BEGRUNDELSE

Ved afgørelse af 23. februar 2009 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (i det følgende benævnt "AVS-staterne") med henblik på at foretage den anden revision af partnerskabsaftalen mellem AVS-staterne på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side (i det følgende benævnt "Cotonouaftalen").

Som fastsat i Cotonouaftalens artikel 95, stk. 3, meddelte både AVS-staterne og EU den anden part, hvilke bestemmelser de ønskede revurderet med henblik på en eventuel ændring af aftalen. AVS-staternes og EU's meddelelser var sammenfaldende på mange områder, idet begge parter erkendte, at Cotonouaftalen burde videreudvikles, hvad angår dens politiske dimension, regional integration og gennemførelse af partnerskabet med hensyn til blandt andet udviklingssamarbejde. Parterne enedes i den forbindelse om at udskyde den ajourføring af vilkårene i aftalen, som Lissabontraktatens ikrafttræden nødvendiggør, og EU udsendte derefter en erklæring, der er knyttet som bilag til slutakten, og som indeholder AVS-staternes forslag til en brevudveksling med henblik på at sikre, at aftalen er i overensstemmelse med de institutionelle ændringer, der følger af Lissabontraktatens ikrafttræden.

Efter den officielle lancering af forhandlingerne på det fælles råds møde den 29. maj 2009 fandt der en række forhandlingsmøder sted mellem juni 2009 og marts 2010.

I overensstemmelse med Cotonouaftalens artikel 95, stk. 3, blev forhandlingerne afsluttet på et ekstraordinært fælles ministermøde den 19. marts 2010, hvor forhandlerne paraferede teksterne til ændring af aftalen. Det betyder, at parterne således har godkendt resultatet af forhandlingerne.

Ved afgørelse 2010/648/EU af 14. maj 2010 gav Rådet bemyndigelse til undertegnelse af aftalen. Begge parter undertegnede den ændringsaftale, som blev resultatet af forhandlingerne, den 22. juni 2010 på AVS-EU-Ministerrådets møde i Ouagadougou med forbehold for aftalens senere indgåelse.

Artikel 95, stk. 3, i Cotonouaftalen gav det fælles råd bemyndigelse til at vedtage overgangsforanstaltninger, hvad angår de ændrede bestemmelser, indtil disse træder i kraft. Ved Rådets afgørelse 2010/614/EU af 14. juni 2010 godkendte Rådet Den Europæiske Unions holdning på AVS-EU-Ministerrådets møde vedrørende overgangsforanstaltninger, og i henhold til AVS-EU-Ministerrådets afgørelse nr. 2/2010 fandt ændringsbestemmelserne midlertidig anvendelse fra 31. oktober 2010. I denne afgørelse opfordres parterne til at afslutte de nødvendige procedurer for at sikre den fuldstændige ikrafttrædelse af aftalen inden to år fra datoen for dens undertegnelse.

Kommissionen foreslår derfor, at Rådet vedtager en afgørelse om indgåelse af aftalen, jf. artikel 218, stk. 6, i TEUF, efter at Europa-Parlamentet har godkendt den, jf. artikel 218, stk. 6, litra a), i TEUF.

2011/0207 (NLE)

Forslag til

RÅDETS AFGØRELSE

om indgåelse af aftalen om ændring for anden gang af partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, som ændret første gang i Luxembourg den 25. juni 2005

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a),

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet[1], og

ud fra følgende betragtninger:

1. På grundlag af Rådets bemyndigelse af 23. februar 2009 har Kommissionen på Unionens og dens medlemsstaters vegne ført forhandlinger med gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet om en aftale med henblik på for anden gang at ændre partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, som ændret første gang i Luxembourg den 25. juni 2005 (i det følgende benævnt "Cotonouaftalen").

2. I overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/648/EU af 14. maj undertegnede parterne aftalen den 22. juni 2010 på AVS-EU-Ministerrådets møde i Ouagadougou med forbehold for aftalens senere indgåelse.

3. I AVS-EU-Ministerrådets afgørelse nr. 2/2010 er det fastsat, at ændringsaftalen finder midlertidig anvendelse fra 1. november 2010.

4. Aftalen om ændring for anden gang af Cotonouaftalen bør indgås.

5. I erklæring III, der er knyttet til slutakten, som signatarstaterne har vedtaget, hedder det, at "Den Europæiske Union vil foreslå AVS-staterne en brevveksling med henblik på at bringe aftalen i overensstemmelse med de institutionelle ændringer i Den Europæiske Union, der er en følge af Lissabontraktatens ikrafttræden" —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Aftalen om ændring for anden gang af partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, som ændret første gang i Luxembourg den 25. juni 2005, indgås hermed.

Teksten til den aftale, der skal indgås, og de erklæringer, Den Europæiske Union har fremsat unilateralt eller i fællesskab med andre parter, og som er knyttet til slutakten, er vedlagt denne afgørelse som bilag I.

Artikel 2

Formanden for Rådet udpeger den person, som på Den Europæiske Unions vegne er beføjet til at deponere det i Cotonouaftalens artikel 93 nævnte godkendelsesinstrument med henblik på at udtrykke Den Europæiske Unions samtykke til at blive bundet af aftalen.

Artikel 3

Brevet i bilag II til denne afgørelse stiles til AVS-sekretariatet.

Artikel

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen. Afgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles,

På Rådets vegne

Formand

BILAG I AFTALE OM ÆNDRING FOR ANDEN GANG AF PARTNERSKABSAFTALEN MELLEM PÅ DEN ENE SIDE MEDLEMMERNE AF GRUPPEN AF STATER I AFRIKA, VESTINDIEN OG STILLEHAVET OG PÅ DEN ANDEN SIDE DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DETS MEDLEMSSTATER, UNDERTEGNET I COTONOU DEN 23. JUNI 2000, SOM ÆNDRET FØRSTE GANG I LUXEMBOURG DEN 25. JUNI 2005

HANS MAJESTÆT BELGIERNES KONGE,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BULGARIEN,

PRÆSIDENTEN FOR DEN TJEKKISKE REPUBLIK,

HENDES MAJESTÆT DANMARKS DRONNING,

PRÆSIDENTEN FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ESTLAND,

PRÆSIDENTEN FOR IRLAND,

PRÆSIDENTEN FOR DEN HELLENSKE REPUBLIK,

HANS MAJESTÆT KONGEN AF SPANIEN,

PRÆSIDENTEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK,

PRÆSIDENTEN FOR DEN ITALIENSKE REPUBLIK,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CYPERN,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN LETLAND,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN LITAUEN,

HANS KONGELIGE HØJHED STORHERTUGEN AF LUXEMBOURG,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN UNGARN,

PRÆSIDENTEN FOR MALTA,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF NEDERLANDENE,

FORBUNDSPRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ØSTRIG,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN POLEN,

PRÆSIDENTEN FOR DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,

PRÆSIDENTEN FOR RUMÆNIEN,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SLOVENIEN,

PRÆSIDENTEN FOR DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN FINLAND,

KONGERIGET SVERIGES REGERING,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,

kontraherende parter i traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, i det følgende benævnt "medlemsstaterne",

og

DEN EUROPÆISKE UNION i det følgende benævnt "Unionen" eller "EU",

på den ene side, og

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ANGOLA,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF ANTIGUA OG BARBUDA,

STATSCHEFEN FOR COMMONWEALTH OF THE BAHAMAS,

STATSCHEFEN FOR BARBADOS,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF BELIZE,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BENIN,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BOTSWANA,

PRÆSIDENTEN FOR BURKINA FASO,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BURUNDI,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CAMEROUN,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KAP VERDE,

PRÆSIDENTEN FOR DEN CENTRALAFRIKANSKE REPUBLIK,

PRÆSIDENTEN FOR UNIONEN COMORERNE,

PRÆSIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK CONGO,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CONGO,

REGERINGEN FOR COOKØERNE,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CÔTE D’IVOIRE,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN DJIBOUTI,

REGERINGEN FOR COMMONWEALTH OF DOMINICA,

PRÆSIDENTEN FOR DEN DOMINIKANSKE REPUBLIK,

PRÆSIDENTEN FOR ERITREA,

PRÆSIDENTEN FOR DEN FØDERATIVE DEMOKRATISKE REPUBLIK ETIOPIEN,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN FIJIØERNE,

PRÆSIDENTEN FOR DEN GABONESISKE REPUBLIK,

PRÆSIDENTEN OG STATSCHEFEN FOR REPUBLIKKEN GAMBIA,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN GHANA,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF GRENADA,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN GUINEA,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN GUINEA-BISSAU,

PRÆSIDENTEN FOR DEN KOOPERATIVE REPUBLIK GUYANA,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN HAITI,

STATSCHEFEN FOR JAMAICA,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KENYA,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KIRIBATI,

HANS MAJESTÆT KONGEN AF KONGERIGET LESOTHO,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN LIBERIA,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MADAGASKAR,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MALAWI,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MALI,

REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN MARSHALLØERNE,

PRÆSIDENTEN FOR DEN ISLAMISKE REPUBLIK MAURETANIEN,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MAURITIUS,

REGERINGEN FOR MIKRONESIENS FORENEDE STATER,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MOZAMBIQUE,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN NAMIBIA,

REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN NAURU,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN NIGER,

PRÆSIDENTEN FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN NIGERIA,

REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN NIUE,

REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN PALAU,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF DEN UAFHÆNGIGE STAT PAPUA NY GUINEA,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN RWANDA,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF SAINT KITTS OG NEVIS,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF SAINT LUCIA,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF SAINT VINCENT OG GRENADINERNE,

STATSCHEFEN FOR DEN UAFHÆNGIGE STAT SAMOA,

PRÆSIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK SÃO TOMÉ OG PRÍNCIPE,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SENEGAL,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SEYCHELLERNE,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SIERRA LEONE,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF SALOMONØERNE,

PRÆSIDENTEN FOR DEN SYDAFRIKANSKE REPUBLIK,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SURINAM,

HANS MAJESTÆT KONGEN AF KONGERIGET SWAZILAND,

PRÆSIDENTEN FOR DEN FORENEDE REPUBLIK TANZANIA,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN TCHAD,

PRÆSIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK TIMOR-LESTE,

PRÆSIDENTEN FOR DEN TOGOLESISKE REPUBLIK,

HANS MAJESTÆT KONGEN AF TONGA,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN TRINIDAD OG TOBAGO,

HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF TUVALU,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN UGANDA,

REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN VANUATU,

PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ZAMBIA,

REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN ZIMBABWE,

hvilke stater i det følgende benævnes "AVS-staterne",

på den anden side,

SOM HENVISER TIL traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på den ene side og Georgetownaftalen om oprettelse af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-staterne) på den anden side,

SOM HENVISER TIL partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, som ændret første gang i Luxembourg den 25. juni 2005 (i det følgende benævnt "Cotonouaftalen"),

SOM TAGER I BETRAGTNING, at Cotonouaftalens artikel 95, stk. 1, fastsætter, at aftalen indgås for en periode på tyve år begyndende den 1. marts 2000,

SOM TAGER I BETRAGTNING, at aftalen om ændring af Cotonouaftalen for første gang blev undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 og trådte i kraft den 1. juli 2008,

HAR BESLUTTET at undertegne nærværende aftale om ændring af Cotonouaftalen for anden gang og har med henblik herpå som befuldmægtigede udpeget:

FOR HANS MAJESTÆT BELGIERNES KONGE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BULGARIEN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN TJEKKISKE REPUBLIK,

FOR HENDES MAJESTÆT DANMARKS DRONNING,

FOR PRÆSIDENTEN FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ESTLAND,

FOR PRÆSIDENTEN FOR IRLAND,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN HELLENSKE REPUBLIK,

FOR HANS MAJESTÆT KONGEN AF SPANIEN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN FRANSKE REPUBLIK,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN ITALIENSKE REPUBLIK,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CYPERN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN LETLAND,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN LITAUEN,

FOR HANS KONGELIGE HØJHED STORHERTUGEN AF LUXEMBOURG,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN UNGARN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR MALTA,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF NEDERLANDENE,

FOR FORBUNDSPRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ØSTRIG,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN POLEN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,

FOR PRÆSIDENTEN FOR RUMÆNIEN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SLOVENIEN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN FINLAND,

FOR KONGERIGET SVERIGES REGERING,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,

FOR DEN EUROPÆISKE UNION,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ANGOLA,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF ANTIGUA OG BARBUDA,

FOR STATSCHEFEN FOR COMMONWEALTH OF THE BAHAMAS,

FOR STATSCHEFEN FOR BARBADOS,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF BELIZE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BENIN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BOTSWANA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR BURKINA FASO,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN BURUNDI,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CAMEROUN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KAP VERDE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN CENTRALAFRIKANSKE REPUBLIK,

FOR PRÆSIDENTEN FOR UNIONEN COMORERNE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK CONGO,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CONGO,

FOR REGERINGEN FOR COOKØERNE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN CÔTE D’IVOIRE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN DJIBOUTI,

FOR REGERINGEN FOR COMMONWEALTH OF DOMINICA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN DOMINIKANSKE REPUBLIK,

FOR PRÆSIDENTEN FOR ERITREA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN FØDERATIVE DEMOKRATISKE REPUBLIK ETIOPIEN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN FIJIØERNE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN GABONESISKE REPUBLIK,

FOR PRÆSIDENTEN OG STATSCHEFEN FOR REPUBLIKKEN GAMBIA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN GHANA,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF GRENADA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN GUINEA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN GUINEA-BISSAU,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN KOOPERATIVE REPUBLIK GUYANA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN HAITI,

FOR STATSCHEFEN FOR JAMAICA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KENYA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN KIRIBATI,

FOR HANS MAJESTÆT KONGEN AF KONGERIGET LESOTHO,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN LIBERIA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MADAGASKAR,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MALAWI,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MALI,

FOR REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN MARSHALLØERNE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN ISLAMISKE REPUBLIK MAURETANIEN,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MAURITIUS,

FOR REGERINGEN FOR MIKRONESIENS FORENEDE STATER,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN MOZAMBIQUE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN NAMIBIA,

FOR REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN NAURU,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN NIGER,

FOR PRÆSIDENTEN FOR FORBUNDSREPUBLIKKEN NIGERIA,

FOR REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN NIUE,

FOR REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN PALAU,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF DEN UAFHÆNGIGE STAT PAPUA NY GUINEA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN RWANDA,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF SAINT KITTS OG NEVIS,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF SAINT LUCIA,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF SAINT VINCENT OG GRENADINERNE,

FOR STATSCHEFEN FOR DEN UAFHÆNGIGE STAT SAMOA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK SÃO TOMÉ OG PRÍNCIPE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SENEGAL,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SEYCHELLERNE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SIERRA LEONE,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF SALOMONØERNE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN SYDAFRIKANSKE REPUBLIK,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN SURINAM,

FOR HANS MAJESTÆT KONGEN AF KONGERIGET SWAZILAND,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN FORENEDE REPUBLIK TANZANIA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN TCHAD,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK TIMOR-LESTE,

FOR PRÆSIDENTEN FOR DEN TOGOLESISKE REPUBLIK,

FOR HANS MAJESTÆT KONGEN AF TONGA,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN TRINIDAD OG TOBAGO,

FOR HENDES MAJESTÆT DRONNINGEN AF TUVALU,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN UGANDA,

FOR REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN VANUATU,

FOR PRÆSIDENTEN FOR REPUBLIKKEN ZAMBIA,

FOR REGERINGEN FOR REPUBLIKKEN ZIMBABWE,

SOM, efter at have udvekslet deres fuldmagter og fundet dem i god og behørig form,

ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

ENESTE ARTIKEL

I Cotonouaftalen foretages herved, i overensstemmelse med proceduren i Cotonouaftalens artikel 95, følgende ændringer:

A. PRÆAMBLEN

1. Den elvte betragtning, der indledes med "SOM HENVISER til Libreville- og Santo Domingo-erklæringerne ...", affattes således:

"SOM HENVISER til erklæringerne fra de på hinanden følgende topmøder for AVS-staternes stats- og regeringschefer,".

2. Den tolvte betragtning, der indledes med "SOM SKØNNER, at millenniumudviklingsmålene …", affattes således:

"SOM SKØNNER, at millenniumudviklingsmålene som anført i Millenniumerklæringen, som blev vedtaget af De Forenede Nationers generalforsamling i 2000, særlig hvad angår udryddelse af ekstrem fattigdom og sult, og de udviklingsmål og -principper, der er vedtaget på De Forenede Nationers konferencer, giver et klart udsyn og bør ligge til grund for AVS-EU-samarbejdet i henhold til denne aftale, og som erkender, at EU og AVS-staterne bliver nødt til at gøre en samordnet indsats for at kunne gøre hurtigere fremskridt hen imod millenniumudviklingsmålene,".

3. Efter den tolvte betragtning, der indledes med "SOM SKØNNER, at millenniumudviklingsmålene …", indsættes følgende betragtning:

"SOM TILSLUTTER SIG den dagsorden for bistandseffektivitet, der blev påbegyndt i Rom, videreført i Paris og yderligere udviklet i Accrahandlingsplanen,".

4. Den trettende betragtning, der indledes med "SOM LÆGGER særlig vægt på de tilsagn ...", affattes således:

"SOM ER SÆRLIG OPMÆRKSOMME på de tilsagn, der blev afgivet, og de mål, der blev vedtaget på FN-konferencen og andre internationale konferencer, og som erkender behovet for en yderligere indsats til at virkeliggøre målene og gennemføre handlingsprogrammerne fra disse fora,".

5. Efter den trettende betragtning, der indledes med "SOM LÆGGER særlig vægt på de tilsagn ...", indsættes følgende betragtning:

"SOM ER KLAR OVER den alvorlige globale miljøudfordring der følger af klimaforandring, og som er dybt bekymret over, at de mest sårbare befolkningsgrupper lever i udviklingslande, især i de mindst udviklede lande og små AVS-østater, hvor klimarelaterede fænomener som stigende vandstand i havene, kysterosion, oversvømmelser, tørke og ørkendannelse truer deres levebrød og bæredygtige udvikling,".

B. ARTIKLERNE I COTONOUAFTALEN

1. Artikel 1 ændres som følger:

a) stk. 3 affattes således:

"Disse mål og parternes internationale forpligtelser, herunder millenniumudviklingsmålene, danner grundlag for alle udviklingsstrategier og virkeliggøres gennem en integreret tilgang, der på én og samme tid tager hensyn til de politiske, økonomiske, sociale, kulturelle og miljømæssige aspekter af udvikling. Partnerskabet danner en sammenhængende ramme til støtte for de udviklingsstrategier, som de enkelte AVS-stater vælger at følge."

b) stk. 4 affattes således:

"Bæredygtig økonomisk vækst, udvikling af den private sektor, øget beskæftigelse og bedre adgang til produktionsfaktorer indgår som elementer i denne ramme. Der ydes støtte til respekt for individets rettigheder, opfyldelse af grundlæggende behov, fremme af social udvikling og tilvejebringelse af betingelserne for en retfærdig fordeling af vækstens goder. Regional og subregional integration, som kan befordre AVS-staternes integration i verdensøkonomien i henseende til handel og private investeringer, fremmes og støttes. En integrerende del af tilgangen er opbygning af kapaciteten hos aktørerne i udviklingen og forbedring af de institutionelle rammer, der er nødvendige for at skabe social samhørighed, for at få et demokratisk samfund og markedsøkonomien til at fungere og for at danne et aktivt og organiseret civilsamfund. Der tages systematisk hensyn til kvindernes situation og til kønsaspektet på alle områder - det politiske, det økonomiske og det sociale. Principperne om bæredygtig forvaltning af naturressourcerne og af miljøet, herunder klimaforandring, lægges til grund og integreres på alle planer i partnerskabet.".

2. Artikel 2 affattes således:

"Artikel 2

Grundlæggende principper

AVS-EF-samarbejdet, der bygger på bindende retsregler og blandede institutioner, ledes af den internationalt aftalte dagsorden for bistandseffektivitet hvad angår ejerskab, tilpasning, harmonisering, resultatorienteret bistandsforvaltning og gensidig ansvarlighed, og udmøntes på grundlag af følgende hovedprincipper:

– partnernes ligestilling og ejerskab til udviklingsstrategierne: AVS-staterne fastlægger med henblik på virkeliggørelsen af målene for partnerskabet strategierne for udviklingen af deres økonomier og samfund i fuld uafhængighed og under behørigt hensyn til de væsentlige og grundlæggende elementer, der er omhandlet i artikel 9; partnerskabet skal anspore til, at de berørte lande og befolkninger selv overtager ejerskabet af udviklingsstrategierne; EU-udviklingspartnerne afpasser deres programmer efter disse strategier

– deltagelse: centralforvaltningen er hovedpartner, men partnerskabet er åbent for deltagelse af AVS-parlamenter og lokale myndigheder i AVS-staterne samt forskellige andre aktører for at anspore til, at alle grene af samfundet, herunder den private sektor og civilsamfundsorganisationer, inddrages i det almindelige politiske, økonomiske og sociale liv

– dialogens afgørende rolle og opfyldelse af gensidige forpligtelser samt ansvarlighed: de forpligtelser, som parterne påtager sig inden for rammerne af deres dialog, er nøgleelementer i deres partnerskab og deres samarbejdsforbindelser; parterne arbejder nært sammen om at fastlægge og gennemføre de processer, der er nødvendige for donortilpasning og -harmonisering, med henblik på at sikre, at AVS-staterne har en nøglerolle i disse processer

– differentiering og regionalisering: samarbejdsordningerne og –prioriteterne varierer efter en partners udviklingsniveau, behov, resultater og langsigtede udviklingsstrategi. De mindst udviklede stater indrømmes særbehandling. Der tages hensyn til indlandsstaters og østaters sårbarhed. Der lægges særlig vægt på regional integration, også på kontinentalt plan.".

3. Artikel 4 affattes således:

"Artikel 4

Generel tilgang

AVS-staterne fastlægger suverænt principperne, strategierne og modellerne for udviklingen af deres økonomi og samfund. De opstiller sammen med Fællesskabet de i denne aftale omhandlede samarbejdsprogrammer. Parterne anerkender dog, at ikke-statslige aktører, AVS-staternes nationale parlamenter og lokale decentrale myndigheder kan spille en supplerende rolle i og potentielt bidrage til udviklingsprocessen, især på nationalt og regionalt plan. Til dette formål skal ikke-statslige aktører, AVS-staternes nationale parlamenter og lokale decentrale myndigheder, når det er hensigtsmæssigt, og på de i denne aftale fastlagte betingelser:

– informeres og inddrages i konsultationerne om samarbejdspolitikker og -strategier, om prioriteterne for samarbejdet, særlig på områder, som de beskæftiger sig med, eller som direkte berører dem, og om den politiske dialog

– gives støtte til kapacitetsopbygning på særlig vigtige områder med henblik på at styrke disse aktørers handleevne, navnlig med hensyn til organisation og repræsentation, og oprettelsen af konsultationsordninger, herunder kommunikations- og dialogkanaler, og med henblik på at fremme strategiske alliancer.

Ikke-statslige aktører og lokale decentrale myndigheder skal, når det er hensigtsmæssigt:

– tildeles finansielle midler på de i denne aftale fastlagte betingelser med henblik på at støtte udviklingen i lokalområderne

– inddrages i gennemførelsen af samarbejdsprojekter og -programmer på områder, som de beskæftiger sig med, eller hvor de har en komparativ fordel.".

4. Artikel 6 ændres således:

a) stk. 1 affattes således:

"1. I samarbejdet deltager:

a) statslige aktører (lokale, regionale og nationale myndigheder), herunder AVS-staternes nationale parlamenter

b) AVS-staternes regionale organisationer og Den Afrikanske Union. I forbindelse med denne aftale omfatter begrebet regionale organisationer eller niveauer også subregionale organisationer eller niveauer

c) ikke-statslige aktører:

– den private sektor

– arbejdsmarkedets parter og de økonomiske interesseorganisationer, herunder fagforeninger

– civilsamfundet i alle dets former alt efter nationalt særpræg."

b) ændringen i stk. 2 berører ikke den danske udgave.

5. Artikel 8 affattes således:

"Artikel 8

Politisk dialog

1. Parterne fører regelmæssigt en vidtspændende, afbalanceret og dybtgående politisk dialog, som munder ud i forpligtelser for begge parter.

2. Målet med denne dialog er at udveksle oplysninger, fremme gensidig forståelse og lette fastlæggelsen af fælles prioriteter og agendaer, særlig gennem en anerkendelse af forbindelsen mellem de forskellige aspekter af forholdet mellem parterne og de forskellige samarbejdsområder, der er fastlagt ved denne aftale. Dialogen letter konsultationerne og styrker samarbejdet mellem parterne i internationale fora, og den fremmer og opretholder et effektivt multilateralt system. Målet med dialogen er også at forebygge situationer, hvor den ene af parterne måtte finde det nødvendigt at gøre brug af konsultationsprocedurerne i artikel 96 og 97.

3. Dialogen berører alle de ved denne aftale fastlagte mål samt spørgsmål af fælles, generel eller regional interesse, herunder emner vedrørende regional og kontinental integration. Gennem dialog bidrager parterne til fred, sikkerhed og stabilitet og fremmer et stabilt og demokratisk politisk klima. Dialogen omfatter samarbejdsstrategier, herunder dagsordenen for bistandseffektivitet, samt globale og sektorspecifikke politikker, herunder miljø, klimaforandring, kønsaspektet, migration og spørgsmål vedrørende kulturarven. Den tager også fat om begge parters globale og sektorrettede politikker, som vil kunne påvirke virkeliggørelsen af målene for udviklingssamarbejde.

4. Dialogen rettes bl.a. mod specifikke politiske spørgsmål af gensidig interesse eller af almindelig betydning for virkeliggørelsen af denne aftales mål, som f.eks. våbenhandel, ekstremt høje militærudgifter, narkotika, organiseret kriminalitet eller børnearbejde, eller enhver form for forskelsbehandling på grund af race, farve, køn sprog, religion, politiske eller andre anskuelser, national eller social oprindelse, formueforhold, fødsel eller andre forhold. Dialogen omfatter også en løbende vurdering af udviklingen med hensyn til menneskerettighederne, de demokratiske principper, retsstaten og god regeringsførelse.

5. En generel politik, der tager sigte på at fremme freden og forebygge, styre og løse voldelige konflikter, spiller en fremtrædende rolle i denne dialog tillige med kravet om, at der tages fuldt hensyn til målet om fred og demokratisk stabilitet ved fastlæggelsen af de prioriterede områder for samarbejdet. Dialogen inddrager i den forbindelse fuldt ud AVS-staternes relevante regionale organisationer og Den Afrikanske Union, når det er hensigtsmæssigt.

6. Dialogen føres på en fleksibel måde. Den er efter behov formel eller uformel og føres inden for eller uden for de institutionelle rammer, herunder AVS-gruppen, Den Blandede Parlamentariske Forsamling, under relevante former og på hensigtsmæssigt niveau, herunder på nationalt, regionalt eller kontinentalt niveau eller for hele AVS.

7. Regionale organisationer og repræsentanter for civilsamfundsorganisationer inddrages i denne dialog, ligesom også AVS-staternes nationale parlamenter, når det er hensigtsmæssigt.

8. For i givet fald at hindre, at der opstår situationer, hvor en af parterne måtte skønne det nødvendigt at gribe til konsultationsproceduren i artikel 96, skal dialogen om de væsentlige elementer være systematisk og formaliseres i overensstemmelse med retningslinjerne i bilag VII.".

6. Artikel 9 ændres således:

a) stk. 3, andet afsnit, affattes således:

"God regeringsførelse, som danner grundlag for AVS-EU-partnerskabet, er ledende for parternes interne og eksterne politik og udgør et grundlæggende element i denne aftale. Parterne er enige om, at alvorlige tilfælde af korruption, herunder bestikkelse, der fører til sådan korruption, som omhandlet i artikel 97, udgør en tilsidesættelse af dette element."

b) i stk. 4 tilføjes følgende afsnit:

"De principper, som ligger til grund for de væsentlige og grundlæggende elementer, der er fastlagt i denne artikel, finder ligeledes anvendelse på AVS-staterne på den ene side og på Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den anden side.".

7. Artikel 10 ændres som følger:

a) stk. 1, andet led, affattes således:

"– større inddragelse af AVS-staternes nationale parlamenter, lokale decentrale myndigheder, når det er hensigtsmæssigt, og af et aktivt og organiseret civilsamfund og af den private sektor."

b) i stk. 2 erstattes ordet "markedsøkonomiske" af ordene "social markedsøkonomiske".

8. Artikel 11 affattes således:

"Artikel 11

Fredskonsolidering, forebyggelse og løsning af konflikter, respons på skrøbelige situationer

1. Parterne erkender, at uden udvikling og mindskelse af fattigdom, vil der ikke være en holdbar fred og sikkerhed, og at uden fred og sikkerhed kan der ikke være en bæredygtig udvikling. Parterne fører en aktiv, alsidig og integreret politik for fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter samt menneskers sikkerhed, og de tager fat om skrøbelige situationer inden for partnerskabets rammer. Denne politik bygger på princippet om ejerskab og tager navnlig sigte på at opbygge national, regional og kontinental kapacitet og forebygge voldelige konflikter på et tidligt stadium ved at sætte ind over for årsagerne til konflikt, herunder fattigdom, på en målrettet måde ved hjælp af en passende kombination af alle til rådighed stående midler.

Parterne erkender, at der er nye eller ekspanderende sikkerhedstrusler, som der må tages fat om, såsom organiseret kriminalitet, pirateri og handel med især mennesker, narkotika og våben. Indvirkningen af globale udfordringer som internationale finansielle markedschok, klimaforandring og pandemier må der også tages hensyn til.

Parterne understreger, at de regionale organisationer har en vigtig rolle at spille med hensyn til fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter og til håndtering af nye eller ekspanderende sikkerhedstrusler, hvilket i Afrika er en af Den Afrikanske Unions hovedopgaver.

2. Den indbyrdes afhængighed mellem sikkerhed og udvikling præger aktiviteterne på området fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter, med en kombination af kort og langsigtede fremgangsmåder, der omfatter og går videre end krisestyring. Aktiviteter til håndtering af nye eller ekspanderende sikkerhedstrusler er bl.a. rettet mod håndhævelse af love, herunder samarbejde om grænsekontrol, fremme af sikkerheden for den internationale forsyningskæde og forbedring af sikkerhed for transport i luften, til søs og på landevej.

Aktiviteter på området fredskonsolidering og forebyggelse og løsning af konflikter tager navnlig sigte på at skabe lige politiske, økonomiske, sociale og kulturelle muligheder for alle samfundsgrupper, styrke regeringsførelsens demokratiske legitimitet og effektivitet, tilvejebringe effektive mekanismer til at forlige gruppeinteresser på fredelig vis, aktivt at inddrage kvinder, slå bro over kløfterne mellem forskellige samfundsgrupper samt støtte et aktivt, organiseret civilsamfund. I den forbindelse lægges der særlig vægt på at få udviklet systemer til hurtig varsling og mekanismer til fredskonsolidering, som vil kunne bidrage til konfliktforebyggelse.

3. Relevante aktiviteter omfatter også bl.a. støtte til mæglings-, forhandlings- og forsoningsbestræbelser, til en effektiv regional forvaltning af fælles, knappe naturressourcer, til demobilisering og reintegration af tidligere kombattanter, til tackling af problemer med børnesoldater samt vold mod kvinder og børn. Der træffes relevante initiativer med henblik på at få sat rimelige grænser for militærudgifter og våbenhandel, bl.a. gennem støtte til fremme og anvendelse af vedtagne standarder og adfærdskodekser samt på at bekæmpe aktiviteter, der giver næring til konflikter.

3a. Der lægges særlig vægt på at bekæmpe personelminer og eksplosive krigsefterladenskaber samt at tage fat om den ulovlige fremstilling, overførsel, omløb og ophobning af håndvåben og lette våben og ammunition hertil, herunder utilstrækkeligt sikrede og dårligt forvaltede beholdninger og beredskabslagre og deres ukontrollerede spredning.

Parterne er enige om at ville koordinere, iagttage og fuldt ud opfylde deres respektive forpligtelser i henhold til alle relevante internationale konventioner og instrumenter, og med henblik herpå forpligter de sig til at samarbejde på nationalt, regionalt og kontinentalt plan.

3b. Parterne forpligter sig til også at samarbejde om at modvirke lejesoldaters virksomhed i overensstemmelse med deres forpligtelser i henhold til alle relevante internationale konventioner og instrumenter og deres respektive love og bestemmelser.

4. For at kunne håndtere skrøbelige situationer på en strategisk og effektiv måde deler parterne oplysninger med hinanden og gør det lettere at give forebyggende respons, hvor diplomatiske, sikkerhedsmæssige og udviklingsmæssige samarbejdsværktøjer bliver kombineret på en sammenhængende måde. De bliver enige om, hvilken måde der er den bedste til at styrke staternes evne til at varetage deres kernefunktioner og til at fremme den politiske vilje til reformer, alt imens ejerskabsprincippet respekteres. Den politiske dialog er især vigtig i skrøbelige situationer og skal udvikles yderligere og styrkes.

5. I situationer med voldelige konflikter tager parterne alle hensigtsmæssige skridt til at forhindre en tilspidsning af volden, begrænse dens spredning og lette en bilæggelse af uoverensstemmelserne ved fredelige midler. Opmærksomheden rettes særlig mod at sikre, at de finansielle midler til samarbejdet anvendes i overensstemmelse med partnerskabets principper og mål, og forhindre, at midler omdirigeres til krigsførelsesformål.

6. I post-konfliktsituationer tager parterne alle hensigtsmæssige skridt til at stabilisere situationen i overgangsperioden for at lette tilbagevenden til en fredelig, stabil og demokratisk situation. Parterne drager omsorg for, at der skabes den nødvendige sammenhæng mellem nødforanstaltninger, rehabilitering og udviklingssamarbejde.

7. I deres indsats for at fremme og styrke fred og international retfærdighed bekræfter parterne på ny, at de er besluttede på:

– at dele erfaringer med vedtagelse af de nødvendige lovændringer til at muliggøre ratifikation og implementering af Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol og

– at bekæmpe international kriminalitet i overensstemmelse med folkeretten under behørigt hensyn til Rom-statutten.

Parterne skal tage skridt til at ratificere og implementere Rom-statutten og dermed forbundne instrumenter.".

9. Artikel 12 affattes således:

"Artikel 12

Sammenhæng i Fællesskabets politikker og deres indvirkning på gennemførelsen af denne aftale

Parterne forpligter sig til at håndtere udviklingspolitisk sammenhæng på en målrettet, strategisk og partnerskabsrettet måde, bl.a. ved at styrke dialogen om emner vedrørende udviklingspolitisk sammenhæng. Unionen erkender, at også Unionens politikker på andre områder end udviklingspolitik kan støtte AVS-staternes udviklingsprioriteter på linje med målene for denne aftale. Med udgangspunkt heri vil Unionen fremme sammenhængen i disse politikker med henblik på at nå målene for denne aftale.

Såfremt Fællesskabet som led i udøvelsen af sine beføjelser påtænker at træffe en foranstaltning, som kan berøre AVS-staternes interesser for så vidt angår denne aftales mål, underretter det i god tid gruppen af AVS-stater herom, jf. dog artikel 96. Med henblik herpå underretter Kommissionen regelmæssigt sekretariatet for gruppen af AVS-stater om planlagte forslag og giver samtidig meddelelse om dens forslag til foranstaltninger af denne art. En anmodning om oplysninger kan ligeledes om nødvendigt indgives på AVS-staternes initiativ.

Efter anmodning fra AVS-staterne finder der omgående konsultationer sted, således at der inden den endelige afgørelse træffes, kan tages hensyn til deres synspunkter hvad angår virkningen af disse foranstaltninger.

I umiddelbar forlængelse af sådanne konsultationer kan AVS-staterne og gruppen af AVS-stater desuden skriftligt forelægge Kommissionen deres synspunkter og fremsætte forslag til ændringer med angivelse af, hvorledes deres ønsker kan imødekommes.

Imødekommer Fællesskabet ikke AVS-staternes anmodninger, underretter det dem hurtigst muligt herom med en angivelse af grundene hertil.

Gruppen af AVS-stater modtager også, så vidt muligt på forhånd, relevante oplysninger om disse afgørelsers ikrafttræden.".

10. Artikel 14 affattes således:

"Artikel 14

De blandede institutioner

1. Denne aftales institutioner er Ministerrådet, Ambassadørudvalget og Den Blandede Parlamentariske Forsamling.

2. De blandede institutioner og de institutioner, der er oprettet under de økonomiske partnerskabsaftaler, bestræber sig på at sikre koordinering, sammenhæng og komplementaritet samt en effektiv og gensidig strøm af oplysninger, jf. dog relevante bestemmelser i nuværende eller kommende økonomiske partnerskabsaftaler.".

11. Følgende artikel indsættes:

"Artikel 14a

Møder for stats- og regeringschefer

Parterne mødes på stats- eller regeringschefsniveau efter fælles aftale og på en hensigtsmæssig måde.".

12. Artikel 15 ændres som følger:

a) stk. 1, tredje afsnit, affattes således:

"Ministerrådet træder som generel regel sammen en gang om året på formandens initiativ, og når det i øvrigt er påkrævet, i en form og med en geografisk sammensætning, der afspejler de anliggender, der skal behandles. På disse møder vil der være konsultationer på højt plan om anliggender, som er af særlig betydning for parterne, til supplering af det arbejde, der foregår i Det Blandede Ministerudvalg for Handel i henhold til artikel 38 og i AVS-EF-Udvalget for Samarbejde med henblik på Udviklingsfinansiering i henhold til artikel 83, og som indgår i de årlige ordinære møder i Ministerrådet."

b) stk. 3, andet afsnit, affattes således:

"Ministerrådet kan træffe afgørelser, der er bindende for parterne, og udforme resolutioner, henstillinger og udtalelser på det årlige ordinære møde eller ved skriftlig procedure. Det rapporterer årligt til Den Blandede Parlamentariske Forsamling om gennemførelsen af denne aftale. Det behandler og tager hensyn til beslutninger og henstillinger fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling.".

13. Artikel 17 ændres som følger:

a) stk. 2 ændres som følger:

i) tredje og fjerde led affattes således:

"– at drøfte emner, der vedrører udvikling og AVS-EU-partnerskabet, herunder de økonomiske partnerskabsaftaler, andre handelsordninger, Den Europæiske Udviklingsfond og landestrategidokumenter og regionale strategidokumenter. Med henblik herpå fremsender Kommissionen sådanne strategidokumenter til Den Blandede Parlamentariske Forsamling til orientering

– at drøfte Ministerrådets årlige rapport om gennemførelsen af denne aftale og vedtage beslutninger og rette henstillinger til Ministerrådet med henblik på at virkeliggøre denne aftales mål"

ii) der tilføjes følgende led:

"– at slå til lyd for udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning i nationale parlamenter i overensstemmelse med artikel 33, stk. 1, i denne aftale."

b) stk. 3 affattes således:

"3. Den Blandede Parlamentariske Forsamling afholder to plenarmøder om året, skiftevis i Den Europæiske Union og i en AVS-stat. Med henblik på at styrke den regionale integration og befordre samarbejdet mellem nationale parlamenter tilrettelægges der møder mellem EU- og AVS-parlamentsmedlemmer på regionalt plan.

Sådanne møder på regionalt plan tilrettelægges med henblik på målene i artikel 14, stk. 2, i denne aftale.".

14. Artikel 19, stk. 2, affattes således:

"2. Samarbejdet har som referenceramme for så vidt angår udviklingsprincipper konklusionerne fra De Forenede Nationers konferencer og de mål og handlingsprogrammer, der er vedtaget på internationalt plan til opfølgning heraf. Samarbejdet skal også have de internationale mål for udviklingssamarbejde som referenceramme og lægge særlig vægt på anvendelse af kvalitative og kvantitative fremskridtsindikatorer. Parterne vil gøre en samordnet indsats for at kunne gøre hurtigere fremskridt hen imod millenniumudviklingsmålene.".

15. Artikel 20 ændres som følger:

a) stk. 1 ændres som følger:

i) indledningen affattes således:

"1. Målene for AVS-EF-udviklingssamarbejdet forfølges gennem integrerede strategier, som omfatter økonomiske, sociale, kulturelle, miljømæssige og institutionelle elementer under lokalt ejerskab. Samarbejdet danner således en sammenhængende, ophjælpende ramme til støtte for AVS-staternes egne udviklingsstrategier og sikrer komplementaritet og samspil mellem de forskellige elementer, navnlig på og mellem det nationale og det regionale plan. I denne forbindelse og inden for rammerne af AVS-staternes udviklingspolitik og reformer rettes AVS-EF-samarbejdsstrategierne på nationalt og, når det er hensigtsmæssigt, på regionalt plan mod:"

ii) litra a) affattes således:

"a) at opnå en hurtig og vedvarende jobskabende økonomisk vækst, udvikle den private sektor, øge beskæftigelsen og forbedre adgangen til produktionsvirksomhed og produktionsfaktorer"

iii) der indsættes følgende litra:

"aa) at befordre regionalt samarbejde og regional integration"

b) stk. 2 affattes således:

"2. Der tages systematisk hensyn til integration af følgende tematiske eller tværgående emner på alle samarbejdsområder: menneskerettigheder, kønsaspektet, demokrati, god regeringsførelse, miljømæssig bæredygtighed, klimaforandring, overførbare og ikke-overførbare sygdomme samt udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning. Disse områder er også berettigede til støtte fra Fællesskabet.".

16. Artikel 21 ændres som følger:

a) i indledningen til stk. 1 erstattes ordene "private investeringer" af "investeringer"

b) ændringen i stk. 3, litra c), berører ikke den danske udgave

c) stk. 5 affattes således:

"5. Støtten til investeringer og udvikling af den private sektor omfatter aktioner og initiativer på makro-, meso- og mikroøkonomisk plan og fremmer søgningen efter innovative finansieringsmekanismer, herunder kombinering og større udnyttelse af private og offentlige kilder til udviklingsfinansiering."

d) følgende stykke tilføjes:

"6. Samarbejdet støtter den offentlige sektors investering i grundlæggende infrastruktur, som er rettet mod udvikling af den private sektor, økonomisk vækst og fattigdomsudryddelse.".

17. Artikel 22, stk. 1, litra b), indledningen, affattes således:

"b) strukturpolitikker, der skal styrke de forskellige aktørers rolle, særlig den private sektors, og skabe et klima, der fremmer mobilisering af indenlandske ressourcer og befordrer omsætning, investeringer og beskæftigelse, idet sigtet skal være:".

18 Artikel 23 affattes således:

"Artikel 23

Udvikling af de økonomiske sektorer

Samarbejdet støtter en bæredygtig politik og bæredygtige institutionelle reformer og de investeringer, der er nødvendige for at skabe en retfærdig adgang til økonomisk virksomhed og produktionsfaktorer, navnlig:

a) bedre erhvervsuddannelsessystemer, som kan medvirke til at øge produktiviteten i både den formelle og den uformelle sektor

b) kapital, kredit, jord, særlig for så vidt angår ejendomsret og udnyttelse

c) udvikling af strategier for landdistrikterne, som skal skabe rammerne for decentral planlægning samt tildeling og forvaltning af midler baseret på folkelig deltagelse

d) udvikling af strategier, der kan fremme landbrugsproduktion og -produktivitet i AVS-staterne ved navnlig at give de nødvendige finansielle midler til landbrugsforskning, rå- og hjælpestoffer og tjenesteydelser i landbruget, støtteinfrastruktur i landområder samt risikoreduktion og risikostyring. Støtten omfatter offentlige og private investeringer i landbruget, tilskyndelse til at udvikle landbrugspolitikker og –strategier, styrkelse af organisationer for landmænd og den private sektor, forvaltning af naturressourcer samt udvikling og funktion af landbrugsmarkeder. Landbrugsproduktionsstrategierne styrker de nationale og regionale politikker for fødevaresikkerhed og regional integration. I den forbindelse støtter samarbejdet AVS-staternes bestræbelser på at fremme konkurrenceevnen for deres råvareeksport og at tilpasse deres råvareeksportstrategier til nye handelsvilkår.

e) bæredygtig udvikling af vandressourcer, baseret på integrerede principper for forvaltning af vandressourcer, der kan sikre en afbalanceret og bæredygtig fordeling af fælles vandressourcer blandt de forskellige brugere

f) bæredygtig udvikling af akvakultur og fiskeri, som omfatter både ferskvandsfiskeri og marineressourcer i AVS-staternes eksklusive økonomiske zoner.

g) økonomiske og teknologiske infrastrukturer og tjenesteydelser, herunder transport, telekommunikationssystemer, kommunikationstjenester og udvikling af informationssamfundet

h) udvikling af konkurrencedygtige industri-, mine- og energisektorer ledsaget af tilskyndelse til inddragelse og udvikling af den private sektor

i) udvikling af handel, herunder fremme af loyal handelspraksis

j) udvikling af erhvervssektoren, finans- og banksektoren og andre servicesektorer

k) udvikling af turisme

l) udvikling af videnskabelige, teknologiske og forskningsmæssige infrastrukturer og tjenesteydelser, herunder forbedring, overførsel og overtagelse af ny teknologi

m) styrkelse af produktionskapaciteten, særlig i den offentlige og den private sektor

n) fremme af traditionel viden og

o) udvikling og gennemførelse af specifikke tilpasningsstrategier, der kan afhjælpe indvirkningen af præferenceerosion, eventuelt med aktiviteter, som er nævnt under litra a) til n).".

19. Følgende artikel indsættes:

"Artikel 23a

Fiskeri

I erkendelse af den nøglerolle, som fiskeri og akvakultur spiller i AVS-landene gennem deres positive bidrag til øget beskæftigelse, flere indtægter, fødevaresikkerhed og levebrød for samfund i land- og kystområder og dermed til fattigdomsreduktion, sigter samarbejdet mod yderligere at udvikle akvakultur- og fiskerisektorerne i AVS-landene for at øge de hertil knyttede sociale og økonomiske fordele på en bæredygtig måde.

Samarbejdsprogrammer og –aktiviteter støtter bl.a. udviklingen og gennemførelsen af bæredygtige udviklingsstrategier for akvakultur og fiskeri og forvaltningsplaner i AVS-lande og -regioner; integration af akvakultur og fiskeri i nationale og regionale udviklingsstrategier; udvikling af den infrastruktur og tekniske knowhow, som er nødvendig for, at AVS-landene kan drage en maksimal bæredygtig nytte af deres fiskeri og akvakultur; kapacitetsopbygning i AVS-landene, så de kan overvinde eksterne udfordringer, som forhindrer dem i at få det fulde udbytte af deres fiskeressourcer; og fremme og udvikling af joint ventures til investering i fiskeri- og akvakultursektorerne i AVS-landene. I eventuelle fiskeriaftaler, der måtte blive forhandlet mellem Fællesskabet og AVS-staterne, tages der behørigt hensyn til, at de skal være forenelige med udviklingsstrategierne på dette område.

Der kan efter fælles aftale afholdes konsultationer på højt plan, herunder på ministerplan, med henblik på at udvikle, forbedre og/eller styrke AVS-EU-udviklingssamarbejdet inden for bæredygtig akvakultur og fiskeri.".

20. Artikel 25, stk. 1, litra a) og b), affattes således:

"a) bedre uddannelses- og erhvervsuddannelsesmuligheder på alle niveauer, arbejde hen imod anerkendelse af uddannelseskvalifikationer på universitetsniveau, indførelse af kvalitetssikringsordninger for uddannelse, også uddannelse, som foregår online eller gennem andre ikke-konventionelle midler, samt opbygning af teknisk kapacitet og færdigheder

b) bedre sundhedssystemer, især lige adgang til omfattende sundhedsydelser af høj kvalitet, samt ernæring, udryddelse af sult og underernæring og passende fødevareforsyning og –sikkerhed, bl.a. gennem sikkerhedsnet".

21. Artikel 27 ændres som følger:

a) titlen affattes således:

"Kultur og udvikling"

b) litra c) affattes således:

"c) at anerkende, bevare og fremme kulturarvens værdi og støtte en udvikling af kapaciteten i denne sektor"

c) Der tilføjes følgende litra:

"e) at anerkende og støtte kulturelle aktørers og kulturelle netværks rolle og deres bidrag til bæredygtig udvikling og

f) at fremme den kulturelle dimension i uddannelser og unges deltagelse i kulturelle aktiviteter.".

22. Artikel 28, 29 og 30 affattes således:

"Artikel 28

Generel tilgang

1. AVS-EU-samarbejdet virker effektivt til at virkeliggøre de mål og prioriteter, som AVS-staterne har sat sig for regionalt samarbejde og regional integration.

2. I overensstemmelse med de generelle mål i artikel 1 og 20 retter AVS-EU-samarbejdet sig mod:

a) at fremme fred og stabilitet samt forebyggelse og løsning af konflikter

b) at fremskynde økonomisk udvikling og økonomisk samarbejde gennem opbygning af større markeder, gennem fri bevægelighed for personer, varer, tjenesteydelser, kapital, arbejdskraft og teknologi mellem AVS-landene, gennem fremskyndet diversificering af AVS-staternes økonomier, gennem fremme og udvidelse af handelen mellem AVS-landene og med tredjelande og gennem gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien

c) at fremme forvaltningen af udfordringer med en tværnational dimension i forbindelse med bæredygtig udvikling gennem bl.a. koordinering og harmonisering af regionale samarbejdspolitikker.

3. Under de forhold, der er angivet i artikel 58, støtter samarbejdet også interregionalt samarbejde og intra-AVS-samarbejde, for eksempel samarbejde der inddrager:

a) en eller flere regionale AVS-organisationer, også på kontinentalt plan

b) oversøiske lande og territorier (OLT) og perifert beliggende regioner

c) udviklingslande, som ikke er AVS-lande.

Artikel 29

AVS-EU-samarbejde til støtte for regionalt samarbejde og regional integration

1. På området stabilitet, fred og konfliktforebyggelse støtter samarbejdet:

a) fremme og udbygning af en regional politisk dialog på områder som forebyggelse og løsning af konflikter; menneskerettigheder og demokratisering; udveksling, netværksvirksomhed og fremme af mobiliteten blandt de forskellige aktører i udviklingsarbejdet, særlig fra civilsamfundet.

b) fremme af regionale initiativer og politikker vedrørende sikkerhedsrelaterede anliggender, herunder våbenkontrol, bekæmpelse af narkotika, organiseret kriminalitet, pengehvidvaskning, bestikkelse og korruption.

2. På området regional økonomisk integration støtter samarbejdet:

a) inddragelse af de mindst udviklede AVS-stater i oprettelsen af regionale markeder og sikre, at de får del i fordelene derved

b) gennemførelse af sektorspecifikke økonomiske reformpolitikker på regionalt plan

c) liberalisering af samhandel og betalinger

d) fremme af investeringer på tværs af grænserne, både udenlandske og indenlandske, og andre initiativer til regional økonomisk integration

e) afbødning af følgerne af nettoovergangsomkostningerne ved den regionale integration for budgetindtægterne og betalingsbalancen og

f) infrastruktur, særlig transport og kommunikation og sikkerheden i forbindelse hermed, samt tjenesteydelser, herunder udvikling af regionale muligheder inden for informations- og kommunikationsteknologi.

3. På området regionale politikker om bæredygtig udvikling støtter samarbejdet AVS-regionernes prioriteter og især:

a) miljøet og bæredygtig forvaltning af naturressourcer, herunder vand og energi, samt håndtering af klimaforandring

b) fødevaresikkerhed og landbrug

c) sundhed, almen og faglig uddannelse

d) forskning og teknologisk udvikling

e) regionale initiativer vedrørende katastrofeberedskab og lindring af virkningerne af katastrofer samt genopbygning efter katastrofer.

Artikel 30

Kapacitetsopbygning til støtte for regionalt samarbejde og regional integration i AVS-staterne

For at gøre regionale politikker effektive og virkningsfulde udvikler og styrker samarbejdet kapaciteten hos:

a) institutioner og organisationer for regional integration, som AVS-staterne har oprettet, og sådanne som AVS-staterne deltager i, og som fremmer det regionale samarbejde og den regionale integration

b) nationale regeringer og parlamenter i anliggender vedrørende regional integration og

c) ikke-statslige aktører, herunder den private sektor.".

23. Følgende artikel indsættes:

"Artikel 31a

Hiv/aids

Samarbejdet støtter AVS-staterne i deres bestræbelser på i alle sektorer at udvikle og styrke politikker og programmer, som er rettet mod at håndtere hiv/aids-pandemien og forhindre den i at hæmme udviklingen. Det støtter AVS-staterne i deres bestræbelser på at opnå og opretholde universel adgang til forebyggelse, behandling, pleje og støtte i forbindelse med hiv/aids og er især rettet mod:

a) at støtte udviklingen og gennemførelsen af brede multisektorstrategier og –planer for hiv/aids og gøre dem til en prioritet i nationale og regionale udviklingsplaner

b) at inddrage alle relevante udviklingssektorer i nationale hiv/aids-strategier og sikre en bred tilslutning af interessenter på alle niveauer

c) at styrke nationale sundhedssystemer og afhjælpe mangel på menneskelige ressourcer inden for sundhed som udgangspunkt for at sikre universel adgang til og effektiv inddragelse af forebyggelse, behandling og pleje og andre sundhedsydelser i forbindelse med hiv/aids

d) at tage fat om ulighed, kønsbaseret vold og misbrug, som fremmer hiv/aids-pandemien, og intensivere bestræbelserne på at beskytte kvinders og pigers rettigheder, at udvikle effektive, kønsrelaterede hiv/aids-programmer og –tilbud for kvinder og piger, herunder sådanne, der har tilknytning til seksuel og reproduktiv sundhed og hermed forbundne rettigheder, og at støtte, at kvinder inddrages fuldt ud i planlægning og beslutningstagning vedrørende hiv/aids-strategier og -programmer

e) at udvikle lovmæssige og politiske rammer og fjerne love, politikker, praksis, stigma og diskrimination af straffende karakter, som undergraver menneskerettighederne, øger sårbarheden over for hiv/aids og hæmmer adgangen til effektiv forebyggelse, behandling, pleje og støtte i forbindelse med hiv/aids, herunder medicin, sundhedsartikler og ydelser til folk, der lever med hiv/aids, og til de mest udsatte befolkningsgrupper

f) at forbedre adgangen til evidensbaseret, alsidig hiv/aids-forebyggelse, som er rettet mod de lokale faktorer i epidemien og de specifikke behov hos kvinder, unge mennesker og de mest udsatte befolkningsgrupper og

g) at sikre universel og pålidelig adgang til sikker og billig medicin af høj kvalitet, og til sundhedsartikler, herunder sundhedsartikler af seksuel og reproduktiv art.".

24. Følgende artikel indsættes:

"Artikel 32a

Klimaforandring

Parterne erkender, at klimaforandring er en alvorlig, global, miljømæssig udfordring og en trussel mod opfyldelsen af millenniumudviklingsmålene, hvorfor der kræves en passende, forudsigelig og rettidig finansiel støtte. På grund af dette og i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 32, især stk. 2, litra a), skal samarbejdet:

a) anerkende AVS-staternes og især småøers og lavtliggende AVS-staters sårbarhed over for klimarelaterede fænomener som for eksempel kysterosion, cykloner, oversvømmelser og miljøbetingede tvangsforflytninger, og især de mindst udviklede AVS-staters og AVS-indlandsstaternes sårbarhed over for oversvømmelser, tørke, afskovning og tørkedannelse

b) styrke og støtte politikker og programmer, hvormed der kan opnås afbødning af og tilpasning til følgerne af og truslen fra klimaforandring, bl.a. gennem udvikling af institutioner og kapacitetsopbygning

c) fremme AVS-staternes kapacitet med hensyn til udvikling af og deltagelse i det globale CO2-marked, og

d) fokusere på følgende aktiviteter:

i) integration af klimaforandring i udviklingsstrategier og bestræbelser på fattigdomsreduktion

ii) styrkelse af den politiske profil over klimaforandring i udviklingssamarbejdet, bl.a. gennem passende politisk dialog

iii) hjælp til AVS-staterne med at tilpasse sig klimaforandring inden for relevante sektorer som landbrug, vandforvaltning og infrastruktur, bl.a. gennem overførsel og vedtagelse af relevante og miljømæssigt sunde teknologier

iv) fremme af reduktionen af katastroferisici, som afspejler, at en stigende andel af katastrofer har relation til klimaforandring

v) tilvejebringelse af finansiel og teknisk støtte til AVS-staters tiltag med hensyn til afbødning, på linje med deres mål for fattigdomsreduktion og bæredygtig udvikling, bl.a. ved at reducere emissionerne som følge af afskovning og skovdegradering og ved at reducere emissionerne i landbrugssektoren

vi) forbedring af vejr- og klimaoplysninger og prognoser og systemer til hurtig varsling og

vii) fremme af vedvarende energikilder og teknologier med lave kulstofemissioner, som fremmer bæredygtig udvikling.".

25. Artikel 33, stk. 3, litra c), affattes således:

"c) forbedring og styrkelse af forvaltningen af de offentlige finanser med henblik på at udvikle økonomiske aktiviteter i AVS-landene og øge deres skatteindtægter, samtidig med at AVS-staternes suverænitet på dette område respekteres fuldt ud.

Foranstaltningerne kan omfatte:

i) forbedring af kapaciteten til forvaltning af indenlandske indtægter, bl.a. opbygning af effektive, virkningsfulde og bæredygtige skattesystemer

ii) fremme af deltagelsen i internationale skattesamarbejdsstrukturer og –procedurer med henblik på at lette den videre udvikling og en effektiv overholdelse af internationale standarder

iii) støtte til gennemførelsen af international bedste praksis inden for skatteanliggender, bl.a. princippet om gennemsigtighed og udveksling af oplysninger, i de AVS-lande, som har forpligtet sig hertil".

26. Artikel 34, stk. 2-4, affattes således:

"2. Det endelige mål med det økonomiske og handelsmæssige samarbejde er at sætte AVS-staterne i stand til at deltage fuldt ud i det internationale handelssamkvem. I denne sammenhæng tages der særligt hensyn til behovet for, at AVS-staterne deltager aktivt i de multilaterale handelsforhandlinger. På baggrund af det nuværende udviklingsniveau i AVS-staterne rettes det økonomiske og handelsmæssige samarbejde mod at sætte AVS-staterne i stand til at klare udfordringerne ved globaliseringen og gradvis tilpasse sig de nye vilkår i det internationale handelssamkvem for dermed at lette deres omstilling til den liberaliserede globale økonomi. I den forbindelse bør der udvises særlig opmærksomhed over for mange AVS-landes sårbarhed som følge af deres afhængighed af råvarer eller få nøgleprodukter, bl.a. forædlede agroindustriprodukter, og risikoen for præferenceerosion.

3. Med henblik herpå retter det økonomiske og handelsmæssige samarbejde sig, gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I, mod at forbedre AVS-landenes produktions-, forsynings- og handelskapacitet og deres evne til at tiltrække investeringer. Det sigter endvidere mod at skabe en ny handelsdynamik mellem parterne, at styrke AVS-landenes handels- og investeringspolitikker, at mindske deres afhængighed af råvarer, at fremme mere diversificerede økonomier og at forbedre AVS-landenes evne til at håndtere alle handelsrelaterede spørgsmål.

4. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde gennemføres i fuld overensstemmelse med bestemmelserne fra Verdenshandelsorganisationen (WTO), herunder bestemmelserne om særlig og differentieret behandling, under hensyntagen til parternes gensidige interesser og deres respektive udviklingsniveauer. Det skal også tage fat om virkningerne af præferenceerosion i fuld overensstemmelse med multilaterale forpligtelser.".

27. Artikel 35, stk. 1 og 2, affattes således:

"1. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde baseres på et ægte, udvidet og strategisk partnerskab. Det baseres tillige på en samlet tilgang, som bygger på de tidligere AVS-EF-konventioners styrke og resultater.

2. Det økonomiske og handelsmæssige samarbejde bygger på initiativer til regional integration af AVS-staterne. Samarbejde til støtte for regionalt samarbejde og regional integration som fastlagt i afsnit I samt økonomisk og handelsmæssigt samarbejde styrker hinanden. Under det økonomiske og handelsmæssige samarbejde sættes der især ind over for problemer på udbuds- og efterspørgselssiden, navnlig sammenkobling af infrastruktur, økonomisk diversificering og handelsudvikling som et middel til at øge AVS-staternes konkurrenceevne. Der lægges derfor passende vægt på de tilsvarende foranstaltninger i AVS-staternes og -regionernes udviklingsstrategier, som Fællesskabet støtter, især gennem tilvejebringelse af handelsstøtte.".

28. Artikel 36 og 37 affattes således:

"Artikel 36

Nærmere vilkår

1. Parterne vedtager på baggrund af ovennævnte mål og principper at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre indgåelsen af nye WTO-forenelige økonomiske partnerskabsaftaler, som indebærer gradvis fjernelse af handelshindringer mellem dem og en forbedring af samarbejdet på alle områder, der er relevante for handelen.

2. De økonomiske partnerskabsaftaler sigter som udviklingsinstrumenter mod at fremme en smidig og gradvis integration af AVS-staterne i verdensøkonomien, især ved fuldt ud at udnytte potentialet i regional integration og syd-syd-handel.

3. Parterne er enige om, at disse nye handelsordninger skal indføres gradvis.

Artikel 37

Procedurer

1. Under forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler sikres kapacitetsopbygningen i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit I og artikel 35 i den offentlige og den private sektor i AVS-landene, herunder foranstaltninger, der øger konkurrenceevnen, til at styrke de regionale organisationer og til at støtte initiativer til regional handelsintegration, når det er hensigtsmæssigt, ved bistand til budgettilpasning og omlægning af finanspolitikken samt til at modernisere og udvikle infrastruktur og til investeringsfremme.

2. Parterne vil regelmæssigt se på, hvilke fremskridt der gøres i forhandlingerne som fastsat i artikel 38.

3. Forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler vil fortsætte med de AVS-stater, som anser sig for at være i stand dertil, på det niveau, som de finder passende, og i overensstemmelse med de procedurer, der er aftalt med AVS-gruppen, og med henblik på at støtte de regionale integrationsprocesser i AVS.

4. Forhandlingerne om de økonomiske partnerskabsaftaler tager navnlig sigte på at fastlægge en tidsplan for en gradvis afskaffelse af hindringerne for handelen mellem parterne i overensstemmelse med de relevante WTO-regler. Fællesskabets handelsliberalisering skal bygge på de hidtil opnåede resultater og rettes mod at forbedre den nuværende markedsadgang for AVS-landene gennem bl.a. en revision af oprindelsesreglerne. I forhandlingerne tages der hensyn til udviklingsniveauet og handelsforanstaltningers socioøkonomiske virkninger for AVS-landene samt til deres evne til at tilpasse sig og justere deres økonomier i takt med liberaliseringsprocessen. Forhandlingerne skal derfor være så fleksible som muligt for så vidt angår fastsættelsen af en tilstrækkelig lang overgangsperiode, den endelige produktdækning under hensyn til følsomme sektorer og graden af asymmetri i tidsplanen for toldafvikling, men skal samtidig overholde de til den tid gældende WTO-regler.

5. Parterne arbejder nært sammen i WTO om at forklare og begrunde de indgåede ordninger, navnlig med hensyn til graden af fleksibilitet.

6. Parterne drøfter videre, hvordan oprindelsesreglerne, herunder kumulationsregler, som gælder for deres eksport, kan forenkles og revideres.

7. Når først AVS-staterne har indgået en økonomisk partnerskabsaftale, kan de AVS-stater, som ikke er part i en sådan aftale, når som helst søge om optagelse.

8. I forbindelse med AVS-EU-samarbejdet til støtte for regionalt samarbejde og regional integration for AVS-staterne, som det fremgår af afsnit I, og i overensstemmelse med artikel 35 er parterne særligt opmærksomme over for de behov, der måtte opstå som følge af gennemførelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler. Principperne i artikel 1 i bilag IV til denne aftale finder anvendelse. I den forbindelse bliver parterne enige om brugen af gældende eller ny regional finansieringsmekanisme, gennem hvilke midler fra den flerårige finansielle ramme for samarbejdet og andre ekstra midler kan kanaliseres.".

29. Følgende artikel indsættes:

"Artikel 37a

Andre handelsordninger

1. I forbindelse med de nuværende tendenser inden for handelspolitik, hvor der sigtes mod større handelsliberalisering kan EU og AVS-staterne tage del i forhandlingerne og gennemførelsen af aftaler, som kan føre til yderligere multilateral og bilateral handelsliberalisering. Denne liberalisering kan føre til udhuling af de præferencer, som AVS-staterne har fået, og det kan påvirke deres konkurrencestilling på EU-markedet samt deres udviklingsbestræbelser, som EU gerne vil støtte.

2. I overensstemmelse med målene for økonomisk og handelsmæssigt samarbejde bestræber EU sig på at videreføre foranstaltninger, som skal kunne afhjælpe mulige negative virkninger af liberaliseringen, med henblik på så længe som muligt at opretholde betydelig præferenceadgang inden for det multilaterale handelssystem for AVS-staterne og at sikre, at enhver uundgåelig reduktion af præferencer spredes ud over så lang en periode som muligt.".

30. Artikel 38, stk. 2, affattes således:

"2. Ministerudvalget for Handel drøfter alle handelsrelaterede emner, som har betydning for alle AVS-stater, og overvåger navnlig forhandlingerne og gennemførelsen af økonomiske partnerskabsaftaler. Det beskæftiger sig særlig med de igangværende multilaterale handelsforhandlinger og undersøger de bredere liberaliseringsinitiativers virkninger for AVS-EF-handelen og for udviklingen af AVS-staternes økonomier. Det rapporterer og fremsætter passende henstillinger til Ministerrådet, bl.a. vedrørende alle støtteforanstaltninger, med henblik på at øge fordelene ved AVS-EF-handelsordningerne.".

31. Følgende artikel indsættes:

"Artikel 38a

Konsultationer

1. Såfremt nye foranstaltninger eller foranstaltninger, der er et led i Fællesskabets programmer for tilnærmelse af love og administrative bestemmelser med henblik på at lette handelen, vil kunne påvirke en eller flere AVS-staters interesser, underretter Fællesskabet sekretariatet for AVS-gruppen og de berørte AVS-stater herom, inden sådanne foranstaltninger vedtages.

2. For at gøre det muligt for Fællesskabet at tage hensyn til AVS-gruppens interesser, afholdes der på anmodning af sidstnævnte konsultationer i henhold til artikel 12 i denne aftale med henblik på at nå en tilfredsstillende løsning.

3. Såfremt Fællesskabets gældende regler eller administrative bestemmelser, der er vedtaget for at lette handelen, påvirker en eller flere AVS-staters interesser, eller såfremt disse interesser påvirkes af, hvorledes reglerne eller bestemmelserne fortolkes, anvendes eller gennemføres, afholdes der på anmodning af de pågældende AVS-stater konsultationer i henhold til artikel 12 med henblik på at nå en tilfredsstillende løsning.

4. Med henblik på at finde en tilfredsstillende løsning kan parterne ligeledes i Det blandede Ministerråd for Handel bringe andre problemer op, der måtte opstå for handelen som følge af foranstaltninger, som medlemsstaterne har truffet eller påtænker at træffe.

5. Parterne underretter hinanden om sådanne foranstaltninger for at sikre effektive konsultationer.

6. Parterne er enige i, at afholdelse af konsultationer inden for og formidling af oplysninger gennem institutionerne for en økonomisk partnerskabsaftale om anliggender, der falder ind under sådanne aftaler, anses for også at opfylde bestemmelserne i denne artikel og i artikel 12 i denne aftale, forudsat at de AVS-stater, der formodes at blive påvirket, alle er signatarer af den økonomiske partnerskabsaftale, inden for hvilken konsultationerne blev afholdt eller oplysningerne formidlet.".

32. Artikel 41, stk. 5, affattes således:

"5. Fællesskabet støtter gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, AVS-staternes bestræbelser på at styrke deres kapacitet til at levere tjenesteydelser. Opmærksomheden rettes særlig mod tjenesteydelser i forbindelse med arbejdskraft, erhvervsvirksomhed, distribution, finansvæsen, turisme, kultur samt byggeri og andre dermed forbundne tekniske tjenesteydelser med henblik på at øge konkurrenceevnen og dermed værdien og omfanget af handelen med varer og tjenesteydelser.".

33. Artikel 42, stk. 4, affattes således:

"4. Fællesskabet støtter gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, AVS-staternes bestræbelser på at udvikle og fremme rentable, effektive søtransportydelser i AVS-staterne for at øge AVS-operatørers deltagelse i international søfart.".

34. Artikel 43, stk. 5, affattes således:

"5. Parterne er også enige om at udvide deres indbyrdes samarbejde om informations- og kommunikationsteknologier og informationssamfundet. Samarbejdet gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, rettes navnlig mod at tilvejebringe større komplementaritet og harmonisering af kommunikationssystemerne på nationalt, regionalt og internationalt plan og sikre en tilpasning af dem til nye teknologier.".

35. Artikel 44, stk. 2, affattes således:

"2. Fællesskabet støtter gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, AVS-staternes bestræbelser på at styrke deres kapacitet til at håndtere alle handelsrelaterede områder, om fornødent ved at forbedre og støtte de institutionelle rammer.".

36. Artikel 45, stk. 3, affattes således:

"3. Parterne er også enige om at styrke samarbejdet på dette område med henblik på sammen med de kompetente nationale konkurrencemyndigheder at udforme og støtte en effektiv konkurrencepolitik, der gradvis sikrer, at konkurrencereglerne reelt efterleves i såvel private som statslige virksomheder. Samarbejdet på dette område omfatter navnlig støtte gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, til udformning af en egnet lovgivning og til den administrative håndhævelse heraf, idet der tages særligt hensyn til den specielle situation i de mindst udviklede lande.".

37. Artikel 46, stk. 6, affattes således:

"6. Parterne er endvidere enige om at styrke deres samarbejde på dette område. Samarbejdet omfatter på anmodning, på indbyrdes aftalte betingelser og gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, bl.a. følgende områder: udarbejdelse af love og bestemmelser om beskyttelse og håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, forebyggelse af rettighedshaveres misbrug af sådanne rettigheder og konkurrenters krænkelse heraf samt oprettelse og styrkelse af nationale og regionale kontorer og andre organer, herunder støtte til regionale organisationer for intellektuel ejendomsret, som varetager håndhævelsen og beskyttelsen af rettighederne, herunder personaleuddannelse.".

38. Artikel 47, stk. 2, indledningen, affattes således:

"2. Samarbejdet inden for standardisering og certificering, gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, rettes mod at fremme kompatible systemer mellem parterne og omfatter navnlig:".

39. Artikel 48, stk. 3, affattes således:

"3. Parterne er enige om at udvide deres samarbejde gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, med henblik på at styrke kapaciteten på dette område i den offentlige og den private sektor i AVS-staterne.".

40. Artikel 49 ændres som følger:

a) stk. 1 affattes således:

"1. Parterne bekræfter på ny deres tilsagn om at ville fremme udviklingen af den internationale handel på en sådan måde, at der garanteres en bæredygtig og forsvarlig forvaltning af miljøet i overensstemmelse med de internationale konventioner og tilsagn på området og under behørigt hensyn til deres respektive udviklingsniveau. De er enige om, at der skal tages hensyn til AVS-staternes særlige behov og krav ved udarbejdelsen og gennemførelsen af miljøforanstaltninger, herunder i relation til bestemmelserne i artikel 32a."

b) følgende stykke tilføjes:

"3. Parterne er enige om, at miljøforanstaltninger ikke må bruges i handelsprotektionistisk øjemed.".

41. Artikel 50, stk. 3, affattes således:

"3. Parterne er enige om, at disse arbejdsstandarder ikke må bruges i protektionistisk øjemed.".

42. Artikel 51, stk. 2, affattes således:

"2. Samarbejdet rettes navnlig mod gennem nationale og regionale udviklingsstrategier, som fastlagt i afsnit I og i overensstemmelse med artikel 35, at forbedre den institutionelle og tekniske kapacitet på området, oprette systemer for hurtig varsling med gensidig underretning om farlige produkter, udveksle informationer om og erfaringer med indførelse og brug af systemer for tilsyn med markedsførte produkter og produktsikkerhed, forbedre oplysningerne til forbrugerne om priser og udbudte varers og tjenesteydelsers egenskaber, tilskynde til oprettelse af uafhængige forbrugersammenslutninger og kontakter mellem repræsentanter for forbrugerinteresser, gøre de forbrugerorienterede politikker og systemer indbyrdes mere kompatible, anmelde iværksættelse af lovgivning og fremme samarbejdet om undersøgelser af skadelig eller illoyal handelspraksis samt iværksætte eksportforbud i handelen mellem parterne med varer og tjenesteydelser, hvis markedsføring er forbudt i produktionslandet.".

43. Artikel 56, stk. 1, affattes således:

"1. Samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering gennemføres nationalt, regionalt og på intra-AVS-plan på grundlag af de udviklingsmål, -strategier og -prioriteter, som AVS-staterne har fastlagt, og i overensstemmelse med disse. Der tages hensyn til de enkelte staters geografiske, sociale og kulturelle karakteristika samt til deres særlige muligheder. Samarbejdet, der styres af den internationalt aftalte dagsorden for bistandseffektivitet, baseres på ejerskab, tilpasning, donorkoordinering og -harmonisering, resultatorienteret bistandsforvaltning og gensidig ansvarlighed. Samarbejdet skal især:

a) fremme lokalt ejerskab på alle niveauer i udviklingsprocessen

b) afspejle et partnerskab baseret på gensidige rettigheder og pligter

c) fremhæve vigtigheden af forudsigelighed og sikkerhed i tilførslen af midler, som sker på meget liberale betingelser og et regelmæssigt grundlag

d) være fleksibelt og tilpasses den enkelte AVS-stats situation samt det pågældende projekts eller programs særlige art og

e) sikre, at foranstaltningerne er effektive, samordnede og indbyrdes sammenhængende.".

44. Artikel 58 ændres som følger:

a) stk. 1, litra b), affattes således:

"b) regionale eller mellemstatslige organer, som en eller flere AVS-stater er deltagere i, herunder Den Afrikanske Union eller andre organer med deltagelse af ikke-AVS-medlemsstater, og som er bemyndiget af disse AVS-stater, og"

b) stk. 2 ændres som følger:

i) litra d) affattes således:

"d) finansielle mellemmænd i AVS-staterne eller Fællesskabet, der fremmer og finansierer private eller offentlige investeringer i AVS-staterne"

ii) litra f) affattes således:

"f) udviklingslande, som ikke indgår i AVS-gruppen, når de deltager i et fælles initiativ eller en regional organisation sammen med AVS-staterne i overensstemmelse med artikel 6 i bilag IV til denne aftale.".

45. Artikel 60 ændres således:

a) litra c) affattes således:

"c) afbødning af kortfristede, negative virkninger af udefra kommende chok, herunder ustabile eksportindtægter, på socioøkonomiske reformer og politikker"

b) litra g) affattes således:

"g) humanitær bistand og katastrofebistand, herunder hjælp til flygtninge og fordrevne, interventioner, der forbinder kortfristede hjælpe- og rehabiliteringsforanstaltninger med langfristet udvikling i krisesituationer eller efter kriser, samt katastrofeberedskab.".

46. Artikel 61 ændres således:

a) stk. 2 affattes således:

"2. Der ydes direkte budgetstøtte til makroøkonomiske eller sektorspecifikke reformer, såfremt:

a) der foreligger eller er ved at blive gennemført veldefinerede nationale eller sektorspecifikke udviklingsstrategier, hvor der fokuseres på fattigdom

b) der foreligger eller er ved at blive gennemført en veldefineret stabilitetsorienteret, makroøkonomisk politik, som landet selv har fastlagt, og som har fået en positiv vurdering af de vigtigste donorer, herunder i givet fald de internationale finansieringsinstitutter, og

c) den offentlige finansielle forvaltning er tilstrækkelig gennemsigtig, ansvarlig og effektiv.

Fællesskabet tilpasser sig de systemer og procedurer, der er specifikke for hvert enkelt AVS-land, overvåger sin budgetstøtte sammen med partnerlandet og støtter partnerlandenes bestræbelser på at styrke ansvarligheden internt i landet, den parlamentariske kontrol, revisionskapaciteten og offentlighedens adgang til oplysninger."

b) stk. 5 affattes således:

"5. Inden for denne aftales rammer anvendes de midler, der er øremærket under den flerårige finansielle ramme for samarbejdet inden for denne aftale, egne midler tilhørende Den Europæiske Investeringsbank (i det følgende benævnt "Banken"), og, når det er hensigtsmæssigt, andre midler fra Det Europæiske Fællesskabs budget, til at finansiere projekter programmer og andre foranstaltninger, der bidrager til at virkeliggøre målene i denne aftale.".

47. Artikel 66, stk. 1, affattes således:

"1. For at lette AVS-staternes gældsbyrde og mindske deres betalingsbalanceproblemer er parterne enige om at benytte de midler, der stilles til rådighed under den flerårige finansielle ramme for samarbejdet inden for denne aftale, til at bidrage til internationalt godkendte gældslettelsesinitiativer til fordel for AVS-landene. Fællesskabet forpligter sig endvidere til at undersøge, hvorledes andre fællesskabsmidler på længere sigt kan mobiliseres til at støtte internationalt godkendte gældslettelsesinitiativer.".

48. Artikel 67, stk. 1, affattes således:

"1. I medfør af den flerårige finansielle ramme for samarbejdet inden for denne aftale ydes der støtte til makroøkonomiske og sektorspecifikke reformer, som gennemføres af AVS-staterne. Inden for disse rammer drager parterne omsorg for, at tilpasningen er økonomisk levedygtig og socialt og politisk acceptabel. Støtten ydes i forbindelse med en fælles vurdering foretaget af Fællesskabet og den berørte AVS-stat af de reformforanstaltninger, der er iværksat eller påtænkes på makroøkonomisk eller sektorspecifik plan, og skal muliggøre en samlet evaluering af reformindsatsen. I den udstrækning det er muligt, tilpasses den fælles vurdering landespecifikke ordninger, og støtten overvåges på grundlag af opnåede resultater. Hurtig udbetaling er et af de vigtigste træk ved støtteprogrammerne.".

49. Titlen på del 4, afsnit II, kapitel 3, affattes således:

"KAPITEL 3

Støtte i tilfælde af udefra kommende chok".

50. Artikel 68 affattes således:

"Artikel 68

1. Parterne erkender, at makroøkonomisk ustabilitet som følge af udefra kommende chok kan påvirke AVS-staternes udvikling i negativ retning og bringe virkeliggørelsen af deres udviklingsmål i fare. Der indføres derfor inden for den flerårige finansielle ramme for samarbejdet inden for denne aftale en ordning for supplerende støtte med henblik på at afbøde de kortfristede, negative virkninger af udefra kommende chok, herunder virkningerne på eksportindtægterne.

2. Formålet med denne støtte er at beskytte de socioøkonomiske reformer og politikker, som kan blive påvirket i negativ retning på grund af et fald i indtægterne, og at afbøde de kortsigtede negative virkninger af sådanne chok.

3. AVS-staternes økonomiers yderst store afhængighed af eksport, navnlig af landbrugs- og mineprodukter, tages med i overvejelserne ved tildelingen af midler. I denne forbindelse indrømmes de mindst udviklede AVS-stater, AVS-indlandsstater og -østater samt AVS-stater, der har gennemgået en konflikt eller en naturkatastrofe, en mere favorabel behandling.

4. De supplerende midler bevilges efter de specifikke retningslinjer for støtteordningen, som er fastsat i bilag II om finansieringsvilkår og -betingelser.

5. Fællesskabet bevilger også støtte til markedsbaserede forsikringsordninger for AVS-stater, der søger at beskytte sig mod kortsigtede virkninger af udefra kommende chok.".

51. Titlen på del 4, afsnit II, kapitel 6, affattes således:

"KAPITEL 6

Humanitær bistand, katastrofebistand og bistand efter katastrofer".

52. Artikel 72 affattes således:

"Artikel 72

Generelt princip

1. Humanitær bistand, katastrofebistand og bistand efter katastrofer ydes i krisesituationer. Formålet med humanitær bistand og katastrofebistand er at redde og bevare liv og at hindre og lindre menneskelig lidelse, når der måtte være behov herfor. Formålet med bistand efter katastrofer er at rehabilitere og forbinde kortfristet hjælp med mere langsigtede udviklingsprogrammer.

2. Krisesituationer, herunder langfristet strukturel ustabilitet eller skrøbelighed, er situationer, der udgør en trussel mod lov og orden eller mod personers sikkerhed og sikring, og som risikerer at eskalere og munde ud i væbnet konflikt eller at destabilisere landet. Krisesituationer kan også opstå som følge af naturkatastrofer, menneskeskabte kriser som krige og andre konflikter eller ekstraordinære omstændigheder med tilsvarende virkninger, bl.a. i forbindelse med klimaforandring, miljøødelæggelse, adgang til energi og naturressourcer eller ekstrem fattigdom.

3. Den humanitære bistand, katastrofebistanden og bistanden efter katastrofer opretholdes, så længe det er nødvendigt for at dække de behov, der er opstået for ofrene som følge af disse situationer, for derved at forbinde nødhjælp, rehabilitering og udvikling.

4. Den humanitære bistand ydes udelukkende ud fra behov og interesser hos ofrene for krisesituationen og i overensstemmelse med principperne i humanitær folkeret samt med respekt for medmenneskelighed, neutralitet, upartiskhed og uafhængighed. Der må især ikke diskrimineres mellem ofrene på grund af race, etnisk oprindelse, religion, køn, alder, nationalitet eller politisk overbevisning, og der garanteres fri adgang til og beskyttelse af ofrene samt sikkerhed for det humanitære hjælpepersonale og udstyr.

5. Den humanitære bistand, katastrofebistanden og bistanden efter katastrofer finansieres inden for den flerårige finansielle ramme for samarbejdet inden for denne aftale, hvis en sådan bistand ikke kan finansieres over Unionens budget. Humanitær bistand, katastrofebistand og bistand efter katastrofer er et supplement til medlemsstaternes indsats og gennemføres sammen med dem og i overensstemmelse med bedste praksis inden for bistandseffektivitet.".

53. Følgende artikel indsættes:

"Artikel 72a

Mål

1. Den humanitære bistand og katastrofebistanden rettes mod:

a) at beskytte menneskeliv i krisesituationer og umiddelbart efter kriser

b) at bidrage til finansiering og levering af humanitær hjælp og sørge for, at den leveres direkte til de tilsigtede modtagere ved hjælp af alle disponible logistiske midler

c) at udføre kortfristet rehabiliterings- og genopbygningsarbejde for at sætte ofrene i stand til at nyde godt af et minimum af socioøkonomisk integration og så snart som muligt skabe grundlag for en genoptagelse af udviklingen på basis af langsigtede mål, som de berørte AVS-lande og -regioner har sat sig

d) at afhjælpe problemer som følge af befolkningsforflytninger (flygtninge, fordrevne og hjemvendte personer) efter naturkatastrofer og menneskeskabte katastrofer for dermed, så længe det er nødvendigt, at imødekomme alle flygtninge og fordrevne personers behov, uanset hvor de befinder sig, og bane vejen for deres frivillige repatriering og reintegrering i deres hjemland og

e) at støtte AVS-staten eller -regionen i at oprette kortsigtede mekanismer til katastrofeforebyggelse og katastrofeberedskab, bl.a. til forudsigelse og hurtig varsling, med henblik på at mindske følgerne af katastrofer.

2. Der kan ydes bistand til AVS-stater eller -regioner, som modtager flygtninge eller hjemvendte personer til at afhjælpe akutte behov, som ikke falder ind under katastrofebistand.

3. Bistand efter katastrofer tager sigte på den materielle og sociale rehabilitering efter den pågældende krise og kan iværksættes for at forbinde kortfristet hjælp og rehabilitering med de relevante, mere langsigtede udviklingsprogrammer, som finansieret over de nationale eller regionale vejledende programmer eller intra-AVS-programmet. Bistand af den art skal være nødvendig for overgangen fra nødsituationen til udviklingsfasen, og den skal fremme den socioøkonomiske reintegration af de berørte dele af befolkningen, så vidt muligt fjerne årsagerne til krisen og styrke institutionerne og lokale og nationale aktørers ejerskab til deres rolle i udformningen af en bæredygtig udviklingspolitik for det berørte AVS-land.

4. Når det er hensigtsmæssigt, vil mekanismer til kortfristet katastrofeforebyggelse og katastrofeberedskab som omhandlet i stk. 1, litra e), blive koordineret med andre mekanismer til katastrofeforebyggelse og katastrofeberedskab på stedet.

Gennem udvikling og styrkelse af nationale, regionale og AVS-omfattende mekanismer til reduktion og forvaltning af katastroferisici hjælpes AVS-staterne med at rette sig op efter virkningerne af katastrofer. Alle hermed forbundne aktiviteter vil kunne foregå i samarbejde med regionale og internationale organisationer og programmer, som har en dokumenteret erfaring med reduktion af katastroferisici.".

54. Artikel 73 affattes således:

"Artikel 73

Gennemførelse

1. Bistanden iværksættes enten på anmodning af den AVS-stat eller -region, der befinder sig i en krisesituation, eller på initiativ af Kommissionen eller efter råd fra internationale organisationer eller lokale eller internationale ikke-statslige organisationer.

2. Fællesskabet tager passende skridt til at lette en hurtig gennemførelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at afhjælpe nødsituationen. Bistanden forvaltes og ydes efter procedurer, der åbner mulighed for hurtige, smidige og effektive indgreb.

3. Under hensyn til udviklingskarakteren af den bistand, der ydes i henhold til dette kapitel, kan bistanden undtagelsesvis anvendes sammen med bevillingerne i den pågældende stats eller regions vejledende program efter anmodning herom.".

55. Artikel 76, stk. 1, litra d), affattes således:

"d) lån via Bankens egne midler og investeringsfaciliteten på de vilkår og betingelser, der er fastsat i bilag II til denne aftale. Sådanne lån kan også anvendes til at finansiere offentlig investering i grundlæggende infrastruktur.".

56. Artikel 95, stk. 3, første afsnit, affattes således:

"3. Senest tolv måneder inden udløbet af hver femårsperiode meddeler Fællesskabet og medlemsstaterne på den ene side og AVS-staterne på den anden side den anden part, hvilke bestemmelser de ønsker revurderet med henblik på en eventuel ændring af denne aftale. Uanset denne frist har den ene part, hvis den anden part anmoder om en revurdering af en af denne aftales bestemmelser, en frist på to måneder til at anmode om, at revurderingen også kommer til at omfatte andre bestemmelser, der har tilknytning til dem, som den første anmodning drejer sig om.".

57. Artikel 100, stk. 2, affattes således:

"Denne aftale, der er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed, deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union og i AVS-staternes sekretariat, som begge fremsender en bekræftet kopi af denne aftale til hver signatarstats regering.".

C. BILAG

1. Bilag II , som ændret ved afgørelse nr. 1/2009 truffet af AVS-EF-Ministerrådet den 29. maj 2009[2], ændres som følger:

a) artikel 1 affattes således:

"Artikel 1

1. Finansieringsvilkårene og -betingelserne i forbindelse med investeringsfacilitetens aktioner, Den Europæiske Investeringsbanks lån af egne midler og særlige aktioner fastsættes i dette kapitel. Disse midler kan kanaliseres til berettigede virksomheder enten direkte eller indirekte gennem berettigede investeringsfonde og/eller finansielle formidlende organer.

2. Midler til rentegodtgørelser i henhold til dette bilag vil blive stillet til rådighed fra den tildeling til rentegodtgørelser, der er fastlagt i stk. 2, litra c), i bilag Ib til denne aftale.

3. Rentegodtgørelser kan kapitaliseres eller anvendes som gavebistand. Rentegodtgørelsesbeløbet, beregnet efter værdien på tidspunktet for udbetalingen af lånet, afskrives på tildelingen til rentegodtgørelse, som er fastlagt i stk. 2, litra c), i bilag Ib, og betales direkte til Banken. Op til 10 % af denne tildeling til rentegodtgørelser kan også anvendes til støtte af projektrelateret faglig bistand i AVS-staterne.

4. Disse vilkår indskrænker ikke vilkår, som AVS-lande kan være undergivet som følge af de restriktive lånoptagelsesbetingelser i initiativet for stærkt gældstyngede fattige lande (HIPC) eller andre internationalt anerkendte gældsbæredygtighedsordninger. Hvis der ifølge sådanne regler er krav om, at renten på et lån nedsættes med mere end 3 %, som tilladt i henhold til artikel 2 og 4 i dette kapitel, tilstræber Banken derfor at reducere de gennemsnitlige omkostninger ved midlerne ved hensigtsmæssig samfinansiering med andre donorer. Skulle dette ikke være muligt, kan renten på lånet nedsættes med det beløb, der måtte være nødvendigt for at overholde niveauet som følge af HIPC-initiativet eller andre internationalt anerkendte gældsbæredygtighedsordninger."

b) artikel 2, stk. 7 og 8, affattes således:

"7. Almindelige lån i lande, som ikke er undergivet restriktive lånoptagelsesbetingelser i HIPC-initiativet eller andre internationalt anerkendte gældsbæredygtighedsordninger, kan forlænges på fordelagtige vilkår, når de ydes:

a) til infrastrukturprojekter, som er en forudsætning for udviklingen af den private sektor i de mindst udviklede lande, i lande, der har gennemlevet en konflikt, og i lande, der har været udsat for en naturkatastrofe. I sådanne tilfælde reduceres renten på lånet med op til 3 %

b) til projekter, som involverer omstruktureringsforanstaltninger i forbindelse med privatisering, eller til projekter med betydelige og klart påviselige sociale eller miljømæssige fordele. I sådanne tilfælde kan der ydes lån med rentegodtgørelse, hvis størrelse og form fastlægges i henhold til de særlige forhold ved projektet. Rentegodtgørelsen må dog ikke udgøre mere end 3 %.

Den endelige rente på lån, som falder ind under litra a) eller b), må i intet tilfælde ligge under 50 % af referencesatsen.

8. Midlerne til disse begunstigede formål vil blive stillet til rådighed via tildelingen til rentegodtgørelse, der henvises til i stk. 2, litra c), i bilag Ib til denne aftale."

c) artikel 4, stk. 2, affattes således:

"2. Lån af Bankens egne midler ydes på følgende vilkår og betingelser:

a) referencerentesatsen er den sats, som Banken anvender for et lån på samme vilkår med hensyn til valuta og tilbagebetalingstiden på den dag, hvor aftalen underskrives, eller på udbetalingsdagen

b) dog gælder følgende for lande, som ikke er undergivet restriktive lånoptagelsesbetingelser i HIPC-initiativet eller andre internationalt anerkendte gældsbæredygtighedsordninger:

i) i princippet er projekter i den offentlige sektor berettigede til en rentegodtgørelse på op til 3 %

ii) projekter i den private sektor, som falder ind under de kategorier, der er anført i artikel 2, stk. 7, litra b), er berettigede til rentegodtgørelser på de vilkår, der er anført i nævnte bestemmelse.

Den endelige rente må i intet tilfælde ligge under 50 % af referencesatsen.

c) tilbagebetalingsfristen for lån af Bankens egne midler fastsættes på grundlag af projektets økonomiske og finansielle karakteristika. For disse lån gælder der i reglen en afdragsfri periode, der fastsættes i forhold til projektets gennemførelsestid.".

2. Bilag III ændres således:

a) artikel 1, litra a) og b), affattes således:

"a) styrke og udbygge rollen for Centret for Virksomhedsudvikling (CVU), så den private sektor får den nødvendige støtte til fremme af udviklingsaktiviteter i den private sektor i AVS-landene og –regionerne, og

b) styrke og udbygge rollen for Det Tekniske Center for Samarbejde på Landbrugsområdet og i Landdistrikterne (TCL) med hensyn til udviklingen af AVS-staternes institutionelle kapacitet, navnlig vedrørende informationsstyring, for at forbedre adgangen til teknologier, der øger produktiviteten og kommercialiseringen inden for landbruget, fødevaresikkerheden og udviklingen af landdistrikterne."

b) artikel 2 affattes således:

"Artikel 2

Center for Virksomhedsudvikling (CVU)

1. CVU arbejder for et erhvervsklima, som kan virke fremmende for udvikling af den private sektor, og støtter gennemførelsen af udviklingsstrategier i AVS-staternes private sektor ved at tilvejebringe ikke-finansielle tjenesteydelser, herunder rådgivning, til selskaber og virksomheder i AVS-staterne og yde støtte til fælles initiativer mellem erhvervsdrivende i Fællesskabet og AVS-staterne. I den forbindelse tages der behørigt hensyn til de behov, der måtte opstå som følge af gennemførelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler.

2. CVU sigter mod at bistå private AVS-virksomheder med at blive mere konkurrencedygtige inden for alle erhvervssektorer. Det skal navnlig:

a) lette og fremme erhvervsmæssigt samarbejde og partnerskabsforbindelser mellem virksomheder i AVS-staterne og EU

b) bistå ved udviklingen af erhvervsstøttetjenester gennem støtte til kapacitetsopbygning i organisationer i den private sektor eller støtte til leverandører af støttetjenester inden for teknik, liberale erhverv, virksomhedsledelse, forretningsvirksomhed og uddannelse

c) yde bistand til investeringsfremmende aktiviteter til f.eks. investeringsfremmende organisationer, afholdelse af investeringskonferencer, uddannelsesprogrammer, strategiworkshops og opfølgende investeringsfremmende tiltag, og

d) støtte initiativer, som bidrager til fremme af innovation og overførsel af teknologier, knowhow og bedste praksis på alle områder inden for virksomhedsledelse.

e) orientere den private sektor i AVS-staterne om denne aftales bestemmelser og

f) levere oplysninger til europæiske selskaber og organisationer i den private sektor om erhvervsmuligheder og -betingelser i AVS-staterne.

3. CVU bidrager også til at forbedre erhvervsmiljøet på nationalt og regionalt plan ved at støtte virksomhederne med at drage fordel af fremskridtene inden for regionale integrationsprocesser og åbning af handelen. Der er bl.a. tale om at:

a) hjælpe virksomhederne med at opfylde nye kvalitetsstandarder og andre standarder, som indføres i forbindelse med fremskridt inden for regional integration og gennemførelsen af de økonomiske partnerskabsaftaler

b) formidle oplysninger til den lokale private sektor i AVS-staterne om den produktkvalitet og de standarder, der kræves på udenlandske markeder,

c) fremme regionale og nationale reformer af erhvervsmiljøet, bl.a. ved at lette dialogen mellem den private sektor og offentlige institutioner og

d) styrke den rolle og funktion, som varetages af nationale og/eller regionale serviceformidlende organer.

4. CVU's aktiviteter baseres på princippet om samordning, komplementaritet og ekstra gevinst for alle udviklingsinitiativer i den private sektor, der tages af offentlige eller private enheder. Dets aktiviteter skal navnlig være i overensstemmelse med de nationale og regionale udviklingsstrategier, som er fastlagt i del 3 i denne aftale. CVU handler selektivt og sikre finansiel bæredygtighed ved gennemførelsen af sine opgaver. Det sørger for en passende opgavefordeling mellem hovedkvarteret og de regionale kontorer.

5. Der foretages regelmæssigt evaluering af de aktiviteter, som iværksættes af CVU.

6. Ambassadørudvalget er tilsynsmyndighed for CVU. Efter undertegnelsen af denne aftale skal det:

a) fastlægge centrets vedtægter

b) udpege medlemmerne af bestyrelsen

c) udpege ledelsen for centret efter forslag fra bestyrelsen og

d) overvåge centrets overordnede strategi og føre tilsyn med bestyrelsens arbejde.

7. Bestyrelsen har ifølge centrets vedtægter til opgave at:

a) fastlægge budgetordning og personaleregler samt nærmere regler for driften

b) føre tilsyn med dets arbejde

c) vedtage centrets program og budget

d) aflægge regelmæssig beretning og evaluering til tilsynsmyndigheden og

e) udføre alle andre opgaver, som det får tildelt gennem centrets vedtægter.

8. CVU's budget finansieres i henhold til bestemmelserne i denne aftale om samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering."

c) artikel 3 affattes således:

"Artikel 3

Centret for Landbrugsudvikling (CLU)

1. CLU's opgave er at styrke udviklingen af den politiske og institutionelle kapacitet samt informations- og kommunikationsstyringskapaciteten hos organisationer i AVS-staterne, der beskæftiger sig med udvikling af landbruget og landdistrikterne. Det bistår disse organisationer med at formulere og gennemføre politikker og programmer, der skal mindske fattigdommen, fremme varig fødevaresikkerhed og bevare naturressourcer, og bidrager derved til at tilvejebringe self-reliance i AVS-staternes udvikling af landbruget og landdistrikterne.

2. CLU skal

a) udvikle og tilvejebringe informationstjenester og sikre bedre adgang til forskning, uddannelse og innovationer inden for udvikling af landbruget og landdistrikterne og inden for konsulent- og oplysningsvirksomhed med henblik på at fremme udviklingen af landbruget og landdistrikterne

b) udvikle og styrke kapaciteten i AVS-staterne med henblik på at:

i) forbedre formuleringen og forvaltningen af politikker for udvikling af landbruget og landdistrikterne og strategier på nationalt og regionalt plan, herunder forbedre kapaciteten til indsamling af data samt politikforskning, -analyse og -formulering

ii) forbedre informations- og kommunikationsstyringen, navnlig inden for den nationale landbrugsstrategi

iii) fremme en effektiv intrainstitutionel informations- og kommunikationsstyring med henblik på resultatovervågning samt fremme konsortier med regionale og internationale partnere

iv) fremme en decentraliseret informations- og kommunikationsstyring på lokalt og nationalt plan

v) styrke initiativer gennem regionalt samarbejde

vi) udvikle metoder til at vurdere politikkers indvirkning på udviklingen af landbruget og landdistrikterne.

3. CLU støtter regionale initiativer og netværk og vil gradvis dele kapacitetsudviklingsprogrammer med relevante AVS-organisationer. Med henblik herpå støtter CLU decentral