han agter at vedligeholde det godkendte kvalitetssystem og 
sikre, at det fortsat fungerer hensigtsmæssigt og effektivt 
— eventuelt den tekniske dokumentation for den godkendte type og en kopi af EF-typeafprøv­
ningsattesten. 
3.2. Kvalitetssystemet skal sikre, at produkterne er i overensstemmelse med typen som beskrevet i 
EF-typeafprøvningsattesten samt med de krav i direktivet, som gælder for dem. 
Alle de forhold, krav og bestemmelser, som fabrikanten har taget hensyn til, skal dokumenteres på 
systematisk og overskuelig måde i en skriftlig redegørelse for politik, procedurer og instruktioner. 
Denne dokumentation for kvalitetssystemet skal sikre, at kvalitetsprogrammer, planer, manualer og 
registre fremgår på en almen forståelig måde. 
Den skal bl.a. indeholde en fyldestgørende beskrivelse af: 
— kvalitetsmålsætninger og organisationsstruktur samt ledelsens ansvar og beføjelser med hensyn 
til produktkvalitet 
17. 8. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 211/19 
— fremstillingsprocesser, kvalitetskontrol og -sikring samt de systematiske foranstaltninger, der vil 
blive anvendt 
— de undersøgelser og prøvninger, der skal udføres før, under og efter produktionen, og den 
hyppighed, hvormed dette sker 
— de måder, hvorpå det kontrolleres, at den krævede produktkvalitet er opnået, og at kvalitets­
systemet fungerer effektivt. 
3.3. Det udpegede organ vurderer kvalitetssystemet for at fastslå, om det opfylder kravene i punkt 3.2. 
Organet skal antage, at disse krav er opfyldt for så vidt angår kvalitetssystemer, som bygger på den 
harmoniserede standard på området. 
Vurderingsholdet skal mindst have et medlem, som har erfaring med at vurdere den pågældende 
produktteknologi. Evalueringsproceduren omfatter også et vurderingsbesøg på fabrikantens fabrik. 
Afgørelsen skal meddeles fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og 
en begrundet afgørelse. Når det udpegede organ beslutter at godkende kvalitetssystemet, udsteder 
det en EF-kvalitetssystemgodkendelse. 
3.4. Fabrikanten eller dennes godkendte repræsentant skal underrette det udpegede organ, som har 
godkendt kvalitetssystemet, om enhver påtænkt ændring af kvalitetssystemet. 
Det udpegede organ evaluerer de foreslåede ændringer og beslutter, om det ændrede kvalitets­
system opfylder de i punkt 3.2. omhandlede krav, eller om en fornyet vurdering er nødvendig. 
Det meddeler fabrikanten afgørelsen. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af ui dersøgelsen og 
en begrundet afgørelse. 
4. EF-kontrol 
4.1. Formålet med EF-kontrollen er at sikre, at fabrikanten fuldt ud opfylder sine forpligtelser i henhold 
til det godkendte kvalitetssystem. 
4.2. Fabrikanten skal give det udpegede organ adgang til at inspicere produktions-, kontrol- og prøv­
nings- samt oplagringsfaciliteterne og skal give det alle nødvendige oplysninger, herunder: 
— dokumentation vedrørende kvalitetssystemet 
— kvalitetsregistreringer, herunder kontrolrapporter og prøvningsdata, kalibreringsdata, rapporter 
over personalets kvalifikationer osv. 
4.3. Det udpegede organ skal gennemføre periodiske kontrolbesøg for at sikre, at fabrikanten vedlige­
holder og anvender kvalitetssystemet, og skal udarbejde en kontrolrapport til fabrikanten. 
4.4. Det udpegede organ kan derudover aflægge uanmeldte besøg hos fabrikanten. Under disse besøg 
kan det udpegede organ foretage en gennemgribende eller delvis kontrol. Det udpegede organ 
udarbejder en besøgsrapport og i givet fald en kontrolrapport til fabrikanten. 
5. Alle udpegede organer skal periodisk offentliggøre relevante oplysninger om de EF-kvalitetssystemgod-
kendelser, de har udstedt og trukket tilbage. 
Nr. C 211/20 De Europæiske  Fællesskabers  Tidende 17. 8. 89 
BILAG  4 
EF-overensstemmelseserklæring  (fuld  kvalitetssikring) 
1. Denne  overensstemmelseserklæring  er den  procedure,  hvorved  en fabrikant,  der opfylder  bestemmel-
serne  i punkt  2, konstaterer  og erklærer,  at de pågældende  produkter  opfylder  kravene  i det direktiv, 
der gælder  for dem.  Fabrikanten  anbringer  EF-mærket  på hvert  enkelt  produkt  og udsteder  en skriftlig 
overensstemmelseserklæring. 
2. Fabrikanten  indfører  et godkendt  kvalitetssystem  for konstruktion,  produktion,  kontrol  af det endelige 
produkt  og prøvning  som  omhandlet  i punkt  3, og underkastes  EF-kontrol  som  omhandlet  i punkt  4. 
3. Kvalitetssystem 
3.1. Fabrikanten  indsender  en ansøgning  om godkendelse  af kvalitetssystemet  til et udpeget  organ. 
Ansøgningen  skal  omfatte: 
— alle  relevante  oplysninger  for den planlagte  produktkategori 
— en beskrivelse  af kvalitetssystemet 
— et tilsagn  fra fabrikanten  om,  at han  agter  at opfylde  sine  forpligtelser  i forbindelse  med  det 
godkendte  kvalitetssystem 
— et tilsagn  fra fabrikanten  om,  at han  agter  at vedligeholde  det godkendte  kvalitetssystem  og 
sikre,  at det fortsat  fungerer  hensigtsmæssigt  og effektivt. 
3.2. Kvalitetssystemet  skal  sikre,  at produkterne  er i overensstemmelse  med  de krav  i direktiverne,  som 
gælder  for dem. 
Alle de forhold,  krav  og bestemmelser,  som  fabrikanten  har taget  hensyn  til, skal  dokumenteres  på 
systematisk  og overskuelig  måde  i en skriftlig  redegørelse  for politik,  procedurer  og instruktioner. 
Denne  beskrivelse  af kvalitetssystemet  skal  sikre,  at kvalitetspolitik  og -procedurer,  såsom  kvalitets-
programmer,  planer,  manualer  og registre,  fremgår  på en almen  forståelig  måde. 
Redegørelsen  skal  bl.a.  indeholde  en fyldestgørende  beskrivelse  af: 
— kavlitetsmålsætninger  og ogranisationsstuktur  samt  ledelsens  ansvar  og beføjelser  med  hensyn  til 
konstruktion  og produktkvalitet 
— de tekniske  konstruktionsforskrifter,  herunder  harmoniserede  standarder  og tekniske  forskrifter, 
som omhandlet  i artikel  5 
— de teknikker  til konstruktionskontrol  og- verifikation,  samt  de processer  og systematiske  foran-
staltninger,  som  vil blive  anvendt,  når  der  konstrueres  produkter  inden  for den  pågældende 
produktkategori 
— de tilsvarende  fremstillingsprocesser,  kvalitetskontrol-  og kvalitetssikringsteknikker,  processer 
og systematiske  foranstaltninger,  der vil blive  anvendt 
— de undersøgelser  og prøvninger,  der  skal  udføres  før,  under  og efter  produktionen,  og den 
hyppighed,  hvormed  dette  sker 
— de måder,  hvorpå  det sikres,  at prøvnings-  og undersøgelsesfaciliteterne  opfylder  kravene  til 
organer,  der er udpeget  til at foretage  prøvning 
— de måder,  hvorpå  det kontrolleres,  at den krævede  konstruktions-  og produktkvalitet  er opnået, 
og at kvalitetssystemet  fungerer  effektivt. 
3.3. Det  udpegede  organ  vurderer  kvalitetssystemet  for at fastslå,  om det opfylder  kravene  i punkt  3.2. 
Organet  skal  antage,  at disse  krav  er opfyldt  for så vidt  angår  kvalitetssystemer,  som  bygger  på den 
harmoniserede  standard  på området  (f.eks.  EN 29001). 
Vurderingsgruppen  skal  mindst  have  et medlem,  som  har erfaring  med  at vurdere  den  pågældende 
produktteknologi.  Evalueringsproceduren  omfatter  også  et vurderingsbesøg  på fabrikantens  anlæg. 
17. 8. 89 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 211/21 
Afgørelsen meddeles fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og en 
begrundet afgørelse. 
3.4. Fabrikanten eller dennes godkendte repræsentant skal underrette det udpegede organ, som har 
godkendt kvalitetssystemet, om enhver påtænkt ajourføring af kvalitetssystemet. 
Det udpegede organ evaluerer de foreslåede ændringer og beslutter, om det ændrede kvalitets­
system opfylder de i punkt 3.2 omhandlede krav, eller om der er behov for en fornyet vurdering. 
Det meddeler fabrikanten afgørelsen. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og 
en begrundet afgørelse. 
4. EF-kontrol 
4.1. Formålet med EF-kontrollen er at sikre, at fabrikanten fuldt ud opfylder sine forpligtelser i henhold 
til det godkendte kvalitetssystem. 
4.2. Fabrikanten giver det udpegede organ adgang til at inspicere konstruktions-, produktions-, kontrol-
og prøvnings- samt oplagringsfaciliteterne og skal give det alle nødvendige oplysninger, herunder: 
— beskrivelse af kvalitetssystemet 
— kvalitetsregistreringer i henhold til den del af kvalitetssystemet, som vedrører konstruktionen, 
som f.eks. analyseresultater, beregninger, prøvninger osv. 
— kavlitetsregistreringer i henhold til den del af kvalitetssystemet, som vedrører produktionen, 
herunder kontrolrapporter og prøvningsdata, kalibreringsdata, rapporter over personalets kvali­
fikationer osv. 
4.3. Det udpegede organ gennemfører periodiske kontrolbesøg for at sikre, at fabrikanten vedligeholder 
og anvender kvalitetssystemet, og udarbejder en kontrolrapport til fabrikanten. 
4.4. Det udpegede organ kan derudover aflægge uanmeldte besøg hos fabrikanten. Under disse besøg 
kan det udpegede organ foretage en fuldstændig eller begrænset kontrol. Det udpegede organ 
udarbejder en besøgsrapport og i givet fald en kontrolrapport til fabrikanten. 
5. Alle udpegede organer skal periodisk offentliggøre relevante oplysninger om de kvalitetssystemgodken­
delser, de har udstedt og trukket tilbage. 
6. Konstruktionsajprøvning 
6.1. Fabrikanten indgiver anmodning om afprøvning af konstruktionen til et enkelt udpeget organ. 
6.2. Anmodningen skal gøre det muligt at forstå produktets konstruktion, fremstilling og funktion samt 
gøre det muligt at vurdere overensstemmelsen med kravene i direktivet. 
Den skal omfatte: 
— de tekniske konstruktionsspecifikationer, herunder harmoniserede standarder og tekniske 
forskrifter som omhandelt i artikel 5, der er blevet anvendt 
— det nødvendige støttemateriale til at bevise, at de er tilstrækkelige. Dette støttemateriale skal 
omfatte resultaterne af undersøgelser, der er udført af et af fabrikantens egne interne kontrolor­
ganer, der er udpeget til at foretage prøvningen, eller på fabrikantens vegne af et ogran, der er 
udpeget til at foretage prøvningen. 
6.3. Det udpegede organ gennemgår anmodningen, og når konstruktionen opfylder bestemmelserne i 
de direktiver, der gælder for den, udsteder det en EF-konstruktionsprøvningsattest til ansøgeren. 
Attesten skal indeholde undersøgelsens resultater, betingelserne for dens gyldighed samt de 
nødvendige data til identificering af den godkendte konstruktion og i givet fald en beskrivelse af 
produktets funktion. 
Nr. C 211/22 De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 8. 89 
6.4. Ansøgeren skal holde det udpegede organ, som har udstedt EF-konstruktionsprøvningsattesten, 
underrettet om enhver ændring af den godkendte konstruktion. Ændres den godkendte konstruk­
tion, skal dette også godkendes af det udpegede organ, som har udstedt EF-konstruktionsprøv-
ningsattesten, hvis sådanne ændringer kan påvirke overensstemmelsen med de væsentlige krav i 
direktivet eller de foreskrevne betingelser for anvendelse af produktet. Denne tillægsgodkendelse 
gives i form af en tilføjelse til den oprindelige EF-konstruktionsafprøvningsattest. 
6.5. De udpegede organer skal regelmæssigt offenliggøre relevante oplysninger vedrørende: 
— antal modtagne anmodninger om EF-konstruktionsafprøvning 
— antal udstedte EF-konstruktionsafprøvningsattester og tillægsgodkendelser 
— antal afslåede EF-konstruktionsafprøvningsattester og tillægsgodkendelser 
— antal tilbagetrukne EF-konstruktionsafprøvningsattester og tillægsgodkendelser. 
BILAG 5 
Minimumskriterier, som medlemsstaterne skal lægge til grund ved udpegelse af kontrolorganer 
1. Det udpegede organ, dets leder og det personale, som skal udføre de opgaver, som det udpegede organ 
har fået pålagt at gennemføre, må hverken være konstruktør, fabrikant, leverandør eller være beskæf­
tiget med montage af terminaludstyr eller være nogen af disse personers godkendte repræsentant. De må 
hverken deltage direkte i konstruktion, fabrikation, salg eller vedligeholdelse af terminaludstyr eller 
repræsentere de parter, der er beskæftiget med disse aktiviteter. Dette udelukker ikke, at der kan 
udveksles tekniske oplysninger mellem fabrikant og det udpegede organ. 
2. Det udpegede organ og dets personale skal udføre de opgaver, som det udpegede organ har fået pålagt 
at gennemføre, med faglig integritet og teknisk kompetence på højeste plan og være uafhængig af 
enhver form for pression og incitament navnlig af finansiel art, som kan påvirke deres bedømmelse eller 
resultaterne af prøvninger og kontrolbesøg, især fra personer eller grupper af personer, der har interesse 
i disse resultater. 
3. Det udpegede organ skal råde over det personale og besidde de faciliteter, som er nødvendige for at det 
på fyldestgørende måde kan udføre de tekniske og administrative opgaver i forbindelse med de opgaver, 
det er udpeget til at udføre. 
4. Det personale, som skal udføre prøvninger eller kontrol, skal have: 
— en god teknisk og faglig uddannelse 
— tilstrækkeligt kendskab til bestemmelserne for de afprøvninger eller kontrolbesøg, det udfører, og en 
tilstrækkelig praktisk erfaring med sådanne afprøvninger og kontrolbesøg 
— den nødvendige færdighed i at udarbejde attester, journaler og rapporter, som gengiver resultaterne 
af afprøvninger og kontrolbesøg. 
5. Det skal sikres, at det personale, som udfører afprøvninger og kontrolbesøg, er fuldstændig uafhængigt. 
Aflønningen af den enkelte ansatte må hverken være afhængig af antallet af afprøvninger eller kontrol­
besøg eller af disse afprøvningers eller kontrolbesøgs resultater. 
6. Det udpegede organ skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre det privatretlige ansvar dækkes af 
staten i henhold til nationale retsregler, eller medmindre medlemsstaten selv er direkte ansvarlig. 
7. Det udpegede organs personale er bundet af tavshedspligt om alt, hvad det får kendskab til under 
udøvelsen af sin virksomhed (undtagen over for de kompetente administrative myndigheder i den stat, 
hvor det udøver sin virksomhed) i henhold til dette direktiv eller enhver national retsforskrift udstedt i 
medfør af dette.