KOI\t'dlSSIONEN FOR DE EUROPlEISKE FJELLESSKABER 
KOMC94) 333 endellg udg. 
Bruxelles, den 27.07.1994 
EUR OP LEISK SOCIAL- OG 
ARBEJDSMARKEDSPOLITIK 
EN VEJ FREM FOR UNIONEN 
HVIDBOG 
Cl 3 
INDHOLDSFORTEGNELSE 
FOR ORD 
INDLEDNING: OPRETHOLDELSE OG UDVIKLING AF DEN EUROP JEISKE SAMFUNDSMODEL 
JOBSKABELSE -H0JESTE PRIORITET 
II INVESTERING I EN H0JT KV ALIFICERET ARBEJDSSTYRKE 
III FREMME AF GODE ARBEJDSVILKAR SOM EN DEL AF ET KONKURRENCEDYGTIGT 
EUROPA 
IV OPRETTELSE AF ET EUROP JEISK ARBEJDSMARKED 
V LIGE MULIGHEDER FOR MJEND OG KVINDER 
VI SOCIAL- OG ARBEJDSMARKEDSPOLITIK OG SOCIAL BESK YTTELSE -ET AKTIVT 
SAMFUND FOR ALLE 
VII INDSATS PA OMRADET OFFENTLIG SUNDHED 
VIII FAGFORENINGER,ARBEJDSGIVERSAMMENSLUTNINGEROGFRIVILLIGEORGANISATIO-
NER SOM PARTNERE I JENDRINGSROCESSEN 
IX INTERNATIONALT SAMARBEJDE -DEN EUROPJEISKE SOCIAL- OG ARBEJDSMARKEDS­
POLITIKS ROLLE 
X MERE EFFEKTIV GENNEMF0RELSE AF EU-RETTEN 
DE NJESTE SKRIDT 
2 ~ 
FOR ORD 
Europa oplever sammen med de 0Vrige lande i den industrialiserede verden en periode 
med dybtgaende rendringer. 
Intemationaliseringen af handel og produktion, de omfattende konsekvenser af ny 
teknologi for arbejdet, samfundet og den enkelte, de stadigt reldre befolkninger og den 
vedvarende h0je arbejdsl0shed er faktorer, der tilsammen medf0rer et hidtil ukendt pres 
pa alle medlemsstatemes 0konomier og samfund. 
Dette er de udfordringer, som blev taget op i grnnbogen om social-og arbej dsmarkeds­
politik. 
Europa har brug for en perspektivplan for styringen af udviklingen. Hvidbogen om vrekst, 
konkurrenceevne og beskreftigelse beskrev vigtige elementer til kombinering af de 
makro0konomiske politikker, der er n0dvendige for at opretholde vrekst med 0get 
konkurrenceevne og for en indsats for at skabe flere job i forbindelse med 0konomisk 
vrekst. 
Mange af udfordringeme ma de enkelte medlemsstater selv tage op, men Unionen kan 
og b0r spille den rolle, der tilkommer den. 
Social-og arbejdsmarkedspolitikken pa europreisk plan er af afg0rende betydning som 
katalysator for hele udviklingsprocessen. Unionen kan imidlertid ikke g0re alt og b0r ikke 
pa nogen made s0ge at overtage ansvaret pa nationalt, regionalt og lokalt plan. 
I denne hvidbog fors0ges det at fastlregge generelle retningslinier for aktionen pa 
unionsplan i de kommende ar. 
Denne aktion bygger pa princippet, at Europa har brug for en bredt baseret, nyskabende 
og fremadskuende social-og arbejdsmarkedspolitik, hvis udfordringerne skal kunne 
tackles med held. 
Jobskabelsen ma fortsat 0verst pa dagsordenen, og forslagene om beskreftigelse og 
uddannelse i denne hvidbog er en integrerende del af den proces, der blev indledt med 
hvidbogen om vrekst, konkurrenceevne og beskreftigelse. 
Social-og arbejdsmarkedspolitik er imidlertid andet og mere end beskreftigelse. Denne 
politik bernrer folk, nar de er pa arbejde, men ogsa nar de ikke er -deres familieliv, deres 
sundhed og deres alderdom. Det er klart, at de dybtgaende rendringer, der i 0jeblikket 
prreger vort samfund, betyder, at det komplicerede samspil mellem de forskellige former 
for politik, der tilsammen udg0r social-og arbejdsmarkedspolitikken, n0dvendigvis vii 
fortsrette med at udvikle sig i fremtiden. 
Denne hvidbog afstikker rammerne for Unionens indsats til im0degaelse af disse 
udfordringer. Den tager sigte pa at konsolidere og bygge videre pa de resultater, der hidtil 
3 
er gjort -specielt nar <let drejer sig om arbejdsmarkedslovgivning, arbejdsmilj0, fri 
bevregelighed og ligestilling mellem kennene. Desuden har den til formal at skabe en ny 
dynamisk udvikling, i og med at den kommer med nye forslag pa disse og andre omrader, 
bl.a. social beskyttelse, lige muligheder for alle samt folkesundhed. 
Derigennem s0ger hvidbogen ogsa at stimulere til et nyt samarbejdsbaseret partnerskab 
mellem medlemsstater, arbejdsmarkedets parter, frivillige og private organisationer, 
europreiske borgere og internationale institutioner i forbindelse med c:rndringsprocessen. 
Malsretningen for den kommende periode ma vrere at bevare og videreudvikle den 
europreiske social-og samfundsmodel her, hvor vi er pa vej mod det 21. arhundrede, for 
at bibringe borgeme i Europa den enestaende blanding af 0konomisk stabilitet, social 
samh0righed og generel hej livskvalitet, som blev opnaet i efterkrigstiden. 
4 
INDLEDNING -OPRETHOLDELSE OG UDVIKLING AF DEN EUROPIEISKE 
SAMFUNDSMODEL 
A -Frelles vrerdier 
1. Kommissionens grnnbog om social-og arbejdsmarkedspolitkken i Europa1 
indledtes med sp0rgsmalet: "Hvilken form for samfund 0nsker europreerne?" Den debat, 
som grnnbogen fremkaldte, har inddraget Unionens institutioner, medlemsstaterne, 
arbejdsgiverne, fagforeningerne og en lang rrekke andre samfundsorganer -for ikke at tale 
om enkeltpersoner, som har bidraget med deres synspunkter. Hvidbogen er resultatet af 
denne h0ringsprocedure. Der kan i hvidbogen ikke tages hensyn til alle de udtrykte 
synspunkter, men den er derimod et fors0g pa at besvare det ovenstaende sp0rgsmal ved 
at foresla l0sninger pa, hvorledes man kan na de samfundsmal, som Den Europreiske 
Unions medlemsstater har opstillet, og som artikel 2 i traktaten om Den Europreiske 
Union er det tydeligste udtryk for: 
Fadlesskahet har ti/ opgave ......... at fremme en harmonisk og ajbalanceret 
udvikling af den okonomiske virksomhed i Fcel/esskabet som he/hed, en hceredygtig 
og ikke-injlationcer vcekst, som re~pekterer miljoet, en ho} grad af konvergens med 
hemyn ti/ de okonomiske resultater, et hojt heskceftigelses11ivea11, el hojt social/ 
beskyttelsesniveau, hojnelse af levesta11darde11 og livskvaliteten, okonomisk og 
social samh(:}righed samt solidaritet mel/em medlemsstateme. 
2. Et samfund, der formar at na alle disse mal for alle er et godt samfund. Europa 
har endnu ikke vreret i stand til dette, men det kan med en vis ret hrevdes, at man ingen 
andre steder i verden er kommet sa tret pa at na disse mal. Det kan ligeledes hrevdes, at 
det menneskelige element i Unionen i h0jere grad er en integrerende del heraf end man 
sredvanligvi~ ger sig klart. 
3. Bidragene til grnnbogen bekrrefter, at den europreiske samfundsmodel bygger pa 
en rrekke frelles vrerdier. Blandt disse finder man demokrati og individuelle rettigheder, 
kollektive overenskomstforhandlinger, markeds0konomi, lige muligheder for alle, social 
velfrerd og solidaritet. Bag disse vrerdier -der blev sammenfattet i Frellesskabspagten om 
Arbejdstagernes Grundlreggende Arbejdsmarkedsmressige og Sociale Rettigheder -ligger 
den overbevisning, at 0konomiske og sociale fremskridt b0r ga hand i hand. For at kunne 
opn! positive resultater skal der tages hensyn til bade konkurrenceevne og solidaritet i 
det fremtidige arbejde med udbygningen af det europreiske samarbejde. 
4. Alie medlemsstaterne har bckrreftet, at de opfattcr den sociale dimension som et 
uomgrengeligt element i forbindelse med opbygningen af et stadigt trettere europreisk 
samarbejde, ligesavel som et veludviklet social-og arbejdsmarkedssystem er bade 
nedvendigt og 0nskeligt i de enkelte medlemsstater. Den europreiske social-og 
KOM(93) 551 af 17.11.1993. 
5 
arbejdsmarkedspolitik skal pa en og samme tid tjene unionens interesser og tage hensyn 
til borgerne -bade dem, der er i arbejde og dem, der ikke er <let. Der er bred enighed om, 
at disse frelles vrerdier skal bevares, ogsa selv om der er behov for ganske radikale 
rendringer med hensyn til den made, hvorpa de i praksis efterleves. 
5. Dette er af afg0rende betydning, fordi vore samfunds effektivitet er betingende for, 
hvor konkurrencedygtige de er og for, hvor star den 0konomiske vrekst kan vrere. Hvis 
den 0konomiske vrekst skal 0ge den menneskelige velfrerd, skal der ogsa tages sociale 
og arbejdsmarkeds- og milj0mressige hensyn. Opnaelsen af et hojt socialt niveau b0r ikke 
kun ses som en omkostning, men ligeledes som et afg0rende element i forbindelse med 
konkurrenceevnen. Det er af disse grundlreggende arsager, at Unionens social-og 
arbejdsmarkedspolitik ikke kun kan betragtes som vrerende sekundrer i forhold til den 
0konomiske udvikling eller til, hvorledes det indre marked fungerer. Vrekst i antallet af 
fattige og arbejdsl0se, mulighed for at der opstar en ny underklasse, 0get pres pa det 
sociale system (d.v.s. arbejdsl0shedskasser og sundhedsvresen), og 0get kriminalitet er alle 
faktorer, der medvirker til at drrene de tilgrengelige ressourcer. Finansieringen af den 
sociale beskyttelse stiller stadig st0rre krav til alle medlemsstater. I Unionen kan 0get 
tillid kun skabes gennem en samordning af 0konomisk vrekst og social og arbejds­
markedsmressig udvikling med hojere levestandard og bedre arbejdsforhold, hvilket 
ligeledes vii kunne medvirke til at styrke Unionens indflydelse internationalt. 
6. Denne hvidbog har til fomal at redeg0re for Kommissionens social-og arbejds­
markedspolitik frem til udgangen af dette arhundrede ( 1995-1999). Der tilvejebringes 
hermed mulighed for -saledes som flere medlemsstater har 0nsket -at de ovrige af 
Unionens institutioner, medlemsstaterne og alle andre bernrte parter kan diskutere 
forslagene i anden halvdel af 1994, for den nye Kommission offentliggor sit endelige 
arbejdsprogram pa omradet i 10bet af I 995. 
7. Anvendelsen af en grnnbog med henblik pa at tilvejebringe et struktureret oplreg 
til horing om politiske valg forud for udarbejdelse af forslag reprresenterer et af mange 
eksempler pa Kommissionens 0riske om at sikre, at vrerditilvreksten i forbindelse med 
dens aktioner kan vurderes i et bredt forum, og at der i forhold til offentligheden skabes 
gennemsigtighed omkring dens initiativer. 
8. Kommissionen er opmuntret af det forhold, at der i medlemsstaterne og andre 
steder var en bred debat om grnnbogen. Europa-Parlamentet og Det 0konomiske og 
Sociale Udvalg gennemgik teksten og afgav udtalelse herom, og alt i alt er der 
indkommet mere end 500 reaktioner herpa fra en lang rrekke forskellige kilder. 
Kommissionen har pa anmodning fra Det Europreiske Institut til Forbedring af Leve-og 
Arbejdsvilkarene sammenfattet de forskellige reaktioner. Denne sammenfatning 
offentligg0res sammen med de reaktioner, der er indkommet fra medlemsstaterne og 
Unionens institutioner, i et tillreg til denne hvidbog. 
6 
9. Kommissionens hvidbog om vrekst, konkurrenceevne og beskreftigelse2 og Det 
Europreiske Rads konklusioner herom (december 1993, Bruxelles) betegnede et vende­
punkt i bestrrebelsrne pa via en frelles EU-indsats at tackle beskreftigelsesproblemerne i 
Europa som led i en bred 0konomisk strategi. Den rejste en Jang rrekke grundlreggende 
sp0rgsmal, som er af central betydning for den fremtidige fastlreggelse af social-og 
arbejdsmarkedspolitikken, navnlig den konstatering, at konkurrenceevnen er af afg0rende 
betydning for 0konomisk fremgang og jobskabelse, og at arbejdsmarkedspolitikken i 
srerdeleshed har behov for at blive nyorienteret. Ved formuleringen af Unionens 
fremtidige social-og arbejdsmarkedspolitik er det nedvendigt at tage hensyn til 
principperne i hvidbogen savel som til de makro0konomiske retningslinjer for Unionen. 
I 0. Hvidbogen og grnnbogen har derfor betydet, at der i debatten pa en vrerdifuld 
made er blevet fokuseret yderligete pa bJhovet for at skabe flere arbejdspladser og for 
at opretholde grundlaget for den sociale beskyttelse, som de europreiske borgere 
prioriterer hejt. Begge disse dokumenter er blevet anvendt som udgangpunkt ved 
udarbejdelsen af nrervrerende hvidbog, som endvidere bygger pa de konklusioner, der blev 
vedtaget af Det Europreiske Rad i Bruxelles i december 1993 og pa Korfu i juni 1994, 
og malet med nrervrerende hvidbog er at Jette gennemforelsen af den handlingsplan, som 
blev vedtaget pa Det Europreiske Rads mede i Bruxelles med henblik pa den fremtidige 
udvikling af Unionens social-og arbejdsmarkedspolitik. 
11. Offentligg0relsen af hvidbogen seks maneder forud for den forestaende udvidelse 
af Unionen i 1995 har ligeledes til formal at Jette optagelsen for Unionens nye medlem­
mer takket vrere en klar fremstilling af den overordnede, fremtidige politik. Som det 
fremgik af grnnbogen, har Unionen allerede naet betydelige resultater pa det social-og 
arbejdsmarkedspolitiske omrade, hvilket bl.a. blev stimuleret med vedtagelsen i 1989 af 
Frellesskabspagten om Arbejdstagernes Grundlreggende Arbejdsmarkedsmressige og 
Sociale Rettigheder og Kommissionens efterf0lgende social-og arbejdsmarkedspolitiske 
handlingsprogram. Hensigten med denne hvidbog er at redeg0re for, hvorledes der kan 
skabes en hensigtsmressig sammenknytning af de allerede opnaede resultater og den 
fremtidige indsats. 
B -Grundlreggende principper for Unionens fremtidige rolle 
12. Der kan kun nas sociale og arbejdsmarkedsmressige fremskridt gennem et 
samarbejde mellem Den Europreiske Union, medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og 
de europreiske borgere. Lesningen herpa ma vrere et positivt og aktivt 
subsidiaritetsbegreb. Dette betyder, at Unionen kun skal gere en indsats, hvis og i <let 
omfang, de opstillede mat ikke kan nas i tilstnekkelig grad af medlemsstaterne selv eller 
inden for disse og derfor, pa grund af omfanget eller effekten af den foresliiede aktion, 
bedre kan nas af Unionen. Aktiviteterne b0r udvrelges pa grundlag af en forudgaende 
2 Tillreg 6/93 til EF-Bulletinen. 
7 
evaluering og b0r give Unionen en vrerditilvrekst samtidigt med, at der opnas en 
maksimal omkostningseffektivitet. 
13. Der ma forandring til for at opna et Europa med muligheder for alle. Selv om 
beskreftigelsen i den Europreiske Union kun er 0get lidt sammenlignet med USA og 
Japan, sa· harder her vreret en hejere grad af solidaritet i samfundet. Denne solidaritet har 
imidlertid i farste rrekke vreret passiv. Den har til formal at opretholde indtregterne hos 
store grupper i samfundet -ved at udbetale kontante ydelser, der tilvejebringes gennem 
omfordeling af indtregterne, hvilket en indskrumpende erhvervsaktiv befolkning i vid 
udstrrekning har mattet lregge ryg til -uden at disse grupper forberedes eller opmuntres 
tilstrrekkeligt til at bidrage til den 0konomiske aktivitet. 
14. Overfarslen af ressourcer skal nu gradvist suppleres og erstattes af en bedre 
fordeling af muligheder. De to mat er tret forbundne, men der skat ske en prioritering af 
det andet, hvis man skat kunne begrrense de menneskelige og sociale omkostninger i 
forbindelse med de strukturelle rendringer, og hvis man skal kunne skifte fra en passiv 
til en mere aktiv model. Vregten ma lregges pa malsretningen om at fa kommende 
generationer vrek fra bistand og i stedet for i arbejde. 
15. De principper og malsretninger, der b0r ligge til grund for Unionens indsats, er 
falgende: 
Social og arhejdmwrked\mlessig og okonomisk integration 
16. Uacceptabelt h0j arbejdsl0shed, fattigdom og udst0delse fra arbejdsmarkedet er 
ikke i overensstemmelse med de mat, som Unionen har opstiltet for bekrempelse af 
arbejdsl0sheden, social beskyttelse og tige mutigheder. Finansieringen af sociale ordninger 
over alt i Unionen er afhrengig af arbejdspladser. Hvis Unionen bade skal sikre heje 
sociale standarder og samtidig bevare evnen til at konkurere pa verdensmarkedet, er <let 
derfor nedvendigt at prioritere jobskabelse meget hejt, saledes at alle bliver i stand til at 
opfylde en plads i erhvervslivet og samfundet. 
Konkurrenceevne og sociale fremskridt: to sider af samme mant 
17. Stadige sociale fremskridt kan kun nas, hvis der er 0konomiske grundlag herfor, 
og derfor kun, hvis den europreiske 0konomi er konkurrencedygtig. Neglen hertil ·er en 
stadigt hejere produktivitet, som vii srette Unionen i stand til at forene h0j social standard 
med evnen til at konkurrere pa de internationale markeder. Europa b0r bevrege sig 
henimod en effektiv, kvalitetsbaseret 0konomi med en h0j grad af investering i ny 
teknologi. Negleressourcen skal vrere en veluddannet og h0jtmotiveret og tilpasselig 
arbejdsstyrke. 0get rigdom er af afg0rende betydning for, at der kan skabes sociale 
fremskridt, men det social-og arbejdsmarkedspolitiske milj0 er ligeledes en vigtig faktor 
i forbindelse med 0konomisk vrekst. Fremskridt skal ikke blot baseres pa 
konkurrenceevne men ogsa pa et europreisk samfund, der er velfungerende i bredere 
8 
1 an u 
= I! 
forstand. I den forbindelse er det ogsa nedvendigt, at der tages hensyn til sammenhrengen 
mellem milj0politik og social-og arbejdsmarkedspolitik. 
Konvergens med respekt for forskelligartethed 
18. I alle kommentarerne til grnnbogen lregges der vregt pa behovet for at respektere 
forskelligartetheden i Unionens medlemsstater. Den fremtidige udvikling i Unionen skal 
bygge pa rigdommen ved forskelligartetheden, som 0ger livskvaliteten og dynamikken i 
de samfunds0konomiske systemer i forhold til nye og uforudsete udfordringer. Denne 
forskelligartethed betyder, at harmonisering over en kam af social-og arbejdsmarkeds­
politikkerne ikke er et mal for Unionen. Samordning af mal og politikker over en vis 
periode gennem fastlreggelse af frelles mal er af afg0rende betydning, idet det herigennem 
bliver muligt at opretholde forskellige nationale systemer, men ogsa at srette disse i stand 
til at bevrege sig frem mod Unionens grundlreggende mal . 
Fad/es minimumsnormer 
19. Der er brug for minimumsnormer med henblik pa at opretholde samh0righedeni 
Unionen under hensyntagen til forskelligartede nationale systemer og behov og til den 
relative 0konomiske styrke i de forskellige medlemsstater. De b0r ikke vrere for stor en 
belastning for de 0konomisk svage medlemsstater, og de b0r ikke forhindre de mere 
udviklede medlemsstater i at fastsrette strengere normer. Fastlreggelsen af et sret 
grundlreggende minimumsnormer, som Kommissionen tog initiativet til for nogle ar siden, . 
udg0r et bolvrerk mod anvendelse af lave social-og arbejdsmarkedspolitiske normer som 
et redskab i forbindelse med unfair 0konomisk konkurrence og beskytter mod, at 
forringede sociale standarder bruges som middel til at styrke konkurrenceevnen, og er 
ligeledes udtryk for den politiske vilje til at opretholde sociale og arbejdsmarkedspolitiske 
fremskridt. F0lgelig b0r malet pa lrengere sigt vrere at udvikle og forbedre standarderne 
for ~ Unionens medlemsstater. 
C -Redskaber 
20. Med henblik pa at efterleve disse principper og malsretninger i praksis anvender 
Unionen en rrekke forskellige redskaber, der ofte, men ikke altid, .er interaktive, og som 
skal anvendes i et samspil af politikker, som til stadighed skal justeres med henblik pa 
at opfylde skiftende behov. 
Lovgivning og kollektive overenskomster pa fadlesskafoplan 
21. Traktaterne indeholder en rrekke lovgivningsbefojelser til gennemforelse af frelles 
malsretninger. Disse befojelser ud0ves i overensstemmelse med principperne for 
subsidiaritet og proportionalitet, som forudsretter, at der foretages en vurdering af bade 
behovet for og omfanget af aktionen pa unionsplan. Dette indebrerer, at Unionen foreslar 
den form for lovgivning, der er mest forenelig med de mal, der skal nas. Unionen skat 
9 
tt.•.· ••r•:I-
i forbindelse hermed respektere medlemsstaternes valg med hensyn til, hvorledes malene 
skal nas, og medlemsstaterne skal ligeledes respektere mal og normer, der er fastlagt for 
hele Unionens vedkommende. 
22. I betragtning af det solide retsgrundlag, der allerede er opnaet i EU pa social-og 
arbejdsmarkedsomradet, finder Kommissionen, at der ikke er behov for et st0rre 
lovgivningsprogram i den kommende periode. Lovgivning kommer kun pa tale, nar det 
er strengt n0dvendigt for at opfylde Unionens malsretninger, og kun hvis de pagreldende 
problemer ikke kan l0ses pa nationalt plan. Forslagene til retsakter og de vedtagne 
retsakter b0r s0ge at fremme fastlreggelsen af rammer, saledes at de forskellige nationale 
systemer kan fastlregge n0je definerede metoder til gennemforelse aflovgivningen, og for 
de fremsrettes, skal der ske en evaluering af de sociale og 0konomiske fordele og ulemper 
for alle, der bernres heraf. I forslagene skal der desuden tages hensyn til de eventuelle 
konsekvenser for erhvervslivets konkurrenceevne med srerligt henblik pa de sma og 
mellemstore virksomheders behov. 
23. Aftalen om Social-og Arbejdsmarkedspolitik i traktaten om Den Europreiske 
Union udg0r et nyt grundlag for Unionens indsats, og Kommissionen har til hensigt at 
anvende bade denne og andre traktatsbestemmelser til at sikre, at Unionen far en 
dynamisk social-og arbejdsmarkedspolitik. I Kommissionens meddelelse om gennem­
forelse af protokollen om social-og arbejdsmarkedspolitikken3 forklaredes <let, at 
Kommissionen 0nsker at tage stilling fra sag til sag pa grundlag af objektive kriterier, nar 
den skat anvende aftalen. Denne meddelelse er nu blevet gennemgaet i Unionens andre 
institutioner, og den fremgangsmade, der foresHis heri, er i almindelighed blevet modtaget 
positivt af alle de bernrte parter. Kommissionen har noteret sig <let strerke 0nske hos alle 
medlemsstaterne om, at alle 12 medlemsstater skal folges ad, hvor det er muligt, og den 
haber, at Unionens social-og arbejdsmarkedspolitiske indsats ogsa i fremtiden ma blive 
baseret pa et frelles retsgrundlag. Dette er helt n0dvendigt, hvis retsprincipper og 
princippet om lige muligheder for alle i Unionen skal opretholdes. 
24. Pa grund af de nye muligheder, som traktaten om Den Europreiske Union abner 
for kollektive overenskomster, er det ligeledes klart, at der skal skabes en ny balance 
mellem lovgivningen pa frellesskabsplan og de kollektive overenskomster mellem arbejds­
markedets parter og mellem de europreiske og nationale niveauer for sadanne normgiven­
de aktioner. 
Finansiel st@tle og incitamenter 
25. Unionen tilvejebringer ligeledes finansiel st0tte, saledes at man kan na de 
opstillede mal. Strukturfondene udg0r <let vresentligste redskab til fremme af samh0righed 
inden for Unionen. Aktionen, og herunder specielt den, der varetages af Den Europreiske 
Socialfond, vii blive fastlagt og integreret inden for rammerne af en bredt anlagt indsats 
Gf. kap. II). De fleste omrader inden for social-og arbejdsmarkedspolitikken er omfattet, 
3 KOM(93) 600 endelig udg. af 14.12.1993. 
10 
s 1 IHI 1 J 4. 
I tlMH"'· 
herunder bekrempelse af arbejdsl0shed og udst0delse, fremme af lige muligheder, st0tte 
til integrering af unge pa arbejdsmarkedet, fremme af arbejdstagernes bevregelighed og 
deres tilpasning til den industrielle udvikling samt -i de regioner, der er sakket agterud -
styrkelse af uddannelse, videnskab og teknologi og uddannelse i sundhedssektoren. 
Herudover yder Unionen ligeledes finansiel st0tte til mange vrerdifulde pilotprojekter og 
programmer pa det social-og arbejdsmarkedspolitiske omrade, og desuden fremmer den 
udveksling af erfaringer og oplysninger via programmer som f.eks. LEONARDO Gf. kap. 
IQ. . 
Mobilisering og samarhejde 
26. Kommissionen har til opgave at fremme indsatsen for at na frelles mal inden for 
godkendte rammer, hvorigennem der kan opnas overensstemmelse mellem mal og politik­
ker som f.eks. inden for omraderne beskreftigelse og social beskyttelse. Kommissionen 
· erkender, at der er behov for en st0rre grad af sym~rgi mellem Unionens og medlems­
staternes indsats og for mere samarbejde og en st0rre grad afkoncentrering i forbindelse 
med denne indsats. For at denne mobilisering skal kunne vrere effektiv, vii i <let stigende 
grad blive nedvendigt at definere de vedtagne mal med en st0rre grad af prrecision, og 
der skal herunder ske definering af kvantitative mal, hv~r dette er hensigtsmressigt, og 
medlemsstateme vii skulle trreffe foranstaltninger, saledes at de kan na de opstillede mal. 
Et tydeligt eksempel pa en sadan mobilisering er Kommissionens hvidbog om vrekst, 
konkurrenceevne og beskreftigelse. 
27. Derfor er det ogsa n0dvendigt at fremme mere og bedre struktureret samarbejde 
og udveksling af erfaringer om frelles problemer, som kan fastlregges af medlemsstaterne 
alt efter behov, og hvortil Kommissiondft kan tilvejebringe de nodvendige rammer og 
teknisk bistand. 
28. Om gennemforelsen af social-og arbejdsmarkedspolitikken lykkes eller ej 
afurenger -isrer pa lokalt og regionalt niveau -af en lang rrekke forskellige aktorer og 
organisationer. Kommissionen vii bista disse grupper med at etablere et trettere 
samarbejde via netvrerk inden for hele Unionen eller dele heraf og med at 0ge deres 
bidrag til at opna Unionens mal, isrer gennem aktioner, som er bade nyskabende og 
tvremati on ale. 
Information 
29. Hvis social-og arbejdsmarkedspolitikken skal fa en reel betydning for folks 
dagligdag, er det n0dvendigt med tydelig og tilgrengelig information om udviklingen pa 
det sociale omrade. Kommissionen vii derfor bestrrebe sig pa at informere de europreiske 
borgere mere og bedre om deres sociale og arbejdsmarkedsmressige rettigheder og 
muligheder og om udviklingen pa det social-og arbejdsmarkedspolitiske omrade, saledes 
at der 1kan opnas gennemsigtighed og bedre forstaelse omkring Unionens aktioner. Ud 
over de specifikke forslag, der omtales andetsteds i denne hvidbog (isrer kap. IV og X), 
11 
ii If 33.i 
vii Kommissionen ogsa s0ge at styrke dens informationskontorers rolle i medlemsstaterne 
med hensyn til informering om sociale anliggender. 
Analyse af fremtidige tendenser 
30. Det star mere og mere klart, at forandringsprocessen krrever kollektive 
overvejelser og koordinerede bestrrebelser omkring en tang rrekke sp0rgsmal. Vigtige 
sp0rgsmal gar pa, hvorledes arbejde som sadan kommer til at vrere i fremtiden og hvilke 
konsekvenser informationssamfundet kommer til at ra for arbejdet og for menneskers 
dagligdag. Eksempler herpa er bl.a~ rendringer i arbejdstidens tilrettelreggelse, balancen 
mellem arbejde og fritid samt de samfundsmressige folger af rendringer inden for 
forskellige erhvervssektorer, efterhanden som grrenserne mellem job og kvalifkationer 
bliver mere og mere udflydende. Den forandringsproces skat styres i synergi med de 
samfudsvidenskabelige elementer i Unionens forskningsprogram, og Kommissionen vii 
s0ge at udbygge sin forskningskapacitet pa mellemlang sigt inden for <let sociale og 
arbejdsmarkedsmressige omrade. 
31. De forskellige observationsorganer, som Kommissionen i samarbejde med 
medlemsstaterne driver pa det sociale og arbejdsmarkedsmressige omrade4, udgor et 
vrerdifuldt redskab til indsamling, analysering og videreformidling af information -en 
funktion, som bliver stadig mere vigtig pa grund af behovet for at forsta og evaluere de 
hurtige rendringer, der finder sted i 0jeblikket pa det social-og arbejdsmarkedspolitiske 
omrade, og isrer pa arbejdsmarkedet. Denne information er et vigtigt element ved fastlreg­
gelsen af politikker. Kommissionen vii ligeledes anvende observationsorganerne til 
gennemforelse af tilgrengelige og velunderbyggede analyser af specifikke problemer, og 
den vii fremme st0rre synergi og samspil mellem de forskellige observationsorganer med 
det formal at udvikle st0rre kapacitet til tvrerfaglige analyser af social- og 
arbej dsmarkedspol i ti ske sp0rgsmal. 
32. I denne forbindelse vii Kommissionen ogsa fortsrette med at udbygge sine sektor­
specifikke rapporter, bl.a. den arlige rapport om beskreftigelsen i Europa (kap. I), den 
forestaede arlige ligestillingsrapport (kap. V), den arlige rapport om demografi (kap. VI) 
samt beretningen om social beskyttelse (kap. VI) med <let formal at opbygge et fremad­
skuende analytisk grundlag for dens arbejde inden for <let social-og arbejdsmarkeds­
poJitiske omrade. 
4 Observationsorgan for beskreftigelse, som omfatter MISEP (system til gensidig 
information om beskreftigelsen), SYSDEM (europreisk dokumentationssystem 
vedrnrende beskreftigelse), NEC (arbejdsformidlingsnetvrerk) og bulletin for 
Central- og 0steuropa; europreisk observationsorgan for arbejdsmarkedsmressige 
relationer (EURI); MIS SOC (udveksling af information om social beskyttelse); <let 
europreiske observationsorgan vedrnrende medlemsstaternes familiepolitik; obser­
vationsorganet for medlemsstaternes politik til bekrempelse af social udst0delse, 
observationsorganet vedrnrende aldring og reldre~ og observationsorganet 
vedrnrende supplerende pensionsordninger. 
12 
I 
33. Endvidere vii Kommissionen ogsa fore tilsyn med den indsats, der geres af de 
forskellige relevante organer, navnlig Det Europreiske Institut til Forbedring af Leve-og 
Arbejdsvilkarene og Det Europreiske Arbejdsmilj0agentur. Isrer har Det Europreiske 
Institut til Forbedring af Leve-og Arbejdsvilkarene pa baggrund af sit hidtidige arbejde 
en vigtig opgave med at analysere de vresentlige udviklingstendenser og rendringer, nar 
det grelder leve-og arbejdsvilarene i Unionen. I den forbindelse kan insituttet, takket vrere 
sin trepartsopbygning, spille en vgitig rolle med videreformidling af information og 
udeksling af erfaringer. 
34. Kommissionen vii s0ge at forbedre sine forbindelser til instituttet og at styrke det 
fremtidige samarbejde med henblik pa fuldt at kunne udnytte det srerlige bidrag, som 
instituttet kan yde. Instituttet vii f.eks. fra Kommissionens side blive opfordret til 
yderligere at 0ge sin kapacitet til at foretage sammenlignende analyser og til at fremme 
udveksling af erfaringer. 
13 
I -JOBSKABELSE -H0JESTE PRIORITET 
I. Vrekst i antallet af gode, stabile job er bade et centralt mal for Unionen og et 
middel tit mere effektivt at na mange af Unionens bredere social-og arbejdsmarkeds­
politiske ma.I. Til dette formal skal der ske en tilpasning af beskreftigelsespolitikkerne. 
Europa har for lrenge fokuseret pa at administrere arbejdsl0sheden i stedet for som h0jeste 
prioritet at fremme jobskabelsen. 
A -Unionens beskreftigelsesinitiativer 
2. Arbejdsl0sheden i Unionen er nu oppe pa I I% og har i et arti ligget tret pa 10% 
i gennemsnit. Overalt i Unionen betragtes arbejdsl0sheden som det alvorligste samfunds­
problem. Der udtrykkes srerlig bekymring for manglen pa fremtidsudsigter for de nye 
grupper pa arbejdsmarkedet -isrer unge og kvinder -og bekymring for dem, der er blevet 
udst0dt fra det almindelige arbejdsmarked, isrer nar der er tale om langtidsledige. Den 
generelle beskreftigelsesudvikling i EU er signifikant mere negativ end i USA og Japan. 
Beskreftigelsen i Unionen er faldet st0t siden 1960 og Jigger nu pa under 60% af 
befolkningen i den erhvervsaktive alder, mens den i USA er steget st0t til over 70%. 
Ungdomsarbejdsl0sheden i EU Jigger pa over 20% sammenholdt med I3% i USA og 5% 
i Japan. Langtidsledigheden udg0r mere end 40% af den samlede arbejdsl0shed i EU, men 
kun 11% i USA. 
3. Inden for Unionen er der i l0bet af det seneste ar til stadighed blevet formuleret 
beskreftigelsespolitiske initiativer, hvilket afspejler alle medlemsstaternes 0nske om at 
finde nye veje til at 0ge og opretholde beskreftigelsen. I maj 1993 foreslog Kommissionen 
pa beskreftigelsesornradet et rammeinitiativ, der indeholdet grundlaget for en frelles 
beskreftigelsesstrategi. Det vigtigste skrift pa vejen frem var offentligg0relsen i december 
1993 af Kommissionens hvidbog om de indbyrdes forbundne omrader vrekst, konkur­
renceevne og beskreftigelse, hvori der redeg0res for denne beskreftigelsesstrategi pa 
baggrund af den 0konomiske, industrielle og sociale kontekst i Unionen. Unionsstrategien 
blev godkendt pa Det Europreiske Rads m0de i Bruxelles i december 1993. 
4. Medlemsstaterne er nu alle klar over, at der er et presserende behov for dynamiske 
strukturelle rendringer samt en 0get 0konomisk vrekst og fleksibilitet pa arbejdsmarkedet, 
hvis Unionen skal slippe ud af den frelde, der hedder lav beskreftigelse og h0j arbejds­
l0shed, og hvis man skat kunne sprede jobmuligheder og indtregter bedre. Det anerkendes 
ligeledes, at det er n0dvendigt at sikre et bedre samarbejde mellem national.e, regionale 
og lokale niveauer og mellem forskellige akt0rer i samfundet -samt pa unionsniveau -
til st0tte for denne strategi og til st0tte for en videre udvikling af arbejdsmarkedet i 
Unionen. 
5. Pa Det Europreiske Rads m0de i Bruxelles blev der pa baggrund af Kommis­
sionens hvidbog afgrrenset syv omrader i Radets handlingsplan, hvor der skal udvises 
srerlig opmrerksomhed af medlemsstaterne: 
14 
(i) forbedring af uddannelsessystemerne, herunder navnlig efter-og videreuddannelse; 
(ii) 0get fleksibilitet i virksomhederne og pa arbejdsmarkedet; 
(iii) omlregning af arbejdet pa virksomhedsniveau; 
(iv) malrettede reduktioner af de indirekte arbejdskraftomkostninger (lovbestemte 
bidrag) herunder isrer for de mindre kvalificerede arbejdstageres vedkommende; 
(v) bedre anvendelse af offentlige midler til bekrempelse af arbejdsl0sheden; 
(vi) specifikke foranstaltninger for unge uden tilstrrekkelig uddannelse; 
(vii) udvikling af beskreftigelse i forbindel-se med nye krav. 
Fremskridt ti/ dato 
6. Af den rapport, der blev forelagt Radet i juni 1994, og som opsummerer 
opfolgningen af hvidbogen, fremgar det, at nresten alle medlemsstater har gennemfort 
reformer af deres beskreftigelsessystemer i de seneste ar. Kommissionen er af den 
opfattelse, at selv om der i medlemsstaterne er aktioner pa vej i forbindelse med hvert af 
disse syv aspekter, sa er man tydeligvis ikke naet sa langt, at man kan leve op til 
beskreftigelsesudfordringerne i 1990' erne og i det 21. arhundrede. 
7. I de seneste maneder er udsigterne for 0konomien i Unionen blevet bedre. I 
henhold til de seneste vrekstprognoser vii udbyttestigningen i Unionen kunne ga op med 
3% eller mere i 1996. Det forventes imidlertid, at beskreftigelsen ogsa i 1994 vii ga 
tilbage. F0rst i 1995 forventes arbejdsl0sheden at stabilisere sig til omkring i alt 18 mio. 
arbejdsl0se eller ca. 11,6% af arbejdsstyrken. Saledes som man radede til i hvidbogen 
skal de 0konomiske politikker pa lang sigt vrere tydeligt orienteret mod jobskabelse, bade 
ved at der sker fremme af en strerk og beskreftigelsesfremmende vrekst, ved at tilskynde 
til anvendelse af aktive arbejdsmarkedspolitikker og ved at lette adgangen til 
arbejdsmarkedet, herunder navnlig for de unge. 
8. 0get 0konomisk vrekst medforer en positiv og velkommen forbedring af 
beskreftigelsen. Som det blev erkendt af Det Europreiske Rad pa Korfu, er der imidlertid 
fare for, at denne vrekst kan skabe illusioner om, at behovet for strukturelle rendringer 
mindskes, hvilket vii vrere til skade for en systematisk indsats for at gennemfore de 
rendringer, der er pakrrevet i forbindelse med dette bedre 0konomiske klima. Der er 
saledes risiko for, at vreksten -pa grund af manglen pa nye strukturelle foranstaltninger 
-ikke vii blive mere arbejdskraftintensiv, og at effekten af de strukturreformer, der blev 
gennemfort for hvidbogens offentligg0relse, kun vii vrere tilstrrekkelig til at kompensere 
for den 0gede produktivitet, der er resultatet af de politikker, der har til formal at 0ge 
effektiviteten og konkurrenceevnen. Gennemforelsen af de politikker, der beskrives i 
afsnittet om beskreftigelse i hvidbogen, er saledes af afg0rende betydning for, at vreksten 
i hejere grad kan blive beskreftigelsesfremmende og for, at gevinsten herved kan 
anvendes til at skabe flere job. 
9. I hvidbogen understreges behovet for i betydeligt omfang at udvide adgangen til 
arbejde, for at udvide jobbegrebet og for at opbygge en ny solidaritet baseret pa, at man 
bruger produktivitetetsbesparelser til at skabe nye job snarere end til at 0ge indtregterne 
hos dem, der. allerede er i arbejde. Isrer understreges behovet for at sikre, at indsatsen for 
15 
at opna lige muligheder fortsrettes, specielt pa baggrund af det storre antal kvinder pa 
arbejdsmarkedet, rendrede familiestrukturer og roller samt behovet for optimal udnyttelse 
af alle Unionens menneskelige ressourcer. Der skal fokuseres meget mere pa at skabe nye 
job og pa de sektorer, hvor der er udsigt til den storste vrekst i beskreftigelsen. Hvidbogen 
fokuserede ogsa pa nodvendigheden af en ny breredygtig udviklingsmodel baseret pa, at 
miljorelaterede udgifter inkorporeres i markedspriserne. 
10. Det er vigtigt, at Unionen bakker op om jobskabelse i den hojproduktive sektor 
samtidig med, at den optimerer sine evner til at skabe og bevare arbejdspladser pa andre 
niveauer, isrer ufaglrerte, specialarbejdere, hjemmehjrelpere o.Iign. Hertil krreves, at man 
erkender og tager fat pa den ustabilitet, der Jigger i hurtige rendringer og den generelle 
konkurrencesituation, saledes at man gennemforer en rrekke indbyrdes sammenhrengende 
foranstaltninger, f.eks. at der i den makro0konomiske politik indbygges en aktiv struktur­
omlregningspolitik ledsaget af strukturelle arbejdsmarkedstiltag. Dette vii bidrage til at 
gore den europreiske 0konomi mere effektiv med hensyn til beskreftigelsen og srette 
erhvervslivet i stand til fuldt ud at udnytte de muligheder, som der er abnet op for ved 
liberaliseringen pa omrader som telekommunikation, samt ved teknologiske fremskridt pa 
omrader som informationssamfund og bioteknologi. 
11. Aile medlemsstater fors0ger pa forskellig vis at rendre deres arbejdsmarkeds­
politikker, direkte ell er indirekte pa baggrund af hvidbogens forslag. Hvidbogen er blevet 
anvendt som nyttig reference i alle medlemsstater, herunder af arbejdsmarkedets parter 
pa nationalt niveau. Man er imidlertid endnu ikke blevet klar over det meget store behov 
for kollektive overvejelser og samordnet indsats i forbindelse med hele den rrekke af 
politikker, der har indflydelse pa den generelle beskreftigelsessituation. Den indsats, der 
gores, er usammenhrengende med gamle og komplekse, nationale regler, der stadig er i 
kraft i mange medlemsstater. De beskreftigelsesreformer, der indtil videre er vedtaget, 
forekommer ofte ufuldstrendige, og deter pa nuvrerende tidspunkt vanskeligt at vurdere 
konsekvenserne af disse pa lrengere sigt. De fleste medlemsstater erkender imidlertid nu, 
at der er behov for at opna langsigtet, social og arbejdsmarkedspolitisk konsensus om 
langsigtede strukturelle rendringer, og navnlig nar disse pavirker folks leve-og 
arbej dsvi 1 kar. 
12. Medlemsstaterne erkender i almindelighed ogsa, at det sidel0bende med fors0get 
pa at opna konsensus, skal s0ges at opna et mere effektivt arbejdsmarked og 
konkurrenceevne pa Jang sigt, ikke gennem en forringelse af den europ::eiske 
samfundsmodel, men gennem tilpasning, rationalisering og forenkling af reglerne, saledes 
at der opnas en bedre balance mellem social beskyttelse, konkurrenceevne ogjobskabelse. 
13. 0get fleksibilitet pa arbejdsmarkedet er ensbetydende med forskellige ting i 
medlemsstaterne og skal analyseres grundigt, eftersom begrebet deregulering ofte 
anvendes med forskellige konnotationer. Udgangspunktet er for de fleste Iande en Jang 
rrekke love, forordninger eller kollektive aftaler. Malsretningerne med hensyn til arten og 
omfanget af de krrevede rendringer afviger -selv efter grundige revisioner -derfor meget 
fra hinanden, navnlig hvad angar graden af og fremgangsmaden i forbindelse med 
rendringer i den sociale beskyttelse. Ved en analyse af disse udviklinger skal der tages 
n0je hensyn til forskelle i medlemsstaterne. 
16 
ii1£ 'ii 
14. De tleste medlemsstater understreger behovet for et mere dynamisk bidrag fra 
arbejdsmarkedets parter pa lokalt niveau og sektorniveau og et 0get samarbejde mellem 
dem og de offentlige myndigheder pa disse niveauer. Visse medlemsstater erkender pa 
nationalt niveau vigtigheden af, at der opnas en st0rre komplementaritet mellem den 
offentlige poltik og overenskomstforhandlinger. Pa unionsniveau er drnftelserne med 
arbejdsmarkedsparterne fortsat inden for rammerne af arbejdsmarkedsdialogen med srerlig 
fokus pa beskreftigelsessp0rgsmalene i hvidbogen. Radets Staende Udvalg for 
Beskreftigelse har ligeledes drnftet sp0rgsmal om tilrettelreggelse af arbejdet og 
arbejdstiden pa en konstruktiv made. 
15. Blandt arbejdsmarkedets parter finder man bade en positiv indstilling -som den 
f.eks. er afspejlet i visse aftaler -og manglende vilje til at acceptere de rendringer, der 
er n0dvendige, for at de lediges situation kan forbedres. Behovet for vidtgaende reformer 
af beskreftigelsessystemerne mangler endnu at blive accepteret fuldt ud. Det er med 
henblik pa at sikre vedtagelse og gennemforelse af disse reformer n0dvendigt, at der 
skabes en st0rre bevidsthed i offentligheden og accept af, at der ma foretages 
investeringer pa kort sigt til gengreld for st0rre beskreftigelse. Visse lande er st0dt pa 
store vanskeligheder, nar de har fors0gt at gennemfore reformer af denne art. Modstand 
fra dem, der foler sig truede af rendringerne kompenseres ikke af nogen klar, offentlig 
st0tte fra dem, der ville nyde godt heraf, men som pa nuvrerende tidspunkt i vid 
udstrrekning er marginaliserede eller udst0dt i forhold til arbejdsmarkedet. 
16. Behovet for grundlreggende at rendre og ajourfore strukturerne for de incitamenter, 
som har indflydelse pa arbejdsmarkedet, er endnu ikke tilstrrekkeligt anerkendt. Der skal 
gives st0rre prioritet til samarbejde pa tvrers af ministerierne i medlemsstaterne med 
henblik pa fastlreggelse af politikker. Der vii vrere behov for' yderligere organisatoriske 
og administrative rendringer, hvis gennemforelsen af hvidbogsstrategien skal fortsrettes 
effektivt. Visse medlemsstater har ivrerksat eller er i denne forbindelse i frerd med at 
ivrerksrette tvrerministerielle foranstaltninger pa specifikke omrader. De fleste medlemS'­
stater er ogsa allerede i frerd med at decentralisere fastlreggelsen af arbejdsmarkeds­
foranstaltninger (herunder vedrnrende uddannelse) som en del af en mere malrettet indsats 
for at fokusere pa udsatte grupper, herunder isrer de langtidsledige. Nogle s0ger at 
integrere og kombinere tjenesterne pa lokalt og regionalt niveau i stedet for de tidligere 
srerskilte foranstaltninger. Der skat skabes yderligere dynamik i disse forskellige tiltag, 
og de skal knyttes sammen med en overordnet indsats. 
17. I forbindelse med omlregning af politikker og systemer vii det vrere vigtigt at 0ge 
vrerdien af den unionsdrekkende indsats, at fremme gensidig st0tte og at drage nytte af 
forskelligartetheden af medlemsstaternes erfaringer. Dette krrever en grundig evaluering 
af, hvor effektive de forskellige nationale systemer er til at opna de opstillede 
beskreftigelsesmal. Det betyder, at man skal se pa inulighederne for at udvrelge og 
kombinere forskellige elementer fra politikker og "god praksis" i de forskellige 
medlemsstater. Det betyder ogsa, at man skat s0ge at opna 0get kompatibilitet mellem 
medlemsstaternes systemer, saledes at de ikke udvikler sig pa mader, som er i modstrid 
med unionens overordnede beskreftigelsesmal eller -normer, og saledes at de ikke bliver 
konkurrenceforvridende eller til hinder for borgernes frie bevregelighed inden for 
Unionen. 
17 
SS . 33 (Eld) 
18. I den henseende er det 0gede samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommis­
sionen med hensyn til opfolgning af hvidbogen opmuntrende, men det vii skulle fortsrettes 
meget mere systematisk i de kommende ar. 
B -Unionens fremtidige rolle 
19. I anden halvdel af 1994 vii Kommissionen i nrert samarbejde med 
medlemsstaterne forberede en mere specifk handlingsplan pa unions- og 
medlemsstatsplan. Denne vii pa kart sigt have til formal at vende den negative beskref­
tigelsesudvikling og at sikre en signifikant nedgang i antallet af ledige ved udgangen af 
arhundredet. Denne handlingsplan skal omfatte: 
(i) de generelle rammer, hvor hovedvregten er lagt pa mere specifikke malsretninger 
for gennemforelsen af de syv punkter, som blev udpeget af Det Europreiske Rad 
pa modet i Bruxelles, og hvor valget af metoder overlades til medlemsstaterne; 
(ii) specifikke ledsageforanstaltninger, der skal koordiners eller vedtages pa unions­
plan; 
(iii) en opfalgningsprocedure underbygget af et trettere samarbejde mellem medlems­
staterne om beskreftigelsessp0rgsmal og af en intensiveret udveksling af oplysnin­
ger og resultatrige erfaringer. 
Ved fastlreggelsen af disse rammer skal man tage udgangspunkt i en evaluering af de 
hidtige fremskridt, og man skal s0ge at udnytte resultatrige erfaringer, og en af 
malsretningerne b0r vrere at st0tte og at hjrelpe med at overvinde vanskelighederne i 
forbindelse med vedtagelsen af de nodvendige reformer i mdlemsstaterne. 
20. Handlingsplanen vii blive forelagt for Det Europreiske Rad med henblik pa 
vedtagelse pa <lets mode i Essen i december 1994. Det Europreiske Rad havde pa modet 
pa Korfu i juni en indgaende drnftelse af handlingsplanens forskellige elementer, og i den 
forbindelse blev der lagt srerlig vregt pa at tilskynde medlemsstaterne til at gennemfore 
reformer med henblik pa at effektivisere beskreftigelsessystemerne, og desuden blev der 
lagt vregt pa specifikke foranstaltninger med det formal at udnytte de sma og mellemstore 
virksomheders beskreftigelsespotentiale fuldt ud. 
Stolte ti/ med/emsstaternes po/itikker og foranstaltninger 
21. Kommissionen vii fortsat tilskynde medlemsstaterne til at sikre systematisk 
opfolgning af forslagene i hvidbogen om vrekst, konkurrenceevne og beskreftigelse. Som 
et yderligere bidrag til medlemsstaternes frelles indsamling af ideer vii Kommissionen 
inden lrenge offentligg0re sin arsrapport om beskreftigelsen i Frellesskabet, der omhandler 
beskreftigelsen i 1994, og den vii yde st0tte til den anden europreiske beskreftigelsesuge 
i november 1994. 
18 
22. Indtil da er det Kommissionens hensigt yderligere at udvikle sin· egen kapacitet 
til at bidrage til gennemferelsen af Unionens beskreftigelsesplan pa mellemlang sigt og 
at ege sit samarbejde pa dette-omrade med medlemsstaterne. Med henblik herpa foresllr 
Kommissionen at: 
e styrke det eksisterende samarbejde med medlemsstaternes myndigheder -navnlig 
myndigheder med ansvar for beskreftigelse -med hensyn ti/ fastlreggelse af 
politikker og al frem/regge jrevnlige rapporter med udgangjpunkt i Kommissionens 
"tableau de bord" om de jremskridt. der gores af med/emsstaterne med hensyn ti/ 
opfolgning af den handlingsplan. der blev vedtaget pa topmodet i Bruxelles; 
e udbygge samarbejdet pd uniomplan me/fem a/le de myndigheder, hvis ansvar 
vedrorer el/er pavirker beskreftige/sen -herunder ministerier for beskreftigelse. 
social beskyttelse og uddanne/se; 
e udbygge det politiske indho/d af de arlige rapporter om beskreftigelsen i Europa 
og at udvide den poliliske debat pa den arlige konference om beskreftige/sen i 
Europa med de/formal at evaluere denforte okonomiske politisk konsekvenser for 
beskreftigelsen; 
• at styrke dens system Ji/ overvagning med beskreftige/sen og databaser vedrorende 
arbejdsmarkediforanstaltninger i samarhejde med medlemj~~tateme og .\pecielt at 
samarbejde med medlemsstaterne om udvikling af bedre og mere detaljerede og 
ajourjfJrte sammenlignende statistikker om beskreftigelsesstrukturen; 
e konso/idere EURES (European Employment Services), der er oprettetfor at give 
information. radgivning og arbejdsanvisning ti/ jobsogende i he/e Europa (if kap. 
JV). 
23. IUdet (sociale anliggender) opfordres til i den forbindelse at yde en indsats som 
igang~tter og til at samarbejde med andre ministerielle eller sektorielle rad, herunder 
ECOFIN, saledes at de kan bidrage .til forslag og foranstaltninger, der har en meget sterre 
gennemslagskraft. 
24. Arbejdsmarkedets parter vii blive tilskyndet til at styrke deres samarbejde inden 
for rammerne af arbejdsmarkedsdialogen pa europreisk plan, bade tvrerfagligt og 
sektorielt. Det vii til dette formal vrere nedvendigt at opfordre dem til at evaluere effekten 
af de eksisterende foranstaltninger, isrer hvad angar foranstaltninger som skal Iese de 
problemer, som de arbejdsl0se .er mest optaget af Gf. kap. VIII). 
25. Kommissionen vii fortsrette med at overvage-anvendelsen af beskreftigelsesst0tte 
med henblik pa at sikre, at den anvendes til prioriterede mal og ikke "forvrider11 
beskreftigelsesbetingelserne. Herudover er Kommissionen i frerd med at Iancere en proces 
til evaluering af den beskreftigelsesmressige effekt af den eksisterende unionslovgivning 
og nationale lovgivning om beskreftigelse og konkurrenceevne. 
19 
26. Der er almindelig enighed om at betragte sma og mellemstore virksomheder som 
en vresentlig kilde til beskreftigelse. Oprettelsen af nye og styrkelsen af de eksisterende 
sma og mellemstore virksomheder er derfor af den allerst0rste betydning i bestrrebelserne 
pa at skabe nye arbejdspladser. Inden for rammerne af Kommissionens integrerede 
program til fordel for sma og mellemstore virksomheder lregges der derfor srerlig vregt 
pa, at der skat g0res en indsats for at Jette de administrative og juridiske byrder for sma 
og mellemstore virksomheder. 
Stolte ti/ veljungerende jobskabelse5politikker og -praksis 
27. I en rrekke resolutioner vedtaget siden 1983 har Radet opfordret Kommissionen 
til at fremme udveksling af information og erfaringer vedrnrende fastlreggelse af 
politikker og praksis pa baggrund af positive jobskabelseserfaringer. Kommissionen har, 
gennem aktivt samarbejde med medlemsstaterne og st0tte fra Europa-Parlamentet, 
etableret en rrekke politisk orienterede forskningsaktiviteter (ERGO, LEDA, SPEC, LEI 
osv.), der er blevet udviklet sidel0bende med MISEP (system til gensidig informering om 
beskreftigelsespolitik), og som har til formal at fremme hurtig overf0rsel af god praksis 
og knowhow mellem alle former for virksomheder -sma, mellemstore og store -og 
omrader -land-, industri- og byomrader -overalt inden for Unionen. I l0bet af 1994 
bliver disse forskellige aktiviteter evalueret omhyggeligt af Kommissionen under 
hensyntagen til de prioriteter, der er opstillet i hvidbogen om vrekst, konkurrenceevne og 
beskreftigelse, til behovet for at sikre, at man "tar noget for pengene" i forbindelse med 
unionsdrekkende aktioner og derfor ogsa at strnmline foranstaltningerne til kombinering 
af politikker: 
e en meddelelse, der rationaliserer og stromliner de eksisterende politisk 
orienterede forskningsaktiviteter, som er n~vnt ovenfor, og som har ti/ formal at 
ajstikke nye samarbejdsrammer for et t~ttere og mere struktureret samarbejde 
mellem medlemsstaterne og Kommissionen vedrorende besk~ftigelses- og 
arbejdsmarkedspolitik. Der ska/ ogsa tages hen-,yn ti/ den forestaende lancering 
af en r~kke nye J~llesskabsinitiativer, bl.a. Af)APT og EMPLOYMENT samt 
anden Jase af andre f~l/e5:-,·kabsiniliativer, bl.a. LRAD~R .. 
28. Dette samarbejde vii blive udformet med det formal at give 
freJlesskabsinitiativerne en ekstra dimension og yderligcre dynamik og skal i sa~rlig grad 
fokusere pa sp0rgsmal som f.eks. nye typer job, bidragct fra forskcllige former for 
virksomheder til jobskabelse, lovende lokalt baserede initiativer og partnerskaber, skiftet 
fra passive til aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger samt generel tilskyndelse til 
ivrerksretteraktiviteter for at stimulere oprettelsen af flere sma og mellemstore 
virksomheder. Der vii ogsa blive overvejet initiativer til fremme af kvinders selvstrendige 
aktiviteter pa arbejdsmarkedet, samt mader, hvorpa man kan motivere til, at der skabes 
flere jobmuligheder for bade kvinder og mrend i utraditionnelle jobfunktioner. Det vii 
saledes kunne underst0tte den systematiske udveksling af information om god praksis og 
tilfore den overordnede samarbejdsproces pa dette omrade resultaterne af dets analyser. 
20 
, __ , ... .,, ·-· ... ··~·-~_.•'*"-T --· .. __...... 
st__ tJ b.id 1 J 
I e 
ll -INVESTERING I EN H0JT KVALIFICERET ARBEJDSSTYRKE 
1. Investering i uddannelse anerkendes nu som en af de afg0rende forudsretninger for 
Unionens konkurrenceevne samt for vore samfunds samh0righed. Dette var et af de syv 
omrader, som Det Europreiske Rad pa medet i Bruxelles udpegede i dets handlingsplan 
foranlediget af hvidbogen om vrekst. 
H(Jjnelse af kvalifikationsniveauel hos den nuvwrende og fremtidige arhejd\·styrke 
2. I deres officielle svar til Kommissionen5 har alle tnedlemsstaterne udtrykt, at de 
var besluttede pa at forbedre kvaliteten af deres uddannelsessystemer, saledes at de bedre 
kan leve op til kravene om at vrere konkurrencedygtige pa Jang sigt, og saledes at de kan 
rade over en hejtuddannet og tilpasningsdygtig arbejdsstyrke. En kvalificeret og motiveret 
arbejdsstyrke er en hj0rnesten i en konkurrencedygtig 0konomi. Dette et meget vigtigt, 
eftersom den enkelte i fremtiden oftere vii vrere nedt tit at skifte erhvervsforl0b eller job 
i l0bet af sit liv. Alie medlemsstaterne har understreget behovet for at 0ge offentlighedens 
bevidsthed om, at investering i kvalifikationerne og frerdighederne hos den nuvrerende og 
fremtidige arbejdsstyrke er ligesa vigtig som investering i realkapital. Visse medlemsstater 
har lagt srerlig vregt pa behovet fo~ bedre koordinering af de politikker, der f0res af 
uddannelses- og arbejdsministerierne, hvis ansvar i forbindelse med .erhvervsuddartnelse 
i de fleste medlemsstater overlapper hinanden. Uden en n0je koordinering af ghlnduddan­
nelse og erhvervsuddannelse og trettere forbindelser til forskning og udvikling vil det 
vrere umuligt for den enkelte at udbygge sine frerdigheder eller kvalifikationer henad 
vejen. 
3. De fleste medlemsstater understregede behovet for at prioritere erhvervskvalifi­
kationer hejere og at ligestille dem med akademiske kvalifikationer inden for rammerne 
af et nationalt enhedssystem til anerkendelse af kvalifikationer i stedet for de eksisterende 
meget forskelligartede kvalifikationsanerkendelsesordninger. De fleste medlemsstater 
lregger endvidere vregt pa betydningen af, at arbejdsmarkedets parter i meget h0jere grad 
inddrages i tilrettelreggelse, styring og gennemferelse af undervisning, isrer pa lokalt; 
reginalt og sektorielt plan. Alie er enige om, at .de nationale kvalifikationssystemer b0r 
udvikles gennem konvergerende -men ikke harmoniserede -tinier pa unionsplan, saledes 
at man kan fremme borgernes frie bevregelighed pa et gennemsigtigt og praktisk 
grundlag. 
4. Der er kun ia tegn pa, at der findes tilstrrekkelige, specifikke foranstahninger til 
lesning af problemerne omkring analfabetisme, som find es i de fleste medlemsstater, samt 
omkring andre gtundlreggende kvalifikationsmangler hos mange af de unge, der forlader 
skolen. Denne gruppe af arbejdstagere uden uddannelse kommer uundgaeligt til at udg0re 
den "harde kerne" blandt de tangtidsledige. Stort set alle medlemsstater har imidlertid 
Reaktioner pa hvidbogen om vrekst, konkurrenceevne og beskreftigelse samt pa 
grnnbogen om europreisk socialpolitik. 
21 
taget eller tager nu skridt, der skal sikre, at alle unge tilbydes en god, bred 
grundlreggende erhvervsuddannelse, og de fleste medlemsstater har udtrykt velvilje over 
for Kommissionens Youth Start-ordning som et supplement til den indsats, der geres i de 
enkelte lande. Selv om der i mange medlemsstater i de seneste ar er ivrerksat en rrekke 
foranstaltninger for unge, sager det store tilbud af ordninger det nogle gange svrert at se, 
hvorledes den enkelte skat kunne finde vej gennem systemerne. En vis forenkling og 
strnmlining kunne vrere nyttig i medlemsstaterne og endvidere fore til, at 
kvalifikationssystemerne i Unionen blev mere gennemsigtige og sammenlignelige. 
5. De fleste medlemsstater har for nylig forpligtet sig til: 
at skabe fornyet dynamik i og udvide deres lrerlingeuddannelsessystemer samtidigt 
med, at der sker en forbedring af kvalitet og normer, herunder i forbindelse med 
den del, der omfatter praktisk arbejde; 
yderligere at udbygge broerne. mellem skole og arbejde, herunder indf0relse af 
flere muligheder for at opna erhvervserfaring og indforelse af Ian til unge (der har 
overstaet en obligatorisk uddannelse), saledes at de kan vrelge et anerkendt 
uddannel sesforl 0b; 
at gennemfore en evaluering af deres erhvervsvejledningsordninger, dog uden at 
meget peger i retning af et behov for at analysere forbindelserne mellem sadanne 
organer og arbejdsformidlingsorganer, hvadenten de er offentlige eller private~ 
at gennemfore evaluering af uddannelsen af undervisere og disses kvalifikationer; 
at tilskynde til etablering af aktive partnerskaber mellem den hejere uddannelse 
og erhvervslivet, herunder to-vejs overf0rsel af ansatte mellem hejere uddannelses­
anstalter og virksomheder; 
at tilskynde til lederuddannelse til potentielle ivrerksrettere for at 0ge nyoprettede 
sma og mellemstore overksomheder overlevelsesprocent; 
at forbedre fremmedsprogsundervisningen og at fremme foretagsomheden hos de 
unge, saledes at der kan ske udvikling af frerdigheder til underst0ttelse af 
jobskabelse og 0konomisk udvikling, herunder anvendelse af teknologi i skolemes 
undervi sni ngspl an er. 
6. Med hensyn til efter-og videreuddannelse er alle medlemsstater interesseret i at 
forbedre og udvide adgangen hertil og deltagelsen heri, og de understreger betydningen 
af uddannelse i virksomhederne med passende kvalifikationsevaluering af de ansatte; 
medlemsstaterne mener endvidere, at der skat ske en styrkelse af samarbejdet med lokale 
og regionale myndigheder, isrer med henblik pa at kunne forudse kvalifikationsmangler 
og -behov. Der gives hej prioritet til efter-og videreuddannelse for de darligst 
kvalificerede ledige og til, at der skabes flere incitamenter for denne gruppe. Disse 
22 
politikker blev bakket op med Radets henstilling vedtaget den 30. juni 19936• Generelt 
skal medlemsstaterne imidlertid stadig gere en stor indsats for at skabe et gennemsigtigt 
og dynamisk system for livslang uddannelse. Dette ma vrere en central prioritet for 
Unionen. 
7. Pa europreisk plan har reprresentanterne for fagforeningerne tilbudt at folge 
Kommissionens forslag i hvidbogen om vrekst, konkurrenceevne og beskreftigelse med 
henblik pa at udvide adgangen til og deltagelsen i efter-og videreuddannelse. Dette kunne 
eventuelt ske pa grundlag af tidligere vedtagne frelles udtalelser om dette sp0rgsmal inden 
for rammerne af arbejdsmarkedsdialogen. Pa indevrerende tidspunkt har UNI CE imidlertid 
ikke taget imod dette tilbud. Kommissionen vii opfordre tit og bakke op om yderligere 
dialog om dette emne i erkendelse af, hvor vigtigt det er at gere arbejdsstyrken som 
helhed mere motiveret og bedre kvalificeret. 
8. Der er visse tegn pa, at der vii blive indfort skattelettelser eller finansiel st0tte 
gennem Ian tit personer, der betaler for deres uddannelse, og for at hjrelpe sma 
arbejdsgivere til at investere i forbedring af deres ansattes frerdigheder. Der er ligeledes 
tegn pa, at der anvendes nye metoder til tilrettelreggelse af arbejdet med en h0jere grad 
af vekslen mellem arbejde, uddannelse og orlov, f.eks. orlovsordninger, der 0ger 
jobrotation, hvorunder efter-og videreuddannelse af de ansatte kombineres med 
uddannelse af ledige, der ansrettes til erstatning af dem, der er pa uddannelsesorlov. 
9. Der er stadigt flere tegn pa, at der sker fremrne af den interne fleksibilitet i 
virksomhederne fremmes gennern nye uddannelsesforanstaltninger, der sretter de ansatte 
i stand til at omorganisere deres arbejde og arbejdstid pa en mere fleksibel made. 
Generelt· er deltagelsen i efter-og videreuddannelse for ansatte i srna og mellemstore 
virksomheder imidlertid fortsat relativt begrrenset. 
10. Kommissionen vii i overensstemmelse med traktatens artikel ,127 fortsrette med 
gradvist at fastlregge en erhvervsuddannelsespolitik, der bygger pa de forskellige 
resultater, der hidtil er opnaet pa unionsplan. Kommissionen erkender fuldt ud, at 
medlemsstaterne har ansvaret for gennemforelsen af politikker pa dette ornrade. 
Kommissionen vii koncentrere sin indsats oin opstilling af mal, saledes at der etableres 
politiske rammer pa unionsplan, hvilket er af afg0rende betydning for hurtigt at kunne 
stimulere den indsats, der gores af medlemsstaterne, og for at sikre hoje standarder i hele 
Unionen. 
11. Udviklingen af en kohrerent uddannelsesstrategi, underst0ttet med de forskellige 
instrumenter, som Unionen rader over, kunne saledes medvirke til at forbedre uddannelsen 
og til at informere og stimulere nationale, sektorielle og lokale uddannelsessystemer. 
Denne frelles unionsstrategi kunne sa af hver enkelt medlemsstat folges op i de forskellige 
nationale og regionale uddannelsestiltag. De nationale uddannelsesstrategier b0r offentlig­
g0res af Kommissionen, saledes at man kan udbygge udvekslingen af erfaringer, og de 
6 EFT L 181 af 23. 7. 1993. 
23 
.. 
her udnyttes i drnftelser med de myndigheder, der er ansvarlige for erhvervsuddannelse, 
og arbejdsmarkedets parter. 
12. Kommissionen forestar, at der pa grundlag af artikel 127 og under hensyntagen 
til de netop vedtagne afg0relser om LEONARDO og SOCRATES fremsrettes yderligere 
forslag i lebet af 1995 i forbindelse med en overordnet handlingsplan for beskreftigelse, 
hvonned der fokuseres pa omrader, som prioriteres i hvidbogen om vrekst, konkurrence­
evne og beskreftigelse, og som i sammenhreng med de nationale strukturer skal have 
folgende formal: 
9 indforelse af en unionsdrekkende garanti for, at ingen unge under 18 ar ma vcere 
ledige: de b@r garanteres en p/ads i uddannelsessystemet el/er en kombination af 
praktisk arbejde og uddannelse. Unionen ska/ bidrage hertil gennem Youth Start­
initiativet; 
• der ska/ opstil/es ma/, der ska/ fl(iS gradvistjrem ti/ ar 2000, og hvormed man kan 
komme analfabetismen ti/ livs samt l@se problem,erne omkring manglen pa andre 
grundlreggende frerdigheder hos dem, der forlader skolen; 
e grundlreggende erhvervsuddannelse ska/ have en hojere status, og de unge ska/ 
tilskyndes ti/ at vrere mere foretagsomme og ti/ bedre at kunne udnytte den ny 
teknologi gennem passende erhvervserfaring; 
e udvidelse af rrekkevidde og om/ ang a/ eksisterende lrer/ingeuddannelses­
ordninger og/eller andre former for kombinationer af praktisk arbejde og 
uddannelse i et aktivl samarbejde med <1rbejdw11arkedvmrler ne; 
e forbedring af koonlineringen a/ den imlsats, der gores a/ erhvervsvejlednings­
og arbejdsf ormid/ingsorganer, navnlig pa lokalt plan, saledes al der kan gives 
systematisk vejledning ti/ unge ·om karriere- og johmuligheder; 
• der ska/ findes mader, hvorpa man kan ind/ore skatteincitamenter for 
virksomheder og enkeltpersoner ti/ at inveslere i efter-og videreuddannelse som 
udtryk for et offentligt politisk engagement med henhlik pa at tilvejebringe 
muligheder for livslang uddannelse for voksne. 
13. Desuden vii Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne igen se pa 
ordningerne vedrnrende lederuddannelse i Unionen og fastlregge mader, hvorpa man kan 
fremme samarbejde og videreformidling af god praksis. 
14. Selv om Kommissionen erkender, at det er af den allerst0rste vigtighed, at 
beskreftigelse og uddannelse er kredet sammen, sa er den dog ogsa opmrerksom pa den 
risiko, der ligger i at uddannelsesordninger ganske enkelt kan udvikle sig til mekanismer, 
der fastholder arbejdslesheden, ja, de kan endog, hvis de ikke forvaltes fornuftigt, give 
anledning til misbrug 1 form af, at arbejdsl0se skubber dem, der er i arbejde, ud i arbejds­
leshed. I arbejdsmarkedsssammenhreng ville <let medfore en degradering af deltagerne i 
24 
sadanne ordninger, og dette ville ogsa have en generelt negativ virkning pa beskrefti­
gelsessituationen som helhed. 
15. Endelig er der som led i det fjerde rammeprogram blevet indfort et nyt forsknings­
initiativ vedrnrende erhvervsuddannelse og anden uddannelse med det formal at bista 
medlemsstaterne i deres bestrrebelser pa at skabe sammenhreng mellem forskning, 
erhvervsuddannelse og anden uddannelse, og forbedre deres uddannelsessystemer via 
videreformidling af god praksis. Forskningen pa dette omrade kan skabe et nyttigt 
grundlag, pa hvilket man kan opnormere den nuvrerende og den fremtidige arbejdsstyrkes 
kval i fi kati onsni veau. 
Den Europa!iske Socia/fond 
16. Unionen rader, i forbindelse med sin politik til fremme af den 0konomiske og 
sociale samh0righed, over strukturfondene, som er et meget betydningsfuldt finansielt 
redskab, der i meget vid udstrrekning kan anvend.es til at st0tte denne proces. 
Strukturfondene, og herunder isrer Socialfonden, skat i stigende grad vrere omhyggelige 
med at malrette deres bidrag til udviklingen af en faglrert, tilpasningsdygtig og mobil 
arbejdsstyrke. Udviklingen af menneskelige ressourcer er en afg0rende det af Unionens 
strategi for vrekst, konkurrenceevne og 0get beskreftigelse. 
17. Strukturfondene vii, med et radighedsbel0b pa mere end 141 mia. ECU fra nu af 
og frem til 1999, udg0re et meget vresentligt bidrag til investeringen i menneskelige 
ressourcer i kampen mod arbejdsl0sheden og i bestrrebelserne for at fa arbejdsmarkedet 
til at fungere. Den Europreiske Sociatfond tegner sig i den kommende periode for 
omkring 40 mia. ECU. Det er derfor af allerst0rste betydning, at Radet og Parlamentet 
sidste ar godkendte Kommissionens forslag tit en grundig revision af Socialfonden med 
henblik pa at g0re den tit et mere effektivt og fleksibelt redskab. 
18. Socialfondens indsats koncentreres pa unionsplan om bekrempelse aflangtidsledig­
hed og udst0delse fra arbejdsmarkedet, om at sikre, at alle unge rar de nodvendige 
frerdigheder og muligheden for at arbejde, om at fremme lige muligheder og, i forbindelse 
med det nye og nyskabende mal 4, om at hjrelpe med at tilpasse arbejdsstyrken til den 
industrielle udvikling. Samlet yder strukturfondene et meget vresentligt bidrag til 
udviklingen i de regioner, der star over for srerlige udviklingsproblemer, herunder isrer 
mal 1-regioner, hvor styrkelse afuddannelse og afvidenskabelige og teknologiske organer 
udg0r andre prioriteter. Derudover er der skabt et antal nye, fleksible strukturinstrumenter, 
som skal bidrage til at tackle de samfundsmressige udfordringer, som nogle erhverv, bl.a. 
fiskeriet, star overfor. Desuden vii der i vid udstrrekning blive bakket op om etableringen 
af virksomhedsbaserede uddannelsesprogrammer i tilknytning til virksomhedernes 
strategiske planlregning, og i den forbindelse vii man udnytte de muligheder, som det nye 
mal nr. 4 abner op for. 
19. Kommissionen forhandler i ejeblikkket med medlemsstaterne om frellesskabsst0tte­
rammerne, som vii komme tit at udg0re en strategi for anvendelsen af strukturfondene fra 
25 
nu af og frem til udgangen af arhundredet. For sa vidt angftr Socialfonden fremmer 
Kommissionen en malrettet indsats, der er baseret pa tre prioriterede omrader: 
• forbedring af adgangen ti/ og kvaliteten af grundlceggende erhvervsuddannelse og 
andre former for uddanne/se, navnlig via gennemforelsen af "Youth Start"; 
e forbedring af konkurrenceevnen og forebyggelse af arbejd\·/oshed ved tilpasning 
af arbejdsstyrken ti/ udviklingen gennem en ~ystematisk indsats pa efter-og 
videreuddanne lsesomradet; 
e forbedring af beskceftigelsesmulighederne for dem, der er langtidsledige og 
udstodt fra arbejdsmarkedet, gennem fastlcegge/se af en pakke af foranstaltninger, 
der gor det muligt at vende tilbage ti/ arbejd\markedet. 
Fremme af lige muligheder for kvinder pa arbejdsmarkedet indgar som en integrerende 
del pa alle disse omrader. 
20. Kommissionen vii i samarbejde med medlemsstaterne fortsat s0ge at sikre, at 
prioriteringen af investering i menneskelige ressourcer bekrreftes og afspejles i 
frellesskabsst0tterammer og programmer, der godkendes for den kommende periode. Det 
er ligeledes vigtigt, at de frellesskabsst0tterammer og programmer, der nu vedtages, er 
tilstrrekkeligt fleksible til, at deter muligt at tilpasse aktionerne og den finansielle indsats 
til den igangvrerende gennemforelse af hvidbogen om vrekst, konkurrenceevne og 
beskreftigelse, hvor man prremierer kvalitet og desuden hjrelper til med at rette op pa 
skrevhederne, sa der investeres mere fornuftigt i den menneskelige kapital. Kommissionen 
vii i den forbindelse tage skridt til at sikre, at der i den pagreldende periode gennemfores 
systematisk overvagning, saledes at programmerne kan tilpasses efter behov, at de mest 
effektive programmer kan tildeles st0tte i passende omfang, og saledes at de mest positive 
erfaringer og praksiser videreformidles hurtigt pa unionsplan. 
21. Det er ogsa vigtigt at s0rge for bedre koordination mellem ministerier og mellem 
nationale eller regionale myndigheder og andre relevante akt0rer. Medlemsstaterne vii 
blive tilskyndet til at tage gennemforelsesmekanismerne op til fornyet overvejelse med 
det formal at 0ge effektiviteten og abenheden i forbindelse med bevilling af tilskud samt 
for at sikre, at der fuldt ud tages hensyn til konsekvenserne for beskreftigelsen og kvalifi­
kationeme, nar der trreffes beslutninger om at finansiere investeringer i infrastrukturer og 
produktionsmidler. Ud over bestrrebelserne pa at tilvejebringe et trettere samarbejde de 
nationale ministerier imellem er det n0dvendigt at fremme et bredere partnerskabs­
samarbejde, hvori man inddrager ikke-statslige organisationer, frellesskabsorganer, lokale 
myndigheder, arbejdsmarkedets parter, .0konomiske akt0rer samt savel den private som 
den offentlige sektor med det formal at formidle ny viden og ekspertise. 
22. Erfaringerne viser, at det bliver stadig vigtigere med lokal og decentral styring. 
Udformningen af nye gennemforelsesmekanismer, der letter en beslutningsproces sa nrer 
borgeren som muligt, er srerlig relevant i forbindelse med Den Europreiske Socialfonds 
to nye emner, nemlig kampen mod udst0delse og fremme af tilpasningen til industrielle 
forandringer, hvor meget af erfaringsgrundlaget skal s0ges uden for den offentlige sektor. 
26 
En rrekke konferencer i nationalt regi vii blive tilrettelagt med virkning fra 1995, ligesom 
der vii blive gennemfort et EU-arrangement for at g0re en bredere offentlighed 
opmrerksom pa de praktiske muligheder, som Den Europreiske Socialfond byder pa. 
23. En anden vresentlig udfordring bliver at fa indpasset de foranstaltninger, der i 
0jeblikket varetages af Det Europreiske Kul-og Stalfrellesskab, under Den Europreiske 
Socialfond. Der kan drages nyttige konklusioner pa baggrund af erfaringerne fra EKSF, 
der har arbejdet usredvanligt tret sammen med arbejdsmarkedets parter og hvor 
foranstaltningerne har vreret samfinansieret af industrierne i form af en afgift pa 
produktionen. Dette system har afb0det de sociale konsekvenser af det kolossale tab af 
arbejdspladser, som man har oplevet i de seneste 20 ar eller mere. 
F a!llesskabsini tiativer 
24. Den nye rrekke frellesskabsinitiativer vii blive lanceret senre i ar, det drejer sig om 
EMPLOYMENT, hvis hovedmalsretning er at forbedre adgangen til beskreftigelse for 
visse darligt stillede grupper (bl.a. unge arbejdsl0se, handicappede, socialt udst0dte samt 
kvinder), og ADAPT, som tager sigte pa at hjrelpe arbejdtagere, som trues af arbejdsl0s­
hed som folge af industrielle omlregninger, med at tilpasse sig til nye arbejdsrutiner og 
-metoder. Det er meningen, at de skat have en betydelig katalysatoreffekt pa nationale, 
regionale og lokale bestrrebelser pa at fremme beskreftigelsen og forbedre kvaliteten og 
standarden med hensyn til uddannelsestilbuddene. Et vigtigt trrek i frellesskabsinitiativerne 
bliver den vregt, der lregges pa at udvikle en strerk tvrernational og innovativ dimension. 
Kommissionen vii sammen med alle bernrte parter fastlregge et omhyggeligt tilrettelagt 
program med henblik pa styring og informationsudveksling, saledes at man kan udnytte 
alle de muligheder, som disse programmer abner op for. 
F a!llesskabsuddannelse~program 
25. · Med hensyn til indsatsen pa unionsplan vii Radets nylige vedtagelse af den frelles 
holdning vedrnrende LEONARDO-programmet skabe yderligere dynamik i et samarbejde, 
der kan bygge pa de positive erfaringer fra de tidligere programmer (COMETT, FORCE, 
EUROTECNET, LINGUA og PETRA). Dette program har til formal at fremme og stotte 
kvaliteten og kapaciteten i forbindelse med nyskabelser pa uddannelsesomradet. Program­
met vii blive udviklet i synergi med Unionens strukturpolitik, isrer, for sa vidt angar Den 
Europreiske Socialfond, samordnet med den nye serie frellesskabsinitiativer. Der vii blive 
truffet foranstaltninger til sikring af en jrevn strnm af information til medlemsstaterne om 
disse forskellige aktioner. Radet forventes at vedtage programmet inden udgangen af 
1994, saledes at nreste fase i erhvervsuddannelsessamarbejdet fra og med januar 1995 kan 
komme til at nyde godt af alle de aktioner, der skal gennemfores som led i LEONARDO­
programmet. De styrkede band til CEDEFOP (Det Europreiske Center for Udvikling af 
Erhvervsuddannelse) vii gavne gennemforelsen af dette program, isrer i kraft af den regel­
mressige udarbejdelse af sammenlignende beskrivelser af uddannelsessystemerne. 
27 
III -FREMME AF GODE ARBF.JDSVILKAR SOM EN DEL AF ET KONKURRENCEDYGTIGT EUROPA 
I. Lovgivning tit forbedring af arbejdsvilk!rene og sikring af arbejdstagernes 
rettigheder har udgjort en vresentlig det af Unionens resultater pa det social-og 
arbejdsmarkedspolitiske omrade. De vresentligste mal har vreret bade at sikre, at 
etabteringen af det indre marked i.kke indebar en forringetse af arbejdsvitkarene eller 
skabte konkurrenceforvridning, og at arbejdstagerne fik del i den 0gede velstand. Der er 
isrer blevet fokuseret pa ligebehandling af mrend og kvinder, arbejdstagernes frie 
bevregelighed, sikkerhed og sundhed og -i begrrenset omfang -pa arbejdsret. 
2. Siden vedtagelsen af Den Europreiske Frellesakt er man i stedet for at lregge vregt 
pa harmonisering gaet over til at vedtage minimumsstandarder, og det andet handlings­
program pa det social-og arbejdsmarkedspolitiske omrade7, som er en opfolgning af 
Frellesskabspagten om Arbejdstagernes Grundlreggende Arbejdsmarkedsmressige og 
Sociale Rettigheder, der btev vedtaget i 1989, omfattede 21 forslag tit direktiver, hvoraf 
de fleste var baseret pa artikel 118 A. Kommissionen har fremsat alle disse forslag, og 
13 af dem er blevet vedtaget. Der er saledes gjort betydelige fremskridt pa arbejdsmilj0-
omradet, bl.a. direktiverne om beskyttelse af gravide arbejdstagere8, beskyttelse af unge 
under arbejdet9 og tilrettelreggelse af arbejdstiden10, som via minimumsforskrifter har 
bevirket, at arbejdstagernes sociale beskyttelse i den senere tid er blevet yderligere 
udbygget. Hvad arbejdsmarkedslovgivning angar er der truffet vigtige afg0relser i form 
af direktivet om arbejdsgiverens pligt til at optyse arbejdstagerne om de vilk!r, der grelder 
i forbindelse med arbejdsaftaler11 og rendringen af direktivet om kollektive afskedigelser12. 
3. Imidtertid er en rrekke forstag stadig ikke vedtaget. Fire forslag pa arbejdsmilj0-
omradet er stadig under drnftetse i Radet (jf. afsnit C). Der er endvidere fremlagt 4 andre 
forstag for Radet; disse vedrnrer: 
(i) informering og h0ring af arbejdstagerne 
(ii) utraditionet beskreftigelse: 
• arbejdsvilkar 
• konkurrenceforvridning 
(iii) udstationering af arbejdstagere 
4. I forbindetse med nreste fase af gennernforelsen af social-og arbejdsmarkeds­
politikken mener Kommissionen, at der b0r gives h0jeste prioritet til en frerdigbehandling 
af disse forstag. 
7 
8 
9 
10 
11 
12 KOM(89) 568 endetig udg. af 29.11.1989. 
92/85/E0F (EFT L 348 af 28.11.1992). 
KOM(94) 88 af 30.3.1994 -godkendt, men endnu ikke offentliggjort i EFT. 
93/103/EF (EFT L 307 af 13.12.1993). 
91/533/E0F (EFT L 288af18.10.1991). 
92/56/E0F (EFT L 245 af 26.8.1992). 
28 
5. De fremtidige prioriteter vii derfor vrere gennemforelsen af det foreliggende 
handlingsprogram pa det social-og arbejdsmarkedspolitiske omrade, konsolidering af 
normer for arbejdsvilkar og fremme af sikkerhed og sundhed pa arbejdspladsen. 
A .. Gennemfsrelse af det foreliggende handlingsprogram pa det social-og 
arbejdsmarkedspolitiske omrade 
Informering og h@ring af arbejdstagerne 
6. I april 1994 fremlagde Kommissionen i henhold til artikel 2, stk. 2, i aftalen om 
social-og arbejdsmarkedspolitik13 et forslag med henblik pa at forbedre informering og 
h0ring af arbejdstagerne i virksomheder og koncerner, som har afdelinger i flere 
medlemsstater. Radet (socialministrene) vedtog den 22. juni en frelles holdning om teksten 
og Kommissionen forventer, at den bliver vedtaget inden udgangen af 1994. 
Kommissionen vii bista ved gennemforelsen af dette direktiv og sikre, at der sker 
udveksling af information de bernrte parter imellem. Herudover vii Kommissionen, nar 
dette direktiv er vedtaget,: 
• 
13 
14 undersoge dets konsekvenser for de ..\YV forslag ti/ Rildels direktiver, der vedrorer 
el/er indeholder bestemme/..\:er om informering og horinx af arhejd,·tageme14, og 
som for @jeb/ikket er under overveje/se hos Ministerradet. 
KOM(94) 134 endelig udg. af 13.4.1994. 
Forslag til direktiv om statut for Det Europreiske Selskab (EFT C 263 af 
16. l 0.1989), forslag til direktiv om procedurer for information og h0ring af 
arbejdstagerne (EFT C 297af15.11.1980 og EFT C 217 af 12.8.1983), forslag til 
direktiv om oprettelse af et europreisk samarbejdsudvalg i virksomheder eller 
koncerner, som omfatter bedrifter eller virksomheder i tlere medlemsstater (EFT · 
C 39 af 15.2.1991 og EFT C 336 af 31.12.1991), forslag til femte direktiv om 
aktieselskabers struktur og deres organers befojelser og pligter (EFT C 240 af 
19.8.1983), forslag til direktiv om supplerende bestemmelser til statutten for den 
europreiske forening med hensyn til arbejdstagernes stilling (EFT C 99 af 
21.4.1992), forslag til direktiv om supplerende bestemmelser til statutten for det 
europreiske andelsselskab med hensyn til arbejdstagernes stilling (EFT C 99 af 
21.4.1992), og forslag til direktiv om supplerende bestemmelser til statutten for 
det europreiske gensidige selskab med hensyn til arbejdstagernes stilling (EFT C 
99af21.4.1992). 
29 
i!Jtb j ii 
Udstationering af arbejdstagere 
7. Der b0r hurtigst muligt geres fremskridt pa dette vigtige omrade. Det fors0ges 
med Kommissionens fqrslag15 at etablere et fundament af minimumsnormer til beskyttelse 
af arbejdstagere, der arbejder midlertidigt i en anden medlemsstat. Etableringen af det 
indre marked g0r dette sa meget desto mere vigtigt. 
e Hvis denne tekst ikke godkendes i Radel inden udgangen af 1994, vii 
Kommissionen, uden at dette iovrigt berorer de retlige rammer, indlede 
yderligere droftelser med arbejdsmarkedets parter og, pa baggrund af disses 
holdning, overveje, om dette problem kan loses gennem nye forslag om aktioner 
pa dette omrade. 
Nye former for beskreftigelse 
8. Der har de seneste 4 ar vreret en dramatisk udvikling pa arbejdsmarkedet, som 
isrer er forarsaget af rendringer i bade produktionsmodellen og servicesektoren, hvilket 
har fort til mere fleksible former for ansrettelsesforhold (tidsbestemt ansrettelse, 
midlertidig ansrettelse og deltidsansrettelse). Dette skyldes ikke kun, at ledelsen 0nsker 
at 0ge fleksibiliteten, men ogsa at arbejdstagerne ganske ofte foretrrekker alternative 
arbejdsm0nstre. Hvis disse fleksible ansrettelsesformer skat accepteres generelt, sa er det 
vigtigt at sikre, at sadanne arbejdstagere gives stort set de samme arbejdsvilkar som 
arbejdstagere med traditionel ansrettelse, og der er et almindeligt udbredt 0nske om, at 
der pa unionsplan skabes et gennembrud pa dette omrade. Kommissionen erkender, at 
dens oprindelige forslag pa omradet16, som en f01ge af denne udvikling, kan trrenge til at 
blive revideret. Der skal i forbindelse med de foranstaltninger, der vedtages, ligeledes 
tages hensyn til principperne i ILO-konventionen om deltidsarbejde, som blev vedtaget 
i juni 1994 . 
• 
• 
IS 
16 Hvis der ikke gores fremskridt i Radel pa baggrund af de foreliggende forslag 
inden udgangen af 1994, vii Kommissionen med hjemmel i aftalen om social-og 
arbejdsmarkedspolitikken ivrerksrette hfJringer af arbejdsmarkedets parter. Disse 
horinger vii dreje sig om, hvilke yderligere foranstaltninger der kan trrejfes, 
herunder muligheden for at tage et forste skridt med et nyt direktiv om 
deltidsarbejde . 
I samme forbindelse vii Kommissionen desuden undersoge muligheden af et 
rammedirektiv, der drekker problemerne omkring kombination af arbejde og 
familieliv, herunder ajbrydelse af erhvervsarbejde i forbindelse medforaddreorlov. 
Et sadant forslag skulle have ti/ formal gradvist at fremme udviklingen af nye 
modeller, der egner sig bedre ti/ det europreiske samfunds rendrede behov, og det 
vii blive specifikt udformet med det formal at Jette kvinders ju/de integrering pa 
KOM(91) 230 endelig udg. af 19.6.1991. 
KOM(90) 228 endeligudg. af 13.8.1990. 
30 
arbejdsmarkedet (if. desuden kap. V). Direktivet skul/e i sa /aid fasts~tte 
minimumsstandarder inden for visse rammer med det formal at opmuntre ti/ 
konkurrerende /osningsmode/ler i en verden i forandring. Hvis disse muligheder 
fore/igger,. vii det eksisterende for slag om for~ldreorlov17 blive trukket tilbage. 
Arbejdstid 
9. Direktivet om arbejdstid, som indeholder bestemmelser om de daglige og ugentlige 
minimumshvileperioder, en maksimal arbejdsuge pa 48 timer, arlig ferie med 10n, samt 
om natarbejde blev vedtaget i november 199318. Herudover har Kommissionen, over for 
Parlamentet, forpligtet sig til at fremsrette forslag til supplering af det foreliggende 
direktiv, saledes at det drekker alle ansatte. Forudsat at visse minimumsstandarder 
overholdes b0r der tilskyndes til fleksibilitet med hensyn til tilrettelreggelse af 
arbejdstiden, srerligt pa virksomhedsniveau i forbindelse med udvikling af nye 
arbejdsm0nstre og med henblik pa at forbedre konkurrenceevnen og 0ge mulighederne 
for beskreftigel se. 
e Beringer af arbejdsmarkedets parter uglel/er analyser gen11emfores af 
Kommissio11e11 pa baggrund af sektorer (5 transportsektorer samt havfiskeri) og 
aktiviteter (andre former for arbejde pa soen ug lreger under uddannelse), ~·om 
ikke er omfattet af arbejds·tidsdirektivet. Aftaler mel/em arbejdsmarkedets parter 
ville efter Kommissionens opfatte/se v~re den bedste la.ming, men hvis der ikke 
kan opnas nogen aftaler i lobet af 1995, vii man overveje forslag ti/ direktiver 
baseret pa artikel l 18A. 
B ... Sikring af gode arbejdsvilkar 
10. Med gennemforelsen af det foreliggende handlingsprogram pa det social-og 
arbejdsmarkedspolitiske omrade har man et vigtigt grundlag til sikring af gode 
arbejdsvilkar i europreisk ret. Det er kompliceret og kontroversielt at tage stilling til, 
hvilke videre skridt der skal tages, fordi sp0rgsmalet om arbejdsvilkar er meget centralt 
i forbindelse med debatten om forholdet mellem konkurrenceevne, vrekst og jobskabelse. 
I I. Nogle mener, at overdrevent gode arbejdsvilkar medforer omkostninger, der er til 
skade for konkurrenceevnen for virksomhederne i et givent land eller i en given region 
i forhold tit andre lande eller regioner. Mange mener pa den anden side, at produktiviteten 
er n0glen til konkurrenceevnen, og at gode arbejdsvilkar altid har vreret en integrerende 
del af konkurrenceevnen. 
I2. Konflikten mellem disse to modstridende synspunkter har vreret meget tydelig i 
de reaktioner, som Kommissionen har modtaget efter offentligg0relsen af grenbogen. Det 
17 
18 KOM(83) 686 af 24.11.1983. 
93/104/E0F, EFT L 307 af 13.12.1993. 
31 
ma konstateres, at der ikke er nogen klar enighed om dette punkt, og at meningerne er 
delte mellem medlemsstaterne og andre med hensyn til behovet for yderligere lovgivning 
om arbejdsvilkarene pa europreisk plan. 
13. En rrekke medlemsstater har, bl.a. med st0tte fra Europa-Parlamentet, Det 
0konomiske og Sociale Udvalg og EFS, udviklet ideen om at udbygge det frelles 
grundlag af bindende minimusnormer, der kan handhreves, som et egnet instrument til 
gradvist at gere fremskridt i retning af 0konomisk og social konvergens i Unionen under 
hensyntagen til de forskellige medlemsstaters 0kokomiske styrke og kapacitet. Ud over 
stmte til vedtagelse af foreliggende forslag blev der nrevnt en rrekke andre omrader, hvor 
der kunne fastlregges lovgivning pa unionsplan. Blandt disse omrader finder man: 
(i) beskyttelse mod individuel afskedigelse; 
(ii) beskyttelse af arbejdstagernes privatliv, navnlig med hensyn til behandling, 
herunder indsamling og videregivelse, af oplysninger om arbejdstagerne; 
(iii) krav om ligebehandling i forbindelse med deltidsarbejde og arbejde omfattet af 
tidsbegrrensede kontrakter (jf. afsnit A ovenfor); 
(iv) forbud mod diskriminering af arbejdstagere, som holder pa deres ret eller nregter 
at udf0re ulovlige arbejdsopgaver; 
(v) ret til at oppebrere l0n pa offentlige helligdage og under sygdom; 
(vi) arbejdstagernes ret til at blive h0rt i virksomhedsinterne anliggender, som bernrer 
dem personligt. 
14. Kommissionen har allerede ivrerksat grundige unders0gelser af situationen i 
medlemsstaterne i forbindelse med punkt (i) og (ii) ovenfor og forventer at vrere i stand 
til at offentligg0re resultaterne inden for de kommende 9 maneder. Den vii ligeledes 
opfordre til debat om disse emner i Radet og Parlamentet og blandt arbejdsmarkedets 
parter. Behovet for forslag om yderligere lovgivning pa unionsplan vii blive overvejet i 
lyset af denne debat under hensyntagen til det arbejde, der allerede er gjort i forbindelse 
med forslaget tit et rammedirektiv om databeskyttelse. Der er herudover en rrekke 
omrader, f.eks. arbejde i hjemmet og distancearbejde -hvor der vii kunne fastlregges nye 
fremgangsmader, og som b0r unders0ges grundigere med henblik pa en fremtidig 
uni onsakti on. 
15. Blandt de andre ting, der blev peget pa i ovennrevnte reaktioner, kan nrevnes 
forbuddet mod at diskriminere pa grund af race, alder og handicap (jf. kap. VI) samt 
undergrunds0konomien. Med hensyn tit problemkomplekset omkring undergrunds-
0konomien agter Kommissionen, med udgangspunkt i den overstaede debat, at opfordre 
medlemsstaterne til at udveksle erfaringer med henblik pa at skabe ny fremdrift og 
indkredse mulige l0sninger. I lyset af denne proces vii Kommissionen: 
• fremsatte forslag ti/ im@degaelse af problemet sort arbejde, herunder 
sammenhangen mel/em sort arbejde og ulovlig indvandring. 
16. Mere generelt er Kommissionen af den opfattelse, at en konsolidering og 
gennemforelse af den foreliggende lovgivning i den nrermeste fremtid -det grelder i 
32 
st Ell ii Li£ 
denne og i alle andre sammenhrenge -vii vrere mindst ligesa vigtig som fremlreggelsen 
af nye forslag for at sikre, at der ikke sker konkurrenceforvridning pa grund af 
mangelfuld gennemforelse Gf. kap. X). Denne situation kan rendre sig, nar den 
igangvrerende tilpasning af arbejdslovgivningen, som er i gang i alle medlemsstater, er 
overstaet. Nar de nye ordninger for arbejdstagernes rettigheder er klarere pa nationalt 
niveau, vii sp0rgsmalet om, hvorledes man bedst kan underst0tte dette pa europreisk plan 
sikkert komme pa dagsordenen igen. I betragtning af, at det er nresten fem Ar siden 
frellesskabspagten blev vedtaget, mener Kommissionen i den forbindelse, at det nu er pa 
tide at orientere sig mod fremtiden. Derfor patrenker den: 
• at den i l(Jbet af 1995 i samarbejde med Europa-Parlamentet vii foranstalte en 
feel/es h(Jring med det formal at vurdere resulta'ter, problemer og perspektiver i 
forlcengelse af frellesskab5pagten fem ar jrem. Denne kommer ogsa ti/ at blive 
baseret pa 1994-rapporten om opfylde/sen af malsretningerne i artikel 1 i aftalen 
om social-og arbejdsmarkerupo/itikken, som Kommissionen i henhold ti/ afta/ens 
artikel 7 ska/ udarbejde, og som af praktiske grunde vii blive slaet sammen med 
rapporten om gennemf(Jrelsen af f cellesskabspagten. 
C -Fremme af sikkerhed og sundhed pa arbejdspladsen 
17. Kommissionens meddelelse om sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse pa 
arbejdspladsen19 beskriver de vresentligste omrader for den indsats, der skal g0res frem 
til Ar 2000. 
18. Det er forsat en meget vigtig og nedvendig opgave, at man kommer videre med 
de arbejdsmilj0forslag,som i 0jeblikket ligger til behandling i Radet, saledes at de kan 
blive vedtaget i 10bet af 1994 og 199520. Derudover vii der efter h0ring af Unionens 
institutioner om meddelelsen blive fastlagt et fjerde handlingsprogram for sikkerhed og 
sundhed i 10bet af 1995. De vresentligste punkter i dette program vii vrere: 
• 
• 
19 
20 passende udvikling af unionslovgivningen i lyset af ny viden el/er tekniske 
fremskridt el/er med henblik pa at ajhjcelpe identificerede mangler, isrer med 
hensyn ti/ situationer, der jrembyder store risici, og farlige stoffer; 
konso/idering af eksisterende bestemmelser med henblik pa at afspej/e jremskridt, 
der er gjort pa det videnskabelige og teknologiske omrade, og pa at g(Jre dem 
nemmere at anvende for a/le ber(Jrte parter; 
KOM(93) 560 endelig udg. af 19.11.1993. 
Forslag til arbejdsmilj0direktiver greldende for transportsektoren (EFT C 271 af 
16.10.1993), fysiske agenser (EFT C 77 af 18.3.1993), kemiske agenser (EFT C 
165 af 16.6.1993), bevregelseshremmede arbejdstageres rejsevilkar EFT C 15 af 
21.1.1992) og arbejdsudstyr (rendring) (KOM(94) 56 endelig udg. af 14.3.1993. 
33 
e fremme af informerings- og uddannelsesaktiviteter, der lager sigte pa 
arbejdsgivere og arbejdstagere samt pa samarbejde mellem medlemsstaterne og 
arbejdsmarkedets parter med henblik pa at oge bevidstheden om sikkerhed og 
sundhed 
e fremme og udvikling af prawentive foranstaltninger og beskytte/ses- og 
forebyggelsestjenester, navnlig i forhindelse med risikoevaluering; 
e undersegelser af problemer, der er identificeret i sma og mellemstore 
virksomheder og i s<£rlig grad af speciflkke grupper og undersogelser af omrader, 
der er betingende for et godt arbejd~mi/j@; 
e udvikling af /edmgeforanstaltninger (andre end lovgivningsm<£ssige) ti/ fremme 
og supplering af de lovgivningsmcessige ma/. 
19. Parlamentet har opfordret Kommissionen til at fastlregge et program, der skal 
kaldes SAFE (Safety Action for Europe). Kommissionen har til hensigt at svare pa denne 
opfordring i forbindelse med sit fjerde handlingsprogram. Som anfort i tidligere nrevnte 
meddelelse vii Kommissionen desuden: 
e fremscette forslag ti/ opnormering og forma/isering af de opgaver, som Udvalget 
bestaende af Arbejdstilsynschefer ska/ varetage. 
20. Den 22. juni 1994 vedtog Radet en forordning om etablering af et europreisk 
arbejdsmiljeagentur, der skal ligge i Bilbao21• Agenturets vresentligste arbejdsopgaver 
bliver at indsamle teknisk, videnskabelig og 0konomisk information om sikkerhed og 
sundhed pa arbejdspladsen, fremme af og stette til udveksling af information og 
erfaringer medlemsstaterne imellem, tilrettelreggelse af konferencer og seminarer, 
tilvejebringelse af den information, der er nedvendig for Kommissionen til forberedelse 
og evaluering af lovgivning, etablering af netvrerk, der sammenknytter medlemsstaternes 
nationale netvrerk samt indsamling og videreformidling af sikkerheds- og sundheds­
information fra lande uden for Unionen. Kommissionen vii lregge meget vregt pa, at 
agenturet kan blive operationelt i l0bet af 1995. 
21 KOM(90) 564 -godkendt, men endnu ikke offentliggjort i EFT. 
34 
lYl 2 SS! 3 ii I 2 .ih(24 
IV -OPRETTELSE AF ET EUROP.fEISK ARBEJDSMARKED 
1. Som en af de store successer i forbindelse med den europreiske integration er 
skonomisk betinget indvandring og udvandring mellem medlemsstaterne blevet tit fri 
bevregelighed, baseret pa fri bevregelighed for personer, hvis rettigheder er stadfrestet i 
Traktaten, og denne rendring er et konkret og praktisk eksempel pa, hvad europreisk 
statsborgerskab indebrerer. Der er tale om et reelt bevis for de vrerdier, der ligger i den 
europreiske sociale og arbejdsmarkedspolitiske model, og srerlig den enkeltes rettigheder 
og ansvar. 
2. I tider med h0j arbejdsl0shed er det naturligvis vanskeligere at opfylde malet om 
fri bevregelighed for EU-statsborgere, og da srerlig for bosatte indvan_drere fra tredjelande. 
Man kan ikke se bort fra, at det forholder sig saledes, men man skal samtidig huske pi, 
at Europa har tradition for at vrere aben, · og at Europa lrenge har haft succes med at 
integrere indvandrere og endelig, at disse forhold har medvirket til at skabe gode 
skonomiske resultater, demografisk dynamik og vitalitet i samfundet. 
A -Personers f rie bevregelighed ind en for U nionen 
3. Traktatens artikel 8A giver enhver borger i Unionen ret til frit at flytte og bosrette 
sig inden for medlemsstaternes omrade. I realiteten er visse ressourcesvage grupper 
afskaret fra at benytte sig af denne ret, bl.a. arbejdsl0se uden underst0ttelse, folk, der 
lever af sociale ydelser, og visse grupper af handicappede samt endelig sig0jnere, som 
stsder pa praktiske og administrative vanskeligheder, hvis de vii bosrette sig i en 
medlemsstat efter deres eget valg. En tilbudsgaende debat om begrebet unionsborgerskab 
er n0dvendig med henblik pa en nyvurdering af de betingelser, der er fastlagt i den 
afledte ret vedrnrende ud0Velsen af retten til fri bevregelighed, specielt nar det drejer sig 
om retten til ophold og boprel, og i den forbindelse skal der ogsa tages hensyn til behovet 
for i videst mulig udstrrekning at undga, at der palregges yderligere finansielle byrder eller 
skabes potentielle uregelmressigheder. 
4. Den udfordring, Unionen nu star overfor, er derfor at oprette et omrade med reel 
mulighed for mobilitet pa europreisk plan, og det krrever en mere kompliceret samordning 
end tidligere af de forskellige politikker. Det drejer sig med andre ord om en tydelig 
illustration af den integration af den sociale og den 0konomiske politik, som blev 
fremhrevet i forbindelse med debatten om grnnbogen. Kommissionen foreslar derfor: 
• at tage a/le aspekter af det indre markeds made at fungere pa med hemyn ti/ 
personers (arbejdstageres, selvstamdiges, studerendes, pensionisters og andres) 
frie bevregelighed op ti/ fornyet overvejelse, og den vii nedsrette et panel pa hojt 
plan, som ska/ evaluere de foreliggende problemer og foresll'1 mulige losninger. 
Pane/et ska/ ajlregge rapport ti/ Kommissionen i lohet af 1995. 
35 
-
5. I denne forbindelse vii Kommissionen ogsa arbejde pa, at folk, der 0nsker at 
flytte, sikres tydelig og tilgrengelig information om Unionen, baseret pa de oplysninger, 
der allerede foreligger via EURES-databaserne Gf. afsnit C). 
6. Med henblik pa at fl fjernet de resterende retlige hindringer for arbejdstagernes 
frie bevregelighed vii Kommissionen tilstrrebe at fa vedtaget de foranstaltninger, der er 
foreslaet vedrnrende familiesammenfering, ligebehandling og udvidelse af boprelsretten 
for arbejdstagere i atypiske beskreftigelsessituationer22. 
7. Endvidere har Kommissionen til hensigt at: 
• anvende samtlige ti/ radighed staende mid/er ti/ at sikre en reel og e.ffektiv 
gennemforelse af reglerne, herunder om n@dvendigt i sidste ende sagsanla!g. 
Medlemsstateme s@rger for tilstra!kkelig uddannelse af og information ti/ 
embedsma!nd pa samtlige niveauer for pa den made at lette besva!rlige 
administrative procedurer; 
• evaluere de foranstaltninger, der allerede er truffet pa unionsplan med hensyn 
ti/ gensidig anerkendelse af eksamensbeviser og kvalifikationers 
sammenlignelighed med henblik pa at udveksle erfaringer og information og sikre 
storre gennemskuelighed bade for arbejdsgivere og arbejdstagere. Endvidere bor 
der tages hensyn ti/ foranstaltninger, der har ti/ formal at fremme akademisk 
anerkendelse af eksamensbeviser og studieperioder med henblik pa at lette 
mobilitet for studerende og forskere; 
• at fores/a, at det generelle system ti/ gensidig anerkendelse af kvalifikationsbeviser 
udvides ti/ al omfatte erhverv, der endnu ikke er d<.£kket ind, og den vii for/sat 
evaluere de foranstaltninger, der allerede er truffet for at gore det lettere for 
udoverne af lovregulerede erhverv i Unionen al levere l}enesteydelser og al 
etablere sig; 
• fremsa!lte forslag i forla!ngelse af dens henstilling af 21. december 199323 med det 
formal at lose beskatningsproblemer for arbejdstagere, som benytter deres rel ti/ 
jri beva!ge/ighed, Sa!r/ig gra!nsearbejdere, for pa den made at sikre /ige 
be handling. 
B -Socialsikring og fri bevregelighed 
8. Hvis retten til at bevrege og opholde sig inden for Unionen skal kunne udnyttes 
effektivt, forudsretter det tilstrrekkelig beskyttelse i henhold til unionsforskrifter pa 
omradet socialsikring. Uden en sadan beskyttelse vii forskellene mellem 
socialsikringsordningerne i de enkelte medlemsstater fl negative felger for personer, som 
22 
23 EFT C 119 af 15. 5. 1990. 
EFT L 39 af 10.2.1993. 
36 
!Li 36666.i SE t 1) 
bevreger sig over grrenser. De vii risikere at miste samtlige eller en del af de rettigheder, 
der har erhvervet eller er ved at erhverve i henhold til national lovgivning (f.eks. ret til 
pension, sygesikring, arbejds1'~shedsunderst0ttelse, familietilskud), nar de forlader deres 
land for at arbejde, s0ge arbejde, tage boprel eller ophold andetsteds i Unionen. 
9. I de mere end 30 ar, man pa europreisk plan har gjort en indsats pa dette omrade, 
er der fjemet mange hindringer for fri bevregelighed, men der er stadig nogle tilbage, som 
afskrrekker personer fra at udnytte denne ret. Formalet er ikke at harmonisere 
medlemsstateme socialsikringsordninger, men at na frem til en effektiv koordinering af 
de pagreldende ordninger i hele Unionen. Koordinering er en dynamisk fortl0bende 
proces, som afspejler hurtige rendringer i de nationale socialsikringsordninger og skiftende 
behov. 
10. I den forbindelse foreslar Kommissionen: 
• en omfattende teknisk revision og om/regning i forbinde/se med koordineringen af 
socia/sikringsbestemme/ser for pa den made at ho/de trit med udviklingen ogfolks 
behov og forenkle de greldende reg/er. Kommissionen har ti/ hensigt at 
identificere de relevante problemer for at kunne vurdere omfanget og folgerne af 
de nodvendige rendringer. Denne analyse vii blive /agt ti/ grundfor droftelser om 
en stategi for modernisering og forenkling, med de/tage/se af 
regeringsreprresentanter og arbejdsmarkedets parter, samt udarbejde/se af et 
konkret forslag. 
11. I mellemtiden er det ogsa n0dvendigt med unionstiltag for at bevare og forbedre 
det, der er opnaet hidtil. Kommissionen vii derfor fremsrette forslag om forskrifter 
vedrnrende: 
• 
• 
• 
24 behovet for at sikre ti/strrekkelig beskyttelse for personer, som bevreger sig over 
gramser, i forbindelse med erhvervstilknyttede og andre supplerende 
socialsikringsordninger, som supplerer el/er /reeder i stedet for beskyttelse i 
henhold ti/ /oven. Pa omradet erhvervstilknyttede pensionsordninger forventes 
Unionen at opstille en rrekke genere/le malsretninger med henblik pa at jjerne de 
hindringer for mobilitet, der al/erede blev identificeret i Kommissio11e11s 
meddelelse fra 199124, og der vii blive fremsat et forslag ti/ direktiv sidst i 1994; 
koordinering af nogle nye moderne former for ydelser, som medlemsstaterne har 
indftJrt i de senere ar, som f eks. uddannelsesyde/ser og ydelser ti/ personer, som 
har brug for behandling pa fang sigt; 
statsborgere fra tredjelande, som har arbejdstil/ade/se og er bosat i Unionen, og 
som har talrige problemer, nar de opholder sig midlertidigt i en anden 
medlemsstat, fordi de ikke omfattes <.if koordineringsbestemmelserne. Som et forste 
skridt bor de vrere herf,!ttiget ti/ de 1wdvendige .\ygesikring.\ydelser; 
SEK(91) 1332. 
37 
I 
• behove/ for at tilpasse Unionens reg/er for arhejd~·l@shedmnderstottelse ti/ 
personer, som soger arbejde i en anden medlemsstat. De gaddende reg/er blev 
indfort, da arhejdsloshedsprocenten var forholdsvis /av, og de ska/ ti/passes den 
nuvrerende situation pa arhejdsmarkedet, dog uden at det medf(:Jrer yderligere 
finansiel/e hyrder el/er tilskynder ti/ mishrug; 
• en losning af problemerne i forbindelse med fertidspensioneringsordninger, der 
er haseret pa ajtaler mel/em arbejdsmarkedets parter, og som ikke omfattes af 
koordineringsreglerne og derfor skaber problemer, srerlig for grrensearbejdere. 
12. Endvidere er de greldende regler om adgang til behandling pa tvrers af grrenser alt 
for restriktive og im0dekommer ikke lrengere de krav, der ger sig greldende pa 
indevrerende tidspunkt. Med henblik pa at gere det muligt at anvende de givne faciliteter 
i st0rre omfang og pa en mere effektiv made, srerlig i grrenseomrader, har Kommissionen 
til hensigt at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og deres relevante institutioner 
pa dette omrade. 
13. Endelig er en modernisering med hensyn til udveksling af data mellem 
socialsikringsinstitutioner af afg0rende betydning for, at hele koordineringssystemet 
fungerer effektivt, og at offentligheden for en bedre service. I forbindelse med Unionens 
indsats i de kommende ar vii der derfor blive lagt vregt pa at udvikle et telematisk 
netvrerk yderligere. Det er planen, at dette netvrerk, som forbinder socialsikrings­
institutionerne i samtlige medlemsstater, skat vrere pa plads inden udgangen af 1998. 
C-EURES 
14. Den nuvrerende krise pa det 0konomiske omrade og pa beskreftigelsesomradet 
viser tydeligt, at der ikke findes et egentligt europreisk arbejdsmarked endnu. Man har 
oprettet EURES (European Employment Services), som bade skal fungere som en samlet 
europreisk arbejdsformidling med mandat tit at informere, radgive og anbringe jobs0gende 
i hele Europa, og udg0re et forum for drnftelse af europreiske beskreftigelsessp0rgsmal 
pa operationelt plan. EURES fungerer som et partnerskab mellem Kommissionen, 
nationale arbejdsformidlinger i 16 lande og andre institutioner med interesse i mobil 
arbejdskraft, som f.eks. arbejdsgiversammenslutninger, erhvervsorganisationer og 
universiteter. 
15. EURES er et udtryk for europreiske arbejdstageres og arbejdsgiveres eftersp0rgsel 
efter et middel til at udnytte det enorme potentiale, der Jigger i et egentligt europreisk 
arbejdsmarked, srerlig gennem nyttige informationer om tvrernationale job-og 
ansrettelsesmulighed~r. Ved at lette tvrernational ansrettelse og erfaring kan EURES 
begrrense de strukturelle hindringer pa arbejdsmarkedet og medvirke til at udbygge 
forbindelserne mellem uddannelse og beskreftigelse pa europreisk plan. Formalet er 
endvidere at udnytte gode ideer fra et givet land eller omrade til at klare udfordringerne 
andetsteds. 
38 
16. Det centrale netvrerk, som bestar af 400 uddannede radgivere, der skat tage sig 
af dem, der seger, og dem der udbyder jobs pa tvrers af grrenser, er allerede pa plads. 
Ved udgangen af 1994 vi l en edb-baseret j ob-databank vrere ful dt ud operation el, og herti 1 
kommer en databank over leve-og arbejdsvilkar, som omfatter spergsmal vedrnrende alt 
fra bolig til aftaleret og beskatning. EURES vii endvidere koncentrere sig om at oprette 
egentlige grrensefrie tvrernationale beskreftigelsesomrader pa steder med mulighed for 
megen mobilitet. 
17. Dette redskab vii blive udbygget saledes, at det letter samordning af andre EU­
foranstaltninger (f.eks. udddannelsesinitiativer, ESF-foranstaltninger pa frellesskabsplan) 
og arbejdsmarkedet og danner en tvrernational ramme om udveksling af erfaringer og 
infonnationer om god praksis i forbindelse med spergsmal, pa beskreftigelsesomradet. 
D -Integration af indvandrere 
18. I februar 1994 udsendte Kommissionen en meddelelse om indvandrer- og 
asylpolitikken25, som skal danne grundlag for en ny omfattende debat om, hvordan man 
kan udnytte de muligheder, der ligger i Traktaten om Den Europreiske Union, til at give 
et koordineret svar og opstille de rammer, der er nedvendige som retningslinjer for 
Unionens fremtidige indsats. 
19. I meddelelsen fremhreves det, at en indsats pa integrationsomradet fortsat indgar 
som et vigtigt led i fremme af solidaritet og integration i Unionen som helhed. 
Integrationspolitikken skal derfor pa en meningsfuld made ga i retning af at forbedre 
situationen for statsborgere fra tredjelande, som har retmressig boprel i Unionen, ved at 
der tages skridt tit i hejere grad at styrke deres rettigheder i forhotd til EU-statsborgernes. 
20. De rammer, der er opstillet i meddetetsen for Unionens indsats, danner grundtag 
for den handlingsplan, som vii srette Unionen i stand til fare en aktiv og omfattende 
indvandrerpolitik. Kommissionen har srertig tit hensigt: 
• 
• 
• 
25 at jremsrette et fors/ag ved udgangen af 1994, hvori det henstilles ti/ 
medlemsstalerne al ralificere Den Internationale Konvenlion om Beskyttelse af 
Vandrende Arbejdslagere og deres Fami/iemedlemmer, vedlagel af FN den 18. 
december 1990; 
al tilskynde arbejdf)markedets parter Iii at behandle .\fJorgsmalet om arbejds­
vilkllrene for stalsborgere fra tredjelande, som har retmressig boprel i Unionen, 
inden for rammerne af deres dialog; 
i 1994 at afslutte en gennemgang af medlemsstaternes gennemforelse af 
Associeringsradet E@F-Tyrkiets afgorelse om den situation, der gor sig greldende 
for tyrkiske arbejdslagere, som er beskcefligel i Unionen. Herefler kommer en 
KOM(94) 23 endelig udg. af 23.2.1994. 
39 
lignende gennemgang af den situation, der gor sig gceldende for arbejdstagere fra 
Maghreb-/andene og senere arbejdstagere jra Gst-og centraluropceiske lande, som 
Unionen har indgaet aftale med 
21. Et indre marked uden grrenser med fri bevregelighed for personer indebrerer logisk 
set fri bevregelighed for alle statsborgere fra tredjelande med retmressig boprel, nar 
formalet er at deltage i 0konomiske aktiviteter. Dette mal b0r virkeligg0res efterhanden. 
Som et f0rste skridt pa vejen har Kommissionen til hensigt at; 
• fremsa!lte et forslag i 1995, som ska/ sikre, at medlemsstaterne prioriterer 
statsborgere jra tredjelande med fast retmcessig bopcel i en anden medlemsstat, 
nar ledige Stillinger ikke kan besrettes med EU-statsborgere el/er statsborgere jra 
et tredjeland med retmcessig bopcel i den pagceldende medlemsstat. 
22. Senere bliver det n0dvendigt at sikre adgang tit beskreftigelse i konsekvens af et 
tilbud om beskreftigelse; tidspunktet for, hvornar retten til fri bevregelighed sikres fuldt 
ud, afbrenger af arbejdsmarkedssituationen. 
23. Fuld integration i vrertslandet er maske det endegyldige bevis for, om Unionens 
politik med hensyn til fri bevregelighed er effektiv, og deter vigtigt, at indvandrere bliver 
hert i forbindelse med deres egen integrationsproces. Sammenslutninger af indvandrere 
kan ofte fungere som mellemled, nar man skat fremme integratiorien i vrertslandet. I 1994 
vii Kommissionen derfor ivrerksrette: 
• en evaluering af integrationsprojekter og projekter ti/ bekcempelse af racisme, som 
gennemfGres af ikke-statslige organsiationer med okonomisk stGtte jra 
Kommissionen, med henblik pa at opstille retnings/injer, som kan anvendes pa 
national!, regional! el/er /okalt plan. 
E -Bekrempelse af racisme og fremmedhad 
24. Som vedtaget pa Det Europreiske Rads mede pa Korfu vii Unionen intensivere 
sine bestrrebelser pa at udforme en samlet strategi pa unionsplan med det formal at 
bekrempe racisme og fremmedhad. Kommissionen vii pa sin side: 
• fortsat opfordre ti/, at der tilrettelcegges jystemer, ved hjadp af hvilke man kan 
ho/de Gje med episoder i form af racistisk betinget chikane, hvor adskillige 
medlemsstater har gjort fremskridt, og hvor der foregar droftelser om, hvorledes 
samarbejdet inden for Unionen vii kunne stimulere ti/ yderligere jremskridt; 
• Gge den eksisterende finansiel/e stotte ti/ projekter ti/ bekcempelse af racisme, med 
det formal at prcemiere nationale og andre bestrcebelser pl1 dette omrade, samt 
fortsrette med at give tilskud ti/ organisationer, hvis malscetninger og programmer 
indeholder et bredt element af antiracistiske holdninger; 
40 
bl 351 I h t v 
• i lohet af 1994 foretage en horing af arhejdsmarkedets parter pa europreisk plan 
om muligheden af at ind/ore en kodeks for god praksis med hemyn ti/ beskref­
tigelse, som modvirker racediskriminering. 
25. Kommissionen vii ogsa presse pa, for at der bliver indfojet bestemmelser i 
traktaten, som giver specifikke bef0jelser til bekrempelse af racediskrimination Gf. kap. 
VI). 
41 
V -LIGE MULIGHEDER FOR MIEND OG KVINDER 
I. Den Europreiske Union har langt tilbage i tiden forpligtet sig til at fremme lige 
muligheder for mrend og kvinder (artikel 119 i Rom-traktaten) og der er almindelig 
enighed om, at de lovgivningsrammer, der afspejler social-og arbejdsmarkedspolitikken 
pa unionsplan, har vreret en katalysator for en betydelig udvikling i medlemsstateme. 
Tydeligg0relse og fortolkning af lovgivning -sredvanligvis pa baggrund af domme afsagt 
ved EF-domstolen -har medvirket til at fremme lige muligheder. Der ligger imidlertid 
stadig et stort arbejde forude. Der er stadig behov for strerke lovgivningsrammer, og der 
b0r vrere en ensartet anvendelse af den foreliggende ligebehandlingslovgivning overalt i 
Unionen. 
2. Den 0konomiske kontekst for ligebehandlingspolitikken har rendret sig dramatisk 
i de seneste Ar, og dette skal afspejles i fastlreggelsen af Unionens politik. Vreksten i 
kvindemes erhvervsfrekvens er 0get pa trods af og parallelt med st0rre ledighed blandt 
kvinder (12% sammenlignet med 9% for mrendenes vedkommende) og erfaringerne i 
visse lande viser, at kvindernes 0gede erhvervsaktivitet ikke automatisk hrenger sammen 
med vreksten i deltidsarbejde. Vanskelighederne med at flnde arbejde har ikke afboldt 
kvindeme fra i h0jere grad at blive erhvervsaktive, og dette omfatter ligeledes oprettelsen 
af virksomheder; det var saledes kvinderne, der startede en vresentlig del af de sma 
virksomheder i Frellesskabet i l0bet af 1980' erne. 
3. Denne tilpasningsevne og kreativitet hos kvinder er en styrke, der b0r udnyttes i 
forbindelse med indsatsen for at opna vrekst og konkurrenceevne inden for EU. Lavere 
erhvervsaktivitet hos kvinder i EU (66%) sammenlignet med kvinder i USA, Japan og 
andre lande uden for EU (72%) er en faktor, som taler imod fors0get pa at opna en bedre 
konkurrenceevne, isrer pa grund af den 0jeblikkelige overvregt af kvinder pa 
mellemuddannelser og videregaende uddannelser i EU og deres generelt bedre 
uddannelsesbaggrund. Man kan ogsa opna en bedre konkurrenceevne ved at forbedre 
arbejdsvilkarene i fleksible og darligt beskyttede, mindre godt betalte job eller i 
forbindelse med ikke-formaliseret arbejde, saledes at deres 0konomiske rolle i 
produktionen samt forbruget 0ges gennem passende anerkendelse og affonning. 
4. Det bidrag, som kvinderne kan yde til at skabe fornyet dynamik i 0konomien, er 
en af arsagerne til, at ligestillingsproblematikken b0r betragtes som et centralt sporgsmal, 
som der skal tages hensyn til i forbindelse med alle generelle politikker. Der b0r ske en 
udbygning af den europreiske indsats for at udvikle aktioner og politikker, der styrker 
kvindernes ret, og som maksimerer deres potentielle bidrag. De b0r underst0ttes af en 
evaluering af de 0konomiske fordele ved at satse pa lige muligheder for mrend og 
kvinder, herunder navnlig omkostningerne ved ikke at anvende ligebehandlingspolitikker. 
5. Kvinder udg0r ikke nogen homogen gruppe. Mange diskriminerende faktorer har 
rod i de samme historiske og kulturelle forhold, som alle kvinder Jigger under for. 
Imidlertid ma politiske bestrrebelser ogsa n0dvendigvis differentieres efter behovene og 
forventningerne blandt f.eks. handicappede, reldre, indvandrere og/eller etniske mindretal, 
42 
unge kvinder, eller dem, der bor i landdistrikter ell er i storbyer. K vindernes situation er 
genstand for srerlig omtale i andre relevante afsnit i denne hvidbog. 
A -Ophawelse af kensdiskriminering pa arbejdsmarkedet og opvurdering af 
kvinders arbejde 
6. K0nsopdelingen af erhvervsaktiviteterne vii sandsynligvis blive pavirket i betydelig 
grad af strukturelle 0konomiske rendringer, isrer pa grund af den stadigt st0rre betydning 
af tjenesteydelser, nye teknologier og ny fleksibilitet i forbindelse med tilrettelreggelse af 
arbejdet samt af nye teknolgoier og ny fleksibilitet i forbindelse med arbejdstiden, og 
arbejdsforhold, som de offentlige og private virksomheder efterlyser. Der krreves en 
vedholdende indsats for at maksimere mulighederne og begrrense risiciene. Dette er srerlig 
relevant for arbejde i hjemmet og fjernarbejde, som indebrerer betydelige muligheder for 
kvindeme, men hvor der ogsa er behov for at vrere pa vagt over for risikoen for 
forringede arbejdsvilkar og 0get isolering for kvinder, som udg0r den st0rste del af 
arbejdsstyrken pa dette omni.de. Det vii vrere n0dvendigt at nyvurdere den vrerdi, der 
tillregges job, som traditionelt udfares af kvinder, f.eks. b0rnepasning, reldreomsorg, 
arbejde i familiefirmaer og hjemmeservice. Desuden vii nye former for tilrettelreggelse 
af arbejdet kunne skabe fl ere fleksible job ikke blot for kvinder, men ogsa for mrend. Der 
er behov for politiske tiltag, som farer til, at begge k0n udnytter de potentielle fordele, 
der ligger i fleksibilitet. 
7. For at dette mal kan nas, ma rendringer pa arbejdspladsen ledsages af aktioner til 
bekrempelse af forskelsbehandling gennem regler for praksis vedrnrende l0n, uddannelse 
og ophrevelse af hierarkisk k0nsdiskriminering (d.v.s. at kvinder skal have adgang til 
ledende Stillinger pa alle niveauer). Aile former for kvindearbejde ma betales ordentligt 
(bl.a. gennem indfarelse af k0nsneutrale evaluerings- og jobklassificeringsordninger) og 
social beskyttelse skat garantere et uafbrengit liv for den enkelte arbejdstager. 
8. Reelte vatgmuligheder og ligestilling i forbindelse med erhvervsuddannelse og 
anden form for uddannelse samt adgang til at here hele livet igennem er ligeledes af 
afg0rende betydning med henblik pa at 0ge karrieremulighederne for kvinder. Der skat 
endvidere vrere st0rre opmrerksomhed omkring fordele ved at integrere specifikke social­
og ar~ejdsmarkedspolitiske mal i strategiske forretningsplaner. Arbejdsmarkedets parter 
kan deltage i fastlreggelsen af foranstaltninger til st0tte for initiativer i den offentlige og 
private sektor ved at opmuntre til anvendelse af evaluering og offentligg0re 
virksomhedsresultater, give praktisk vejledning til virksomhederne, isrer de sma og 
mellemstore virksomheder, beregne omkostninger og fordele ved forskellige aktioner og 
11familievenlige11 politikker og endetig ved at videreformidle eksempler pa god praksis i 
europreiske virksomheder. 
9. Kommissionen vii derfor: 
e ind/ore reg/er for praksis vedrlJrende lige lm1 for /ige arbejde (en opfolgning pa 
det i }uni 1994 vedtagne memorandum), uddannelse ox ophrevelse·af hierarkisk 
konsdiskriminering; 
43 
e udtamke foranstaltninger, der motiverer kvinder ti/ faglig dygtigg@relse og 
erhvervelse af faglige kvalifikationer, herunder foranstaltninger, der ska/ hja!lpe 
kvinder ti/ at etablere egen virksomhed; 
e frems(J!tte forslag ti/ fjernelse af diskriminerende skatte- og 
socialbeskytte/sesregler samt ti/ individualisering af rettigheder (jf. kap. VJ). 
B -Koordinering af erhvervsarbejde og arbejde i hjemmet/familieliv 
10. Kvindernes st0rre erhvervsfrekvens har i de seneste artier vreret et af de mest 
i0jnefaldende frenomener, hvilket viser, at der nu er et start behov for, at arbejdet og 
familielivet kommer til at komplementere hinanden bedre; dette vii vrere i hele 
samfundets interesse. Den teknologiske udvikling og udviklingstendenserne i samfundet 
betyder, at virksomhederne skal vrere pa forkant med sadanne rendringer -og i visse 
henseender forud for lovgivningen og det offentliges politikker. I forbindelse med 
fastlreggelsen af disse politikker star man nu over for st0rre problemer som f.eks. 
forholdet mellem arbejdstid og tid til omsorg. JEndrede demografiske m0nstre betyder, 
at ansvaret for omsorgskrrevende reldre er i frerd med at rykke h0jere op pa den 
samfundsmressige dagsorden, selv om b0rnepasning fortsat er det st0rste problem for 
udearbejdende forreldre i mange medlemsstater. Der er behov for nye sociale 
infrastrukturer til st0tie for varetagelse af hjem og familie og sp0rgsmalet om, hvorledes 
man kan hjrelpe familierne med at brere omkostningerne, er fortsat ikke afklaret. 
11. Fremskridt i retning af nye mader at opfatte familiemressige pligter pa ma 
forventes langsomt at aflaste kvinderne og give mrendene mulighed for at spille en mere 
fyldestg0rende rolle i samfundet. Der vii vrere behov for st0rre solidaritet mellem mrend 
og kvinder, saledes at mrendene i stigende grad deler ansvaret for pasning og omsorg i 
samfundet, og saledes at fleksibiliteten ikke forer til, at der opstar nyt pres pa kvinder, 
saledes at de er n0dt til at opgive deres erhvervsarbejde eller til at acceptere l0narbejde 
i hjemmet afsondret fra frellesskabet. Denne solidaritet vii blive bakket op via 
gennemforelsen af bestemmelserne i Radets henstilling af 1992 om b0rnepasning26, hvor 
der opfordres til at indfore orlovsordninger for savel fredre som m0dre i hele Unionen. 
Der krreves ogsa en aktiv politisk indsats for at befordre rendringsprocessen og for at 
fremme en mere ligelig fordeling af forreldrepligterne, hvilket er et andet aspekt af 
henstillingen om b0rnepasning. 
12. Pa grundlag af medlemsstaternes erfaringer, og med henblik pa at fremme en 
st0rre grad af samarbejde, vii Kommissionen: 
• 
26 j@lge henstillingen om bornepasninK op via en vurdering af gennemfore/sen af 
henstillingen, fastla!gge/se af referencedata om homepas11i11gsord11i11ger og 
-faciliteter i medlemsstateme samt 11dtw11k11i11g qf mdder, hvorplt man kan a!ndre 
stereotype holdninKer ti/ konsrolleme i ,\·amfimdet; 
92/241/E0F, EFT L 123 af 8.5.1992. 
44 
• foretage en okonomisk vurdering af bade jobskahelse5potentialet og det 
rejlatoriske potentiale, der ligger i infrastrukturer og faciliteter inden for 
bemepasning og omsorg. Denne vurdering kommer ti/ at omfatte en evaluering 
af brugen a/ kvantitative og kvalitative ma/ for forbedringen af b@rnepasnings­
mulighederne, og den potentiel/e anvendelse af fiska/e og finansiel/e redskaber ti/ 
at forbedre disse infrastrukturer og faciliteter med I lyset af denne vurdering vii 
Kommissionen fremsrette relevante forslag. 
C -Fremme af kvindernes deltagelse i beslutningstagningen 
13. Kvindernes rolle i beslutningstagningen er af afg0rende betydning for, at der kan 
g0res samfundsmressige fremskridt. Malet vedrnrende lighed mellem kvinder og mrend 
vii ikke kunne nas, hvis der ikke g0res meget hurtigere fremskridt med at fa kvinderne 
inddraget i beslutningstagningen i alle sektorer i samfundet. De store fremskridt, der er 
gjort henimod at opna lige muligheder for piger og kvinder i uddannelsen, giver mulighed 
for at tage et stort skridt fremad i det kommende arti. Kommissionen er af den opfattelse, 
at det er n0dvendigt at ga videre til nreste fase ved at fokusere pa bade ligebehandling 
og lige muligheder ikke blot pa arbejdsmarkedet, men ogsa i samfundet som helhed. 
Erfaringerne viser nu, at formel ligestilling ikke automatisk resulterer i hverken lige­
behandling ell er passende reprresentation af kvinder pa de forskellige beslutningstagnings­
niveauer. Der er brug for mere dybtgaende analyser af de institutionelle og kulturelle 
barrierer, der forhindrer en mere ligelig reprresentation af kvinder i offentlige og politiske 
fora, herunder ogsa arbejdsmarkedsparternes organisationer. Den Europreiske Union b0r 
·vise vejen ved at trreffe konkrete foranstaltninger til styrkelse af kvindernes rolle i dens 
egne institutioner og b0r hjrelpe medlemsstaterne og andre unionsinstitutioner med at g0re 
fremskridt i den samme retning. 
14. Pa grundlag af medlemsstaternes erfaringer, og med henblik pa at fremme en 
st0rre grad af samarbejde, vii Kommissionen: 
• fortsrette med at styrke forskning i, informering om, uddannelse samt forslag ti/ 
aktioner med henblik pa st@rre deltagelse fra kvindernes side i heslutningsproces­
sen i save/ den offentlige som den private sektor. 
D -De nreste skridt 
15. Kommissionen vii fortsrette med at fremme ligestillingen ved hjrelp af integrerede 
handlingsprogrammer. Det igangvrerende tredje handlingsprogram skat efter planen 
afsluttes ved udgangen af 1995. En midtvejsevaluering vii blive offentliggjort i anden 
halvdet af 1994.I lyset af denne evaluering, og med udgangspunkt i nrervrerende hvidbog, 
vii Kommissionen: 
• i l@bet af 1995 offentliggore et !Jerde handling~program vedrorende lige 
muligheder for kvinder og mamd, som ska/ ivrerksrettes med virkning fra 1996; 
45 
• i 1996 udgive denforste af en ra!kke arlige "/igesti/lingsrapporter", hvori der vii 
blive gjort rede for udviklingen med hemyn ti/ ligesti/lings5p@rgsmalet pa 
national/ plan og uniomplan, og rapporten ska/ bruges som et observations­
instrument i ligestillingjpolitikkens tjeneste. 
16. Endvidere vii Kommissionen: 
• presse pa for at fa vedtaget det fores/aede direktiv om fora!ldreorlov oglel/er 
anden form for /ovgivning om orlovsordninger (jf kap. 111); 
e ti/skynde ti/ vedtage/se af fors/aget ti/ direktiv om bevisbyrde27• Hvis det ikke 
vedtages inden udgangen af 1994, vii Kommissionen overveje at tra!kke forslaget 
tilbage og ud"ende en meddelelse om procedurer og mid/er ti/ gennemf@re/se af 
artikel 119 og direktiverne om ligebehandling (adgang ti/ domstolene, 
tidsbegra!nsninger, bevisbyrde og mid/er og sanktioner osv.), der bygger pa EF­
domstolens eksisterende rel5praksis; 
e benytte a/le de mid/er, der er ti/ radighed, for at sikre en reel og effektiv 
gennemf@relse af a/le ga!ldende retlige bestemmelser, og bl.a. ogsa ty ti/ retslige 
skridt om nodvendigt; · 
e med udgangspunkt i Radets vedtage/se for nylig af resolution om fremme af 
ligestil/ingen ved hja!lp af strukturfondene28 og i trad med Europa-Parlamentets 
anmodninger udvikle mekanismer ti/ integrering af en ligebehandlingsdimension 
i strukturfondene og saledes ogsa fadlesskahsiniliativeme ge1111em en opstilling af 
mere klart definerede ma/, i11dw1m/i11g af oplysninger og overvagning af 
kvindernes deltage/se. Der vii hlive fast/agt krilerier, der kan anvendes ensartel 
overall i Unionen, sa/edes at der kan ske en effektiv indsam/ing af information og 
sammenligning pa tva!rnationalt plan. Det europa!iske radgivende udvalg kan 
spille en rolle med udvikling af sadanne kriterier og generelt i forbindelse med 
overvagningen. Sidelobende hermed vii Kommissionen med a/le de mid/er, den har 
ti/ radighed, tilskynde ti/ en j7JCCej:fu/d opfolgning og styring af EMPLOYMENT 
NO W-fa!llesskabsinitiativet; 
e undersoge, hvor/edes man kan fremme /igestilling af konnene i forbindelse med 
a/le unionspolitikker og opstille lixestilling som et kriterium i forbindelse med 
evalueringen af disse. 
17. For at uddybe den sociale dialog med hensyn til ligestillingssp0rgsmalet vii 
Kommissionen foresla, at der regelmressigt afboldes meder mellem arbejdsmarkedets 
parter og de ansvarlige for de nationale ligestillingsrad, der er reprresenteret i Det 
Radgivende Udvalg for Ligestilling mellem Mrend og Kvinder. Den vii ligeledes etablere 
kontakter til og foretage hering af kvindeorganisationer i forbindelse med det foreslaede 
forum for social-og arbejdsmarkedspolitik Gf. kapitel VIII). 
27 
28 KOM(88) 269 af 11.5.1988. 
Godkendt, men endnu ikke offentliggjort i EFT. 
46 
VI -SOClAL- OG ARBEJJ.lSMARKDl OG SOC1AL BESKYl1ELSE -Er AKI1Vf S\MFUND KR 
ALLE 
1. Reaktionerne pa grenbogen viser tydeligt, at de traditionelle systemer til social 
beskyttelse i Europa -der er baseret pa velfrerdsstatsbegrebet -er et vigtigt resultat, som 
skal opretholdes. Men det Jigger ogsa fast, at man er nedt til at bevrege sig vrek fra mere 
passive foranstaltninger til opretholdelse af indtregter og henimod aktive 
arbejdsmarkedsforanstaltninger, der kan fremme den 0konomiske og sociale integration 
for alle. Dette betyder, at der skal gives f0rste prioritet til beskreftigelse, idet der skabes 
nye relationer mellem beskreftigelses- og socialpolitikker gennem udvikling af et 
11trampolin"-sikkerhedsnet og ved at erkende, at dem, der ikke er ude pa arbejdsmarkedet, 
ogsa har en vresentlig rolle at spille i samfundet. Den europreiske samfundsmodel udg0r 
et godt grundlag, men den skal udvikles, saledes at der kan skabes ny synergi mellem 
samfundets velfrerds- og rigdomsskabende funktioner. 
2. Dette er ikke mindst vigtigt i betragtning af, at Den Europreiske Union kommer 
til at opleve markante rendringer i den demografiske struktur i de kommende 20 ar, isrer 
fordi befolkningerne bliver reldre, og fordi de sociale beskyttelsesordninger vii skulle 
tilpasses denne udvikling. Andelen af personer pa over 60 ar vii vrere steget fra 20 til 
23% i ar 2010, mens andelen af unge under 20 ar i den samme periode vii vrer~ faldet 
fra 24 til 21%. Den forventede gennemsnitslevealder vii fortsrette med at stige med et ar 
hvert femte ar. Aktive og kreative bidrag til samfundet fra de reldre skal derfor fremmes. 
Samtidigt rendrer familiem0nstrene sig: mange b0rn f0des uden for regteskab, folk venter 
med at ta b0rn og parforholdene er ofte mindre stabile. 
3. Kommissionen overvager alle disse rendringer og vii jrevnligt offentligg0re en 
rapport om demografi i EU, hvoraf den f0rste kommer ved udgangen af 1994. 
Hovedformalet med denne rapport vii vrere at illustrere de mader, hvorpa demografien 
-pa kort og tang sigt -vii ia konsekvenser for og indga i social~ og arbejds­
markedspolitikken og den 0konomiske politik. 
A -Opretholdelse og tilpasning af den europreiske model for velfrerdsstaten 
4. For to ar siden afsluttede Den Europreiske Union en lang periode med drnftelser, 
der kulminerede med Radets vedtagelse af en henstilling om overensstemmelse mellem 
malene og politikken for social beskyttelse29. I denne henstilling anerkendte medlems­
stateme, at der kan skabes et indre marked, samtidigt med at man opretholder forskellig­
artetheden af de forskellige systemer til social beskyttelse, som findes i Unionen -isrer 
for sa vidt angar finansiering og opbygning af disse -og at sammenlignelige tendenser 
i medlemsstaterne for.er til frelles problemer og udfordringer (arbejdsl0shed, reldre 
befolkninger, nye familiestrukturer, begrrensning af udgifter til sygesikring osv.). Med 
henblik pa at gere det muligt at opretholde forskellige nationale systemer og at srette dem 
29 92/442/E0F, EFT L 245 af 26.8.1992. 
47 
i stand til at opna fremskridt i harmoni med hinanden pa vej mod de fundamentale mal 
for Unionen har medlemsstateme indvilliget i at fremme overensstemmelsen mellem deres 
politikker for social beskyttelse, og de har opstillet frelles mat, der kan anvendes som 
vejvisere ved gennemforelsen af rendringer af systemerne, der gennemfores pa baggrund 
af de ovenfor beskrevne udfordringer. 
5. Kommissionen vii, pa Radets opfordring, fortsat analysere udviklingen i 
politikk:erne for social beskyttelse i medlemsstaterne og, i samarbejde med disse, evaluere 
de resultater, der opnas, saledes at de hver isrer kan ia det fulde udbytte af de erfaringer, 
der geres af de andre. 
6. Med denne udveksling af erfaringer vii der blive fokuseret pa forholdet mellem 
social beskyttelse, fremme af beskreftigelsen og bekrempelse af udst0delse og i srerlig 
grad pa mader, hvorpa man kan kombinere udbetalingen af ydelser, herunder garanti for 
et minimalt indkomstniveau, med en aktivt beskreftigelsesfremmende politik. Finansiering 
af socialsikringen er, med henblik pa bedre at kunne tilpasse den til den 
beskreftigelsesfremmende indsats, igen et vigtigt omrade i forbindelse med udveksling af 
erfaringer, ligesom det ogsa er vigtigt at sikre, at eventuelt misbrug af systemet 
forhindres. Der vii desuden blive foretaget en evaluering af mader, hvorpa man kan 
begrrense udgifter til sygesikringen og tilpasse den sociale beskyttelse til udviklingen af 
familiestrukturer, hvor denne udvikling skaber nye behov for social beskyttelse. 
7. I grnnbogen behandlede man overgangen tit den 0konomiske og monetrere union. 
De fleste af de indkomne reaktioner omhandler dette sp0rgsmal, men synspunkteme er 
modstridende. Det er imidlertid klart, at problemet med stigende udgifter til social 
beskyttelse, som pa indevrerende tidspunkt udg0r mellem en fjerdedel og en tredjedel af 
BNP i visse medlemsstater, rejser vresentlige sp0rgsmal. Med henblik pa at integrere de 
0konomiske og sociale l0sninger har Kommissionen derfor til hen~igt at: 
e overvage de samjundsudfordringer medlemsstateme star over for med hensyn ti/ 
udgifter. ti/ social beskyttelse gennem }a!vnlige drfJjtelser med de ansvarlige for 
beska!ftigelse og social beskyttelse og hfJringer af arbejdsmarkedets parter og 
fJkonomiske og andre aktfJrer i samfundet. Rapporten om social beskyttelse i 
Europa vii spil/e en vigtig rol/e i denne sammenha!ng. 
8. Kommissionen vii pa grundlag af disse erfaringer overveje muligheden af: 
e en supplerende henstil/ing om ti/pasning af ~ystemerne ti/ social beskyttelse ti/ nye 
familiestrukturer, bl.a. gennem individualiseril1g af rettigheder og bidrag pa 
grundlag af en sammenligning af de nuva!rende krmsbestemte uligheder i 
socialsikringen; 
e en henstilling om finansieringen af den sociale sikring; henstilllingen udformes 
som en ra!lle fa.dies retningslinje for, hvor/edes den sociale sikring hedre kan 
ti/passes ti/ en heska!Jtige/sesfremmende politik, samtidig med at solidaritets­
netva!rkerne hevares og at der er mulighed for, at forskellige nationale ordninger 
kan eksistere side om side; 
48 
e en henstilling om /angtidsp/ejeforsikring for personer, der bliver afhamgige af 
omsorg. 
9. Kommissionen vii endelig, med henblik pa at sikre ligebehandling af kvinder og 
mrend i forbindelse med social beskyttelse, foresta: 
e en rendring af direktivet om ligebehand/ing3° inden for de erhvervsti/knyttede 
sociale sikringsordninger pa linie med Barber-dommen, tillregsprotokol/en ti/ 
artikel 119 i traktaten om Den Europreiske Union og de domme, der er ajsagt af 
EF-domstolen pa baggrund af dommen i Barber-sagen, og som prrecisere 
anvende/sen af artike/ 119 pa omradet erhvervstilknyttet social sikring. 
10. Den vii ligeledes fortsrette sit arbejde med vedtagelsen af princippet om 
ligebehandling i forbindelse med social sikring31. 
B -Fremme af social integrering for alle 
11. Marginaliseringen af store grupper i befolkningen frembyder problemer for den 
sociale samh0righed i Unionen og krrever, at der geres en indsats af medlemsstaterne og 
alle de bererte parter, og at der sker en styrkelse af de sociale rettigheder. Det er klart, 
at de 0jeblikkelige 0konomiske og sociale vilkar medvirker tit at afskrere visse grupper 
fra de foreliggende muligheder. Reaktionerne pa grnnbogen bekrrefter behovet for at Iese 
disse problemer og fokusere pa trivsel for alle -bade arbejdstagere og andre grupper. 
12. Dette er ikke kun et sp0rgsmal om social retfrerdighed; Unionen har simpelthen 
ikke rad til at miste bidraget til samfundet som helhed fra marginaliserede grupper. Pa 
et tidspunkt, hvor store teknologiske, 0konomiske og sociale og arbejdsmarkedsmressige 
rendringer 0ger usikkerheden hos et stigende antal personer, er det n0dvendigt at Unionen 
sikrer, at de mest sarbare grupper (f.eks. personer, der er udelukket fra samfundet og det 
0konomiske liv, unge, der er ude af stand til at finde et fast arbejde, langtidsledige, 
handicappede og reldre) iar adgang til fordelene ved -og til at yde et aktivt bidrag til -
.den 0konomiske styrke, der er resultatet af et mere integreret Europa. 
13. Selv om det grundlreggende ansvar herfor ligger hos medlemsstaterne, spiller et 
velfungerende samarbejde mellem dem, inden for Unionen, en vigtig rolle. Herudover 
palregger artikel 2, stk. 2, i aftalen om social-og arbejdsmarkedspolitik, at underst0tte og 
supplere medlemsstaternes aktiviteter. Kommissionen vii derfor fortsrette med at udvikle 
grundlaget for lige rettigheder, med at videreformidle nye ideer om god praksis og st0tte 
nyskabelse og eksperimenter, som i stigende grad er tvrernationale, gennem struktur­
fondene, herunder isrer Den Europreiske Socialfond. 
30 
31 86/378 E0F, EFT L 225 af 12.8.1986. 
KOM(87) 494 af 16.10.1987, endnu ikke vedtaget forslag. 
49 
Kampen mod fattigdom og social udstode/se 
14. Med mere end 52 mio. personer, der i 0jeblikket lever under fattigdomstrersklen 
i Unionen32 er social udst0delse et endemisk frenomen, der hidrnrer fra de strukturelle 
rendringer, der pavirker vore 0konomier og samfund. Det truer den sociale samh0righed 
i de enkelte medlemsstater og i Unionen generelt. 
15. Udst0delsesprocesserne er dynamiske og flerdimensionelle. De optrreder ikke kun 
i forbindelse med arbejdsl0shed og/eller lave indkomster, men ogsa i forbindelse med 
faktorer som darlige boligforhold, manglende uddannelse og muligheder, darlig helbreds­
tilstand, diskriminering, manglende statsborgerskab og darlig integrering i lokalsamfundet. 
Forebyggelse og bekrempelse af social udst0delse krrever derfor en bred indsats og en 
kombination af bade 0konomiske og sociale foranstaltninger. Pa europreisk plan indebrerer 
dette ogsa, at problemerne omkring den sociale udst0delse skal s0ges l0st inden for 
rammerne af alle Unionens politikker. 
16. Deter af afg0rende betydning i kampen mod social udst0delse, at der skabes flere 
job, men nye job alene -ogsa selv om der bliver tale om mange flere job -vii ikke fore 
til, at den sociale udst0delse h0rer op. De tre fattigdomsprogrammer pa unionsplan har 
siden midten af halvfjerdserne givet en lang rrekke erfaringer, og det er helt klart muligt 
at opna en multiplikatoreffekt med en sadan indsats. Dette budskab blev meget klart 
formuleret, bl.a. pa den europreiske konference om bekrempelse af social udst0delse, der 
fandt sted i K0benhavn i juni 1993. Kommissionen vii fortsrette sin indsats i den 
henseende, og den vii navnlig: 
• gere alt for at fa Radet ti/ at vedtage det nC£ste program vedrorende en unions­
indsats pa dette omrade pa grundlag af de forslag, som Kommissionen forelagde 
i september 199333; 
• viderefere de aktioner, der i ojeblikket er igang, og den vii specie/I styrke 
dialogen med repra!sentative organisationer og arbejde pa at fa vedtaget en 
hejtidelig offentlig erkla!ring mod social udstodelse. 
17. Desuden er der behov for yderligere bestrrebelser pa at stimulere til Europa­
drekkende solidaritet bestaende i, at alle parter inddrages i kampen mod social udst0delse. 
Selv om det primrere ansvar for savel politik som konkret handling n0dvendigvis ma ligge 
hos medlemsstaterne, og ikke mindst hos regionale og lokale myndigheder, sa er der ogsa 
behov for en indsats pa unionsplan. Unionen ma bevise, at den ikke forholder sig passiv 
eller ubeslutsom til dette sp0rgsmal, og at den er i stand til at handle beslutsomt, ikke 
blot til fordel for dem, der er i arbejde, men ogsa i de arbejdsl0ses og de socialt udst0dtes 
interesse. Endvidere giver artikel 2, stk. 2, i aftalen om social-og arbejdsmarkedspolitik 
32 
33 Kilde: EUROST AT; tallet drekker over personer, der tilh0rer en husstand, hvor 
udgifterne pr. voksenrekvivalent er mindre end halvdelen af det nationale 
gennemsnit. 
KOM(93) 435 endelig udg. af 22.9.1993. 
50 
Unionen et srerligt ansvar for at st0tte og supplere medlemsstaternes aktiviteter med 
hensyn til integrering af personer, der er udst0dt fra arbejdsmarkedet. Kommissionen 
mener derfor, at der er god anledning til at unders0ge muligheden af: 
• · en yderligere unionsindsats ti/ reintegrering af dem, der er blevet udstfJdt fra 
arbejdsmarkedet, og som omfatter bade de Bkonomiske og sociale dimensioner af 
denne integrering og tilvejebringer et /ovgivningsgrundlag ti/ understBtning og 
jremme af medlemsstaternes indsats. 
18. Formalet med et sadant forslag skulle vrere at fastlregge frelles malsretninger og 
retningslinjer frem for detailbestemmelser eller ensartede l0sningsmodeller. I forslaget 
skulle der lregges ekstra vregt pa bestrrebelserne pa at ga over fra passive til aktive 
arbejdsmarkedstiltag med udgangspunkt i 1992-henstillingen om tilstrrekkelige ressourcer34 
og saledes at man kombinerer garantien for opretholdelse af et minimumsressourceniveau 
med en aktiv politik, der sikrer et ekonomisk incitament i forbindelse med det at s0ge 
arbejde. Dette kunne bl.a. omfatte forslag om, at medlemsstaterne gradvist skal gennem­
f0re minimumsforskrifter eksempelvis for foranstaltninger, som skal hjrelpe arbejds­
s0gende med at bidrage fuldt ud til samfundet og den sociale integration af dem, der ikke 
l<an komme ind pa arbejdsmarkedet. 
19. Herudover indeholder det nye program for forskning og udvikling et specifikt 
delprogram om social udst0delse, som vii g0re det muligt at gennemfore forskning om 
indikatorer og om effekten af politikker til bekrempelse af social udst0delse. Hertil 
kommer, at strukturfondene, og herunder isrer Socialfonden, inden for rammerne af det 
nye mat 3 og det nye frellesskabsinitiativprogram vedrnrende beskreftigelse og menneske­
lige ressourcer, ogsa kan yde et stort bidrag til bekrempelse af udst0delse. 
20. Forbedring af boligsituationen er ogsa meget vresentlig i forbindelse med bekrem­
pelse af social udst0delse og kan ogsa vrere en vresentlig kilde til jobskabelse. Der vii 
blive gennemf0rt yderligere projekter pa boligomradet, bl.a. gennem fremme af 
udveksling af information og erfaringer pa de jrevnlige m0der for boligrninistrene og 
udvekslingsprogrammer pa omradet. Disse forskellige aktioner vii blive koordineret af 
Komrnissionen, saledes at man kan g0re en veltilrettelagt og omfattende indsais pa dette 
omrlde. . 
21. Derudover s0ger storbyinitiativet, som Kommissionen godkendte den 15. juni35, 
at yde malrettet hjrelp til et begrrenset antal nrermere udpegede storbymilj0er, hvor en 
ophobning affaktorer (h0j ledighedsprocent, lavt uddannelsesniveau, darlige boligforhold, 
forringet fysisk milj0, udbredt kriminalitet, osv.) bevirker, at livskvaliteten generelt er 
darlig. Arbejdsl0sheden er i almindelighed st0rre i fattige storbymilj0er end den 
gennemsnitlige ledighed pa nationalt plan. Problememe ma n0dvendigvis fors0ges lest 
pa en integreret made, hvor regering og bystyre arbejder sammen. I lighed hermed tager 
initiativet Leader II (udvikling af landdistrikter) sigte pa at 10se de problemer, som 
34 
JS 92/441/E0F, EFT L 245 af 26.8.1992. 
EFT C 180 af 1.7.1994. 
51 . ,... 
lokalmilj0erne i landdistrikterne star overfor, i betragtning af, at en samlet 
udviklingsstrategi, der bygger pa de lokale akt0rers frelles indsats og en udvikling af deres 
knowhow, har vist sig at vrere en gavnlig fremgangsmade. 
Fremme af den sociale integrering af handicappede 
22. Mere end 10% af den samlede befolkning i Den Europreiske Union har handicap 
af forskellig art. Behovene hos de enkelte handicappede varierer meget, alt efter arten af 
handicappet og andre faktorer som f.eks. tidligere erfaring, kvalifikationer og personlige 
omstrendigheder. Hjrelpen skal ofte tilpasses handicappets art og alvor. Betragtet som en 
gruppe star handicappede imidlertid over for en lang rrekke hindringer for fuldstrendig 
.0konomisk og social integrering. Der er derfor behov for at indfoje en grundlreggende ret 
tit lige muligheder i Unionens politikker. 
23. Fra Den Europreiske Socialfond og i forbindelse med HORIZON-initiativet og 
HELIOS-handlingsprogrammet, herunder Handynet-systemet, er der ydet betydelig hjrelp 
til understmning og fremme af uddannelse af handicappede, saledes at de bliver i stand 
til at komme ud pa eller tilbage til arbejdsmarkedet. Formalet med denne st0tte er at vise, 
at det, at man sretter folk i stand til at udvikle deres evner, ikke kun er gavnligt for dem 
selv, men ogsa for samfundet som helhed. Dette arbejde vii blive viderefort. 
Derudover vii Kommissionen: 
e tage udgangsunkt i Del Europceiske Handicapforums positive erfaringer med 
henblik pa gennem passende mekanismer ti/ h@ring at sikre, at der tages hensyn 
ti/ de handicappedes behov i forbindelse med relevant lovgivning, programmer og 
initiativer. Delle om/alter kontrol med, at a/le uniomprogrammer i videst muligt 
omfang er abne for handicappede og med, at de opmuntres ti/ at deltage i disse; 
e formulere et egnet instrument, hvori der gives ti/slutning ti/ FN's standardreg/er 
vedr@rende lige muligheder for personer med handicap; 
e som en de/ af en Jndsats for at tilskynde arbejd\giverne, forberede reg/er for god 
praksis i forbindelse med Kommissionens egen personalepolitik og -praksis og 
tilskynde ti/ diskussioner inden for rammerne af arbejd~-markedsdialogen og af, 
hvorledes en sadan model kan jinde bred anvendelse. 
24. Den vii ligeledes unders0ge, hvordan Unionen kan bidrage til at 0ge adgangen til 
transportmidler og offentlige bygninger, samt presse pa for at la vedtaget direktivforslaget 
om bev~gelseshremmede arbejdstageres rejsevilkar36. 
36 KOM(90} 588 af 28.2.1991. 
52 
De celdres ekonomiske og socia/e rol/e 
25. De vresentlige sp0rgsmal for dem, der er gamle i dag og de kommende 
generationer af reldre, omfatter ikke kun omrader som pensioner og omsorg, selv om disse 
ornrader vii blive ved med at vrere vigtige. Udfordringen er st0rre: nemlig at sikre en h0j 
grad af integration i samfundet for de reldre, efterhanden som medlemsstaternes 
befolkninger bliver reldre. 
26. At opna dette vii krreve nytrenkning pa en rrekke omrader, der indtil nu har vreret 
taget for givet som f.eks. traditionelle karrierem0nstre, pensionsalder og ·roll en for 
'kemefamilien og den opsplittede familie. Der skat ligeledes tages hensyn til det forhold, 
at kvinderne er i overtal blandt de reldre, og at reldre kvinder sredvanligvis bar meget 
lavere indkomster end mrend. Det Europreiske Ar for 1£ldre og for Solidaritet mellem 
Generationerne viste, hvorledes nye ideer og ny praksis kan fremmes pa europreisk plan. 
Med henblik pa at fremskynde dette arbejde vii Kommissionen inden lrenge fremlregge 
forsl ag til: 
e en afgerelse om yderligere aktioner pa uniomplan, der skalbidrage ti/ at tackle 
de udfordringer, som en aldrende befolkning afstedkommer; aktionerne ska/ bl.a. 
dreje sig om aktive pensionisters rolle og bi drag .. 
Lige muligheder for al/e 
27. I en rrekke af bidragene til grnnbogen -bl.a. fra Europa-Parlamentet, Det 
0konomiske og Sociale Udvalg og Den Europreiske Faglige Samarbejdsorganisation ... 
blev Kommissionen opfordret til at trreffe yderligere konkrete foranstaltninger til 
bekrempelse af diskrimination pa grund af race, religion, alder og handicap. Traktaterne 
giver i deres nuvrerende udformning ingen specifikke befojelser til at lovgive pa dette 
omrade, hvilket er en mangel, som det bliver stadigt vanskeligere at begrunde i dagens 
Europa. Unionen er nedt til konkret at sikre alle mennesker mod frygten for 
diskrimination, hvis den skal kunne gere princippet om fri bevregelighed i det indre 
marked til en realitet. I tillreg til det arbejde, som Kommissionen i 0jeblikket udfiner pa 
disse omrader (jf. det tidligere nrevnte samt kap. IV) mener den derfor, at man nreste 
gang, der bliver lejlighed til at revidere traktaterne, b0r indfoje specifikke bestemmelser 
om bekrempelse af diskrimination pa grund af race, religion, alder og handicap. I dette 
ejemed vii Kommissionen tage yderligere skridt til at dokumentere den ekstra vrerdi, der 
ligger i at lade aktioner pa dette omrade gennemf0re pa unionsplan, som et naturligt 
supplement til det, er kan opnas pa national, regionalt eller endog lokalt plan. 
53 
·----·? 
VII -INDSATS PA OMRADET OFFENTLIG SUNDHED 
1. Bade i denne hvidbog og i den tidligere grnnbog anfores det, at der er en 
vresentlig forbindelse mellem offentlig sundhed og social-og arbejdsmarkedspolitik. samt 
milj0politik. Det drejer sig bl.a. om de negative virkninger, fattigdom, arbejdsl0shed og 
social udst0delse har pa sundheden, det 0gede pres pa ordninger vedrnrende beskyttelse 
af sundhed og social beskyttelse som folge af demografiske rendringer, srerlig 
befolkningens aldring, den rolle forebyggende programmer og rehabiliteringsprogrammer 
pa sundhedsomradet spiller i forbindelse med fremme af integration i samfundet, milj0ets 
konsekvenser for folkesundheden og de srerlige sundhedsproblemer og behov, som 
skyldes 0get mobilitet i Unionen og indvandring. 
2. Kommissionen beskriver i sin meddelelse om rammerne for en indsats tit fremme 
af folkesundheden37 medlemsstaternes sundhedsproblemer og relaterede problemer og 
definerer en metode til gennemforelse af traktatens artikel 3(0) og 129. 
3. Meddelelsen indeholder forst en vurdering af aktionsmulighederne pa unionsplan, 
og derefter beskrives muligheden for at gennemfore flerarige programmer pa en rrekke 
omrader. Kommissionen har vedtaget forslagene til afg0relse om tre af de pagreldende 
programmer, med henblik pa behandling i Radet og Parlamentet under den frelles beslut­
ningsprocedure og gennemforelse i 1995. De pagreldende programmer vedrnrer: 
• cancer 
• fremme af sundhed, information, almen uddannelse og erhvervsuddannelse 
• forebyggelse af stofmisbrug38 
4. Kommissionen har tit hensigt at prioritere forslag om fl ere programmer vedrnrende 
AIDS og andre smitsomme sygdomme, samt om sundhedsdata og indikatorer, herunder 
om overvagning af sygdomme. Man overvejer endvidere at udarbejde flere programmer 
pa omrader som ulykker og skader, forureningsbetingede sygdomme og sjreldne 
sygdomme. 
5. Kommissionen har ogsa nedsat en sundhedsgruppe med reprresentanter for flere 
afdelinger, og den skat i overensstemmelse med artikel 129 sikre, at der i fuldt omfang 
tages hensyn tit krav om sundhedsbeskyttelse i forbindelse med den politik, der 
udarbejdes pa andre omrader. 
6. I forbindelse med tilrettelreggelsen af Unionens indsats vii Kommissionen i fuldt 
omfang tage hensyn til den forbindelse, der er med andre omrader, og tilstrrebe at 
maksimere samordningen af sociale og sundhedsmressige foranstaltninger, samtidig med 
37 
38 KOM (93) 559, endelig udg. af 24.11.1993. 
KOM(94) 83 af 29.3 .1994, KOM(94) 202 af 1.6.1994, KOM(94) 234 af 8.6.1994. 
54 
IP I I I III 7 ) 
at den n0je respekterer de forskelle, der g0r sig greldende mellem de to omrader, med 
hensyn til struktur, organisation og gennemforelse. 
7. Pa baggrund af erfaringerne med virkeligg0relsen af Unionens mal ·med hensyn 
tit beskyttelse af sundheden vii Kommissionen vurdere, hvilke aktioner der i evrigt er 
behov for. Kommissionen vii srerlig tage hensyn til anmodninger fra medlemsstaterne og 
lette samarbejdet mellem medlemsstaterne vedrnrende f.eks. grundlreggende valg pa 
sundhedsomradet, serviceydelser og nye sundhedsrelaterede teknologier. Det ma srerlig 
overvejes at bista medlemsstaterne med at finde svar pa sundhedssp0rgsmal, f.eks. udvidet 
adgang til ydelser og faciliteter, som folger af 0get mobilitet inden for Unionen. 
55 
VIlI -FAGFmFNINGER, nRliJJl.!J.,ll'3CJl'?ER&\.l\r1MJf.NSI 
PARTNERE I JENDRINGSPROCESSEN FR OG FRMWGE ORGANIS\11~ ~ 
1. De udfordringer, der er anfort i grnnbogen, og de reaktioner, de afstedkommer fra 
alle sider, viser tydeligt, at det er rn~dvendigt med enighed, hvis sociale og arbejds­
markedspolitiske reformer skat kunne gennemg0res effektivt. I et Europa, som rendrer sig 
hurtigt, har den retlige side endvidere svrert ved at folge med udviklingen. De krrefter, 
der Jigger bag 0konomiske, sociale og demografiske rendringer er nu i stigende omfang 
internationale, hvilket ogsa taler for, at der skat indfores nye mekanismer, som sammen 
med de lovgivende myndigheder giver lovgivningen mulighed for at finde sin rette plads. 
2. Medlemsstaternes historiske og kulturelle traditioner har gjort det muligt at 
opbygge en europreisk model for enighed mellem arbejdsmarkedets parter, som bade 
indebrerer 0konomisk effektivitet og solidaritet mellem parterne. Arbejdsmarkedets parter 
har spillet en afg0rende rolle i denne proces, bade i forbindelse med samarbejdet mellem 
stat, arbejdsgivere og erhvervsorganisationer om politikken pa det 0konomiske og det 
sociale omrade, og i forbindelse med oprettelsen af forbindelser, som er baseret pa aftaler 
mellem arbejdsgivere og erhvervsorganisationer. Det skal fremhreves, at kollektive 
overenskomstforhandlinger har vist sig at vrere et fleksibelt middel til at skabe enighed, 
idet de tilskynder til en retfrerdig fordeling af resultaterne af 0konomisk fremgang og en 
gnidningsl0s tilpasning til omlregninger af produktionsprocessen og sociale rendringer. For 
eksempel i EKSF-industrierne (kul og stal), hvor der er sket talrige omlregninger og 
rendringer af denne art, er der blevet gennemfort bade passive og aktive sociale 
foranstaltninger, som led i sektorspecifikke h0ringer og overenskomster. Den h0je 
ledighedsprocent illustrerer behovet for, at arbejdsmarkedets parter i forbindelse med den 
kollektive forhandlingsproces lregger tilstrrekkelig vregt pa at ra de ledige i arbejde igen. 
I samtlige medlemsstater spiller de mange frivillige organisationer og velg0rende 
foreninger pa lignende made en vresentlig rolle. 
3. De omfattende strukturrendringer, Unionen nu skal igennem, stiller dette system 
over for nye udfordringer. Arbejdsmarkedslovgivningen i Unionen er konfronteret med 
et behov for nye og mere fleksible mekanismer til regulering af sociale og 
arbejdsmarkedspolitiske forhold, og disse mekanismer skal kunne tilpasses dels til den 
hastighed, hvormed rendringerne sker, dels til rendringernes omfang. Det krrever, at 
retsbestemmelser og kollektive overenskomster kommer til at supplere hinanden pa en ny 
made, at arbejdsmarkedets parter i h0jere grad deltager i udarbejdelsen af foranstaltninger 
pa unionsplan og nationalt plan, og at arbejdsgiversammenslutninger og erhvervsorgani­
sationer samarbejder i st0rre omfang. De tilsvarende sociale justeringer vii endvidere 
n0dvendigg0re, at frivillige og andre reprxscntative organisationcr deltagcr fuldt ud. 
A -FREMME OG UDVIDELSE AF DIALOGEN MELLEM ARBEJDS­
MARKEDETS PARTER 
4. Det nuvrerende samarbejde mellem Iedelsen og arbejdstagerne blev konsolideret 
ved hjrelp af de rammer, der er defineret i Aftalen om Social-og Arbejdsmarkeds-
56 
politikken. Med denne aftale anerkendes og formaliseres de to funktioner, som dialogen 
mellem arbejdsmarkedets parter har: hering af arbejdsmarkedets parter pa unionsplan, og 
partemes ret til at indga aftaler, som enten kan fl bindende retsvirkning eller palregge de 
underskrivende parter forpligtelser som de eneste. Regulering af sociale og arbejds­
markedspolitiske sp0rgsmal pl europreisk plan kan herefter bade blive baseret pa 
lovgivningsinitiativer fra unionens institutioner og pa kollektive overenskomstforhand­
linger mellem arbejdsmarkedets parter. Denne proces, som skat udvikle sig med tiden, vii 
gere det muligt at oprette et nyt partnerskab mellem akterer pa det ·0konomiske og det 
sociale omrade og sikre effektiv tilpasning til strukturelle rendringer. 
5. Kommissionen har udsendt en meddelelse om, hvordan disse nye procedurer skal 
fungere39. Det centrale budskab i meddelelsen gar ud pa, at selvom nogle elementer af 
dialogen mellem arbejdsmarkedets parter pa europreisk plan allerede er pa plads, er der 
stadig et stykke vej, inden dialogen har udviklet sig til et samlet struktureret system for 
kontakt mellem arbejdsmarkedets parter i Unionen. 
6. Med hensyn til strukturerne er det nedvendigt at gere en indsats pa flere omrader. 
Der er srerlig behov for at omstrukturere de nuvrerende radgivende udvalg for at tage 
hensyn tit en rrekke nye forhold, som f.eks. Unionens udvidelse med de nye 
medlemsstater, sammensretningen af arbejdsmarkedsparternes delegationer og sp0rgsmalet 
om reprresentation, forholdet mellem lovgivning og kollektive overenskomster samt 
forholdet mellem haring og forhandling. 
7. Kommissionen bar derfor til hensigt at fremsrette forslag til afg0relser, som skat 
indebrere, at folgende tages op til fornyet overvejelse: 
• mandat og sammensatning, for sa vidt angar Det Staende Udvalg for 
Beskaftigelse, i lyset af gennemf@re/sen af Aftalen om Social-og Arbejdsmarkeds­
polilikken. Del ska/ overvejes, om udvalget ska/ have en ny rolle, sa/edes at det 
bliver ti/ et staende udvalg for social-og arbejdsmarkedspolitik, samt 
• antal, mandat, omrade og sammensretning, for sa vidt angar sektorbestemte udvalg 
for dialog mellem arbejdsmarkedets parter. Forbindelsen til de nuvrerende og/eller 
udvidede tvrerfaglige radgivende udvalg vii blive forbedret. 
8. Fremme af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter pa europreisk plan afbrenger 
n0dvendigvis i forste omgang af arbejdsmarkedsparternes organisationer selv. Kommis­
sionens bidrag tit denne proces har til formal at sikre parterne lige megen st0tte, udbyde 
undervisning i og information om europreiske sp0rgsmal, overf0re resultaterne af 
arbejdsmarkedsparternes dialog pa europreisk plan til nationalt plan og koordinere mellem 
de forskellige niveauer, dialogen foregar pa. 
39 KOM (94) 600, endelig udg. af 14.12.93. 
57 
9. Med henblik pa at hjrelpe arbejdsmarkedets parter med at udbygge deres dialog 
foreslar Kommissionen derfor at udarbejde: 
• et debatoplreg om udbygningen af arbejdsmarkecbparternes dialog med fokus pa 
lige megen st@tte ti/ parterne og gennemf@relse af artikel 3 og 4 i Aftalen om 
Social-og Arbejdsmarkedspolitikken. 
10. Ovennrevnte vii bl.a. omfatte forslag om oprettelse af et europreisk uddannelses­
center for arbejdsmarkedets relationer, rationalisering af den finansielle st0tte til arbejds­
markedets parter med henblik pa i h0jere grad at sikre lige megen st0tte til begge parter, 
samt et program for formidling og bevidstg0relse omkring dialogen mellem arbejds­
markedets parter pa europreisk plan med henblik pa at overfore den pa nationalt plan. 
Ovennrevnte vii indebrere fremme af m0der, seminarer, unders0gelser, publikationer 
(frellesudtalelser, aftaler, etc.) og udvekslinger pa unionsplan, nationalt og interregionalt 
plan. 
11. Mere generelt er Kommissionen af den opfattelse, at arbejdsmarkedsparternes 
dialog med fordel kan udvides pa en rrekke omrader for at im0dekomme de nuvrerende 
rendringer pa arbejdsmarkedet. I den forbindelse har Kommissionen til hensigt at 
fremsrette forslag, som har til formal: 
• at tilskynde arbejdsmarkedsparlerne pa europreisk plan Iii al overveje, hvordan 
man kan sikre gode arbejdsvilkar, samlidig med at produktiviteten forbedres. Hvis 
Europa ska/ bevare og forbedre de givne arhejdsvilkar i en verdensokonomi, der 
er baseret pa konkurrence, ska/ begge parter pa ny forpligte sig ti/ at fremstille 
kvalitetsvarer, samtidig med at produktiviteten er h@j. 
Det vii indebrere adgang ti/ efteruddannelse for a/le arbejdstagere (herunder 
ledelsen), nye mekanismer, som kan sikre arbejdstagemes medbestemmelse ogfuld 
udnyttelse af a/le de nye muligheder, der ligger i den nye teknologi. Der vii skulle 
tages srerlig hensyn ti/ de praktiske prob/emer, som meget sma virksomheder star 
overfor, nar de ska/ tilpasse sig ti/ de hurtige rendringer pa markedet. 
• tilskynde arbejd\marked~parlerne pa europreisk plan ti/ at de/tage i foranstalt­
ninger, der ska/ tackle prob/emel vedr@rende arbejd\·vilkarene for statsborgere fra 
tredjelande, som har retmressig boprel i Unionen, og evenlue/ vedtage/se af en god 
praksis pa beskreftige/sesomradel med forebyggelse af racediskriminering (if. 
kapital IV), at ivrerksrette foranstaltninger ti/ srerbehandling af kvinder i den 
offentlige og den private sektor (jf. kapite/ V), fa monsterarhejdsgivere ti/ at 
hjrelpe handicappede pa arhejd\]Jladsen (kapital VI), og endelig tage hemyn ti/ 
vigtige nye ~porgsma/ som fami/iesammenforing og arhejde, ud\·tode/se og aldring. 
58 
B. -UDVIDELSE AF FRIVILLIGE ORGANISATIONERS ROLLE 
12. Det erkendes, at enighed og kollektive overenskomster mellem arbejdsgivere og 
erhvervsorganisationer spiller en unik rolle inden for den europreiske sociale og 
arbejdsmarkedspolitiske model, men deter ogsa klart, at frivillige og andre reprresentative 
organisationer har ret til at blive h0rt af Unionen og til at spille en rolle i 
amdringsprocessen. Derfor skal man ,,skelne klart mellem de forhandlingsprocesser, der 
nu er indfert under Aftalen om Social-og Arbejdsmarkedspolitikken, og de heringer, Den 
Europreiske Union skal foretage med henblik pa at Iese sociale problemer, som ikke kan 
10ses i forbindelse med kollektive overenskomstforhandlinger. Med hensyn til problemer, 
som f.eks. udst0delse, racisme, demografiske udviklingstendenser og aldring, skal 
Unionen nedvendigvis oprette partnerskaber med en lang rrekke institutioner, herunder 
arbejdsgiversammenslutninger og erhvervsorganisationer, pa grund af deres samfundsrolle 
snarere end deres rolle som part i kollektive forhandlinger. 
13. I grnnbogen behandles sp0rgsmalet om en udvidelse af arbejdsmarkedsparternes 
dialog samt behovet for et hensigtsmressigt debatforum, hvor strategiske samfunds­
problemer i Europa kan drnftes pa Aben og demokratisk vis. Svarene pa dette sp0rgsmal 
var forskellige. Kommissionen mener ikke, det er formalstjenligt, at dialogen mellem 
arbejdsmarkedets parter i sig selv Br denne rolle, for denne dialog har til formal at 
fremme kollektive overenskomstsforhandlinger mellem erhvervslivets to parter, men 
Kommissionen er enig i, at deter n0dvendigt med hensigtsmressige mekanismer, som kan 
inddrage andre relevante organisationer i forbindelse med udviklingen af social-og 
arbejdsmarkedspolitikken i Europa, hvilket ogsa er pa linje med erklreringen i traktaten 
om Den Europreiske Union om samarbejde med velg0rende organisationer. 
14. Kommissionen foreslar derfor: 
• at oprelle et forum for dehat og drofte/se af social-og arhejd\markedftpolitiske 
sporgsmal i stil med den konference, der blev ajholdt i ma} 1994 i forbindelse 
med gronbogen. Det pagceldende forum fores/as indkaldt hver 18. maned og bor 
omfatte sa mange interesserede organer som muligt. Det forste mode ajholdes i 
oktober 199 5. 
59 
IX -~TIONALT SAMARBEJDE -DEN EUROP.t'EISKE SOCIAL- OG ARBEJDSMARKEDSPOLITIKS 
ROLLE 
1. Den europreiske sociale og arbejdsmarkedspolitiske model er ikke uimodtagelig 
for pavirkninger fra andre dele af verden, men man kan heller ikke se bort fra, at den 
rimelige balance, der er opnaet i Europa mellem skabelse af rigdom, frihed og social 
retfrerdighed appellerede til befolkningerne i de central-og 0steuropreiske lande og 
medvirkede til kommunismens fald. Og selvom USA i h0j grad kritiserede Europa for 
manglende smidighed i perioden efter oliekriserne, erkendes det nu i den 10bende 
USA/Europa debat (som f.eks. pa G7-topm0det om jobs), at man kan lrere meget af 
eliropreernes h0je sociale beskyttelsesniveau. I 0vrigt er den japanske samfundsmodel, 
som har vreret drnftet meget i Europa, nu begyndt at udvikle sig i retning af en ny 
balance mellem sikkerhed og fleksibilitet. 
A -BILATERALT OG MULTILATERALT SAMARBEJDE 
2. Den europreiske social-og arbejdsmarkedspolitik optrreder nu oftere i forbindelse 
med Unionens eksterne forbindelser, hvilket ikke alene skyldes forbindelser mellem 
forskellige samfundsmodeller, men ogsa <let forhold, at konkurrencen pa verdensplan i 
stigende grad er af social og 0konomisk karakter. Kommissionen har derfor til hensigt: 
• at systematisere udveksling og kontakter med andre industria/iserede /ande; der 
jindes al/erede et program for samarbejde med Japan, og dialogen med USA pa 
det sociale og arbejdsmarkedspolitiske omrade vii blive udvidet. Kommissionen 
har endvidere ti/ hensigt at styrke forbinde/sen ti/ internationale organisationer, 
som f eks. OECD, /LO, Europaradet og FN. 
3. Verdenstopm0det om den sociale og arbejdsmarkedspolitiske udvikling, som 
afholdes i marts 1995 i FN-regi, viser, at der i hejere grad lregges vregt pa frelles 
overvejelser omkring de sociale og arbejdsmarkedspolitiske folger af udviklingen og 
rendringerne pa verdensplan. Topm0det vii danne et vigtigt forum for sadanne drnftelser, 
og de centrale emner vii blive beskreftigelse, integration i samfundet og begrrensning af 
fattigdom. 
• Kommissionen vii kunne yde et s<£rlig bidrag pa grund af arbejdet med hvidbogen 
om v<£kst, konkurrenceevne og besk<£ftige/se og mere generelt pa grund af de 
v<£rdier, der ligger i den europ<£iske sociale og arbejdmwrked'ipolitiske model. 
4. Kommissionen har ogsa til hensigt: 
• at forts<£ tie sit langvarige samarhejde med I LO. 
60 
Bl 2 nwra 
I den forbindelse er det vigtigt at sikre en acceptabel 10sning pa det abne sp0rgsmal om 
Frellesskabets og medlemsstaternes deltagelse i Den Internationale Arbejdskonference, idet 
det erkendes, at den tresidige opbygning n0dvendigg0r, at EU gar srerlig forsigtigt til 
vrerks. 
5. Her op tit Unionens udvidelse i 1995 vii Kommissionen endvidere: 
• · fortsat spille en aktiv rol/e med hemyn ti/ at sikre samarbejde omkring social-og 
arbejdsmarkedspolitiske sporgsmal inden for rammerne af Ajtalen om Del 
Europceiske @konomiske Samarbejdsomrade. 
B -FORBINDELSER MED CENTRAL- OG 0STEUROPJEISKE LANDE 
6. Unionen har st0ttet overgangsprocessen i Central- og 0steuropa aktivt gennem 
PHARE og har nu europreiske aftaler med de tleste af de pagreldende lande. To af 
aftalerne (Ungarn og Polen) er allerede tradt i kraft, og Ungarn og Polen har ans0gt om 
at blive medlemmer af Unionen. Pa Det Europreiske Rads m0de i K0benhavn i juni 1993 
blev det vedtaget, at det er malet at integrere de pagreldende to lande i fremtiden. Det 
betyder, at det er nedvendigt at udvide det politiske samarbejde mellem de to dele af 
Europa, og at Unionens faglige og finansielle bistand inden for rammerne af G-24 skal 
im0dekomme behovet for et sadant politisk samarbejde pa europreisk plan. 
7. Med hensyn til de sociale aspekter ved overgangen er det nu igen n0dvendigt at 
se pa de alvorlige sociale problemer, der er opstaet, srerlig den store arbejdsl0shed, den 
megen fattigdom og de mange tilfrelde af social udst0dning, som naturligvis ogsa har 
vresentlige politiske folger. Disse lande har behov for sociale og 0konomiske politikker, 
som tager sigte pa at skabe aktive, konkurrencedygtige og retfrerdige samfund og ger 
bedst mulig brug af de fordele, som de pagreldende lande har i forhold til andre inden for 
verdens0konomien. Gennem PHARE-programmerne er man begyndt at yde st0tte til en 
institutionel udvikling i denne retning, hvilket omfatter bistand til udvikling pa regionalt 
plan til fremme af en integreret fremgangsmade i forbindelse med omlregning af 
industrien, bistand til oprettelse af et selvstrendigt samfund, strukturer for en dialog 
mellem arbejdsmarkedets parter og fremme af sma og mellemstore virksomheder samt 
programmer for lokal jobskabelse. 
8. Tiden er derfor inde til en malrettet politisk debat mellem EU og de central-og 
0steuropreiske lande om en rrekke sociale sp0rgsma1. Kommissionen har til hensigt i 
fuldt omfang at benytte sig af de strukturer og mekanismer, der er indfort i henhold til 
de europreiske aftaler, og den vii bl.a. ia til opgave: 
e at hjcelpe med at finde en losning pa de mest akutte prohlemer (sociale falger af 
omlcegninger inden for industrien, gennemforelse af arhejdsmarkedspolitikken, 
bekcempelse af fattigdom og social ud\·todelse samt indforelse af 
socialsikringsordninger, etc.) og organisere samarbejde med hjcelp og stotte fra 
medlemsstaterne. 
61 
C -SOCIALE OG ARBEJDSMARKEDSPOLITISKE ·· SP0RGSMAL I 
FORBINDELSE MED INTERNATIONAL HANDEL 
9. Kommentarerne til grnnbogen st0tter generelt den opfattelse, at det nu er 
n0dvendigt med en drnf.telse af sociale og arbejdsmarkedspolitiske regler i forbindelse 
med handel. Unionen erkender, at andre regioner kan have behov for at konkurrere pa 
lavere arbejdsomkostninger, baseret pa lavere l0nninger, lrengere arbejdstid og 
vanskeligere arbejdsvilkar, men det er ikke i det internationale samarbejdes interesse, at 
udnyttelse af arbejdstagere bliver et middel tit at konkurrere pa internationalt plan. 
Samtidig med at protektionisme forkastes af principgrunde, er det i alles interesse, at 
fremskridt pa det sociale og arbejdsmarkedspolitiske omrade bliver til et almindeligt 
politisk mal i takt med den 0konomiske udvikling. Det foreslas derfor, at der anvendes 
en progressiv fremgangsmade i forbindelse med sociale og arbejdsmarkedspolitiske regler, 
hvor der tages hensyn til de mange parter og facetter og hvor grundlaget er partnerskab 
og positive incitamenter til sociale fremskridt i mindre udviklede lande. 
10. Et vigtigt element i den forbindelse er de nyligt vedtagne retninslinjer for den nye 
ti-ars GSP-ordning, der omfatter srerlige tilskyndende foranstaltninger, bl.a. en 
bestemmelse om sociale og arbejdsmarkedsmressige forhold. Formalet er at fremme en 
udvikling, der er karakteriseret ved kvalitet, pa den made, at man hjrelper 
udviklingslandene med at brere de ekstra omkostninger, som en mere avanceret social­
og arbejdsmarkedspolitik indebrerer;i denne forbindelse kan na~vnes foreningsfrihed, 
kollektiv forhandlingsret og afskaffelse af b0rnearbejde. 
11. Et andet vigtigt bidrag til den positive udvikling i Unionens politik over for 
tredjelande er det forhold, at Den Europreiske Union fremmer 0konomisk samarbejde og 
st0tte, f.eks. i de central-og 0steuropreiske lande, samtidig med at der tages hensyn til 
den sociale dimension ved 0konomisk fremgang og behovet for bedre sociale og 
arbejdsmarkedspolitiske standarder i de tilfrelde, det er muligt. 
12. Endvidere er Kommissionen af den opfattelse, at den fremtidige verdenshandels­
organisation, som kommer til at spille en vigtig rolle som et internationalt forum for 
drnftelse af handelssp0rgsmal, ma behandle sp0rgsmalet straks, saledes at de 
grundlreggende sociale og arbejdsmarkedspolitiske rettigheder, srerlig organisationsretten 
og retten til kollektive overenskomstforhandlinger, forbud mod tvangsarbejde og b0rn som 
arbejdskraft, overholdes i forbindelse med de beslutninger, der trreffes. Af 
konklusionerne fra Det Europreiske Rads m0de pa Korfu fremgar det, at Den Europreiske 
Union vii spille an aktiv rolle i bestrrebelserne pa at sikre, at 
verdenshandelsorganisationen bliver i stand til effektivt at udfore sin opgave med at fore 
tilsyn med overholdelsen af de regler, der er fastlagt i frellesskab samt at fremme 
indsatsen mod illoyale handelsvilkar~ der vii i denne forbindelse ogsa blive drnftet 
milj0sp0rgsmal og sociale anliggender. 
62 
X -MERE EFFEKTIV GENNEMF0RELSE AF EU-RETTEN 
I. Det fremgar tydeligt af hvidbogen, at Unionen allerede er naet langt med 
lovgivningen pa det sociale og arbejdsmarkedspolitiske omrade. Men hvis denne form for 
lovgivning skal have en reel indvirkning pa den enkeltes situation i Europa, er det af 
afgerende betydning at sikre, ikke alene at lovgivningen vedtages, men ogsa at den 
anvendes efter hensigten. Det har hidtil vreret et problem pa nogle omrader, og 
Kommissionen er opsat pa at sikre, at der fremover lregges sterre vregt pa en effektiv 
gennemferelse og handhrevelse af unionslovgivningen. 
A -INKORPORERING OG GENNEMF0RELSE AF DIREKTIVER 
2. I henhold til artikel 155 i Traktaten om Den Europreiske Union skal 
Kommissionen "drage omsorg for gennemferelsen af de i denne traktat indeholdte 
bestemmelser og af de bestemmelser, som med hjemmel i denne trreffes af 
institutionerne .... 11
• 
3. Direktiver skal inkorporeres i den nationale lovgivning, og som forste skridt i 
denne proces giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om, hvilke 
foranstaltninger, de har truffet med henblik pa at gennemfore den vedtagne 
unionslovgivning. Kommissionen er af den opfattelse, at deter nedvendigt at forbedre det 
omfang, hvori unionslovgivningen nu inkorporeres, jf. tabel 1. 
63 
TABEL 1: FREMSKRIDT MED HENSYN TIL INKORPORERING AF 
DIREKTIVER VEDR0RENDE SOCIAL- OG ARBEJDSMARKEDSPOLITIK40 
Medlemsstater Direktivcr Direktiver med _J greldende pr. mcddelelse om 
31.12.93 foranstaltninger pr. 
31.12.93 
Belgien 37 28 76 
Danmark 37 32 86 
Tyskland 3841 27 71 
Grrekenland 3642 24 67 
Spanien 37 25 68 
Frankrig 37 29 I 78 I 
Irland 37 32 86 
I tali en 37 21 57 
Luxembourg 37 22 59 
Nederlandene 37 26 70 
Portugal 3643 33 92 
Det Forenede 37 34 92 I Kongerige 
NB : Tabel 1 vedrnrer folgende direktiver : 68/360, 75/117, 75/129, 76/207, 77/187, 
77/576, 78/610, 79/007, 79/640, 80/987, 80/1107, 82/130, 82/605, 83/477, 86/188, 86/378, 
86/613, 88/035, 88/364, 88/642, 89/391, 89/622, 89/654, 89/655, 89/656, 90/239, 90/269, 
90/270, 90/394, 90/659, 90/679, 91/269, 91/322, 91/382, 91/383, 91/533, 92/041, 92/057. 
4. Situationen med hensyn til inkorporering er srerlig alvorlig i forbindelse med den 
lovgivning om sundhed og sikkerhed, som folger af rammedirektivet om sundhed og 
sikkerhed. Pr. 30. juni 1994 havde kun en medlemsstat inkorporeret alle de greldende 
direktiver, og fem havde endnu ikke givet meddelelse om foranstaltninger tit 
inkorporering af selve rammedirektivet Gf. tabel 2). I 1994 har Kommissionen har anlagt 
sag i de tilfrelde, det har vreret n0dvendigt, men har samtidig holdt en rrekke bilaterale 
m0der for at drnfte problemerne i forbindelse med inkorporering af de pagreldende 
direktiver og for at tilskynde medlemsstaterne til at l0se dem, og Kommissionen vii 
40 
41 
42 
43 11. arsberetning om kontrollen med gennemf0relsen af fxllesskabslovgivningen. 
Direktiv 90/659 vedrnrer overgangsforanstaltninger for direktiverne om sundhed 
og sikkerhed efter foreningen af de to Tysklande og grelder derfor kun for 
Tyskland. 
Direktiv 9 l/382/E0F trreder i kraft i Grrekenland den 1.1.1996. 
Direktiv 90/679/E0F trreder i kraft i Portugal den 28.11.1995. 
64 
fortsat prioritetere arbejdet med at sikre omgaende inkorporering af al lovgivning pa det 
sociale og arbejdsmarkedspolitiske omrade. 
Direktiv B DK D E F GR IRL I L NL PT UK 
89/391 + + --+ -+ --+ + + 
Ramme-
direktiv 
89/654 + + -31.12 -+ 111114. + --+ + + 
Arbejdsplads 
89/655 + + --+ -+ --+ + + 
Arbejds-
udstyr 
89/656 -+ --+ -+ --+ + + 
Personlige 
vrememidler 
90/269 + + --+ -+ --+ + + 
HAndtering 
af byrder 
90/270 + + --+ -+ --+ + + 
Skrenn-
terminal er 
90/394 + + + -+ -+ --+ + + 
Krreftfrem-
kaldendc 
stoffer 
28.11. 90/679 -+ --+ -+ --- 1995 -
Biologiske 
agenser 
92/57 -+ --+ -----I · -
Byggeriet 
92/58 ----+ ----+ --
Sikkerheds-
skiltning 
31.12. 93/88 -+ --+ -+ --- 1995 -
Biologiske 
agenser 
(rendring) 
+ Meddelelse om inkorporering i national lovgivning foreligger. 
-Meddelelse om inkorporering i national lovgivning foreligger ikke. 
5. Nar Kommissionen har fftet meddelelse om nationale inkorporeringsforanstalt­
ninger, foretager den en detaljeret analyse for at efterprnve, om den nationale lovgivning 
65 
er i overensstemmelse med den lovgivning, Radet har vedtaget, og udarbejder en 
gennemf0relsesrapport under hensyntagen til yderligere multilaterale ell er bilaterale meder 
med medlemsstaterne, som der matte vrere behov for. Kommissionen tager endvidere 
stilling til eventuelle klager over de nationale foranstaltninger, der er vedtaget, og 
unders0ger i tret samarbejde med den europreiske ombudsmand, det parlamentariske 
udvalg for andragender og det midlertidige unders0gelsesudvalg pastande om 
overtrredelser eller om fejl eller fors0mmelser i forbindelse med gennemf0relsen af 
unionslovgivningen. 
6. Det er ogsa af afg0rende betydning, at arbejdsmarkedets parter deltager i 
gennemf0relsen. Kommissionen vii yde st0tte til arbejdsmarkedets parter i forbindelse 
med gennemf0relsen af direktiver og vii, srerlig i de tilfrelde .det er hensigtsmressigt, tage 
sig af problemet med gennemf0relse af direktiver ved kollektive overenskomster i 
medlemsstater, som ikke har nogen retstradition for erga omnes kollektive 
overenskomster. Kommissionen sikrer, at aftaler om inkorporering af direktiver indeholder 
en reference til de pagreldende direktiver og drnfter sine forslag til rapporter om 
gennemf0relsen af visse direktiver samt henstillinger pa det sociale og 
arbejdsmarkedspolitiske omrade med arbejdsmarkedets parter. 
7. I det omfang, det er nedvendigt, ivrerksretter Kommissionen 
overtrredelsesprocedurer i de tilfrelde, medlemsstaterne enten ikke giver meddelelse om 
den relevante nationale lovgivning, eller nar lovgivningen anses for at vrere mangelfuld. 
Kommissionen sikrer endvidere, at der forud for ivrerksrettelse af overtrredelsesprocedurer 
mod medlemsstater foretages en generel evaluering af den pagreldende nationale 
lovgivning for i videst muligt omfang at undga, at der anlregges sag om enkeltstaende 
sp0rgsmal. Kommissionen vii ogsa samarbejde med medlemsstaternes institutioner om 
unders0gelsen af overtrredelser. 
B -HANDHJEVELSE 
8. Det forhold, at forordninger finder direkte anvendelse i medlemsstaterne, og 
direktiver inkorporeres i den nationale lovgivning, sikrer ikke i sig selv, at den 
pagreldende lovgivning anvendes effektivt og overholdes. I henhold til Traktatens artikel 
169 skat Kommissionen sikre, at medlemsstaterne overholder og anvender unions­
bestemmelserne. Endvidere skat medlemsstaternes myndigheder sikre, at unionslovgivnin­
gen handhreves i fuldt omfang, bl.a. ved hjrelp at hensigtsmressige kontrolsystemer· eller 
sanktioner, der er effektive i praksis og som virker afskrrekkende. 
9. I Kommissionens meddelelse om det administrative samarbejde i forbindelse med 
gennemforelsen og handhrevelsen af EU-lovgivningen i det indre marked44 defineres 
rammerne for samarbejde mellem medlemstaternes administrationer, og mellem dem og 
Kommissionen, med hensyn til handhrevelse af den europreiske lovgivning, og dette 
44 KOM (94) 29 endelig udg. af 16.2.1994. 
66 
initiativ er blevet bakket op gennem Radets resolution om samme emne45. Pa det sociale 
og arbejdsmarkedspolitiske omrade indebrerer det en udvidelse af de nuvrerende 
veletablerede mekanismer for administrativt samarbejde, som f.eks. Den Administrative 
Kommission for Social Sikring, Det Faglige Udvalg for Fri Bevregelighed og Udvalget 
bestaende af Arbejdstilsynschefer. Endvidere vii Kommissionen ogsa tilskynde til 
udvidelse af generaldirekt0rernes netvrerk (beskreftigelse, forholdet mellem arbejds­
markedets parter, social beskyttelse) og netvrerkene for tilsynsforende inden for 
arbejdstilsynet, saledes at de kommer til at omfatte andre omrader end blot sundhed, 
sikkerhed og hygiejne pa arbejdspladsen. Det eksisterende partnerskab med nationale 
myndigheder har ogsa vist sig nyttigt i forbindelse med gennemforelsen af direktiverne 
om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser. 
10. Nar IDA-programmet (Interchange of Data between Administrations) er blevet 
vedtaget, vii Kommissionen inden for rammerne heraf ogsa fortsrette med at udvikle 
TESS-SOSENET-programmet {Telematics for Social Security) med henblik pa at forbedre 
udveksling af oplysninger mellem socialsikringsmyndigheder i forbind.else med 
socialsikringsbestemmelser for vandrende arbejdstagere, samt EURES-netvrerket (jf. 
kapitel IV). Kommissionen har til hensigt at unders0ge, i hvilket omfang telematiske 
netvrerks kan drekke andre omrltder, som f.eks. forholdet mellem arbejdsmarkedets parter, 
folkesundhed, sundhed og sikkerhed pa arbejdspladsen og social beskyttelse. 
11. Kommissionen mener ogsa, at det ville vrere formalstjenligt, om de enkelte 
medlemsstater indforer centrale kontaktpersoner, som kan sikre formidling af 
informationer medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og Kommissionen 
i forbindelse med sociale og arbejdsmarkedspolitiske sp0rgsmal, srerlig om sundhed og 
sikkerhed pa arbejdspladsen, arbejdsmarkedslovgivning, forholdet mellem arbejds­
markedets parter og ligebehandling af kvinder og mrend. Med hensyn til den greldende 
lovgivning forestar Kommissionen, at medlemsstaterne giver meddelelse om kontakt­
personer inden udgangen af 1994. Der er allerede udpeget kontaktpersoner for samtlige 
direktiver om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser. Med hensyn til den fremtidige 
lovgivning b0r formidlingen af de pagreldende oplysninger indga som et naturligt led i 
gennemforelsesprocessen, og oplysningerne gives til Kommissionen sammen med den 
tekst, der sikrer inkorporering. 
12. Hvis en medlemsstat ikke ikke trreffer de foranstaltninger, der er nedvendige for 
at efterkomme en afg0relse, truffet af Domstolen, kan Kommissionen i henhold til den 
i Traktatens artikel 171 anforte procedure om nedvendigt indbringe sagen for Domstolen 
sammen med et forslag om st0rrelsen af det faste bel0b eller den tvangsb0de, som den 
pagreldende medlemsstat under hensyntagen til omstrendighederne skal betale. 
45 EFT C 179 af 1.7.1994. 
67 
-
C -TILPASNING AF DEN GIELDENDE LOVGIVNING TIL EN VERDEN I 
FORAND RING 
13. Kommissionen accepterer, at for at unionslovgivningen kan tilpasses til en verden 
i forandring, b0r den tages op til fornyet overvejelse med regelmressige mellemrum og 
om nodvendigt rendres eller endda ophreves. Med hensyn til direktiver om arbejds­
markedsforhold, blev direktivet om kollektive afskedigelser f.eks. rendret for nylig46, og 
direktivet om insolvens er til behandling. Der vii om kort tid blive fremsat forslag om 
rendring af direktiv om arbejdstageres erhvervede rettigheder i tilfrelde af overforsel af 
vi rksomheder. 
14. De fleste retsforskrifter om sundhed og sikkerhed er af meget ny dato, og 
Kommissionen lregger hovedsagelig vregt pa at sikre, at de vedtagne tekster anvendes 
korrekt. I de tilfrelde, deter muligt, tages greldende retsforskrifter om specifikke risici dog 
op til fornyet overvejelse og samles i mere vidtfavnende direktiver. Som eksempel kan 
anfores forslaget til direktiv om kemiske agenser47, som vii erstatte tre tidligere vedtagne 
direktiver48 om specifikke risici, hvis det vedtages. 
15. Kommissionen vii ogsa fremover foresta, at direktiver kommer til at indholde 
bestemmelser om revision, for at det kan afg0res, om og i hvilket omfang retsforskrifter 
b0r revideres. Endvidere er det nodvendigt at revidere unionslovgivningen pa baggrund 
af retsafg0relser, enten for at konsolidere lovgivningen for at tage hen syn til retsafgorelser 
eller for at tage lovgivningen op til fornyet overvejelse i de tilfrelde, hvor Domstolens 
fortolkninger stiller sp0rgsmalstegn ved lovgivningsmyndighedens egentlige hensigter. 
Kommissionen vii foresta denne revision af enkeltsager i tret samarbejde med Radet og 
Parlamentet. 
D -UDVIDET ADGANG TIL UNIONSLOVGIVNINGEN OG ST0RRE 
GENNEMSKUELIGHED 
16. Som det sidste punkt med hensyn til at sikre, at unionsforskrifterne pa det sociale 
og arbejdsmarkedspolitiske omrade bliver effektive, skat alle sikres let adgang hertil. 
Kommissionen vii tilvejebringe flere og bedre oplysninger om borgernes sociale og 
arbejdsmarkedsmressige rettigheer og muligheder samt om udviklingen pa social-og 
arbejdsmarkedsomradet. Udover de eksisterende publikationer, sasom Social Europe, 
beretningen om social beskyttelse og den arlige rapport og beskreftigelsen i Europa, vii 
Kommissionen desuden i samarbejde med medlemsstaterne tilskynde til, at der offentlig.;. 
gores vejledninger om Unionens sociale og arbejdsmarkedspolitiske lovgivning og 
memoranda om fortolkningen af de greldende unionsbestemmelser. Pr. udgangen af 1995 
46 
47 
48 92/056/E0F, EFT L 245 af 26.8.1992. 
KOM (93) 155 endelig udg. af 14.5.1993. 
80/1107/E0F, EFT L 327 af3.12.l980, 82/605/E0F, EFT L 247af23.08.1982, 
88/364/E0F, EFT L 179 af 9.7.1988. 
68 
kommer det til at omfatte offentligg0relsen af et kompendium om hele Unionens sociale 
og arbejdsmarkedspolitiske lovgivning, en vejledning i nationale 
gennemf0relselsesbestemmelser for den pagreldende lovgivning, formidling af 
vejledninger i socialsikring for EU-borgere, som bevreger sig inden for Unionen, 
vedtagelse af et memorandum om arbejdstageres erhvervede rettigheder i tilfrelde af 
overf0rsel af virksomheder samt en rrekke publikationer om juridisk ligestilling af mrend 
og kvinder i Unionen. Derudover vii der om kort tid blive udgivet en praktisk vejledning 
i brugen af det generelle system til anerkendelse af kvalifikationsbeviser, ligesom der vii 
blive udarbejdet en oversigt over national lovgivning og EU-lovgivning om lovregulerede 
erhverv. 
17. Med henblik pa at skabe 0get mobilitet inden for Unionen, vii Kommissionen 
endvidere fortsrette med at tilvejebringe oplysninger om leve-og arbejdsvilkarene i 
medlemsstaterne, navnlig via EURES-databasen Gf. kap. IV). 
18. For at gere unionslovgivningen mere gennemskuelig vii Kommissionen i 1995 
bl.a. kodificere forordningerne om socialsikring for vandrende arbejdstagere samt 
konsolidere direktiverne om kollektive afskedigelser og Unionens lovgivning om 
boprelsret. 
19. Kommissionen vii ogsa fremme indforelse af effektive, palidelige og brugervenlige 
kommunikations- og dataudvekslingssystemer samt tilpasse og effektivesere sine database­
systemer, srerlig Info '92, Celex, Eurobases og det elektroniske katalog over unions­
publikationer. 
20. Endelig ·er Kommissionen af den opfattelse, at udveksling af erfaringer og 
informationer om god praksis medlemsstaterne imellem b0r fremmes. I den forbindelse 
vii Kommissionen tilskynde til afboldelse af meder, seminarer og konferencer om 
handhrevelse og fremme udveksling af nationale embedsmrend samt frelles 
uddannelsesprogrammer om handhrevelse. Den sammenlignende unders0gelse af 
arbejdsvilkarene i de tolv medlemsstater, som blev offentliggjort i tillreg til Social Europe· 
i 1992 og 199349, vii ogsa blive ajourfort og suppleret regelmressigt. 
49 Social Europe, tillreg nr. 4/92 og 5/93. 
69 
DE NIESTE SKRIDT 
1. Hvidbogen indeholder en strategi for konsolidering og udbygning af Unionens 
fremtidige indsats pa det sociale og arbejdsmarkedspolitiske omrade. Hvidbogen omfatter 
forslag til en rrekke specifikke foranstaltninger pa omrader, hvor der kan opnas konkrete 
resultater pa kort sigt. Det forestas ogsa, at andre omrader tages i betragtning og 
udbygges pa lrengere sigt. Disse aktioner vii blive konsolideret i den kommende 
Kommissions arbejdsprogram, som vii blive fremlagt i 1995, efter at medlemsstaterne, 
Unionens institutioner og andre interesserede organer er blevet h0rt om forslagene i 
hvidbogen. 
2. Europreisk social-og arbejdsmarkedspolitik befinder sig tydeligvis ved en korsvej. 
Selv om meget er naet, fremgar det klart af denne hvidbog, at der fortsat er meget, der 
skal g0res. Frellesskabspagten var en vigtig mileprel for Unionen, men i mange af 
reaktionerne pa grnnbogen -bl.a. fra Europa-Parlamentet, Det 0konomiske og Sociale 
Udvatg og Den Europreiske Faglige Samarbejdsorganisation -der btev staet tit tyd for 
yderligere fremskridt, med fastlreggelsen af borgernes grundlreggende sociate og 
arbejdsmarkedsmressige rettigheder som et brerende element i Den Europreiske Union. 
Dette overordentligt vigtige sp0rgsmal b0r helt klart tages op til overvejelse i forbindelse 
med fremtidige traktatrendringer. Der er absolut behov for at sikre, at alle mennesker i 
Europa er sig deres grundlreggende sociale- og arbejdsmarkedsmressige rettigheder 
bevidst, og at de er i stand til at g0re disse rettigheder greldende. Dette er den eneste 
made, hvorpa et Europa med muligheder for alle kan realiseres, hvilket jo har vreret et 
gennemgaende tema i denne hvidbog. Kommissionen vii i l0bet af 1994 som sit srerlige 
bidrag tit denne proces fremme sine forslag om en frelles h0ring om frellesskabspagtens 
fremtid (kap. III), om et panel pa h0jt plan vedrnrende fri bevregelighed (kap. IV), og om 
et forum for social-og arbejdsmarkedspolitikken (kap. VIII). Disse indbyrdes 
sammenhrengende forslag vii pa en gavnlig made bidrage til at udpege og stimulere nye 
t0sningsmodeller som led i en kontinuerlig proces, der skat placere europreisk social-og 
arbejdsmarkedspolitik der, hvor den herer hjemme, nemlig centralt i unionssamarbejdet. 
70 
ISSN 0254-1459 
KOM(94) 333 endelig. udg. 
DOKUMENTER 
DA 05 
Katalognummer : CB--C0-94-372-DA-C 
ISBN 92-77-72192-8 
Kontoret for De Europ~e Fcellesskabers 0£5ciellc Publikationer 
L-2985 Luxembourg