Såkaldt oxo-plast eller oxo-nedbrydeligt plast er konventionelt plast, som indeholder tilsætningsstoffer for at fremskynde opdelingen af materialet i meget små stykker, der udløses af ultraviolet stråling eller varmeeksponering. På grund af disse tilsætningsstoffer opdeles plast med tiden i plastpartikler og endelig mikroplast med egenskaber, der ligner mikroplast fra opdelingen af konventionelt plast.

Bionedbrydning af materialer, der stammer fra kunstig syntese, som f.eks. konventionelt plast, er teoretisk muligt, når materialet opdeles i små partikler, og materialets molekylemasse nedbringes tilstrækkeligt til at muliggøre bionedbrydning. Faktorer som f.eks. lys, fugtighed, ilt og temperatur bestemmer nedbrydningshastigheden. I åbent miljø kan det tage lang tid, op til hundreder af år, for konventionelt plast at blive bionedbrudt. Plast, der er markeret som "bionedbrydeligt", bionedbrydes under visse miljøforhold. Bionedbrydning afhænger ikke af et materiales ressourcer: bionedbrydeligt plast (som konventionelt plast) kan være fossil-baseret eller biobaseret.

I teorien kan næsten alle materialer i sidste ende bionedbrydes, selv i det åbne miljø, men nogle vil først gøre det efter til tider flere hundrede år eller mere. Ser man på bionedbrydning af plast som et middel til at undgå forurening, giver det derfor kun mening i praksis, hvis dette er forbundet med en "rimelig" tidsramme. Det bør også vurderes under hensyntagen til særlige forhold og/eller miljøer, såsom havmiljøet, hvor bionedbrydning er særligt udfordrende.

"Bionedbrydning" er en proces, hvorved materialet opløses og nedbrydes af mikroorganismer til elementer, der findes i naturen, f.eks. CO2, vand og biomasse. Bionedbrydning kan forekomme i et iltrigt miljø (aerob bionedbrydning) eller i et iltfattigt miljø (anaerob bionedbrydning).

For at få en god forståelse af de spørgsmål, der drøftes, er det nødvendigt at definere og redegøre for processerne i forbindelse med bionedbrydning, kompostering og oxo-nedbrydning.

Inden for disse områder blev der defineret en række forskellige hypoteser vedrørende anprisninger og forudsætninger fra sektoren for oxo-nedbrydelige produkter om materialet. På grundlag af den indsamlede dokumentation i forbindelse med hypoteserne blev disse analyseret for at fastslå, om de kan støttes eller udelukkes.

Emballagedirektivets artikel 20a, stk. 2, pålægger Kommissionen at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport med en undersøgelse af miljøbelastningen fra brugen af oxo-nedbrydelige plastbæreposer og om nødvendigt forelægge et lovgivningsforslag.

Hovedformålet med dette direktiv er at mindske forbruget af letvægtsplastbæreposer og dermed at mindske henkastning af disse poser og deres ophobning i miljøet, hvor de forværrer det udbredte problem med plastaffald i miljøet og især havforurening.

Denne fremskyndede opdeling vil også fremskynde bionedbrydningen. Visse interessenter fremlægger "oxo-bionedbrydning" som løsningen på plasts miljøbelastning i det åbne miljø. De hævder, at selv når oxo-nedbrydeligt plast henkastes som affald, opdeles og bionedbrydes det i det åbne miljø uden at efterlade toksiske rester eller plastfragmenter.

Spørgsmålet er imidlertid, hvorvidt plastfragmenterne under ukontrollerede forhold i åbent miljø, i deponeringsanlæg eller i havmiljøet vil gennemgå fuld bionedbrydning inden for en rimelig tidsramme. Hvis dette ikke er tilfældet, vil oxo-nedbrydeligt plast bidrage til frigivelse af mikroplast i (hav)miljøet og samtidig vildlede forbrugerne. Nyere undersøgelser viser, at mikroplast i havmiljøet kommer ind i fødevarekæden og ender med at blive indtaget af mennesker.

Det er også et spørgsmål om, hvorvidt den påståede bionedbrydning af oxo-nedbrydeligt plast kan påvirke forbrugernes adfærd med hensyn til henkastning af affald.

Der opstår desuden spørgsmål i forbindelse med genanvendelsesprocessen, eftersom den iboende og endog programmerede opdeling ved hjælp af oxiderende stoffer i plastaffaldsstrømmene kan have en negativ indvirkning på genanvendelsen af plast.

3.Spørgsmål vedrørende bionedbrydeligheden af oxo-nedbrydeligt plast, herunder plastbæreposer

3.1Opdeling og bionedbrydning i åbent miljø

En lang række undersøgelser har vist, at oxo-nedbrydeligt plast i åbent miljø, når det udsættes for varme og/eller UV-lys i en længere periode, rent faktisk oxideres til det punkt, hvor plast bliver skørt og opdeles.

Denne første fase af nedbrydningen forbereder oxo-nedbrydeligt plast til bionedbrydning ved at reducere plastens molekylære vægt til det punkt, hvor det kan blive optaget af biologiske organismer.

Omend oxiderende tilsætningsstoffer i et åbent miljø vil fremskynde opdelingen af traditionelle polymerer, varierer tempoet af opdelingen betydeligt afhængigt af forholdene, som bestemmes af temperatur, lysintensitet og fugt. Det er klart, at oxo-bionedbrydeligt plast ikke nedbrydes, hvis det ikke først eksponeres for UV-stråling og, til en vis grad, varme. Da disse forhold varierer fra dag til dag og alt efter de lokale forhold, er det meget vanskeligt, om ikke umuligt, at fastlægge tidsrammer for, hvornår f.eks. en oxo-nedbrydelig plastbærepose opdeles i åbent miljø. Der er derfor intet afgørende bevis for den grad af opdeling, som medfører en tilstrækkelig lav molekylvægt for plast, der kan muliggøre en eventuel bionedbrydning.

Et stort problem for oxo-nedbrydeligt plast er afvejningen mellem den forventede levetid og den periode, det tager at nedbryde det i åbent miljø. Selv om bionedbrydning kan fremmes ved omhyggelig sammensætning af den kemiske pakke, findes der ingen klare beviser for definitivt at kunne konkludere, at dette vil ske i den virkelige verden. Hvis forholdene for opdeling ikke er til stede eller er utilstrækkelige, vil bionedbrydning ikke finde sted.

3.2Kompostering

Kompostering kræver, at materialet ikke kun er bionedbrydeligt, men også bliver en del af anvendelig kompost og tilfører jorden næringsstoffer. De foreliggende oplysninger tyder på, at oxo-nedbrydeligt plast ikke er egnet til nogen form for kompostering eller anaerob nedbrydning og ikke vil kunne opfylde de nuværende standarder for emballage, som kan genanvendes ved kompostering i EU. Resterende plastfragmenter og potentielt genereret mikroplast kan skade kvaliteten af komposten.

3.3Opdeling og bionedbrydning i deponeringsanlæg

Opdeling af oxo-nedbrydeligt plast kræver ilt. I de fleste dele af et deponeringsanlæg, navnlig de indre dele, findes der kun lidt ilt. Den hidtidige dokumentation tyder på, at der i de dybere lag i deponeringsanlæg (hvor materialet ikke har adgang til en tilstrækkelig mængde luft, og der kun er mulighed for anaerob nedbrydning) kun sker ringe eller ingen bionedbrydning af oxo-nedbrydeligt plast. I de ydre lag i et deponeringsanlæg, hvor materialet har adgang til luft, er der mulighed for aerob nedbrydning.

Den vigtigste forskel ud fra et miljøsynspunkt er, at aerob nedbrydning producerer CO2, mens anaerob nedbrydning producerer metan, som er en drivhusgas, der er 25 gange mere skadelig (set over en tidshorisont på 100 år) end CO2.

Hvis der således foregik bionedbrydning i de dybere lag i et deponeringsanlæg, ville oxo-nedbrydeligt plast være marginalt dårligere end konventionelt plast fra et drivhusgasmæssigt synspunkt, fordi konventionelt plast ikke bionedbrydes under disse forhold.

3.4Opdeling og bionedbrydning i havmiljøet

Der er i øjeblikket ikke tilstrækkelig dokumentation til at give sikkerhed for, at oxo-nedbrydeligt plast, herunder plastbæreposer, bionedbrydes i havmiljøet inden for en rimelig tidsramme.

Der er gennemført nogle få undersøgelser, og i øjeblikket findes der ingen anerkendte standarder, der kan tjene som reference og give mulighed for certificering.

Selv hvis det antages, at oxo-bionedbrydeligt plast kan opdeles i havmiljøet til et niveau, hvor der kan ske bionedbrydning, kan eventuel bionedbrydning i havmiljøet forventes at ske meget langsommere end i landbaserede åbne miljøer som følge af lavere koncentrationer af ilt og bakterier. Desuden kan der ske meget omfattende skade på havøkosystemets fauna (f.eks. skildpadder, havfugle eller hvaler), inden en plastbærepose opdeles.