Forslaget er en begrænset og målrettet ændring, der ikke går videre, end hvad der er nødvendigt for at nå målet om at sikre, at medlemsstaterne kan anvende tildelingerne bedst muligt som reaktion på den udbredte folkesundhedskrise, som der er risiko for, vil have en skadelig virkning på de områder, som fondene dækker.

Forslaget ensretter fristen for betalingsanmodninger og frigørelsesfristen og justerer datoen for indgåelse af forpligtelser for de yderligere tildelinger i 2018 og 2019, som er foretaget for at imødekomme uforudsete behov på områder, der er omfattet af Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed.

For at sikre konsekvens i tilgangen til frigørelse og give medlemsstaterne en gennemførelsesperiode, der er i overensstemmelse med N+2-reglen, foreslås det desuden at bringe frigørelsen af de yderligere tildelinger til de nationale programmer i 2018 og 2019 i overensstemmelse med reglerne for basistildelingen til de nationale programmer.

Nærmere bestemt er det nødvendigt at ensrette frigørelsesfristen og fristen for indgivelse af regnskaberne, for at der i frigørelsesreglen (N + 2) tages hensyn til betalingsanmodninger for hele året N + 2, som er indgivet af medlemsstaterne.

De direkte og indirekte virkninger af covid-19-udbruddet vokser fortsat i alle medlemsstaterne. Den nuværende situation er uden fortilfælde og kræver foranstaltninger med henblik på at støtte medlemsstaterne i gennemførelsen af fondene. I den forbindelse bør det sikres, at N+2-reglen anvendes fuldt ud, således at medlemsstaterne har tilstrækkelig tid til at gennemføre deres tildelinger og udgiftsanmeldelser til Kommissionen.

En forordning er det rette instrument til at gennemføre de ændringer, der er nødvendige for at håndtere disse hidtil usete omstændigheder.

Det foreslås at ændre forordning (EU) nr. 514/2014 for at sikre, at der ved beregningen af frigørelsen tages hensyn til alle betalingsanmodninger for år N + 2, der indgives af medlemsstaterne inden for de lovbestemte frister, der er fastsat i artikel 44 i forordning (EF) nr. 514/2014. Det foreslås også at ændre forordning (EU) nr. 514/2014 for at sikre, at gennemførelsesperioden for de beløb, der svarer til de yderligere tildelinger til de nationale programmer i 2018 og 2019, bringes i overensstemmelse med gennemførelsesperioden for den oprindelige tildeling. Begge ændringer sikrer overensstemmelse mellem bestemmelserne og berører ikke N+2-frigørelsesreglen.

2020/0140 (COD)

Forslag til

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING

om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 514/2014 for så vidt angår frigørelsesproceduren

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 78, stk. 2, artikel 79, stk. 2 og 4, artikel 82, stk. 1, artikel 84 og artikel 87, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg,

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure, og

ud fra følgende betragtninger:

(1)Medlemsstaterne er påvirket af konsekvenserne af covid-19-pandemien på en hidtil uset måde. Pandemien påvirker migrationen, sikkerheden og grænseforvaltningen i medlemsstaterne, hvilket forværrer den alvorlige likviditetsmangel, som medlemsstaterne står over for på grund af den pludselige og betragtelige stigning i de offentlige investeringer, der er nødvendige i mange sektorer. Dette har skabt en ekstraordinær situation, som bør imødegås med specifikke foranstaltninger.

(2)Det er nødvendigt at give medlemsstaterne yderligere fleksibilitet for at sætte dem i stand til at reagere på denne hidtil usete krise ved at øge muligheden for fuldt ud at anvende den tilgængelige gennemførelsesperiode frem til programmernes afslutning den 31. december 2023. For at imødekomme dette behov bør frigørelsesfristen og fristen for indgivelse af anmodninger om betaling af den årlige saldo ensrettes. Den lovbestemte frist for anmodning om betaling af den årlige saldo er den 15. februar, mens den oprindelige frigørelsesfrist var den 31. december i det forudgående år. Hvis begge frister er den 15. februar, så vil en anmodning om betaling af den årlige saldo, som en medlemsstat indgiver den 15. februar, blive taget i betragtning i forbindelse med frigørelsen.

(3)Året for budgetforpligtelsen bør justeres for at sikre, at medlemsstaterne fuldt ud kan anvende de yderligere tildelinger, der er foretaget i 2018 og 2019. Disse yderligere tildelinger blev opført i Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsårene 2018 og 2019 og efterfølgende afsat til de nationale programmer som omhandlet i artikel 14 i forordning (EU) nr. 514/2014.

(4)For at give medlemsstaterne retssikkerhed med hensyn til frigørelsesfristen, bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

(5)Forordning (EU) nr. 514/2014 bør derfor ændres —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1