Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 77/388/EØF om det fælles merværdiafgiftssystem (minimumssats for normalsatsen)« () (96/C 204/22)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 5. marts 1996 under henvisning til EF-traktatens artikel 99 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til ØSU's Sektion for Økonomiske, Finansielle og Monetære Spørgsmål, som udpegede Kenneth Walker til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 1. april 1996.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 335. plenarforsamling af 24.-25. april 1996, mødet den 25. april 1996, med 65 stemmer for, 7 imod og 10 hverken for eller imod, følgende udtalelse.

1. Kommissionens forslag

1.1. Formålet med forslaget er at sætte Rådet i stand til at træffe afgørelse om minimumssatsen for normalsatsen, jf. Rådets sjette momsdirektiv 77/388/EØF, senest ændret ved direktiv 95/7/EF.

1.1.1. I henhold til sjette momsdirektiv skal Rådet på grundlag af rapporten om overgangsordningens funktionsmåde og Kommissionens forslag til den endelige ordning inden den 31. december 1995 træffe afgørelse med enstemmighed om størrelsen af den minimumssats for normalsatsen, der skal anvendes efter den 31. december 1996.

1.2. Kommissionen foreslår, at der indføres et satsinterval på 15-25 % for momsens normalsats, hvorved normalsatsen i alle medlemsstater fra 1. januar 1997 til 31. december 1998 skal ligge inden for dette interval.

1.2.1. Kommissionen påpeger, at alle medlemsstater i øjeblikket opererer med en normalsats, der ligger inden for direktivforslagets interval, hvorfor ingen medlemsstat som følge af forslaget vil være nødsaget til at justere sin nuværende normalsats. På den anden side tjener det foreslåede bånd til at forhindre yderligere spænd i medlemsstaternes normalsatser.

1.2.2. Forslaget skal dermed ses som et led i tilnærmelsen af momssatserne og som et skridt, der vil lette en eventuel senere satsharmonisering.

2. Generelle bemærkninger

2.1. ØSU konstaterer, at Rådet skal træffe afgørelse om minimumssatsens niveau, men at der ikke er nogen bestemmelse i sjette momsdirektiv om, at Rådet også skal fastsætte en maksimumssats. Indførelsen af det foreslåede satsinterval skal derfor ses som et initiativ fra Kommissionenens side, der rækker ud over sjette momsdirektivs krav. Det bør derfor være begrundet i en formodet nytteeffekt.

2.2. ØSU konstaterer endvidere, at Kommissionen i sin beretning om, hvordan momssystemet fungerede efter ophævelsen af de fiskale grænser pr. 1. januar 1993 (), konkluderede, »at der ikke kunne konstateres væsentlige konkurrenceforvridninger under overgangsordningen for beskatning af handelen mellem medlemsstaterne, som kunne tilskrives anvendelsen af forskellige typer reducerede merværdiafgiftssatser (superreducerede satser, nulsatser, "parkeringssatser" osv.)«, men, »at de stadig større forskelle mellem normalsatserne i de forskellige medlemsstater i princippet altid kan give anledning til strukturelle uligevægte og konkurrencefordrejninger inden for visse økonomiske sektorer«.

2.2.1. Kommissionen påpeger, at »det [er] vigtigt at sikre, at i det mindste den harmonisering, der til dato er opnået, opretholdes for at sikre, at overgangsordningen fortsat kan fungere tilfredsstillende. For så vidt angår normalsatsen må den logiske konklusion heraf derfor være, at en yderligere spredning mellem medlemsstaternes nuværende normalsatser skal forhindres ved at indføre et interval for den minimale og maksimale sats for normalsatsen.«

2.3. Kommissionen tilføjer, at »Det siger sig selv, at enhver ændring af overgangsordningen også skal tjene til at lette overgangen til det efterfølgende endelige system for beskatning af handelen mellem medlemsstaterne«. ØSU støtter dette synspunkt. Kommissionen betoner videre, at »Det (...) også [er] oplagt, at det endelige system under alle omstændigheder kræver en forholdsvis rigoristisk tilnærmelse af merværdiafgiftssatserne. Denne indbyrdes tilnærmelse af merværdiafgiftssatserne følger logisk af oprindelseslandsprincippet og udgør således et naturligt element i ethvert beskatningssystem svarende til den endelige ordning (...)«.

2.3.1. På sin 331. plenarforsamling den 21. december 1995 vedtog ØSU en initiativudtalelse om »Direkte og indirekte beskatning« () (ordfører: Ronald Janssen). I udtalelsen gav ØSU en kvalificeret principgodkendelse af en endelig momsordning baseret på beskatning i oprindelseslandet. Det betingede sig imidlertid, at visse krav er opfyldt, herunder at detaljerne i forslagene »udarbejdes i samarbejde med arbejdsmarkedets parter og erhvervslivet«, og ikke mindst, at der »afsættes passende tid til omfattende samråd, efter at forslagene er udformet i detaljer, herunder forslag om modforholdsregler mod skattesvig og -unddragelser, inden der tages politisk principbeslutning om videre harmonisering.« Det pointerede i den sammenhæng, at »Der (...) kun [bør] indføres en endelig momsordning, hvis det er godtgjort, at denne ordning indebærer klare fordele (både i startfasen og derefter løbende), som kompenserer for udgifterne ved omlægningen.«

2.3.2. ØSU fastholder disse synspunkter; det opfordrer til, at de samråd, det anmoder om, finder sted i en objektiv og pragmatisk ånd, uden forudfattede meninger om arten af den fremtidige ordning.

2.3.2.1. ØSU medgiver, at en ordning baseret på beskatning i oprindelseslandet repræsenterer en af de mulige løsninger, men man skal ikke foregribe en beslutning ved at tage skridt, som kunne modarbejde indførelsen af en sådan ordning eller hindre en fordomsfri debat om dens fordele og ulemper.

2.3.2.2. ØSU påpegede i sin udtalelse om direkte og indirekte beskatning, at »En generel anvendelse af dette princip (...) imidlertid ikke [tillader] for store forskelle i momssatserne og andre afgiftssatser«, og slog fast, at »Uden at der dermed tilstræbes en fuldstændig harmonisering af satserne (...), bør der arbejdes hen imod, at momssatserne ligger inden for et smallere bånd (...)«.

2.3.2.3. ØSU støtter derfor Kommissionens forslag, som falder helt i tråd med de synspunkter, det selv har givet udtryk for.

2.4. ØSU noterer sig, at det foreslåede interval for normalsatsen ikke skal betragtes som endeligt fastlagt, eftersom det - på Kommissionens initiativ - skal tages op til revision efter to år. Det forudses selvsagt, at indførelsen af en endelig ordning kan kræve mere end to år. ØSU anmoder om en ændring af artikel 1, således at ØSU høres på linje med Europa-Parlamentet om størrelsen af de normalsatser, der skal anvendes efter den 31. december 1998, i overensstemmelse med artikel 99 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

2.4.1. ØSU godkender den skønnede sandsynlige tidsplan for indførelsen af den endelige ordning. Den skæringsdato, der måtte blive sat for ordningens indførelse, må imidlertid ikke betragtes som en ufravigelig dato, der skal overholdes for enhver pris. Det er vigtigere at påse, at det er den rigtige ordning, der indføres, fremfor at fastholde en forud fastsat startdato.

2.5. Da der hermed er lagt op til en forlængelse af overgangsperioden, mener ØSU, at den foreslåede indførelse af den endelige ordning ikke må fjerne blikket fra behovet for yderligere mellemliggende reformer af den gældende overgangsordning, som så efterfølgende bør optages i den endelige ordning.

2.5.1. Med hensyn til sådanne delreformer ville ØSU anse det for yderst ønskeligt, at koncernregistreringsreglerne - som indebærer, at forbundne selskaber kan gennemføre koncerninterne transaktioner uden at skulle betale moms, men som i øjeblikket kun gælder inden for én enkelt medlemsstat - udvides til også at omfatte koncerner af forbundne selskaber i forskellige medlemsstater. Dette ville i sig selv medføre betydelige forenklinger i store dele af den indre EU-handel.

2.6. Anvendelsen af ordet »endelig« om den nye ordning må ikke spærre for justering eller ajourføring af ordningen. Ændrede handelsmønstre, behovene hos de små og mellemstore virksomheder, ændringer i opgavefordelingen mellem den offentlige og private sektor og den teknologiske udvikling stiller krav om, at den nye, endelige ordning er justérbar, fleksibel og dynamisk fremfor statisk og stiv, samt at den løbende tages op til revision.

3. Konklusion

3.1. ØSU godkender Kommissionens forslag om fra 1. januar 1997 til 31. december 1998 at indføre et interval med en nedre sats på 15 % og en øvre sats på 25 % for momsens normalsats i medlemsstaterne.

Bruxelles, den 25. april 1996.

Carlos FERRER

Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg

() EFT nr. C 73 af 13. 3. 1996, s. 22.

() KOM(94) 584 endelig udg. af 13. 12. 1994.

() EFT nr. C 82 af 19. 3. 1996, s. 49.